Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-11:
Tak, formand.
Jeg kunne efter at have lyttet til ministeren, både til udvekslingen af synspunkter og de indledende ord, have lyst til at invitere ham hjem til mig privat til middag, både for at han kunne komme ud af det plantebaserede miljø, han tilsyneladende er kommet ind i med venstrefløjen, men også af andre end gastronomiske årsager, for vi har over vores spisebord i spisestuen et maleri, som viser sådan et eventyrunivers, hvor den umiddelbare helt jager efter lykkens gudinde, mens den, der egentlig elsker ham, ligger forsmået på jorden, og man ser i baggrunden, at døden er ved at indhente ham.
Og det minder meget om den situation, som ministeren har bragt sig selv i.
Vi er nogle, der, når ministeren spiller ud, siger, at det kan vi godt se os selv i, og hvor vi bejler til, at vi kan lave en fornuftig aftale – lad os nu slå os lidt sammen.
Men nej, det er ikke godt nok for ministeren.
Han jager efter den diffuse lykke, som han tror han opnår ved at begive sig ud mod afgrundens rand med venstrefløjen, og han ser ikke, at bag ham kommer ulykken, fordi han ikke lyttede til dem, der ville holde ham på den økonomisk ansvarlige sti.
Så må vi se, om ministeren skal sidde med ansigtet mod billedet eller med ryggen til for at bevare appetitten.
Men der er noget fundamentalt underligt i at lave en sådan aftale, som vi så det i sidste uge, når vi jo nu igennem flere år, næsten 2 år, har haft brede forlig på klimaområdet.
Det svarer vel næsten til, at man laver en finanslovsaftale med den ene side af Folketinget, hvorefter man indgår en halvårsaftale med den anden side af Folketinget, som så går i en helt anden retning.
Så kan man godt blive lidt skuffet.
Og når man så spørger til, hvordan det kan være, får man at vide, at det er, fordi vi har et andet mål om 9 år.
Men det ændrer da ikke noget, minister.
Vi kan da i Dansk Folkeparti, fordi vi har en anden økonomisk ansvarlighed eller forståelse i forbindelse med det her spørgsmål, sagtens sige, at det nok ville være klogere, i hvert fald mens coronaen raser osv., at justere klimamålet ned til 65 pct. og så samtidig hjælpe regeringen med at gennemføre en økonomisk forsvarlig politik i forhold til et delmål.
Det kan da i hvert fald ikke forklare, hvorfor man som regering lige pludselig springer potentielt 8 procentpoint, fra 46 til 54, og siger: Nej, det vil vi hellere gøre med venstrefløjen.
Det eneste, der kan forklare det, er jo politik.
Altså, politik sprænger jo alle logiske love, fordi det er vigtigere at være minister, end det er at gennemføre sin egen politik.
Og så kan man godt blive lidt forsmået.
Derfor er jeg også glad for det forslag til vedtagelse, som vi borgerlige partier er blevet enige om i dag, og jeg håber, uanset at det nu er, som det er, og at tingene ligger, som de ligger, at man alligevel fra ministerens side vil lytte lidt til det – ikke mindst i forhold til de vigtige forhandlinger, vi for tiden har i forhold til hele elnettet og andre væsentlige ting, hvor det vil være en, vil jeg sige, ulykke, hvis man skaber en ny praksis, hvor man altså vælger at gennemføre tingene alene med den ene side af Folketinget.
Det tror jeg hverken tjener ministerens renommé eller Danmark.
Og selvfølgelig må enhver være påvirket af coronaen og den forøgelse af statsgælden osv., som er resultatet heraf, og selvfølgelig bør vi derfor også kunne have en drøftelse af, hvorvidt klimamålet i 2030 skal justeres, uden at det betyder, at man bare kaster los og laver en uansvarlig aftale med venstrefløjen.
Og bare i forhold til klimamålet vil jeg minde det høje Ting om, at gjorde man det, som vi foreslår, og gik ned til 65 pct., så ville vi jo stadig væk være, tror jeg, blandt toptre i verden og topet i EU.
Så den helt store katastrofe ville det jo ikke være.
Tak, formand.
Altså, nu er det sådan, at jeg prøver at danne nogle sammenhænge i mine taler, og derfor er det svært nu at begynde forfra, men tak for tilbuddet.