Alex Ahrendtsen (DF), 2023-03-28:
Jeg generer nok ikke nogen ved at sige følgende: OSCE, Østersørådet og Europarådet har ført en noget hengemt tilværelse i offentligheden i mange år, og det er, uanset at det har været et vigtigt arbejde.
Østersørådet har jo f.eks. været vigtigt for landene omkring Østersøen, ikke bare med hensyn til miljø og fiskeri, men også for at knytte landene tættere sammen.
Danmark har haft et tæt samarbejde med Tyskland og Norden i mange år og efter Murens fald også med Baltikum, mens Polen blev frit efter Murens fald, og der vi har oplevet en fantastisk udvikling, som man kun kan udtrykke beundring over for.
Der har det været vigtigt for Danmark også at lære om Polen i dette forum.
OSCE har jo været en vigtig organisation med hensyn til bl.a. sikkerhed, og Europarådet har selvfølgelig været det med hensyn til bl.a. demokrati i Europa.
Det har været vigtige fora, bl.a. for Danmark, der som et lille land er afhængigt af, at man taler sammen, og at man lærer hinanden at kende.
Alt dette har Ruslands brutale angrebskrig og overfald på Ukraine jo fuldstændig ændret på.
Jeg ved ikke rigtig, hvad det ender med.
Jeg kan godt være bekymret, for Rusland bliver dag for dag mere og mere vanvittigt, og man kan jo undre sig over, at verdens største land kan føle sig indesluttet, og man kan føle sig lidt fortabt over, at et land har brug for en angrebskrig for at udvide sit territorium.
Man kan også blive helt fortvivlet, når man hører dette land kalde andre for nazister, når det selv er et nationalsocialistisk regime.
Jeg synes, det er dybt bekymrende.
Dag for dag udvides det paranoide Rusland, og det bliver sværere og sværere for os gennem disse fora at tale med Rusland.
Derfor var det jo også naturligt, at det blev smidt ud.
Det havde ikke noget at gøre i Europarådet, det havde ikke noget at gøre i Østersørådet, og det har faktisk heller ikke noget at gøre i OSCE.
Jeg har jo mest haft kendskab til Europarådet, i og med at jeg har siddet der i en forholdsvis kort periode.
Det var en stor og lærerig oplevelse.
Det gav mig også et godt kendskab til, hvor stor forskel der kan være på partier i de forskellige lande.
Hr. Mogens Jensen, dansk socialdemokrat, holdt en glimrende tale til forsvar for Ukraine, og jeg ved, at ukrainerne var meget glade for talen, og de kom hen til mig og sagde, at det var en fantastisk præcis tale.
Samtidig kunne man jo opleve de tyske socialdemokrater tale om fred, dialog og fordragelighed med Rusland.
Det var to verdener.
Og så var der engelske socialdemokrater, ekstremister som Jeremy Corbyn.
Det var absurd teater nogle gange i Europarådet, som dog har taget stilling til Rusland, heldigvis, trods disse mærkværdigheder.
Rusland blev smidt ud, og det støtter vi jo fuldstændig fra Dansk Folkepartis side.
Europarådet har en vigtig funktion at udøve, da der er lande, som vi nok – uden at være for grove – ikke vil kalde for demokratier, men som dog, i og med at de får en observatørstatus, bliver tilknyttet, altså Kosovo, Palæstina og andre har jo en form for tilknytning.
Det kan man tage som et udtryk for, at man gerne vil den vej.
Man vil gerne lære.
Det er en af de ting, Europarådet kan, selv om det fører den der lidt hengemte tilværelse i offentligheden.
Men alt behøver jo heller ikke at være i offentligheden for at være godt.
Jeg vil dog sige, at der selvfølgelig også er nogle ting, som vi ikke er helt tilfredse med i Europarådet fra Dansk Folkepartis side.
Vi fandt så til sidst en tidligere højesteretsdommer, meget kvalificeret.
Ja, det var altså lidt besynderligt at opleve det spil, at Danmark ikke selv kunne bestemme, hvem man ville indstille, men at man skulle opfylde en kønskvote.