runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Juel-Jensen (V), 2019-02-28:
Venstre kan ikke bakke op om forslaget, men jeg deler ambitionen om, at det er vigtigt, at dansk eksport af våben og militært udstyr ikke misbruges af undertrykkende regimer til at begå krænkelser af menneskerettighederne.
Vi har haft debatten før, og derfor vil jeg gerne gentage mig selv.
Danmark har allerede en restriktiv og effektiv administration på eksportkontrolområdet.
Den er baseret på EU's fælles regler for våbeneksport, altså de regler, som ministeren har redegjort for tidligere.
Man burde måske også have rejst det her i en dialog med Udenrigsudvalget og udenrigsministeren og ikke Forsvarsudvalget.
Sluttelig skal jeg hilse fra De Konservative og sige, at de på det her område er enige med Venstre.
Eva Flyvholm (EL), 2019-02-28:
Jeg må sige, at det her område jo både berører forsvars-, udenrigs- og retsområdet.
Sådan er det jo, hver gang vi diskuterer de her ting – at det kører lidt frem og tilbage.
Så det er så et spørgsmål om, hvor man mener det kan ligge bedst.
Men hvorom alting er, er jeg sikker på, at ordføreren er i stand til at svare på det, jeg gerne vil spørge om: Mener Venstre, at menneskerettighedssituationen i Egypten er sådan, at det er forsvarligt at sende danske våben til dem?
Peter Juel-Jensen (V), 2019-02-28:
Det er jo derfor, at det kunne have været spændende, at ordføreren havde taget den diskussion med udenrigsministeren, som står for at skulle vurdere, hvordan situationen er i Egypten.
Jeg skal ikke gøre mig til dommer over forholdene i Egypten.
Det har jeg ikke det fornødne kendskab til.
Men det havde måske været smart at starte med udenrigsministeren, i og med at det med den strategi, der er lagt for eksporttilladelser, starter i Udenrigsministeriet, og så går det over i Justitsministeriet efterfølgende for at få den endelige tilladelse.
Så hvis ordføreren vil have den information, skulle man måske have startet der.
Eva Flyvholm (EL), 2019-02-28:
I forhold til Egypten er det bl.a. forskellige våbendele fra Terma, den danske våbenproducent.
Jeg kender heller ikke de præcise våben.
Jeg har kun en opgørelse fra Justitsministeriet, hvor vi kan se, at over de sidste 4 år er det omkring 175 mio. kr., der er eksporteret for.
Men vi ved heller ikke, præcis hvad det er.
Det ville også være rigtig fint, hvis vi kunne få indsigt i det.
Jeg vil også sige, at når vi kommer med et seriøst forslag til behandling i Folketinget, vil jeg da forvente, at ordføreren også tjekker det af med andre i Venstre, som så måtte være bedre inde i detaljerne.
Jeg synes, at vi her har et problem.
Udenrigsministeren var også meget velkommen til at møde op.
Men jeg håber, at vi får mulighed for at drøfte det videre i behandlingen.
Hvis der er nogle tvivlsspørgsmål, vil vi meget gerne prøve at arbejde videre med dem.
Peter Juel-Jensen (V), 2019-02-28:
Tak for det.
Jeg er altid klar til dialog.
Terma producerer mange andre ting end våbendele.
Det er i hvert fald ikke skydevåben, det er ikke kampvogne, som det tidligere er fremgået.
Terma kunne måske finde på at producere radardele.
De kunne måske også bruges til et civilt formål.
Så jeg synes måske, at man skal gå lidt på listefødder i forhold til at sige, at det er våbenproduktion og våbensalg.
Villum Christensen (LA), 2019-02-28:
Tak for det.
Det helt overordnede problem med forbud er efter vores opfattelse, at virkeligheden ofte er mere nuanceret end som så, og at forbud derfor ofte rammer bredt og meget generelt – ligesom standarder i virkeligheden.
Derudover har nationale forbud ofte den ulempe, at de svækker virksomhedernes konkurrenceevne på et internationalt marked med meget udstrakt arbejdsdeling.
Sådan er det også med et generelt forbud mod salg af krigsmateriel til bestemte lande.
Og derfor har vi også indrettet et meget effektivt eksportkontrolsystem, som fungerer på fælles europæiske regler.
Det synes vi er en god måde at gøre det på.
Vi synes, det fungerer effektivt og langt mere hensigtsmæssigt end det, som forslagsstillerne foreslår, bl.a. fordi reglerne er ens i EU – som ministeren også har været inde på – og at danske virksomheder derfor ikke stilles ringere end deres europæiske kolleger.
Selvfølgelig skal danske virksomheder ikke bidrage til menneskerettighedskrænkelser – det siger sig selv – men vi skal også huske på, at der er mange mennesker i Danmark, som er beskæftiget med at producere forskellige former for krigsmateriel, altså underleverancer eller dippedutter, der kan gå både til civile formål og til militære formål, som Venstre var inde på før.
Og den forretning skal vi jo ikke smadre ved at tage den store hammer frem og indføre generelle forbud – især ikke, når vi allerede i forvejen har et effektivt system til at forhindre den her slags handel.
Derfor stemmer vi imod forslaget.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-02-28:
Det er det, det handler om.
Derfor er reglerne jo, at de her mennesker skal udsendes, men uanset om de bor det ene sted eller det andet sted, ændrer det ikke på, hvornår de bliver udsendt.
Det er der ingen af ordførerne der har kunnet forelægge dokumentation for.
Det er helt klart også min holdning, at uanset om man fik lidt flere ud, så var det her en uværdig måde at behandle børn på.
Men der er ingen, der har kunnet dokumentere det, og sanktionen er den samme: De her mennesker skal udvises.
Det, vi taler om, er: Hvad sker der, indtil det kan komme til at ske?
Hvordan behandler man børn i den periode?
Det er det retssamfund, jeg taler om.
Mads Fuglede (V), 2019-02-28:
Det lyder som en anden opfattelse af et retssamfund end den, jeg sådan har kendt i min studietid.
Men lad nu det være det.
Ombudsmandens rapport peger jo på, at den egentlige årsag til, at de her børn ikke trives, er, at deres forældre ikke kan få ophold i Danmark, og det er det faktum, vi ikke kan lave om.
Så hvad vil man fra Radikale Venstres side gøre ved det grundlag, at vi ikke, lige meget hvor vi placerede dem i det danske samfund, vil kunne ændre den usikkerhed?
Er det det, man i Det Radikale Venstre egentlig til syvende og sidst vil, altså at gøre den afgørelse om og give de her familier ophold i Danmark permanent, selv om man har al den her snak om, at vi lever i en retsstat, i hvert fald sådan nogle gange?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-02-28:
Det er top retorik, og jeg lader være med at citere resten i denne omgang.
For ordføreren vil heller ikke kunne dokumentere, at der kom færre ud i den periode, hvor der gjaldt nogle andre regler.
Det, ordføreren vil kunne finde tilbage i, er, at der ikke var 103 indberetninger på børns mistrivsel i den periode, hvor de kunne leve uden for Sjælsmark, hvilket jo beviser, at man godt kan have børn, der trives bedre endnu, og det mener jeg er præcis det, som et retssamfund er kendetegnet ved.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-28:
Jeg mangler at få en forklaring på, hvorfor man tror, at mennesker, som ikke medvirkede til deres hjemsendelse, ikke ville rejse hjem, da de boede uden for centeret, pludselig skulle komme på andre tanker, hvis vi så flyttede dem uden for centeret igen.
Hvad er det for en logik, der skulle tilsige det?
Selvfølgelig er der flere, der rejser hjem, selvfølgelig er der færre, der kommer hertil, hvis de ved, at de ikke har noget krav på beskyttelse i Danmark og de derfor ikke får lov til at blive her, og at det, de har udsigt til, er at bo i et udrejsecenter, som er ment som en midlertidig foranstaltning.
Så det her er fra venstrefløjens side at sige: Det skal ikke have nogen konsekvenser, hvis folk ikke følger myndighedernes anvisninger.
Det er det, det er.
Det er de mennesker, som ikke følger myndighedernes anvisninger, som gør noget forkert.
Selvfølgelig er det da det.
Det er da indlysende.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-02-28:
Det er børn, I tager som gidsler, og det mener jeg bestemt er forkert.
Det at tage børn som gidsler er simpelt hen ikke i overensstemmelse med den måde, vi bør fungere på som retssamfund, og jeg har hverken kunnet se ordføreren eller andre dokumentere, at det at kunne opholde sig uden opholdstilladelse skulle være en sådan tiltrækningsmekanisme.
Det, vi skal kunne, er, at vi skal kunne få mennesker, der ikke har lovligt ophold i Danmark, hurtigere ud.
Det kræver en rigtig massiv indsats for at få aftaler i stand.
Det bakker vi op om i Radikale Venstre, men det her handler om børnene.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-02-28:
Det sidste udsagn fra fru Sofie Carsten Nielsen er jo det centrale i det her.
Det her handler om børn.
Der er en lang diskussion om, at forældrene tager børnene som gidsler, og om det ville hjælpe med at få dem til at rejse ud, hvis vi gør det, og hvis vi gør det her.
Det kan man have mange forskellige diskussioner om.
Med hensyn til den debat, der har været om, om det vil få flere til at rejse ud, hvis man kommer væk fra udrejsecentrene, er pointen, at det gør hverken fra eller til.
Det er det, der er hele pointen i det her, for det er ikke dokumenteret, at fordi man er i et udrejsecenter, så er der flere, der rejser ud – heller ikke det modsatte, og det kan man da heller ikke dokumentere.
Det, det handler om, er, at der er nogle børn, der er sat i en situation, som er fuldstændig uacceptabel.
Det er jo det, som jeg synes vi skal prøve at være enige om og fokusere på.
Det er selvfølgelig svært; det er jeg da med på at der er nogle der siger at det er, men derfor kan man jo godt prøve at abstrahere fra de der ting, som har været oppe i debatten og sige, at der er nogle børn, der mistrives, der får en dårlig opvækst, og at man kan forandre det igennem nogle meget, meget enkle midler.
Vi har tidligere diskuteret, at bare det, at de kan få lov til at lave deres egen mad på udrejsecentrene, vil gøre en stor forskel, og også, at de kan få lov til efter en periode at bo uden for centrene, vil gøre en forskel.
Men det betyder jo ikke, at de af den grund ikke skal sendes hjem, at de er mere sikre
– overhovedet ikke.
Det betyder udelukkende, at de mennesker er i en svær situation, og så kan man diskutere, om de selv er skyld i det eller ej, men det er jo ikke det, vi snakker om her.
Vi snakker om, om børnene skal lide på grund af det, og om vi ikke desto mindre har et ansvar for, at de kan få en rimelig opvækst.
Jeg synes ikke, at vi kan være så smålige i vores land, at vi vil afvise den mulighed.
Det er ganske, ganske lidt, der er tale om her, og det er en ordning, man har haft tidligere, som vi ønsker skal genindføres.
Det kan der være mange der har skylden for, det er jeg fuldstændig med på, og det er jo ikke sådan, at man nødvendigvis skal sige, at det, de forældre gør, er det rigtige.
Det siger vi jo heller ikke at det er, men derfor kan man jo godt tage et ansvar for de børn, der bliver uforskyldte ofre for det her.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-28:
Jeg er ikke helt sikker på, hvad SF's holdning er til følgende, men de fleste mener, at det ville være godt, hvis man kunne yde beskyttelse i nærområderne, at det er den optimale situation, og det tror jeg egentlig også SF mener.
Nogle af de her mennesker har fået beskyttelse i nærområderne, og fra det sted, hvor de har fået beskyttelse, er de så taget til Europa og Danmark, og så vil de ikke rejse herfra.
Hvis man mener, at den optimale situation er, at folk skal have beskyttelse i nærområderne, og man så bagefter siger, at hvis de så derfra vælger at tage til Europa, så skal de også bare have lov til at blive her, så mener man jo ikke det, man siger.
Altså, hvis folks valg ikke har nogen konsekvenser, er al mulig snak om, at det optimale er, at folk får beskyttelse i nærområderne, ligegyldig, for så kan folk bare tage derfra og videre til f.eks. Danmark, og så sender vi ikke engang folk ud alligevel, for hvis folk ikke vil rejse frivilligt, får de bare lov til at bo her.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-02-28:
Den logik har jeg heller ikke tilskrevet mig.
Det er jeg ikke klar over.
Jeg tror ikke, der er noget, der ændrer sig.
Det er jo det, historien viser at det her handler om.
I får ikke flere familier til at rejse ved at lade dem sidde og lade børn mistrives i Sjælsmark.
Vi fik ikke færre til at rejse ved at lade dem få lov til at bo uden for centrene, indtil der kom hjemsendelsesaftaler i stand.
Sjælsmark er en skændsel.
For børn, der bor i Sjælsmark, har det ikke bare dårligt, de mistrives i omfattende grad.
De taber sig, ifølge sundhedspersonalet, de går sultne i seng, deres forældre må ikke lave mad til dem.
Det er jo alt sammen fra Ombudsmandens rapport.
De udviser tydelige tegn på frustration, på aggression og på omfattende bekymringer, og det skader deres muligheder for at fungere som mennesker – helt konkret – som mennesker og som børn.
Sandheden er jo, at vi med åbne øjne skader børn.
Vi kunne godt ændre de her børns hverdag.
Men i stedet siger et flertal i Folketinget, at det er forældrenes ansvar: Forældrene skubber børnene foran sig, fordi de ikke vil rejse ud af Danmark.
Men det er jo lige så meget flertallet her i Folketinget, der skubber børnene foran sig i trods, jeg er fristet til at sige i barnlig trods.
Flertallet vil vise deres magt over for de forældre: I skal ikke tro, at I er noget.
Men problemet er bare, at det kan de børn jo ikke bruge til noget som helst, og det er uværdigt, og det mener jeg er uansvarligt.
For man må aldrig tage børn som gidsler.
Vi er jo netop et retssamfund.
Vi tager ikke gidsler, når vi ikke er i krig, og vi tager aldrig børn som gidsler.
Det er ikke i overensstemmelse med vores værdier – det er ikke okay.
Så lad familierne flytte ud af Sjælsmark, indtil de kan sendes ud, lad børnene gå i skole, lad familierne lave deres egen mad; stop med at tage børn som gidsler i magtkampen.
For den er jo vundet.
Lad børn være børn, og jeg har det sådan nu, at det virker rigtig meget som det, Natasja skrev om i sin sang: Det er snak, det er snik, det er top retorik, det er ikke politik, det er pis og polemik.
For det her løser ingen virkelige problemer.
Jeg har spurgt adskillige ordførere om det, og der er ingen, der kan forelægge dokumentation for, at det løser nogen som helst problemer.
Det skaber i stedet nye.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-02-28:
Jo, det er korrekt, at man er på Sjælsmark
Mads Fuglede (V), 2019-02-28:
Hvordan kan man så stå på Folketingets talerstol og påstå, at det er forholdene på Sjælsmark, der gør, at de pludselig ikke medvirker?
Der er da noget, der sådan ikke rigtig hænger logisk sammen her.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-02-28:
Min pointe er, at når man ikke medvirker til at rejse hjem, fører det til, at man bliver placeret på et sted som Sjælsmark, som jo var en nyopfindelse tilbage i, jeg kan ikke huske, om det var i 2014, man lavede ændringerne, hvor man jo tidligere havde de her mennesker boende ude i samfundet med meldepligt.
Men når man placerer mennesker på noget, der ligner en institution som Sjælsmark, så tror jeg ikke, det er befordrende for, at de har det overskud i hverdagen til at medvirke til deres egen hjemrejse.
Fordi der, når man bor på Sjælsmark og man bor under nogle forhold, som kræver så meget af ens overskud for overhovedet at kunne holde ud at være der, så ikke er særlig meget overskud tilbage til at sætte sig ned med den medarbejder fra myndighederne, som faktisk skal hjælpe en med at blive tryg omkring at blive sendt hjem. For udfordringen er jo den utryghed, der ligger hos de her mennesker i forhold til udsigterne til det liv, der venter i deres hjemland.
Så kan ordføreren mene, at det kun er, fordi de gerne vil bo i Danmark.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Der er jo sådan set ikke noget liv i Danmark, når man ikke har nogen opholdstilladelse og ikke har nogen ret til at være her, for man har ikke nogen rettigheder.
Så pointen er, at livet på Sjælsmark tager så meget af energien ud af de her mennesker, og det kan ordføreren være uenig med mig i, men hvis man spørger Refugees Welcome, er det det, de siger.
Så overskuddet er der ikke til at gå konstruktivt ind i det samarbejde.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-28:
Hvorfor var det så, at man ikke medvirkede til sin hjemsendelse, da man ikke boede på centeret?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-02-28:
Det kan jeg ikke svare på i første omgang, nej.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-28:
Hvorfor skulle man medvirke til hjemsendelse, hvis man kom ud af Sjælsmark, når man ikke medvirkede til hjemsendelse, da man ikke boede på Sjælsmark?
Der må ordføreren virkelig prøve at oplyse mig.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-02-28:
Jeg må indrømme, at jeg slet ikke forstår den Joachim B. Olsenske logik – det må jeg helt ærligt indrømme.
Han har haft mange indlæg i dag, og jeg synes, de bliver mere og mere mærkelige at høre på.
Det er jo en fantastisk god ting, hvis det kan lade sig gøre, hvis vi kan håndtere flygtninges situation på den måde.
Men jeg ved jo ikke – og det ved hr. Joachim B. Olsen jo heller ikke – om det er den situation, de mennesker, vi taler om her, har været i.
Det er der da ingen der ved noget om.
For manges vedkommende er det jo ikke sådan, at de kommer tilbage til sikkerhed.
Der kan være mange grunde til det.
Men igen vil jeg sige, at det jo ikke er det, den her debat skal handle om; den skal handle om, om vi ikke desto mindre i den periode, de er her, skulle give de børn rimelige muligheder.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-28:
Det er ikke mig, der er mærkelig her.
Det er SF's logik, som overhovedet ikke hænger sammen.
Der er eksempler på det her.
Det drejer sig f.eks. om iranske kurdere, som har fået FN-beskyttelse i Nordirak – det er fuldstændig sanktioneret af FN – og derfra er de så taget til Europa.
De har fået beskyttelse i nærområdet.
Og så siger SF, at når de så er kommet herop, skal de, selv om de havde fået beskyttelse et andet sted først, bare have lov til at blive her.
Så er det jo tom snak, når man står og taler om, at det optimale ville være, at de fik beskyttelse i nærområderne, når de, hvis de så tager af sted derfra, hvor de har fået beskyttelse, bare får lov til at blive her.
Søren Søndergaard (EL), 2019-02-28:
Tak for det.
Det var faktisk med et meget snævert flertal, at vi fik afskaffet retten til at banke sine børn, med nogle ganske få stemmer, og det var selvfølgelig især Dansk Folkeparti og Konservative Folkeparti og Venstre, som igen og igen tordnede løs mod det her værdiskred, der nu var sat i gang, ved at man ikke længere måtte banke sine børn, og det, der var argumentet, var: Børnene er forældrenes ansvar.
Det er det, vi hører nu igen: Børnene er forældrenes ansvar.
Der er vi altså bare nogle, som bliver nødt til at insistere, ligesom vi gjorde for 21 år siden, på, at hvis forældre sætter børnene i en situation, hvor børnenes forhold er uacceptable, bliver samfundet nødt til at handle.
Og hvis forældrene tager deres børn som gidsler, er alternativet ikke, at samfundet tager børnene som gidsler, så er det, at man handler på en sådan måde, at man tager hensyn til barnets tarv.
At man tager hensyn til barnets tarv, er det, der er udgangspunktet for den her diskussion, det er det, vi har prøvet at sige med det forslag, vi har fremsat, og så kunne jeg sådan set egentlig slutte der.
Ja, hvorfor rejser folk ikke hjem?
Folk rejser ikke umiddelbart hjem, når de har fået beskeden om det.
Selv om de ikke er på noget udrejsecenter, kommer de på et udrejsecenter, og så får de dårligere og dårligere forhold i den forbindelse – de har ikke ret til at lave deres egen mad, de kan ikke foretage sig ret meget relevant osv. osv., mange bliver ude af stand til at passe deres egen hverdag, og det kan man jo overbevise sig om ved at snakke med dem, som har med Sjælsmark at gøre – og alligevel rejser de ikke hjem.
Hvorfor ikke?
Jeg hører ikke til dem, som siger, at løsningen på det spørgsmål er enkel.
Jeg hører til dem, der siger, at den metode, vi har valgt, som består i at lægge mere og mere pres på folk, i hvert fald ikke virker, og når den ikke virker, må man jo stille spørgsmålet: Hvorfor opretholder vi den så, hvis den samtidig har nogle ekstremt negative konsekvenser, og den sanktion, der ikke virker, har nogle ekstremt negative konsekvenser i forhold til lige præcis de børn, som vi mener at den her diskussion skal handle om?
Det er børn, der vokser op uden at kunne lave mad, altså ikke bare lave mad sammen med deres mor og far, men som ikke lærer den socialisering, der består i at lave mad, ikke lærer om deres egen kultur gennem det at lave deres egen kulturs mad osv. osv.
Vi skaber nogle børn, som fra starten er handicappede.
Altså, helt ærligt: Jeg synes simpelt hen ikke, det er klogt.
Det er jo også derfor, at de folk, der er tæt på – det kan være en socialdemokratisk udvalgsformand – siger, at udlændingeloven er for hård ved børn, at de skal bo under andre vilkår.
De kan være på Sjælsmark i et antal måneder og skal så tilbydes noget andet.
Og det er jo derfor, vi har en konservativ borgmester, som siger: Hvis det her var en institution i Hørsholm, som kommunen stod for, hvor vi havde 51 underretninger ud af 118, så ville jeg ikke kunne leve med det – så ville jeg ikke kunne leve med det!
Det er efter min mening et godt udgangspunkt at have for diskussionen.
Mattias Tesfaye (S), 2019-02-28:
Jeg vil starte med at sige, at jeg tror, at Enhedslistens ordfører, hr. Søren Søndergaard, har meget ret i, at det her er en diskussion, der er kommet for at blive, og jeg tror også, at hr. Søren Søndergaard rammer meget præcist, når han peger på både somalierne, der har fået inddraget deres opholdstilladelse, og den situation, vi står i efter den rapport, der er kommet, om sikkerhedssituationen i Syrien.
Derfor er jeg helt enig i, at det her er en diskussion, der er kommet for at blive, og jeg håber, at den kan blive mere kvalificeret end det, vi har oplevet i dag.
Lad mig starte med at sige det sådan.
Det næste, jeg vil sige, er, at der jo er mange andre lande, der har en anden politik på det her område.
De meddeler bare folk: Du har fået afslag på asyl; du skal rejse ud af landet inden for x antal uger.
Så lever folk under jorden i en voksende underklasse, der vokser frem i Sydeuropa og også i nogle nordeuropæiske lande eller i hvert fald centraleuropæiske lande.
Det er jeg helt sikker på at vi heller ikke kan være interesserede i.
Hvis jeg så har misforstået Enhedslisten, må Enhedslisten undskylde.
Men jeg har forstået det sådan, at Enhedslisten er tilhænger af, at folk skal have en bolig, en social ydelse, adgang til sundhedsvæsenet, uddannelse til børnene, og det er det, jeg kalder en tilværelse.
Men hvis jeg har misforstået noget, så må Enhedslisten endelig korrekse mig nu.
Søren Søndergaard (EL), 2019-02-28:
Altså, i forhold til spørgsmålet om den voksende underklasse ved vi jo ikke rigtig, hvor stor den egentlig er i Danmark.
Altså, vi ved jo, at der er rigtig mange, der forsvinder, og så er der nogle, der tænker, at folk først lige snupper en lang periode, hvor de sidder og kigger ind i væggen, fordi de ikke vil sendes hjem til Iran, og så går de under jorden, hvor det første, de gør, er uden nogen som helst hjælp at tage hjem til Iran.
Det tror jeg så ikke rigtig på.
Så de er nok et andet sted – og hvor er det?
Ja, nogle er taget til udlandet.
Nogle mener, det er strålende, at de er taget til udlandet, for så er det jo ikke vores problem.
Det synes jeg måske er en meget nationalistisk tankegang og en underlig holdning i forhold til vores andre europæiske nabolande, men der kan man jo have forskellige holdninger til, hvordan man ser på det europæiske samarbejde og solidaritet og sådan noget.
Men der er jo nok også en del, der er i Danmark, og det er nok et ret stort problem.
Hr. Mattias Tesfaye kan godt definere det som en tilværelse; jeg definerer som et helt afgørende element i en tilværelse, at man ved, at det, man er ved at bygge op, kan man beholde.
Og det kan man ikke i den situation, hvor man kan udvises fra dag til dag.