runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2018-11-23:
Tak til ministeren for talen.
Det er jo helt rigtigt, at vi diskuterede den her sag før sommerferien, og i den sammenhæng spurgte jeg også, om ministeren ville tage initiativ til, at Styrelsen for Patientsikkerhed fik opdateret det notat, som blev lavet tilbage i 2013.
Baggrunden for det var jo bl.a., at ministeren havde svaret, at der var kommet over 50 nye studier til siden dengang.
Og jeg kan forstå på ministeren, at det arbejde pågår, ligesom det pågår i forhold til vejledningen.
Det, jeg gerne spørge ministeren om, er, om de relevante sundhedsfaglige organisationer og de relevante kliniske selskaber, der er på de her områder, indgår i det arbejde, både med notatet og med vejledningen.
Erik Lund (KF), 2018-11-23:
Når vi danskere er på ferie i udlandet og kommer til skade – det kan f.eks. være på en skiferie, hvor vi falder på pisten og måske forstuver benet – viser vi blot vores blå sygesikringskort eller det gule, eller måske har vi tegnet en forsikring, der dækker det, hvis vi kommer til skade, og straks får vi en god behandling.
Ja, i nogle tilfælde får vi måske en overbehandling, for man ser mange gange i forbindelse med f.eks. skiferier, at benet hurtigt bliver lagt i gips; det kan godt være, at det ikke var brækket, men det giver en god betaling til den, der nu har gjort det.
Jeg kan fortælle, at jeg har en datter – jeg har mange børn, men altså også en datter – der her sidste år var på ferie i Cuba.
Hun dykkede og så en fantastisk flot fisk, en dragefisk.
Man ved godt at man som dykker skal lade være med at røre ved noget, man ikke skal røre ved, men det gjorde hun, og den var rigtig giftig.
Men det var selvfølgelig rigtig godt, at hun havde tegnet en forsikring, for lynhurtigt kom hun på hospitalet og blev behandlet fantastisk godt, og det er sådan, det skal være.
Vi synes faktisk, det er helt rimeligt, at udlændinge ikke skal betale for vores akutte og fortsatte sygehusbehandling, når vi som danskere bevæger os udenlands.
Derfor er det også helt rimeligt, at vi her i landet nu vil kræve betaling for akut og fortsat sygehusbehandling af visse personer uden bopæl i Danmark.
Lovforslaget implementerer finanslovsaftalen for 2018 mellem regeringen og Dansk Folkeparti om bedre muligheder for at opkræve betaling for akut sygehusbehandling af personer uden bopæl i Danmark.
Og med lovforslaget sikrer vi, at sygehusudgifterne anvendes på patienter, som bor i Danmark.
Det betyder, at regionerne fremover skal opkræve betaling fra personer, som midlertidigt opholder sig i Danmark uden at have bopæl, hvis det ikke skønnes rimeligt at henvise personen til behandling i hjemlandet.
Ingen akut syge eller tilskadekomne patienter skal nægtes behandling i det offentlige sundhedsvæsen med henvisning til krav om betaling.
Det skal de ikke, men det klare udgangspunkt skal være, at behandling kun undtagelsesvis skal ydes vederlagsfrit.
Ligesom vi danskere har en rejseforsikring eller sundhedsforsikring, når vi rejser til udlandet, har mange turister som udgangspunkt det samme.
På den måde stiller vi turister i Danmark lige med danskere som turister i udlandet.
Det er helt rimeligt, at forsikringsselskaber og de pågældende sygesikringslande selv betaler for den behandling, deres borgere får her i landet.
Det er vigtigt at slå fast, som det også er blevet sagt tidligere, at lovforslaget ikke ændrer på den ret til vederlagsfri akut sygehusbehandling, som rigsfællesskabets borgere har i dag.
Konservative kan bakke op om lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2018-11-23:
Jeg er enig med regeringen i, at det giver god mening, at turister i Danmark, som har en sundhedsforsikring, selv betaler.
Det er et rimeligt princip.
Omvendt er det også vigtigt for mig og for os i Radikale Venstre, at det her ikke kommer til at betyde, at mennesker, som er her, og som ikke bare er turister, kommer i klemme.
Og der viser det her forslag jo betydningen og værdien af, at vi er med i en række konventioner.
For når man hører på debatten om konventioner, lyder det nogle gange som sådan noget, der er meget langt væk, eller et eller andet stykke papir, som er virkelig træls, og som blokerer for, at vi kan gøre noget som helst.
Men det her forslag viser jo meget tydeligt, at konventionerne er rigtige rettigheder for rigtige mennesker, fordi konventionerne betyder, at hvis man er barn, hvis man er hjemløs, hvis man er asylansøger eller gravid, så har man ret til behandling uden at betale.
Det kunne vi godt minde hinanden om, når vi engang imellem får de her diskussioner om konventionerne, fordi det har en rigtig værdi for rigtige mennesker.
Og derfor interesserer vi os jo også lidt for det her spørgsmål: Hvem er det, der er her, som ikke har opholdstilladelse endnu?
Det andet er, at jeg gerne vil bore lidt i økonomien.
For det er jo relevant, når man indfører den her slags betaling, at den så står mål med, hvad udgiften egentlig er til at have systemet, som skal administrere den, sådan at vi ikke får lavet nogle ordninger, hvor administrationen er alt for dyr, i forhold til hvad man kradser ind.
Og derfor vil jeg, som nogle af de andre ordførere også har nævnt, interessere mig lidt for, hvordan regnestykket i det her ser ud, sådan at vi er sikker på, at det giver mening.
May-Britt Kattrup (LA), 2018-11-23:
I Liberal Alliance synes vi, at de meget store danske skattebetalinger først og fremmest skal komme danskere til gode.
Det er rimeligt nok, at udlændinge uden bopæl i Danmark i udgangspunktet selv skal finansiere ophold på danske sygehuse.
Det skal kun undtagelsesvist og under særlige omstændigheder være sådan, at Danmark betaler regningen for sygehusbehandlinger for udlændinge uden bopæl i Danmark.
Liberal Alliance støtter forslaget.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jeg kan bekræfte, at de faglige selskaber både er blevet inddraget og vil blive inddraget.
Det er mit indtryk, at de faglige selskaber, for hvem man kan sige at den her diskussion er relevant, i høj grad både ved, at de kan bidrage aktivt, men også aktivt er blevet inddraget på dialogmøder.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Tak for det.
Men ligesom vi skal tegne en rejseforsikring, som kan sikre os behandling, når vi rejser ud i verden, kan vi sagtens forvente, at borgere, som vælger Danmark som feriedestination, også tegner en rejseforsikring.
I dag afholder regionerne udgifterne til akut sygehusbehandling af personer, som ikke er omfattet af EU-retten, og som ikke har bopæl i Danmark.
Det er ikke billigt for regionerne at afholde udgiften for disse mennesker, og derfor giver det også god mening at se på, hvordan man kan præcisere sundhedslovens bestemmelser om opkrævning af betaling for fortsat behandling, når det ikke er muligt for patienten at blive behandlet i sit hjemland.
Det er dog også vigtigt for os at understrege, at ingen akut syge eller tilskadekomne patienter skal kunne nægtes behandling i et offentligt sundhedssystem, hvis de ikke har mulighed for at betale – ligesom det er vigtigt for os at understrege, at vi ikke går med til at nægte behandling til eksempelvis hjemløse og gravide, som har en herboende ægtefælle, og som afventer bopælsregistrering, hvis behovet opstår.
SF stemmer for forslaget, men dog kun, hvis undtagelserne for folk, som ikke skal betale, står ved magt, og hvis regionen ud over de opstillede undtagelser kan yde akut og fortsat sygehusbehandling vederlagsfrit, når regionen under de foreliggende omstændigheder skønner det rimeligt.
SF er derfor også enige i, at vi bør stille nogle spørgsmål, som vi også kan få drøftet i forbindelse med udvalgsbehandlingen, hvor vi bl.a. får kigget på, hvad det er for en gruppe, som bliver kaldt familiesammenførte uden bopælsregistrering, og hvor mange det drejer sig om.
Man kunne også overveje, om eksempelvis alle fødsler skulle undtages helt.
Jeg synes, at de spørgsmål fortjener en udvalgsbehandling, men umiddelbart er SF indstillet på at stemme for forslaget.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jamen det har regeringen gjort sig mange overvejelser om, både hvordan barnets perspektiv kommer til orde, og også at vi har en sundhedslovgivning i Danmark i dag, hvor vi sådan set har en 15-årsaldersgrænse i forhold til informeret samtykke.
Så det er jo ikke, fordi vi ikke generelt inden for sundhedslovgivningen har regler for, hvornår vi mener at barnet selv taler på egne vegne, og hvornår det er forældremyndighedsindehaveren, der taler på barnets vegne.
Ud over det, der kan være det sundhedsfaglige, har vi selvfølgelig fra regeringens side en række overvejelser om barnets perspektiv, ligesom vi har haft en række overvejelser om de andre perspektiver.
Regeringens opgave er at afveje det samlet, og det har også været vores udgangspunkt i forhold til den forespørgselsdebat, der var i maj måned, og hvor regeringens holdning i forhold til debatten i dag er uændret, nemlig at vi ikke ser det her som kun et sundhedspolitisk område eller kun et spørgsmål om barnets perspektiv.
Vi ser det som et område med mange facetter, hvor vi afvejer de samlede hensyn, og på den baggrund kan vi ikke anbefale et forbud i Danmark.
Stine Brix (EL), 2018-11-23:
Tak for det.
Det er jo ingen hemmelighed, at jeg har og Enhedslisten har en anden holdning end den, regeringen giver udtryk for, men det vil jeg komme tilbage til senere.
For vi kan jo se i Sundhedsstyrelsens notat tilbage fra 2013, at man bl.a. skriver, at en af de bedøvelsesmetoder, der kan bruges, er sukkervand, lige såvel som man henviser til, at man kan bruge lokalbedøvende creme.
Samtidig har ministeren givet et svar til Sundhedsudvalget, hvor ministeren konstaterer, at det faktisk kun er metoden fuld narkose, som er godkendt, når det handler om de helt små børn, som jo oftest er dem, der omskæres.
Så jeg vil gerne høre ministeren, om ministeren kan gå ind og sige, at den faglige vejledning, der kommer, vil sikre, at de bedøvelsesmetoder, der er, og de krav, der er til bedøvelse, også lever op til de regler, der er, i forhold til hvad der er godkendte bedøvelsesmetoder, når det gælder omskæring af drenge.
Laura Lindahl (LA), 2018-11-23:
Ja, det har jeg godt forstået, og det har jeg også fuld respekt for.
Men jeg er stadig væk nysgerrig på de konkrete overvejelser, man har haft om barnets tarv, barnets ret til egen krop.
For det er fuldstændig fair, at man også tillægger andre områder en vægt, og at man også synes, at det udenrigspolitiske og det retsmæssige aspekt og alle mulige andre aspekter er vigtige.
Men jeg er bare nysgerrig på, hvad det præcis er, man har gjort sig af overvejelser om barnets tarv – som ikke står alene, det ved jeg, og det har jeg forstået.
Men hvad er det præcis, man har gjort sig af overvejelser om barnets ret til egen krop?
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Men nu tror jeg, fru Laura Lindahl også deltog i det samråd, der var, og også har fulgt den debat, der har været, og derfor kan jeg svare det samme, som jeg har svaret hele vejen igennem: Regeringen kigger ikke kun på ét punkt, regeringen kigger på det samlet.
Og jeg tror sådan set, at hvis fru Laura Lindahl spurgte Venstres ordfører, som jo vil tale på Venstres vegne, så vil fru Laura Lindahl også vide, at der i et af de andre regeringspartier, mit eget regeringsparti, og i Det Konservative Folkeparti – og jeg tror sådan set, det gør sig gældende for mange af partierne – er medlemmer i Folketinget, som tillægger forskellige elementer mere vægt end andre elementer og på den baggrund træffer deres personlige beslutning.
Det, der er regeringens udgangspunkt, er, at vores forpligtelser, også som regering i det her samfund, er at afveje samlet.
Og i den samlede afvejning indgår barnets perspektiv, sundhedsmæssige overvejelser, overvejelser om konsekvenserne for trossamfund i Danmark, sikkerhedsmæssige, etiske og juridiske overvejelser såvel som refleksioner over de implikationer, det kan have sikkerhedsmæssigt bl.a. for Danmarks udsendte.
Laura Lindahl (LA), 2018-11-23:
Tak for det.
Og det er fuldstændig rigtigt, at det er regeringens holdning.
Og jeg er sådan set også lidt nysgerrig på, hvilke overvejelser ministeren har gjort sig.
Det er ikke nødvendigvis særlig kompliceret for mig personligt, men det forstår jeg at det er for nogle.
Men hvis man kun tager barnets tarv og man siger, at man har overvejet barnets ret til egen krop, at det har man vægtet, hvad er det så for nogle konkrete overvejelser, man gør sig i forhold til barnets tarv, hvis man ser bort fra de andre ting, som jeg anerkender at man tillægger en værdi?
Men hvis man kun tager aspekterne omkring barnets ret til egen krop, hvad er det så for nogle overvejelser, man gør sig konkret om det?
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jamen det sagde jeg også i min indledning, og det diskuterede vi også i høj grad i forbindelse med F 25.
Og jeg vil gerne gentage det, jeg sagde i min indledning: I regeringens overvejelser indgår som bekendt både barnets perspektiv, sundhedsmæssige overvejelser, konsekvenser for trossamfund i Danmark, sikkerhedsmæssige, etiske og juridiske overvejelser og også refleksioner over udenrigspolitiske implikationer samt sikkerhedsmæssige konsekvenser, bl.a. i forhold til Danmarks udsendte soldater.
Det var også det, jeg sagde i forbindelse med F 25 i foråret, og det er bare for at sige, at for regeringen er der flere dimensioner i den her sag end kun én dimension.
Jeg ved godt, det var det, SF også diskuterede i forbindelse med forespørgselsdebatten, nemlig at for SF er der sådan set kun én dimension, der er væsentlig.
Og der har vi fra regeringens side det udgangspunkt, at der er flere facetter i den her sag, og det er også det, vi lægger til grund for regeringens samlede stillingtagen til spørgsmålet, som i dag ikke er anderledes, end den var i forbindelse med behandlingen af F 25 i maj måned.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Men det ændrer jo ikke ved det forhold, at det er et irreversibelt indgreb, som ikke kan gøres om igen, når barnet er voksent og måske ikke selv har lyst til, at det her indgreb skulle have været foretaget.
Og med fuld respekt for, at man kan have forskellige trosretninger og forskellige opfattelser af, hvad det indebærer: Hvad vægter så mest for ministeren: retten til at foretage bestemte ritualer i forbindelse med forskellige religioner eller det forhold, at barnet har ret til sin egen krop?
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jeg kan, som jeg også sagde i mine indledende bemærkninger, oplyse, at som en del af opdateringen af det faglige arbejde indgår der også et arbejde med at vurdere, hvad tilstrækkelig smertedækning er, og det flugter også den diskussion, vi havde, både i forbindelse med samrådet, men også i forbindelse med behandlingen af F 25.
Jeg kan ikke stå her og sige, hvad konklusionen vil være.
Som sagt vil Styrelsen for Patientsikkerhed forvente at afslutte arbejdet omkring årets afslutning eller lige først i det nye år, og der vil smertedækning som sagt også være et emne, der vil være blevet kredset om i relation til det arbejde, der pågår.
Jamen som jeg sagde i mine indledende bemærkninger, og som vi også i høj grad drøftede både på samrådet i foråret og i forbindelse med forespørgselsdebatten om F 25, så vurderer vi fra regeringens side, at det her er et bredere emne end kun sundhedspolitisk.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Tak for det.
Også tak til den forrige spørger for at stille nogle af de mere medicinske spørgsmål.
Derfor vil jeg bare spørge ind til, i hvilken grad ministeren selv tænker at børn skal have indflydelse på, hvad det er for nogle indgreb, der skal foretages i forhold til kroppen, og som jo er irreversible, når det handler om omskæring.
Altså, når den unge mand står foran os på et eller andet tidspunkt og siger: I har ikke taget vare på mine interesser, i forhold til at I har tilladt det her, har vi så ikke også et ansvar for at lytte til den unge mand, der siger, at vi burde have taget hensyn til, at barnet selv skal have muligheden for at træffe beslutninger om ændringer af egen krop?
Orla Østerby (KF), 2018-11-27:
Tak for det.
Danmark er en af verdens største eksportører af fisk og fiskeprodukter.
Vi har et erhverv, som har 16.000 jobs, vi har et erhverv og et kvotesystem, som har været en stor succes, siden det startede med sildene i 2002.
Det var for øvrigt under Ritt Bjerregaard som minister.
Senere i 2005 kom de andre fiskearter med i kvotesystemet.
Man var nødt til at lave en tilpasning af fiskeriet.
Der var alt for mange flere kuttere, altså fartøjer, end der var fisk.
Vi har set en reduktion af fiskefartøjer fra dengang med 1.200 fiskefartøjer til nu med 671 fartøjer.
Mange fiskere var på det tidspunkt ved at gå fallit, og nogle var gået fallit.
Så politisk set var det rigtigt set, at man skulle have omsættelige kvoter, og de omsættelige kvoter har styrket dansk fiskeri, også internationalt
Samlet fanges der i dansk fiskeri for 3,5 mia. kr. om året; vi eksporterer for 26 mia. kr.
Det er nu, at dansk fiskeri, efter at vi i dag siger ja til lovforslag nr. 112, har brug for ro til deres arbejde.
Det betyder, at vi politikere må lægge stridsøkserne og så give fiskeriet ro til at passe deres arbejde.
På nogle områder her i tilpasningen er der jo i forhold til de omsættelige kvoter lavet nogle overgangsordninger, og det gør jo, at vi har et 8-årigt forløb på mange af de her områder, som vi har lovbestemt.
Det er jo ikke noget, der revolutionerer dansk fiskeri, og det er jo ikke noget, der nedlægger de store fiskere.
Det, som vi ser nu, er, at der er nogle, der må afvikle nogle af deres kuttere.
Nogle vil kalde det stråmænd – det har det også været kaldt – og det kan også kaldes kompagnoner.
Men det betyder jo, at nogle af de kapitalstærke fiskere måske må se sig nødsaget til at sige fra over for kompagnoner, de har investeret i.
I Thyborøn har vi set det første fartøj, der måtte lukke ned og er blevet solgt til en nordmand, fordi der med det her indgreb ikke var kvoter til den kutter mere.
De danske fiskere har været de allerbedste på området internationalt til at udnytte kvoterne, og kvoteudnyttelsen er et af de steder, hvor jeg ser at vi kan risikere at få et problem.
Jeg håber det ikke, men det kan vi jo se på evalueringen, når vi kommer dertil.
Når man er inde at se på høringssvarene, kan man jo se, at nogle har været inde på retssikkerheden og det, at man kan gå ind på erhvervene her uden en retskendelse.
Mister fiskeriet kapital på det her?
Det er jeg bange for.
Jeg er bange for, at der er nogle fiskere, der har kapital på det her område, og som kan betale de unge fiskere, og som vi kan risikere mister kapital.
Jeg håber, at jeg tager fejl; det vil de kommende år vise, indtil vi skal revidere loven her.
Er der risiko for mindre fangstudnyttelse?
Jeg kan være bange for, at vi ikke bliver så dygtige til at udnytte kvotesystemet, hvilket vi har gjort i Europa.
Overordnet er det godt, at vi har fået en gennemsigtighed på det her område med en it-løsning, som er på vej.
Overordnet er det godt, at vi får styrket Fiskeristyrelsen, for Fiskeristyrelsen har været for svag i forhold til det enorme, komplekse område, som fiskeriet er.
Eva Kjer Hansen (V), 2018-11-27:
Jeg kan gøre det ganske kort.
For det er jo tydeligt, at alle ordførere har kendskab til detaljerne i det her lovforslag, og det er jo selvfølgelig, fordi der forud for lovforslaget har været lange og omstændelige forhandlinger, og lovforslaget afspejler jo så også den aftale, der er blevet indgået mellem partierne.
Jeg må jo kvittere Ib Poulsen for dagens mest morsomme bemærkning omkring lovforslag 112.
Om nogen er det jo Ib Poulsen, der har efterlyst, at der skulle ændres i reglerne og skabes gennemsigtighed, så han er en af dem, der har kaldt 112, hvis man lige skulle fortsætte i det spor.
Jeg har noteret mig de bekymringer, der er givet udtryk for fra bl.a. hr. Orla Østerbys side og hr. Carsten Bachs side, i forhold til at det nu også er vigtigt, at vi følger op på, hvad det her har af konsekvenser, og hvordan det går i fiskeriet.
Så med disse få bemærkninger ser jeg frem til udvalgsbehandlingen og til, at vi forhåbentlig kan få lovforslaget behandlet inden jul og dermed få sat punktum i forhold til de mange initiativer, der er taget som opfølgning på den politiske aftale, der blev indgået.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2018-11-27:
Tak for det.
Som det er blevet sagt af flere andre ordførere, vil vi med L 112 sikre os redskaber til at håndhæve en spredning af fiskekvoterne.
Det er nødvendigt, fordi de politiske hensigter, der lå til grund, er blevet omgået gennem forskellige kreative finansielle arrangementer.
Med det her forslag tager UM håndfast fat og sikrer sig, at de politiske hensigter, vi har haft, om spredning af kvoter rent faktisk bliver ført ud i livet, og det støtter Radikale Venstre selvfølgelig.
Jeg vil gerne tilføje, at jeg finder, at de omsættelige kvoter, som vi har i fiskeriet i dag, er et udmærket redskab.
Overordnet set er fiskeribranchen i udmærket form, bl.a. på grund af de omsættelige kvoter.
Og jeg synes sådan set, at det er en udmærket mekanisme, vi har lagt ned over dansk fiskeri.
Så det, der for mig er styrende i støtten til L 112, er ikke en modstand mod kvoterne som sådan, det er mod den praksis, der har været, hvor man i uigennemsigtige arrangementer har omgået en politisk hensigt om en vis spredning.
Jeg vil for erhvervets omdømmes skyld håbe, at det her er tilstrækkeligt til på længere sigt at genoprette erhvervets renommé.
Carsten Bach (LA), 2018-11-27:
Jeg mener igen ikke, at den slutning vedrørende lukning af danske havnebyer, eller at vi ser mindre aktivitet i visse danske havnebyer, nødvendigvis kan paralleliseres hundrede procent med udviklingen i fiskerierhvervet.
Og så mener jeg sådan helt principielt set ikke, at vi fra politisk side skal holde hånden under eller over noget erhverv i Danmark overhovedet.
Ib Poulsen (DF), 2018-11-27:
Det er korrekt, at vi har lavet en hel del tiltag, som allerede har haft effekt – og, som jeg kan læse tallene, i hvert fald ikke en negativ effekt.
Så vil jeg spørge ordføreren, om han er uenig i, at kystfiskeriet behøver en vis beskyttelse i den her sammenhæng.
For vi kan jo konstatere, at de over lang tid har været presset både på kvoterne og på økonomien, og hvis vi ikke herinde fra Folketinget havde været i stand til ligesom at holde hånden under kystfiskeriet, havde det nok ikke bestået, og så var det jo nok gået, ligesom Alternativets ordfører, hr. Roger Courage Matthisen, siger, nemlig at så havde de sidste små havnebyer nok også været lukket.
Mener ordføreren ikke, at det nogle steder i samfundet er nødvendigt at holde hånden under nogle aktiviteter for at fremme dem?
Carsten Bach (LA), 2018-11-27:
Nej, det kan jeg sikkert ikke dokumentere, men nu har vi jo så heller ikke vedtaget det konkrete lovforslag endnu.
Jeg ved godt, at vi har vedtaget enkelte lovforslag, som relaterer sig til den fiskeriaftale, vi lavede i november 2017.
Men det er klart en bekymring, og man skal jo ikke, kan man sige, have den store ledvogtereksamen for at kunne læse de høringssvar, vi har fået i dag, og konstatere, at der også er en relativt stor og i øvrigt bred bekymring i erhvervet og andre steder i det danske samfund om, at vi politisk er i gang med at splitte et jo ellers relativt økonomisk rentabelt fiskerierhverv ad.
Ib Poulsen (DF), 2018-11-27:
Nu kunne jeg høre, at ordføreren sagde, og jeg citerer: Fiskeriet var inde i en god gænge, inden vi lavede det her indgreb.
Så skal jeg bare spørge, om ordføreren kan dokumentere, at det går dårligere i dag, end det gjorde, inden vi vedtog de her ting, som vi har vedtaget.
Carsten Bach (LA), 2018-11-27:
Nu kan man jo, kan man sige, sætte mange parametre op for, hvorfor der er forsvundet aktive havnebyer rundtomkring i landet.
Jeg tror nu ikke, at udviklingen i fiskeriet er den eneste årsag til lige præcis det.
Jeg mener i virkeligheden, at det jo nok, hvis man sådan ser bredt på dansk erhvervsliv, egentlig er en relativt naturlig udvikling.
Og det, der har været afgørende for mig og for Liberal Alliance i den her sammenhæng, er jo netop, at det er et erhverv, der kan fungere økonomisk rentabelt, og at der er plads til variationer inden for erhvervet – store fiskere, små fiskere – der kan få økonomisk rentabilitet i det her.
Og det var sådan set en udvikling, der havde været i en, kan man sige, positiv gænge over en 10-15-årsperiode, og den synes jeg sagtens at vi kunne have fortsat uden de her meget store politiske sværdslag om politikken.