Victoria Velasquez (EL), 2022-09-08:
Det er klimakrisen, velfærdskrisen og ulighedskrisen, og de opgaver, vi ser ind i, kan vi kun løse i fællesskab.
Lige nu er et af de vigtigste emner klimaforandringerne, som vi allerede kan se udfolde sig rundt omkring os, og som vi kan mærke: skovbrande, udtørrede floder, hedebølger.
Sommeren har om noget vist os, at klimaforandringerne buldrer derudad.
De kan allerede mærkes, for klimaforandringerne truer livet, som vi kender det, også selv om det for tiden virker til at blive overset af alt for mange politikere.
Og det ville ikke kun være katastrofalt, det ville være fuldstændig unfair og et generationssvigt af det ansvar, vi har fået som folketingsmedlemmer, over for fremtidens generationer – der ikke kan skrue tiden tilbage og tage de nødvendige beslutninger på vores vagt – hvis vi ikke selv magter at gøre det i dag.
Men det er også nødvendigt med ambitiøse signaler fra Christiansborg, også fra dem, som allerede i dag står i spidsen for den grønne omstilling.
Og her tænker jeg eksempelvis på vores landbrug.
Jeg synes, det er hamrende uansvarligt, at partier, der ellers bryster sig at være et landmandsparti, ikke sørger for, at vi starter den grønne omstilling med rettidig omhu af landbruget, så det kan ske på så god og gradvis en måde, som det kan lad sig gøre på det her tidspunkt, hvor vi er nu.
Og hvis situationen ikke havde været så alvorlig, kunne man måske trække på smilebåndet over, at det måske skyldes, at Enhedslisten ofte er det parti med flest landmænd i Folketinget, og at det er os, der ved, at man altså gerne skal have lidt tid til at omlægge til den grønne produktion og leve op til de internationale aftaler, som vi har lavet.
Det har vi en forpligtelse til.
Danmark kan vise, at vi kan løse den grønne omstilling på en socialt ansvarlig måde, og første skridt ved at være et foregangsland er, at vi herinde finder pengene til at gennemføre den grønne omstilling.
I vores klimaforslag, som er fuldt finansieret, prioriterer vi i Enhedslisten pengene fra en fremrykning af pensionsbeskatningen, det nye grønne råderum fra Landbrugsklimafonden og ved at pålægge de største klimaudledere i industrien en større CO 2 -afgift.
Det viser, at mulighederne for at skrue op for den grønne omstilling er der.
Det handler om politisk vilje.
For vi kan stadig nå i mål, og det er ikke en mulighed at overlade vores generations største krise til fremtidens generationer.
Derfor vil vi i Enhedslisten, som vi har gjort det med de andre finanslove, arbejde for, at også den her finanslov skal være med til at rykke vores samfund i en grønnere retning.
Og det gør finansloven ikke, som den ser ud nu.
Man har eksempelvis skåret på fjernvarme eller investeringerne i energibesparelser.
Det er både dårligt for den grønne omstilling og ikke mindst i forhold til den sikkerhedspolitisk alvorlige situation vi står i efter Ruslands invasion af Ukraine.
For selv om flere vil anvise, at vi har nået meget, så står det uhyggeligt klart, at der sker for lidt, det går for langsomt: Vejen til CO 2 -reduktionerne og de 70 pct. har vi ikke levet op til endnu.
Vores ældre bliver svigtet, daginstitutionerne har svært ved at ansætte pædagogisk personale til børnene, fordi ingen søger de opslåede stillinger.
Og på sygehusene får mange ikke den omsorg og behandling, som de har brug for, udsatte får ikke den hjælp, som de har brug for, og som de burde have.
De problemer eksisterer, på trods af at vi de sidste 3 år har haft et nyt flertal, og hvor vi har startet arbejdet med at dække de kæmpe huller, der er i velfærden efter årtiers nedskæringer.
Der er blevet sat penge af til minimumsnormeringer i daginstitutionerne, der er blevet sat penge og finansiering af til tusind ekstra sygeplejersker og tusind flere uddannede og ansatte i ældreplejen.
Der er sat 600 mio. kr. af til psykiatrien, der er sendt flere hundrede millioner af sted til folkeskolen, og sådan kunne jeg fortsætte.
Alt sammen vigtigt, men tydeligvis langtfra nok.
Og nu står vi jo også tilbage med den grundlæggende udfordring, som der ikke findes lappeløsninger på, og det er, at vi ikke kan levere på fremtidens velfærd, hvis der ikke er uddannede at ansætte, og hvis ingen vil have jobbene.