runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Jeg anerkender det, fordi jeg, ligesom spørgeren tror jeg, har dialog med branchen her, og branchen er rigtigt nok ganske bred.
Men lad os nu antage, at det er en selvstændig erhvervsdrivende med en sæsonrelateret virksomhed, som har et markant fald i sin omsætning fra sidste år til i år.
Der vil man jo med de justeringer, vi i fællesskab har lavet, kunne komme op at få 90 pct.s dækning for lige præcis den sæson, der skal bære det igennem resten af året, altså hvis man er en selvstændig, der falder inden for den her definition og kategori.
Jeg siger ikke, at alt så er gjort, og at alt så bare er godt, men det er dog et langt stykke hen ad vejen noget at kunne få op til 90 pct.s kompensation for det omsætningstab, man har lidt, ikke mindst ind i en højsæson.
Torsten Schack Pedersen (V), 2020-04-29:
Jeg er glad for, at ministeren anerkender problemet.
Det, ministeren beskriver, er bare ikke godt nok.
Altså, det kan godt være, det er rigtigt, at man, når omsætningen er fuldstændig væk, så lander på en 80 pct.s kompensation for de faste udgifter, men det er jo kun for nuværende 4 ud af 12 måneder.
Så man får en hjælpende hånd i sin højsæson, men den indtjening, man skulle have haft til at dække omkostningerne resten af året, er der ikke.
Jeg er glad for, at ministeren anerkender det, og jeg håber, at vi så kan se handling i forhold til problemstillingen.
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Der ligger det i vores ordninger, som vi jo har lavet i fællesskab, at man måler omsætningsfaldet på baggrund af samme sæson sidste år.
Og det vil sige, at hvis sommersæsonen sidste år er den, man spejler op imod, så får man meget hurtigt et meget voldsomt fald i sin omsætning i år, som kvalificerer en til at komme ind på de høje takster i forhold til faste omkostninger, altså hvor stor en procent man kan få kompenseret der.
Er man en mindre selvstændig erhvervsdrivende, teltudlejer og andet, er man også dermed over de tærskler, der gør, at man kommer ind og får kompensation for den tabte omsætning, som jo så er ret høj, fordi den spejles op imod den samme sæson sidste år.
Det ændrer ikke ved, at det her er super, super svært, og det bedste, vi kan gøre, er selvfølgelig dels at sikre, at hjælpepakkerne fungerer, dels at genåbningen af Danmark er forsvarlig og kontrolleret, sådan at de sæsonafhængige erhverv forhåbentlig også får lidt af sæsonen med i år.
Torsten Schack Pedersen (V), 2020-04-29:
Tak for svaret.
Det er rigtigt, at der er sket nogle forbedringer, nogle justeringer i forhold til hjælpepakkerne.
Men kernen i spørgsmålet kommer ministeren ikke rigtig helt ind på.
Lad os nu antage, at der findes en virksomhed – og det er ikke særlig svært, for der findes masser af den type virksomheder derude – som i løbet af 4 måske 5 måneder skal tjene et helt års omsætning; det skal indtjenes på en kort sæson, fordi det er noget, der foregår ude i sommerlandet, som underleverandør eller via ens egen virksomhed, som er meget, meget sæsonafhængig i forhold til kundernes besøg.
Og så kan man spørge: Hvor meget hjælper vi så ved at sige, at okay, vi dækker så de faste omkostninger ikke i 3 måneder, men i 4 måneder?
De 8 måneder, hvor det var virksomhedens egen indtjening, der skulle sikre, at omkostningerne kunne betales – måske endda også med lidt forretninger og afkast til indehaveren – er der jo ikke taget hånd om.
Jeg hører fra flere og flere i den sæsonafhængige branche, som måske er lidt større, end jeg gik og regnede med, som siger: Jamen det er fint nok; vi kan godt klare os hen over sommeren, men hvad med efteråret og vinteren, når hjælpepakkerne er lukket?
Hvordan mener ministeren at de skal kunne klare sig?
Hvordan er de eksisterende hjælpepakker et godt nok svar til dem, i forhold til at de skal klare sig igennem den nuværende situation, hvor de forhåbentlig, når det så bliver muligt, kan åbne op igen, også selv om det måske først for nogens vedkommende måtte være til næste år?
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Tak for spørgsmålet fra min gode kollega fra Venstre.
Jeg har stor forståelse for, at sæsonafhængige erhverv ligesom mange andre erhverv i Danmark har det svært på grund af coronakrisen, og det er jo bl.a. også derfor, at regeringen og alle Folketingets partier har vedtaget den her række af hjælpepakker, som både sikrer kompensation for virksomhedernes lønomkostninger og for de faste omkostninger og også skaber en bedre adgang til likviditet, til lån for at være med til at holde hånden under danske virksomheder i den her svære tid.
Den 18. april indgik regeringen og alle Folketingets partier en aftale om at udvide og forbedre sikkerhedsnettet.
Det gælder også for sæsonafhængige erhverv, der bl.a. kan have særlig glæde af, at ordningen for kompensation for faste omkostninger og ordningen for kompensation til selvstændige og freelancere er forlænget med 1 måned til og med den 8. juli.
Der er som bekendt iværksat en gradvis og kontrolleret genåbning af det danske samfund.
Danmark står med gode muligheder for at understøtte aktivitet og arbejdspladser på en måde, som understøtter den private efterspørgsel.
Jeg tror, at vi alle ønsker en så hurtig genopbygning, som det er sundhedsmæssigt forsvarligt, og det gælder også for sommerlande og feriehuse, som selvfølgelig glæder sig til at kunne byde børn og voksne velkommen igen.
Derfor er jeg glad for, at vi sammen i Folketinget har besluttet at forlænge kompensationsordningerne, samtidig med at vi har igangsat drøftelser om den næste fase af genåbningen.
Det er ikke mindst af hensyn til de sæsonafhængige erhverv, at det er vigtigt, at vi genåbner gradvist og kontrolleret, og derfor har vi en dialog med de sæsonafhængige erhverv om, hvordan genåbningen kan ske på en forsvarlig og ansvarlig måde, så både kunder, gæster og medarbejdere kan være trygge ved det.
Torsten Schack Pedersen (V), 2020-04-29:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at de sæsonafhængige danske erhverv som f.eks. sommerlande, feriehusudlejere, teltudlejere, underleverandører til aflyste festivaler og arrangementer m.v., som på få måneders højsæson skal have en omsætning, der kan dække et helt års faste omkostninger og levegrundlag for ejerne, er godt nok dækket af de nuværende hjælpepakker?
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Jeg vil faktisk gerne sige, at jeg også godt kan forstå frustrationen.
Og det er jo klart, at vi er i en situation lige nu, hvor det vigtigste mål er, at den her genåbning er kontrolleret og forsvarlig, for er den ikke det, risikerer vi at sætte det hele over styr igen.
Og det er derfor, vi har sagt, at i forhold til dem, som ikke har holdt åbent – og for nogles vedkommende har det jo været frivilligt, at de ikke har gjort det, og for andres vedkommende har det været, fordi der har været et påbud – har vi haft et stort, stort ønske om, at vi kunne koordinere tæt sammen med dem, hvordan de kunne indgå i genåbningsplanen.
Og der er vi, apropos IKEA, heldigvis i en god dialog med IKEA og også det sektorbaserede partnerskab, der er i den branche, som IKEA indgår i, og er i gang med at finde en måde, hvorpå det kan foregå koordineret og kontrolleret, ligesom jeg tror vi begge to ønsker det skal være.
Anni Matthiesen (V), 2020-04-29:
Men det er sjovt, når vi taler om det her, for så tænker jeg jo: Hvorfor kan jem & fix godt holde åbent, og hvorfor kan IKEA ikke?
Er det så, fordi jem & fix simpelt hen ikke har valgt frivilligt at lukke, at de gerne må få kunder ind i butikken?
Eller hvad er forskellen?
Og det er egentlig der, hvor jeg godt kan følge frustrationen blandt virksomhedsejerne, altså i forhold til hvad det egentlig er, de må.
Bliver IKEA straffet, fordi de ikke bare valgte fortsat at holde åbent, eller hvad?
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Jeg vil egentlig sige, at der jo faktisk ligger en ret præcis og også ret stram plan, fordi genåbningen af Danmark skal foregå meget kontrolleret, gradvist og forsvarligt.
Og når der så er ting, der står til at åbne, og som har været lukket – og faktisk uanset om de har været frivilligt lukket, eller de har været lukket pr. forbud – så påvirker det selvfølgelig den samlede plan, der er lagt.
Og det er derfor, vi har været ude at sige med nogle konkrete anbefalinger: Lad os nu koordinere det her med hinanden, så vi har styr på, at vi ikke har en ukontrolleret smittetryksudvikling i Danmark.
Og det er baggrunden for anbefalingen til dem, som har holdt lukket af den ene eller den anden årsag, om at afvente, at man kan gøre det koordineret efter lige præcis den samlede plan, som spørgeren også refererer til.
Anni Matthiesen (V), 2020-04-29:
Men igen vil jeg gerne stille et spørgsmål netop i forhold til at sikre, at man har en plan, og i forhold til det, vi har set de seneste dage, i forbindelse med at IKEA pludselig lukker op, og som så gør, at ministeren er nødt til at gå ud og sige, at det ikke er så smart.
Hvis man havde haft en mere detaljeret plan, også i forhold til at give nogle informationer til virksomhederne, mener ministeren så ikke, at man kunne have undgået sådan en situation?
Simon Kollerup (S), 2020-04-29:
Jeg vil i hvert fald gå så langt som til at sige: Man har ikke brug for Grislingen, men måske mere den kloge ugle, i forhold til at lægge en klar plan for, hvordan man kommer igennem den skov af udfordringer, som det jo er at lave en forsvarlig genåbning af Danmark.
Jeg ved, at vores partier imellem hinanden og spørgeren og jeg deler oplevelsen af, at det her skal foregå forsvarligt og kontrolleret, for ellers bliver vi slået tilbage igen, og så lukker det hele igen.
Det gode synes jeg er, at vi med en anbefaling fik håndteret situationen omkring zoologiske haver og forlystelsesparker, og det betyder så nu, at vi er i en god dialog med lige præcis de organisationer, der står bag f.eks. de zoologiske haver, om, hvordan de så kan indgå i genåbningen, når tiden kommer til dem.
Det er bare så vigtigt, at det hele foregår koordineret og kontrolleret.
Ellers risikerer vi at miste grebet om den genåbning, som vi har lagt foran os.
Jeg er nødt til at sige, at der jo er fundet nogle meget fine balancer i en trepartsaftale i et trepartssystem, som jeg tror spørgerens parti anerkender på lige fod med regeringen som en meget vigtig institution, og de balancer respekterer vi selvfølgelig som regering.
Jeg er selvfølgelig glad for, at det også er lykkedes at finde nogle yderligere muligheder for at skabe fleksibilitet for, at medarbejdere kan indkaldes på arbejde, hvis der kommer en ordre ind i ordrebogen, eller at man på forhånd kan melde nogle dage, hvor medarbejderen er på arbejde.
Men at gå ind og pille ensidigt i en trepartsaftale tror jeg at jeg både vil fraråde spørgerens parti og også regeringen at gøre.
Morten Dahlin (V), 2020-04-29:
Tak for svaret.
Jeg tror godt, jeg forstår, hvad ministeren mener.
Men jeg forstår helt ærligt ikke, hvorfor ministeren mener det.
Især ikke, når vi nu har set, at virksomhed efter virksomhed har stillet sig frem – både i den offentlige debat og med direkte henvendelser til Folketinget og helt sikkert også til erhvervsministeren – og efterlyst noget mere fleksibilitet i den her lønkompensationsordning.
Bare for at tage fat i et af de problemer, som ofte bliver nævnt: Der findes jo virksomheder lige nu, og der findes desværre ret mange af dem, der har ingen eller nærmest ingen indtjening, og derfor har de så benyttet lønkompensationsordningen til at sende deres medarbejdere hjem.
Men de her virksomheder har nogle opgaver, som godt kan løses lige nu.
Det kunne være opgaver med at gøre virksomheden klar til at genåbne.
Det kunne være udviklingsopgaver for at sikre, at virksomheden står klar på den anden side af coronakrisen til at kunne ansætte endnu flere danskere og skaffe endnu flere eksportkroner hjem til Danmark, hive ordrer hjem til Danmark for at understøtte vækst, udvikling og velfærd.
Men de har ikke råd til at lønne medarbejderne, for der kommer næsten ingen eller nul kroner ind i kassen.
Kan ministeren så ikke se, at når vi alligevel har udgiften til lønkompensation, kan vi lige så godt give virksomhederne og medarbejderne mulighed for i hvert fald delvis at bidrage til at gøre virksomhederne klar til at komme i gang, så snart de må?
Og så har jeg næsten lyst til at sige: Og så snart ministeren synes, det er okay.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-04-29:
Det er jo noget, vi har diskuteret løbende, og jeg vil følge op med at sige, at jeg er enig.
Jeg ved så, at der er rigtig mange amu-centre og andre skoleformer med indtægtsdækket virksomhed, der simpelt hen står over for at skulle fyre nogle medarbejdere.
Så jeg vil høre, om ministeren ikke er enig med mig og med Venstre i, at det vil være en stor udfordring, hvis amu-centrene begynder at afskedige deres dygtige medarbejdere på nuværende tidspunkt.
For vi ser jo ind i en situation, hvor der bliver behov for de her lærere, fordi vi kommer til at se rigtig mange ledige.
Så lige netop med hensyn til amu-centrene vil det nok være ærgerligt, at de mister alle de gode lærerkræfter, fordi de økonomisk er ved at gå ned med flaget.
Så vil ministeren garantere, at der inden for få dage – bliver det jo nødt til at være, fordi vi jo står over for et månedsskifte – eller i hvert fald kort tid vil kunne findes en løsning, der sikrer, at amu-centrene ikke behøver at fyre medarbejdere?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-04-29:
Nogenlunde omkring nu
– det tror jeg vist er det tætteste, jeg kommer på et konkret svar.
Jeg mener, at der er en udfordring og har også hørt de råb om hjælp, der kommer fra amu-sektoren.
Når der var den indledning, altså faktisk grunden til, at jeg sagde det til at starte med, så er det, fordi der allerede er nogle muligheder for at yde likviditetslån, hvad angår amu-centrene.
Det vil indledningsvis sige, at det, hvis det var nok, så ville være fint.
Det tror jeg ikke det er, og derfor tror jeg, at vi har en opgave med at få fundet ud af, hvad vi stiller op med amu-sektoren i den her situation.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-04-29:
Tak for det.
Mit spørgsmål lyder som følger: Når ministeren den 20. april 2020 udtalte til A4 Arbejdsliv, at »lige nu følger vi situationen med AMU-centrene nøje, så vi kan hjælpe de uddannelser, der har behov for det«, kan ministeren så præcisere, hvornår ministeren konkret mener at amu-centrene har »behov for« hjælp?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-04-29:
Det er, fordi vi har et hensyn i forhold til at undgå, at sundhedsvæsenet klapper sammen under en for stor smittebelastning, og det er jo det, som det handler om.
Jeg tror simpelt hen aldrig nogen sinde jeg er stødt på en politiker, som har haft et ønske om, at børn ikke skulle gå i skole, og slet ikke politikere, der samtidig selv var forældre.
Det ville være meget aparte, hvis der var nogen politikere, der stod og argumenterede for det.
Og det vil sige, at det, som alt det her handler om, jo simpelt hen er at undgå, at smitten udbreder sig for meget.
Jeg tror, at vi alle sammen har det sådan, at jo hurtigere og jo bedre vi kan få eleverne tilbage i bare en eller anden hverdag, jo gladere er vi.
Det tror jeg sådan set vi står sammen om i Folketinget.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-04-29:
Ja, og det er rigtig dejligt, at vi nu har fået det præciseret.
Nu har Folketinget jo ikke været i fuld funktion, men det kunne jo godt være, at vi skulle have haft det her intermezzo her i Folketingssalen for nogle uger siden.
For jeg er bare rigtig, rigtig både bekymret og ked af, at der har siddet børn derude, som ikke har oplevet, at de har fået det tilbud, som de egentlig har krav på, og som de har ret til.
Så er der jo den brede børnegruppe, som Danske Skoleelever også har peget på: Hvorfor er det, at regeringen og ministeren lægger hindringer i vejen for, at de så f.eks. kunne få et tilbud 2 timer om ugen, hvis det ellers sker sundhedsfagligt forsvarligt?
Der synes jeg egentlig, at ministeren skulle have lov til at uddybe her i salen, hvorfor det er, at de ikke kan få et tilbagevendingsperspektiv.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-04-29:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi også får lavet en massiv og fortsat – altså hele vejen igennem det her forløb – indsats med at kommunikere og kommunikere.
For der er flere, der sådan har spurgt, hvad de ord, der står i § 2, egentlig dækker over.
De dækker præcis over muligheden.
Lærerne kender de børn, de har i en klasse, lærerne har fulgt med, og de har i øvrigt pligt til at have kontakt særlig til de sårbare elever en gang om dagen.
Og det vil sige, at de har en rigtig god fornemmelse af, både hvem der allerede var sårbar, og hvem der er blevet det undervejs, og dermed også muligheden for at indstille og sige, at det altså er den her gruppe af elever, man skal have tilbage.
Så uden alt muligt bureaukrati og alt muligt, der er besværligt: Det skal bare være muligt at tage de elever ind, som har vanskeligheder, og det er muligt.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-04-29:
Det er vi helt enige i.
Jeg er, hvis jeg skal tolke det, som ministeren siger, positivt, faktisk også glad for, at ministeren så klart siger, at det er en lokal vurdering at afgrænse den her gruppe i forhold til, hvem det er, der har behovet.
Jeg tror, det er vigtigt, at der kommer så klare meldinger.
For jeg oplever, at der er rigtig mange, der sidder derude og er bekymrede for, hvem det egentlig er, de må give et tilbud, også fordi der desværre er kommet nogle sådan lidt slingrende udmeldinger om, hvad der gælder for de store elever.
Desto mere er der behov for at præcisere, at dem, der socialt, psykisk eller pædagogisk har behov for et tilbud, selvfølgelig også skal have et tilbud.
Det håber jeg også på at ministeren vil synliggøre over for aktørerne i den kommende tid.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-04-29:
Og det er skolelederen, der træffer beslutning om det.
Jeg vil ikke lægge mig fast på, om det er den ene eller anden procentdel, for det vil være meget forskelligt, alt efter hvor i landet vi er.
Men nogle steder vil det være en meget høj procentdel, fordi det er skoler, der ligger i meget belastede områder, mens det andre steder vil være meget få.
Men der er også tidligere lavet undersøgelser, der viser, at størstedelen af lærerne mener, at der sidder en eller flere elever i deres klasser, som har nogle udfordringer, der gør, at det er meget problematisk for dem at være derhjemme, og det er jo præcis den gruppe, vi skal ind og have fat om – det er præcis den gruppe, det handler om.
Skolelederen skal orkestrere, at alle lærere lige får kigget klassebilledet igennem, så de kan sige, at det er ham, ham og hende i pågældende lærers klasse, der skal ind og have et skoletilbud, så de kan komme tilbage i en almindelig hverdag, hvor der er rammer, og hvor der er nogle andre voksne.
Det er dem, der laver underretninger, og hvis ikke vi har de øjne og ører, er der simpelt hen nogle børn, der falder ned mellem stolene.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-04-29:
Tak for svaret.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at der sidder alt for mange børn og unge derude, som burde have et tilbud, som faktisk har ret til et tilbud og har krav på et undervisningstilbud, men som er isoleret derhjemme.
Og det er ikke okay, og det er jo også derfor, jeg har stillet den ene del af spørgsmålet.
Den anden del af spørgsmålet går så bredere, kan man sige, på en langsigtet plan for genåbning af vores skoler og uddannelsesinstitutioner for de store børn, hvor vi fra Venstres side savner, at der bliver lavet en langsigtet plan, som også giver de her lokale, fleksible muligheder.
For det, der ikke nødvendigvis kan lade sig gøre i København i en byskole, hvor man ikke har store arealer rundtomkring, kan godt lade sig gøre i en skole, der ligger lige i skovbrynet, hvor man kan holde biologiundervisning i skoven 2 timer om eftermiddagen, og på den måde også tage nogle initiativer, der gør, at de store børn ikke nødvendigvis får et fuldt skoletilbud fra start, men at de får nogle tilbud.
Det er desværre sådan, må man sige, at for den gruppe, der var sårbare i forvejen, og som optager os rigtig meget, gælder det, at de for manges vedkommende er blevet endnu mere sårbare under covid-19-nedlukningen.
Nogle af dem, der ikke nødvendigvis var sårbare tidligere, er blevet rigtig sårbare under den her nedlukning, og nogle af dem er havnet i både social og psykisk mistrivsel af den isolation, der er, og nogle af dem er fagligt faldet helt bagud, i forhold til hvad de var før.
Vi har lige fået en undersøgelse, som viste, heldigvis, kan man sige, at fire ud af fem sådan set godt kan håndtere fjernundervisningen.
Vi har også dygtige lærere, der har lagt sig i selen for at gøre det godt, men vi har også 20 pct., som simpelt hen grundlæggende ikke har fået noget ud af den undervisning, de er blevet mødt med den sidste halvanden måned.
Derfor har jeg et konkret spørgsmål: Hvem er det, der vurderer, hvor mange af de store elever der har behov for et særligt tilbud?
Er det sådan, at hvis det på en skole tidligere var 12 pct., men så nu er knap 30 pct., så har man ret, krav og pligt til at tilbyde undervisning også til den gruppe?
Er det en vurdering, kommune og skole skal foretage?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-04-29:
Det har fra dag et været regeringens ønske at undgå det, som alle teoribøger om kriser altid har skrevet om, nemlig at det er dem, der har det sværest i forvejen, som får det allersværest, når der er kriser, og at det går fra ondt til værre for rigtig mange.
Vi har som regering haft et ønske om at afbøde det, også hvad angår børn og unge, og derfor tog vi allerede i den første uge af nedlukningen initiativ til at lave et brev om det sammen med Kommunernes Landsforening.
Det gjorde vi for at guide kommunerne, i forhold til hvad reglerne var for nedlukning.
Jeg mener ikke, at vi kom i mål med det brev, og der har også været andre initiativer end det, men det er bare for at sige, hvor tidligt vi egentlig gik i gang med det her.
Jeg bliver bare nødt til at konstatere, at på trods af at vi var så tidligt i gang, er der alt for få unge mennesker, som er i skole til hverdag nu.
Fra 6. klasse og op til slutårgangene på ungdomsuddannelserne burde en langt større del af de unge mennesker være i skole, simpelt hen fordi de gerne må det.
Der er ikke lukket for dem, for der er ikke lukket for børn, der har særlige pædagogiske eller sociale udfordringer.
Det vil sige, at i hjem, hvor forældrene lige er blevet skilt, hvor der er kræftsygdom, eller hvor der er en, der drikker for meget, eller hvor far er noget voldelig over for mor, hvilket i øvrigt er blevet værre af krisen, kan børnene være tilbage i skolen og har hele tiden kunnet være i skole.
Men det er der alt for mange der ikke har fanget, og det har ført til det resultat, at mange, mange børn sidder derhjemme – mens vi står her i Folketingssalen – i en hverdag, der er helt uacceptabel, og hvor forældrene netop drikker eller lige er blevet skilt, og hvor man faktisk ikke kan få tingene til at hænge sammen.
Derfor er jeg glad for, at dette spørgsmål bliver bragt op i Venstre, så vi får en drøftelse af det her i dag, og jeg er glad for den enighed, der i øvrigt har været, om, at skolen skulle være åben for dem på tværs af alle de her ting.
Vi har så meget brug for, at det opråb kommer ud, og derfor har jeg også taget initiativ til en stribe ting.
Jeg har mødtes med alle interessenterne i den her uge og haft møde med dem om, hvordan vi kommer videre med det, på tværs af handicaporganisationer, børneorganisationer, kommuner, lærerforeninger, og hvad vi har derudad.
Jeg har også taget initiativ til nu at invitere borgmestrene ind igen for at tage en drøftelse af, hvordan vi kommer videre ud ad det her spor.
Men jeg er åben over for alle tænkelige initiativer og tiltag for at banke det her endnu videre ud over rampen.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-04-29:
Tak for det, hr. formand.
Spørgsmålet lyder: Er ministeren villig til at sikre kommunerne fleksible og lokale genåbningsløsninger, så kommuner, der efter de sundhedsfaglige anbefalinger har pladsen til at lade de store elever i grundskolen komme tilbage på skolerne, kan lade de store elever komme tilbage på skolebænken?
Og hvad vil ministeren særskilt gøre for at sikre, at alle skoler og ungdomsuddannelser sikrer også de store børn og unge – der på grund af sociale forhold/særlige omstændigheder har behov for at modtage et almindeligt undervisningstilbud – et sådant tilbud og ikke fjernundervisning, der socialt og fagligt ikke imødekommer de unges behov under nedlukningen?