runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ida Auken (RV), 2018-10-09:
Mange tak.
Det her lovforslag forpligter jo kun det offentlige og ikke virksomhederne, så det skulle gerne være muligt for små virksomheder stadig væk at kunne klare det ad anden vej.
Det er simpelt hen sådan, at det offentlige med lovforslaget, og det synes vi er en god idé, gør det så let som muligt for virksomheder at handle med det offentlige, og vi mener også, det er en god idé, at indkøbscentraler og ordregivende enheder skal kunne modtage og behandle elektroniske fakturaer.
Samtidig er det udmærket, at det ikke forpligter private virksomheder, idet de fortsat vil kunne anvende de eksisterende standarder.
Det gør det også lettere at handle på tværs af grænser i EU.
Der er jo mere end hundrede tusinder af danske arbejdspladser, der er afhængige af eksporten til EU.
Så det er sådan set noget, der gerne skulle gavne danske virksomheder, ikke mindst de mange, der handler med vores kollegaer i EU.
Så vi støtter forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-10-09:
Mine kolleger har jo fint gennemgået, hvad forslaget går ud på, nemlig at der nu skal være en elektronisk fakturering ved offentlige udbud, og at vi skal have en fælles europæisk standard.
Det giver jo rigtig god mening.
Derfor er der ikke så meget at tilføje heroppefra, andet end at jeg synes, at når vi diskuterer de her ting, kan man ikke sige nok, at der altså er et mismatch imellem, at vi er verdens mest digitaliserede land, og at vi ligger på en 34. plads, når det kommer til sikkerhed i it-systemer og i vores digitaliserede systemer.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at det ikke er tilfredsstillende, og at der er nogle risici ved det.
Det er ikke i dag, vi skal løse det, men jeg synes bare, at det er vigtigt.
Nu kigger jeg også på ministeren, og jeg ved også, at innovationsministeren er på sagen; det er noget, vi alle sammen bliver nødt til at hjælpe hinanden med, for det er ikke rimeligt, at vi digitaliserer løs – det er rigtig godt – men så ikke også kan love borgere og virksomheder, at deres data er sikre.
SF støtter, og jeg skulle hilse fra Enhedslisten og sige, at det gør de også.
Anders Johansson (KF), 2018-10-09:
Mange tak.
Lovforslaget handler, som flere af de foregående ordførere har været inde på, om at gøre det nemmere for virksomhederne at handle på tværs af EU-landene i forbindelse med offentlige udbud.
I dag er det sådan, at landene i EU har udviklet tekniske løsninger, som ikke umiddelbart arbejder sammen, og det virker i praksis som en teknisk handelshindring.
Dermed bliver det også vanskeligere for virksomhederne at byde ind på offentlige udbud, og det mindsker også virksomhedernes retssikkerhed.
Med lovforslaget bliver det nemmere at bruge elektronisk fakturering på tværs af EU-landene, og dermed bliver det også lettere at handle på tværs af grænserne.
Lovforslaget er desuden en udmøntning af et EU-direktiv, hvilket betyder, at reglerne kommer til at gælde i alle EU-lande.
Dermed vil det også gavne danske virksomheder, og deres transaktionsomkostninger vil også blive reduceret, når de byder ind på opgaver i andre EU-lande.
Jeg synes også, det er vigtigt at understrege, at forslaget ikke vil stille krav til virksomhederne om at anvende den europæiske standard, når de laver elektronisk fakturering, og dermed vil det heller ikke påføre virksomhederne øgede omkostninger.
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at frihandel og færrest mulige handelshindringer, herunder selvfølgelig også tekniske, er en fordel for Danmark.
Danmark er en lille og åben økonomi, og derfor har vi store fordele af samhandel.
Samhandelen gør både Danmark og EU markant rigere, så vi bakker naturligvis lovforslaget op.
Rasmus Jarlov (KF), 2018-10-09:
Tak for bemærkningerne.
Det er jo min jomfrutale som minister.
Jeg havde måske håbet på noget mere mindeværdigt end et lovforslag om elektronisk fakturering ved offentlige udbud, men ikke desto mindre er det et udmærket lovforslag, som jeg er glad for opbakningen til fra ordførerne, og jeg er selvfølgelig også glad for de kommentarer, der er kommet undervejs.
Vi har siden 2005 stillet krav om e-fakturering, når man handler med det offentlige.
Lovforslaget her implementerer EU's direktiv om elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud i dansk lov.
Lovforslaget stiller krav om, at danske offentlige myndigheder, indkøbscentraler og ordregivende enheder skal modtage og behandle elektroniske fakturaer efter den europæiske standard.
Danske offentlige myndigheder har i mange år anvendt e-fakturering, og lovforslaget vil derfor ikke medføre store ændringer for det offentlige i Danmark.
For virksomhederne er der ikke noget krav om, at de skal anvende den europæiske standard, når de sender elektroniske fakturaer.
De kan fortsat gøre brug af den danske fakturastandard, da lovforslaget kun stiller krav til offentlige myndigheder.
Virksomhederne vil derfor ikke have øgede omkostninger ved lovforslaget, da de ikke pålægges omstilling til den europæiske standard.
For de virksomheder, som handler med andre europæiske myndigheder, vil det dog være en fordel at anvende den europæiske standard, da der vil kunne faktureres på samme måde i hele EU.
Ligesom det har været tilfældet i den offentlige sektor, vil der for erhvervslivet være store besparelser at hente ved at øge anvendelsen af elektronisk fakturering.
Det er en vigtig del af at digitalisere og dermed effektivisere hele udbuds- og indkøbsprocessen, hvilket flere interessenter har peget på i deres høringssvar.
Det næste naturlige skridt er at standardisere elektroniske ordrer og kataloger for at effektivisere processen yderligere, og derfor prioriterer regeringen arbejdet med udviklingen af europæiske standarder på dette område.
Med det her lovforslag tager vi i fællesskab med andre EU-lande et stort skridt i udviklingen af en bedre og mere teknologisk tidssvarende måde at håndtere e-fakturering på.
Det er en fordel for virksomhederne og giver bedre mulighed for handel på tværs af grænser.
Jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget i udvalget.
Karin Gaardsted (S), 2018-10-09:
Tak for det.
Også med dette lovforslag er der tale om en gennemførelse af et EU-direktiv.
Det skal modernisere og harmonisere de enkelte medlemslandes varemærkesystemer og EU-varemærkesystemet.
Der sker en forenkling, og flere love på området bliver lagt sammen – alt sammen til gavn for forståelsen og for retssikkerheden, og det er også en lettelse for virksomhederne.
Varemærker anvendelse jo til at kendetegne en virksomheds varer eller tjenesteydelser.
Og lovforslaget omfatter også ændringer, som ikke er en direkte følge af direktivet.
Med lovforslaget vil det ikke længere være et krav for registrering af et varemærke, at varemærket skal gengives grafisk, men blot på en passende måde, således at varemærkerettighedens indhold kan fastslås klart og præcist.
Og det er der nogle af høringssvarene der sætter spørgsmålstegn ved, for kan vi være sikre på, at man kan beskrive det, når vi nu hidtil har skullet vise det grafisk?
Ved knopskydning er der gennem årene kommet en lang række rettigheder, som efterhånden kolliderer med hinanden.
Disse bliver nu justeret, så de afspejler praksis ved EU-Domstolen.
Og lovforslaget giver endvidere mulighed for, at en rettighedsindehaver vil kunne forhindre, at varemærkeforfalskede varer fra tredjelande kommer i transit i det danske toldområde i erhvervsmæssigt øjemed.
Og der sker en forenkling og harmonisering af den struktur, der ligger bag ansøgningsgebyrer, så en ansøgning fremover som udgangspunkt omfatter én vare- eller tjenesteydelsesklasse mod tidligere tre klasser.
Ud over varemærkeloven omhandler lovforslaget også en bemyndigelse i gassikkerhedsloven til at fastsætte nogle straffebestemmelser.
Og endelig indføres der nye bestemmelser om overførsel af gebyrindtægter fra Patent- og Varemærkestyrelsen til Nævnenes Hus i Viborg.
Det er en lidt blandet buket, kan man sige, men Socialdemokratiet støtter forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2018-10-09:
Tak, hr. formand.
Nu vil jeg nødig lyde som en grammofonplade, men fru Karin Gaardsted har jo på glimrende vis fortalt om nogle af de ting, som det her lovforslag indeholder.
Det er sådan, at inden et varemærke registreres, udarbejder styrelsen en søgningsrapport, der indeholder eksempelvis identificering af ældre registrerede varemærker, som ansøgeren eventuelt kan komme i karambolage med og krænke i forbindelse med ansøgningen om sit nye varemærke.
Mod et ekstra gebyr vil man så også kunne få udarbejdet en nærmere begrundet søgningsrapport, som især vil kunne gavne mange af de små og mellemstore virksomheder, som kan finde det meget vanskeligt at navigere rundt i de her lovgivningsprocesser, i forhold til at man selvfølgelig er bange for at komme i konflikt med andre registrerede varemærker.
Som fru Karin Gaardsted også var inde på, er det jo sådan, at der ofte er tale om kopiproduktion, varemærkeforfalskede varer, og nogle af dem kommer også ofte i transit i flere lande, og der er det jo en god ting, at vi med det her lovforslag og de ændringer, der kommer, netop får mulighed for at gøre en indsats i forhold til de ulovlige varer, som kommer i transit i et dansk toldområde.
Endelig ligger der også i forslaget, at vi skal have en harmonisering af nogle af ansøgningsgebyrerne i forhold til EU-varemærkekontoret.
Så det er en række små ændringer, tilpasninger, som gør, at den gældende varemærkelovgivning i Danmark vil komme op på et højere niveau, og hvor vi også er i stand til bedre at honorere de krav, man forventer der er på et internationalt marked – og på et oplyst grundlag.
Og så er det jo som sagt også sådan, at især de små og mellemstore virksomheder vil komme til at stå bedre i forhold til at få undersøgt og belyst deres mulige varemærkeansøgninger på et kvalificeret niveau.
Så Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-10-09:
Jeg talte netop meget for det symbolske stærke i, at Grønland også tiltræder den her aftale.
Hvor ser jeg rigsfællesskabet bevæge sig hen?
Jamen jeg tror, at vi inden for de næste 7 år kommer til at få en meget ny sammensætning, fordi vi bliver nødt til at se på den tid, vi lever i nu, altså at vi er ligeværdige lande, som er gået sammen i et rigsfællesskab, hvor vi kan varetage nogle ting meget klogere sammen, end vi kan hver for sig.
Jeg er ikke så interesseret i at skulle bestemme, hvordan og i hvilket tempo nogle vil diskutere selvstændighed eller ej.
Det skal jeg ikke blande mig i, jeg skal egentlig bare stå til rådighed for det.
Men jeg vil gerne diskutere, hvordan det er, vi samarbejder.
Der synes jeg jo, at det specielt på området omkring sikkerheds- og udenrigspolitik er vigtigt, at vi får det gjort på en meget, meget mere ligeværdig måde, og at det ikke bliver sådan noget, hvor man altid skal banke på for at få lov til at være med, men at det er et ligeværdigt samarbejde.
Så er der selvfølgelig EU, som er noget særligt, for det er jo noget, som Danmark er med i, og der varetager vi så de interesser, vi gør, for Danmark.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi begynder at få set på vores måde at samarbejde på, altså at det er et ligeværdigt samarbejde, og specielt i forhold til udenrigs- og sikkerhedspolitik skal det udvikles.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-10-09:
Tak for det.
Jeg synes jo, det er lidt hyggeligt, at hr. René Gade oplever, hvordan vi i det mindste på sundhedsområdet faktisk meget, meget ofte – og heldigvis for det – er enige.
Det er simpelt hen et alt for vigtigt område til at være alt for uenige på, og derfor bliver det her også bare en meget, meget kort ordførertale.
Jeg vil sådan set gerne tildele hr. Flemming Møller Mortensen æren for den mest forståelige ordførertale på det her punkt i aften.
Det er jo et rigtigt svært forslag at forklare, og derfor vil jeg simpelt hen ikke begive mig ud i at forsøge en gang til, for nu har vi hørt det rigtig mange gange.
Så jeg ligger fuldstændig i tråd med det, som hr. Flemming Møller Mortensen allerede har sagt fra talerstolen.
Aleqa Hammond (NQ), 2018-10-09:
I forbindelse med Arktis ser vi, at vi meget ofte skal til Udenrigsministeriet for at få vores stemme igennem.
Meget ofte føler Grønland sig overset og ikke inviteret med til bords, når der diskuteres emner, som har med Grønland at gøre; f.eks. når Danmark snakker med USA om muligvis lufthavnsbyggeri eller oprustning i de arktiske områder, hvor Grønland nævnes, men ikke sidder med til bords.
For Grønland er trods alt en stor del af udenrigspolitikken i Danmark.
Hvad bør man gøre for at sikre, at den der ligeværdighed bliver stærkere?
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-10-09:
Nu får Venstres ordfører det til at lyde, som om det er den Venstreledede regering, der har drevet life science frem i Danmark og har lavet en strategi for det.
Jeg tror nu nok, at alle, der måtte lytte til det her, ved, at tidligere regeringer har highlighted og i den grad understøttet life science-strategien, både farma- og medicoteknisk og alt det andet, vi har i Danmark.
Så der følger den borgerlige regering bare det, som den socialdemokratisk ledede regering også lagde grundstenen til.
Så vil jeg sige om økonomien: Jamen vi kan jo ikke læse noget i lovforslaget om, hvad der er forbundet med økonomi i forhold til to præparater, to lægemidler.
Det, vi blot siger, er: Lad os dog få en politisk drøftelse af det her.
Jeg har sagt det for nu at bruge ordførerens retorik fuldstændig fredsommeligt.
Lad os dog frem mod tredjebehandlingen kigge på, om ikke vi kan udvide det her, for når vi kigger i høringssvarene, er der adskillige høringssvar, der siger, at det bliver for sårbart med kun to produkter.
Der er jo ingen, der ved, om begge produkter når frem og stadig væk er en del af forsøgsordningen, når den skal evalueres om 3 år.
Jane Heitmann (V), 2018-10-09:
Jeg tror bare lige, at jeg vil tillade mig at citere ganske kort, hvad jeg sagde i min ordførertale.
Jeg sagde, at i marts 2018 fremlagde regeringen en vækstplan for life science med 36 initiativer, og et af initiativerne i den forbindelse var et forslag om risikodeling.
Og nej, det er ikke noget nyt, at skiftende regeringer har støttet op om life science, men når jeg specifikt nævner regeringens vækstplan for life science, er det jo, fordi det her forslag om risikodeling indgik i lige præcis den her regerings – hvad skal man sige – prioriteringer i forhold til life science.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-10-09:
Men life science er jo meget andet, og der er masser af forløbere for det.
Vi havde et vækstforum specifikt til det her område, da vi sad i regering.
Så det er blot for, at vi ikke kommer til at stå og hakke på hinanden, men siger, at vi bygger ovenpå.
Det gør vi hver dag.
Jeg sagde i min ordførertale, at en af grundene til, at vi har det land, vi har, er, at vi har taget nye initiativer ind.
Og en ting er i hvert fald sikker, nemlig at jo bredere flertal der står bag initiativerne, jo mere robuste bliver de.
Vi kaster os ind det her og siger – og det er jeg glad for at Dansk Folkepartis ordfører også siger – at hvis vi kan gøre den her forsøgsordning yderligere robust, vil vi gerne hjælpe med det.
Jeg sagde også ved en tidligere ordførertale her i salen i aften: Hvor er det dog irriterende, at hver gang vi skal til at tage nogle bedre initiativer, skal vi til at hugge en hæl og klippe en tå andre steder og forringe gode ordninger for at finde en økonomi.
Men vi er der, vil jeg bare sige til Venstre.
Det her vil vi gerne diskutere med regeringen.
Jane Heitmann (V), 2018-10-09:
Jamen jeg er jo super begejstret over at stå her og opleve den entusiasme, der er både fra Dansk Folkepartis side og fra Socialdemokratiets side.
Vi er da helt åbne for at diskutere, om man kan udvide paletten.
Og så glæder jeg mig da i øvrigt til, at der kommer konstruktive bud på finansieringen.
Så tak for opbakningen.
Det synes jeg da er helt fantastisk sådan her en tirsdag aften kl. 22.08 eller deromkring.
Stine Brix (EL), 2018-10-09:
En 3-årig forsøgsordning, hvor Lægemiddelstyrelsen får mulighed for at meddele et receptpligtigt lægemiddel generelt klausuleret tilskud på vilkår om risikodeling.
Det lyder jo som volapyk her sent på aftenen.
Men det, det betyder, er, at det offentlige sundhedsvæsen skal kunne dække udgifterne til et tilskud, hvor man afgrænser det til den gruppe af patienter, som man mener vil kunne opnå gavn af det her præparat, og hvor man vurderer, at den behandlingsmæssige værdi er rimelig i forhold til prisen, mens lægemiddelvirksomhederne så skal dække de udgifter, som det offentlige har til tilskud, til den gruppe af patienter, som måtte få det, men som man ikke havde vurderet i første omgang ville få gavn af det.
Jeg ved ikke, om det gjorde det mere klart.
Men jeg synes sådan set, det er en udmærket idé at forsøge sig med.
Vi har kendt til forsøg med det her begreb, risikodeling, fra en lang række andre lande.
Dansk Folkepartis ordfører nævnte det her såkaldt danske begreb pay per cure, eller at man betaler for den behandlingseffekt, der vil være.
Det ved vi at man har forsøgt sig med i nogle andre lande.
Jeg tror, at bl.a. Italien, Frankrig og England har gjort det, og jeg synes egentlig, det princip er ret godt, at man siger, at det kun er, hvis behandlingen rent faktisk virker, at vi også betaler for den.
Men vi ved også i praksis, at det er rigtig, rigtig vanskeligt.
For det, vi kan se i mange af de lande, hvor man forsøger sig med den form for risikodeling, er noget af et slagsmål om, hvorvidt der så rent faktisk har været en effekt eller ej, altså virkelig et juridisk tovtrækkeri mellem industrien og de offentlige myndigheder for at finde ud af, hvordan det så endte, og hvem skal så betale?
Derfor synes jeg egentlig, det er fornuftigt, at man lægger op til en lidt anden model, som er nem at kvantificere, nemlig på et fast antal patienter, som man så har taget en vurdering af er dem der vil få en effekt.
Så må vi prøve at følge, om de vurderinger så rent faktisk også holder stik osv.
Der er jo også andre lande, der, så vidt jeg kan forstå, har lavet en risikodeling, der minder om den her danske model, og jeg kunne godt tænke mig, hvis ministeren kunne hjælpe os lidt med at få de erfaringer med ind i det her forsøg.
Nu har der været noget tale om, hvor mange forsøg der reelt bliver.
Altså, der er to lægemidler, der umiddelbart er finansiering til, men der findes jo, så vidt jeg forstår det, også erfaringer med den her model fra andre lande, og det bør vi jo også tage med, når vi skal kigge på det i Danmark om 3 år.
Men vi støtter lovforslaget.
René Gade (ALT), 2018-10-09:
Inden jeg vil sige, hvad vi mener om lovforslaget, vil jeg bare præsentere en tanke.
Jeg har i mange år haft en idé om, at Debatten på DR2 med Clement Kjersgaard skulle have en pendant et eller andet sted, hvor det handlede om at se, hvor enige man kunne blive i løbet af aftenen, altså sådan et pendul og et barometer, hvor man, jo mere oplyst, man blev, jo mere informeret man blev, jo mere fælles og ens analyse man fik, fordi man blev så og så meget klogere, jo mere enige kunne man så gå derfra.
Så ville det være helt åbenlyst, hvor det var, forskellene, holdningsforskellene, var, men hvor det altså ikke var fakta, man var uenige om, men simpelt hen holdninger, politiske holdninger.
Jeg synes, det er en fornøjelse at være med i Sundhedsudvalget, og det kan være, at det er, fordi det er første gang i den nye samling, at der er så stor enighed.
Men jeg synes efterhånden, at de forslag, vi har været igennem i aften, viser, at det her er områder, som har været debatteret ret kraftigt tidligere, og det er måske derfor, der er så stor enighed om, at det, der er gang i, er fornuftigt.
Derfor kan jeg også med glæde sige, at vi også er positive over for det her lovforslag.
Ud over det vil jeg egentlig ikke sige så meget, end at jeg glæder mig til det næste, hvor vi også er forventningsfulde.
Erik Lund (KF), 2018-10-09:
Tak for det.
Jeg kunne næsten have gjort det lige så kort, men jeg er jo helt enig med hr. René Gade i, at det samarbejde, som jeg nu har oplevet bare i dag, dels i udvalget, dels hvad der foregår her, er helt exceptionelt, og det håber jeg også det er andre steder her på Borgen.
Men om forslaget her vil jeg sige, at i Danmark har vi i dag et velfungerende tilskudssystem, der sikrer, at tilskud til lægemidler ydes i forhold til den enkelte patients behov for tilskudsberettiget medicin.
Det kan vi gøre ved at give mulighed for en risikodeling, således at det offentlige sundhedsvæsen kan friholdes for den økonomiske risiko, der er forbundet med uhensigtsmæssigt førstevalg.
Forslaget muliggør nemlig, at lægemidler, hvor der er økonomisk risiko for uhensigtsmæssigt førstevalg, og som derfor i dag ikke ville opnå generelt klausuleret tilskud, alligevel kan have muligheder for det, ved at Lægemiddelstyrelsen med virksomhedens accept træffer afgørelse om risikodeling.
Risikodelingen betyder jo, at det offentlige sundhedsvæsen dækker udgiften til tilskud til et nærmere bestemt antal patienter, der vurderes at opfylde tilskudsklausulen, mens lægemiddelvirksomhederne dækker det offentliges udgifter til tilskud til det antal patienter, der måtte overstige det, man har forventet.
Det bliver jo ikke en fifty-fifty-deling, men det bliver der, hvor det kommer til at overskride det, som man har forventet.
Fra konservativ side synes vi, at det er ganske fornuftigt, at det offentlige sundhedsvæsen og lægemiddelvirksomhederne deler den risiko, og derfor kan vi støtte fuldt op om det samlede forslag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-10-09:
Tak for det, og tak til ministeren.
Jeg har jo i min ordførertale givet udtryk for, at det her er en rigtig vej at gå, og jeg bider mærke i, at ministeren nu i sin besvarelse siger, at vi skal drage nogle erfaringer.
Det er jo lige nøjagtig derfor, jeg præciserer, at vi i Socialdemokratiet er nervøse for, at vi kommer til at drage for få erfaringer, når det kun drejer sig om to lægemidler, der ligesom kan komme med i forsøgsordningen.
Jeg har nu nærlæst, hvad det er, der står i forhold til økonomiske konsekvenser for stat, kommune og region, og det er jo rigtigt, som ministeren siger, at det eneste beløb, der figurerer her, er et beløb på 1,5 mio. kr. årligt, som skal gå til Lægemiddelstyrelsen og Sundhedsdatastyrelsen i forbindelse med at behandle ansøgninger til det her.
Jeg vil bare sige, at hvis det drejer sig om, om de skal tage sig af vurdere to eller fire præparater, er jeg i hvert fald af den overbevisning, at når først de får lavet setuppet, så koster det ikke det dobbelte at tage sig af at vurdere dobbelt så mange præparater.
Jeg vil bare høre, om ministeren ikke vil kaste sig positivt ind i en dialog med ordførererne om at få udvidet det fra to til eksempelvis fire.
May-Britt Kattrup (LA), 2018-10-09:
Tak for det.
Det her lovforslag er en del af regeringens »Vækstplan for life science« lanceret i marts 2018.
Derudover udspringer forslaget også af anbefalingerne fra den arbejdsgruppe, som udførte et serviceeftersyn af medicintilskudssystemet i 2017.
Forslaget er en styrkelse af danske patienters lette adgang til tilskud til receptpligtige lægemidler, men vil også give patienterne muligheden for, at de hurtigere og nemmere kan tage nye og mere innovative midler i brug.
Det formål støtter vi i Liberal Alliance, fordi vi mener, det er vigtigt, at danskere har så let adgang til nye lægemidler som muligt og får så god behandling og så tidlig behandling som muligt.
Det offentlige sundhedsvæsen friholdes for en række udgifter til tilskud, men patienterne opnår alligevel i disse tilfælde tilskud, da ekstraudgifterne bæres af lægemiddelvirksomhederne.
Så der er altså afgrænsede udgifter for det offentlige sundhedsvæsen.
For Liberal Alliance er det også positivt, at forslaget medfører en administrativ lettelse for lægerne.
Centralt for os er også, at de lægemiddelvirksomheder, som måtte indgå i den her aftale, kan trække deres ansøgning tilbage.
Liberal Alliance støtter forslaget.