runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mona Juul (KF), 2020-12-21:
Jamen det når vi jo ikke – det er det, der er problemet.
Problemet er, at vi ikke når at få de CO 2 -reduktioner ind i forhold til en afgift.
Det er det, der er problemet.
Der er flere af ordførerne, der har nævnt det her med, om vi ikke kan nå at speede det op.
Og det håber jeg også rigtig meget at vi kan i forhold til den aftale, der er lavet, så vi rent faktisk kan nå at få noget med inden 2025 – hvis det er omkostningseffektivt.
Det skal vi ikke.
Det her skal bygges på viden og faglighed, for ellers står vi igen om 1 år, om 2 år, om 3 år og kigger på hinanden og har ikke lavet nogen ordentlige aftaler, og det duer bare ikke.
Jamen der er ikke nogen tvivl om, at det, vi har gjort nu, er, at vi har efterladt hele det danske erhvervsliv på perronen.
De aner ikke, hvad pejlemærkerne er.
De har en formodning, de har en forventning, men de har ikke nogen pejlemærker for, hvor hurtigt det kommer til at gå, hvad niveauerne bliver, og hvad det er, vi skal.
Og det er det værste, vi kan gøre: At man ikke ved, hvad det er, man skal pejle efter, og hvordan man skal drive sin virksomhed.
Derfor bliver det arbejde helt centralt.
Der er sikkert nogle, der sidder og glæder sig over, at regeringen ikke var hurtigere, så de ikke fik en afgift lige nu, men det er faktisk værre at være uafklaret, og derfor haster det rigtig meget.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-21:
Tak for ordet, og tak til ministeren for redegørelsen.
Klimaloven med dens målsætning om en samlet 70-procentsreduktion af CO 2 -udledningerne i 2030 er både urealistisk og vil blive urimelig dyr at indfri.
Regeringen, støttepartierne og Venstre og Konservative mener, at Danmark skal tage lederskab for den grønne omstilling, både i EU og globalt.
Jeg tror, at jeg taler på rigtig mange danskeres vegne, når jeg siger, at regeringens besættelse af, at Danmark skal have en grøn klimaførertrøje, virker fuldstændig ude af proportioner.
Dette mantra med, at Danmark skal være et grønt foregangsland og have den grønne førertrøje på, medfører et enøjet fokus på at få tallene for CO 2 -udledningen i Danmark ned.
Nærværende redegørelse er ingen undtagelse: Intet er for småt, når det handler om at justere tallene i det danske klimaregnskab.
Den samlede danske CO 2 -udledning udgør stadig kun en ubetydelig del af den globale udledning.
Det burde ikke være sådan, at politikere uden skrupler kan gøre danskerne fattigere uden at kunne begrunde det med evidens for, at det vil gøre en forskel i et større europæisk eller globalt perspektiv.
Og det var derfor, at Nye Borgerlige i sin tid stemte imod klimaloven, altså fordi den gav klimapartierne et juridisk dokument, som de kan bruge til at begrunde alle mulige og umulige klimatiltag og lade hånt om den konkrete effekt.
Klimalovens eneste effekt vil være at gøre Danmark fattigere og udlandet rigere.
Klimaloven er en fejl.
Det giver ikke mening, at Danmark skal gå så langt foran alle andre lande, endda uden at det har nogen betydning for den globale udledning.
Den eneste måde at opnå globale reduktioner af CO 2 -udledningen på er gennem udvikling af rentabel teknologi.
Vi får aldrig fattige lande til at sænke deres vækst for at reducere CO 2 -udledningen.
Danmarks bedste bidrag vil derfor være fortsat at arbejde med udvikling af teknologi, hvilket vi er dygtige til, og for at kunne gøre det skal vi sikre Danmarks vækst og velstand.
Tak for ordet.
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Da vi i 90'erne herinde i Folketinget diskuterede spørgsmålet om holdningen til Kina bl.a. foranlediget af, at den daværende statsminister Poul Nyrup Rasmussen var lidt i tvivl om, hvorvidt han skulle mødes med Tibets leder, Dalai Lama, var forståelsen vel den, at vi gennem samarbejde med Kina, gennem kritisk dialog og partnerskab osv. på en eller anden måde kunne påvirke udviklingen i Kina.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre udenrigsministerens sådan umiddelbare refleksioner om, hvordan det er gået efter udenrigsministerens opfattelse.
Naser Khader (KF), 2020-12-21:
Tak skal du have, og tak til ministeren for redegørelsen.
Det, de udnytter, er, at vi ikke er samlede.
Nogle demokratier er nærmest i lommen på Kina, og det er et kæmpe problem i forhold til det at gøre indtryk på Kina, og i forhold til hvordan Kina har udviklet sig de senere år.
Hvorfor har den danske regering ikke været mere eksplicit i forhold til at støtte Australien i denne konflikt?
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Jeg er enig i, at det er vigtigt, at demokratierne holder sammen i den verden, vi er en del af.
Når det gælder Australien, har vi et tæt og godt forhold til Australien og deres regering.
Jeg har også sammen med Australien selvfølgelig kigget ind i de udfordringer, der er.
Det er vigtigt, at vi gør det, men jeg er enig i, at hvis vi skal fremme vores værdier og vores interesser, skal vi gøre det i en bred alliance, og her indgår Australien selvfølgelig også.
Så jeg kan betrygge ordføreren om, at vi har et rigtig godt og tæt samarbejde med Australien; vi deler mange af de samme værdier, også i forhold til udfordringen med Kina.
Jeg tror, at den bedste måde at påvirke udviklingen i Kina og i øvrigt også mange andre lande i verden på er ved at holde dem op på de forpligtigelser, som de har.
Der har vi, og det er jeg sikker på at hr. Søren Søndergaard er enig i, vigtige institutioner som FN, og når man har forpligtiget sig til konventioner og overholdelse af menneskerettigheder osv., skal man også holdes op på det, og det er den danske regering klar til.
Er der så fremskridt for menneskerettighederne i verden i dag?
Jeg så, at Freedom House havde opgjort, i hvor mange lande det er gået tilbage i forhold til demokrati og menneskerettigheder og frihedsrettigheder som sådan.
Det er jo ret alvorligt.
Så man kan sige, at der er en global trend, som vi skal gå imod.
Det er også derfor, jeg appellerer til, at vi har et stærkt EU-samarbejde, og jeg er ikke sikker på, at hr. Søren Søndergaard er helt enig med mig dér.
Men det tror jeg virkelig kan løfte os op, og så kan vi bruge den mulighed, vi har, for, at vores økonomiske magt også omsættes til en udenrigspolitisk indflydelse i forhold til at forsvare nogle af de rettigheder og forpligtigelser, som landene har.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
I dag er der en artikel i Politiken, som refererer til udtalelser fra både Canada og England – mener jeg, det var – og Sverige, hvor deres udenrigsministerier klart siger, at der er behov for, at landene træder i karakter, og at man skal støtte hinanden og man skal samarbejde.
Nu har vi af gode grunde fokuseret på EU-samarbejdet, men der er altså en lang række lande, som lige nu rækker hånden ud og siger: Skal vi ikke gøre noget nu, sammen?
Jeg får bare lyst til at høre, om udenrigsministeren kan sætte nogle flere ord på, om det gør indtryk på udenrigsministeren, at der kommer så klare meldinger fra lande, som vi normalt arbejder tæt sammen med?
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Ja, vi har et tæt og godt samarbejde med de lande, som hr. Uffe Elbæk nævner.
Mit eksempel til Venstres ordfører i dag var faktisk, at vi havde nordisk udenrigsministermøde, hvor jeg havde inviteret den canadiske udenrigsminister med, og hvor jeg også rejste spørgsmålet om Kina – og der var både den svenske udenrigsminister og den canadiske udenrigsminister med.
Sådan arbejder vi: Vi arbejder for at finde ud af, hvordan vi håndterer nogle af de store udfordringer, der er i verden i dag.
Og der er situationen i Hongkong og Kina en af de store udfordringer.
Min pointe er, at skal vi gøre en reel forskel, skal vi bruge EU og bruge FN-systemet og arbejde sammen om det og holde Kina op på de forpligtigelser, man har.
For det har man, og det er noget, man selv har undertegnet.
Det er den måde, vi kan rykke udviklingen på, for vi skal rykke udviklingen.
Jeg tror, alle her i Folketinget er enige om, at det er gået den forkerte vej, når man kigger på situationen i Hongkong, og det er vigtigt, at vi står sammen om at holde Kina op på, at de har en forpligtigelse til at ændre den situation.
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Tak til udenrigsministeren for et godt indlæg, synes jeg.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge lidt ind til det strategiske partnerskab, som jo altså faktisk udløber om 10 dage, og hvor der nu skal genforhandles en række arbejdsprogrammer, går jeg ud fra, mellem Kina og Danmark.
Det har jo været et meget omfattende strategisk partnerskab gennem en del år, som skiftende regeringer har bakket op om.
Det er jeg også enig i.
Men kan udenrigsministeren uddybe lidt, både hvilke andre områder regeringen tænker det ville være oplagt at fortsætte på, og måske også, om der er nogle områder, som skal drosles ned.
Og hvor langt er man kommet i overvejelserne omkring det?
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Tak for det spørgsmål og den kommentar.
Man kan sige, at det strategiske partnerskab, som vi har, jo er en ramme.
Der er faktisk mange lande, der har strategisk partnerskab med Kina.
Det har Frankrig også, det har Tyskland også, det har Storbritannien også, det har EU også – men det er interessant, hvad man kommer i det strategiske partnerskab.
Og jeg er enig med hr. Martin Lidegaard i, at for Danmark – f.eks. i forhold til det grønne og klimaudfordringen – er det helt afgørende.
Jeg tror, der er kinesiske investeringer inde i hvert femte kulkraftværk i verden.
Hvis vi skal have udfaset kul, som nogle af os synes vil være en rigtig god idé, så skal vi have Kina om bord.
Så vi har helt klart nogle offensive interesser der.
Så nævnte jeg også i min besvarelse, at der er ting, hvor vi har opfordret til fælles EU-handling.
Det synes vi er en rigtig måde at reagere på.
Så vi skal lave et handlingsprogram, som afspejler de interesser, som vi også har fra dansk side.
Karsten Hønge (SF), 2020-12-21:
Men jeg vil alligevel spørge til, hvordan udenrigsministeren havde det med sådan direkte at få ros af kineserne for ikke at have mødtes med Ted Hui.
Og jeg er med på, at det kan udfordre, hvis udenrigsministeren gør nogle bestemte ting, men hvordan vil udenrigsministeren i øvrigt reagere i forhold til den situation, vi efter al sandsynlighed kommer til at se, nemlig flygtninge fra Hongkong kommende til Vesteuropa?
Altså, hvor lang tid mener udenrigsministeren, at man kan holde balancen, og så alligevel uomtvisteligt blive nødt til at vise solidaritet med mennesker, der flygter?
Mona Juul (KF), 2020-12-21:
Altså, først og fremmest er det jo fodslæbende, at regeringen for 6 måneder siden valgte at indgå en aftale med partierne her om, at vi nu skal have lavet en grøn skattereform, når man så kommer 6 måneder senere med noget, som ikke minder om det, nogen af os havde forestillet sig.
Det kan jo ikke blive betragtet på anden måde end fodslæbende.
I forhold til målsætning har Det Konservative Folkeparti lænet sig meget op ad Klimarådets anbefalinger.
Men jeg må også sige, at jeg er en lillebitte smule loren ved, at Klimarådet nu siger, at det bliver meget svært at nå de 50 pct.
Jamen så må det da være virkelig svært at nå de 54 pct., og det gør selvfølgelig indtryk.
For det kan jo ikke nytte noget, at vi som politikere kun læner os op ad interesseorganisationer og anbefalinger.
Nu skal vi vide, hvad der ligger af muligheder for at nå en højere målsætning i 2025 end de 46-50 pct., der er spillet ud med.
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Tak til hr. Karsten Hønge.
Jeg ved ikke, hvad der er af kinesiske statements i forhold til min ageren.
Men i forhold til det andet spørgsmål vil jeg gerne sige, at noget af det, der er vigtigt, er jo, at man kan komme til Europa fra Hongkong på visumfrihed, og det er noget af det, som vi synes er vigtigt at fastholde.
Og så er det jo klart, at så har hvert enkelt land deres egen lovgivning i forhold til asyl, som der bliver spurgt om her.
Vi har den danske lovgivning i forhold til asyl og de kriterier, der ligger dér.
Så det er de muligheder, der ligger.
Så er der jo også – og det synes jeg er rigtig vigtigt – i de konklusioner fra juli måned peget på, at man kan lave udveksling af studerende.
Og der er jeg glad for, at vi har de aftaler på danske universiteter og universitære institutioner.
Så det er sådan, som situationen er.
Jeg tror ikke, der var noget i spørgsmålet, som jeg er sådan særlig uenig i.
Altså, Danmark fører en aktiv alliancepolitik, både i EU – og jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi har et stærkt EU i forhold til det spørgsmål, der bliver nævnt her – men også over for andre lande.
Så sent som i dag inviterede den canadiske udenrigsminister til et møde blandt N5, de fem nordiske udenrigsministre, hvor Danmark har formandskabet, og her tog jeg også Kinaspørgsmålet op med Canada, som er en vigtig partner i det.
Så jeg tror bare, hvis jeg skal svare Venstres ordfører, at vi ikke må opgive.
Altså, jeg ser EU-samarbejdet og den rolle, vi har i en verden, hvor vores værdier er under pres – de europæiske værdier: frihedsværdier, rettigheder, menneskerettigheder, demokrati – som vigtigt.
Vores rolle med at samle EU er vigtig, og der må vi ikke bare give op.
Der skal vi altså arbejde for en stærkere fælles position i EU, for det er det, der kommer til at gøre en reel forskel i verden, er jeg overbevist om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-12-21:
Tak for det, og tak til ministeren for hans kommentarer.
Allerførst vil jeg jo gerne være i det positive, optimistiske hjørne og sige, at jeg glæder mig, når udenrigsministeren begynder at vise den værdibaserede udenrigspolitik, som han har talt så meget om, og vil støtte op omkring det, når det endelig folder sig ud.
For jeg deler jo bekymringen, som udenrigsministeren har, om, hvor langt vi kan få de resterende EU-lande med i forhold til en skarpere kurs vedrørende Kina.
Men der er jo et konkret forslag, som jeg på vegne af Venstre også har talt om flere gange igennem året, og det er nemlig at gå sammen i en koalition af villige lande.
Vi har set Australien, vi har set Sverige, vi har set Canada, vi ser det forventeligt med en Bidenadministration i USA, og der er andre lande, som man ville kunne gå sammen med om at være en modvægt i forhold til den ekstremt negative udvikling, der sker i Kina, men som også internt i EU vil kunne presse den her dagsorden igennem på flere fronter.
Dan Jørgensen (S), 2020-12-21:
Jeg vil nu sige, at det mildest talt ikke er min opfattelse, at der ikke er et konstant pres for fremdrift i alle de klimadiskussioner, vi har.
Det er der, og det kan jeg takke spørgerens og andre partier for, men også hele Danmark og også erhvervslivet – også dem, som vi faktisk regulerer.
Det er jo egentlig ret fantastisk.
Så jeg er ikke så bange for det der med, at der ikke hele tiden vil være et pres.
Jeg vil bare igen advare imod, at det så bliver så højt, at det får en kontraproduktiv effekt.
For når hr. Ruben Kiddes parti f.eks. foreslog 54 pct., som var det, der var deres krav indtil for ganske nylig, så må man jo bare sige, at det, Klimarådet selv siger – og det er endda, inden vi har lavet den nye baseline, så kravet faktisk er større – er, at det kun kan gøres, hvis der indføres en produktionsnedgang i industrien, i landbruget eller i bilkørslen, og at de faktisk selv taler for et mere lempeligt mål end 54 pct.
Så der er det bare, jeg i al stilfærdighed siger, at når vi laver et bindende mål for hinanden – som jeg går ud fra at vi regner med at det er, selv om det har en anden juridisk værdi end 2030-målet – så skal vi jo kunne leve op til det inden for principperne, så vi fortsætter med at være et foregangsland.
Ruben Kidde (RV), 2020-12-21:
Nu hørte jeg P1 Morgen her til morgen, og der sagde Klimarådets formand, at de har fundet nye potentialer siden deres sidste rapport, og han ville i hvert fald ikke bekræfte det, som ministeren og også den socialdemokratiske ordfører har været meget inde omkring, altså at 54 pct. nødvendigvis fører til en produktionsnedgang.
Så det tror jeg lige at ministeren skal have en samtale med Klimarådet omkring.
Grundlæggende mener vi jo, at det er et spænd på 50-54 pct., og så må vi nå så langt, som vi kan inden for det fornuftiges grænser.
Men jeg vil bare spørge ministeren, om han, hvis vi kun når 46 pct. i 2025, så stadig væk tror på, at vi kan nå i mål med vores 2030-målsætning.
Dan Jørgensen (S), 2020-12-21:
Ja, det gør jeg selvfølgelig, og ellers havde vi ikke foreslået det på den måde, som vi har.
Jeg må bare lige anholde noget.
Altså, jeg har ikke hørt P 1 i morges, men vi bliver jo som regering nødt til at forholde os til de officielle dokumenter, som vi får fra Klimarådet, og her skriver de altså: Derfor er det Klimarådets vurdering, at man for at nå en reduktion på yderligere 3 mio. t – det tal er siden blevet større – skal følge mindst en af følgende tre ændringer: en produktionsnedgang i industrien, en produktionsnedgang i landbruget, en begrænsning af bilkørslen.
Og til sidst: Alt i alt taler det for et mere lempeligt 2025-mål end 54 pct.
Så igen: Det er bare et kælderkoldt referat af, hvad Klimarådet har rådgivet os til.
Og det er jo en af grundene til, at vi ikke ligger så højt.
For vi synes ikke, at vi vil være et foregangsland, hvis det, som vi reducerer, fører til, at vi flytter arbejdspladser ud af landet.
Torsten Gejl (ALT), 2020-12-21:
I Alternativet er vi også glade for, at ministeren og de øvrige partier gav sig på 2025-delmålsspørgsmålet.
Jeg kan se her, at den 6. december i 2019 var vi faktisk ved at forlade forhandlingerne, på grund af at vi ville have det igennem.
Det havde godt nok været ærgerligt, for det er rigtig, rigtig rart at være med til det her, og jeg kan bekræfte, at når vi sidder i forhandlingslokalet, kan bølgerne også gå højt, men der er god stemning og konstruktive forhandlinger.
Med hensyn til produktionsnedgang: Hvis nu det viser sig, at vi ikke kan nå det her 2030-mål uden produktionsnedgang i landbruget eller andre steder, hvad gør vi så, minister?
Dan Jørgensen (S), 2020-12-21:
Jamen det er jo en bunden opgave for os, og det hænger altså sammen med det her med, som jeg var inde på tidligere, at det jo ikke er de der 0,1 pct. af verdens CO 2 -udledning, vi står for, der batter.
Det, der batter, er, at vi viser verden, at man kan gøre de her ting, at man kan gøre det på en måde, uden at det koster arbejdspladser.
Tag de gule veste i Paris som skrækeksemplet.
Det var bare ikke så fornuftigt, fordi det betød så stor ulighed, at folk gik på gaden og protesterede.
Tilsvarende skal vi jo ikke i Danmark lave beslutninger, der betyder, at folk mister deres arbejde, og at vi mister opbakningen til den grønne omstilling.
Jeg tror heller ikke, det er nødvendigt, for jeg tror godt på, at vi kan ad andre veje.
Det har vi vist før.
Kan det så betyde, at man måske i landbruget skal producere nye produkter?
Kan det betyde, at man isoleret set skal lave færre grise, men mere af noget andet?
Kan det betyde alle mulige omlægninger?
Ja, det kan da meget vel.
Det vil det da formentlig, sandsynligvis, men på bundlinjen skal der jo helst være, ikke bare lige så mange jobs, men gerne flere jobs i de forskellige sektorer i Danmark, når vi når frem til 2030.
Torsten Gejl (ALT), 2020-12-21:
Jeg tror, vi alle sammen er klar over, at det her er endnu sværere, end vi troede.
Vi har måske også den mest ambitiøse klimalov i verden, og det er toughe forhandlinger, og det er ikke let.
Jeg synes, at det lige så stille viser sig, at der er nogle steder, f.eks. i kødproduktionen i landbruget, hvor det bliver problematisk at opretholde en så stor kødproduktion, næsten uanset hvad vi gør, hvis vi vil nå vores 2030-målet.
Kunne man forestille sig, at man siger: Okay, hvis der er nedgang i landbrugsproduktionen, kan det måske opvejes af opgang i produktionen på andre områder, sådan at der ikke behøver at blive opretholdt fuldstændig den samme produktivitet i alle brancher for at nå vores mål?
Dan Jørgensen (S), 2020-12-21:
Jeg tror ikke, der er et tiår i dansk historie, hvor der ikke er arbejdspladser, der er flyttet fra en branche til en anden, og det vil sikkert også ske i fremtiden, men jeg må sige, at det ikke er nogen ambition for os, at der skal være færre arbejdspladser i fødevaresektoren, og det tror jeg heller ikke kommer til at ske.
Jeg tror faktisk, der kommer til at være flere.
Jeg tror på, at vi også bliver de bedste til at lave planteprotein.
Jeg tror på, at vi bliver de bedste til at lave produktionsteknikker, der f.eks. bygger på pyrolyse, som gør, at vores CO 2 -aftryk bliver meget mindre.
Derfor ser jeg egentlig ganske lyst på tingene, men det er klart, at det er en af de sektorer, hvor vi mangler at tage fat, og det er jo noget af det, vi skal i gang med her allerførst i det nye år.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Tak for det.
Og når jeg siger vi, så er det såmænd rigtigt, at det er Konservative, SF, Enhedslisten og Frie Grønne, der står bag initiativet.
For vi er begge to medlemmer af et internationalt parlamentarisk netværk, som arbejder med Kinaspørgsmålet.
Og i de møder, vi har haft i IPAC, er det gået op for os, hvor meget man diskuterer Kina rundtomkring i parlamenterne, ikke bare i Danmark, men også rundtomkring i Europa, USA, Canada, Australien og New Zealand.
Alle steder er den her diskussion i den grad livlig og seriøs og alvorlig.
Så derfor blev fru Katarina Ammitzbøll og mig enige om, at den debat skal vi også have her i Folketinget på tværs af partierne og mellem partierne og regeringen.
Og derfor ser vi rigtig meget frem til, at udenrigsministeren fortæller os, hvad hans og dermed regeringens overvejelser er, både i forhold til den konkrete situation med Kina og Hongkong og det, der sker lige nu, men ikke mindst også fremadrettet, i lyset af at vi står over for at skulle have revurderet eller nyformuleret eller skærpet – eller hvad pokker vi nu vil kalde det – vores strategiske partnerskab med Kina, som vi jo skal gøre i det nye år.
Jeg synes på alle måder, at diskussionen og timingen for den er rigtig, rigtig god, og jeg ser frem til at høre, hvad udenrigsministeren har at sige.
Men allermest har jeg lyst til, eller måske ikke allermest, men jeg har i hvert fald også lyst til at høre, hvad mine politiske kolleger i de enkelte partier mener, fordi det er en så fuldstændig afgørende og vigtig diskussion.
Ruben Kidde (RV), 2020-12-21:
Tak for det.
Jeg er jo meget enig i det, som ministeren siger om, at det der med at være et foregangsland hænger sammen med at sætte et ambitiøst mål, og derfor er jeg også så optaget af det her med, at vi sætter et ambitiøst 2025-mål.
For som debatten har vist i dag, er der jo potentialer at hente.
Der er en udfasning af kul i 2025, hvor vi jo sakker lidt bagud internationalt, i forhold til hvornår vi har en udfasningsdato for det, og der siger Klimarådet, at det er en meget omkostningseffektiv løsning.
Der er skyggeprisen ved det ca. 300 kr. pr. sparet ton årligt frem til 2028.
De siger, at det er en omkostningseffektiv løsning med kulstoppet, og der er en CO 2 -reduktion, man kan få ud af en grøn skattereform og speede det op.
Og at man omvendt, hvis det kun er 46 pct. i 2025, så i virkeligheden risikerer, at man ikke har mere fremdrift i de år, der nu venter frem mod 2025.
Tak for det.
Jeg tror, at noget af det med de direkte tiltaleformer skyldes, at vi klimaordførere har været rigtig meget sammen i løbet af det sidste stykke tid med ufattelig meget arbejde at følge op på efter 22. juni-aftalen.
Jeg vil gerne kvittere for tre rigtig fine taler – et kinderæg af fine taler – og jeg vil sige, at jeg godt forstår, at Venstres ordfører kan have svært ved at anskueliggøre, hvad effekten på landbruget er i 2025, med udgangspunkt i at vi jo ikke har set regeringens udspil endnu, selv om vi ved, at det egentlig var gået i trykken.
Det ville da være dejligt at have lidt flere detaljer, og derfor er det lidt svært for os alle sammen at blive helt kloge på det.
Men jeg vil også gerne kvittere for det, ordføreren siger omkring grøn skat, hvor jeg fornemmer at man gerne vil afklare kerneelementer tidligt, altså allerede næste år.
Kan ordføreren sætte ord på, hvor vigtigt et virkemiddel CO 2 -afgiften bliver i forhold til at nå højere op i et 2025-mål, end regeringen vil?