Victoria Velasquez (EL), 2024-05-16:
Trygheden omkring vores boligøkonomi er jo et af de mest centrale økonomiske spørgsmål for de fleste familier, uanset om man ejer sin bolig eller man lejer sin bolig, og uanset om man er i arbejde eller er arbejdssøgende.
Pludselige ændringer af vores økonomiske forhold, uanset om de kommer fra stigende bidragssatser eller fra stigende huslejer, er noget, som skaber enorm utryghed hos familier – og også hos andre selvfølgelig.
Derfor har vi også i Enhedslisten været meget optaget af og aktive omkring det problem, vi har set i de seneste år, nemlig at hundredtusinder af danske boligejere har oplevet eksploderende bidragssatser, altså bidragssatser, som kunne stige med mange, mange tusind kroner.
Det er et alvorligt problem, og det er blevet taget alt for lidt alvorligt fra politisk hold, så derfor er det mega fedt med det her beslutningsforslag.
I gamle dage havde vi realkreditforeninger, som fungerede ud fra et hvile i sig selv-princip.
Bidragssatserne skulle dække omkostningerne, og de skulle kollektivisere, kan man sige, eventuelle tab, og det tog man et fælles ansvar for.
Det var det, bidragssatserne skulle dække.
Sådan er det ikke længere, for de fleste realkreditudbydere er i dag blevet en del af de store finansielle koncerner.
De ejes af bankerne, og de skal aflønnes, og det skal vi også lige love for er tilfældet.
Vi har jo set, hvordan man fuldstændig for åbent tæppe har stukket sine fingre ned i lommen på danske boligejere under påskud af, at det handler om at polstre sig, og har hævet bidragssatserne.
Så man har sådan set kanaliseret de store overskud lige over til bankerne og deres aktionærer.
Kapitalindkomster tilfalder frem for alt de rigeste.
Det er dem, der ejer langt det meste af kapitalen i forvejen, og derfor ser Enhedslisten også det her beslutningsforslag som noget, der kan være med til at nedbringe den økonomiske ulighed, som jo er steget voldsomt de senere år.
En af grundene til, at man har kunnet det her, er jo den uretfærdighed, der er i, at der i realkreditten er den indbyggede mulighed for, at man løbende kan ændre på vilkårene, primært med hensyn til hvor meget der betales i bidrag.
Det kan man sige sådan set var okay i gamle dage, for der var der ikke nogen, der skulle tjene penge på det.
Der havde man en forventning om, at hvis bidragssatserne steg, var det, fordi der var behov for at dække eventuelle kollektive tab, eller fordi der var voksende administrationsudgifter.
Både i realkreditsektoren og i banksektoren har vi store problemer med manglende konkurrence, og det er der også flere som har sagt heroppefra med direkte adressering til Konkurrence- og Forbrugerstyrelsens rapport fra august 2022, der slog det fuldstændig fast.
Og det skal vi simpelt hen have gjort noget ved nu.
Det her forslag indeholder flere redskaber til værktøjskassen, og om det skal være på præcis den måde, der foreslås i beslutningsforslaget, eller en anden måde, er egentlig ikke det væsentligste.
Det væsentligste er, at vi gør noget ved problemet, for markedet har slet ikke formået at regulere sig selv ordentligt på det her område.
Vi har selv en del forslag til regulering af finanssektoren og realkreditsektoren, og forslaget her fra SF er et rigtig godt initiativ, hvorfor vi kan støtte det.