runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Altså, taskforcen er jo frivillig i dag, og jeg tror faktisk, at hvis man skal have taskforcen til at virke allerallerbedst, er det vigtigt, at det er en taskforce, som vi ikke maser ind i en kommune, men hvor det er en kommune, som gerne selv vil ændre sine procedurer og gerne selv vil have gennemgået de processer, som der er.
Taskforcen er jo et redskab i forhold til at uddrage læring i kommunerne, og det er ikke som sådan et kontrolredskab.
Det er sådan, at taskforcen jo tilbyder kommunerne både juridisk og også socialfaglig rådgivning om kommunernes håndtering af deres sagsbehandling på børne- og ungeområdet generelt og også er med til at formidle den bedste viden, der er om sagsbehandling.
Og det er et sådan lidt længerevarende analyseforløb, som man så kan indgå i.
Så jeg synes egentlig, det er godt, at de har fokus på de juridiske og de socialfaglige problemstillinger, og at de kommer ind og endevender en kommune.
Så i udgangspunktet er det godt.
Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
[Lydudfald]
... ministerens tale.
Det er ikke, fordi man skal lave ny lovgivning, men se på, om taskforcen, sådan som den er i dag, fungerer efter hensigten, eller om man kunne forestille sig, hvis man, også som minister, bliver opmærksom på, at en given kommune eventuelt går igen, eller at der er udfordringer i forhold til den kommune, at man ligesom kunne sende taskforcen ud for at hjælpe – ikke for at punke dem og slå dem oven i hovedet, men for at hjælpe dem for at sikre kvaliteten, hjælpe sagsbehandlerne og hjælpe kommunen.
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Tak for det, formand, og tak for en god og konstruktiv debat.
Det har også været en stor opgave for kommunerne at implementere de reformer.
Det ved vi.
Det, vi også ved, er, at der stadig væk er kommuner, som har problemer med at overholde lovgivningen, og som ikke har en tilstrækkelig kvalitet i sagsbehandlingen, og det er ikke acceptabelt.
Jeg tror, at lige præcis på det her område kan det godt være en god logik at følge.
Jeg vil sige tak for debatten.
Jeg synes, at det er nogle gode input, som ordførerne er kommet med, og det er jo noget, som vi har rigtig stort fokus på, både nu, men også fremadrettet.
Så tak for debatten, og så ser jeg frem til spørgsmålene.
Orla Østerby (KF), 2017-01-17:
Tak for det.
Med Barnets Reform i 2011 blev det tydeligt, at barnets bedste var omdrejningspunkt for at hjælpe og støtte kommunerne med at sætte den i værk.
Der blev dengang afsat 1 mia. kr. over 4 år, så det er ikke, fordi der ikke også blev sat penge af til det.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at opgaverne på det sociale område varetages bedst af kommunerne.
Hvorfor nu det?
Jo, fordi kommunerne er tættest på borgerne og har de bedste muligheder for at vælge den indsats, som bedst imødekommer det enkelte barns og familiens behov
Jeg kan også sige, at som kommunalbestyrelsesmedlem er det min opfattelse, at kommunerne ønsker at gøre det bedst mulige for de udsatte børn og unge.
Det er naturligvis ikke i orden, at kommunernes sagsbehandling ikke overholder lovgivningen.
Det skal den, og derfor skal vi jo være opmærksomme på, når der er nogle steder, hvor den ikke gør det.
Men udfordringen for kommunernes sagsbehandling på børneområdet er ikke af nyere dato.
Det er desværre et problem, som Folketinget har gjort meget for at løse i de seneste år, men det er et sejt og langt, langt træk, vi har gang i.
Jeg sidder selv i Ankestyrelsen og har siddet der som lægdommer, og jeg må sige til jer, at det jo ikke er, fordi der ikke bliver brugt ressourcer.
Det bliver brugt enorme ressourcer til juridisk bistand og til sagsbehandlere på det her område, og jeg har tit sagt til mig selv, når jeg er kørt hjem fra sådan en dag på Ankestyrelsen og har tænkt på de her sager, hvor der er anket: Ih, hvor bliver der brugt mange kræfter her.
Spørgsmålet er, om vi kan gøre det bedre, og det synes jeg at vi alle sammen skal være med til at se på.
Folketinget har jo vedtaget en række reformer på området for udsatte børn.
Der var overgrebspakken i 2013, forebyggelsespakken i 2014 og tilsynsreformen i 2014 med de fem nye tilsynsenheder på socialområdet.
Og det understøttes så med tiltag som kommunernes etablering af en særlig taskforce, massiv efteruddannelse og underretningsstatistik i 2016.
Reformerne har været med til, at kommunerne har fået et øget fokus – det er der slet ingen tvivl om – på området.
Det er min oplevelse, at kommunerne har fået meget mere fokus på det.
Den nedsatte taskforce – og det er jo medarbejdere fra Ankestyrelsen og Socialstyrelsen – har sammen med kommunerne gennemført 46 forløb.
Det er ikke så lidt, må vi sige, og man skal huske på, at de her forløb har været i kommuner, der frivilligt har været interesseret i at gå ind i de her sager og få den juridiske og sociale rådgivning, som taskforcen giver, når den kommer ud.
Implementeringen af de store reformer på så kort tid har været en større udfordring for kommunerne, end Folketinget måske havde forudsat, da man satte det i gang.
Jeg tror, læren også kunne være, at tempoet for de nye reformer og for lovgivningen måske har været for højt.
Trine Torp (SF), 2017-01-17:
Først vil jeg sige, at jeg har ret stor tillid til, at i hvert fald de SF'ere, der sidder rundtomkring i byrådene, også træffer fornuftige beslutninger.
Til det der med, at alle kommuner skal det igennem: Det ved jeg ikke.
Jeg synes, vi skal prøve at drøfte, hvad det er for en model, vi skal have.
Det er det, jeg mener med praksisnær kompetenceudvikling, altså at vi ikke bare sender medarbejdere på kursus, men at vi rent faktisk har nogle til at sidde derude sammen med dem, ikke mindst i de meget svære og tunge sager, som er komplicerede juridisk; at det ligesom kan være nogle, der hjælper med sagsbehandling på den måde.
Men jeg synes, vi skal prøve at udvikle, hvad for nogle modeller der kunne være bedst til at hjælpe kommunerne.
Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
Skal jeg så forstå på ordføreren, at ordføreren mener, det skal være obligatorisk, at taskforcen skal tage ud til alle 98 kommuner?
Det er bare for at forstå ordføreren korrekt.
I dag er det jo sådan, at man kan komme på kursus inde på Socialstyrelsen, også med henblik på bedre sagsbehandling.
En kommune kan bare sige nej.
Trine Torp (SF), 2017-01-17:
Jeg vil faktisk gerne være med til at kigge på, hvilken rolle taskforcen kunne få, også om man skulle brede det ud, så det ligesom er alle kommuner, der kommer igennem det her system, og især dem, som man har særligt fokus på.
Men så mener jeg også, at vi skal udvikle taskforcen.
For der bliver lavet rigtig meget taskforcearbejde, men det handler meget om den juridiske tilgang.
Jeg kunne godt tænke mig, at man også koblede den socialfaglige del på, for det handler ikke kun om retssikkerhed.
Det er vigtigt, men det er jo lige så vigtigt at sørge for, at den sagsbehandling, der er derude, reelt fører til bedre hjælp til børnene, og det er ikke nødvendigvis det samme som at gå ud og tjekke, om man har levet op til det og det i forhold til loven.
Det er ikke det samme, som at der så også rent faktisk bliver givet den rette hjælp til de børn, som skal have den.
Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
Tak til ordføreren.
Det, som ordføreren lige nævnte med taskforcen, får mig til at stille det spørgsmål, hvordan SF ser på sådan en model om, at det ikke skal være frivilligt.
Hvis man opdager i en kommune – eller hvis der kommer sager op i medierne, som det også er sket – at der er et massivt svigt, kunne man så forestille sig, at det skulle være sådan, at Ankestyrelsen så sagde, at taskforcen skulle sendes ud til kommunen for at undersøge kvaliteten i sagsbehandlingen?
Eller hvordan tænker SF at det kunne være?
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Altså, jeg tror, at vi altid kan blive bedre, og jeg tror, at vi altid må have en ambition om at udvikle hele området og sikre, at de instanser, vi har, også følger med tiden og med udviklingen.
Så jeg tror på, at vi altid kan blive bedre.
Jeg har ret stor forståelse for fru Karina Adsbøls spørgsmål, for det kan jo godt synes mærkværdigt, at der er kommuner, som afviser at ville have taskforcen på besøg.
Og når jeg siger afviser, er det jo ikke, fordi vi herfra står og forsøger at mase taskforcen ind, men som fru Karina Adsbøl også nævnte i sin tale, som var rigtig, rigtig fin, er der kommuner, hvor der er blevet stillet et politisk forslag om at få taskforcen ind at kigge på det, men hvor man så afviser det.
Og det synes jeg også virker rigtig, rigtig mærkeligt, fordi man jo netop kan få en rigtig god læring.
Og der vil jeg da bare sige til de kommunalbestyrelsesmedlemmer, at det da bare er at gå ud og larme alt, hvad man overhovedet kan, i ens hjemkommune og sige, at her er tilsyneladende en borgmester, som altså ikke ønsker at få gode råd og få gode muligheder for at lave de der sager på en bedre måde.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-17:
Ministeren sagde i sin indledende tale, at »det tager tid at omsætte lovregler til gennemgribende ændringer helt ud i det yderste led« .
Der vil jeg egentlig gerne høre, hvad ministeren har tænkt sig at gøre for at komme ud i det yderste led.
Jeg synes egentlig, der har været tid nok til at komme ud til det yderste led.
Ministeren mener ikke, vi er nået ud til det yderste led endnu, og det er vi måske så heller ikke, når vi stadig væk ser, at der er ting, der ikke virker i forhold til den lovgivning, vi har lavet herinde.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at ministeren siger: Nu er det nok, nu skal der altså ske noget.
For ellers kan vi jo stå her igen om 2 år.
Og vi har stået her før, og Dansk Folkeparti har indkaldt adskillige socialministre til debat om det her – øget ansvarliggørelse, Barnets Reform osv. – men vi står her altså igen.
Jacob Mark (SF), 2017-01-17:
Jeg er sådan set enig med ministeren i, at man skulle have skrevet i forslaget, at det skal være overenskomstlignende forhold, de skal ansættes under, ligesom vi gør, når vi laver sociale klausuler.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at jeg også mener, der er et stærkt argument for lige netop at indføre det, for det er jo skattekroner, vi snakker om, og som går ud som tilskud til de private daginstitutioner.
Og ganske som jeg mener, man skal stille krav til løn- og arbejdsvilkår, når vi bruger skattekroner på at bygge, mener jeg også, man skal stille krav, når vi bruger skattekroner på private daginstitutioner.
Vi skal altså sikre, at de skattekroner, vi bruger, går ud til gode løn- og arbejdsvilkår, og at der ikke er 100.000 kr. i lønforskel på private daginstitutioners ansatte og de offentliges og kommunales, som vi har set, altså at de, der er i de private daginstitutioner, kan få pension.
Så hvis man ændrede forslaget, så det var sådan, at der kun kunne gives tilskud til private daginstitutioner, der havde overenskomstlignende forhold – altså ikke overenskomster – ville man så kunne bakke op om det?
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Vi har jo også Ankestyrelsen, som går ind og foretager vurderinger.
Jeg har det sådan, at vi også bliver nødt til at have en tiltro til de institutioner, som vi selv har sat i værk – og det er uanset om det er et socialtilsyn eller Ankestyrelsen.
Men jeg er også der, hvor jeg siger, at det selvfølgelig altid kan blive bedre, og at jeg altid vil gøre alt, hvad jeg kan, for at lægge mig i selen for, at det bliver bedre.
Vi skal bare tilbage til december måned, hvor jeg efter at have været minister i 14 dage sendte et hyrdebrev ud til alle kommunerne om, at nu skulle de altså lige være opmærksomme på, at med hensyn til det her med tabt arbejdsfortjeneste og skoletilbud på henholdsvis 30, 33, 35 timer – afhængigt af det trin, man er på – er der altså en lov, der skal holdes.
Så vi følger med.
Pernille Bendixen (DF), 2017-01-17:
Altså, vi ved, at Herningmodellen virker, så man behøver jo ikke at opfinde den dybe tallerken flere gange.
Det er jo fint, at Silkeborg har noget, som de synes er det rigtige for dem, men problemet er så også bare – og det har jeg nævnt før – at der kommer forskellige måder at sagsbehandle på i de forskellige kommuner, og dermed kommer der jo også forskellige afgørelser.
Og det er altså lidt et problem, at nogle familier bliver ramt på noget, mens andre ikke gør det, altså det, at nogle familier bliver tilbudt nogle indsatser, mens andre ikke gør.
Ministeren nævner Marianne Jelved, og Marianne Jelved påpegede jo noget interessant, nemlig i forbindelse med det her med samarbejde på tværs: Hvorfor virker det ikke, og hvorfor bliver det ikke brugt?
Det kan der jo være alle mulige årsager til.
Det kunne være, at der var en lille fagkrig derude, i forhold til hvem der havde hvilket område og sådan noget.
Det har vi set på andre områder.
Så mit spørgsmål er: Kunne ministeren tage initiativ til at gøre noget ved de af Marianne Jelved nævnte ting i forhold til den her § 49, og i forhold til om der skal ryddes lidt op i de tidligere reformer?
Det kunne jo være et sted, hvor man kunne sætte ind og måske aktivt gøre en forskel.
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Og der er ikke noget af det, som fru Karin Nødgaard har sagt, som jeg ikke fuldt ud deler opfattelsen af.
Jeg tror bare ikke, at vi når derhen, at vi vil se, at der ikke vil forekomme klager eksempelvis over afgørelser.
Det tror jeg man vil se.
Det, vi selvfølgelig skal sikre, er, at det sociale sikkerhedsnet, der er, er så fintmasket, at vi jo får samlet alle op.
Men jeg står altid til rådighed for de gode debatter, og jeg vil sige, at jeg jo ikke synes, det er en falliterklæring, hvis vi har en debat igen om et år.
Så vil jeg faktisk sige, at jeg tager det som et udtryk for, at der er politikere, som tager emnet meget alvorligt og gerne vil drøfte, hvordan vi videreudvikler det.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-17:
Derfor er jeg lidt bekymret, når ministeren siger, at det er baseret på skøn, når man går ind og laver sådan noget, og også at der vil ske svigt igen.
Så kunne ministeren ikke være lidt mere konkret, i forhold til hvilken målsætning man sætter sig på kort sigt?
Mai Mercado (KF), 2017-01-17:
Jeg tror sådan set, at vi også kommer til at stå her om 5 år, simpelt hen fordi det er et område, som optager os så vanvittig meget, og hvor vi altid vil være ambitiøse.
Men man må jo også bare sige, at det er et område, som er behæftet med en vis grad af skønsmæssig usikkerhed, og det betyder, at der altid – jeg tror i hvert fald, det bliver svært fuldstændig at udelukke muligheden for det – vil ske svigt.
Sådan tror jeg det er, når man har med så udsatte borgere at gøre.
Men det er rigtigt nok, at jeg sagde, at det tager tid at omsætte lovregler ud i yderste led.
Jeg sagde også, at jeg vil sætte mig i spidsen for at sikre en bedre og tættere opfølgning på kommunernes praksis, herunder også, at vi fortsat har fokus på at styrke effekten af de sociale indsatser, sådan at vi får en større viden om, hvad det er, der virker, og det så er det, der bliver iværksat ude lokalt.
Så jeg sætter mig i spidsen for at sikre en bedre og tættere opfølgning.
Det skal der ikke herske tvivl om.
Jeg synes, det var et rigtig, rigtig spændende indlæg, fru Marianne Jelved kom med, og jeg tror også, at det var til god inspiration.
Jeg må bare også understrege, at det er forskellige måder, man griber opgaven an på derude.
Altså, jeg var i Silkeborg i går, og der har de en helhedsorienteret familieindsats, hvilket betyder, at når familien henvender sig, så er der én sagsbehandler, som håndterer alle tingene.
Det har gjort, at der er kommet meget mere ro på familierne; man har simpelt hen kunnet se, at forældrene er kommet i arbejde, at børnene trives bedre i skolen.
Det er på alle måder en rigtig, rigtig god måde at gøre det på.
Så sådan har man organiseret det i Silkeborg, og man kan jo gøre det på mange forskellige måder.
Det, jeg er interesseret i fra ministeriets side, og som jeg også tror at mange andre og ordførerne er interesseret i, er simpelt hen at få fundet frem til, hvad det er for indsatser, der virker, og så få dem bredt ud til kommunerne – sådan at de ved, at når de iværksætter noget, så står det i hvert fald på et vist fundament af viden, og at det er godt og altså i sidste ende hjælper med til at give familierne en bedre indsats.
Trine Torp (SF), 2017-01-17:
Jo, det sidste kan vi i hvert fald sagtens blive enige om.
Jeg vil sige, at afgørelser i børnesager er nogle magtfulde vurderinger, som – vil jeg være ærlig at sige – er lagt i hænderne på ufuldkomne mennesker, for det er alle mennesker.
Men det er til gengæld mennesker med en stærk intention om at gøre en positiv forskel for børn og unge.
Jeg har ikke mødt nogen sagsbehandlere, som havde til hensigt ikke at lave deres arbejde ordentligt.
Jeg har set mange forlade faget, faktisk flygte fra det, fordi de ikke kunne holde til det.
Jeg har heller ikke mødt nogen byrådsmedlemmer – og jeg har selv også siddet i et byråd – der siger: Pyt med retssikkerheden i vores børnesager.
Jeg tror faktisk, at alle dem, der er på det her område, gerne vil have det til at fungere.
Jeg tror bare, vi er nødt til at se i øjnene, at der ikke er nogen enkle løsninger.
Måske skulle vi i virkeligheden have en kommission, der kunne kigge på, hvad det egentlig er, der skal til, for at det bliver nemmere at leve op til de retskrav, der er, og levere en høj kvalitet i det her arbejde. Så vil jeg gerne koble mig på den kommentar, der var før, om en taskforce.
Jeg tror godt, man kunne udvikle taskforcekonceptet til, at man ikke bare er ude for at se, om der er sat de rigtige flueben, men så taskforcen reelt også bliver en sparringspartner i at se på, om kvaliteten i sagsbehandlingen og den hjælp, som børnene får, også er den rigtige.
Pernille Bendixen (DF), 2017-01-17:
Det er rigtigt: Det er bare ét spørgsmål, jeg lige har.
Ordføreren siger det her med, at man ikke bare kan putte det hele ned i en kasse og så ensrette det, og så er alt løst og alt godt.
Det er jo rigtigt.
Men vi oplever også, at der er forskel i sagsbehandlingen i de forskellige kommuner.
Altså, hvor man det ene sted risikerer den ene slags, hvad skal man kalde det, tiltag, så kan man flytte til en anden kommune, og så er det noget helt andet.
Det er vel grundlæggende et problem.
Der er man vel nødt til at lave en vis form for ensretning og vel også dokumentation.
Og så kan vi godt være enige om, at dokumentation fylder for meget, men kan vi så ikke blive enige om, at den rigtige dokumentation er god?
Pernille Skipper (EL), 2017-01-17:
Jeg vil meget gerne være med til at putte nogle flere tillægsord på, hvad det er, vi siger til kommunerne, altså skrue bissen på, eller hvad vi ellers har.
Det er en strålende idé.
Jeg synes heller ikke, det skal være »kan«; jeg synes, det skal være »skal«.
Der er rigtig mange ting, vi kan gøre for at sikre, at børns rettigheder i tilstrækkelig grad bliver opfyldt.
Men jeg tror ikke på, at det gør andet end at få spiralen til at gå endnu mere brat nedad, hvis man begynder at pålægge kommunerne økonomiske sanktioner, når vi ved, at så mange af de problemer, vi ser – ikke kun på børneområdet, men jo altså også for vores ældre medborgere og folkeskolerne – er et resultat af en ekstremt presset kommunal økonomi.
Det er rigtigt, at vi synes, økonomiske sanktioner over for kommunerne er med til at skabe flere af de problemer, der er derude, fordi det har meget at gøre med en presset økonomi – og alt muligt andet, men altså også en presset økonomi – i kommunerne, om man har en ordentlig sagsbehandling.
Jeg synes, det er rigtig spændende at tale om en tvungen taskforce.
Noget af det, vi har foreslået rigtig mange gange, er, at man laver en national taskforce for de helt tunge sager, altså nogle af de sager, vi har set, der har været rigtig skandaløse: Brønderslevsagen, Tøndersagen, altså hvor det simpelt hen er så voldsomt, at kommunens sagsbehandlere ikke kan overskue situationen eller i hvert fald ikke får gjort nok.
Så det synes vi er et rigtig spændende forslag.
Det vil jeg gerne være med til at diskutere.
Pernille Bendixen (DF), 2017-01-17:
Mange tak for det.
Ordføreren talte lidt om de partier, der går ind for sanktioner – underforstået, at det gør Enhedslisten ikke, går jeg ud fra.
Og med det vil jeg gerne spørge fru Pernille Skipper: Når man ikke vil være med til sanktioner – og sådan er det jo, fair nok – kunne man så gå ind på noget, der hed en tvungen taskforce i de kommuner, hvor der bliver ved med at være problemer, når de nu ikke frivilligt vil gå ad den vej?
Pernille Skipper (EL), 2017-01-17:
Tusind tak, og jeg beklager.
Jeg læser op på vegne af Enhedslisten, Alternativet og SF: Forslag til vedtagelse
»Folketinget har de sidste 10 år vedtaget store reformer og lovændringer, der skal understøtte indsatsen for udsatte børn og unge.
Folketinget konstaterer, at der fortsat er udfordringer med kommunernes implementering af lovgivningen på området, herunder fra Barnets Reform.
Udsatte børn og unge og deres familier skal have den hjælp, som de har behov for og er berettiget til efter loven, og de skal selv kunne vælge deres bisidder.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at følge bedre op på implementeringen af nye reformer i kommunerne, herunder sikre, at lovgivning bliver overholdt, og at kommunerne opfylder rådgivningsansvaret, i højere grad inddrager børnene og gør brug af efterværn over for tidligere anbragte unge.
Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for, at kommunerne i højere grad kan udvikle en stærk faglighed om deres arbejde, så indsatsen over for udsatte børn og unge forbedres, og at kommunerne har økonomiske rammer, som kan understøtte en god indsats.«
Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
Når ordføreren nu siger, at der vil blive anbragt flere børn på grund af kontanthjælpsreformen, mener ordføreren så, at fordi man ikke har så mange penge i det daglige, er man ikke i stand til at give omsorg og kærlighed til sit barn?
Det, om man kan varetage et barns behov, handler vel ikke om, hvor mange penge man har i familien, hvilket job man har, om man er kontanthjælpsmodtager, eller om man er direktør.
Det handler vel også om, at man kan give den omsorg og den kærlighed, som et barn har behov for.
Det var, fordi ordføreren sagde i sin tale, at ordføreren mente, at med kontanthjælpsreformen vil der også blive fjernet flere børn.
Pernille Skipper (EL), 2017-01-17:
Til det første spørgsmål vil jeg sige, at det er fuldstændig rigtigt.
Der kan også være rigtig store problemer i familier, som har en helt solid økonomi.
Desværre er der en tendens til, at det er nogle af de familier, som har en svær økonomi, der også får følgeskab af en masse sociale problemer.
Fattigdom, når den rammer, rammer jo ikke kun pengepungen.
Desværre har den en hel masse konsekvenser for de børn, som vokser op i fattigdom i forhold til social arv og uddannelsesmuligheder; ringere muligheder for at få arbejde, hvis deres forældre ikke har, følger med, og det samme gælder i forhold til sociale problemer i familien, som kan gøre det rigtig svært at holde sammen.
Det er nogle af konsekvenserne, hvis familier skal leve i fattigdom.
De sociale nævn vil jeg meget gerne diskutere på et tidspunkt.
Det er ikke alt ved de tiltag, som Enhedslisten støttede dengang, som er endt lige godt.
Det har vi været inde og prøve at tage ansvar for op til flere gange.
Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
Tak til ordføreren, og tak for rosen.
Det kan vi godt lide i Dansk Folkeparti.
Jeg skal bare høre, om ordføreren ikke er enig i, at det altså ikke kun er børn fra familier, hvor der ikke er så mange midler, der kan have udfordringer i forhold til at kunne risikere at blive anbragt uden for hjemmet.
Det er også børn, som kommer fra velstillede familier.
I forhold til det, ordføreren sagde om Ankestyrelsen, kan jeg huske, at den tidligere regering, som I jo støttede i Enhedslisten, nedlagde de sociale nævn, så jeg skal lige høre, hvordan Enhedslisten stillede sig i forhold til det retssikkerhedsmæssige i forbindelse med nedlæggelsen af de sociale nævn, for det kan jeg ikke huske.