Jan E. Jørgensen (V), 2021-01-12:
Forslaget udspringer jo ganske rigtigt af en konkret dom, som jeg vil komme tilbage til lige om lidt.
Så kan man se her, at du kan have mulighed for at søge godtgørelse for tort, hvis du har været udsat for en krænkelse af din frihed, f.eks. frihedsberøvelse, dit privatliv, privatlivets fred, eller af din person.
Hvis man så tænker, at den sag, vi havde om Se og Hør, der betalte nogle penge hver måned til en ansat hos Nets for at få udleveret nogle kreditkortoplysninger fra en række forskellige personer, var en retsstridig krænkelse, ja, så har man sådan set ret, fordi de personer og den koncern, der var involveret i den sag, jo blev dømt.
De blev endda idømt nogle ganske hårde straffe.
Det er sådan, at Allerkoncernen, som udgav og stadig væk udgiver det blad, der hedder Se og Hør, ja, de fik sådan set 50 dagbøder, men det var 50 dagbøder på hver 200.000 kr. – altså i alt en bøde på 10 mio. kr.
Og hvis vi kigger på den medarbejder, der var ansat i Nets, og som altså solgte de oplysninger til Se og Hør, ja, så blev han idømt fængsel i 1 år og 6 måneder, og den person, som i dommen kaldes C, som de fleste af os nok bedre kender under bogstavet Q, blev idømt fængsel i 1 år og 3 måneder.
Østre Landsret udtaler, at retten ved straffens udmåling har lagt vægt på grovheden og karakteren af det begåede forhold.
Der blev betalt et fast månedligt beløb for til gengæld løbende og systematisk at levere oplysninger om offentligt kendte personer.
Aftalen indebar en systematisk overvågning af en lang række offentligt kendte personers færden og dermed en betydelig krænkelse af disse personer og et brud på den grundlæggende tillid, offentligheden må have til håndtering af private personers betalingsoplysninger.
Jeg ved, at flere af de mennesker, som stod på den her liste, der hver måned blev sendt til Se og Hør, har overvejet at rejse erstatningssag mod Se og Hør og få noget torterstatning, men så vidt vides, er det kun en, der havde modet til at gøre det i sidste ende, nemlig Morten Helveg Petersen.
Det skulle han ikke have gjort, fordi det eneste, han fik ud af det, var en lang næse og i øvrigt en eksorbitant stor regning til advokatomkostninger til sin egen advokat og til modpartens advokater.
Hvordan nåede Højesteret så frem til det?
Jo, Højesteret siger, at der er tale om nogle meget grove krænkelser.
Det er der ikke tvivl om.
De kalder det grove retsstridige krænkelser af hans privatliv i form af overvågning af hans kreditkorttransaktioner og dermed en vis udstrækning af hans færden.
Altså ikke nok med, at Se og Hør kunne se, hvad man har brugt sine penge på, og de kunne også se, hvor man var henne, om man var ude at rejse, og dermed kunne Se og Hør jo også skrive en række forskellige historier om, at nu er den og den på ferie der og der med den og den.
Men oplysningerne om de pågældende transaktioner afslører ikke personfølsomme forhold.
Med andre ord har Morten Helveg Petersen så kedeligt et privatliv, at der ikke er kommet noget frem, som i den grad er personfølsomt.
Så hvis man bare sådan har et almindeligt forbrug på rejser til det ene sted og det andet sted og køber en bog og en plade og noget mad og den slags i ny og næ, ja, så må man altså finde sig i, at Se og Hør og andre kan overvåge ens transaktioner – ikke forstået sådan, at det, de gør, er lovligt, men hvis man tror, at det da på en eller anden måde må udløse en erstatning, så har vi altså Højesterets ord for, at nej, det gør det ikke.
Den retstilstand finder vi fra Venstres side er fuldstændig urimelig og utidssvarende.
Det kan ikke være rigtigt, at man kan begå så grove krænkelser og blive straffet så hårdt for det og så samtidig se, at ofrene ikke skal have en krone.
Det er naturligvis ikke en bebrejdelse af Højesteret, som alene følger gældende ret.
Det er en bebrejdelse af os herinde, at vi ikke har været opmærksomme på den uretfærdighed, og derfor glæder det mig, at samtlige ordførere, som jeg hørte det, var positivt indstillede over for beslutningsforslaget, og at justitsministeren også var det.
Jeg kan måske have en mistanke om, at ministeren har haft en forudanelse om, hvad de øvrige ordførere måtte mene.