Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2023-06-01:
Tak for en rigtig god debat til alle ordførere.
Det er jo fuldstændig rigtigt, hvad den sidste ordfører her siger, nemlig at det godt kan være, at ordføreren, altså hr. Kim Edberg Andersen, fylder 50 år og nu træder ind i diskriminationens årti, men på gruppemødet, da vi vendte den her problemstilling og havde diskussionen hos os selv i Socialdemokratiet, inden vi skulle herned i salen, var der nogle, der påpegede, at det nu allerede sker i 40'erne.
Så på den måde er vi så i samme båd nu.
Jeg kan konstatere, at der heldigvis er en ret bred energi i at diskutere det, men faktisk også en vilje til at forsøge at bidrage med det, vi kan herinde.
Jeg er vild med, at der over en bred kam bliver talt ligeværd.
Det var fru Kirsten Normann Andersen, der brugte det ord, men også fru Eva Kjer Hansen siger ligesom, at det her jo ikke kun handler om, at vi lige nu mangler en arbejdskraft.
For det handler også om, at der er mennesker her, som skal rummes på vores arbejdsmarked og ikke diskrimineres på baggrund af deres alder, og at det her ikke kun gælder i en tid med højkonjunktur.
Til det kan jeg bare sige, at jeg for det første er fuldstændig enig, og jeg håber jo i det hele taget, at vi har den tilgang til vores arbejdsmarked, at folk bliver bedømt på, hvad det er, de kan, og ikke på, hvornår de er født, hvordan de ser ud, og hvilket køn de har, eller om de kommer med andre ting.
Der bliver også sagt, at vi hver især har interesseorganisationer og grupperinger, vi rækker ud til, der gør os klogere, og der bliver også nævnt Alzheimerforeningen, og der bliver spurgt om, hvad vi gør med folk med fysiske handicap.
På den ene side er jeg glad for, at fru Sólbjørg Jakobsen siger, at seniorer jo ikke pr. automatik har et eller andet, der gør, at de ikke bare kan træde ind på en arbejdsplads, og at det bliver nødt til også være en del af diskussionen.
Det kan også, som hr. Kim Edberg Andersen siger, være en arbejdskraft, der får nogle andre prioriteter og dermed har brug for, hvis man har lyst til at have dem på arbejdsmarkedet, at kunne rummes i nogle andre fleksible rammer.
Så den her diskussion rummer så utrolig mange ting, og jeg vil godt understrege, at jeg er helt enig med fru Sólbjørg Jakobsen, når hun siger, at det er på baggrund af gode tal.
Det startede jeg også min egen tale med at sige, nemlig at det er på baggrund af gode tal, altså at det går godt, og at vi får markant flere seniorer i arbejde, end vi har haft.
Måske er det så også derfor, at diskriminationen føles større, for vi siger, at vi hele tiden har brug for folk, men så oplever man, at der så stadig væk ikke er brug for en.
De andre historier fortæller om tider, hvor vi godt vidste, at vi havde en overflod af arbejdskraft i forhold til det arbejde, der var, og så var der nogle i slutningen af arbejdslivet, der sagde: Godt, så giver vi plads til de unge.
Nu har vi den omvendte situation, og det gør måske så følelsen endnu mere uretfærdig, altså hvis man oplever, at det alene er dåbsattesten der gør, at man ikke kommer til samtale.
Så er jeg også glad for, at vi får favnet seniorgruppen.
Der er flere, der nævner, bl.a. Nye Borgerliges ordfører, at mit eget parti har haft travlt med at tale om dem, som havde brug for ret til tidlig pension eller andre foranstaltninger, der gør, at deres arbejdsliv ikke bliver en kamp på piller for at nå hen til en pensionsalder.
Det er jeg stolt over, men jeg synes, det hører med til billedet, at det var den selv samme regering, der jo lavede aftalerne, og som nu sørger for, at vi står og har fjernet modregningsreglerne.
Det er jo, fordi vi hele tiden har set den gruppe, der havde brug for særlige foranstaltninger og en særlig ret til tidlig pension, men jo også hele tiden har tænkt i, hvordan vi så kunne gøre incitamentet større.
Og jeg tror på økonomiske incitamenter for den enkelte, for alle dem, der godt kan og vil.
Den balance synes jeg har været der i dag, og det vil jeg godt kvittere for bredt set over for ordførerkredsen, for det synes jeg klæder os.
Så er der jo mange forskellige ting, der kan bidrage til at løse det her.
En af de ting, som jeg måske ikke havde set komme, var fru Helle Bonnesens pointe omkring, at reglerne for mimrekort også kan blokere for et øget arbejdsudbud lige pludselig, fordi man ikke møder før kl. 10.00.
Hende fru Neukirsch
Der er meget kultur i det, der ligger meget i den måde, hvorpå vi anskuer tingene, der er meget, der skal forplantes med et ejerskab, og meget, meget lidt af det, der er tilbage at gøre, skal i virkeligheden håndteres med en lov fra Folketingets side.
Det synes jeg også har gennemsyret debatten.
Så jeg vil bare afslutte med at sige tak, fordi vi haft anledning til at diskutere det.