Pelle Dragsted (EL), 2019-02-05:
Tak for det.
Forslaget har til formål at sikre, at den del af vores eldistributionsnet, som betjener 1 million husstande i Københavnsområdet, Nordsjælland, Roskildeområdet, Hornsherred ikke i fremtiden vil blive solgt til f.eks. udenlandske kapitalfonde, formueforvaltere eller lignende ejerkredse, men at vi i stedet holder fast i den hundredårige tradition, vi har i Danmark, for, at den her form for kritisk infrastruktur, monopoler, enten er ejet af det offentlige – f.eks. kommuner eller staten – eller er ejet af forbrugerne selv gennem andelsejede selskaber.
Forslaget blev fremsat, fordi Ørsted i sommer annoncerede, at man ville frasælge Radius.
Det skabte heldigvis en masse debat, og jeg har faktisk været overrasket over, hvor mange borgere der har været meget, meget optaget af det her spørgsmål.
Jeg tror, at vi her i Danmark ligesom har et før og et efter Goldman Sachs.
Jeg tror, at rigtig mange danskere bare har fået nok efter TDC, efter Seruminstituttet, der skulle sælges til en shariasheik, og efter det her, og man gider ikke mere nu.
Men det er også klart, at Ørsted, det har vi hørt, stadig væk ønsker at komme af med Radius.
Og som jeg var inde på før, kan man spørge sig selv: Hvorfor var det så vigtigt at få Radius med over, dengang man børsnoterede selskabet?
Hvorfor skilte man det ikke fra, som vi var nogle, der foreslog dengang?
Men Ørsted vil gerne af med det, og jeg synes heller ikke, at Ørsted er en optimal ejer.
Det er, som der blev sagt, et børsnoteret aktieselskab, og de går også lige til grænsen, for det koster hver husstand i området af ca. 500 kr. om året i ren forrentning.
Det er, som nogle har kaldt det, en gylden vandhane, det er et sikkert cashflow.
Så det er sådan set fint, at Radius skal skilles ud, men spørgsmålet er så bare: til hvad?
Der er det så, at vi har diskussionen om, hvilken ejer vi ønsker.
Der bliver jeg bare lige nødt til at citere nogle af de eksperter, som har udtalt sig på området om, hvad forskellen er på at få en stor formueforvalter eller kapitalfond ind.
Og jeg kan starte med Frede Hvelplund, som er professor ved Aalborg Universitet, og han siger: »Indtægtsrammens fastlæggelse er en meget indviklet proces med mange fortolkningsområder, og i den proces vil Forsyningstilsynet stå over for en ny købers hær af økonomer og advokater, som de vanskeligt kan matche«.
Det er en professor.
De kan betale højere lønninger og have mulighed for at påvirke de politiske processer«.
Sådan siger han.
Lad os da bare også tage professor Brian Vad Mathiesen, og han siger: »Den anden balance, der kan ændre sig, er magtforholdet mellem regulator, dvs. Forsyningstilsynet, og ejeren.
Kigger vi rundt om i verden, hvor man også har lovgivning, der rammer det her, har vi set, hvordan det er lykkedes nogle af de her selskaber at øge priserne og øge indtjeningen igennem forskellige manøvrer.
Så der er grund til bekymring, og det er dumt bare at skubbe den til side.
Herudover er der jo det faktum, som jeg var inde på, at der jo er en grundlæggende forskel på et forbrugerejet selskab og andre typer af selskaber, nemlig den, at i et forbrugerejet selskab er det forbrugerne, der bestemmer.
Det kan godt være, at nogle af de forbrugerejede selskaber også går til kanten af indtægtsrammereguleringen, men så er det jo, fordi forbrugerne har besluttet det.
De kunne beslutte noget andet, hvis de ville.
Det hedder demokrati, og det er det, vi hylder herinde.
Det er faktisk også en rigtig god idé at have i virksomheder, specielt i virksomheder på monopolområder som elnettet.
Det er nok derfor, vi har haft den tradition i Danmark i hundrede år, og jeg synes, det var godt, at Venstres ordfører pegede på, at det faktisk er noget, som Venstre er stærkt forankret i.
Det var der jo en grund til, der var en grund til, at andelsbevægelsen blev født i Danmark, og det handlede om at sikre billigere priser til forbrugerne og større demokratisk indflydelse.
Jamen så vil jeg egentlig bare gerne have ordføreren til at vende tilbage til det.
For det kunne jo være, at man nu, hvor der er lidt åbenhed om, hvad der er foregået i processen, kunne fortælle, om der havde været nogle drøftelser om den mulighed, altså at man kunne give et købstilbud, om jeg så må sige, til forbrugerne i området.
Sådan et hurtigt slag på tasken er jo, at det – selv med en meget høj pris – vil dreje sig om ca. 20.000 kr. pr. husstand.
Og det er jo måske en meget god investering, al den stund at vi betaler 500 kr. i ren forrentning hvert eneste år lige nu til Radiusejerne i Ørsted.
Men spørgsmålet er selvfølgelig, hvordan den kapital kan bringes frem, om der er mulighed for, at det offentlige på den ene eller den anden måde kan hjælpe til i forhold til lånekapital eller andet.
Altså, er det noget, der har været drøftet?
For det synes jeg jo både som politiker og som forbruger i området ville være den bedste løsning.