Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2026-02-19:
Tak for ordet, formand.
Først vil jeg lige nævne, at der har været to rigtig gode ordførertaler, der har været ret fyldestgørende.
Til afveksling fra de to forrige ordførere har jeg så valgt at lave to ordførertaler, en til hvert lovforslag.
Først er det om L 104, forslag til en ny ekspropriationsproceslov.
Ekspropriation er et af de mest indgribende værktøjer, staten kan tage i brug over for borgere.
Det er netop det, lovforslaget har som hovedformål.
Forslaget samler de gældende generelle procesregler om ekspropriation, som i dag findes både i den nuværende ekspropriationsproceslov og i vejloven, i en samlet lov.
Det er sund fornuft.
I dag er systemet præget af en vis kompleksitet med flere forskellige taksations- og overtaksationskommissioner.
Med lovforslaget lægges der op til en forenkling, hvor de nuværende tre statslige taksationskommissioner og de syv kommunale overtaksationskommissioner erstattes af to taksationsklagenævn: et for Jylland og et for øerne.
Det giver en mere ensartet behandling på tværs af landet og bidrager til større forudsigelighed for de lodsejere, der bliver berørt.
Samtidig videreføres de grundlæggende principper for sammensætning og sagsbehandling, der bevares lokal repræsentation, og afgørelser kan fortsat indbringes for domstolene.
Det er afgørende.
Retssikkerheden skal stå
urokkeligt fast.
Der indføres også mulighed for, at formanden for en ekspropriations- eller taksationskommission eller for et taksationsklagenævn kan træffe afgørelse i mindre væsentlige eller rent juridiske spørgsmål.
Det kan være med til at smidiggøre processen, uden at man går på kompromis med borgernes rettigheder.
Vi gør det, fordi forslaget skaber grundlag for en mere ensartet ekspropriationsproces; vi gør det, fordi det kan medvirke til en hurtigere og mere forudsigelig og gennemsigtig procedure for lodsejerne; og vi gør det, fordi de grundlæggende regler om ekspropriation og taksation videreføres.
For os er det afgørende, at borgerne møder et system, der er til at forstå, og som behandler dem ordentligt.
Når staten griber ind i ejendomsretten, skal processen være klar, fair og respektfuld.
Det her forslag går i den rigtige retning.
Vi har jo set, som det også er blevet nævnt tidligere, en forbedring.
Lodsejere er i dag stavnsbundne.
Jeg får mails fra lodsejere, der har været stavnsbundne i 15-16 år på grund af streger på et stykke papir, så det er med stor glæde, jeg ser, at man forsøger at rette op på det og laver så få streger som overhovedet muligt og fremrykker processen.
Det her lovforslag handler netop om at styrke den her beskyttelse.
Det er noget, vi tager meget seriøst og er glade for i Danmarksdemokraterne.
Med forslaget lempes kriterierne for, hvornår staten skal overtage ejendomme, der bliver ramt af vej- og baneprojekter.
Det er en vigtig justering.
Alt for ofte har borgere stået i situationer, hvor deres ejendom ganske vist ikke blev fuldt eksproprieret, men hvor støj, adgangsforhold eller usikkerhed omkring projektet reelt gjorde ejendommen svær at sælge og vanskelig at bo i.
Den slags situationer slider både økonomisk og menneskeligt.
Her sender vi et klart signal: Borgerne skal ikke stå alene med byrden, når staten gennemfører store anlægsprojekter.
Derudover begrænses myndighedernes mulighed for at anke afgørelser, der falder ud til fordel for borgerne.
Det er et væsentligt skridt i retning af bedre retssikkerhed.
Når en borger har fået medhold, skal det ikke være sådan, at staten rutinemæssigt kan trække sagen i langdrag.
Vi anser det i Danmarksdemokraterne som ordentligt og anstændigt, og det giver også et langt mere retfærdigt styrkeforhold, og det skal skabe langt mere balance i systemet.
Lovforslaget indeholder samtidig de her 77 konsekvensændringer som følge af den nye ekspropriationsproceslov.
Det er teknisk nødvendigt arbejde, men det er også vigtigt for at sikre sammenhæng og klarhed i lovgivningen.
Danmarksdemokraterne stemmer ja til L 105.
Igen gør vi det, fordi forslaget forbedrer beskyttelsen af borgere og virksomheder, der potentielt berøres af statslige vej- og jernbaneprojekter; vi gør det, fordi ejendomsretten er en grundsten i vores samfund; og vi gør det, fordi staten skal udvise ydmyghed, når den griber ind i den enkeltes liv og økonomi.
Store anlægsprojekter må aldrig ske på bekostning af almindelige menneskers tryghed eller uden rimelig kompensation og fair behandling.
Dette forslag er endnu et skridt i den rigtige retning.
Tak for ordet.