runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2018-01-17:
Hvordan synes ministeren selv det går med at lave en effektiv kystbeskyttelse, efter at der er blevet lavet en alternativ kystsikring ved Lønstrup?
Tak, fru formand.
Spørgsmålet lyder: Hvordan synes ministeren selv det går med at lave en effektiv kystbeskyttelse, efter at der blev lavet en alternativ kystsikring ved Lønstrup?
Esben Lunde Larsen (V), 2018-01-17:
Tak, formand.
Tak for spørgsmålet.
Det går fantastisk godt.
Den her regering har sammen med Dansk Folkeparti iværksat lovgivning inden for kystsikring, som der ikke er set i nyere tid.
Hvorvidt Socialdemokraterne så vil bakke op om det, bliver jo spændende at se, men alt det, hr. Bjarne Laustsen har råbt op om de seneste måneder, er jo det, regeringen leverer på.
Så i hr. Bjarne Laustsens optik må det, regeringen leverer, være yderst tilfredsstillende.
Tak for det.
Jeg ved ikke, om det er hr. Bjarne Laustsen, der har drukket billig portvin, for det kører jo helt rundt i hovedet på hr. Bjarne Laustsen.
Altså, bundlinjen er, at borgerne får flere muligheder for hård kystsikring.
Det er sådan, at den vejledende rolle rykker fra Kystdirektoratet, som bliver vejledende, samtidig med at vi giver kommunen kompetencen.
Det har intet med ansvarsplacering at gøre.
Det ved hr. Bjarne Laustsen godt, og jeg kan også se, at han står og smiler.
Det, at husene falder i havet, er jo en kæmpe falliterklæring for hr. Bjarne Laustsen selv.
For det er jo et eksempel på, at hr. Bjarne Laustsen, da den daværende regering sad fra 2011 til 2015, intet fik gjort ved det her område – og jeg gentager: intet.
Så jeg kan godt forstå, hvis ørerne er røde på hr. Bjarne Laustsen med hensyn til Nordjylland og den her sag.
Men hvad er virkeligheden?
Virkeligheden er, at Dansk Folkeparti og regeringen har taget et kæmpe ansvar for det her.
Vi lavede lovgivningen om, så borgerne nu får mulighed for at lave hård kystsikring, visse steder kombineret med sandfodring.
Er det fortsat borgernes eget ansvar?
Ja, det er det, men nu udvider vi værktøjskassen helt utroligt, så borgerne får flere redskaber.
Og så kan hr. Bjarne Laustsen jo anvise al den finansiering, han vil, hvis han synes, at det ikke skal være borgernes ansvar.
Bjarne Laustsen (S), 2018-01-17:
Jeg tvivler på, at miljøministeren vil være i stand til at give et eneste eksempel på, at der er sket noget i forhold til kystsikring på baggrund af regeringens initiativer.
Det, der er sket, er, at man har tørret ansvaret af på kommunerne og på lodsejerne.
Der er ikke kommet en eneste tilladelse efter den tid.
Det er lige så besværligt, som det var før; man har bare placeret ansvaret for at gøre det et andet sted.
Men der kommer altså ikke noget kystsikring, medmindre man har økonomien til det.
Der er mange lodsejere, der ikke har økonomi til det, og der er kommuner, der har alt for stort et ansvar i forhold til den udfordring, der er.
Der findes også kommuner i landet, der ikke har behov for at lave nogen kystsikring, fordi de ingen kyst har.
Så det er også et spørgsmål om at få lavet en mere solidarisk løsning.
Og det ser jeg ikke at regeringen har foreslået.
Esben Lunde Larsen (V), 2018-01-17:
Tak, formand.
Jamen hr. Bjarne Laustsen taler jo direkte mod bedre vidende, idet hr. Bjarne Laustsen ved, at det lige er kørt igennem Folketinget, og at der naturligvis ikke er kommet ny kystsikring det seneste halve år, inden det er blevet vedtaget i Folketinget.
Det giver jo helt sig selv.
Derfor er det jo lidt en polemisk diskussion, vi står og har, når hr. Bjarne Laustsen på den ene side efterspørger, at der skal ske noget, og på den anden side godt ved, det er på vej igennem Folketinget.
Når det her er kommet igennem Folketinget, får borgerne øgede rettigheder, og det er borgerne selv, der betaler.
Og det er grundprincippet i den danske politik.
Bjarne Laustsen (S), 2018-01-17:
Det er slesk tale og billig portvin.
Der er endnu ikke kommet et eneste kystsikringsprojekt på baggrund af alle de initiativer, som ministeren står og taler om.
Og det ved han udmærket godt.
Han har bare skyndt sig at få taget ansvaret væk fra Kystdirektoratet og sige til kommunerne, at det er deres.
Det, det må dreje drejer sig om, er, at der bliver lavet en sammenhængende kystsikringspolitik.
Det er jo derfor, at jeg, når jeg har talt om det tidligere, har opfordret til at sørge for, at regeringen tager et mere overordnet ansvar for få lavet en kystsikringspolitik.
Og der synes jeg altså at både lodsejerne, kommunerne og også staten burde være med.
Sidste år kom kystanalysen jo frem, på baggrund af at den tidligere regering ønskede at få kortlagt, hvor problemerne er størst, og den pegede på, at i Nordjylland er det i Hjørring Kommune, og der er et par nordsjællandske kommuner, og så er der ti lavtliggende områder.
Miljø- og Fødevareudvalget tog på inspektionstur – fik det knap nok støttet fra Kystdirektoratet – og vi fik også afholdt en høring her i Folketinget, og derfor var vi jo klar til at tage fat.
Det, regeringen har gjort og ministeren har stået i spidsen for, er at tørre ansvaret af kun på grundejerne og på kommunerne.
For KL kom og ønskede at få større indflydelse, fordi de synes, at Kystdirektoratet bare sagde nej, nej og atter nej hele tiden.
Og det har vi jo hørt masser af gange.
Så da ministeren rejste til Hjørring, og jeg deltog selv i mødet, fortalte ministeren, at nu kom der gang i det.
Hvad er det, der er kommet gang i, ud over at ansvaret er tørret af på lodsejerne og kommunen?
Desværre så vi jo nogle, der følte sig foranlediget til – helt bogstaveligt – at tage sagen i egen hånd, fordi deres huse var ved at styrte i havet.
Det er 36 huse, så vidt jeg lige har talt op her, der inden for de senere år allerede er blevet havets bytte, fordi der ikke er blevet lavet en ordentlig og effektiv kystsikring.
Hvis det er sådan, at jeg deler den opfattelse med miljøministeren – og det synes jeg at jeg har hørt før – at der skal laves noget, vil jeg spørge: Hvem er det, der skal lave det?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-17:
Jeg kan ikke se nogen fordel i andet, end at vi – hvis vi skal opgøre, om der i et givent boligområde er et problem med, at folk ikke har en kompetencegivende uddannelse til at være en del af arbejdsmarkedet i Danmark – så udelader at have oplysninger med om, hvilke uddannelser de har fået i deres hjemland, som muligvis overhovedet ikke har nogen værdi i Danmark.
Det er jo det, der er det udslagsgivende, altså om ens uddannelse har en værdi i Danmark.
Hvis man oplyser, at man er blevet uddannet til dyrlæge i Iran, eller hvad det måtte være, men det ikke giver de fornødne tilladelser til at operere som dyrlæge i Danmark, hvad skal vi så bruge den oplysning til?
Tak for spørgsmålet.
Nej, jeg er ikke enig i, at de tal, der hidtil har været anvendt til at belyse uddannelsesniveauet i de udsatte boligområder i forbindelse med opgørelsen af ghettolisten, ikke har været retvisende, hverken hvad angår den seneste eller tidligere lister, hvor uddannelseskriteriet har været med.
Jeg har i forbindelse med svaret her været igennem mine udtalelser og svar, og jeg mener ikke, at jeg skulle have sagt, at de tal, vi har brugt i opgørelsen af ghettolisten, har været forkerte.
Men det er der flere gode grunde til at vi ikke bare kan gøre.
For det første vil der være tale om et databrud, som gør det vanskeligt at følge udviklingen i ghettoområderne.
For det andet er 63 pct. af de opdaterede oplysninger baseret på et skøn på baggrund af oplysninger, der i vid udstrækning er selvrapporteret og udokumenteret.
Det er data, der ifølge Danmarks Statistik har anden prioritet.
De kan bruges som fylddata til at give et samlet statistisk billede i hele landet.
De er dog mindre velegnede som persondata i sammensatte datasæt som f.eks. ghettolisten, hvor personers karakteristika har betydning.
Derudover vil jeg gerne slå fast, at uddannelseskriteriet har til formål at vise uddannelsesmæssige udfordringer, og uanset om en person ikke har en uddannelse eller har en uddannelse, som ikke kan bruges i Danmark, er det jo et problem.
Så jeg er ikke enig i, at de nye uddannelsestal giver et mere retvisende billede.
Endelig er ghettokriterierne indført ved lov, og hvis de skal ændres, skal det forhandles af partierne og besluttes i Folketinget.
Jeg mener, at diskussionen her viser, at vi skal tænke os godt om, inden vi laver noget om.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-17:
Jamen så må man konstatere, at ministeren er godt tilfreds med at bruge forkerte tal, og det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Hvis man ser på de tal, der var på listen over udsatte boligområder fra forrige år, så må man tro, at der er nogen, der har kigget dybt i tallene og kommet frem til, at der nok var 13 ud af de 25 områder fra 2016, som ikke burde være på listen.
Nu står vi så med nogle tal for 2017, og hvis vi kigger på den uddannelsesmæssige baggrund for beboerne, kan det være op til 14 ud af 22 områder, som faktisk ikke burde være på listen, hvis man havde turdet bruge de retvisende oplysninger omkring uddannelsesniveauet. Så siger ministeren, at det ligesom ville være et brud, hvis man begyndte at bruge den nye statistik.
Det synes jeg ikke er rigtigt, for hvis man kigger på Rockwool Fondens gennemgang af det, vil man se, at de jo sådan set beskriver en del ting omkring deres metode, og de kommer ind på, at med hensyn til de tal, man havde for indvandrere, som var indvandret før 2004, var det halvdelen af tallene, der byggede på noget helt eksakt, og 50 pct. af oplysningerne var sådan set skønnet op.
Det er jo samme metode, som man sådan set har inde, hvis det er sådan, at man turde bruge de nye oplysninger.
Jeg synes jo, det er enormt vigtigt at hjælpe mennesker, der har brug for hjælp, og derfor er det ikke, fordi jeg vil negligere, at der kan være boligområder, hvor der er problemer.
Jeg anerkender også, at vi i Danmark har været alt for dårlige til at integrere mennesker og også været for dårlige til at bruge de uddannelser, de rent faktisk har.
Derfor synes jeg, det er umådelig vigtigt, at vi bygger vores indsats på korrekte data.
Der skuffer det mig, at ministeren ikke lægger op til, at der skal laves om på praksis, fordi vi så kan køre videre år efter år og ikke have korrekte oplysninger.
Kan ministeren ikke se, at der er noget forkert i ikke at ville opdatere sine data, når nu man har dem?
Det er jo ministeren selv, der har gjort opmærksom på det i en fodnote til sin liste over såkaldte ghettoområder.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-17:
Ghettokriterierne er jo både politiske og faktuelle.
De har en faktuel basis i nogle data, men de er politisk valgte i forhold til, at man mener, at der er et problem, og så siger man, at når så og så mange mennesker ikke har en uddannelse i et område, er det et af kriterierne for, at det er en ghetto.
Forholdene i de områder har ikke ændret sig, og det vil sige,
at hvis data ændrer sig, og hvis vi synes, at de data skal inddrages, så kan det være, at politikerne har lyst til at ændre på kriterierne.
Det kan være, de har lyst til at rykke procenten op eller ned eller det ene eller andet.
Så derfor kan man ikke se det her uafhængigt af en politisk forhandling, og derfor skal vi have en politisk forhandling om det.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-17:
Jeg kan forstå, at ministeren ser frem til, at der bliver en politisk behandling af, om man skal ændre på kriterierne, og om man skal komme frem til at bruge de data, man har.
Det synes jeg er glædeligt.
Men jeg kan ikke se, hvorfor man ikke har gjort det allerede ved den liste, som blev offentliggjort i december.
Der havde man jo muligheden for det, for man havde sådan set nye data.
Jeg synes også, det ville være rimeligt, at ministeren så kunne have fremlagt to lister.
Der er sådan set ikke noget i vejen for, at ministeren kunne have lavet to lister.
Den, som jeg mener skal laves efter loven, kunne da være mere retvisende, hvis man brugte nye data.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-17:
Men jeg synes ikke, de nye data er særlig retvisende, for det, som dataene skal vise.
Og de data, som nu er blevet tilføjet, viser ikke – modsat hvad hr. Søren Egge Rasmussen siger – at mange flere har en kompetencegivende uddannelse i Danmark.
Og der er ingen sammenhæng med, om de uddannelser kan bruges i Danmark.
Så derfor er de nye data ikke på listen.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-17:
Med hensyn til at man får ekstra midler, hvis man er udråbt til at være et ghettoområde: Det er jo ikke korrekt.
Når det drejer sig om midler til anlægsinvesteringer, skal man opfylde to ud af fem kriterier.
Det har ministeren selv svaret mig for ganske nylig.
Så der er altså ikke en automatik i det.
Der er heller ikke en automatik i Landsbyggefonden, som har en meget stor venteliste af projekter, der ligger ansøgninger på.
Der er ikke nogen automatik i, at man får en masse støtte, bare fordi man er kommet på den her liste.
Hvorfor vil ministeren ikke oplyse, hvilke af de 22 boligområder, som er på regeringens såkaldte liste over ghettoområder pr. 1. december 2017, som ikke ville være på listen, hvis de nyeste undersøgelser af indvandreres medbragte uddannelse for indvandrere tilflyttet siden 2004, som Rockwool Fondens Forskningsenhed og Danmarks Statistik har gennemført, blev anvendt til at udarbejde en mere retvisende liste over de udsatte boligområder?
Det næste spørgsmål er: Hvorfor vil ministeren ikke oplyse, hvilke af de 22 boligområder, som er på regeringens såkaldte liste over ghettoområder pr. 1. december 2017, som ikke ville være på listen, hvis de nyeste undersøgelser af indvandreres medbragte uddannelse for indvandrere tilflyttet siden 2004, som Rockwool Fondens Forskningsenhed og Danmarks Statistik har gennemført, blev anvendt til at udarbejde en mere retvisende liste over de udsatte boligområder?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-17:
Tak for spørgsmålet.
For det første fordi jeg ikke mener, at de nye data er velegnede til at identificere de uddannelsespolitiske udfordringer i de udsatte boligområder.
Jeg har allerede i mit skriftlige svar på S 205 og i mit svar på spørgsmål S 409 lige før redegjort for de udfordringer, der er forbundet med de nye tal.
Selv om de nye tal registrerer færre indvandrere med uoplyst uddannelse og hermed færre ghettoområder, har virkeligheden i ghettoområderne ikke ændret sig.
Der er stadig indvandrere, hvis uddannelse ikke kan bruges til at komme videre i det danske uddannelsessystem eller på det danske arbejdsmarked.
Jeg er altså ikke enig i præmissen om, at de nye tal vil give en mere retvisende ghettoliste.
For det andet er ghettokriterierne vedtaget af Folketinget.
Et ændret uddannelseskriterium vil derfor også skulle besluttes af Folketinget, inden vi kan bruge det.
Som jeg har redegjort for, er der en række implikationer, der følger af de nye tal.
vil det ikke være korrekt at offentliggøre en ny ghettoliste på baggrund af nye data.
Vi har en ghettoliste i år, som er udarbejdet på et metodisk og fagligt korrekt grundlag, og som bygger på en beslutning fra et flertal i Folketinget.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-17:
Jeg synes, det er væsentligt at have øje for, at hvis et område bliver erklæret for at være et ghettoområde og det faktisk er et område, som er i fremdrift, og som har gjort en masse indsatser, og som så alligevel, på grund af at man ikke vil bruge opdaterede data, ender med at være på den liste over udsatte boligområder, som regeringen kalder ghettolisten, så er det med til at stigmatisere det område.
Der vil også være nogle mennesker, som bor i det område, som tænker: Næste gang jeg skal lave en jobansøgning, vil det måske være en fordel, at jeg har en anden adresse for at kunne opnå et arbejde.
Hvad nu, hvis jeg i den samtale, jeg skal have med en potentiel arbejdsgiver, skal forklare, at jeg har boet i det her område, som har været en såkaldt ghetto, i 20 år?
Er det det bedste grundlag for et ungt menneske at tage en samtale med en arbejdsgiver på?
Det tror jeg ikke.
Derfor er der altså nogle af de her områder, som helst slet ikke vil have, at de bliver betegnet som et ghettoområde, fordi de sådan set er i gang med en proces for at løfte det område.
Og det er jo vigtigt, når vi politisk forholder os til problemfyldte kvarterer i Danmark, at vi så gør det på et reelt og oplyst grundlag.
Der er områder, som virkelig har brug for hjælp, men der er altså også områder, som slet ikke burde være på den her liste, og hvor man burde understøtte den gode spiral, som de områder er inde i.
Derfor har det altså stor betydning, at ministeren endnu ikke vil komme frem til, at man udarbejder en liste, hvor der ligesom er en anmærkning af, at man godt ved, at det ikke er det korrekte grundlag.
Men hvis man bruger en gammel lov og den forligskreds, der er omkring det, ikke vil ændre på det, så er det den liste, man har.
Men så kunne vi have en liste ved siden af, hvor der var en række områder, som blev taget ud af regeringens ghettoliste.
Kan ministeren ikke se, at det ville være en fordel for de områder?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-17:
Jeg synes, hr. Søren Egge Rasmussen beskriver den her problemstilling helt forkert, også helt i modstrid med, hvad hr. Søren Egge Rasmussens parti har deltaget i af forhandlinger og aftaler.
For det at være på ghettolisten er jo en forudsætning for, at man kan få del i nogle penge, nogle midler for at kunne forbedre forholdene i området.
Hvis man ikke var på ghettolisten, ville man ikke kunne få de penge.
Man har da været med i alle boligaftaler de senere år, har man ikke?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-17:
Det vil sige, at man har spurgt de her mennesker, om de har en uddannelse, og det har de så svaret på.
Man kan også forestille sig, at der er nogle, som ikke er totalt ærlige.
Det kan ikke afvises.
Men jeg synes da, det er langt bedre at tage udgangspunkt i det, som folk siger de har arbejdet med.
Kan ministeren ikke se en fordel i det?
Bjarne Laustsen (S), 2018-01-17:
Vil ministeren indkalde til forhandlinger om en ny fordelingspolitik, således at staten i langt højere grad kan bidrage økonomisk til kystsikringen fra Limfjorden til Skagens Gren?
Esben Lunde Larsen (V), 2018-01-17:
Tak, formand.
Jamen det omkring solidariteten i, hvor der eventuelt skal bruges penge, er jo noget, man kommer til at se på i forhandlingen af fællesaftalen.
Regeringen har afvist, at man skulle lave en kystfond, som der er blevet foreslået i Folketinget.
Det har vi afvist, det gør vi fortsat.
Vi mener, at det er borgerens opgave at beskytte sin egen ejendom, og samtidig må vi så se på, hvor statens forpligtelser skal være, når den nye fællesaftale bliver udfoldet, efter at den er forhandlet.
Hvorvidt man kan bruge sand fra oprenset havneløb og lignende, vil det nok være lidt for teknisk at gå ind i her, men, altså, personligt ser jeg gerne, at vi bruger vores ressourcer fornuftigt – det er vores cirkulære økonomi – og kan man anvende sand, uden at der er en miljøbelastning og alt mulig andet, så skal jeg ikke kloge mig på, om det er det fornuftige at gøre; men jeg er hvert fald ikke personligt modstander af, at man foretager sig den slags, hvis der er godt belæg for det og det er miljømæssigt forsvarligt at handle på.
Esben Lunde Larsen (V), 2018-01-17:
Tak, formand.
Jamen regeringens holdning er, at det er borgeren, der betaler for at beskytte sin egen ejendom.
Det er et princip, der har været gældende i årevis, og det lægger vi ikke op til at ændre.
Morten Bødskov (S), 2018-01-17:
Ministeren har tidligere udtrykt bekymring for, at der kommer til at mangle arbejdskraft, selv om det er meget få virksomheder, som bruger de officielle rekrutteringskanaler som jobcentre, a-kasser osv., men er ministeren enig i, at hvis en generel mangel på arbejdskraft var reel, havde vi set en stigning i antallet af henvendelser via de traditionelle rekrutteringskanaler?
nr. S 391
Yildiz Akdogan (S), 2018-01-17:
Hvad mener ministeren om, at op mod 61 pct. af voldsramte kvinder ikke kan få plads i krisecentre, som nye tal fra Socialstyrelsen har vist, og som kom til udtryk i TV 2/Lorry den 24. december 2017, og hvad agter ministeren at gøre for at løse problemet?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til tv2lorry.dk: »Krisecentre må afvise over halvdelen det er ikke godt nok«.
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Hvad mener ministeren om, at op mod 61 pct. af voldsramte kvinder ikke kan få plads i krisecentre, som nye tal fra Socialstyrelsen har vist, og som kom til udtryk i TV 2/Lorry den 24. december 2017, og hvad agter ministeren at gøre for at løse problemet?
Mai Mercado (KF), 2018-01-17:
Tak, og tak for spørgsmålet.
Jeg ved, at det her jo er et område, som betyder rigtig, rigtig meget for fru Yildiz Akdogan.
Jeg vil gerne starte med sådan helt tydeligt at sige, at når en kvinde er udsat for vold derhjemme, så mener jeg, at vi som samfund har et klokkeklart ansvar for at tilbyde både et trygt alternativ og også en støtte til at komme ud af den situation, og derfor har kommunerne sådan set også en lovbunden forpligtelse til at sikre, at der er hjælp til voldsramte kvinder.
Kommunen skal – med streg under skal – tilbyde midlertidigt ophold i boformer til kvinder, som har været udsat for vold, trusler om vold eller tilsvarende krise i relation til familie- eller samlivsforhold.
Så kan der selvfølgelig være optaget på netop det krisecenter, som kvinden henvender sig til, særlig i de større byer.
Men hvis der er optaget på det center, som kvinden henvender sig til, skal hun jo henvises til et andet krisecenter, som altså har plads, også selv om det så ligger lidt længere væk fra kvindens bopæl.
Det er netop henvendelsen fra kvinde til krisecenter, som de nye tal fra Socialstyrelsen siger noget om.
Men de siger ikke – og det tror jeg også er vigtigt at få frem – at kvinderne bliver afvist, eller at de ikke kan få plads på et krisecenter.
Det samme er sådan set også meldingen fra organisationerne på området.
Der er en høj belægning i hovedstadsområdet, men de oplever ikke, at der er fyldt på alle centre, så de har stadig væk mulighed for at kunne henvise videre til et andet center, hvor der altså er plads til kvinden.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt for mig at følge med i udviklingen på området for at se, om vi hele tiden kan blive bedre til at have det korrekte talgrundlag.
Det er også afgørende, at vi har den viden, vi har brug for, for at lave løsninger, i stedet for at vi famler i blinde.
Så er det også klart, at vi har den nye enhed mod vold i nære relationer, altså »Lev Uden Vold«, der blev vedtaget med satspuljen 2017, som jo også er den her elektroniske oversigt, hvor man altså kan få udnyttet pladserne bedre, end man har kunnet hidtil.
Yildiz Akdogan (S), 2018-01-17:
Det er rigtigt, når ministeren siger, at det er et område, der fylder rigtig meget hos mig.
Det at tage det første skridt og forlade et voldeligt hjem er på ingen måde en nem beslutning, og derfor er det så meget desto mere et kæmpestort nederlag, hvis den pågældende kvinde, som måske har børn, så får et afslag.
For det kan godt være, at den gennemsnitlige belægningsprocent er høj, men det er en gennemsnitlig procentdel.
Jeg spurgte lidt rundt i går bare for at finde ud af, hvordan det så ud med ledige pladser, og det er faktisk sådan, at hovedstaden er ekstremt presset.
I går var der kun én plads – én eneste – i hele hovedstadsområdet, og det var faktisk i Kvindehjemmet på Jagtvej.
Jeg ved ikke, hvad situationen er nu, men det er bare for at indikere, at problemet er meget mere presserende, end at der bare kan refereres til en høj belægningsprocent.
Derfor kunne jeg også godt tænke mig, at ministeren sådan prøver at tage det lidt op på et højere plan.
For vi kan være nok så enige om, at det ifølge servicelovens § 109 – er det, hvis jeg ikke husker forkert – er kommunernes ansvar at hjælpe, men hvad sker der så, når der ikke er plads, og når en kvinde, der som sagt forlader et voldeligt hjem, også med børn, ikke kan få den hjælp, hun skal have?
Tænk at gå tilbage til et voldeligt hjem.
Ministeren refererede bare til en pulje, som vi har vedtaget sammen blandt satspuljeparterne, men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ministeren: Hvad agter ministeren at gøre for at løse problemet?
Har ministeren en konkret løsning i forhold til, hvordan vi kan modvirke det pres, der er?
For det er sådan, at presset primært er i januar og august, og lige nu er der altså et kæmpe pres på krisecentrene i hovedstadsområdet.