Mette Frederiksen (S), 2026-02-26:
Vinteren har endelig sluppet sit tag i Danmark.
Dagene bliver længere og lysere.
Om to dage er det officielt forår, og danskerne skal snart til valg.
Jeg glæder mig over, at regeringen sammen med SF og Enhedslisten netop har vedtaget en fødevarecheck.
2.500 kr.
– det er penge, der kan mærkes, især hvis man står uden for arbejdsmarkedet, hvis man ikke har en høj indkomst og alligevel skal smøre madpakker til sine børn, eller hvis man er en af vores dejlige folkepensionister uden nogen stor formue.
De høje fødevarepriser er et problem, og det er et problem, der særligt rammer jer, der har mindst.
Men det er et problem, vi gør noget ved i fællesskab, for det er jo sådan, vi gør det i Danmark.
Og det er sådan, vi gør det i rigsfællesskabet.
Vi lader ikke nogen i stikken, uanset om vi rammes af en global pandemi, uanset om priserne tynger, og uanset om man bor i Nyborg eller Nuuk.
Vi har et ansvar for hinanden.
Og hvis der er én ting, vi har lært i den forgangne tid, er det, at hvis man vil stå fast, så skal man stå sammen.
I mere end 3 år har Danmark haft en regering hen over den politiske midte, men det brede politiske samarbejde er der ingen, der har patent på.
Det er vel nærmest en dansk tradition.
En af de første brede politiske aftaler i min tid som statsminister er tilbage fra 2019.
Det var dengang, hvor vi købte fire elefanter og fik en kamel med i købet.
Måske kan I huske det.
Og uden dermed at komme nærmere ind på, hvem der så i øvrigt er hvem, vil jeg gerne have lov til at takke hr. Troels Lund Poulsen og hr. Lars Løkke Rasmussen for samarbejdet.
Det er et samarbejde, der har været ordentligt, det har været respektfuldt, det har været præget af et godt humør, men vigtigst – allervigtigst – har det først og fremmest handlet om, hvad der tjener Danmark bedst.
Jeg ved godt, at vi socialdemokrater ikke altid er nemme at bide skeer med, og I andre er heller ikke altid lige nemme at holde styr på, men jeg mener i al beskedenhed, at vi kan være stolte over resultaterne.
Ventelisterne på sygehusene falder, beskæftigelsen stiger, dansk økonomi er stærk, store dele af den offentlige sektor er nu i gang med en omfattende frisættelse, den grønne trepart skaber meget mere dansk natur, fertilitetsbehandlingen er forbedret, og lønløft og skattelettelser er indført.
Vi har prioriteret flere penge til den lokale velfærd igen og igen.
Flere læger skal arbejde de steder i landet, hvor flest danskere er syge.
Tilstrømningen af asylansøgere er lav, og alene sidste år sendte vi ca. 2.500 udlændinge uden lovligt ophold ud af Danmark, og mange andre resultater kunne fremhæves.
Samtidig faldt det i vores lod at håndtere den største udenrigspolitiske krise for Danmark siden anden verdenskrig.
Og selv om den ingenlunde er overstået, er vi dog lykkedes med at klare det indtil nu i et tæt samarbejde med Grønland, med resten af Folketinget og med gode partnere og allierede i Europa.
Er der stadig problemer?
Der er for mange børn og unge, der ikke trives.
Der har været en fejlslagen inklusion i folkeskolen.
Der er de alt for store udfordringer med kriminelle udlændinge, pensionsalderen, psykiatrien og de udfordringer, der stadig er i vores sundhedsvæsen.
Der er udfordringerne med klimaet, miljøet og ikke mindst drikkevandet.
Og den her gang er der også dyrevelfærden og den stigende ulighed.
Der er meget at være utålmodig omkring.
Jeg ved godt, at jeg ikke er neutral på nogen måde, men Danmark er verdens bedste land.
Kan vi blive endnu bedre?
Det er jeg sikker på.
Nu skal vi snart i valgkamp, og forskelle, uenigheder, drømme og idéer vil komme frem.
For selv om regeringen ikke går af, når valget om lidt udskrives, skilles vores veje i hvert fald for en stund, og de forskelle, der hele tiden har været mellem vores tre partier, bliver tydeligere, og godt for det.
Det bliver nu op til jer vælgere at afgøre, hvilken retning der skal sættes for Danmark de næste 4 år.
Og hvor jeg dog glæder mig til det.
Jeg glæder mig til at komme rundt i landet og møde jer danskere til samtaler om de store linjer og det nære og se engagerede kandidater fra alle partier, plakater i lygtepælene, de skarpe debatter, der venter, og det frie ord – kort sagt: en dansk valgkamp, når den er bedst.