Magnus Heunicke (S), 2024-05-17:
Det er hævet over enhver tvivl, at klimaet vil ændre sig, og at vi vil se flere tilfælde af stormflod og andet ekstremt vejr; det er jo helt korrekt.
I den sæson, vi lige er ved at gå ud af nu – efteråret og vinteren – så vi jo, hvilke voldsomme kræfter der er på spil, når havet viser tænder.
Det gælder i byerne såvel som i de helt små lokalsamfund.
Og de her hændelser viser jo også, hvor vigtigt det er, at vi i Danmark sætter tempoet op for klimatilpasningen og forebyggelsen i forhold til klimaforandringerne.
Så den her forespørgsel handler jo ikke alene om at bekæmpe klimaforandringerne – det har vi masser af andre diskussioner om og indsatser for at gøre, bare for at deklarere det – det handler om, at de her klimaforandringer altså er kommet, og at vi også er nødt til at ruste os bedre imod dem.
Nu taler vi altså om at ruste os og forebygge skader fra klimaforandringerne.
Det skal vi gøre over hele Danmark, og selvfølgelig er der i et land med så meget kyst især et meget stort pres på vores kyster.
Vi ved også, at med den måde, vi lever på i Danmark, er mange, mange af Danmarks økonomiske værdier også tæt på vores kyster.
Det er der en god grund til, men det er jo så også der, vi har risiko for oversvømmelse og ødelæggelse af vores værdier – både offentlige og private.
Jeg tror ikke, at der findes nogen i dag, som ikke tager klimaforandringerne dybt alvorligt.
Det er vi tvunget til at gøre, og det viste som sagt også den sæson, vi netop er gået ud af.
Der er intet, der tyder på, at det bliver mildere fremover.
I alle scenarier, vi kigger ind i, bliver det mere kraftigt og mere alvorligt – spørgsmålet er kun hvor meget.
Og det gælder sådan set, uanset hvor i landet det er.
Det gælder også, uanset hvilken vandkilde det er, vi taler om.
Derfor er det her en af mange debatter om tiltag på det her klimatilpasningsområde, og det bliver helt sikkert ikke den sidste, for det vil kræve et vedholdende politisk fokus i de kommende årtier med flere og flere planer og tiltag, således at vi skal gøre, hvad vi kan, for at bringe os foran udviklingen.
Og derfor er vi måske den første politiske generation, der for alvor har fat på det her, men vi bliver ikke den sidste.
Men gør vi arbejdet godt og klogt, er der jo noget godt at bygge videre på fremover, og det er det, mit fokus skal være her.
Lad mig prøve at gennemgå dem sådan metodisk her.
Det er også sådan, at vores kommuner er myndighed i forhold til håndtering af regn- og spildevand og også i forhold til forvaltning af vandløb.
Det er kommunen, der har den myndighedsopgave.
Dermed er det jo også sådan, at kommunerne sammen med deres borgere kan beslutte at gennemføre de kystbeskyttelsesprojekter, som fungerer lokalt hos dem.
Og det er ikke one size fits all; det er ikke én løsning, der gælder for alle
Der kan være mange forskellige løsninger, og det skal jeg nok komme tilbage til.
Det er også sådan, at kommunerne har mulighed for både at igangsætte og hjælpe borgerne med at gennemføre større fælles projekter.
Man har også som kommune mulighed for at pålægge bidrag fra grundejerne, der får nytte af projektet.
For udgangspunktet er, at kystbeskyttelsen er baseret på, at den, der har gavn af beskyttelsen, er med til at betale.
Det kan være vanskeligt at definere det.
Ofte har vi alle sammen gavn af det.
Og det er det, der så er arbejdet.
Men det er også sådan, at man selv skal være med til at betale for beskyttelsen af de værdier, som man ejer, og som så bliver beskyttet.
Det kan gælde borgere, og det kan jo også gælde offentlige myndigheder, forsyningsselskaber, private virksomheder, der nyder godt af den konkrete beskyttelse i det konkrete lokalområde.
Det er jo også sådan, at vores kommuner har en mulighed i loven for at finansiere kystbeskyttelsen helt eller delvis via de kommunale kasser, hvor man ønsker det.