runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rosa Lund (EL), 2018-03-13:
Vi ser i dag langt mere militær i gaderne, end vi gjorde bare for få år siden.
Vi ser bl.a. soldater foran jødiske bygninger i København, og vi ser hjemmeværnsfolk og lejlighedsvis også professionelle soldater ved den dansk-tyske grænse.
Der er sket en ændring i opgavefordelingen mellem politi og militær, og vi har i Enhedslisten længe ment, at der var brug for klarere regler og større åbenhed på det her område.
Ved en dramatisk anholdelsesaktion den 1. september 2016 i Tårnby blev den mistænkte skudt og dræbt.
Min forgænger som retsordfører, hr. Rune Lund fra Enhedslisten, har forgæves forsøgt at få oplyst, hvilken rolle militæret spillede ved den aktion, ligesom vi fra Enhedslistens side har spurgt til brugen af militær i forbindelse med terrorhandlingerne ved Krudttønden og synagogen i 2015.
Vi har også interesseret os for konsekvenserne af, at militæret tilsyneladende bruger kraftigere våben end politiet, når soldater skal bevogte bygninger i København.
Hvis der affyres kugler fra militæret med stor gennembrudskraft og af høj skudhastighed i tæt befærdede byområder som f.eks. København, hvad betyder det så for risikoen for, at der kan være dræbte og sårede civilister?
Disse spørgsmål har vi ikke kunnet få klare svar på, ligesom vi har fået nogle meget uklare svar på spørgsmål om, hvorvidt de hidtidige regler om militær bistand til politiet har været overholdt.
Man kan mene, at der er gode grunde til at hemmeligholde visse forhold, men vi kommer ikke uden om, at der i militærets verden er langt flere hemmeligheder end i politiets verden.
Alene ud fra et hensyn til gennemskuelighed og retssikkerhed er der en vigtig pointe i at fastholde det, vi opfatter som traditionelle politiopgaver, på politiets hænder.
Politiet er uddannet og trænet i at have med civile borgere at gøre, det er soldater i langt mindre grad – også det er en vigtig pointe for os i Enhedslisten.
Politiforbundet skriver i sit høringssvar til det her lovforslag, at det indebærer et egentligt paradigmeskift, for så vidt angår spørgsmålet om retshåndhævelse i fredstid.
Det bekymrer os, at Politiforbundet er så bekymret i den her sag og bruger så store ord.
Vi er i Enhedslisten trods alt enige med regeringen i, at der kan være situationer, hvor militæret kan hjælpe og hvor militæret bør hjælpe politiet.
Vi er frem for alt enige med regeringen i, at det er vigtigt, at der bliver skabt klare regler for denne hjælp og for samarbejdet mellem militæret og politiet.
Men jeg vil gerne slå fast, at Enhedslisten ønsker at fastholde, at retshåndhævelse i en fredstid er en politiopgave, ikke en militæropgave.
Vi ser ikke noget behov for et sådant paradigmeskift, som i hvert fald Politiforbundet frygter på det her område.
Det er positivt ved lovforslaget, at der bliver skabt klare regler for militærets hjælp til politiet, og at Den Uafhængige Politiklagemyndighed får beføjelser i forhold til soldater, der løser politiopgaver.
Disse fremskridt vil vi til enhver tid støtte, men vi ønsker ikke på nogen måde, at der sker en grundlæggende forskydning, så militæret får ansvaret for retshåndhævelse i en fredstid.
Britt Bager (V), 2018-03-13:
På trods af regeringens initiativer, for så vidt angår assistance til politiet fra kadetter, hjemmeværnsfolk og militæret, er politiet fortsat arbejdsmæssigt presset, og på trods af et større optag på politiskolen samt overførsel af politifolk fra bureaukratisk arbejde til egentligt politiarbejde er der fortsat behov for assistance til politiet.
Det kan ikke udelukkes, at forsvaret, herunder hjemmeværnet, fortsat skal tage del i grænsebevogtningen og bevogtningsmæssige opgaver i bl.a. København.
Derfor er det mest korrekt, at der også på lovgivningsområdet sker en regulering af de vilkår, hvorunder forsvarets arbejde foregår, når det assisterer politiet.
Den regulering sker nu via det her lovforslag, der bl.a. sikrer, at forsvarets bistand sker under politiets ledelse og i overensstemmelse med de regler, der gælder for politiets varetagelse af de pågældende opgaver.
Som en naturlig følge heraf bliver det også den uafhængige politiklagemyndighed, der kommer til at varetage klager over forsvarets personale, når de bistår politiet i politiets arbejde.
Borgerne får således samme uafhængige instans at henvende sig til, uanset hvem der klages over.
Venstre kan i enhver henseende støtte, at forsvarets assistance til politiet, når den indsats altså er påkrævet, lovreguleres, sådan som det fremgår af det her lovforslag.
Derfor støtter vi forslaget.
Naser Khader (KF), 2018-03-13:
I en straffesag er vidner ofte afgørende for, at der kan opbygges en sag.
Derfor skal de beskyttes.
I sidste måned fik vi vedtaget en skærpelse af straffen for trusler mod vidner, og i november sidste år fremlagde justitsministeren ti initiativer, der har til formål at sikre tryghed for vidner.
Der er dog alt for mange historier om folk, der ikke tør stå frem og vidne for retten af frygt for, hvad det kan medføre, når først den tiltalte finder ud af det, og jeg vil ikke bebrejde nogen, hvis de er utrygge ved at skulle stå over for et bandemedlem og afgive vidneforklaring.
Desværre betyder det, at vi har tilladt, at kriminelle kan benytte skræmmetaktikker til at sørge for, at deres forbrydelser aldrig kommer for retten.
Derfor skal vi kunne udelukke visse personer fra retslokalet under vidneforklaringer.
Vi skal kunne tillade, at vidneforklaringen sker over video.
Vi skal sørge for, at en bande ikke bare kan skaffe sig en liste over alle, der har vidnet mod dem, og vi skal forsikre vores fængselsbetjente om, at de kan vidne mod en indsat uden at føle sig utrygge.
Som bekendt er dette forslag blevet mødt med en vis bekymring for, at uskyldige skulle blive dømt på grundlag af løgnagtige vidner, men vi tror på, at vores dommere er fint i stand til at vurdere, om et udsagn er sandfærdigt.
Det vigtigste i en sag er nu engang, at vidneforklaringen faktisk afgives, uden at vidnet behøver frygte for sig selv eller sine nærmeste.
Og vi mener ikke, at den tiltalte skal være i samme rum som vidnet, for at dommeren kan vurdere det.
Alt i alt et meget fornuftigt forslag, som vi i Det Konservative Folkeparti støtter.
Karsten Hønge (SF), 2018-03-13:
Forudsætningen for et retssamfund er, at vi alle sammen tør stå frem som vidner.
Især kan det virke stærkt intimiderende at vidne mod et bandemedlem.
Er retssalen samtidig fyldt med bandemedlemmer, er det nemt at sætte sig i vidnets sted.
Det må være ekstremt ubehageligt, og mange vil føle sig kuet, hvis de da ikke på forhånd har meldt afbud til at optræde som vidne.
Vi skal alle turde stå frem med vores forklaringer i retssager, og der skal tages hånd om vidnerne, som skal beskyttes bedre.
Vidner skal trygt stå frem, det er samfundets ansvar.
Men vi skal også holde øje med, at den her udvidede vidnebeskyttelse ikke misbruges.
Lovforslaget må ikke føre til, at vidner anonymiseres i alle mulige sager.
Men med det forbehold og ønsket om, at vi holder området under opsyn, støtter SF lovforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2018-03-13:
Tak for det.
Det er jo et grundlæggende princip i vores retspleje, at der er offentlighed.
Det er et vigtigt princip at værne om.
Omvendt er det jo også fuldstændig afgørende for vores retssystem, at vidner til forbrydelser møder op og tør vidne om dem i retten, men vi har desværre set flere eksempler på, at det ikke altid er tilfældet.
Og det er et stort og også principielt problem for vores retssystem.
Det er selvfølgelig en vanskelig balance, men vi synes, at den er fundet i forslaget.
Vi kan støtte alle elementerne, både udelukkelse af bestemte personer og grupper, beskyttelse af fængselsbetjentenes identifikationsoplysninger, afhøring via video og hemmeligholdelse af vidners identitet under efterforskning.
Det er selvfølgelig noget, hvor man skal tænke sig godt om, for det er jo at gå på kompromis med elementer i princippet om offentlighed i retsplejen.
Men vi synes, at det er velbegrundet ud fra hensynet til vidnerne og til, at de møder op og vidner om de forbrydelser, som de har været vidne til, og på den måde er med til at sikre retfærdighed i vores retspleje.
Så Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Christina Egelund (LA), 2018-03-13:
Det er en af grundstenene i vores retssystem at sikre, at borgere trygt kan vidne i retssager.
Det er fundamentalt for opretholdelsen af et velfungerende retssamfund, at man kan vidne uden at frygte for konsekvenserne ved det.
Derfor fremlagde regeringen i november 2017 udspillet »Tryghed for vidner«, og lovforslaget, som vi behandler her, skal gennemføre de dele af udspillet, som kræver lovgivning.
Udspillet er nødvendigt, da vi har set flere eksempler på sager, hvor vidner ikke har ønsket at vidne af frygt for at blive opsøgt eller på anden måde forulempet.
Ud over utrygheden for vidnerne er det et problem for både samfundet og ofrene.
Det er særdeles vigtigt, at der værnes om vidners tryghed i højere grad, og derfor glæder vi os i Liberal Alliance over, at regeringen tidligere i år har skærpet straffen for vidnetrusler med en tredjedel.
Det er et skridt på vejen.
Med det her lovforslag tager vi så nogle yderligere skridt ad den rigtige vej, bl.a. ved at give mulighed for at nægte bestemte grupper eller personer adgang til et retsmøde.
Forslaget udvider desuden muligheden for at afgive forklaring som vidne via en videoforbindelse i de tilfælde, hvor særlige hensyn til vidnet taler for det.
Disse tiltag er nødvendige for at sikre så trygge rammer som muligt for vidner i retssager.
Det er af afgørende betydning, at vi som samfund sørger for trygheden i retsplejen, og derfor støtter vi i Liberal Alliance lovforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2018-03-13:
Tak for det.
Det er et vigtigt princip i Danmark, at retshåndhævelse i fredstid varetages af politiet.
Det er et princip, som vi er meget kede af at gå på kompromis med.
Det har ikke desto mindre været tilfældet de seneste år.
Det skyldes politiske beslutninger, bl.a. den beslutning, at vi skal bruge rigtig mange ressourcer ved den danske grænse.
Det er ikke en beslutning, som vi er enige i, men det er nu engang en kendsgerning, at det er der flertal for i Folketinget, og det skaber en enorm presset situation i vores politi.
Derfor har vi også forståelse for, at man ønsker at inddrage forsvaret i den her pressede situation, selv om vi altså i en vis udstrækning synes, at den er selvforskyldt.
Men når det så er sagt, synes vi, at lovforslaget er alt for vidtgående.
Vi hilser det velkommen, at man regulerer den her bistand, man kan få fra forsvaret, bedre end i dag, men vi synes, at beføjelsen er alt for vid.
For det første gives der jo ikke kun beføjelser til f.eks. bevogtning af terrormål eller antiterrorbekæmpelse, der gives også beføjelser til mere almindelige hverdagspolitiopgaver.
Og så gives der altså for det andet også beføjelser til, at forsvarets personale kan få politimæssige beføjelser over for borgerne.
Det er jo ikke kun os, der er bekymret for det her, det er også punkter, som Politiforbundet rejser.
Det er også punkter, som Institut for Menneskerettigheder rejser.
De har nogle forslag til, hvordan vi kan komme nogle af de her bekymringer i møde i lovforslaget.
De efterlyser f.eks. en større præcisering af borgernes rettigheder ved forsvarets magtanvendelse i de her borgernære operationer.
De foreslår også, at man forudsætter, at forsvarets personel modtager undervisning og har modtaget undervisning i relevant lovgivning, før de bliver i stand til at udleve de her beføjelser.
Det er vi meget enige i, og derfor er vores indstilling til lovforslaget også lidt åben lige nu, for vi kan godt se behovet for en tættere regulering af området, men vi mener også, at det er nødvendigt at få afgrænset beføjelsen mere og måske også få knyttet nogle forudsætninger til de her beføjelser.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-03-13:
Tak for det.
Jeg blev fristet af, at den radikale ordfører blev ved med – i hvert fald i starten af sin tale – at fortælle om grænsekontrollen, og hvordan den åbenbart udpinte dansk politi, måtte man forstå.
Jeg blev bare så nysgerrig på det tænkte eksempel med, at hvis man nu forestillede sig, at Det Radikale Venstre og resten af venstrefløjen vandt næste valg og afskaffede grænsekontrollen, hvis De Radikale kunne gennemføre det, ville man så have løst ressourceproblemerne i dansk politi?
Ville det være nok efter De Radikales mening til at løse de ressourceproblemer, som dansk politi helt aktuelt har?
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-03-13:
Det var to ganske glimrende spørgsmål, som jeg er fuldstændig sikker på at Enhedslistens ordfører selv vil stille.
Christian Juhl (EL), 2018-03-13:
Jeg er ikke så overrasket over DF's kommentarer til forslaget.
Jeg vil bare gerne spørge ordføreren fra Dansk Folkeparti, om ikke vi også skal spørge ministeren om, hvor mange indtægter der er på, at vi yder den her service, for det er jo ret klart beskrevet, at der faktisk er mulighed for en række serviceydelser og for at sende en regning til de her lande, som vi nu repræsenterer.
Og den anden ting: Hvad sparer vi ved, at andre så hjælper os i situationer, hvor vi ikke kan repræsentere landet?
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-03-13:
Tak for det.
Jeg beklager forsinkelsen.
Det her forslag består så af to dele, som på forunderlig vis er vævet sammen til det foreliggende L 179.
Den første del om indførelse af obligatorisk digital kommunikation synes vi fra Dansk Folkepartis side lyder ganske fornuftig.
Store dele af anden del om en præcisering af personkredsen, som kan ydes konsulær bistand, lyder tilsyneladende også meget fornuftige, men der er dog en ting, som undrer mig lidt, og det er det, man ser, når man læser bemærkningerne, om Wienerkonventionen, hvori der oprindelig står nævnt, at et land yder konsulær bistand til egne statsborgere.
Det er så udmøntet i lov om udenrigstjenesten.
Javel, så er personkredsen jo udvidet gevaldigt, men det er dog lovhjemlet.
Det nordiske samarbejde spiller også ind, og vi skal nu pludselig også kunne yde bistand til ikkerepræsenterede nordiske statsborgere i udlandet – okay, det er endnu en udvidelse af rammerne.
I det foreliggende lovforslag ser vi så, at der nu har sneget sig det ind, at det sørme også handler om udlændinge, som hverken er nordiske statsborgere eller EU-borgere, dvs. udlændinge uden for Danmark og Norden, men som har fast adresse i DK, altså i Danmark.
Der står, at det så primært handler om flygtninge og statsløse, og det nævnes så, at det i forvejen er fast praksis.
Så spørger jeg mig selv: Hvem har indført den her praksis, og hvornår er den indført?
For som jeg ser det, er det faktisk den, der er den store forskel i substansen af det her lovforslag.
Det er den, der virkelig rykker noget i forhold til gældende ret, og det er beskrevet i lovforslaget, at det ikke medfører økonomiske konsekvenser, og at det ikke betyder nogen ændringer.
Nej, det gør det ikke, fordi de ændringer, der er tale om, jo allerede er indført som en fast praksis for måske temmelig lang tid siden.
Så på den baggrund er vi Dansk Folkeparti lidt skeptiske i forbindelse med den her førstebehandling, og jeg vil anmode om, at vi får et overslag over de udgifter, der f.eks. har været til konsulær bistand sidste år, til henholdsvis danske statsborgere plus familie, nordiske statsborgere plus familie, EU-borgere plus familie og de her udlændinge med fast bopæl i Danmark. Jeg synes, at det først vil være rimeligt at tage stilling til lovforslaget, når disse udgifter ligesom er blevet præsenteret.
Tak for det.
Nick Hækkerup (S), 2018-03-13:
Det foreliggende lovforslag er, hvad man uden at tage munden for fuld godt kan sige, først og fremmest af teknisk-administrativ karakter, og Socialdemokratiet støtter forslaget.
Der er et enkelt punkt, som påkalder sig vores interesse, nemlig forslaget om, at kommunikationen med udenrigstjenesten fremover skal gøres obligatorisk digital.
Intentionen om at udnytte de digitale muligheder og dermed udfase papirblanketter, så det bliver nemmere for danskerne at få hjælp fra udenrigstjenesten, når de har brug for det, er selvfølgelig oplagt det rigtige, men det er også vigtigt, at den obligatoriske digitale løsning ikke begrænser eller forhindrer borgere eller virksomheder i at få den hjælp, de har brug for.
Der er i lovforslaget beskrevet en række måder, hvorpå det kan imødegås, men der kan alligevel være grund til at spørge yderligere ind til det.
Socialdemokratiet støtter det foreliggende forslag.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-03-13:
Tak for indlæggene og den langt hen ad vejen positive modtagelse fra Folketinget, fra ordførerne her i dag.
Som I ved, har dansk politi gennem de seneste år stået over for store udfordringer.
Det skyldes bl.a. den alvorlige terrortrussel mod Danmark, udviklingen i flygtninge- og migrantsituationen i Europa og den aktuelle bandekonflikt.
Politiet har derfor i videre omfang end tidligere indhentet bistand fra forsvaret, ligesom det har været tilfældet i flere andre europæiske lande, der står med lignende udfordringer.
I modsætning til flere af vores nabolande har Danmark dog ikke fortsat en samlet og detaljeret lovregulering af forsvarets bistand til politiet.
I lyset af den udvikling, der er sket i de seneste år, er tiden efter regeringens opfattelse kommet til at indføre en sådan lovregulering, og det er jo det, vi taler om her i dag.
Regeringen lægger derfor op til at indføre en samlet lovregulering af, hvilke typer af opgaver politiet kan anmode forsvaret om bistand til at løse, og hvilke beføjelser personalet fra forsvaret kan tildeles i disse sammenhænge.
Med lovforslaget vil det fortsat være sådan, at løsningen af politimæssige opgaver som det klare udgangspunkt varetages af politiets personale og med materiel, som politiet råder over.
Forsvarets bistand til politiet vil desuden ligesom i dag ske under politiets ledelse og i overensstemmelse med de regler, der gælder for politiets varetagelse af de pågældende opgaver.
Det er også vigtigt at understrege.
Med lovforslaget foreslås det desuden, at Den Uafhængige Politiklagemyndigheds kompetenceområde udvides, sådan at det fremover vil være Politiklagemyndigheden, der behandler sager, som vedrører personalet fra forsvaret, der bistår politiet.
Det foreslås endelig med lovforslaget, at justitsministeren efter forhandling med forsvarsministeren skal kunne fastsætte regler om forsvarets adgang til at oprette midlertidige militære områder.
Denne del af lovforslaget har til formål at skabe en klar og hensigtsmæssig opgave- og ansvarsfordeling mellem politi og forsvar i de særlige situationer, hvor der f.eks. er behov for at etablere sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med udskibning af militært personel eller udstyr.
Med de bemærkninger vil jeg takke ordførerne for indlæggene og se frem til den videre behandling her i Folketinget, og jeg står naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, der måtte opstå under udvalgsarbejdet.
Naser Khader (KF), 2018-03-13:
Verden og Danmark har forandret sig meget de senere år, især hvad angår terror og sikkerhed, og derfor er vi nødt til at følge med omstændighederne og tiden.
Danmark er ligesom mange andre lande udsat for en alvorlig terrortrussel.
Det betyder ikke, at vi skal gå i panik, men vi skal udvise rettidig omhu.
De står ved den danske grænse, de patruljerer særlig meget i udsatte områder, som de sidste par år har været udsat for stigende voldskriminalitet.
Politiet sikrer vores frihed, de bevogter de jødiske institutioner, den franske ambassade, de står for sikkerheden ved demonstrationer og debatmøder og passer også på personer med forhøjet beskyttelsesniveau på grund af trusler.
Alt dette kommer oven i politiets daglige arbejde, og derfor har regeringen styrket politiet, eksempelvis øges meroptaget af politistuderende med 300 i finansloven for 2018.
Men situationen taget i betragtning giver det sig selv, at politiet er udfordret, og derfor er det naturligt, at vi aflaster politiet, så meget som vi nu kan.
Regeringen har allerede givet forsvaret og politiet en mulighed for at samarbejde om grænsekontrol og bevogtningsopgaver.
Det er også en del af det nye forsvarsforlig, at forsvaret i højere grad skal kunne bidrage til danskernes tryghed og sikkerhed.
Men for at samarbejdet kan forløbe bedst muligt, er der brug for en samlet og detaljeret lovregulering af forsvarets bistand til politiet.
Med lovforslaget her bliver det fastsat, hvilke opgaver politiet kan bede om hjælp til, samt hvilke beføjelser forsvarspersonalet kan tildeles.
Samtidig skal det gøres helt klart, at politiets opgaver altid vil være under politiets ledelse.
Med lovforslaget udvides desuden politianklagemyndighedens kompetenceområde, så det også indbefatter militært personale, der bistår politiet.
Således sikrer vi, at borgerens retssikkerhed ikke svækkes.
Det er politiets ansvar at sikre danskernes tryghed og frihed, og det er også vores ansvar som politikere at give politiet de bedst mulige vilkår.
Det Konservative Folkeparti støtter et meget fornuftigt lovforslag.
Karsten Hønge (SF), 2018-03-13:
Jo, altså, hr. Peter Kofod Poulsen har en pointe.
Og det var jo også den ene gode ting, jeg fremhævede.
Altså, når det nu er sådan, at et flertal ønsker at bruge soldater, er det da godt, at der kommer klare regler for det.
Det, vi er bange for, er bare, at det fører til en øget brug af soldater, og vi synes simpelt hen, vi skal gå væk fra det.
Politifolk skal løse politiopgaver, og soldater skal løse nogle helt andre typer af opgaver.
Men som udgangspunkt er det da en god ting, at vi får nogle klare regler, og at der bliver åbenhed om det.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-03-13:
Det er af ren nysgerrighed, for jeg forstår ikke ordførerens argumentation.
Jeg kan jo godt forstå, at ordføreren mener, man ikke vil bruge soldater til at løse politiopgaver.
Det er sådan set en pointe.
Men jeg har forstået det sådan, at det bl.a. var, fordi der manglede et lovgrundlag.
Nu kommer man så med et lovgrundlag, og jeg tænker jo lidt, at hvis man er lige så skeptisk over for at bruge dygtige soldater til at løse de her opgaver, som hr. Karsten Hønge gav udtryk for, er det så ikke skønt, at der er et lovgrundlag, der netop sørger for at regulere det, så det ikke bare er noget, ministrene kan bestemme, men så der rent faktisk findes nogle klare regler, som har været igennem Folketinget og tålt, at vi har debatteret dem her og vi har behandlet dem i Retsudvalget?
Så hvis man virkelig har det som hr. Karsten Hønge, burde man så ikke stå med armene over hovedet og sige: Det her skal vi da søreme have vedtaget, for så er lovgrundlaget på plads, og så ved vi lige præcis, hvad rammerne er?
Karsten Hønge (SF), 2018-03-13:
Den nemme løsning er ikke altid den rigtige løsning.
Ressourcehuller hos politiet skal ikke klares ved overspringshandlinger.
Politiet skal klare politiopgaver, og hvis der er for stor afstand mellem vores politiske krav til politiet og ressourcerne, skal det klares ved, at man tilfører flere ressourcer eller foretager en skarpere prioritering eller ofte nok ved en kombination.
At bruge soldater til politiopgaver er et skråplan og giver ikke umiddelbart mening.
Det er, som om man bare sådan har kigget ud over personalegrupperne, og så har man fundet nogle i uniform og med våben.
Men soldater og betjente er vidt forskellige.
Betjente står for retshåndhævelsen og forskellige daglige serviceopgaver for befolkningen.
SF er modstander af en militarisering af samfundet.
Der er også en god ting i lovforslaget, nemlig at samarbejdet nu får et mere formelt organiseret grundlag, når nu vi kan se, at soldater rent faktisk bliver brugt til de her opgaver, og så er det under alle omstændigheder godt med klare regler.
Men som det ligger nu, forventer SF ikke at kunne støtte lovforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2018-03-13:
Jeg kan ikke huske, hvor mange procent det er, men vi taler altså alligevel om en del procent, som politiet lige nu øremærker til grænsekontrol og bevogtning.
Og der kan være gode grunde til øget bevogtning, men også til grænsekontrol.
Så må jeg jo omvendt spørge: Mener hr. Peter Kofod Poulsen, at anvendelsen af forsvarets personale og det træk, man laver på forsvarets ressourcer, er nok til at afhjælpe de problemer, der er i politiet?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-03-13:
Er der ikke ifølge De Radikales synspunkt virkelig behov for, at man så aktivt går til makronerne og styrker politiet mærkbart mere end det, der er lagt op til?