Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Her for små 4 uger siden afholdt Folketingets Socialudvalg en åben høring om retssikkerhed for mennesker med handicap – den er også blevet omtalt af andre ordførere og af ministeren.
Jeg tror, at hvis nogen var i tvivl om, da vi startede – jeg syntes egentlig ikke selv, jeg var i tvivl – at det står skidt til med retssikkerheden, så var man i hvert fald ikke et sekund i tvivl, da høringen var slut.
Høringen var alvorlig på den måde, at vi fik rullet op, hvilke store personlige og menneskelige konsekvenser det har, når mennesker, der har behov for støtte og hjælp, ikke får det, og den viste samtidig et billede af en, synes jeg, helt uacceptabel situation, hvor rigtig mange borgere ikke får den støtte, de med rette kan forvente, da de har krav på det efter lovgivningen.
Altså, det er jo grotesk, når man går ind og kigger på omgørelsesprocenterne – flere har nævnt dem, men jeg vil gerne nævne det igen – at kunne konstatere, at det på nogle områder er sådan, at hvis man påklager en sag, er det sådan cirka fifty-fifty, om man vinder den, fordi der i halvdelen af alle sager, hvad enten vi snakker om børne- eller voksenhandicapområdet, simpelt hen er truffet en forkert afgørelse.
Og så har jeg oplevet, når jeg har diskuteret de her spørgsmål, at nogle siger: Nå ja, men det er jo kun dem, der bliver påklaget.
Det gør jo, at situationen er ekstremt alvorlig, for udover at afgørelserne i de sager, der bliver påklaget, for hver andens vedkommende er skruphamrende forkerte, så er det også sådan, at der er masser af borgere, som helt naturligt har vanskeligt ved at klage lige præcis i kraft af deres handicap, som, hvis de ikke har nogle aktive pårørende, altså kan regne med, at de ikke får det, de har krav på.
En af oplægsholderne ved høringen havde den, synes jeg, vigtige pointe, at når vi nu forhåbentlig snart skal have omlagt handicapområdet efter den evaluering, der er i gang, så er det helt påtrængende, at vi får en reform af retssikkerheden.
Hun sagde noget i retning af: Hvad nytter det at ændre loven, hvis den alligevel ikke bliver overholdt?
Derfor er det voldsomt vigtigt, at vi diskuterer retssikkerheden.
Jeg synes, det er godt, at der bliver bragt forslag ind her i salen – tak for det – med konkrete bud på, hvad det så er, vi kan gøre.
Jeg vil sige, at jeg synes, at forslaget om en retssikkerhedsfond er godt.
Jeg kan høre, at ministeren ikke helt tror på de økonomiske incitamenter, og jeg er enig i, at det ikke alene kan gøre det, men jeg tror ikke desto mindre, at det ville have en effekt, hvis det var sådan, at kommunerne vidste, at hvis de lagde et tryk ned i systemet, så blev det ikke billigere, men i bedste fald det samme, og for min skyld også gerne en omkostning, så de kunne være sikre på, at der kom nogen efter dem, hvis der var blevet truffet en forkert afgørelse.
Det er godt, fordi det jo giver kompensation til borgerne.
Hvad hjælper det, hvis man ikke har haft ledsagelse i et halvt år, hvor man havde krav på det?
Så er det klart, at det jo ikke hjælper i den forstand, at man får en økonomisk kompensation, men det er dog et forsigtigt lille plaster på såret.
Og så er der jo det gode ved fonden, at den, i hvert fald som Advokatsamfundet har beskrevet det, er skruet sådan sammen, at den kan bidrage til, at mennesker kan få juridisk bistand.
Vi synes, det er et godt forslag, og vi kan støtte det.
Vi synes også, det kan være fornuftigt med opsættende virkning.
Man kunne også gå den anden vej, som jeg udfrittede ministeren lidt om, og måske bruge den varslingbestemmelse, der er lavet, og som vi fra Enhedslistens side tidligere har stillet forslag om at § 107, § 108 og § 85, altså botilbudsparagrafferne og paragraffen vedrørende socialpædagogisk bistand, kom ind under.
Det lyder jo, som om der ikke er flertal for forslaget, men jeg synes, at vi skal prøve at se, om vi – forhåbentlig alle sammen eller i hvert fald et flertal – ikke kan lave en beretning, hvor vi får peget fremad og meget præcist får sagt til regeringen, at vi appellerer til, at det må være sådan, at vi, når vi nu skal i gang med at lave en reform på handicapområdet, som jeg håber og tror på bliver en stor reform, så også i fællesskab skal kigge meget grundigt på retssikkerheden, for det må i hvert fald i det mindste gå hånd i hånd.