Christian Friis Bach (RV), 2024-02-06:
Tak for det, formand.
Tak til udenrigsministeren for en meget fin redegørelse, og tak til alle i salen for et godt samarbejde, i hvert fald dem, der gik med i den europapolitiske aftale.
Det er jo meget passende, at vi står her og diskuterer redegørelsen på den dag, hvor Europa-Kommissionen samtidig fremlægger et nyt ambitiøst mål på klimaområdet.
Redegørelsen beskriver jo, hvordan vi nu har fået forhandlingerne om lovforslagene i »Fit for 55«-pakken afsluttet, og nu kommer vi til det næste.
Om det skal hedde Next to 90, eller hvad det skal hedde, må vi se, men det er i hvert fald et mål om, at vi skal nå op på en 90-procentsreduktion.
EU går i den grad foran på klimaområdet internationalt og også i de internationale forhandlinger, og det skal vi anerkende.
Men der er lang vej igen, før vi er på plads med den klimapolitik, som så kan nå de ambitiøse mål, og det har EU's Klimaråd jo, som fru Marianne Bigum også var inde på, i den grad sat fokus på.
Det gælder også den nylige udtalelse, de er kommet med.
Vi skal øge hastigheden af reduktionerne til det dobbelte, hvis vi skal nå i mål i 2030, og vi skal fortsætte med den hastighed og i virkeligheden øge den til 2040.
Så der er brug for at øge indsatsen for landbrug, transport, bygninger, arealanvendelse, og vi skal virkelig nu starte forberedelsen af en ny EU-landbrugspolitik, der for alvor integrerer klima og miljø, for ellers kommer vi ikke i mål.
Der håber vi, at regeringen også har høje ambitioner.
Det er nogle forhandlinger, som i virkeligheden er startet.
De er i hvert fald gået lige så langsomt i gang, de første forberedende øvelser, og der skal vi stå stærkt og samlet i EU om en ny landbrugspolitik, der også kan styrke indsatsen for klimaet.
Der er fokus på udvidelsen i redegørelsen, og vi er jo i Radikale Venstre rigtig glade for, at vi efter års udvidelsestørke nu for alvor er kommet i gang, både med Vestbalkan, Moldova, Georgien, Ukraine.
Endelig sker der noget, for det er udvidelsen, der i høj grad også er EU's berettigelse, nemlig at samle og forene et Europa, der engang var i krig, til et Europa for fred.
Men vi er bekymrede for, at vi ikke er klar til den udvidelse, og derfor ser vi positivt på at begynde diskussionerne om en ny traktat.
Jeg anerkender fuldt, at vi i den europapolitiske aftale blev enige om, at der for nuværende ikke var brug for en ny traktat, men jeg noterer også, at det er indtil flere måneder siden, vi var enige om det, så jeg vil forbeholde mig retten til at mene, at vi i dag i langt højere grad ser behovet for en ny traktat.
Og vi har jo set Europa-Parlamentets aftale, ganske vist med kun et lille flertal, og i den er der en række forslag til traktatændringer, der vil styrke Europa-Parlamentets egne kompetencer, hvilket måske ikke er så overraskende, men også EU's kompetencer på områder, hvor vi har brug for det: klima, sundhed, forsvar og hele spørgsmålet om kvalificeret flertal.
Jeg ønsker ikke, at vi igen skal komme i en situation, hvor den nye traktat kommer som en overraskelse for danskerne med et negativt resultat til følge.
Jeg ønsker, at vi starter den debat og dialog hurtigt, fordi, som udenrigsministeren klogt har sagt det, det vil være bøvlet og tage lang tid, og dermed er det jo netop på høje tid, at vi går i gang.
Vi ønsker også, at vi styrker indsatsen for, som vi har skrevet i den europapolitiske aftale, at sikre, at de lande, der nu står på spring, kommer hurtigere over barren.
Jeg håber, at regeringen – og jeg noterede en vis positiv indstilling til forslaget fra statsministeren – vil tænke tilbage til 1990'erne og Mifresta-aftalen, og dengang der var krig i Europa og miljøproblemerne tårnede sig op, hvor man øgede den samlede danske finansiering.
Og det var jo netop i lyset af en situation med krig i Europa, at man engagerede sig langt stærkere, og jeg håber også, at regeringen her vil sætte ekstra penge af til at bakke op om den europæiske udvidelse og den meget vigtige proces, vi står foran.