runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Det bliver meget hurtigt meget sort-hvidt, når vi diskuterer det her i Folketingssalen.
Og jeg forstår det godt – jeg har selv her de vidnesbyrd, som enmillionstemmer har indsamlet og sendt til os, og jeg går ud fra, at I også har læst dem.
Man bliver berørt, når man læser det her; man bliver oprigtigt ked af, at det skal være en kamp for så mange at få en hjælp fra det system, der er sat i verden for at hjælpe dem.
Der sidder ikke sagsbehandlere rundtom i alle vores kommunale forvaltninger og undlader at gøre sig umage og skalter og valter med det her.
Men der er for mange fejl – det er jeg fuldstændig enig i.
Og jeg har i dag, også under det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, peget på, at den her regering mener, at der skal nogle grundlæggende strukturelle ændringer til, som i højere grad gør, at der træffes den rigtige beslutning første gang.
Det handler om at sikre, at der er den rette specialiserede viden derude eller en erkendelse af, hvor ens egen viden kommer til kort, og hvor man skal trække på mere specialiseret viden for at sikre borgerne de rette tilbud.
Og det handler om, at der er en ordentlig velfærdsøkonomi derude.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Jeg tror ikke, der er nogen, der har beskyldt nogen i den forbindelse, altså socialrådgiverne eller andre.
Vi ved godt – mange af os – at socialrådgivere er presset oppefra af kommunalchefer og andre.
Socialrådgiverne kan jo ikke i dag ligesom træffe deres egen beslutning – det skal jo op på et højere niveau.
Men hvad vil ministeren gøre, når man ikke overholder lovgivningen?
Altså, der er jo mig bekendt ikke uddelt nogen tvangsbøder til nogen kommuner, når de ikke overholder lovgivningen.
Og der mangler altså helt basalt retssikkerhed for borgerne i det her, når man begår lovbrud over for dem – der sker ikke noget, intet, ud over at kommunerne har sparet nogle penge.
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Jeg mener, at det er fuldstændig afgørende, at vi kommer et sted hen, hvor der bliver truffet den rigtige beslutning første gang i langt, langt flere tilfælde, end vi ser i dag.
Og så kan vi diskutere – og det er jo det, vi gør – hvad der så er vejen derhen.
Min stille pointe her i dag er, at hvis det, der lå til grund for de her fejl, var et økonomisk incitament, så ville man vel f.eks. se, at der var en lavere omgørelsesprocent i de sager omkring løbende kontante ydelser, hvor det faktisk har en økonomisk konsekvens for kommunerne, når man har truffet en forkert beslutning, men det ser vi jo ikke.
Så det her med at lade, som om der er ét snuptagsgreb, holder simpelt hen ikke.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-12-08:
Tak for det.
Jeg vil igen starte med at sige tak til forslagsstillerne, som denne gang er fra Nye Borgerlige, for beslutningsforslaget.
Ligesom det forslag, som vi lige har behandlet for kort tid siden, B 49, så handler det om den retssikkerhed på handicapområdet og socialområdet, som jeg tror vi alle sammen er enige om ikke er god nok i dag.
Jeg vil ligesom ministeren heller ikke bruge en hel masse tid på at gentage mig selv – ikke alt for meget, i hvert fald – hverken i forhold til hvorfor vi er fuldstændig enige i det, der er beslutningsforslagets formål, nemlig en styrket retssikkerhed, og heller ikke i forhold til hvorfor vi ikke er enige med hensyn til de konkrete midler, der foreslås.
Jeg vil nøjes med at gentage konklusionen.
I Socialdemokratiet mener vi ikke, at økonomisk straf til kommunerne og økonomisk kompensation til borgerne for forkerte afgørelser er den bedste løsning.
Vi mener ikke, at det er den rigtige måde at bruge kræfterne og pengene på.
Så selv om vi er enige i målet, er vi ikke enige med hensyn til midlet, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Stén Knuth (V), 2020-12-08:
Jeg vil starte med at sige tak til Nye Borgerliges ordfører for at rose Venstre.
Men jeg er ikke sikker på, at rosen var helt så ren, som ordføreren sagde.
Jeg fornemmede en vis ironi i det.
Nej, det er ikke kommunerne selv, der fastlægger sagsbehandlingstiden.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-12-08:
Jeg synes, vi skal prøve at referere hinanden rigtigt, når vi refererer, hvad hinanden siger.
Og nu siger fru Mette Thiesen, at jeg skulle have sagt, at Socialdemokratiet er ligeglade med, om loven bliver overholdt.
Jeg har tværtimod sagt, at vi fuldstændig anerkender, at der er et problem omkring retssikkerhed, og at vi også synes, det er vigtigt med flere korrekte afgørelser.
Ministeren har også sagt det meget, meget tydeligt.
Men så er spørgsmålet, om det skal være i flere.
Umiddelbart synes jeg, at det er ramt meget godt nu, altså at vi i forhold til de mest indgribende ting har den her varselsordning, men at vi ikke nødvendigvis har det på alle områder.
For det vil jo også koste penge, og det vil også betyde, at der vil være nogle, der beholder en ydelse, selv om det er en fuldstændig korrekt afgørelse, at der eventuelt skal skrues ned for den.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Tak for det.
Det er jo ærlig snak fra Socialdemokratiets ordfører, at man mener, at det er fint nok.
Jeg har selv et konkret eksempel med en, jeg talte med forleden dag, Mette.
De fik faktisk hjælp første gang til hendes meget udviklingshæmmede storesøster, som de tager sig af derhjemme, men så havde de kommunalt ansatte lige pludselig været på kursus, og så mente de, at der skulle en helt anden visitation til.
Og så gik familien fra at få 14 timers hjælp til at få 3 timers hjælp.
Mener ordføreren reelt set, at det er fair nok, eller mener ordføreren, at det er at hive tæppet væk under en familie, som faktisk løfter det ansvar at tage sig af deres handicappede pårørende?
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-12-08:
Og den slags afgørelser kan man jo også indbringe for Ankestyrelsen.
Så er der heldigvis nogle af sagerne – og det er godt, at det er sådan – hvor det er så indgribende og har så stor betydning at få frakendt eller nedsat en hjælp, altså hvor det er særligt indgribende, at man så kan beholde hjælpen i en periode på 14 uger, så vidt jeg husker.
Så er det i hvert fald meningen, hvilket også sker i langt de fleste tilfælde, sådan som jeg forstår det, at man beholder hjælpen, indtil man får den afgørelse i Ankestyrelsen.
Den ordning er der jo heldigvis allerede, og jeg synes, det er godt, at den er der i forhold til de her ydelser af en meget indgribende karakter.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Nej, Venstre ved man hvor man har.
Ifølge Venstre skal vi bruge endnu mere af de her danskeres tid – de danskere, som er fanget i systemet – på at sidde i rundkreds og drøfte ting, som er blevet drøftet igennem i mange år.
Faktum er bare, at retssikkerheden er ikkeeksisterende på det her område.
De skaber ikke værdi for nogen andre end dem, der arbejder der.
Så lad os bare slå det fast.
Så handler det jo om, at man prioriterer ude i kommunerne.
Vi har da en klar holdning til, at man prioriterer et område som det her eksempelvis ude i kommunerne.
Det er jo kernevelfærd, det er jo grundlæggende, at man holder hånden under dem, som har allermest behov for det, nogle af de mest sårbare.
Så må man bruge sine penge mere fornuftigt og måske droppe nogle af de her andre prestigeprojekter og alt mulig andet.
Det skal i hvert fald prioriteres.
Jeg vil egentlig spørge ordføreren om noget meget konkret: Er det kommunerne selv, der fastsætter deres sagsbehandlingstider?
Ja eller nej.
Nej, det er jo ikke overraskende, at Socialdemokratiet ikke vil sikre, at lovgivningen bliver overholdt på det her område – desværre.
Det burde være noget, som alle kunne bakke op om, men det kan regeringen jo så desværre ikke, kan jeg forstå.
Jeg kunne godt tænke mig at vende problematikken lidt om.
Først vil jeg lige sige, at det her forslag handler om, at kompensationen skal direkte ud til borgerne, både med hensyn til sagsbehandlingsfristerne og kompensationen generelt.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge helt specifikt: Hvad med dem, som har fået den rigtige hjælp, men hvor kommunen lige pludselig går ind og tager den hjælp fra dem?
Hvad vil Socialdemokratiet gøre dér?
For nu taler ministeren så meget om, at man skal sagsbehandle rigtigt den første gang.
Og det er vi jo fuldstændig enige i.
Men hvad så, hvis der er blevet sagsbehandlet rigtigt den første gang, men at kommunen pludselig ombestemmer sig og tager hjælpen fra de familier, som har fået den?
Hvad mener Socialdemokratiet så?
Mener Socialdemokratiet også, at kommunen skal have lov til at bryde loven på det område?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Jeg er glad for, at vi er enige om, at der bliver en form for opstartsfinansiering af den slags.
Så har vi ligesom sat en streg under det.
Den skal selvfølgelig findes, inden vi kan begynde at sætte ting i søen.
Sådan er verden jo desværre også lidt bøvlet, når man er politiker.
Det, ordføreren skal høre, er, at vi giver os positivt i kast med det kommende arbejde med begge forslag.
Jeg har også været meget tydelig om, hvor SF ligger i forhold til en retssikkerhedsfond, og hvordan vi ser på at modeller for kompensation skal kunne fungere.
Så det vil selvfølgelig være de holdninger, vi går ind i det arbejde med.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Ja, det kan godt være, at det koster i starten.
Det foreslår vi så skal tages fra reserven, og det står faktisk også i beslutningsforslaget.
Men når man snakker om den økonomiske del, snakker man jo faktisk om, at det er kommunerne, der i sidste ende måske får at vide fra Ankestyrelsens side, at de ikke har leveret den vare.
Og så laver man en retssikkerhedsfond, som de midler går i.
Jeg er sikker på, at ordføreren også er opmærksom på, at vi har en Offerfond i dag.
Når man får en bøde af politiet, kommer der 500 kr. i Offerfonden, så man finansierer tingene derigennem.
Men jeg skal bare lige høre SF: Vil SF så støtte det her forslag, eller hvordan skal det forstås?
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-08:
Jeg vil starte med at rose ministeren for, og det er glædeligt, at vi nu er fuldstændig enige om, at økonomien ikke kan udgøre en begrundelse for, at kommuner ikke skal overholde deres retlige forpligtelser.
Det betyder, at der ikke er nogen borgere derude, som skal eller kan blive mødt med afgørelser om, at fordi der er økonomisk lavvande i kommunen, kan borgeren ikke få den ydelse, som man efter en konkret og individuel vurdering skal have.
Det er nu slået helt klart fast, og tak for det.
Det, der til gengæld er mærkeligt, er, at regeringen i alle mulige andre sammenhænge, når nogen bryder loven, siger, at straffen skal hæves, og at der virkelig skal sættes hårdt ind.
Men når det gælder lovbrud over for de allersvageste mennesker i samfundet – dem, der ikke lige har overskuddet til selv at gøre deres ret gældende – skal man ikke sætte ind.
Hvordan kan det hænge sammen?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
For det første håber jeg så også, at den her interaktion, vi har haft nu, betyder, at den radikale ordfører også anerkender – jeg tror nu heller ikke andet – at det faktisk betyder noget, hvad det er for en velfærdsøkonomi, man har derude, i forhold til hvad det er for et velfærdssamfund, borgerne møder.
Det gælder sådan set bredt.
Det tror jeg i hvert fald rigtig mange borgere har oplevet.
Dernæst vil jeg bare sige, at hvis det var sådan, at det var et vidunderløsning at lave økonomiske incitamenter her, ville jeg gerne være med til at overveje det, men der er bare ikke noget, der tyder på det, når vi kigger på, hvordan fejlprocenterne er i de sager, der handler om kontante ydelser.
Her har det en økonomisk konsekvens for kommunerne, men det betyder altså ikke, at det slår ud som et område, hvor der ikke træffes forkerte afgørelser i kommunerne.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Og tak for de indledende ord, minister.
Det, jeg gerne vil spørge ministeren lidt mere ind til, er det rigtig fine fokus, i forhold til at borgeren skal have den rette hjælp første gang.
For det er faktisk noget af det, hvor jeg er hundrede procent på linje med ministeren.
Jeg er ligeledes enig med ministeren i, at det her ikke er en snuptagsløsning, og at problemet, der er ude i kommunerne og for de mange mennesker med handicap, der oplever et tillidsbrud og oplever at blive efterladt, er sammensat af mange forskellige komponenter.
Derfor er der også mange forskellige komponenter, vi skal kigge på i forhold til at sikre en ordentlig retssikkerhed og mest af alt, at borgerne får den rigtige hjælp første gang.
Så derfor vil jeg gerne spørge ministeren sådan helt konkret og lavpraktisk – jeg ved ikke, om man kan kalde det det, men i hvert fald helt konkret: Hvad er det, ministeren vil gøre for at sikre, at de her borgere får den rette hjælp første gang?
Mener ministeren, at vi er på vej?
Jeg kan personligt ikke se, at vi er på vej nogen steder hen i den rigtige retning.
Men hvad er det, ministeren vil sætte i gang og gøre, for at vi netop når i mål med, at borgeren får den rigtige hjælp første gang?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Jamen der er jo den lange række af initiativer, vi har sat i gang i fællesskab – i hvert fald de fleste, der er til stede her – altså handleplanen for styrkelse af kvaliteten i sagsbehandlingen på handicapområdet.
Og jeg vil lade være med at gå meget ind i den, men bl.a. sige, at noget af det, regeringen her har gjort, er at sætte gang i et arbejde med at få forbedret kvaliteten af de data og den viden, der er i de danmarkskort, som man jo skal behandle i kommunalbestyrelserne, og hvor man også skal forholde sig til, om vi egentlig kan stå på mål for det, vi leverer her.
Det synes jeg jo er noget af det allervæsentligste.
Det er jo ikke os herinde, der sidder og sagsbehandler – det gør man i kommunerne.
Og det er her, man må stå på mål for, om man synes, man leverer en ordentlig hjælp og indsats til de borgere, man har ansvaret for.
Derfor er jeg også meget glad for at høre de klare meldinger fra KL's nye socialudvalgsformand, som jo også klart siger, at det her ikke er i orden.
Og jeg vil se frem til at drøfte med ham, hvad de måtte have af forslag, der kan bygge oven på de ting, vi allerede har sat i værk.
Og så ser jeg som sagt på den store klinge mere strukturelt hele evalueringen af det specialiserede socialområde, den sikring af de rette tilbud, og så i øvrigt en ordentlig velfærdsøkonomi som nogle af de store grundsten i det her.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Tak for det.
Jeg prøver lige at spørge endnu en gang: Hvad er det, ministeren helt konkret vil gøre, for at vi når i mål med, at borgeren får den rette hjælp første gang?
Det haster jo.
Vi har rigtig mange mennesker udeomkring i kommunerne, der oplever, at de ikke bliver mødt, at de ikke bliver set, at de ikke bliver hørt, at de i forhold til at få hjælp simpelt hen ikke bliver imødekommet på nogen måder.
For der er behov for hjælp nu.
Det hører jeg også at ministeren er med på, og jeg hører også, at ministeren anerkender den alvor, der er i forhold til det her område.
Hvad er det, ministeren vil sætte i gang, for at vi netop kan opnå målet med, at borgeren skal have den rigtige hjælp første gang?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Nej, det mener ministeren ikke.
Det har jeg godt hørt spørgeren konkludere tidligere, når vi har haft den her diskussion om, om en ordentlig velfærdsøkonomi gør det lettere eller sværere at levere en ordentlig velfærd til borgerne.
Det kan man ikke tage mig til indtægt for.
Så det håber jeg ikke at blive taget til indtægt for siden hen, for det mener jeg bestemt ikke.
Det skal være en konkret vurdering af den enkelte borgers behov for hjælp.
Jeg opponerer bare imod den her forestilling om, at der skulle være sådan en fingerknipsløsning eller snuptagsløsning, hvis vi bare sætter noget incitamentstankegang ind, hvor vi altså skal bruge noget af vores velfærdsøkonomi der, hvor man har truffet den forkerte afgørelse, i stedet for at bruge den på at sørge for, at borgerne får den rigtige hjælp, første gang de søger om den.
Vi kan kigge på et sted, hvor det allerede i dag koster kommunerne noget, nemlig i sager om kontante ydelser.
Her er det allerede sådan i dag, at hvis en borger har fået afslag og Ankestyrelsen kommer frem til, at vedkommende skulle have haft en kontant ydelse, eller hvis man har nedsat en ydelse og Ankestyrelsen kommer frem til, at det ikke var i orden, skal de penge udbetales med tilbagevirkende kraft, men vi ser alligevel ikke, at det er et område, der sådan træder frem som et sted, hvor der er en helt anden fejlprocent i kommunerne.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det vigtigste, vi kan gøre, er at sikre, at der bliver truffet den rigtige afgørelse første gang.
Det er jo under alle omstændigheder frygtelig opslidende for borgerne at skulle igennem et ankeforløb.
Det er så særlig skidt, når man taber sin anke, men det er alene det at skulle igennem sådan et ankeforløb.
Så det er Enhedslisten i hvert fald enig med ministeren i.
Men det ændrer vel ikke på, at vi, selv om vi gør noget – og det håber jeg vi gør efter evalueringen, så vi sikrer langt flere rigtige afgørelser – så stadig væk er nødt til at have et ankesystem.
Det tænker jeg også vi er fuldstændig enige om, og det her drejer sig jo så om: Hvordan kan vi eliminere det, at kommunerne faktisk kan tjene på at træffe forkerte afgørelser?
Ministeren er så, kan jeg høre, ikke enig i retssikkerhedsfondsforslaget, men er ministeren ikke enig i, at vi skal sørge for, at det ikke er sådan, at kommunerne kan tjene penge, spare penge, på en fejlagtig og mangelfuld sagsbehandling?
Det er vel et retssamfund værdigt, at det forholder sig sådan.
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Men i den her diskussion er det jo bare væsentligt at holde fast i det grundlæggende mål, og jeg er også glad for at høre, at Enhedslistens ordfører så klart slår fast, at det grundlæggende mål her er, at borgeren får den rigtige afgørelse første gang.
Altså, det her med at gøre, som om det ikke ville koste noget at bygge et system op, hvor der skal bruges tid på administration, på bureaukrati, på yderligere sagsbehandling, på yderligere vurdering og i øvrigt en lille pose penge i enden af et langt og opslidende forløb, hvor en borger ikke har fået den hjælp, som borgeren skulle have haft, fordi der blev truffet en forkert afgørelse første gang,
mener jeg ikke er den rigtige medicin.
Jeg mener også, at det vil være at flytte både midler og fokus fra den indsats, der er den væsentligste, nemlig at kommunerne skal træffe den rigtige afgørelse første gang.
Jeg er glad for, at vi er enige om målet.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Det, som jeg godt kunne tænke mig at stille som det andet spørgsmål, var, at jeg kunne forstå, at ministeren ikke er særlig begejstret for begrebet opsættende virkning.
Ministerens forgænger gjorde jo det, at hun sammen med et flertal i Folketinget indførte en varslingsbestemmelse i stedet for, som på mange måder blev hilst velkommen af det system, der blev lavet der.
F.eks. er botilbudsparagrafferne og § 85 ikke omfattet af varslingsbestemmelserne.
Kunne det ikke være en vej at gå?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Jeg er jo et åbent menneske i den forstand, at jeg altid er villig til at diskutere gode forslag, der kommer fra Folketingets partier.
Men det er jo klart, at der ikke er noget af alt det her, der er gratis at rulle ud, og hvis man laver opsættende virkning i mindre indgribende sager, end vi gør i dag, vil det jo også betyde, at der så bliver ydet hjælp i en periode, hvor Ankestyrelsen kommer frem til, at det faktisk var rigtigt, at den hjælp ikke skulle være ydet.
Er det på, at folk får en hjælp, de egentlig ikke var berettiget til?
Det synes jeg ikke.
Altså, igen trækker vi midlerne skævt i et system, hvor vi meget hellere skulle sørge for, at borgerne får den rigtige hjælp første gang, og det ikke er en kamp at få det.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-12-08:
Tak for det.
Man kan ikke arbejde med handicappolitik i ret lang tid uden at blive fuldstændig klar over, at retssikkerheden på handicapområdet ikke er god nok.
Det vidner bl.a. omgørelsesprocenterne i Ankestyrelsen om, og det vidner ikke mindst mange konkrete fortællinger fra mennesker med handicap om.
Retssikkerheden på handicapområdet er ikke god nok.
Spørgsmålet er så, hvordan vi bedst får rettet op på det, hvordan vi bedst får styrket retssikkerheden.
Beslutningsforslaget indeholder to bud på det spørgsmål.
Det er for det første, at der etableres en retssikkerhedsfond, der skal sikre kompensation og rådgivning til borgere med handicap, som uretmæssigt får afslag på en ansøgning om hjælp fra kommunen, og altså også en fond, som kommunerne skal indbetale til, når de træffer forkerte afgørelser.
Det er for det andet, at der indføres opsættende virkning i alle sager om nedsættelse og frakendelse af hjælp på handicapområdet.
I Socialdemokratiet mener vi ikke, at beslutningsforslaget her er den rigtige vej at gå i den kamp for en bedre retssikkerhed, som vi ellers anerkender der er behov for.
En økonomisk straf til i forvejen økonomisk pressede kommuner mener vi ikke er det rigtige værktøj.
For det vil koste penge, og det vil koste ekstra administration, når straffen til kommunerne og kompensationen til borgerne skal udmåles.
Vores bud på at styrke retssikkerheden er det lange seje træk for at få så mange rigtige afgørelser i første instans som overhovedet muligt, at understøtte kommunernes sagsbehandling, bl.a. med taskforceforløb i regi af Ankestyrelsen og Socialstyrelsen.
Det er også en styrket velfærdsøkonomi, som ministeren var inde på, og som vi jo har leveret i begge de økonomiaftaler, vi har lavet med kommunerne indtil nu, det er også sådan noget som den pulje, der er i den nye finanslovsaftale til borgerrådgivere i kommunerne, som ikke mindst også er takket være noget, som SF har ønsket og presset på for, og så er det jo ikke mindst den evaluering af det specialiserede socialområde, som er i fuld gang, og som for mig at se må være noget af det mest ambitiøse, der er sat i gang af en regering på handicapområdet i mange år.
Vi er altså enige i udfordringen, og vi er enige i, at retssikkerheden ikke er god nok, men vi er ikke enige i de konkrete redskaber, der er indeholdt i det her beslutningsforslag, og derfor kan vi ikke støtte det.
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Altså, jeg tror, vi alle sammen skylder hinanden ikke at lade, som om der er nogen der har ét forslag, der med et fingerknips kan rette op på det her.
Det er komplekst, og det er, tror jeg, nogle mere grundlæggende ting, vi skal have fat i for at få vendt det her.
Og jeg er enig i, at vi skal have vendt det her.
Derfor handler det helt grundlæggende om, at der er de rette kompetencer til stede derude, hvor man møder borgeren og skal sørge for, at borgeren får den rette hjælp.
Og har man ikke de kompetencer, fordi det er for specialiseret en viden, det forudsætter, i forhold til den kommune, man nu er i – hvis man f.eks. er en lille kommune – skal man vide, hvor man så kan trække på den viden.
Og det er jo noget af det, vi kigger på, når vi evaluerer hele det specialiserede socialområde.
Pause Pause (Pause), 2020-12-08:
Mødet er udsat.
Erling Bonnesen (V), 2020-12-08:
Mødet er genoptaget.
Forhandlingen er åbnet, og vi giver først ordet til social- og indenrigsministeren.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Tak for det.
Trods de initiativer, vi har taget tidligere, kan vi jo se, at det ikke batter ret meget, og at folk stadig væk kommer i klemme.
Så derfor vil jeg høre, om ministeren overhovedet har læst den her rapport »Retssikkerhed for udsatte borgere«.
Der står jo her på side 22: »Kommunerne sparer penge ved at træffe forkerte og ulovlige afgørelser.
Lovgivningen forudsætter grundlæggende, at kommuner bevilger den rigtige hjælp i rette tid til borgerne.«
Det sker ikke i over 42 pct. af sagerne, og det har jo store konsekvenser for de mennesker, det handler om.
Nu var ministeren med til den her høring om retssikkerhed, vi afholdt i Social- og Indenrigsudvalget, så ministeren har jo lyttet til enmillionstemmer, Advokatrådet, Justitia og Ankestyrelsen, som har problematiseret, at retssikkerheden halter gevaldigt.
Så hvad vil ministeren egentlig gøre for at rette op på det her område og sikre, at mennesker får den hjælp, de er berettiget til ifølge serviceloven?