Morten Dahlin (V), 2025-12-09:
Tak for det, og tak for en god, lang og ivrig debat, hvor vi er kommet vidt omkring, fra økologisk medisterpølse til levende bymidter og så den diskussion, der synes at være tilbagevendende i dansk politik, nemlig: Hvem er den egentlige helt i »Matador«?
Lad mig starte med at tage spændingen ud af rummet og sige: Der er ingen tvivl om, hvem der er favoritten og helten – eller måske skulle jeg sige heltinden – i »Matador«, for det er selvfølgelig Katrine, god, som dagen er lang, hårdtarbejdende, kærlig, overbærende og, vigtigst af alt, solid og stabil Venstrevælger.
Vi har diskuteret meget, og jeg synes, der har været mange gode input fra ordførerne, som jo i virkeligheden på hver sin vis illustrerer det, som landdistriktsredegørelsen også viser: at der er rigtig mange steder, hvor der er rigtig mange gode ting.
Vi hører fra Venstres fru Anni Matthiesen om den fantastiske succes langs den jyske vestkyst med unge i fritidsjob, en totalt ufortalt succeshistorie.
For når man kigger på unge, der har haft et fritidsjob, og følger deres livsgang, så boner de positivt ud på stort set alle parametre.
De kommer i højere grad til at være i beskæftigelse, de bliver mindre kriminelle, og de klarer sig bedre i uddannelsessystemet.
Vi hører hr. Kris Jensen Skriver tale om det her foreningsliv, som jo står rigtig stærkt i vores landdistrikter, hvor man har en foreningskultur, hvor man er noget mere end bare at være der for sig selv.
Vi oplever også i højere grad, tror jeg – det kan man ikke læse i redegørelsen, men det er en udledning, jeg laver – at hvis man ved, at naboens søn har lidt svært ved at komme med ned til fodbold, er man nok lidt mere tilbøjelig til lige at svinge bilen ind forbi og tage ham med.
Den kultur er enormt stærk i vores landdistrikter og er meget, meget positiv.
Fru Mai Villadsen nævner et af mine personlige yndlingsbegreber, nemlig landdistrikternes lykkeparadoks, altså hvordan det kan være, at når man måler på de objektive parametre, adgangen til dagligvarer, adgangen til skoler, indkomst og sundhedsprofil, så boner de negativt ud i de små bysamfund, men når man så spørger folk, hvordan de har det, boner de positivt ud – altså et paradoks i, hvordan det kan være, at der, hvor de objektive livskriterier er dårligst, har man det bedst.
Det skyldes jo nok i høj grad noget af det, vi har været inde på: Man får et fritidsjob, man er aktiv i fodboldklubben, og man er aktiv i kirkekoret.
Det der fællesskab giver livskvalitet, og det er man bedre til i vores landdistrikter.
Derfor er der enormt mange positive ting.
Der er også flere, der har været inde på det i forhold til den høje beskæftigelse, som er kendetegnende for vores landdistrikter.
Så har vi også haft en anden side af debatten fremme i dag, og det viser redegørelsen også, nemlig at der også er udfordringer.
Og måske skulle vi lade være med altid at kalde det udfordringer.
Nogle gange må man også gerne kalde det problemer.
Mens befolkningstallet i Danmark stiger, og det stiger også i nogle landdistrikter, f.eks. i Stevns Kommune og Syddjurs Kommune, går det jo generelt tilbage, og særlig de helt små bysamfund er pressede.
Vi kan se, at der faktisk er nogle typer af landsbyer, der klarer sig sådan forholdsvis godt, men der, hvor du kommer så langt ned, at det bliver svært at holde liv i de der vitale funktioner som en skole og en købmand, er det svært.
Vi oplever den her urbanisering, men i virkeligheden jo også det, der kaldes dobbelt urbanisering: at folk i landkommunerne flytter fra de i forvejen tyndest befolkede områder ind til centerbyerne og hovedbyerne, og dermed bliver de i gåseøjne ægte landdistrikter endnu mere tømt for indhold og aktivitet.
Det synes jeg også, at redegørelsen viser at vi har en række udfordringer med.
Fru Dina Raabjerg fra De Konservative er inde på en af de ting, i hvert fald i et spørgsmål, som jeg synes er centrale, og som redegørelsen også viser.
Det er udfordringen omkring lægedækning, og jeg tror i virkeligheden, det kan være nøglen til mange af de andre problemer, vi oplever, for hvis man skal tiltrække unge mennesker, og også unge mennesker, der enten er eller gerne vil være børnefamilier, til et område, så er et spørgsmål, de stiller ret hurtigt: Kan jeg komme til lægen, hvis jeg bliver syg?
Når vi kan se, at lægedækningen er dårligst i vores landdistrikter, scorer man fra starten af lavt i kampen om at tiltrække de bosættere, man gerne vil have.
Derfor er jeg helt enig med fru Dina Raabjerg i, at lægedækning er en kæmpestor udfordring.