runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Alex Vanopslagh (LA), 2024-04-23:
Tak for det.
Jeg vil gerne tale om bureaukrati, for det er jo virkelig noget, som plager det danske samfund, og det kommer til udtryk på mange måder: stigende mængder af lovgivning, stigende mængder af regler, voksende byrder på erhvervslivet og også begrænsninger for de offentligt ansatte, selvfølgelig ud over dem, der er ansat inden for offentlig administration, for der er der en sand jobfest.
Jeg er ikke ude på at placere hele ansvaret hos Socialdemokratiet eller hos statsministeren, for det ville ikke være rimeligt.
Det er jo en udfordring, som skiftende regeringer har døjet med, og alene udviklingen i regelmængden målt på antal ord fra 1989 til 2021 viser, at antallet af ord i dansk lovgivning er steget med svimlende 11,8 millioner ord.
Det er jo helt vildt!
Siden statsministeren fik det øverste politiske ansvar i Danmark i 2019, er antallet af offentligt ansatte, som alene arbejder med bureaukrati og offentlig administration, også vokset vildt.
Der er kommet 12.800 ekstra ansatte i staten og mere end 1.500 ekstra i regionerne, altså en stigning på ca. 20 pct., både i staten og i regionerne, og jeg ved ikke, om der nogen sinde i danmarkshistorien har været en så stor stigning blandt ansatte inden for offentlig administration som under den nuværende statsminister.
Man kunne jo lidt kækt sige, at det ikke lykkedes at blive børnenes statsminister, men at det i stedet lykkedes at blive bureaukraternes statsminister.
Det er en svær opgave, det anerkender jeg, og derfor har vi også i Liberal Alliance prøvet at tænke over, hvad en mulig løsning kunne være.
Og der tror vi, at vi skal lade os inspirere af klimaloven, forstået på den måde, at vi med klimaloven har en bindende lov med nogle bindende mål om, hvor meget vi skal reducere CO 2 -udslippet, og der foreslår vi, at man tilsvarende laver en bindende bureaukratilov, hvor man har nogle bindende mål for, hvor meget bureaukrati man skal fjerne, og for, hvor meget man skal reducere antallet af offentlige administratorer.
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Det vil jeg bestemt ikke afvise.
Jeg tror, at det her nok er et af de områder, hvor spørger og svarer er tættest på at være enige.
Der er noget af det, som jeg mener både kan forsvares og forklares.
Vi har jo haft behov for at ansætte flere mennesker i skattevæsenet for at rette op på nogle af de problemer, der har været på skatteområdet.
Vi har ansat nogle flere medarbejdere på forsvarsområdet, fordi vi er i gang med en historisk stor oprustning af dansk forsvar.
Og vi har ansat flere folk ved domstolene for at få ventetiderne ned for helt almindelige mennesker, der har oplevet en eller anden form for kriminalitet.
Så der er jo noget, der giver god mening, og som jeg gerne står på mål for.
Men der er sådan en gennemgående bureaukratisering af vores velfærdssamfund, som jeg er grundlæggende imod, fordi jeg mener, den tager tid og kræfter fra det, der er det vigtige, nemlig relationsarbejdet.
Nu har vi jo lige i fællesskab lavet en stor reform på ældreområdet, som afbureaukratiserer.
Det er rigtig, rigtig positivt.
Vi har lavet en aftale på sygedagpengeområdet, som afbureaukratiserer.
Vi har lavet en aftale på folkeskoleområdet, som afbureaukratiserer.
Det kombineret med administrative besparelser i kommuner, regioner og stat og så et nyt statsligt program, som skal nedbringe administrative udgifter, er nogle af de værktøjer, vi tager i brug nu, og som kommer til at virke.
Bringer det os helt i mål?
Det er jeg ikke sikker på.
Så må vi tage yderligere initiativer, og det har vi også tid til, inden danskerne skal til stemmeurnerne igen.
Men jeg vil bestemt ikke afvise, at vi skal ind at have fat i nogle mere forpligtende værktøjer i fællesskab.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-04-23:
Jeg anerkender, at man har lavet aftaler på områder, hvor det helt klart går den rigtige vej.
Jeg synes, folkeskolen er det bedste eksempel, for der har man virkelig taget et opgør med en høj grad af overstyring.
Jeg har jo også bemærket, at statsministeren ofte, næsten i hver evig eneste afslutningsdebat eller åbningsdebat i Folketinget, har talt om behovet for mindre bureaukrati, men det er, som om handling ikke rigtig følger efter.
Hvis man tager udgangspunkt i statsministerens første valgperiode, blev der i gennemsnit i den valgperiode tilføjet 320.000 ekstra ord i den danske lovgivning i gennemsnit om året.
Vi har set den her store stigning i antallet af administrativt ansatte i særdeleshed i staten, og jeg undrer mig bare.
Det er fint nok, at det er sådan, når det handler om domstole osv., men hvad er det, der gør, at det selv med en statsminister, der har høje ambitioner på det her område, går den modsatte vej?
Det kan være, det er en god idé med en bindende bureaukratilov, det er jeg sikker på det er, men er det sådan, at vi, hvis vi fremsætter et beslutningsforslag, kan regne med regeringens opbakning, eller er det mest bare, fordi det er behageligt at sige her i dag, at nåh ja, det lyder måske som en god idé?
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Jeg kan huske, at det engang var sådan, og jeg vil tro, det har gjort sig gældende for rigtig mange skiftende regeringer, at man nærmest som en refleks, hvis der kom et beslutningsforslag, ligegyldigt fra hvem, altid stemte nej.
Det ændrede vi faktisk i den tidligere socialdemokratiske regering, og vi har fortsat det i den her regering.
Men det sker jo fra tid til anden, at der er oppositionspolitikere og partier, som får gode idéer og fremsætter beslutningsforslag, som vi synes er gode, og der har vi jo altså nu ad flere omgange faktisk grebet de beslutningsforslag og efterfølgende lagt dem ind i enten politiske aftaler eller lovforslag.
Så jeg vil gerne gå ind i det her med et åbent sind.
Som jeg sagde før, er der noget i det her, som jeg gerne står på mål for, f.eks. på domstolsområdet og på skatteområdet, hvor virkeligheden jo er, at der var skåret for langt ned, og derfor bliver man nødt til nu at ansætte nogle nye medarbejdere, som kan sikre, at vi både har den skatteopkrævning, men også den retfærdighed, der skal være i skattesystemet.
Så noget kan godt forklares og forsvares, men den store stigning synes jeg faktisk ikke kan, og derfor er vi i gang med at tage livtag på det.
Men spørger man mig i dag, om jeg er tilfreds med udviklingen, er svaret nej.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-04-23:
Jeg er i øvrigt glad for at høre, at det jo kan ske, at oppositionspartier kommer med et fornuftigt forslag, og jeg vil gerne kvittere den anden vej og sige, at det også kan ske, at Socialdemokratiet indimellem kommer med et fornuftigt forslag.
Det gjorde man bl.a. i den seneste valgkamp, hvor man gik til valg på et regelstop.
Hver gang man indførte en ny regel, der tog tid fra kerneopgaven, skulle man fjerne en anden gammel regel.
Det var et valgløfte, som Socialdemokratiet gik til valg på, men vi har hverken hørt eller set noget til det siden, hvad jeg synes er ærgerligt.
Det er ikke noget, der står noget om i regeringsgrundlaget.
Når vi har spurgt ind til det sådan rent skriftligt, har vi jo fået det svar, at det ikke er noget, der er aktuelt for den her regering.
Der vil jeg gerne høre: Hvorfor i alverden er det ikke det?
Hvorfor er det, at man ikke lever op til det her valgløfte?
Det er jo selvfølgelig også fair nok, hvis statsministeren siger, at det simpelt hen var Venstre og Moderaterne, der havde et ultimativt krav om, at man ikke skulle indføre det her regelloft, men det tror jeg trods alt ikke er tilfældet.
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Nej, det ville også være lige friskt nok at påstå.
Jeg mener, at vi nu rigtigt er i gang, og jeg er sådan set enig i, at folkeskolen er det bedste eksempel.
Men jeg kan også godt her afsløre, at jeg tror, at hvis vi havde startet den anden vej, hvad man ofte gør, når man gerne vil afbureaukratisere, og havde kigget enkeltvis på de der, jeg tror, det er omkring 4.000 bindende mål, der er for folkeskolen, så tror jeg ikke, vi havde fjernet ni ud af ti.
Jeg tror, at grunden til, at vi nu har fjernet ni ud af ti, er, at jeg gik på Folketingets talerstol og sagde: Vi fjerner ni ud af ti.
Jeg tror, at hvad det her angår, bliver vi nødt til at være lidt firkantede.
Hvad enten det handler om at fjerne regler, eller det handler om at spare penge for at kunne bruge dem på noget, vi synes er vigtigere, eller det handler om at fjerne ni ud af ti, så bliver vi nødt til at være meget konkrete og meget kontante, for ellers er der en eller anden understrøm, der gør, at vi ikke kommer i mål med det, vi gerne vil.
Og hvis er vi enige om, hvad det er, vi gerne vil på det her område – ikke på alle andre områder, på nogle andre, men ikke alle andre – så fortsætter jeg gerne diskussionen om, hvilke yderligere konkrete initiativer vi kan tage.
Mona Juul (KF), 2024-04-23:
Tak for det, og tak for velkomsten fra jer alle sammen.
Det betyder rigtig meget.
Der er ikke nogen tvivl om, at Det Konservative Folkeparti er borgerlige stemmer, der arbejder.
Så når vi kan få most noget konservativ politik igennem, er vi selvfølgelig klar.
Det kunne vi bl.a. i skoleaftalen.
Den synes vi er rigtig, rigtig god.
Her i Folketinget taler vi tit om, at alting går for hurtigt, og at nu skal vi lige passe på, og det synes jeg jo er rigtigt.
Når man får et aftaleudkast på vej ind ad døren eller man lige har meget få timer til at koncentrere sig om at lave en eller anden ny aftale, går tingene for hurtigt.
Men der er måske også nogle gange, hvor tingene går lidt for langsomt.
Man må i hvert fald sige, at når statsministeren siger »får alle alarmklokker til at ringe«, tænker jeg måske ikke, at vi skal vente i 9 måneder næste gang.
Den handler om opioider, altså de her farlige rusmidler, der med en samlet betegnelse kaldes opioider, som folk bliver vanvittige af, og som man bliver vanvittig afhængig af.
Da rapporten udkom her den 4. april, var statsministeren på besøg ude på et misbrugscenter sammen med justitsministeren, og misbrugscenteret kan jo fortælle, som misbrugscenteret også har fortalt alle os andre, at misbrug, særlig blandt unge, desværre er i vækst.
Vi har set det i USA, hvor vi har set en voldsom opioidkrise, og vi er jo selvfølgelig også alle sammen optaget af, at det ikke også kommer til at ske i Danmark.
Men det var i den forbindelse, at statsministeren så om rapportens konklusioner, som er meget voldsomme, tænker jeg – og det tænker jeg også at statsministeren mener – sagde, at de konklusioner bør få »alle alarmklokker til at ringe«.
Man har ikke valgt at stille sig op og sige: Vi har en rapport, der viser, at det her går den helt forkerte vej; vi er nødt til at komme op i gear; vi skal have det stoppet; der er morfinfinter; der er alt muligt, vi kan komme til at kigge på.
Men ikke desto mindre venter man 9 måneder.
Så mit spørgsmål til statsministeren er: Er det i orden at tilbageholde en rapport i 9 måneder, når det er så alvorligt og det, som jeg citerede statsministeren for at sige, »får alle alarmklokker til at ringe«?
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Jeg har ikke kendskab til, hvornår justitsministeren har modtaget rapporten.
Jeg hører meget gerne konservative forslag om, hvad vi gør ved det, som jeg er meget, meget bekymret over, men som jeg i øvrigt ikke gør mig nogen forestilling om at man bare kan fikse med et fingerknips.
Det, vi har kunnet iagttage i USA igennem et stykke tid, er jo, at det her stof til forskel fra en del andre euforiserende stoffer rykker langt ind hos en gruppe af amerikanere, som aldrig har været på stofmisbrugsscenen tidligere, som ikke har nogen historik dér, som politiet ikke har nogen kontakt til, og som dem, der måtte arbejde med misbrug, heller ikke har nogen kontakt til.
Det er farligt; det oversvømmer det amerikanske marked; det er godt på vej ind i Europa.
Derfor er der selvfølgelig noget af det her, der handler om den almindelige politiindsats for at holde stofferne ude af vores samfund.
Der er noget, der handler om, hvordan man kommer i behandling, hvis man er blevet afhængig af opioider.
Der er noget, der handler om salg.
Jeg vil gerne for mit eget vedkommende sige, at jeg synes, vi skal have en meget, meget mere hårdhændet indsats over for eksempelvis de kiosker, der sælger det.
Jeg håber at kunne få opbakning til det.
For en kiosk, der sælger opioider, skal jo ikke eksistere i Danmark.
Den bør jo bare lukkes ned.
Så jeg tror, vi skal kigge mange forskellige steder hen, men jeg vil faktisk ikke stå og påstå, at man bare lige kan løse det her problem.
Jeg er dybt alarmeret over det, og regeringen er villig til at tage initiativer og hører altså meget gerne, hvad Konservative har af forslag.
Mona Juul (KF), 2024-04-23:
Konservative har 11 helt konkrete forslag, og dem har vi haft i lang tid.
Vi har også forsøgt at råbe regeringen op i meget lang tid, faktisk i omkring et års tid.
Jeg synes faktisk ikke, at det er helt okay bare at sige, at statsministeren ikke ved noget om, hvornår justitsministeren har fået den her rapport.
Jeg har lyst til at spørge statsministeren igen: Synes statsministeren, det er okay, at der går 9 måneder, inden statsministeren står i et misbrugscenter og siger, at nu ringer alarmklokkerne – 9 måneder efter at regeringen har fået kendskab til, at det her problem er meget, meget alvorligt?
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Som jeg sagde før, har jeg ikke viden om, hvornår Justitsministeriet eller justitsministeren har modtaget den her rapport, og hvad der i øvrigt er gået forud, men jeg vil meget gerne give et tilsagn fra regeringens side om at gøre, hvad vi kan, hvad det her angår.
Vi har én meget, meget stor udfordring, og det så jeg selv i Greve for kort tid siden, og det er, at mange af de unge får adgang til de her stoffer på Snapchat.
Det er som at bestille en pizza, men det går bare hurtigere.
Det koster 20 kr. for en pille, og man bliver afhængig meget, meget hurtigt.
Igen er der nogle kriminelle, der er i gang med at ødelægge vores samfund.
Jeg tror ikke, myndighederne endnu har knækket, hvordan vi håndterer det, at det er rykket væk fra gadebilledet og fra den stofmisbrugsscene, som vi plejer at kigge ind i og kunne håndtere, til at være noget, der foregår på de unges egne private sociale medier.
Jeg tror i høj grad, det er den vej, vi skal kigge, og det kræver jo en meget, meget tæt dialog med myndighederne at se på, hvordan vi håndterer en ny situation.
Så vil jeg bare sige, at Europa jo bliver oversvømmet af stoffer af forskellig karakter, og derfor er et internationalt samarbejde på det her område – havnene, grænsekontrol og andre ting – jo også meget, meget vigtige instrumenter.
Mona Juul (KF), 2024-04-23:
Nu fortæller jeg jo statsministeren, at på den her rapport står der den 23. juni, og det er altså først i april, at statsministeren står på et misbrugscenter sammen med justitsministeren og siger, at det her får alarmklokkerne til at ringe.
Så jeg er simpelt hen nødt til at spørge, om statsministeren kan be- eller afkræfte, at man har publiceret rapporten, så det passede med, at statsministeren besøgte misbrugscenteret, så vi rent faktisk kunne få opmærksomhed omkring det.
Eller hvad er det, der ligger til grund for, at statsministeren først nu kommer ind i sagen?
Jeg hører jo, at statsministeren også er klar til at lave en indsats, og hvor lang tid skal vi så vente på det?
Vi skal vel forhåbentlig ikke vente et års tid endnu?
Mette Frederiksen (S), 2024-04-23:
Nej, det, at jeg besøger et misbrugscenter for noget tid siden, kan man jo ikke oversætte til, at jeg ikke har været optaget af opioider indtil da.
Jeg har fulgt ikke mindst den amerikanske udvikling og er meget optaget af, hvad der sker på den danske stofmisbrugsscene generelt og selvfølgelig ikke mindst nye tendenser.
Jeg synes ikke, vi skal vente et år med at sætte ind, men vi bliver nødt til i fællesskab at kigge hele vejen rundt.
Jeg tror simpelt hen ikke, det nytter noget at lade, som om vi kan løse den her krise, som er på vej ind i, så vidt jeg kan se, mange vestlige samfund, og som kræver alt lige fra et endnu større politiefterforsknings- og myndighedssamarbejde over strafområdet, hvor jeg altid er villig til at hæve straffen yderligere for den her type kriminalitet, og til, hvordan vi forebygger bedre og sikrer, at forældrene bliver bevidste om, hvad det er, der foregår.
Men hvis ikke vi får adgang til de der sociale medier og får stoppet, at man kan købe det direkte dér, ved jeg simpelt hen ikke, hvad vi skal gøre som samfund.
Det er i hvert fald en relativt ny problemstilling, i forhold til hvordan stoffer tidligere er blevet solgt i Danmark.
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-23:
Og sådan er det jo ikke i år, for den frihed og den forårsfridag valgte regeringen jo som noget af det allerførste at rive ud af hænderne på danskerne og, om man så må sige, forære til arbejdsgiverne i stedet for.
Det er en skam, og jeg vil, ud over at passe mit arbejde på fredag, bruge dagen på at sende en uvenlig tanke til regeringen, og det tror jeg ikke jeg bliver alene om.
Men i dag vil jeg have fokus på nogle mennesker, som også er blevet nævnt heroppe tidligere, og som snart mister deres arbejde helt.
Det kom forleden frem, at landbrugets store slagterivirksomhed Danish Crown vil fyre alle deres ansatte i Ringsted, hvorved 1.200 stolte slagteriarbejdere bliver sat på gaden.
Vi har i Enhedslisten i mere end et årti forsøgt at få stoppet de her dyretransporter ud af landet, som både er plagsomme – det er dyremishandling – men som jo altså også betyder, at vi eksporterer arbejdspladser til andre lande, hvor der sker det, man kan kalde social dumping.
Men vi er blevet stemt ned hver gang, bl.a. af statsministerens eget parti, og derfor står vi nu i en situation, hvor der er flere svin, der eksporteres, end der slagtes i Danmark.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren helt enkelt: Vil regeringen nu være med til at forbyde de lange dyretransporter på over 8 timer af alle dyr ud af Danmark for at gøre noget for både dyrevelfærden og for danske arbejdspladser?
Morten Messerschmidt (DF), 2024-04-23:
Tak, formand.
Det er jo et af de få privilegier ved at være et mindre parti, at man så kommer til sidst eller næsten sidst og har mulighed for at høre alle de spørgsmål og alle de temaer, der er blevet bragt på banen inden, og også har mulighed for at indrette sig lidt efter alt det, der så ikke er blevet sagt.
For jeg synes, at der i hvert fald er to temaer, som larmer ved deres fravær i de foregående debatter, og derfor håber jeg, at statsministeren vil forholde sig til dem begge.
Det ene er jo den glædelige nyhed, der kom fra London i aftes, at den britiske regering nu har fået hele lovgrundlaget på plads i forhold til at flytte asylprocessen ud af Storbritannien, og premierministeren forventer at kunne sende de første fly af sted mod Rwanda inden for 10-12 uger.
Jeg tænker, at statsministeren har poppet en flaske champagne eller åbnet en dåse makrel eller et eller andet, hun nu gør for at markere festligheder, for det må jo også for statsministeren være en dag af overordentlig skønhed.
Det er 5 år siden, tror jeg, at hun første gang formulerede ønsket om at få flyttet asylbehandlingen ud af Danmark, og nu viser det sig, at der er et land, som for alvor får flyttet sin asylbehandling til Rwanda – Italien har jo også fået flyttet noget til Albanien osv.
Der vil jeg bare høre, hvornår statsministeren så kan varsle et lovforslag, der sikrer, at det samme sker i Danmark.
Derudover vil jeg gerne tale om ældreloven og dens mangler, eller rettere de rettigheder, som man afvikler.
Jeg er bekymret over, at man f.eks. fjerner retskravet på de forebyggende hjemmebesøg og meget af det, som i mange år har betydet, at man har opdaget, når ældre havde behov for pleje.
Men lad os tage Rwanda og udflytning af asylbehandling først, med statsministerens tilladelse.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-04-23:
Tak for det.
Jeg vil gerne sige stor tak, selvfølgelig for tilslutningen, men i virkeligheden også for den rigtig fine tale, som jeg synes sætter meget præcise ord på, hvad intentionen fra SF's side egentlig har været med det her beslutningsforslag.
Så jeg vil gerne kvittere for det klare fokus og ser frem til samarbejdet om at kvalificere det her.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-23:
Selv tak.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-04-23:
Ja tak!
Der er meget at sige om det her, og jeg vil gerne sige, at vi i hvert fald godt vil tappe hundrede procent ind i det her med kampen mod new public management.
Den fjerner fokus væk fra mennesker og flytter fokus over på systemer og økonomi, og den har en masse fejlantagelser omkring, hvad mennesker i virkeligheden har brug for.
Ansatte i det offentlige kan med deres faglighed faktisk godt selv vurdere det.
Så det kan sagtens gå sammen med den her målsætning.
Men jeg vil sige tak for også at sætte fokus på det.
Anni Matthiesen (V), 2024-04-23:
Tak for ordførertalen.
Jeg ved jo også, at Danmarksdemokraternes ordfører har et stort kendskab til, hvordan tingene foregår i kommunerne.
Jeg har også selv arbejdet i en kommune, inden jeg blev politiker, og jeg var dengang også med til at lave rigtig mange forskellige planer, og nogle gange blev det også på den måde, at en plan, som man havde lavet, efter et par måneder kom ind at stå på hylden.
Så stod den der og samlede støv, og efter nogle år havde man næsten havde glemt, at man havde brugt kræfter på den.
Det er også den nervøsitet, jeg kan have, når vi nu bare siger, at vi laver en ny handlingsplan, og det er jo også derfor, jeg gerne vil spørge Danmarksdemokraterne: Hvad tænker Danmarksdemokraterne, at vi helt konkret er nødt til at gøre, når vi laver en ny plan, for at følge op på den, og hvad vil det eventuelt få af meromkostninger?
Anni Matthiesen (V), 2024-04-23:
Det er jo også derfor, jeg, med de erfaringer, som et efterhånden langt liv måske nogle gange også giver – brændt barn skyer ilden – kan nævne den mængde af handlingsplaner i den offentlige forvaltning, som jeg selv har været med til at udarbejde, og som efter noget tid desværre blev glemt, og som faktisk ikke blev forankret godt nok, og som dermed ikke kom til at blive brugt i hverdagen.
Og jeg tror også, ordføreren kan bekræfte, at vi, når det drejer sig om den mængde af mål, som vi sammen var med til at skabe i folkeskolen, nu er i gang med at rydde op i det.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-23:
Jeg er enig med ordføreren for Venstre.
Vi skal ikke skabe et eller andet bureaukratisk monster, hvor man ikke gør noget konkret.
Det, man rent faktisk skal gøre, er at lave nogle målsætninger og så følge det op med konkrete handlinger.
Og der er det politikerne herinde på Christiansborg, men også i kommunerne og i regionsrådene osv., der løbende skal følge op på det og afsætte midler til, at det rent faktisk også kan komme i luften, og at det kan ske.
Det er vores ansvar, og hvis det er sådan, at det ikke er blevet gjort tidligere, så er det, fordi politikerne har sovet i timen.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-23:
Tak, og tak for talen.
Jeg vil gerne adressere det, som ordføreren også var forbi på et tidspunkt, altså at der åbenbart sidder en hemmelig gruppe af organisationer inden for handicapområdet og en hemmelig gruppe af politikere og forhandler noget af den måske vigtigste handicappolitik, vi kommer til at lave i rigtig, rigtig lang tid.
Hvad tænker ordføreren om, at vi er nogle partier, der er udelukket?
Nu har ordføreren jo selv en interesse for og forstand på handicapområdet, og Karina Adsbøl fra ordførerens parti har kæmpet den sag i hundrede år, og vi har i Enhedslisten, Alternativet og DF altså også virkelig, virkelig hængt i og præsenteret ambitioner og fulgt med i det her område – og vi er bare udelukket.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-23:
Med hånden på hjertet synes jeg, det er en ubehagelig strategi, som regeringen lægger for dagen i forhold til at udelukke nogen fra f.eks. forhandlinger på det handicappolitiske område.
Jeg synes, det er en ubehagelig strategi, og jeg forstår ikke, at man kan lave sådan et udemokratisk tiltag.
Når det så er sagt, tror jeg bestemt også, at når vi sammen er kommet ind i det forhandlingsrum og vi har sat os ned og får fundet nogle fælles løsninger, så bliver det godt, og vi vil jo alle sammen det samme sted hen.
Så det er en ubehagelig strategi, som regeringen her lægger for dagen, og jeg synes overhovedet ikke, at det burde være sådan.
Men det er regeringen, der p.t. sidder med magten, og jeg synes bare, det er smadderærgerligt, at man gør det på den måde.