Ole Birk Olesen (LA), 2021-02-04:
Det er fuldstændig angribeligt, at man på den måde udsætter andre mennesker for livsfare, fordi man selv er egoist, eller fordi man betror sine egne køreevner for meget.
Man skal ikke køre for hurtigt i det her samfund, for der er alt for stor risiko forbundet med det.
Vanvidskørsel er den mest vanvittige form for hurtig kørsel.
Derfor stemmer vi med glæde for det lovforslag, som justitsministeren har fremsat – det har vi allerede meddelt – med en række effektive strafforhøjelser for folk, der kører vanvidskørsel.
Det manglede bare, det er på sin plads, og det er nødvendigt.
Hvis det alene havde været en del af den aftale mod vanvidskørsel, som var blevet indgået af Folketingets partier, ville vi også have været med i den aftale, for vi er lige så meget imod vanvidskørsel, og vi tror lige så meget på, at højere straffe vil hjælpe her, som alle andre.
Problemet er, at den aftale også rummer det her element og det her lovforslag, som i sin essens gør, at hvis en person har lånt en bil af en anden person, så kan den anden person straffes med konfiskation af bilen, hvis låneren kører vanvidskørsel.
Konfiskation af bilen er ikke det samme som beslaglæggelse.
Altså, beslaglæggelse handler om, at en person kører for hurtigt, man tager bilen fra vedkommende, fordi man ikke vil have det, og bilen kun bliver udleveret, mod at man lægger et eller andet beløb.
Eventuelt kan den, der i virkeligheden ejer bilen, faktisk få udleveret bilen, fordi det jo ikke var ham, der kørte for hurtigt.
Konfiskation er, at man tager bilen og sælger den til højest bydende og stopper pengene i statskassen.
Det vil sige, at hvis hr. Jensen gerne vil låne sin bil ud til naboens søn, fordi naboens søn har brug for at komme til fodboldkamp i serie 3, hvor han spiller – hans forældre bruger selv bilen, og han har behov for en bil et andet sted fra, så nu låner han altså en bil af hr. Jensen – kan hr. Jensen nu fremover kun gøre det med bæven.
For tænk, hvis sønnen, som er 19 år og lige har fået kørekort, synes, at han skal udnytte, at det er en stille søndag i Vestjylland og vejen er tom, til at køre alt, alt for stærkt.
Det har sønnen fortjent en straf for, men har hr. Jensen fortjent at miste sin bil, fordi han i al venlighed lånte den ud til naboens søn, der skulle til fodboldkamp?
Det synes jeg ikke.
Jeg kan simpelt hen ikke se rimeligheden i det.
Det er fuldstændig urimeligt.
Man kender ikke engang naboens søn så godt.
Selv om man måske har kendt ham i alle 19 år af hans liv, kan det godt være, at han kunne finde på det her.
Det ødelægger jo sammenholdet i lokalsamfundet; det ødelægger, at man kan være sammen om noget og stille ting til rådighed for hinanden; det ødelægger civilsamfundet, at man på den måde pålægger den, der er venlig, en enorm straf for den venlighed, som dem, der modtager venligheden, kunne finde på at misbruge.
Og så er der jo ingen som helst lighed for loven i det her.
Den, der låner en bil til 50.000 kr. ud, kan maksimalt risikere at miste 50.000 kr.
Hvis man er sådan en, der går lidt op i bilen og har brugt flere penge på bilen og måske sparet lidt på boligen i stedet for, fordi man hellere vil have en lækker bil at køre i, og har en bil til 500.000 kr., risikerer man at miste 500.000 kr., hvis man låner den ud til naboens søn.
Forseelsen er den samme, men den, der har en bil til 50.000 kr., får en meget mindre straf end den, der har en bil til 500.000 kr.
Jeg forudser, at når de første historier kommer frem, så begynder ordførerne at falde fra.
De kommer til at sige i deres lokalpresse, hvis det er i deres lokalområde: Det her var sandelig ikke meningen med loven, og det kunne jeg aldrig finde på at bakke op om; nu vil jeg gå til ministeren, og jeg vil rejse sagen for ministeren; nu må han gøre noget; det er ministeren, der må gøre noget.
Og dem, der hører den slags snak, skal bare vide, at alle er opmærksomme på, at det er det, de har aftalt, og de vil ikke kunne undskylde sig, når enkeltsagerne dukker op, for det er helt urimeligt, hvad den her lov får af konsekvenser.