Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-05-04:
Tak for det, formand.
Jeg kendte desværre ikke reglen.
Men jeg ved én ting, og det er, at man i hvert fald ikke skal sætte sig imod formandens ord, så det tager jeg til efterretning.
Men det er jer, jeres pårørende, jeres børn, der bliver ramt af konsekvenserne, fordi systemet fejler.
Lad mig slå det helt fast: Det er uacceptabelt og uværdigt, når vi som samfund ikke formår at behandle vores borgere med et handicap ordentligt og i henhold til de regler, vi i fællesskab har vedtaget.
Der sker fejl, det er uundgåeligt, men mængden af fejl i disse sager er på et niveau, som vi hverken kan eller skal acceptere.
Det er åbenlyst, at der skal noget politisk handling til.
For det er noget helt grundlæggende i vores samfund, det her handler om, nemlig tilliden til, at vi som borgere bliver behandlet lige for loven, og at vi kan stole på de afgørelser, som myndighederne foretager.
For det er der, vi er.
Der er brug for, at kvaliteten af de her sagsbehandlinger bliver bedre.
Det er baggrunden for det borgerforslag, vi behandler i dag, altså en konstatering af, at det ganske enkelt ikke er godt nok.
Ansvaret er kommunernes.
Derfor er det også både relevant og legitimt, at vi har en politisk diskussion om det – en diskussion, som vi i Venstre meget gerne tager.
Men er svaret på problemet så at flytte handicapområdet væk fra kommunerne?
Det er vi ikke overbeviste om i Venstre.
For det første mangler vi at se evalueringen, som har været meget omtalt her i dag, af det specialiserede socialområde.
Vi afventer den jo alle sammen herinde utålmodigt.
Med resultatet af den evaluering i hænde kan vi tage mere oplyste beslutninger om den fremtidige organisering af området.
For det andet har jeg fortsat tillid til, at kommunerne kan komme dertil, hvor de løfter området tilfredsstillende.
Det er dog en tillid, der er udfordret.
Derfor glæder det mig også meget, at alle landets borgmestre i sidste uge i fællesskab besluttede at fremlægge en omfattende plan, som skal sikre borgere med et handicap i Danmark et markant løft af området.
Det er et godt sted at starte, og det glæder mig, at kommunerne kan være fælles om det her.
Jeg forventer også af kommunerne, at de tager ansvaret på sig, og jeg forventer, at de lykkes med at forbedre den kommunale sagsbehandling og dermed styrke retssikkerheden.
Når vi i dag debatterer omstrukturering af området, vil jeg også gerne understrege, at vi kan gøre meget inden for den nuværende struktur
Jeg mener, at hele systemet skal tale bedre sammen.
Et konkret eksempel: At kommunerne i langt højere grad skal inddrage vurderingerne fra regionernes speciallæger i behandling af borgernes sager, er der ikke noget, der står i vejen for i dag, og det er også eksemplet, jeg brugte i fredags, da vi stod her og diskuterede handicapområdet i en forespørgselsdebat.
Det er simpelt hen kun kassetænkning, at de to ting ikke hænger sammen, og at man fra kommuners og regioners side ikke kan arbejde bedre sammen om det her.
Det er endda også at bruge dobbelt med penge, fordi man laver noget i regi af regionen og kommunen.
Nogle dygtige, dygtige børneneurologer eller speciallæger sidder og kigger på et barn, har et barn i fast regi, følger det her barn, laver en indstilling, lægger op til en visitering, og så sender man det ud til en børnelæge i kommunen, som aldrig har set det her barn, og som laver en helt anden afgørelse.
Det er ikke rimeligt, og det skal ikke ske.
Og det er endda dobbeltarbejde.
Så kan vi snakke om, hvordan vi bruger pengene rigtigt.
Der er brug for et mere sammenhængende system, hvor den enkelte borger er i fokus – ikke struktur, ikke faggrupper og ikke, hvilken klasse eller kasse der skal betale.
Forslaget sætter desuden fokus på en anden særlig udfordring i den nuværende struktur, nemlig det faktum, at kommunerne i dag både er visiterende, bevilgende og finansierende myndighed – en udfordring, som i øvrigt vil være den samme, hvis området flyttes til regionerne.
Jeg har ikke svaret på den udfordring i dag, men vi skal turde tale åbent om det.
Til slut vil jeg lige understrege en ting – jeg kan se, min tid er løbet.
Fra Venstres side ønsker vi ikke bare at frede kommunerne.
For os er det ikke vigtigt, hvor handicapområdet er placeret.
For os er det vigtigt, at alle borgere bliver behandlet godt og lige og lige for loven, ikke mindst.
Det er det mindste, man kan forvente som borger i Danmark.
Tak for ordet.
Tak for ordet, formand.
Jeg beklager, at jeg er lidt hæs og hoster og snotter.
Jeg er tjekket adskillige gange for corona, så er det sagt.
Jeg har glædet mig til den her debat i dag, og jeg vil gerne lægge ud med at sende en tak til jer, der har taget initiativ til det her borgerforslag.
Jeg kan se, at Monica også sidder oppe på tilhørerrækkerne.
I fortjener jo al mulig anerkendelse og ros for det engagement og arbejde, der bliver lagt i det her.
Jeg beklager, men jeg fik det kun halvt om halvt med.
I Venstre går vi selvfølgelig generelt ind for mere frihed til den enkelte og for mere frihed til børnefamilierne.
Det siger vi også i alt regi i forhold til børn og undervisning, og selvfølgelig gælder det også her, at familierne selv skal have mulighed for at indrette deres hverdag, og det kan jo både være i form af hjemmetræning og alt muligt andet.
Og det er jo også det, der foregår i dag, og det skal det også.