runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Villadsen (EL), 2020-01-14:
Den invitation tager vi gladelig imod, for vi vil gerne være med til at begrænse brugen af sprøjtemidler så meget som overhovedet muligt.
I den forbindelse vil jeg også komme med en kommentar.
Miljøstyrelsen er jo blevet nævnt i den her forbindelse, og lige nu er der et stort politisk fokus på biodiversitet, og det sker rundt i verden, og det sker også i Danmark, hvor vi er flere partier, der har stillet os i spidsen for, at der skal gøres en stor indsats for den danske natur.
I den forbindelse har der jo også været forskning udgivet af Miljøstyrelsen, som faktisk peger på, at brugen af sprøjtegifte på marker, men også på private arealer, selvfølgelig har en betydning for biodiversiteten, har en betydning for antallet af bier, og det vil jeg bare høre om ikke ministeren kan bekræfte.
Lea Wermelin (S), 2020-01-14:
Jeg kan sagtens forstå, at det havde været rigtig dejligt, hvis vi alle sammen kunne trykke på den grønne knap, når vi nu, som jeg hører det, er enige om ambitionerne i det her forslag, men det er bare også regeringens opgave at sørge for at leve op til de fælles regler, vi har med hinanden i EU.
Vi bakker nemlig op om EU som institution og om de fælles regler, som vi vedtager der, og derfor skal vi selvfølgelig også holde os inden for de regler.
Men i og med at det er regeringens ambition, at vi skal have det her forbud, er vi lige nu i gang med at undersøge, hvordan vi konkret kan gøre det.
En præcis tidsplan for, hvornår den undersøgelse er færdig, har jeg ikke, men det er da klart mit mål, at det er noget, som vi skal diskutere her igen inden så frygtelig længe, og Enhedslisten skal da være nogle af de første, som jeg skal invitere, når undersøgelsen ligger klar, for jeg har en forventning om, at vi på det her felt faktisk godt kan blive enige.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-14:
Tak for ordet, og tak for trods alt at nævne det.
Uagtet at der måske ikke er partier i Folketinget, som opfordrer til, at man tyer til vold, så er der dog partier, herunder Enhedslisten, som i radioen har stået og talt om, at det, hvis man kunne undgå racisme, så var okay at kaste en sten ind igennem et butiksvindue.
Så helt væk fra skiven er ministeren ikke i den henseende.
Når det er sagt, vil jeg gerne i forlængelse af hr. Søren Søndergaards kommentar til ministeren spørge, om ministeren kan redegøre for, om der overhovedet findes nogen lovgivning, som ikke har utilsigtede virkninger.
Altså, hr. Søren Søndergaard stiller et spørgsmål i forlængelse af min ordførertale og siger så, at ministeren er enig med Nye Borgerlige i, at der med den lovgivning kan være nogle, som bliver ramt, som det ikke var meningen at ramme, men det er desværre prisen for, at vi laver lovgivning på så vitalt et område.
Kan ministeren nævne ét område, hvor loven overhovedet ikke rammer nogen, som ikke skulle være ramt?
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Jeg står og prøver at løbe igennem alle mulige forskellige lovgivningsområder og tænker: Er der et eller andet sted, hvor den sidder lige i skabet, og hvor der ikke er noget, der skal ændres?
Det, som vi jo gerne vil med loven, er at sikre, at folk ikke tager til udlandet og deltager i aktiviteter, hvor det kan være en fare for Danmark eller for andre stater eller en trussel mod den offentlige orden, og det synes jeg der med den evaluering, der ligger, er et solidt grundlag for at sige at der er.
For det er rigtigt, som der blev sagt, at der er et eksempel på en situation, hvor den afgørelse, der blev truffet, blev omgjort af retten, og der er det jo godt, at vi lever i en retsstat, så den mulighed også er der for dem, som måtte føle, at deres rettigheder bliver trådt under fode.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-01-14:
Jeg blev bare lidt nysgerrig på det der, ministeren sagde, om, at voldsmonopolet tilhører politiet og militæret.
Det er jeg i princippet nok enig i, men jeg blev bare sådan lidt nysgerrig på, hvor grænserne så går for, hvad man må deltage i.
Eller hvad med Chile, hvor der har været undtagelsestilstand i landet?
Skal det så også være forbudt at tage til et sted, selv om det kan gælde kampen for en ny styreform eller noget helt andet, f.eks. det arabiske forår?
Jeg blev bare sådan lidt nysgerrig på, hvor ministeren egentlig mener grænsen går.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Det, som er formuleringen efter loven, er, at der, hvor man kan nægte at udstede pas, er, når der er grund til at antage, at den pågældende har til hensigt at deltage i aktiviteter i udlandet, som kan indebære eller forøge en fare for statens sikkerhed eller andre staters sikkerhed eller udgøre en væsentlig trussel mod den offentlige orden.
Det er rammen, som lægges ned over det.
Men jeg synes egentlig, at det er en interessant principiel diskussion, og jeg synes, der er grund til at holde fast i, at det altså er vigtigt, at voldsmonopolet som det uhyre potente værktøj, det er, holdes på statslige hænder og ikke privatiseres, heller ikke selv om man måtte ønske at begå vold i, hvad man selv opfatter som en god sags tjeneste.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-01-14:
Jeg er heller ikke tilhænger af vold som sådan, men nogle gange er det jo bare sådan, at hvis man vil af med et totalitært regime, så er det måske det eneste middel, man har, til at få tvunget noget igennem.
Men det er interessant, at ministeren siger, at de andre tilfælde, jeg nævnte, altså ikke er omfattet.
Så jeg vil spørge ministeren: Var det ikke mere reelt, hvis man vedtog et decideret forbud mod at rejse ud frem for at lave et lovforslag med alle de her krinkelkroge, hvis det er det, der i virkeligheden er ministerens holdning?
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Nej, det kan jeg se ville begrænse nogles lyst til at rejse yderligere, men jeg kan ikke se, at det nødvendigvis ville tjene det formål, som vi gerne vil have det gør her.
Jeg synes sådan set, det er fornuftigt, at man siger, at det er, når der er nogen, der har til hensigt at lave de her forskellige aktiviteter i udlandet, at man udsteder den her form for forbud eller inddrager passet.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Grunden til, at jeg gør det sådan lidt utraditionelt, er, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvorfor vi skal diskutere på den her måde, når ministeren udmærket ved, at vi taler om en sag, hvor der overhovedet ikke har været snak om at deltage i væbnet kamp, hvor der overhovedet ikke har været tale om, at nogen som helst har drømt om at deltage i nogen som helst væbnet kamp, men hvor der har været tale om fuldstændig fredeligt solidaritetsarbejde.
Og det er altså omfattet af de ekspempler, der nævnes her, og det skyldes måske i forlængelse af SF's ordførers ganske udmærkede spørgsmål, at formuleringen af loven er så uklar, at den kan bruges til hvad som helst, nemlig, som ministeren også læste op, at man deltager i aktiviteter, hvor det kan indebære eller forøge en fare for statens sikkerhed, andre staters sikkerhed eller en væsentlig trussel mod den offentlige orden i Danmark eller i udlandet.
Altså, alle de eksempler, som SF's ordfører nævnte, kan komme under det her.
Hver eneste af dem kan komme under det her.
Det afhænger udelukkende af anklagemyndigheden.
Jo, der er utilsigtede virkninger ved enhver lovgivning, men da vi behandlede det her første gang og siden, har det aldrig nogen sinde været fremført i argumenterne, at det at lave fredeligt solidaritetsarbejde var omfattet af den her lov.
Der er netop blevet sagt, som ministeren også gør her, at det handler om at bevare den danske stats voldsmonopol – okay, det kan vi diskutere – og så gælder det selvfølgelig både dem, der støtter Islamisk Stat, og dem, der tager ned for at kæmpe mod Islamisk Stat.
Det skulle måske så også gælde dem, der melder sig til fremmedlegionen, og dem, der melder sig til den israelske hær, men lad det nu ligge.
Men de er jo omfattet.
Fredeligt solidaritetsarbejde burde jo ikke være omfattet, men det giver loven grundlag for i dens ordlyd, og det er derfor, jeg appellerede til ministeren: Lad os dog finde nogle formuleringer, som handler om det der med væbnet kamp, hvis det er det, der er formålet med loven, i stedet for at lave en lov, som helt åbenlyst er så uklar, at anklagemyndigheden kan forledes til at rejse krav om, at pas skal fratages, og at man administrativt kan inddrage passet, fordi der hænger nogle plakater på væggen, som antyder, at man støtter kampen mod Islamisk Stat, og fordi man vil tage ned og plante træer i Rojava.
Så jo, vi kan godt føre en ikkediskussion, men det synes jeg er kedeligt.
Jeg synes, vi skal føre en reel diskussion, og der er i hvert fald fra Enhedslistens side to udgangspunkter, når vi taler om det her: Det ene er kampen mod Islamisk Stat, og det andet at lave en lovgivning, der er så god som overhovedet muligt, og undgå, at den kan blive misbrugt eller fejlfortolket.
Det burde være et formål, som alle var enige i.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Det var godt.
Altså, det, som er deliktet; det, man skal have begået; det, der skal være sket, for at man kan få inddraget sit pas eller blive nægtet at få udstedt et pas, er, at »der er grund til at antage, at den pågældende har til hensigt i udlandet at deltage i aktiviteter, hvor dette kan indebære eller forøge en fare for statens sikkerhed, andre staters sikkerhed eller en væsentlig trussel mod den offentlige orden«.
I den konkrete sag når man frem til, at det ikke er tilfældet, og derfor må vedkommende rejse.
I de andre eksempler, vi har, synes jeg, at man, når man læser dem igennem, sidder tilbage med et indtryk af, at det er relevant i forbindelse med de beslutninger, der bliver truffet.
Men i hvert fald er det i langt, langt størstedelen af sagerne – over 90 pct. – sådan, at der foregår en relevant vurdering, og at man oven i købet i en lang række af sagerne må forlænge perioden for forbud mod udrejse.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Altså, der står stadig væk intet i formålet, som omhandler vold.
Altså, hvad angår andre staters sikkerhed, er jeg sikker på, at f.eks. Tyrkiet opfatter opbygningen af en selvstændig kurdisk stat som en trussel mod deres sikkerhed; det har de da givet meget tydeligt udtryk for.
Så der opstår intet her, som indikerer, at det specielt skulle være vold.
Så vil jeg sige til ministeren: Okay, vi siger, at det er, som det er, men vil ministeren så være med til at finde en ordning, der gør, at anklagen ikke indebærer straffen?
Den pågældende person skulle være rejst i begyndelsen af januar, men fik frataget sit pas og blev så pure frikendt i juni.
Der var der gået ½ år.
Altså, halvdelen af den straf, der kunne gives, og som blev givet administrativt ved inddragelse af passet, var udstået, da passet kom tilbage og øjeblikket var forspildt i forhold til at tage af sted.
Vil ministeren kigge på, hvordan vi så kan lave en eller anden hasteprocedure, der gør, at folk ikke rent faktisk bliver dømt bare ved at blive anklaget?
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Nej, det vil jeg ikke, og der skal man hense til risikoen ved at sige: Vi vil gerne rejse en sag om, at vi vil fratage dig dit pas.
Når man har været den proces igennem,
vil der nok være en vis risiko for, at en del af dem, som fik den besked, ville have skyndt sig at udrejse.
Ellers ville formålet så at sige forskertses eller i hvert fald risikere at blive det.
Lea Wermelin (S), 2020-01-14:
Tak for det.
Og lad mig bare starte med at sige, at det er positivt, at så mange danskere tager den grønne dagsorden seriøst.
Det sender jo et klart signal om, at der er opbakning blandt danskerne til den grønne omstilling, som regeringen også arbejder for.
Og vi deler ambitionen om et forbud mod brug af sprøjtemidler på offentlige og private arealer.
Før valget lovede Socialdemokratiet et forbud mod sprøjtning på offentlige arealer.
Vi skal i mine øjne ikke bruge sprøjtemidler, hvor det ikke er nødvendigt, og det offentlige skal gå foran.
Vi skal tage medansvar, og vi skal vise, at forbruget kan blive nedbragt.
De seneste tal for salget af sprøjtemidler til private viser desværre, at salget af glyfosat er stigende.
Derfor er det heller ikke nok kun at kigge på brugen af sprøjtemidler på offentlige arealer.
Vi må også kigge på brugen hos private.
Men det er også klart, at vi må respektere vores forpligtelser i forhold til EU's regler på området.
Det er Miljø- og Fødevareministeriets vurdering, at et forbud mod brug af sprøjtemidler på særlige arealer vil skulle begrundes fagligt og juridisk i forhold til de muligheder, der følger af EU's regulering på området, f.eks. hensyn til belastning af grundvand og overfladevand.
Det er samtidig Miljø- og Fødevareministeriets vurdering, at det ikke vil være muligt inden for EU-reglerne at lave et forbud mod brug af sprøjtemidler på alle overflader på offentlige og private arealer.
Og derfor er jeg ved at undersøge mulighederne for, hvordan der inden for EU-reglerne kan laves et forbud mod generel anvendelse af sprøjtemidler på visse offentlige og private arealer for at reducere den samlede belastning af vores miljø med sprøjtemidler.
I den forbindelse undersøger jeg bl.a., hvad man har gjort i andre EU-lande – Tyskland og Nederlandene har f.eks. allerede i dag et lignende forbud mod sprøjtning på visse offentlige og private arealer – og derudover undersøger jeg også bl.a. behovet for undtagelser ved et forbud, f.eks. særlige sikkerhedsmæssige hensyn.
Der er også EU-regler om f.eks. udfasningsperioder for godkendte sprøjtemidler, som betyder, at et forbud ikke kan indføres øjeblikkeligt, som der lægges op til i forslaget, medmindre der f.eks. er dokumenteret en alvorlig sundhedsrisiko.
Regeringen kan derfor ikke støtte forslaget, men jeg vil gerne gentage, at vi deler ambitionen om et forbud mod sprøjtemidler på offentlige og private arealer, og at jeg derfor er ved at undersøge, hvad der er muligt inden for EU-reglerne.
Jeg ser frem til den videre behandling af beslutningsforslaget og vil vende tilbage til Folketinget, når der er nyt om de undersøgelser, der er sat i værk.
Tak for ordet.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-14:
Det, der er problemet med det, som spørgeren kalder en forbedring, er, at spørgeren vil gøre op med voldsmonopolet.
Og jeg ved godt, at der har været – måske er der ovenikøbet – partier i Danmark, som er på kanten til at synes, at vold er noget, man kan gribe til, hvis det er i en, hvad man selv opfatter som god sags tjeneste.
Jeg synes bare, at det er utrolig vigtigt, at vi sikrer, at voldsmonopolet er på vores, fællesskabets, hænder, og at det ikke lægges over til den enkelte at begå vold, fordi man synes, at man har ret i sin sag.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Altså, jeg skal ikke beskylde ministeren for ikke at have sat sig ind i det forslag, vi har stillet her, men jeg kan jo konstatere, at der er en enighed mellem ministeren og fru Pernille Vermund om, at hvor der handles, der spildes.
Vi har jo aldrig nogen sinde modsat os loven som princip.
Vi har modsat os uklarhederne i loven, der gjorde, at den kunne bruges forkert, og det er den blevet brugt – dokumentationen ligger lige foran ministeren.
For jeg går ud fra, at ministeren er fuldstændig enig i, at det, der skete i den konkrete sag, er en helt utilsigtet virkning.
Og hvorfor så ikke lave loven om, så den slags utilsigtede virkninger ikke kan finde sted fremover?
Pernille Vermund (NB), 2020-01-14:
Lovforslaget, der ligger her, er en videreførelse af de ændringer af pasloven, som gør, at man enten kan fratage et pas, nægte udrejse eller undlade at udstede et pas til danske statsborgere, som forventes at rejse ud og engagere sig i Islamisk Stat eller andet.
Jeg ved ikke, om hr. Søren Søndergaard er kommet for langt på dagsordenen eller sidder med en annonce i anden sammenhæng, men det er mig bekendt det forslag, vi behandler nu, og det er også det, der står på skærmen her.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Jo, jeg ved godt, det er blevet solgt på den måde, altså at det handler om at forhindre jihadister og folk, der støtter Islamisk Stat, osv.
Men det er jo ikke bare dem, det rammer – det rammer jo også en masse andre.
Så hvorfor ikke sige, hvad det er, det rammer, i stedet for at holde sådan en flot ordførertale, som vi alle sammen kan være enige i, nemlig at vi skal bekæmpe Islamisk Stat?
Altså, det er jo noget af det, der er det underlige ved det her forslag, nemlig at folk sælger det under falsk varebetegnelse.
Det var jo så derfor, at hr. Naser Khader måtte sige til Politiken: »Meningen var ikke at ramme nogen, der havde reelle hensigter.
Da loven blev lavet, var det for at ramme dem, der tog ned for at være en del af jihadistiske grupper.«
Men så lav dog sådan en lov.
Men det er jo ikke den lov, der er til behandling her i dag.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-14:
Jeg vil altid have det sådan i en sammenhæng som den her, at selv om der er, og det er der nok ved enhver lovgivning – vi er ikke sagsbehandlere, vi er lovgivere – hvad skal man sige, uhensigtsmæssigheder, selv om der er en bagside af medaljen,
så vil hensynet til danskernes sikkerhed og frihed i den her sammenhæng vægte langt højere end hensynet, som også har været oppe i debatten tidligere i dag, til f.eks. den her kvinde, der rejser ud for at plante træer i Syrien.
Altså, helt ærligt, hvad er vigtigst: at en enkelt person tager ud og planter træer i Nordsyrien, eller at vi som samfund er beskyttet mod, at jihadister for det første rejser ud og efterfølgende får lov at komme tilbage, og at dem derude er beskyttet mod, at danske statsborgere tager ud og engagerer sig i konflikter, hvor man halshugger, myrder og voldtager?
Rasmus Stoklund (S), 2020-01-14:
Ordføreren genbesøger jo en debat, vi tidligere har haft om fratagelse af statsborgerskab, hvor regeringen sammen med et bredt flertal i Folketinget gjorde det muligt at tage statsborgerskabet fra folk med dobbelt statsborgerskab, og dermed løser vi jo en stor del af det problem, der her er på tale.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren – for også her var ordføreren jo meget kritisk over for regeringen og det brede flertal i Folketinget – om ikke ordføreren anerkender, at det er en problematisk verden, vi får skabt, hvis vi efterhånden får gjort alle islamister og folk i øvrigt, som har sympati for Islamisk Stat, statsløse.
Altså, så har vi statsløse mennesker rendende rundt i millioner over hele verden.
Hvordan skal vi håndtere dem, hvis alle lande nærmest begynder at gøre folk statsløse?
Og det vil jo være konsekvensen, hvis et land som Danmark begynder at gøre folk statsløse.
Hvordan vil ordføreren håndtere al den statsløshed?
Pernille Vermund (NB), 2020-01-14:
Først og fremmest er det ikke korrekt, at det løser størstedelen af problemet, at man tager statsborgerskabet fra dem, der har dobbelt statsborgerskab.
Ordføreren ved lige så vel som jeg – og det ved vi, fordi ordførerens egen minister fra Socialdemokratiet har redegjort for det her – at det er et fåtal af dem, som er rejst ud og har dansk statsborgerskab, der også har et andet statsborgerskab.
Og det betyder jo, at de her mennesker i flæng nu vender tilbage eller har mulighed for at vende tilbage til Danmark.
Så det løser ikke problemet, at man udelukkende gør det ved dem, der har dobbelt statsborgerskab; man bør også gøre det ved dem, som kun har dansk statsborgerskab.
Næste spørgsmål er så, hvad vi gør, når de er statsløse.
Jeg er sådan set fløjtende ligeglad.
For mig handler det om, hvem der har statsborgerskab i Danmark, og hvem der ikke har.
Og har man ret til at have og opretholde sit statsborgerskab i Danmark og være en del af det danske fællesskab, når man aktivt har vendt Danmark ryggen, når man har bekriget andre mennesker for at oprette en egen stat?
Hvis de her mennesker var lykkedes med deres mission, jamen så havde de haft et lille land, som de kunne kalde deres.
Rasmus Stoklund (S), 2020-01-14:
Jo, men der er jo ikke nogen, der kan være uenige i, at vi alle helst var fri for de her mennesker, som har vendt os ryggen og i det hele taget har vendt den frie verden ryggen.
Men jeg synes ikke, at ordføreren forholder sig helt til, hvordan vi skal håndtere en verden med en helt ekstrem grad af statsløshed, hvis alle lande begyndte at gøre det, som ordføreren mener at vi skal gøre i Danmark.
Man kan jo gøre det endnu mere konkret: Der er en masse mennesker, som vi i dag f.eks. kan afvise som asylansøgere og faktisk også får hjemsendt mange af.
Hvordan vil ordføreren håndtere det, hvis de lande, som de mennesker kommer fra, begynder at gøre de asylansøgere, der afvises i Danmark, til statsløse?
Hvor skal vi så sende dem hen?
Pernille Vermund (NB), 2020-01-14:
Jamen det er ikke sådan, at der vil være en helt ekstrem grad af statsløshed, fordi vi siger til de mennesker, som er rejst ud for at kæmpe for Islamisk Stat, at de ikke har ret til at være i Danmark.
Til gengæld vil det udgøre en ekstrem fare for det danske samfund, at de kommer tilbage hertil.
Der er i forvejen mennesker, som lever uden statsborgerskab ude i verden.
Jeg tror, at vi i vores del af verden synes, at det her med at have et statsborgerskab er noget helt særligt og noget helt helligt, og det er det også, men det er altså ikke sådan, at vores statsborgerskab, fordi det er så herligt og så helligt, skal plastres ud på alle mulige – og slet ikke på folk, der har engageret sig i Islamisk Stat og har vendt os ryggen.
De bør leve med konsekvensen af deres beslutninger.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-01-14:
I Liberal Alliance vil vi gerne være med til at forhindre, at danske statsborgere drager til eksempelvis Syrien for at kæmpe for Islamisk Stat, og derfor bliver vi nødt til at tage nogle relativt skrappe midler i brug.
Og det er jo et voldsomt indgreb at skulle inddrage en borgers pas og nægte dem udrejse, men det har vist sig at være nødvendigt i den her situation, og det er et effektivt og et godt værktøj, vi har givet til de danske myndigheder.
Det ville være en skam, hvis vi lod den ordning løbe ud i sandet.
Så den del af lovforslaget støtter Liberal Alliance, og vi støtter også, at man moderniserer de regler og krav, der er til hoteller, om at registrere deres gæster og stille oplysninger til rådighed for politi og myndigheder.
Så samlet set kan vi bakke op om lovforslaget i sin helhed.
Skal man finde hår i suppen, og det ville jo klæde vores folkestyre, at oppositionen til regeringen ikke kun var røde partier, men også nogle blå partier, kunne man da godt tænke sig, at det her lovforslag også havde en udløbsbestemmelse, ligesom det tidligere har haft.
Men det er kun små hår i suppen; vi drikker så at sige af suppen alligevel.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Altså, de uklarheder, der var, kunne jo undskyldes, da det blev vedtaget i sin tid, selv om fru Pernille Skipper advarede mod uklarhederne og de blev benægtet fra Folketingets talerstol, men de kunne undskyldes dengang, for da havde man ikke erfaringen.
Nu har man jo erfaringen, men den snakker ministeren udenom, fordi ministeren snakker om vold.
Men det er jo ikke bare dem, der er blevet anklaget.
Folk er blevet anklaget for at ville plante træer, for at lave nødhjælpsarbejde.
Begrundelsen fra politiets side var, at de havde et flag mod Islamisk Stat på deres væg, og begrundelsen fra anklagemyndigheden var, at man jo kunne forestille sig, at det, at det gik godt i Rojava, ved at der blev plantet nogle træer, måske på en eller anden måde kunne styrke de kurdiske selvforsvarsstyrker, hvad der så end skulle være problemet i det.
Og problemet er også, hr. minister, at anklagen i sig selv indebærer straffen, for når man bliver forhindret i at udrejse en konkret dag, er det da fint, at retten over et halvt år efter konstaterer, at det var fuldstændig grundløst – fuldstændig grundløst – at man blev frataget sit pas, at det var absurd, at man blev frataget sit pas, men når det sker et halvt år efter, kan det godt være, det sker, men så er det jo ikke rigtig nogen mulighed længere at rejse ud i det oprindelige øjemed.
Alle de her ting forholder ministeren sig ikke til, og det vil jeg da bare opfordre ministeren til at gøre nu i sit svar til mig.