runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Jeg vil blot kvittere.
Det er rigtig positivt, at SF stiller sig sådan, og jeg synes, at det er rigtig ærgerligt, at SF's medlem af Statsrevisorerne – øjensynligt i hvert fald – står bag det her forslag.
Nu ved jeg jo ikke, om ordføreren har været i kontakt med den pågældende statsrevisor, men har ordføreren fået nogen begrundelse for, hvorfor det her skal ændres, og hvorfor det skal gå så stærkt?
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Inden jeg skulle på talerstolen i dag, gjorde jeg mig umage og ringede ned til sekretariatet, og jeg kunne ikke få ét eksempel på, at der har været en undersøgelse, som kun én har bedt om.
: Er der eksempler på, at der er én statsrevisor, som har bedt om en undersøgelse, og der ikke har været nogen, der har bakket det op?
Og det har jeg fået at vide at der ikke er.
Så derfor synes jeg, det er et tænkt eksempel, og hvis der kommer de tænkte eksempler, kan man jo så sige, at man kan tage dem op.
Men belært af det, der ligger bagud – og det er jo trods alt en institution, der er mere end 100 år gammel – har jeg ikke kunne få et eksempel på, at det har været nødvendigt at bruge det kort, der hedder: Jeg er statsrevisor, og ingen støtter mig, og jeg vil have den her undersøgelse.
René Gade (ALT), 2018-05-09:
Jeg har stadig ikke hørt et eneste godt argument for at lave den her ændring, og det synes jeg er væsentligt, når man lægger op til, at der skal laves en ændring, altså at der kommer nogle gode argumenter.
Jeg vil skynde mig at sige, at hvis beslutningsforslaget blev delt, kunne vi da sige ja til alle de tilpasninger og ændringer, der er foreslået, med undtagelse af det her med, at der nu skal være to statsrevisorer, der på skrift giver udtryk for, at de er enige, før man kan få en undersøgelse.
Jeg mangler simpelt hen stadig væk at høre et eneste godt argument for, at man ændrer den praksis, som er i dag, ved at sige, at nu skal der to til i stedet for en.
Og når jeg ikke har fået et eneste godt argument – og jeg stiller ikke ordføreren til ansvar, men det jo bare den sag, vi står og kigger på nu – bliver man jo efterladt til motivforskning.
Til det må jeg sige, at når man fifler det her beslutningsforslag ind med så kort frist, lige op til at vi får det skifte, at Enhedslisten står til at få en statsrevisorpost – og jeg har selv som nyt partimedlem og nyt parti i Folketinget oplevet, hvordan det er at blive holdt ud i en armslængde af de såkaldte ansvarlige partier – efterlader min motivforskning mig bare med oplevelsen af: Nå, det er nok, fordi Enhedslisten står til at få en statsrevisor; jeg ved ikke, om det er rigtigt.
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Jeg kan ikke sige, hvorfor Præsidiet kommer med det lige netop nu.
Jeg kan sige, at der kommer et nyt kollegium til oktober, og man kunne jo også vende det rundt og sige, at det kunne være, fordi man gerne ville hjælpe det nye kollegium til, at de regler, som har været uformelle i årtier, nu bliver skrevet ned.
Det kunne jo også være, at det var for at lette arbejdet for det nye kollegium.
Man kunne jo prøve at tage de positive briller på.
Som jeg siger, og det refererer så, hvad jeg har fået at vide, har der ikke været et eksempel.
Når man arbejder som statsrevisor, er konsensus det, der står bøjet i neon i det rum, vi sidder i, og det bliver man også selv fanget i, fordi det er det, der giver os den respekt, hvad enten vi udtaler os om vores egne eller andet og andre.
Det samme gør sig gældende med de undersøgelser, der bliver bestilt.
Hvis en statsrevisor siger, at vedkommende ønsker det her undersøgt, så går kollegaerne i det, der hedder løsningsmode, og så finder vi ud af, hvordan vi skærer den kage, således at vi alle sammen siger, at det er en god idé.
Hvis man så ikke kan blive enige om det, kan to i dag, hvis det her bliver besluttet, forlange den her undersøgelse.
Der er ikke eksempler på andet.
Altså det med den ene, er jo noget, som hr. René Gade siger at man har kunnet se, man har bare aldrig brugt det.
René Gade (ALT), 2018-05-09:
Der er det jo så min klare oplevelse, at det kan være forskellen på at være systembevarende og systemforbedrende.
Jeg siger ikke, at Enhedslisten er bedre end andre partier, men jeg oplever, at Enhedslisten nogle gange står i situationer, hvor det er det eneste parti, der mener et eller andet.
Hvis man mener et eller andet og der ikke er hjemmel til, at det så kan give sig udslag i, at der sker en handling som eksempelvis en undersøgelse her, ender man med et betænkningsbidrag, som går forbi det i tavshed, og man er ikke med til at forandre noget til det bedre.
Derfor vil jeg gerne igen spørge: Er der et eneste godt argument for, at det skal være to i stedet for en?
Man kunne jo revurdere efterfølgende, om det blev et problem, at det var en enkelt, der løftede en sag.
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Hr. Frank Aaen var meget optaget af DONG-sagen, der blev båret ind til Statsrevisorerne, og statsrevisorerne sagde i fællesskab ja til den her undersøgelse.
Statsrevisorerne er valgt af Folketingets partier.
Statsrevisorerne sidder der for at kontrollere magten, hvad enten det er blå eller rød stue, der har magten.
Vi har jo ingen som helst interesse i ikke at undersøge, om de, der har magten, har gjort det rigtige eller forkerte.
Det vil altså sige, at den tænkte situation, som hr. René Gade siger vi skal forestille os, nemlig at der er et kæmpe mediepres, men at så sidder man som statsrevisor og siger, at der ikke er noget at komme efter, aldrig kommer til at ske.
Og jeg synes, at det eksempel med DONG er det bedste eksempel på, at der er stor lydhørhed over for det, der foregår uden for Statsrevisorernes fire vægge.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Ja, ja – selv om man skar det ned til fire statsrevisorer, ville Enhedslisten stadig væk være repræsenteret.
Vi er det fjerdestørste parti.
Så vi skal helt ned på tre, hvis vi skal undgå Enhedslisten.
Nå, pyt nu med det.
Jeg vil bore lidt i det der, hr. Søren Gade gør rigtig meget ud af, nemlig at man diskuterer sig frem til tingene, man stræber efter konsensus.
Det er jo i høj grad anerkendelsesværdigt.
Men samtidig siger hr. Søren Gade i et af sine svar, at der har været et ønske om at ændre reglerne.
Så må jeg bare spørge: Hvorfra kommer det ønske egentlig?
Hvis det kommer fra Statsrevisorerne, må man undre sig, for hvis det er arbejdsformen – som hr. Søren Gade beskriver den – at man søger konsensus, så er det da mærkeligt, at man samtidig udtrykker et ønske om, at man vil stramme lidt op på reglerne.
Derfor vil jeg gerne vide: Hvor kommer det ønske, at reglerne skal ændres, fra?
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Jeg oplever ikke, at to ud af seks er at knægte et mindretal.
Så jeg har lidt svært ved at følge argumentationen for det.
Men jeg synes da, vi kan drøfte det i UFO og så se på, hvilke fordele og ulemper der er.
Men jeg er nu meget tryg ved, at det er to ud af seks, der skal til for at rejse det i Rigsrevisionen.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
De uskrevne regler, som hr. Søren Gade jo refererer til og redegør for, og som man så nu vil skrive ned, må så, efter hvad hr. Søren Gade siger, have omfattet for det første selvfølgelig, at man prøver at diskutere sig til at skabe konsensus, men for det andet også, at hvis det ikke helt lykkes, og hvis man ikke helt bliver enige om at skære det til, så kan én statsrevisor i virkeligheden bede om en undersøgelse.
Men det er jo så ikke det, man skriver ned.
Så er det jo ikke de uformelle regler, man kører efter i dag, som man skriver ned.
Så er det jo pludselig en stramning, hvor man siger: Nu skal der altså to til.
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Men det er bare, at så siger hr. Henning Hyllested, at det nu bliver et mål at komme ind og bede om en undersøgelse alene – men det har ikke været et problem.
Altså, hvis man nu i stedet for prøver at lytte til, hvad jeg siger: Vi prøver at tilstræbe konsensus – og det er lykkedes ikke kun i de 3 år, jeg har været med; i 10, 20, 30, 40, 50 år er det lykkedes.
Så er det da en tænkt situation.
Hvorfor er hr. Henning Hyllested så optaget af, at det er et problem, at der nu skal være to i forening?
Jeg ved ikke, om hr. Henning Hyllested har det motiv, at hr. Henning Hyllested så nu vil have ti undersøgelser, men det er ikke det, der ligger her.
I det her beslutningsforslag står der nu, at der er en mindretalsbeskyttelse af to statsrevisorer, der sammen ønsker en undersøgelse.
Og vi har aldrig været i en situation, hvor en eller to har følt sig kanøflet af kollektivet, for det er ikke sket.
Vi har talt os til rette i den periode, jeg har været med, og i lang tid før.
Det må da berolige hr. Henning Hyllested.
Om det her nu skulle gå hen og blive vedtaget, er det altså ikke et, hvad skal vi sige, forudsigeligt drab på nogen, som skal ind som statsrevisor.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-05-09:
Tak for det.
Det danske statsrevisorat er en enestående institution, som er med til at skabe respekt om det danske folkestyre, både fordi det har fokus på finansiel revision og forvaltningsrevision, men også fordi der normalt er almindelig konsensus blandt statsrevisorerne om deres stillingtagen.
Dette gode navn og rygte skal man selvfølgelig værne om, men ønsket om konsensus, som nu er baggrunden for, at der skal to statsrevisorer til at kræve en undersøgelse, tror vi ikke er noget, man skal stadfæste i en rigid lovtekst, især ikke hvis det skal ske på bekostning af den nuværende mindretalsbeskyttelse, hvor ét medlem af statsrevisoratet kan kræve en undersøgelse.
I SF mener vi, at gode konsensusafgørelser skabes på baggrund af dialog, god forvaltningsskik, ikke som følge af firkantede afstemningsregler, og hvis det er rigtigt, som SF's formand for Statsrevisorerne udtalte til Politiken i sidste uge, at der allerede nu er konsensus om, at Statsrevisorerne gennem de seneste par år har tilstræbt, at mindst to statsrevisorer skulle stå bag ønsket om en undersøgelse, er der slet ikke nogen grund til at lave firkantede regler på bekostning af mindretalsbeskyttelsen.
SF stemmer derfor nej til B 143, og jeg skulle hilse fra ordføreren for Det Radikale Venstre, som af samme årsag også stemmer nej til forslaget.
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Som jeg også sagde i min tale, har vi – jeg siger »vi« om parlamentet – nu haft den samme formand for Statsrevisorerne i 25 år.
Lige om lidt holder den æra op.
Det kunne jo så hænge sammen med, at man, netop fordi der kommer en stor udskiftning – måske op til halvdelen af Statsrevisorerne – skriver de uskrevne regler, man arbejder efter, ned.
Altså, jeg er bare nødt til sige, at man gerne må tillægge mig nogle motiver, men jeg har som statsrevisor, der er på vej ud af mit job som statsrevisor, ingen som helst interesse i at svække den funktion.
Jeg har den allerhøjeste respekt for hele Rigsrevisionen og statsrevisordelen og har ingen som helst interesse i, at det her parlament, jeg er medlem af endnu, Folketinget, bliver svækket i sine muligheder for at kontrollere magten, hvad enten det er blå eller røde stue, der har regeringsmagten.
Det må jeg bare helt klart sige.
Så jeg forstår spørgsmålet om, hvorvidt det skulle være en svækkelse, men jeg siger bare stille igen: Der har ikke været gjort brug af, at én person har gjort det –
det har ikke stået nogen steder, at det kun skal være én.
Vi har slet ikke været der.
Nu bliver der da lavet en mindretalsbeskyttelse, og det bliver skrevet ned, at to statsrevisorer i forening kan få en hvilken som helst undersøgelse igennem.
Torsten Gejl (ALT), 2018-05-09:
Det er det samme, der er i.
Det er ikke rigtigt, at man igennem den medicinske cannabisordning ikke kan få rene planter.
Spørgeren tager simpelt hen fejl.
Magnus Heunicke (S), 2018-05-09:
Den kommune, som jo helt suverænt har mest trængsel og har flest biler, er jo Danmarks største kommune, nemlig Københavns Kommune, og så vil jeg spørge ordføreren om noget: Hvis politikerne i København, som reglerne er i dag, skulle beslutte at hæve afgiften for at parkere, altså hæve parkeringsafgiften, hvor ville de penge så løbe hen?
Ville de løbe i kommunekassen, eller ville de løbe i statskassen, som reglerne er i dag?
Carl Holst (V), 2018-05-09:
De ville efter et loft ryge i statskassen, men med det nye bliver fordelingen 30 pct. og 70 pct. i statens favør.
Magnus Heunicke (S), 2018-05-09:
Det sidste er sandt, men det første kræver vist en uddybning fra ordførerens side, for det loft er jo 100 pct.
Hver eneste krone, som en kommune – det kunne eksempelvis være København – i dag vælger at hæve p-afgiften, går i dag ikke til dem selv, men til statskassen.
Det er det, man så vil ændre.
Derfor spørger jeg om nødvendigheden af den her lov.
Hvorfor er det så klogt at gøre det her, når man faktisk i dag har et loft på 100 pct., der sikrer, at alle penge fra en eventuel stigning ikke ryger til kommunen, men til staten?
Carl Holst (V), 2018-05-09:
Jeg mener oprigtigt, at det er nødvendigt, og jeg kan også høre på hr. Henning Hyllested, at man sådan betvivler, hvad ideen egentlig er med en lovgivning, og om det er nødvendigt.
Alene det faktum, at der er uensartethed i de regler, kommunerne bliver mødt med, afhængig af om de har haft en ordning før år 2007 eller efter 2007, er for mig rigeligt incitament til at se på problemstillingen.
Carl Holst (V), 2018-05-09:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg vil godt bede ordføreren om at reflektere over følgende omkring puljer: Er det vejen frem at lave puljetyranni i forbindelse med, hvem der skal godkende hvad, med hensyn til hvilke behov der er, af nogle penge, som er likviditet?
Som det også fremgik af mit indlæg, er det klart, at vi skal have blik for infrastrukturelle investeringsbehov.
Burde man så måske ikke mere se på det i en anden sammenhæng, nemlig når man i kredsen af dygtige trafikordførere drøfter fremtidens investeringsbehov?
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Nu er puljer bestemt ikke noget ukendt begreb inden for trafikpolitikken.
De anvendes i vid udstrækning både af den ene og den anden forligskreds.
Så det afskrækker mig nu ikke så meget.
Næ, det, jeg reflekterede over, var jo i virkeligheden – og det, der gjorde at jeg gjorde det – selvfølgelig FDM's høringssvar, hvori man jo ligesom foreslår det.
Det gør man selvfølgelig, fordi man gerne vil sikre sig, at de penge ikke bare ryger i den store kasse og, om jeg så må sige, flyder ud mellem fingrene, og vi ikke aner, hvad de går til.
Det er der jo ingen garanti for – og det er derfor, at jeg spørger – hvis man bare beslaglægger pengene.
Og ja, hvad så?
Så går de i kassen.
Bliver de brugt til trafikale formål?
Det står ingen steder, og det tror jeg faktisk ikke at de vil blive brugt til.
Og så er pengene tabt for investeringer i det trafikale område, målrettet først og fremmest tiltag på parkeringsområdet.
Villum Christensen (LA), 2018-05-09:
Tak for det.
Med lovforslaget her strammer regeringen op på den modregningsordning, som egentlig har til formål at sikre, at kommunerne ikke opkræver for meget i forbindelse med parkering.
Den nuværende ordning har dog vist sig utilstrækkelig, idet kun 14 pct. af kommunernes parkeringsindtægter i dag modregnes i statstilskuddet.
Det betyder i praksis, at parkering er blevet en kommunal pengemaskine.
Penge er godt at have, også i kommunerne, men de penge, der indkasseres fra parkering, skal altså ikke gå til alt muligt andet efter vores opfattelse.
De skal bruges på at investere i parkeringsområdet.
Det er fair, at bilisterne er med til at finansiere ordentlige parkeringsforhold, men det er ikke rimeligt, at man reelt pålægger dem at betale for alle mulige andre kommunale opgaver.
Det er min og Liberal Alliances holdning, at hvis man vil bruge flere penge i kommunerne på særlige velfærdsområder, må man prioritere.
Kommunerne får allerede dækket deres samlede udgifter gennem bloktilskud, så der er jo i virkeligheden tale om en overfinansiering, når kommunerne kradser penge ind på parkering.
Vi synes bestemt heller ikke, at det fremmer en sund prioritering, at uanset hvor dyrt man investerer i p-pladser, koster det ingenting, fordi modregningen reduceres tilsvarende.
Det vil regeringen nu rette op på, og det vil Liberal Alliance også meget gerne være med til.
Så derfor støtter vi lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Der var den igen, der var den igen: Vi kan ikke have, at kommunerne bruger pengene på alt muligt andet og på alle mulige andre kommunale opgaver.
Jeg ved selvfølgelig ikke, hvordan det er i Slagelse Kommune,
men jeg spurgte tidligere, om der var noget kendskab til, at der var nogle kommuner, der brugte pengene i strid med lovgivningen.
Hvis der ikke er nogen kommuner, der gør det, bruger de pengene i overensstemmelse med lovgivningen, og så er det jo ikke til alle mulige andre kommunale opgaver, så er det faktisk til trafikale formål, først og fremmest formål inden for parkeringsområdet.
Jeg synes, ordføreren ligesom må prøve at uddybe, hvad det er for nogle penge, de bruger til alt muligt andet.
Villum Christensen (LA), 2018-05-09:
[Lydudfald]
Og husk nu på, at kommuner ud fra den anlægsramme, de har, jo skal prioritere trafikale formål generelt uanset parkeringsafgifter eller ej.
Og det helt afgørende i den her sag er jo, at vi gør rigtig meget for at få lidt retfærdighed ind i kommunernes økonomi, og her har vi en åbenlys uretfærdighed, alt afhængig af om man kradsede penge ind før 2007 eller efter 2007.
Så der er rigtig mange gode argumenter for at sikre en større retfærdighed i forhold til den likviditet, der kommer ud af det her.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Der er jo en grund til, at kommunerne i dag er stillet forskelligt.
Rigtigt, det er, fordi der var forskellige ordninger inden, men det er klart, at de kommuner, de store bykommuner, allerede dengang havde etableret betalingsordninger, og det er jo heller ikke så mærkeligt, for det er jo de store kommuner, de store bykommuner, med København i spidsen, som først og fremmest har problemet med bilforstoppelse.
Det havde man sådan set allerede dengang, men det er blevet værre siden.
Og i dag er forskellen jo også til at tage at føle på fra min egen by Esbjerg og så til København.
Villum Christensen (LA), 2018-05-09:
Vi taler altså om flere hundrede millioner kroner, der bliver kradset ind til parkeringsformål, og vi ved, at der ikke bliver investeret i parkering svarende til det beløb.
Altså er der også en overfinansiering, og det er ikke rimeligt, at nogle kommuner bruger bilisternes penge til alt muligt andet.
Carl Holst (V), 2018-05-09:
Jeg synes, at det problem, som jeg nævnte i min ordførertale, om uensartede regler, hvor nogle kommuner har en anden begunstigelse end andre kommuner, afhængigt af om de har haft regler før eller efter 2007, er et problem.
Nu får vi ensartede regler, og så bliver det problem løst.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Ja, men det frister mig jo til at spørge: Sig mig, er der et problem?
Altså, der er jo tilsyneladende i hvert fald ingen kommuner, der opkræver i strid med lovgivningen.
Det vil sige, at de altså opfylder lovgivningens krav om at bruge pengene på trafikale formål.
Så er det jo, man spørger: Hvad er så egentlig årsagen til, at man vil så at sige beslaglægge nogle af de penge, som kommunerne har i indtægter fra parkeringsordninger?
Det forstår jeg ikke helt.
Altså, det er klart, at parkeringspolitikken jo bliver brugt i hele spørgsmålet om at forsøge at regulere biltrafikken og parkeringen af biler i byerne, som det jo først og fremmest drejer sig om.
Og det er jo et regulært problem.
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Så var jeg nok ikke tydelig nok i mit spørgsmål.
Er det ikke korrekt, at medicinsk cannabis er renset for de euforiserende stoffer i cannabis?
Så er der endda to typer olier, hvoraf noget hjælper på den ene slags patienter og noget hjælper på den anden slags patienter, og det er renset for det, der gør, at folk f.eks. ikke må køre bil eller andre ting.
Torsten Gejl (ALT), 2018-05-09:
Nej, det er ikke korrekt.
May-Britt Kattrup (LA), 2018-05-09:
Jeg vil bare lige præcisere, at det, vi støtter, er, at vi gerne vil legalisere cannabis, og vi går ind for indholdet, men vi støtter ikke forslaget.
Vi stemmer imod forslaget sammen med regeringen.
Torsten Gejl (ALT), 2018-05-09:
Det har jeg fuld respekt for.
Selvfølgelig må det være sådan, og jeg er ked af, hvis jeg fik udtrykt det på en anden måde.
Men jeg glæder mig til at diskutere videre med spørgeren om, hvordan vi finder en god dansk model.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Jamen det er mere, fordi det da var nogle utrolig interessante oplysninger, hr. Magnus Heunicke kom med.
Jeg vil sige, at jeg har siddet og læst lovforslaget, og jeg har siddet og læst det ene høringssvar, der er fra Kommunernes Landsforening, og jeg har i øvrigt også læst det, der er kommet fra FDM.
Jeg er ikke stødt på den oplysning, som hr. Magnus Heunicke kommer med.
Jeg ved ikke, om hr. Magnus Heunicke har mulighed for at uddybe det.
Det lyder altså lidt interessant, hvis det er sådan, at kommunerne bliver modregnet faktisk krone til krone for de yderligere indtægter, de har, ud over 2007-niveauet; var det sådan, det skulle forstås?
Det er derfor, jeg spørger, om hr. Magnus Heunicke kan uddybe det.
Magnus Heunicke (S), 2018-05-09:
Det her er jo et forslag, som i al hast er kommet til Folketinget, og derfor har der været en meget, meget kort høringsperiode med kun en høringspart, nemlig KL, som også har skrevet i sit høringssvar, at det kun er foreløbigt, og at man ikke har nået at behandle det politisk.
Så tak for spørgsmålet.
Jeg synes, at vi må bede om, at det her bliver udboret grundigt i udvalgsbehandlingen på den ene eller den anden måde.
Så i dag er der ingen incitamenter og ingen mulighed for, at kommunerne kan bruge det som en pengemaskine.
Det vil man så her lave om, og det er en af grundene til, at vi er imod det her forslag.
Det er meget uklogt.
Susanne Eilersen (DF), 2018-05-09:
Tak for det, formand.
Når nu taletiden blev overskredet før, vil jeg gøre det her ganske kort.
Dette lovforslag går i al sin enkelhed ud på, at kommunerne opkræves betaling for parkering af trafikale hensyn og ikke for at få en økonomisk gevinst, at sikre en mere enkel og gennemsigtig ordning, der er mindre administrativt tung for kommunerne, og at alle 98 kommuner har det samme regelsæt for parkering og ikke som i dag, hvor de kommuner, der havde indført betalingsparkering før 2007, havde en noget mere lukrativ aftale og mulighed for at tjene gode penge på at opkræve parkeringsafgift.
Det er helt i orden, at en kommune etablerer betalingsparkering for at udnytte bynære parkeringspladser bedst muligt eller med et trafikadfærdsregulerende formål.
Med dette lovforslag får alle kommuner nu lov til at beholde 30 pct. af parkeringsindtægterne, og det vurderes at være tilstrækkeligt til at kunne dække udgifter til parkeringsanlæg, automater, renovering og administration.
Dansk Folkeparti støtter forslaget.