Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-02-08:
Tak for ordet.
Og tak for debatten.
Jeg vil gerne afsløre, at jeg ikke selv har fundet på det her forslag.
Alligevel er jeg faktisk rigtig stolt over at fremsætte det på vegne af nye unge kommunalbestyrelsesmedlemmer, som har rejst den her debat i forbindelse med det netop overståede kommunalvalg.
De siger: Stop nu, folketingsmedlemmer, med jeres dobbeltmandater, for det går ud over det vigtige arbejde i byrådene og i regionerne.
Jeg synes, det er fair nok at stille spørgsmålet: Kan det virkelig passe, at man kan passe to folkevalgte poster, hvoraf den ene er på mindst fuld tid?
Og undersøgelser viser da også, at det i det mindste kniber gevaldigt.
Folketingsmedlemmer, som også skal passe et hverv i enten et lokalt byråd eller et regionsråd, må oftere melde afbud til møder i enten byrådet eller regionsrådet eller i Folketinget, og jeg havde nær sagt: naturligvis.
Siden kommunalreformen er opgaverne for folkevalgte byrådsmedlemmer og regionsrådsmedlemmer nemlig næsten fordoblet og udgør i gennemsnit 20 timer om ugen, altså i gennemsnit.
Og mange oplever, hvordan de må frikøbe sig fra civile job for at passe arbejdet i byrådet eller i regionsrådet.
Man kan ikke frikøbe sig fra sit hverv i Folketinget, og modsat byrådskollegerne i civile job er man som folketingsmedlem derfor heller ikke nødt til at bruge vederlaget til frikøb, når arbejdet i byrådet kolliderer med det civile job eller med andre hverv.
Det stiller faktisk ofte folketingsmedlemmer som nogle af de bedst lønnede i kommunalbestyrelsen.
Jeg anerkender naturligvis, at der også er forskel på arbejdsbelastningen for folketingsmedlemmer.
Det siger næsten sig selv, at hvis man er medlem af et stort parti, har man færre ordførerskaber, end hvis man er medlem af et lille parti.
Sådan er det nu engang.
Men det betyder også, at folketingsmedlemmer, som har mange ordførerskaber, vil være nødt til at melde afbud til endnu flere møder, end tilfældet er for folketingsmedlemmer, som har færre ordførerskaber.
Ligesom rigtig mange andre folketingsmedlemmer er jeg selv jyde, og det siger sig selv, at den forholdsvis lange rejsetid mellem min bopælskommune og Christiansborg også ville have stor betydning for mit fremmøde, hvis jeg både skulle passe et lokalt hverv og mit hverv som folketingsmedlem.
Ja, faktisk ville det være tæt på en umulig opgave.
Ja, forskellene er faktisk så store, at man måske endda med rette kunne gøre det gældende, at det er direkte ulighedsskabende.
Men det handler nu ikke kun om transportlængden og penge; det handler også om demokrati, sådan som Enhedslisten også var inde på.
Man kunne måske sige: Spred demokratiet ud på nogle flere, det ville næppe skade nogen.
Det lokale demokrati giver lokale borgere gode muligheder for indflydelse på hverdagen ude i kommunerne.
Det er også lokalt, at man forholder sig til, om det nu er klogt, hvad man beslutter inde på Christiansborg.
Jeg lytter mig til, at der desværre ikke er opbakning til forslaget, men jeg håber, at forslaget kan danne grundlag for nogle gode demokratiske overvejelser i forhold til den måde, som vi i fremtiden skal løse det politiske arbejde på.
Og jeg håber i det mindste, at den debat, som de unge nye kommunalbestyrelsesmedlemmer har rejst, også kan give genklang her i Folketinget, for måske var det en god idé, at vi spredte arbejdet ud på flere.