Christian Poll (ALT), 2019-03-14:
Det er jo egentlig en fantastisk sag, som bliver rundet af her i dag eller i den her periode med det her lovforslag.
Den startede i juni 2017 med et lille bilag til et udvalgsmøde i Energi-, Forsynings- og Klimaudvalget.
Det var et bilag, som kunne være løbet igennem alle indbokse, uden at nogen havde opdaget det.
Men vi var nogle, der opdagede det, og det er jo sådan, at Djævelen ligger i detaljen.
Og sagen er smuk, fordi den handler om samarbejdet mellem os politikere på Christiansborg og ministeren, og især om samarbejdet med civilsamfundet, altså alle de mennesker ude i Danmark, som kan gå ind og kæmpe for en sag.
For det, der skete efter det møde, var, at jeg og andre politikere begyndte at stille spørgsmål til, om det nu var fornuftigt at give det her hollandske firma en tilladelse til at efterforske geotermi, men også fossil energi, altså olie og gas, i undergrunden nede på Lolland-Falster.
Og i løbet af en uge var der faktisk en stærk og spirende bevægelse på Lolland-Falster, som kæmpede for den her sag.
Så i løbet af de næste måneder kom der en voksende bevægelse i befolkningen på Lolland-Falster bakket op af fagpersoner og bakket op af miljøorganisationer og en masse andre gode kræfter, samtidig med at vi her i Folketinget arbejdede for at få belyst sagen og få belyst, hvilke muligheder der er, for, ja, at give tilladelse til noget geotermi, for det er en del af fremtidens energisystem, men uden at give tilladelse til fossil energiudvinding på landjorden.
Derfor var det rigtig lykkeligt, at ministeren på et tidspunkt valgte at stille sig frem med den beslutning, som nu bliver implementeret her i dag, nemlig at stoppe for al fremtidig olie- og gasefterforskning på land og i de indre danske farvende.
Det vil jeg gerne rose ministeren for, altså at tage den beslutning.
Som andre ordførere har sagt, kan man spørge: Hvad betyder den i praksis?
For der har ikke været kommerciel udnyttelse af olie og gas på landjorden i Danmark.
Men der har været den her trussel hele tiden i åben dør-konceptet om, at man kunne få den situation, som vi netop har set her, nemlig at et kommercielt firma kommer ind og siger: Vi vil gerne have lov til at efterforske her, vi vil gerne have lov til at udvinde det, vi finder.
Og så skal ministeren egentlig bare orientere udvalget og så sige ja tak.
Derfor er der behov for, at vi kigger på åben dør-modellen.
Jeg synes, at den har haft sin tid, og den har også nogle problemstillinger, som man bliver nødt til at kigge på fremadrettet.
Og den her sag er jo en sag, som er endt lykkeligt, og som jeg ser som et første skridt mod at afvikle udvindingen af olie og gas i Danmark i det hele taget.
Tilbage er der nu udvindingen i Nordsøen, som vi har haft i mange år, og som toppede omkring 2007-2008, og som nu er nede på en tredjedel af det, der var, da den var på toppen.
Så det vil sige, at der allerede her er en udvikling med, at vi, hvis vi ville, kunne udvinde mindre og mindre fossil energi i løbet af en ganske kort årrække.
Danmarks Statistik siger, så vidt jeg husker, at omkring 2032-2033 vil der ikke være meget mere at komme efter, og derfor kan vi lige så godt begynde at indstille os på at skulle tage samme beslutning for udvinding af olie og gas i Nordsøen.
Sagen er jo, at hvis vi skal overholde Parisaftalen, så siger videnskaben os, at 80 pct. af de kendte reserver skal blive i undergrunden.
Det gælder Danmark, og det gælder alle de andre lande i verden, og derfor er det vigtigt at se den her beslutning og det her lovforslag som et første skridt i den store beslutning om helt at stoppe udvindingen af olie og gas i Danmark.