Rune Lund (EL), 2020-09-08:
Det er en lidt interessant debat, vi har i dag.
Det er jo også et interessant finanslovsforslag på den måde, at det på mange måder er et finanslovsforslag uden særlig meget konkret indhold, men til gengæld med en stor såkaldt krigskasse, en regeringsreserve på ca. 1,5 mia. kr. og en forhandlingsreserve på 1,5 mia. kr.
Hvis man lægger det sammen, snakker vi i virkeligheden om, altså med det, der er lagt frem, en forhandlingsreserve på 1,5 mia. kr. og så noget, man overordnet set groft kan kalde en regeringsreserve på lige omkring 10,5 mia. kr. for 2021.
Det synes jeg også præger den debat, vi har her i dag, som på mange måder er lidt mere overordnet, end den plejer at være, når vi har de her debatter i Folketingssalen.
Det, som er Enhedslistens tilgang til det, der er lagt frem, er, at det, som regeringen kommer med, ikke leverer de nødvendige investeringer i grøn omstilling og velfærd.
Vi har set, hvordan tusindvis af mennesker er blevet arbejdsløse under coronakrisen, og derfor er det jo uforståeligt for os, at regeringen med det, der bliver lagt frem, ikke vil investere mere i velfærd og i grøn omstilling og i de jobs, som det kan skabe.
Regeringen lægger op til en meget skrabet finanslov på velfærd og grøn omstilling, selv om der er meget stor økonomisk fornuft i at investere sig ud af krisen.
Der er i den grad brug for at investere i grønne jobs, og der er brug for at genoprette velfærden efter mange års nedskæringer og forringelser, men den mulighed griber regeringen langtfra.
Til gengæld kan jeg sige, at vi fra Enhedslistens side går til forhandlingerne om finansloven 2021 for at rette op på det.
For vi har ikke bare en coronakrise.
Vi har en klimakrise, og vi har også en velfærdskrise.
I alt for mange år har vi måttet se på, at pengene ikke er fulgt med udviklingen, og vi kan se, at det betyder, at kvaliteten er faldet, og at de ansatte løber alt for stærkt.
Vi har set, at det giver uværdige forhold for ældre, og at der er for få voksne til vores børn, når vi henter dem i daginstitutionen.
Vi oplever også som voksne, når vi besøger vores forældre på plejehjem, at der ikke er tid til omsorg, til en værdig pleje og til at skabe de optimale rammer for velfærdsmedarbejderne, altså at dem, som leverer velfærden, den borgernære velfærd, ikke har de optimale muligheder for at skabe rammerne om det, som skal være et godt liv i den allersidste del af vores liv på Jorden her i Danmark.
Finansloven skal efter vores opfattelse ligesom sidste år bidrage til at rette op på vores velfærdssamfund, som er blevet udsultet i mere end et årti.
Det skal ikke være sådan, at den finanslov, som der var sidste år, som var et brud med, hvordan finanslovene har været igennem mange år, bliver en enlig svale.
Det skal være en finanslov, som denne gang igen bliver fulgt op af en ambitiøs finanslov, som genopretter velfærden, og som sikrer den grønne omstilling.
Det er helt centralt for os, at der bliver investeret massivt i den grønne omstilling, og at vi i Danmark sætter alle sejl til for at nå målet om 70 pct. CO 2 -reduktion i 2030.
Vi skal have en finanslov, der også er grøn, og heldigvis er der ingen modsætning mellem det at løse den økonomiske krise og klimakrisen.
Tværtimod.
De to ting hænger sammen.
Investeringer i grønne jobs og grøn omstilling er netop vejen ud af den økonomiske krise.
Det er fint, at regeringen i den nuværende situation går til grænsen af budgetloven, men hvis der skal investeres i genopretning af vores velfærd og den nødvendige grønne omstilling frem mod 2030, mangler der jo finansiering.
Der må vi gøre opmærksom på, at budgetloven jo indeholder en egenpålagt begrænsning af, hvor langt man kan gå i forhold til at køre med et underskud, for at vi kan lave investeringer i det, som handler om at afværge en faretruende klimakrise.