runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Joel (S), 2016-11-10:
Tak for det.
Jeg vil også gerne tage fat i det her med arbejdspladserne, for jeg synes jo, at vi oplever, at nogle af de arbejdspladser, der bliver skabt uden for hovedstadsområdet og uden for Aarhus, altså i nogle af de tyndtbefolkede områder, hvor der faktisk er rigtig meget brug for arbejdspladser, er grønne arbejdspladser.
Og når min egen fagforening, 3F, sætter meget stort fokus på at gå ind i den grønne omstilling, er det jo netop, fordi de oplever, at rigtig mange af deres medlemmer er nogle af dem, der får job i produktionen af de grønne produkter.
Så vil jeg gerne høre Dansk Folkepartis ordfører om noget.
Det er jo rigtigt, at anlægsprojekter er midlertidige, men hvad er svaret så til de her mennesker, og kender Dansk Folkepartis ordfører nogen, som ville sige nej tak til at tage et job i f.eks. de næste 4 år, fordi det kun var i 4 år?
Kender ordføreren en 3F'er eller en metalarbejder, som siger: Nej, jeg gider ikke at have arbejde de næste 4 år, for så skal jeg jo videre til noget andet?
Eller er det måske meget normalt på det arbejdsområde?
Mikkel Dencker (DF), 2016-11-10:
Vi mener, at når man skal reinvestere i ny produktionskapacitet, f.eks. fordi der er noget kapacitet, som har passeret udløbsdatoen, så skal man vælge den optimale løsning, og der spiller prisen bestemt en stor rolle.
Og hvis det er vind, der viser sig at være bedst eller billigst på det tidspunkt, så er det vind, vi vælger, og er det sol, så er det det, vi vælger.
Man skal også huske på, at man skal have alternativer, når vinden ikke blæser eller solen ikke skinner.
Jeg anerkender fuldt ud, at anlægsprojekter giver arbejdspladser, og det er godt for de mennesker, der bliver ansat der, og det er også godt, at de bygger noget, der giver værdi til samfundet.
Men hvis det for Socialdemokratiet handler om at skaffe flest mulige arbejdspladser for den investering, man foretager i eksempelvis vindmøller, så skal vi måske også se på, om det var noget andet end vindmøller, de mennesker så skulle bygge – noget andet, som gav større samfundsmæssig værdi på længere sigt, f.eks. jernbane eller motorveje.
Det var da en anden ting, man kunne se på, hvis man skulle skaffe arbejdspladser for pengene.
Carsten Bach (LA), 2016-11-10:
Tak for det.
Det var lige til den diskussion eller debat, der nu foregår om det her med arbejdspladser og varige arbejdspladser og midlertidige arbejdspladser osv.
Jeg er relativt ny klima- og energiordfører, og jeg ved jo, at hr. Mikkel Dencker som ordfører for Dansk Folkeparti har lidt mere erfaring på området, end jeg selv har, og jeg sætter stor pris på ordføreren fra Dansk Folkepartis indsigt i området.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, om ikke ordføreren lige over for mig vil bekræfte det rigtige i, at Det Miljøøkonomiske Råd faktisk på et tidspunkt er kommet med anbefalinger om at stoppe støtten til vedvarende energi-produktion i Danmark, fordi det koster danskerne ca. 3,5 mia. kr., og at det i forhold til jobskabelse så rent faktisk ville skabe 5.000 varige jobs i Danmark, hvis vi afskaffede støtten til vedvarende energi .
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Jamen det er jo netop det, vi har lavet i forhold til satspuljeforliget, da det brede er, at vi ikke kun siger, at det er et spørgsmål om psykologhjælp i op til 3 timer.
Vi ser på, om der kan være behov for noget socialpædagogisk faglighed og behov for noget i forhold til overgang til arbejdsmarkedet, og hvad ved jeg.
Den selv samme rapport, som der bliver refereret til gang på gang, siger jo netop, at kvinder, der er voldsramte og kommer på krisecentrene, mister en tilknytning til arbejdsmarkedet i større omfang end andre kvinder, der bliver ramt af vold i nære relationer.
Det er da et problem, vi skal tage alvorligt.
Jeg gentager: Fokus er på alle, der bliver ramt af vold i nære relationer, ikke blot dem, der bliver ramt af det og kommer på krisecentrene.
Det har været tilgangen.
Jeg tror, at i den rapport, vi refererer til, om evalueringen, har vi lige præcis på det felt læst det forskelligt.
Jeg mener ikke, at der er belæg for at sige, at evalueringen viser, at ventetiden til krisepsykologhjælp har resulteret i, at man går tilbage til den person, der har forårsaget volden.
Det var det ene.
Det er da klart, at har man behov for akut psykiatrisk hjælp – man kan sagtens være i en situation, hvor man har det – så er det da en del af det psykiatriske behandlingssystem, man skal være omfattet af.
Yildiz Akdogan (S), 2016-11-11:
Jeg kan så orientere ordføreren om, at vi i Socialdemokratiet også er meget interesseret i den brede del af det her problemfelt, altså ikke kun voldsramte kvinder på krisecentrene, men generelt voldsramte kvinder og børn og også de mænd, der udsættes for vold.
Når ordføreren hele tiden siger de ting om satspuljeforligene, så vil jeg da sige, at jeg ved, at det også har været et ønske fra Socialdemokratiets side at nedsætte den her gruppe.
For ud fra undersøgelser kan vi se, at det har en betydning og en effekt.
Når man kommer fra et voldsramt forhold med børn, har man altså brug for at snakke med nogen, der sådan kan støtte en og sige: Det er den rigtige beslutning, du har taget, og nu skal vi finde ud af, hvordan du kan komme videre.
Derfor undrer det mig, at man ligesom siger: Vi vil gerne tænke bredt, og derfor gider vi ikke at løfte den opgave, der virker.
Det vil jeg gerne høre ordførerens kommentar til.
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Jo, det har de helt bestemt, og det var, blot i betydningen af at det er én målgruppe, og jeg udtrykte, at jeg sammen med resten af partierne bag satspuljeforliget vil gøre noget for hele målgruppen.
Der spørges så – det var det ærinde, jeg forstod spørgeren havde – om det vil sige, at jeg ikke mener, at det er væsentligt at tage hånd om dem, der er og kommer på krisecentrene.
Der vil jeg sige: Jo, og det er det, man gør.
Omvendt kunne man stille spørgsmålet: Hvorfor har I kun fokus på dem på krisecentrene, og hvorfor havde det oprindelige forslag kun fokus på voldsramte kvinder?
Det er slet ikke den tilgang, jeg har.
Jeg kan berolige med, at der både skal være fokus på krisecentre og andre steder.
Yildiz Akdogan (S), 2016-11-11:
Jeg har valgt at tage ordet, fordi jeg kunne høre, at ordføreren ad flere omgange sagde, at man ville have hjælp til at yde en bredere indsats for de voldsramte kvinder, altså ud over blot dem, der er voldsramt og er på et krisecenter.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Jeg tror ikke, jeg vil bruge min spørgetid på alt det dér polemiske, hvor vi ender med at snakke om alt muligt andet end det, der i virkeligheden står i vores beslutningsforslag, som nemlig er et konkret forslag, som handler om at sikre akut og gratis psykologhjælp til voldsramte på krisecentrene.
Ordføreren henviser til, at der er nogle andre tilbud.
Man kan jo bare blive henvist af sin læge.
Så skal man ligesom vente på det, og så kan man forlade krisecenteret og møde sin læge et eller andet sted og blive henvist af sin læge, og så er der jo p.t. 7-8-ugers ventetid til, at man kan komme til en psykolog, og derudover skal man have i omegnen af 300-400 kr. op af lommen, hvis man er så heldig at få offentligt tilskud hver eneste gang.
Ordføreren ved jo udmærket godt, at nogle af dem, der henvender sig på krisecentrene altså ikke har penge til det her, og de har i hvert fald ikke tiden til at vente på det her.
Så det er jo derfor, at psykologhjælpen skal være akut og skal være gratis på det mest kritiske tidspunkt og sandsynligvis det farligste tidspunkt i en voldsramt kvindes liv, nemlig i det sekund, at hun pakker kufferten, tager ungerne under armen og henvender sig på krisecenteret.
Det sidste, ordføreren sagde, var da spændende.
Jeg undrer mig lidt, for hvad er det for en voldsramt kvinde, som, når hun henvender sig på krisecenteret, forslået og med sine børn under armen og er så desperat og er så meget i krise, så hun er tvunget til at opsøge et krisecenter, kan vente i op til 2 måneder i gennemsnit på at få psykologhjælp.
Det er jo derfor, at hjælpen skal være akut, og det er derfor, at det er så afgørende, at der er psykologer tilknyttet krisecenteret, som ved, hvem de har at arbejde sammen med, og som tilbyder hjælp med det samme.
Det er noget helt andet end den efterværnsdel, som er i satspuljen.
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Jeg har såmænd ikke forsøgt at være polemisk.
Jeg har bare forsøgt at svare på spørgsmålene med den tilgang, at jeg har indgået en satspuljeaftale, hvor vi har haft et bredere sigte i forhold til at gøre en indsats for at hjælpe dem, der bliver ramt af vold, og den bredere indsats skal vel omfatte alle og ikke udelukkende den gruppe af voldsramte, der kommer på krisecentrene.
Med hensyn til adgangen til at få kontakt med en læge vil jeg sige, at man sagtens kan være i en situation, hvor man ikke har overskud til det.
Det kan man naturligvis sætte sig ind i, og det er også derfor, at der på krisecentrene er krisecentermedarbejdere, der kan hjælpe med at foranledige denne kontakt.
Hvad angår akut hjælp, ja, der er ventetid til psykologbehandling efter henvisning fra læge, og det er også derfor, at man ved en akut henvisning jo skal have en akut behandling i forhold til det psykiatriske behandlingssystem.
Jeg ønsker bare, at indsatsen kommer bredere ud.
Det er ikke sådan, at jeg siger, at fordi alle ikke får en hjælp, er det ikke en god hjælp, jeg siger bare, at i den politiske prioritering foretrækker jeg en indsats, der kommer bredere ud end til den gruppe, der kommer på krisecentrene, fordi problemerne, udfordringerne i forhold til at være ramt af vold i nære relationer, er bredere end det, den gode indsats, der foregår på krisecentrene, dækker.
Det er det, der er min tilgang.
Lea Wermelin (S), 2016-11-11:
Bare lige for the record
: Jeg sagde, at der er 33.000 kvinder, der bliver udsat for vold, og så er der lige så mange børn, og det er jo så dem, ordføreren glemte i det, ordføreren remsede op.
Men fred nu være med det.
Men det, der er ret interessant, er, at ordføreren åbenbart har en logik, som hedder, at hvis ikke alle tropper op på et krisecenter, skal ingen have den hjælp, som vi, kan man sige, fandt finansiering til i forbindelse med den forsøgsordning, der var til psykologhjælp.
Så hvis ikke alle får den psykologhjælp, skal ingen have den.
Altså, det er da en lidt omvendt logik, når vi oven i købet ved, at dem, der dukker op på krisecentrene, for manges vedkommende faktisk er ekstremt sårbare og ikke har et netværk, som de kan søge hen til, og som derfor måske i endnu højere grad har brug for den akutte psykologhjælp.
Så kan ordføreren ikke bare sige, om han mener, at de kvinder, der har fået psykologhjælp i forbindelse med den forsøgsordning, vi havde, ville have fået den tilstrækkelige hjælp alligevel?
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Det er min bedste overbevisning, at det ikke var det, jeg sagde, altså at der er tilstrækkelig hjælp til voldsofre.
Jeg talte specifikt om beslutningsforslaget i forhold til psykologhjælp til dem, der er omfattet af, ramt af vold i nære relationer, og som får adgang til krisecentrene.
Så nævner du, at nogle og tres tusinde bliver ramt af det.
Det tal, jeg har, er 33.000 kvinder og 13.000 mænd.
Hvad med de andre?
For det er et bredere perspektiv, og vi skal bredere ud.
Det er jo det, der er formålet med de 65,6 mio. kr., vi har besluttet at afsætte til det i satspuljeforhandlingerne.
Lea Wermelin (S), 2016-11-11:
Nu ved vi selvfølgelig, at det koster penge også at tilbyde gratis og akut psykologhjælp – det var det, vi havde forsøgsordningen med i satspuljen – og derfor kan det selvfølgelig være svært, når man ikke lige har listen, at sige, hvem det så er, der kan undvære den der krisepsykolog, som der nu er adgang til.
Men jeg vil da helt klart tage opfordringen til, at vi kigger videre på det her i udvalgsarbejdet, op.
Så vil jeg bare bede ordføreren om at bekræfte, at psykologhjælp og det, at den er akut, har betydning, som vi kan læse fra evalueringen af den forsøgsordning, som vi mener skal fortsætte.
Og så vil jeg spørge, om ordføreren mener, at de kvinder, som benyttede sig af den psykologhjælp, der var i forsøgsordningen, ville have fået den psykologhjælp, hvis det var sådan, at vi ikke havde indført det.
Hvad er ordførerens vurdering af det?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Jeg kan godt nøjes med en enkelt, tror jeg.
Men tak for opbakningen og tak, fordi ordføreren taler om indholdet og rent faktisk taler om politik.
Det tror jeg at der er lidt flere mennesker der interesserer sig for end for at prøve at tale proces og prøve at kaste alt muligt grus i maskineriet på en sådan set ret vigtig og fundamental politisk debat, en drøftelse af, hvordan vi kan hjælpe de mest udsatte mennesker her i landet.
Så tak for det.
Jeg vil også gerne takke for opbakningen fra Enhedslisten.
Jeg kan også bekræfte, at det på ingen måde skal forhindre jer i at arbejde for endnu flere forbedringer.
Tværtimod håber jeg, at I vil blive med det og arbejde for endnu flere forbedringer.
Man kan sagtens stemme for det her forslag og så ønske på alle mulige andre områder, at det skal gøres bedre.
Det er ikke sådan, at hvis man stemmer ja her, klapper fælden, og så må man ikke sige noget godt efter det her på det område.
Tværtimod synes jeg bare, at vi skal stemme det her igennem, og at alle, der har mere positivt at byde ind med, som kan hjælpe de mest udsatte mennesker her i landet, bare skal skyde løs.
Torsten Gejl (ALT), 2016-11-11:
Som vi allerede har hørt, vil det her beslutningsforslag pålægge regeringen at indføre tilbud om akut, gratis psykologhjælp til voldsramte kvinder på krisecentrene.
De voldsramte skal ifølge forslaget tilbydes et minimum på fire samtaler under deres ophold på krisecenteret, og tilbuddet skal forankres på krisecentrene.
Det betyder, at den voldsramte ikke selv skal ud og opsøge hjælpen, og de tilknyttede psykologer med forankring sikres kendskab og ekspertise i forhold til voldsramte.
Vi synes, at det er et fint supplement til den satspuljeaftale, vi har lavet.
Vi synes ikke, at det er så dramatisk overhovedet.
Selve satspuljeaftalen, vi har lavet i Socialministeriet, synes vi er rigtig, rigtig fin, og vi er også glade for den store indsats, der er mod vold, men det skal altså ikke forhindre os i at støtte gratis psykologhjælp til voldsramte kvinder på krisecentre som supplement, og især når det er sådan, at tilbuddet har fungeret fint indtil nu, hvor det har været støttet af satsmidler, men som jo så er udløbet.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Jeg kan også kun kvittere tilbage.
Det er en stakket frist, da jeg skal ud igen til nytår.
Og jeg er her faktisk også for at gennemføre noget, opnå nogle politiske resultater.
Så lad os endelig gøre det.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Altså, måske noget af det vigtigste at lære i politik er at kende forskel på et knytnæveslag og en fremstrakt hånd.
Jeg ser en fremstrakt hånd her, og det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg vil sige, at det tror jeg godt vi kan finde ud af i udvalgsarbejdet.
Vi fremsætter her et beslutningsforslag, som jo er til forhandling.
Vi vil sådan set bare gerne i gang med at løse det her problem, og hvis der kan komme konstruktive input fra den ene eller den anden side af Folketingssalen, jamen så er vi klar til at lave noget politik.
Det er det, vi får vores penge for, det er det, vi er her for; det er for at hjælpe nogle mennesker, det er ikke for at komme med for meget palaver herinde.
Så lad os gøre det samme.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Vi er som sagt enige i, at nogle af de kvinder, som kommer i et krisecenter, højst sandsynligt har brug for akut psykologhjælp; det kan der ikke være nogen tvivl om i de tilfælde.
Og taler vi om den eksisterende ramme, er vi som sagt interesseret i at kigge videre på det i udvalgsarbejdet og i forbindelse med det måske tømre et anderledes beslutningsforslag sammen.
Så hvad angår nedbringelse af ventetiden på psykologhjælp, er vi i og for sig anderledes positivt indstillet på det, men nu er det bare ikke det, det her beslutningsforslag handler om.
Det handler om, man gerne vil tilbyde gratis psykologhjælp til alle, som kommer på et krisecenter.
Og vi mener som sagt bare ikke, at det her er den præcis rigtige løsning på det problem.
Men at kigge på, hvordan vi nedbringer ventetiden på psykologhjælp, er vi anderledes positivt indstillet på at se på i udvalgsarbejdet.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Hvis ikke der var et problem her, havde vi ikke fremsat beslutningsforslaget.
Der er et problem i forhold til finansieringen, fordi der altså er en del af dem, der henvender sig på krisecentrene, som ikke har penge til det her; som har dårlige netværk, dårlig økonomi og i det hele taget bare har rigtig dårlige forudsætninger for at bryde med volden.
Det er den ene del af det.
Så det er derfor, vi fremsætter beslutningsforslaget.
Det koster 4 mio. kr., og vi mener sådan set, at man kan finde dem inden for den nuværende ramme, så der ikke er nogen, der skal betale mere i skat.
Vi tror på, at det kan lade sig gøre.
Vi er klar på det hele – vi vil bare gerne hjælpe de her mennesker, for vi synes, det er for fattigt, at vi ikke hjælper dem i dag.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Som sagt i talen mener jeg, at der ikke er belæg for, at vi skal øge rammen for at få krisehjælp.
Lea Wermelin (S), 2016-11-11:
Tak for det.
Jeg vil i virkeligheden også sige tak for den positive modtagelse af beslutningsforslaget.
Jeg hørte i hvert fald ordføreren være meget imødekommende over for, at vi har et problem her, som er vigtigt, som er alvorligt, og at vi faktisk godt kan diskutere, om ikke vi kan gøre det bedre end i dag, også på trods af de aftaler, vi i øvrigt måtte have indgået med hinanden.
Jeg vil også gerne kvittere for, at ordføreren så siger, om vi i udvalgsarbejdet kan kigge nærmere på, hvordan man så kan gøre det, hvis det ikke lige er den her måde, som ordføreren synes man skal gøre det på.
Vi har sådan set ikke nødvendigvis lagt os helt fast.
Vi mener, at den forsøgsordning, der var, var rigtig god, men kan ordføreren ikke sætte lidt flere ord på, hvad der kunne gøre, at Liberal Alliance vil gå med og tro på, at vi kunne blive enige om noget og finde hinanden her?
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Mennesker, der har været udsat for vold i hjemmet, står i en meget utryg og svær situation.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Derfor skal man i et velfærdssamfund som det danske også kunne tilbyde en akut hjælp, der får folk tilbage på sporet igen.
Man kan desværre se, at utrolig mange ender med at besøge et krisecenter mere end en gang.
Det er udtryk for, at der under volden ligger nogle tunge sociale problemstillinger, der ikke har enkle løsninger.
I Liberal Alliance bifalder vi derfor, at man med satspuljeaftalen har sat penge af til frivillige sociale netværksgrupper som et efterværn til mennesker, der har været ofre for vold i nære relationer.
Vi håber, at det kan være med til at nedbringe den her triste statistik.
I forhold til det konkrete beslutningsforslag mener vi umiddelbart, at der allerede er gode løsninger i forhold til at hjælpe voldsudsatte.
Men derfor kan man jo altid diskutere, hvordan man kan gøre tingene endnu bedre.
I dag er det allerede sådan, at man kan få rådgivning og andre former for støtte på krisecentrene af de ansatte.
Det offentlige betaler, som tidligere ordførere allerede har påpeget, 60 pct. af psykologbehandlingen, hvis en borger får en lægeerklæring.
Hvis det er økonomien, der er problemet, har kommunen også mulighed for at hjælpe i nogle af de her situationer, men samtidig tilbydes der i dag allerede skattefinansieret krisehjælp til borgere på en del andre områder, som f.eks. hvis de har været vidne til et overfald eller en trafikulykke, men uden selv at have været involveret i det direkte.
Her mener vi ikke, at voldsramte og traumatiserede borgere på krisecentre nødvendigvis skal stå bagest i køen.
Vi ser også et problem i, at ventetiderne til en psykolog ofte kan være meget lange i nogle tilfælde, hvor det skønnes, at den enkelte faktisk har behov for et akut samtaleforløb.
Vi har derfor meget stor sympati for hensigten med det her beslutningsforslag, men vi mener ikke, at det lige præcis er den her løsning, som skal til.
På den baggrund vil Liberal Alliance også stemme nej til beslutningsforslaget i sin nuværende form, men vil under udvalgsarbejdet meget gerne være med til at kigge på, om man eventuelt kan finde pengene til det her inden for den eksisterende ramme for krisehjælp.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Tak for det.
Jeg vil bare gentage, at jeg synes, at det her er et rigtig fint sted at starte.
Det er vigtigt.
Jeg synes også, at vi skal have en ambition om at komme videre og sikre, at den hjælp, der er til voldsramte kvinder, for det første finansieres permanent og gøres til en rettighed, som man kan støtte sig til som kvinde, og for det andet også i højere grad tager hensyn til den sociale økonomiske slagside, der er forbundet med vold og vold mod kvinder især.
vil jeg minde om, at når vi taler om vold mod kvinder og økonomi, mangler vi selvfølgelig også ligeløn.
Det svarer til, at alle kvinder skulle gå hjem fra arbejde i dag, hvis vi skulle holde fri svarende til den lavere løn, vi får.
Tingene hænger sammen.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Som jeg forstår spørgsmålet, går det ud på, at ordføreren mener, at samtlige har haft stor gavn af det her, og det tyder det på de har.
Spørgsmålet er, om behovet har været det samme for dem alle sammen.
Det vil jeg ikke kloge mig på, men jeg vil bare sige, at med hensyn til krisehjælp og med hensyn til psykologbehandlinger er det jo ikke kun et spørgsmål om at få én psykologbehandling her og nu, for det er jo et længere forløb, det strækker sig over.
Her er Liberal Alliance i og for sig interesseret i, at der stadig skal være et vist ansvar for ens eget helbred, og derfor går vi som udgangspunkt ind for, at den nuværende ordning, hvor man får tilskud på 60 pct. til psykologhjælp, skal bibeholdes, og den synes vi også på lang sigt skal være, som den er. Når vi så taler om det konkrete beslutningsforslag, kan det også diskuteres, hvordan pengene skal findes, men her mener vi som sagt, at man bør kigge på det i udvalgsarbejdet, og det vil jeg ikke komme yderligere ind på på det her tidspunkt.
Lea Wermelin (S), 2016-11-11:
Tak for det.
Nu noterede jeg ned, at ordføreren sagde: Venstre mener i dag, at der er en tilstrækkelig grad af hjælp til dem, der bliver udsat for vold.
Så gør vi da ikke nok som samfund.
Vil ordføreren bekræfte, at det var det, som ordføreren sagde?
Altså, mener ordføreren, at der ikke er mere, man kan gøre, end det, man har besluttet med den satspulje, der ligger nu – at der ikke er flere initiativer, ikke nogen måder, man kan gøre det bedre på, end vi gør i dag?
Er det sådan, vi skal forstå ordførerens melding fra talerstolen i dag?