Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-13:
Tak for det.
Og tak for de mange positive tilkendegivelser, der har været om redegørelsen.
Vi står jo i år fuldstændig samme sted som sidste år, sådan i debatformen.
Alle partier i Folketinget er enige om at søge aftalen, og vi bakker sådan set op, men vi får alligevel en levende debat, fordi vi jo selvfølgelig kommer dertil fra hvert vores udgangspunkt, og sådan er det nok.
Da vi sidste år gjorde status over dansk politis situation i forhold til Europol, havde aftalen kun været i kraft et halvt år.
Som konsekvens af aftalens overgangsordning havde dansk politi fortsat haft direkte adgang til Europols informationssystem indtil den 1. november 2017.
Med andre ord havde vi ikke endnu det fulde billede af, hvordan aftalen ville blive udmøntet.
Europol-aftalen er i dag implementeret i sin helhed, og redegørelsen gennemgår dansk politis erfaringer med aftalen i praksis.
Redegørelsen viser, at Europol-aftalen er blevet udmøntet på en sådan måde, at Danmarks operationelle udbytte af Europol-samarbejdet i videst muligt omfang er bevaret.
Det er meget positivt.
Da vi indgik aftalen var det jo netop afgørende, at dansk politi så vidt muligt kunne fastholde det daværende samarbejde med Europol.
Redegørelsen bekræfter, at det i vidt omfang er lykkedes os at fastholde status quo.
Det ses bl.a. ved, at dansk politi inviteres til at deltage i nye operative analyseprojekter, at dansk politi deltager i bestyrelsesmøderne, og at dansk politi fortsat har en 24-7-adgang til at dele oplysninger med Europol.
Det glæder jeg mig over.
Det bekræfter, at vi grundlæggende har en god aftale med Europol – en aftale, som sikrer, at dansk politi fortsat kan være tæt på samarbejdet i Europol.
Redegørelsen beskriver dansk politis situation i forhold til Europol, som situationen nu engang er, hverken mere eller mindre.
Det har fra dag et været klart for os alle, at Danmark som tredjeland ikke ville have samme rettigheder som medlemmerne af Europol.
Det er kendt stof, det giver sig selv, og det er et grundvilkår for dansk politis nuværende samarbejde med Europol.
Når det så er sagt, kan jeg godt forstå, hvis man bliver overrasket, når man læser den del af redegørelsen, som beskriver, at dansk politi i 5 dage i dette efterår oplevede at have en mere begrænset adgang til Europols databaser end normalt.
Den mere begrænsede adgang var konsekvensen af en beslutning truffet af Europol, en beslutning, som berørte alle de tredjelande, som Europol har indgået en samarbejdsaftale med.
Danmark er som bekendt et tredjeland i forhold til Europol, og vi blev derfor i første omgang berørt af Europols beslutning.
Danmark skulle dog aldrig have været omfattet af beslutningen.
Det skulle vi ikke, da der med Danmarks aftale med Europol er taget højde for de procedurekrav, som Europols beslutning vedrørte.
Europol rettede derfor også op på fejlen, og efter 5 dage var vi tilbage til de normale procedurer for samarbejdet mellem Danmark og Europol.
I de 5 dage havde dansk politi desværre kun i begrænset omfang adgang til at modtage oplysninger fra Europol med den nødvendige hurtighed og smidighed.
Det kan vi selvsagt ikke være tilfredse med.
Men i et samarbejde, som også er baseret på gensidig tillid til hinanden, må jeg have tiltro til, at Europol har lært af fejlen, og at vi ikke oplever noget tilsvarende igen.
Redegørelsen beskriver også, at Danmarks udtræden af Europol medfører, at dansk politi fremadrettet ikke kommer til at have de samme redskaber i kampen mod den grænseoverskridende kriminalitet som politiet i de øvrige EU-lande.
For nuværende drejer det sig navnlig om, at dansk politi ikke får adgang til at implementere Europols nye system QUEST, som vil give medlemslandene mulighed for at indføre en mere smidig og hurtig adgang til at dele oplysninger i EIS, eksempelvis ved at det operative personale i forreste linje får adgang til at søge i EIS via mobiltelefoner.
Tendensen går også mod, at opslag i EIS ikke blot foretages af betjente, som sidder bag en computer på et kontor, men også foretages på gaden som led i almindelige politiforretninger.
Den udvikling kan vi ikke deltage i.
Jeg tror, at mange her i salen vil være interesserede i, hvornår QUEST så går fra at være et fremtidsprojekt til at blive virkelighed.
Tid er jo en relativ størrelse.
Allerede da vi indgik aftalen, var vurderingen, at QUEST ville blive virkelighed inden for meget kort tid.
QUEST havde da bevæget sig fra skrivebordet til et pilotprojekt.
I år er meldingen fra Europol, at to medlemslande snart vil tage systemet i brug operativt.
Igen i år angives det derfor i redegørelsen, at QUEST vil være virkelighed om meget kort tid.
Siden aftalens indgåelse har der været en bevægelse mod det tidspunkt, hvor QUEST går i luften.
Tidsvurderingerne om meget kort tid er derfor blevet fastholdt.
På baggrund af oplysninger fra Europol vurderes det, at QUEST snart vil tages operativt i brug, ikke i alle lande fra start og ikke med adgang til alle oplysninger, men QUEST bliver til virkelighed.
Det får Danmark ikke adgang til.
Men vi har og vil vedblive med at have adgang til Europols databaser døgnet rundt.
Det er helt afgørende.
Redegørelsen beskriver, hvordan dansk politi har valgt at udmønte denne adgang i praksis.
Det fremgår af redegørelsen, at dansk politi uden for almindelig arbejdstid foretager en konkret vurdering af, om et opslag i Europols databaser er af hastende karakter eller ej.
I de tilfælde, hvor opslaget ikke haster, foretages opslaget først inden for almindelig arbejdstid og af de dansktalende Europol-ansatte.
Det er en selvvalgt løsning.
Rigspolitiet kan efter aftalen sende anmodning om søgninger på alle tider af døgnet via Rigspolitiets døgnbemandede operationscenter til Europol.
Det gør Rigspolitiet også i de tilfælde, hvor søgningen haster.
Rigspolitiet kan også vælge at have yderligere Europol-ansatte til at betjene Danmark, så der vil være døgnbemanding af Europol-ansatte, som kan foretage opslag på Danmarks vegne.
For nuværende er det Rigspolitiets vurdering, at der ikke er behov for at ændre praksis for opslag uden for almindelig arbejdstid, da den eksisterende praksis er velfungerende.
Rigspolitiet følger løbende udviklingen, og skulle der vise sig behov for yderligere Europol-ansatte til at sikre en tilfredsstillende betjening af dansk politi, giver aftalen også mulighed for, at vi opnormerer fra de nuværende fire Europol-ansatte til otte ansatte.
Praksis for opslag uden for almindelig arbejdstid må imidlertid ikke sammenblandes med Rigspolitiets vurdering af, at aftalens særlige ordning i forhold til dansk politis adgang til søgning i EIS i visse tilfælde kan forsinke og vanskeliggøre f.eks. grænsekontrolarbejdet sammenlignet med situationen før den 1. november 2017.
Det ændrer antallet af ansatte jo ikke på.
Men afgørende er dog, at Rigspolitiet fortsat vurderer, at den særlige ordning, som Europol-ansatte får, til opslag i EIS på vegne af dansk politi generelt set er operativt tilfredsstillende.
Det skyldes, at dansk politi ikke inden for det seneste år har oplevet, at de længere sagsgange har haft operativ betydning.
Redegørelsen beskriver dansk politis erfaringer det seneste år, og som jeg har sagt før, er jeg glad for, at vi har aftalt, at der årligt skal gøres status over dansk politis situation i forhold til Europol.
Selv om debatterne kan komme til at ligne hinanden, giver det os dog en god lejlighed til lige at tage bestik af situationen og få mulighed for at drøfte, om dansk politi fortsat har de bedst mulige redskaber til rådighed i kampen mod grænseoverskridende kriminalitet.
Bekæmpelse af alvorlig grænseoverskridende kriminalitet er en høj prioritet.
Vi holder derfor et vågent øje med, at dansk politi fortsat er tæt på samarbejdet i Europol, og hvordan samarbejdet udvikler sig.
I mellemtiden synes jeg vi skal glæde os over, at det er lykkedes at opnå en god aftale med Europol.
Danmark har et helt særligt forhold til Europol.
Europols egen evaluering af aftalen konkluderer, at Danmark har en bedre aftale med Europol end noget andet tredjeland, og at Danmark er en særlig samarbejdspartner.
Den særstatus vil vi jo stædigt holde fast ved.
Jeg beklager, hvis talen her bliver sådan en meget slavisk gennemgang, men jeg synes jo: Det er en redegørelse.
Det er måske lidt småkedeligt, men det må I så leve med.
Men jeg syntes sådan set, vi skulle tage det step by step, og det har jeg prøvet at gøre så loyalt, jeg kan, over for den redegørelse, vi har fået fra Rigspolitiet.