Lotte Rod (RV), 2023-05-10:
Tak for det.
Vi mener i Radikale Venstre det samme, som vi mente sidste gang og forrige gang, vi havde den her diskussion, nemlig at alle elever skal undervises i Muhammedkrisen.
Jeg synes, det er fuldstændig uacceptabelt, at der er lærere, der bliver truet.
Det er vi alle sammen enige om.
Derfor er det jo heller ikke det, som det her konkrete beslutningsforslag handler om.
Diskussionen er her om, hvordan vi så griber det an, hvordan vi fører politik på den klogeste måde.
Skal sådan et forslag her komme fra lærerne, eller skal det være noget, som Folketinget trækker ned over skolerne oppefra?
I Radikale Venstre arbejder vi for at sætte skolerne fri.
Vi vil gerne have mere plads til lærernes dømmekraft, og vi er imod kanonlister.
Jeg vil gerne have, at vi holder op med at trække ting ned over skolen oppefra.
I stedet for tror jeg på, at vi skal blive bedre til som politikere at lede på formål og på værdier og så selvfølgelig ved faktisk at sætte penge af til, at lærerne har tid og materiale til at lave en god undervisning.
Jeg har egentlig meget lyst til at citere min tale fra sidst, hvor jeg citerede fru Marianne Jelved fra forrige gang: »Lærernes ytringsfrihed er selvfølgelig helt afgørende for en underviser, og det er endda en underviser, som har meget, meget stor og afgørende betydning for det enkelte barn og for de elever, som man underviser ...
Det er vigtigt, at læreren sammen med forældre skaber den tryghed om eleverne, som skal til, for at man får en god undervisning.
Efter min opfattelse skal læreren kunne tage sager op, som præger samfundet, og som er begivenheder, der gør rigtig stort indtryk på mennesker og skaber nye billeder, om jeg så må sige, nye erkendelser i vores samfund om, hvordan der ser ud, og hvad der sker.
Muhammedkrisen er et fantastisk godt eksempel på det.
Det er jo ikke kun et fransk anliggende eller et dansk anliggende, det er et verdensanliggende, og det rummer et behov for både kritisk tænkning og for ytringsfrihed og er et af de mest kontroversielle emner, som vi har haft i skolen i en række år.
Det er, fordi det skiller vandene rigtig tydeligt.
Der er dem, der er stærkt imod, og der er dem, som godt kan se, at det giver erfaringer, som vi er nødt til at forholde os til.
Så det er en del af den dannelse, eleverne tilegner sig på vej til at blive borgere og medborgere og kan tage stilling til begivenheder i samfundet og i offentligheden og kan skelne mellem godt og ondt.
Og de skal også kunne forholde sig til det, der sker i samfundet, og de skal kunne tage stilling.
Vi er i Radikale Venstre stadig imod det konkrete beslutningsforslag.
Jeg vil gerne helt af med historiekanonen.
Jeg synes, det gør stort indtryk, at både Lærerforeningen og Skolelederforeningen er imod forslaget.
Og når jeg har siddet og lyttet til debatten i dag, må jeg bare sige, at fru Inger Støjberg og andre jo simpelt hen ikke har ret, når de prøver og gøre det her til en præmis om, at det er voldsmandens veto mod flertallets sammenhold.
Vi er, hver og en af os politikere, der sidder herinde, jo en del af flertallets sammenhold.
Vi står alle sammen på ytringsfriheden.
Men det, der ligger i det konkrete forslag, er jo diskussionen om lærerens pædagogiske dømmekraft over for Folketingets styring.