runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Veje Rasmussen (V), 2026-02-05:
At jeg er kommet ind.
Nej, der er sket mere.
De har åbenbart ændret opfattelse.
Jeg vil sige for mit vedkommende, at jeg har været meget i tvivl om, hvad jeg skulle sige her på talerstolen i dag, fordi jeg i mange år også har tænkt: Lad os få et eller andet system, hvor vi får rykket det ud i en forvaltningsdomstol.
Men som jeg sagde tidligere, har jeg, efter jeg er begyndt at sætte mig ind i tingene, svært ved at se, hvad det bidrager med i forhold til det system, vi har, forudsat at vi er villige til at gå ind og reelt bekæmpe de problemstillinger, der er derude, og sikre, at vi får en ordentlig sagsbehandling i kommunerne.
Men det er også en forudsætning for, at det system, vi har, kan forbedres.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-02-05:
Først tak til forslagsstillerne for at fremsætte beslutningsforslag med ønsket om at styrke retssikkerheden for borgerne.
Det er noget, der er tiltrængt.
Både ministeren og Socialdemokratiets og Venstres ordførere har været på talerstolen, og jeg håber, der er nogle mere sådan positive toner fra Moderaternes ordfører, når hun kommer på talerstolen.
For jeg synes, man har haft rigtig travlt med at fortælle om, hvor forfærdelig den her forvaltningsdomstol vil være, set i forhold til at man ikke engang endnu kender til, hvordan strukturen på den skal være, og hvad man rent faktisk skal tage stilling til.
Med forslaget foreslås det at nedsætte en ekspertgruppe, der skal undersøge og fremlægge et forslag til en model – jeg gentager: forslag til en model – for en forvaltningsdomstol i Danmark, hvor Folketinget efterfølgende skal tage stilling til indførelse af en eventuel dansk forvaltningsdomstol.
Formålet med en forvaltningsdomstol er at sikre en større retssikkerhed for borgere, som oplever, at kommuner træffer forkerte eller ulovlige afgørelser, og hvor Ankestyrelsen ikke fører tilstrækkeligt tilsyn med kommunernes afgørelser og borgeren derved kommer i klemme.
Ankestyrelsen har de sidste 10 år fået omkring 500.000 sager fra borgere, men alligevel bliver kommunerne ikke sanktioneret, selv om tusindvis sager ender med at blive lavet om.
På både børnehandicap-, voksenhandicap- og socialområdet bliver cirka hver tredje sag
omgjort.
Kommunerne har et ansvar for at behandle sagerne ordentligt og for at følge loven, også selv om reglerne og opgaverne på handicap- og socialområdet bliver stadig mere komplekse.
Vi er i Danmarksdemokraterne bekymret for, om borgerne får den retssikkerhed, de har krav på, især på social- og handicapområdet.
De mest udsatte mennesker skal have hurtig hjælp og rigtig hjælp.
De skal ikke have afslag, som først bliver lavet om efter meget, meget lang ventetid og en masse bøvl.
Retssikkerheden på socialområdet er under pres, og vi mener i Danmarksdemokraterne, at det er fornuftigt at undersøge en model for en forvaltningsdomstol i Danmark.
I Danmarksdemokraterne har vi endnu ikke taget stilling til, om en forvaltningsdomstol er en del af løsningen på problemet, men vi vil gerne have et grundlag af at træffe en beslutning på, så vi ved, hvad vi konkret skal tage stilling til.
For når regeringen står heroppe på talerstolen i dag og bare afviser det, afviser de noget, der ikke er konkret endnu.
De aner ikke, hvad de rent faktisk siger nej til, og det er da skørt.
Så på vegne af Danmarksdemokraterne kan jeg herved meddele, at vi støtter beslutningsforslaget.
Erik Veje Rasmussen (V), 2026-02-05:
Jeg ved ikke, hvornår jeg skulle have sagt, at jeg ikke bryder mig om forvaltningsdomstole.
Jeg tror, de kan være ganske, ganske fine og velfungerende.
Men noget, der igen undrer mig, er det kæmpestore antal sager, som ordføreren fremhæver.
For det der kæmpe antal sager er vi jo ikke begejstret for; det er fuldstændig forfærdeligt.
Men de vil være der, uanset om vi har så har en Ankestyrelse eller en forvaltningsdomstol, eller hvad vi har.
Så hvad har den sagsmængde med det at gøre?
Marlene Harpsøe (DD), 2026-02-05:
Det siger i hvert fald noget om det bureaukrati, der allerede er i dag, og det skal vi da have nedbragt.
Det skal da være sådan, at når man som borger har brug for hjælp, skal man have den rigtige hjælp, man skal have den til tiden, og man skal have den efter den lovgivning, der rent faktisk er.
Det gør man langt fra altid i dag, og derfor skal vi selvfølgelig stå på borgernes side.
Vi skal sikre en højere retssikkerhed, og derfor synes vi i Danmarksdemokraterne, at det er meget fornuftigt at undersøge en model for en forvaltningsdomstol i Danmark.
Det vil vi gerne være med til i Danmarksdemokraterne.
Rasmus Stoklund (S), 2026-02-05:
Jeg anerkender ikke, at det ikke var min forgængers fortjeneste, at der var en person, der blev pillet af lovforslaget.
Det var regeringen, der fandt en vej frem, og det er jeg rigtig glad for at regeringen gjorde.
Det synes jeg var det rigtige at gøre, og det fortjener min forgænger ros for.
Jeg synes, at det til tider har komikkens skær med det her behov, som Dansk Folkeparti har for konstant at fremhæve sig selv i en situation, hvor en meget stor del af Folketinget jo ønsker en stram udlændingepolitik og også håndhæver en stram udlændingepolitik, især når man så kan se, når man kigger lidt tilbage i nyere tid – og nu er det kun nyere tid, der er tale om i forhold til Dansk Folkeparti, men lad os så sige i de senere år, hvor Dansk Folkeparti rigtig har haft magt i Danmark og har været regeringsbærende og har understøttet regeringer og selv som det største borgerlige parti har understøttet regeringer – at man har ført en markant lempeligere politik end den, der er ført, siden fru Mette Frederiksen blev statsminister.
Derfor synes jeg, det bliver lidt tyndt.
Mette Thiesen (DF), 2026-02-05:
Jeg vil bare lige rette noget, inden ministeren får alt for meget gang i det socialdemokratiske kampagnehjul her.
Vi hører jo den samme sang igen og igen, og jeg er bare nødt til at sige fuldstændig klart og tydeligt, at hvis det ikke havde været for Dansk Folkeparti, havde Danmark lignet Sverige.
Så det har altså ikke noget med Socialdemokratiet at gøre.
Jeg mindes, at en tidligere formand for Socialdemokratiet netop stod og sagde, at Dansk Folkeparti ikke var stuerene, da vi påpegede nogle af de her problemer.
Men lad nu det ligge.
Den person, der blev pillet af det sidste indfødsretslovforslag, blev det faktisk, fordi hr. Mikkel Bjørn og Dansk Folkeparti stillede et ændringsforslag, fordi vi netop var blevet opmærksomme på det her.
Man har ikke stoppet katastrofen, og man vil heller ikke stoppe katastrofen fra Socialdemokratiets side.
For det, vi kan se på det her lovforslag, er jo, at mange af de syrere, som kom hertil med flygtningestatus i 2015, vil man nu fra Socialdemokratiets og regeringens side give statsborgerskab, på trods af at man stod og sagde, at de selvfølgelig skulle hjem, når der var fred i hjemlandet.
Hvorfor er det, at man ikke lever op til de meget, meget basale ting, som man har stået og sagt tidligere fra Socialdemokratiets side?
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Og tak til ordføreren for en rigtig god tale og for nogle gode opfordringer.
Jeg er helt med på, at det her ikke er noget, som jeg har opfundet.
Jeg sætter også pris på, hvordan ordføreren har bragt det op i debatten her.
Vi står lige nu i en ret prekær situation, så jeg kommer med et ret konkret spørgsmål.
Irak var jo, som ordføreren også har bragt op, en allieret, der kaldte – og vi kom.
Den samme allierede er nu en trussel mod Danmarks sikkerhed, men har også interesser alle mulige andre steder.
Det ville ikke være en umulighed, at USA i morgen ringede og spurgte, om vi ville være med til at gå ind i en krig i Iran.
Vi har Grønland lige nu som en pression, der ligger over hovedet på os, og ville vi sige nej i den situation?
Så tænker ordføreren ikke, at det er temmelig aktuelt, at vi tager det her forslag op igen, når vi står i den ret følsomme situation, vi står i?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Jeg forstår udmærket ordførerens spørgsmål og baggrunden for det.
Alligevel vil jeg afholde mig fra at spekulere i det her fra Folketingets talerstol.
Men jeg synes, at det altid er afgørende vigtigt at overveje, om vi sender danske soldater i krig, også når vi er gode venner med allierede, for de kan tydeligvis også komme på afveje, som vi har set historisk.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Så lad mig spørge på en anden måde for ikke at komme ud i spekulationer.
Jeg plejer at sige, når vi taler om udenrigspolitik, at det faktisk er temmelig godt at smede mens jernet er koldt, for når det bliver varmt, er det, vi tager nogle lidt hovedløse beslutninger.
Og jeg ved, at ordføreren ligesom jeg har børn, og der ved man også, at når det går hedt for sig, kan det være sværere at lave en aftale.
Så vil det ikke lige nu, hvor vi ikke står i en akut situation, rent faktisk være et mere oplagt tidspunkt for os at lave en aftale og lave en lov på det her område frem for at vente, til vi står i en situation, hvor vi igen står med et snævert flertal?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Nu er det noget mere besværligt at smede, mens jernet er koldt, men jeg forstår godt, hvad ordføreren mener.
Altså, man kan jo bruge andre billeder om det, men det er i en tid med nogenlunde fred, at man skal arrangere sig.
Det er også derfor, at man skal aftale præmisser inden for sit ægteskab, inden man er på vej til at blive skilt og alle de der ting.
Alle de billeder kan vi godt sætte på det.
Nu er jeg bare i familie med en smed, så jeg blev lige nødt til anholde det!
Carsten Bach (LA), 2026-02-05:
Tak for det, formand.
Internationale udsendelser, altså danske soldaters deltagelse i internationale missioner, er et af de vigtigste, hvis ikke det vigtigste udenrigs- og sikkerhedspolitiske redskab for Danmark, og det ønsker vi i Liberal Alliance selvfølgelig ikke at udvande muligheden for at gøre brug af og slet ikke i den nuværende geopolitiske situation.
Det er også min forståelse, at forslaget her for reelt set at have et retligt ophæng vil kræve en grundlovsændring, og i Liberal Alliance er vi modstandere af at ændre grundloven.
Derfor kan Liberal Alliance heller ikke støtte beslutningsforslaget.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Jeg vil spørge ordføreren, hvorvidt et kvalificeret flertal af Liberal Alliance bliver opfattet som en udvanding af demokratiet.
Carsten Bach (LA), 2026-02-05:
Det bliver i Liberal Alliance opfattet som at udvande den beslutningskraft, der skal være bag en så vigtig udenrigs- og sikkerhedspolitisk beslutning, som der er tale om her.
Der er på ingen måde noget usammenhængende her.
Det er beskrevet i grundloven, hvordan der kan afgives suverænitet fra dansk side, og som jeg gjorde rede for, går vi i Liberal Alliance ikke ind for at ændre grundloven.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-02-05:
Tak for det.
Hvis vi skulle ændre grundloven, er der nok også andre dele, jeg ville kaste mig over først.
Her er der så ikke tale om en grundlovsændring, som jeg ser det.
Der er tale om, at det her er så væsentlig en beslutning, at det kræver et bredt folkeligt mandat.
Nu siger ordføreren selv, at i den nuværende sikkerhedspolitiske situation skal man slet ikke diskutere det her eller lave den ændring, sådan som jeg forstod ordførerens tale.
Jeg vil sige: Tværtimod – netop som situationen er lige nu, og hvis det skulle komme til det, er det vigtigt, at de beslutninger, vi træffer, har bred opbakning i Folketinget og i befolkningen, så der er et mandat til det.
Carsten Bach (LA), 2026-02-05:
Der er, som det er nu, fuldt demokratisk mandat til en beslutning om udsendelse af danske soldater i internationale missioner via et flertal i Folketinget.
Det er sådan, grundloven beskriver det, og det står Liberal Alliance fuldstændig på mål for.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-02-05:
Men jeg hører vel også ordføreren sige, at det er godt med et bredt flertal?
Altså, et flertal af et flertal, som flere har sagt, og det er jo fuldstændig korrekt.
Men det er vel trods alt bedre med et bredt flertal?
Og én ting er, hvordan situationen er i dag, men vi ved jo ikke, hvem der sidder i regering om 1 år, om 5 år eller om 10 år, og det er jo den situation, vi skal kigge på: Hvordan sikrer vi, at beslutningerne bliver truffet på en måde, hvor der er et mandat til de soldater, der jo i sidste ende er dem, der står ude i den skarpe del af missionen, og ikke bare til os, der sidder herinde?
Carsten Bach (LA), 2026-02-05:
Ja, selve processen er jo i øvrigt også meget fint beskrevet i grundloven og beror jo på en debat, bl.a. her i Folketingssalen.
Det er for mig at se i øvrigt også svært decideret at få øje på det problem, som beslutningsforslaget her forsøger at løse
, i og med at langt fleste af de her beslutninger, hvilket udenrigsministeren også har redegjort for, bliver truffet med et meget stort flertal i Folketinget.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Suverænitetsafgivelse er jo også en ekstremt vigtig afgørelse.
Den beror i dag på et kvalificeret flertal.
Mener Liberal Alliance så, er det er forkert, at vi har det i en anden sammenhæng, eller er det rent principielt?
Så har man et problem med den del af grundloven?
Tak, og tak til ordføreren for talen, og også tak for at lægge vægt på det med kriterierne.
Der er virkelig mange tanker i det, som jeg bakker fuldt ud op om, altså exitstrategier og planlægning, og det folkeretslige skal altid være en del af det.
Vi kan jo se historisk set, at når vi ikke har kigget på det, har vi fået en vis legemsdel på komedie, både os som land, men også de soldater, der har stået derude.
Tidligere sagde Moderaternes udenrigsminister, at han udtalte sig som regering og ikke som sit parti.
Derfor er jeg nysgerrig og tillader mig at stille samme spørgsmål til ordføreren: Hvor vil Moderaterne stå, hvis man ikke længere er i regering?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Tak til Alternativet, og tak til forslagsstillerne for dette forslag.
Det er et forslag, som vi i SF også har fremsat flere gange.
Det var bl.a. det sidste forslag, som hr. Holger K. Nielsen, en tidligere udenrigsminister, fremsatte efter mere end 33 år i Folketinget.
SF ønsker en bredt forankret udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvor vi alle tager ansvar for de farer, som vores soldater skal håndtere.
Mange af os kender veteraner, der er kommet hjem eller måske ikke er kommet hjem.
Personligt kender jeg en, der kom hjem, men som var så mærket af sine oplevelse, at han ikke er her mere.
Jeg tror ikke, at nogen herinde tager let på de her beslutninger, men vi bør træffe beslutninger om at sende soldater i krig på en anden måde, end vi træffer de fleste andre beslutninger.
Vi lægger også hele tiden bindinger på os selv med alt fra en budgetlov, til internationale aftaler, konventioner, clearingaftaler, klimalov og forlig, og det er klart, at man med grundloven i ryggen altid kan gøre noget andet, men det er dog alligevel bindinger, som de fleste af os lader os binde af, i hvert fald dem, der har skrevet under på det, og det kunne man jo vælge at gøre.
Vi synes netop også, at det, fordi det er så afgørende og vigtigt, er en opgave at opbygge og genopbygge det militær og det forsvar, som vi skal sende ud i verden, sikre soldaterne de bedste forudsætninger og være med til at løfte Danmarks forsvar, så vi kan afskrække dem, der vil vores land det ondt.
Det er sådan set også et princip, som regeringer altid har forfulgt, med en skarp undtagelse, nemlig da VK-regeringen med det smallest mulige flertal sendte Danmark i en ulovlig krig i Irak, en krig, der var en katastrofe for Mellemøsten, for verdensfreden, de danske soldater og de pårørende, og der er også medlemmer af Folketinget her i dag, som var med til at træffe de beslutninger.
Idéen om, at så vigtige beslutninger ikke bør træffes med de snævrest mulige flertal, kommer derfra, og det var ikke bare det folkeretlige grundlag, som dengang var på tynd is, men det var også argumenterne, der hele tiden skiftede, altså fra masseødelæggelsesvåben til et regimeskifte.
Det var også noget, som vi oplevede i forbindelse med Afghanistanindsatsen, hvor de danske veteraner modigt påtog sig de skarpeste opgaver, mens politikerne herhjemme konstant skiftede forklaring på, hvorfor de skulle gøre det – som om en bekæmpelse af Taleban ikke altid var nok.
Når alt det er sagt, vil jeg godt benytte lejligheden til at rette en appel til Præsidiet og Det Udenrigspolitiske Nævn – og måske kunne udenrigsministeren, når vi behandler et forslag på hans ressortområde, også høre efter, hvad Folketingets ordførere siger – altså at få nu frigivet det sidste kilder om Afghanistan, så DIIS kan få færdiggjort den anden del af udredningen.
Det skylder vi soldaterne og de pårørende, men også de fremtidige generationer og politikere, der skal stå på skuldrene af de beslutninger, som andre før dem har taget.
De har krav på viden om, hvorfor og hvornår deres forgængere gik den gale vej.
SF støtter åbenlyst forslaget.
Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-05:
Vi synes hundrede procent, at man skal prøve på at få så bred opbakning som muligt.
Det gør man stort set også.
Der er jo ikke nogen, der har en interesse i det modsatte.
Hvad er det bindende i en politisk aftale, der måske er skrevet på Alternativets partikontor?
Skulle det være det bindende, der gør, at nu har danskerne en langt større tryghed for, at det her er foregået rigtigt?
Det må da være beslutningsgrundlaget for, at vi går ind i krigen, der er det afgørende, og så kan man få en demokratisk debat ud fra det.
Og forhåbentlig er der et stort, bredt flertal i Folketinget i den situation, der så vil sige, at man alle sammen er imod, eller at man alle sammen er for, fordi det står klart.
Men at man har lavet en politisk aftale et eller andet sted, som ikke er juridisk bindende, er altså nok ikke det, der giver den store opbakning.
Trine Pertou Mach (EL), 2026-02-05:
Det er sikkert heller ikke sidste gang, det bliver fremsat i Folketingssalen, vil jeg tro, medmindre der bliver skabt et flertal efter den her forrygende debat.
Ellers er jeg da sikker på, at andre partier vil fremsætte det en gang til.
Det er jo et meget vigtigt spørgsmål.
Jeg hører også, at ordføreren og ordførerens parti ikke flytter sig holdningsmæssigt, i forhold til hvor man stemmer.
Men jeg vil egentlig spørge, om ordføreren vil anerkende, at den forskning, der er lavet i dansk krigsdeltagelse, bl.a. Irakkrigen, siger, at beslutningen blev foretaget på et meget snævert grundlag og med ufuldstændige oplysninger, og at der er noget grundlæggende demokratisk udfordrende i det, når man som snævert flertal fører et land i krig med soldaters liv som konsekvens, men også at vi som land er i krig.
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Jeg vil gerne forpligte mit parti her på talerstolen så langt som til at sige: Vi vil til enhver tid sørge for, at der kommer den størst mulige opbakning, hvis vi skulle sende danske soldater i krig.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Jeg har personligt stillet forslag tre gange om henholdsvis ret til en erhvervskonto og indgreb over for kviklån, før det blev til noget.
Og uagtet hvor utrolig vigtige de forslag var, synes jeg alligevel, det her var vigtigere.
Nogle gange skal der jo en del gange til.
Nu hvor ordføreren siger, som jeg hører det, at det er vigtigt, at der er et stort flertal, der træffer en beslutning om noget så alvorligt som at sende vores soldater i krig, hvor de kan komme hjem med ar på krop og sjæl, var det så en fejl at gå i krig i Irak på det smallest mulige flertal i Folketinget?
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Jeg går ud fra, at den daværende regering har søgt alle muligheder for at sikre den størst mulige opbakning.
Men jeg anerkender også, at et flertal er et flertal, og det vil så sige, at der har været et flertal i det her Folketing, som har ment, at det var det rigtige at gøre.
Og det har jeg også en respekt for.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Men hvordan kan begge synspunkter være rigtige på samme tid?
Den historiske udredning om Irakkrigen har jo fastslået, at det var på, citat, et ufuldstændigt grundlag, og at meget få mennesker egentlig var inde over beslutningen.
Men ordføreren mener, at det stadig væk var en rigtig beslutning med det smallest mulige flertal at gå i krig i Irak, og ordføreren mener samtidig, at der bør være et større flertal, eller hvad skal man sige, et mere kvalificeret flertal for at sende soldater i krig.
Hvordan harmonerer begge ting på samme tid?
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Jeg har ikke sagt, at der skal være et kvalificeret flertal.
Jeg har sagt, at der skal være et flertal.
Og når der er et flertal herinde, har jeg respekt for den beslutning, der ligger bagved.
Jeg sad ikke i Folketinget på det tidspunkt og var ikke en del af den lovgivende forsamling, og jeg har ikke Irakkrigen så frisk i hukommelsen, at jeg kan oplyse meget nærmere.
Et flertal er et flertal, og det synes jeg vi skal holde fast i.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Nu er det ikke, i forhold til hvad der er typisk; det er i forhold til at lave en sikkerhedsforanstaltning.
Jeg hører, at ordføreren mener, at det med de fem sjettedele, der gælder i forhold til suverænitetsafgivelse i grundloven, er vigtigt.
Mener ordføreren vitterlig ikke, at det gør det værd at lave en principbeslutning om, at det vil vi passe rigtig, rigtig godt på med?
Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-05:
Det er en utrolig vigtig beslutning, og jeg er en af dem, der har været her i så mange år, at jeg har været med til at beslutte de sager.
Det er ikke noget, der er nogen herinde der tager let på.
Jeg tror, vi alle sammen herinde kan mærke, at der er sådan en trykket stemning; det er noget, der sætter følelser i gang hos alle, netop fordi det kan have så store konsekvenser.
Det er jo også det, der gør, tror jeg, at man er bange som folketingsmedlem.
For hvis man nu tager en forkert beslutning ud fra et forkert grundlag, er det jo endnu værre med de konsekvenser, det kan have.
Jeg synes ikke, at det har den store værdi at sige, at nu skal vi lave en principbeslutning om, at der skal være bred opbakning.
Det må næsten være i sagens natur; det er også det, vi allerede har vedtaget én gang, at man skal gøre.
Det er jo beslutningsgrundlaget, der skal være i orden, så vi er sikre på, at det hele foregår rigtigt.
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Tak for talen.
Jeg kunne ikke lige lade være med at tage ordet, og det var også på grund af den der henvisning til, at det her med kvalificeret flertal kunne man jo så altid synes man kunne bruge inden for de områder, man selv synes er vigtige.
Men jeg håber, at ordføreren anerkender, at det ikke er der, vi er på vej hen.
Jeg ser jo faktisk det her med at sende danske soldater i krig som noget, der er tæt på suverænitetsafgivelse – for én ting er, at man sender dem ud og lader dem risikere at dø, men samtidig sætter man jo også Danmark i en anden position, netop fordi vi på en eller anden måde kan blive mål for vrede fra ude i verden.
Det er jo derfor, jeg synes, at man godt kan sammenholde de to ting.
Der er masser af steder, hvor jeg ville ønske, at vi fik flertal til det hele, men det er jo faktisk ikke det, vi foreslår.
Det er, fordi vi synes, at det her er så alvorligt.
Vil ordføreren ikke anerkende, at det her er et helt andet område?
Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-05:
Jamen det her er jo alvorligt.
Altså, man vil have en politisk aftale, som jo ikke er juridisk bindende.
Der er lavet en vedtagelse i Folketinget, som trods alt er mere bindende end bare en aftale, der er lavet ude i korridorerne.
Så det lyder jo fint med at stå og sige, at man vil have den her beskyttelse, og at det er helt vildt alvorligt, men ved man overhovedet selv, hvad det egentlig er, man gerne vil, eller hvad det er, man foreslår?
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Forslaget tænker jeg egentlig er meget klart.
Vi vil gerne have, at vi på tværs af Folketinget indgår den her aftale om, at hvis vi tager sådan nogle beslutninger der, så skal der være kvalificeret flertal.
Det er sådan set bare det, det handler om.
Og alle siger, at det synes de egentlig også, og så bliver der lige pludselig henvist til grundloven.
På trods af at vi har hørt flere eksempler på, at partierne har stillet sig forskelligt til det hen over tid, så er der jo noget, der tyder på, at så afklaret er det alligevel ikke.
Så i virkeligheden er det eneste, vi ønsker, jo bare, at vi her samlet i Folketinget kan sige ja til det, når vi sender folk i krig.
Kan ordføreren ikke støtte op om det?