Marie Krarup (DF), 2020-11-12:
Men jeg er også ked af, at der ikke kommer nogen forslag om at bekæmpe islamisering.
Islamisering er, at danskere ufrivilligt bliver underlagt muslimske krav, altså at man ikke kan vise Muhammedtegningerne, at danskere bliver tvunget til at deltage i kønsadskilt svømmeundervisning, eller at der laves særregler for muslimske børn om badning osv. efter gymnastik, så det efterhånden går i opløsning.
Hvad er det, Socialdemokratiet vil gøre ved alle de her bittesmå ting, som ændrer vores hverdag?
Og hvad vil Socialdemokratiet gøre for at styrke dansk og kristen kultur, sådan at man bliver bedre til at modstå den her snigende islamisering, der sker på alle punkter?
Det hørte jeg altså ikke noget om i talen, andet end at man vil stoppe indvandring, og det er rigtig, rigtig godt, men det er jo langtfra nok i forhold til de problemer, vi har i landet.
Vi må bare råbe højt så.
Kulturkampen mellem dansk kultur og islamisering er den helt afgørende faktor for, hvordan fremtiden kommer til at forme sig i Danmark.
Dansk kultur skal vinde, hvis vi skal bevare vores frie demokratiske hverdag.
Det er derfor ikke nok at kræve af udlændinge, at de får et arbejde og en uddannelse.
Værdierne er afgørende.
Vi skal afvise islamiske værdier og islamisk levevis og sikre, at dansk kultur står stærkt og f.eks. dominerer overalt i danske offentlige institutioner.
Samtidig skal vi gøre dansk kultur mere tydelig og nemmere at tilegne sig.
Derfor vil vi opfordre regeringen til at stoppe islamiseringen, at skærpe tildelingen af statsborgerskab, at sikre dansk kulturel dominans i offentlige institutioner, at lukke radikale moskéer, at stoppe såkaldte shariadomstole, at beskytte frafaldne muslimer og at styrke danskhed og kristendom i Danmark, så man bliver bedre til at integrere de personer, der er i landet, og som ikke kan hjemsendes.
Det er kun de indvandrere, der selv har truffet et valg om at blive integreret, der rent faktisk er blevet danske.
Disse personer ser desværre ud til at være et mindretal blandt de indvandrede.
De øvrige, der ikke har ønsket at træffe et valg om at blive integreret, har i stort omfang videreført deres kulturelle normer i Danmark.
Det har ført til kultursammenstød, parallelsamfund og negativ social kontrol i indvandrerfamilier.
Den negative sociale kontrol skyldes meget ofte, at de kulturelle normer også er religiøse.
Islam i sig selv er dermed en hovedkilde til dårlig integration.
Islam er en lovreligion, der på en lang række områder adskiller sig fra kristendommen.
Der er f.eks. ringe plads til ytringsfrihed, ligestilling, demokrati og eget valg af ægtefælle.
Det ville dog næppe være et problem med muslimske menigheder i Danmark, hvis antallet af muslimer svarede til jødernes, nemlig cirka 8.000, men selve antallet af muslimer i Danmark bevirker, at det er nemmere at holde fast i hjemlandets kulturelle normer i parallelkulturelle grupper med samme sprog og normer.
Det er derfor vigtigt at sørge for, at den muslimske andel af befolkningen ikke bliver større; helst skulle den blive mindre.
Det kan den ved hjemsendelser, repatriering, genudvandring, integration og mission, og det er den vej, vi skal gå for at sørge for at modstå islamiseringen.
En prognose fra Pew Research Center viste i 2017, at antallet af muslimer i Danmark ved en middel indvandring i 2050 vil være 770.000 personer svarende til knap 12 pct. af befolkningen.
Det er en meget voldsom ændring fra tiden før 1983, hvor vi stort set ikke havde muslimsk kultur repræsenteret i Danmark.
For at sikre, at indvandrerne rent faktisk bliver integreret i Danmark, er vi nødt til at styrke vores evne til at videreføre den danske kultur.
Det kræver en høj grad af tro på sin egen kulturelle værdi at kræve, at andre underordner sig eller overtager ens egne kulturelle normer.
Den tro på eget værd er eroderet i Danmark de sidste 50 år.
Et særligt slemt eksempel på det var den nylige SAS-reklame, hvor SAS siger, at intet er sandt skandinavisk, og at alt er kommet til os udefra.
Med en så lille selvtillid er det klart, at man ikke kan integrere andre folk ind i sin kultur, og derfor er en styrkelse af den danske selvbevidsthed og det kulturelle selvværd en vigtig del af det, der skal til for at sørge for, at vi kan bekæmpe islamisering.
Vi er nødt til aktivt at opretholde og dyrke den danske kultur for at være sikre på, at den overlever, og for at de kulturfremmede udlændinge, der er i landet, og som der ikke er retsligt grundlag for at hjemsende, får mulighed for at blive en del af den danske kultur.
Den danske kultur er ikke værdi- eller religionsneutral.
Derfor kan man godt synge salmer i danske skoler, og man kan have julearrangementer på hospitaler og plejehjem.
Man kunne også lave lokalplaner, der siger, at områder ikke skal domineres af ikkedanske bygninger som f.eks. stormoskéer.
Vi kunne også vedtage, at vi ikke vil have islamisk bønnekald, at vi ikke vil have, at skolerne holder fri på muslimske helligdage, at vi ikke vil have, at muslimske tørklæder er tilladt, at vi ikke vil have, at der bliver afholdt kønsadskilt svømmeundervisning, eller at vi ikke vil have, at man på andre måder underlægger sig en muslimsk levevis.
Vi må nemlig ikke lade islamiseringen vinde frem, fordi vi tror, at neutralitet er en mulighed.
Dansk kultur skal vinde kulturkampen, hvis vi skal bevare vores frie, demokratiske hverdag, og derfor er det helt afgørende at få stoppet islamiseringen.
Jeg vil gerne på vegne af Dansk Folkeparti og Nye Borgerlige fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Folketinget kræver, at regeringen sætter kraftigere ind for at modvirke og mindske islamiseringen, herunder sætter fokus på asylstop, hjemsendelser, udvisninger, afvikling af parallelsamfund og på fastholdelse og styrkelse af traditionel dansk og kristen kultur, så man overalt bliver bedre til at bekæmpe og undgå islamisering.«
Jeg vil i lighed med Marcus Knuth takke for talen, som jeg synes var rigtig fornuftig både i forhold til kampen mod social kontrol, men også betragtningen om, at man ikke har været tydelig nok.
Man har ikke vist indvandrere, hvor skabet skal stå, og at der ikke er plads til muslimske værdier i Danmark, kun i den private sfære – ikke ude i det offentlige rum.
Men jeg vil godt lige stille ordføreren et spøgsmål.
Men der er jo ét sted, som rammer både mænd og kvinder, og det er frafaldet fra islam – og i hvert fald når det gælder dem, jeg har været i kontakt med, så har det faktisk først og fremmest været mænd, der har haft problemer, når de har forladt islam.
Er ordføreren ikke enig med Dansk Folkeparti i, at det er nødvendigt at sætte ind her og beskytte frafaldne muslimer, som bliver forfulgt af deres tidligere netværk?