Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-24:
Tak for det.
Jeg vil ud over at sige tak for velkomsten også godt sige tak til udenrigsministeren for en – synes jeg – god og fyldestgørende redegørelse om den udvikling, der har været i EU-samarbejdet.
Som ministerens redegørelse også klarlægger, har det, kan man vist rolig sige, været et begivenhedsrigt år, og det har det på både godt og på ondt.
Der har været store udfordringer, men de har også givet anledning til, at vi har set indad, og vi har fået lejlighed til at drøfte, hvordan vi kan styrke og forbedre det europæiske samarbejde.
Brexit har selvsagt været en udfordring.
Vi har aldrig før stået i en situation, hvor et medlemsland har valgt helt at forlade Unionen.
Forhandlinger om Storbritanniens udtræden af EU har derfor fyldt meget på dagsordenen, og mens vi i Venstre ærgrer os over at have mistet en nær ven og allieret i EU, håber vi naturligvis på, at vi også fremover kan have et godt og givende samarbejde med Storbritannien.
Trods Brexit vurderer jeg flygtninge- og migrationskrisen til at have været EU's største udfordring i 2016.
Da flygtninge- og migrationskrisen for alvor tog fart i 2015, blev man særlig opmærksom på, at kontrollen med EU's ydre grænser ikke var god nok.
Det førte til, at flere medlemslande lukkede deres nationale grænser, ja, selv i Sverige og også her i Danmark, ved den dansk-tyske grænse, er der blevet indført grænsekontrol.
Det er vigtigt for mig at slå fast, at grænsekontrollen jo er midlertidig og i overensstemmelse med grænsekodekset for Schengen, og vi fortsætter med den, så længe det er nødvendigt, men heller ikke længere.
Danmark kan ikke dæmme op for migrationsstrømmen alene, og derfor indgik EU's stats- og regeringschefer en aftale med Tyrkiet sidste år – vel at mærke en aftale, der har virket, tror jeg nok jeg tør sige, over al forventning.
Derudover har EU etableret en række migrationspartnerskaber med tredjelande med det formål at standse irregulær migration og tilskynde tilbagesendelsen af udlændinge på ulovligt ophold.
Det er en styrke, at vi gennem EU kan vedtage disse store mellemstatslige og ikke mindst effektive aftaler, for tiltagene på tværs af lande har nemlig sikret, at vi har mindsket antallet af flygtninge og migranter, der kommer til Europa, og vi har mindsket antallet af druknede i Middelhavets bølger, og vi kan hjælpe endnu flere mennesker i deres nærområder.
Så nok har udfordringerne gjort os klogere på EU-projektets svagheder, men de har også gjort os bevidst om Unionens styrker.
Vi danskere sagde – i mine øjne, i Venstres øjne – nej til en styrkelse, da vi i december 2015 desværre stemte nej til at afskaffe retsforbeholdet og erstatte det med en tilvalgsordning.
Det er en udfordring for danskernes sikkerhed og tryghed.
Så lad os håbe, at aftalen, selv om det altså kun er det næstbedste, kan skabe gode vilkår for politiets vigtige arbejde for at sikre trygheden for os danskere.
Resten af retsforbeholdet og de retsakter, vi stemte om, er vi desværre afskåret fra at være med i, men lad os se, hvad fremtiden bringer.
Det indre marked kan styrkes yderligere, vi kan få et digitalt indre marked, vi kan få et indre marked i forbindelse med energi, og så kan vi også lave frihandelsaftaler i endnu større omgang end i dag.
Et godt eksempel på, at der fortsat er håb forude, er EU's frihandelsaftale med Canada, den, der hedder CETA, som nu efter flere års forhandlinger endelig er ved at falde endegyldigt på plads.
Jeg kan fortælle, at Europaudvalget jo var i Canada for at høre om canadiernes forventninger til aftalen, og canadierne har simpelt hen den forventning, at det kan være en slags plan B, hvis eller når USA gør alvor af præsident Trumps mere protektionistiske politik.
Så Canada, der i dag er meget afhængig af at kunne eksportere til USA, forventer simpelt hen, at de i stedet kan eksportere mere til Europa, og det vil være glædeligt for begge parter.
Så jeg ser frem til, at vi i Folketinget her om ikke længe kan godkende og dermed ratificere aftalen endeligt, en aftale, der kommer til at fjerne mere end 99 pct. af de toldbarrierer, der i dag er mellem EU og Canada, og en aftale, der forventes at betyde en årlig besparelse på næsten 4 mia. kr. for europæiske eksportører.
Vi bliver formentlig et af de allerførste lande, der ratificerer aftalen, og det synes jeg er ganske glædeligt, for det er virkelig kerne-EU, altså indgåelse af frihandelsaftaler.
Så jeg vil tillade mig at runde af ved at tage de optimistiske briller på – det kan være, jeg skal låne Dansk Folkepartis ordfører dem ved lejlighed, så han kunne se lidt lysere på tilværelsen – for selv om det er ganske rigtigt, at 2016 har budt på udfordringer for EU-samarbejdet, har håndteringen af disse udfordringer altså også skabt fundamentet til, at vi forhåbentlig kan få et endnu bedre europæisk samarbejde fremover.