Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Tak, formand.
Da jeg i tidernes morgen blev indskrevet på Københavns Universitet, var et af mine absolut yndlingsfag forfatningsretten.
Jeg tror ikke, at jeg røber for meget ved at sige, at der var mange, der betragtede mig som lidt af en nørd, når jeg dag efter dag kunne sidde på tilhørerpladserne og læse op på forfatningsret, samtidig med at jeg med et halvt øre fulgte forhandlingerne her i Folketinget.
Der er det jo altså en fornøjelse at opleve, hvordan grundloven, forfatningsretten, ministeransvarlighedsloven, Rigsretten osv. i dag er blevet hver mands eje, altså noget, man simpelt hen drøfter hjemme over middagsbordet og diskuterer lige så naturligt som de seneste sportsresultater.
Det er glædeligt.
Derfor synes jeg også, det må være på sin plads til en indledning at takke fru Bente Dahl Pedersen, hr. Claus Stenrevle, hr. Jan Sand og hr. Steen Højdal for at tage grundloven og Rigsretten alvorligt og derved foranledige den her debat.
Som det har været nævnt tidligere, rummer ministeransvarlighedsloven meget vide rammer for, hvornår man kan straffe en minister.
Vi ved ikke præcis, hvor bundgrænsen ligger, for et flertal i Folketinget har i den foregående debat tilkendegivet, at det ønsker man egentlig heller ikke at vide.
Det kommer så i hvert fald det røde flertal til ugunst i den her sag, for når man ikke ved, hvor bundgrænsen ligger, er der en vis sandsynlighed for med hele den misere, som regeringen har været igennem i forhold til aflivning af mink, at man befinder sig ikke bare i en gråzone, men et sted under bundgrænsen.
Vi synes, det er en alvorlig sag.
Derfor er vi også gået aktivt ind – jeg vil ikke sige positivt – i det arbejde, der har været nævnt i forbindelse med granskningsundersøgelsen, og er glade for, at der nu er kommet det her instrument, hvor Folketinget uafhængigt af regeringen kan få undersøgt en række forhold.
Det er for så vidt rigtigt, som hr. Jeppe Bruus siger, at man i den praktiske udførsel gjorde noget, da man fandt ud af, at der var noget galt.
Men rent juridisk gik der jo ganske lang tid, før man fik L 77 og hele grundlaget på plads, og det rummer altså en række alvorlige dilemmaer.
Vi havde i sidste uge på min og Dansk Folkepartis foranledning en debat om, hvorvidt vi ikke burde undersøge, hvad det egentlig er for en bestemmelse i grundloven, som regering overtrådte.
Det er vist erkendt, at der var en, der blev overtrådt, og det tror jeg også at hr. Jeppe Bruus sagde, men er det § 3, den almindelige lovgivningsbestemmelse, eller er det § 73, ekspropriationsbestemmelsen?
Det ønsker man stadig ikke at få belyst.
Vi i Dansk Folkeparti ville gerne have, at Kammeradvokaten kunne se på de enkelte minkavlere og vurdere, om det var ekspropriativt eller ej.
Det er jo ret væsentligt ikke bare for den enkelte minkavler, for nu har man så lavet en erstatningsordning, så de bliver stillet, som om der var ekspropriation, men faktisk også for os i Folketinget, fordi det jo er sådan, at når der eksproprieres, træder der nogle særlige retsmekanismer som følge af grundlovens § 73, stk. 1-3, i kraft, og ved ikke at vide, om det her indgreb er ekspropriativt eller ej, ved vi heller ikke, om de retsmekanismer, minoritetsbeskyttelsesregler, vil gælde ved fremtidige sager.
Derfor er det rigtigt at få det her på dagsordenen, og jeg vil som sagt kvittere over for de borgere, der har bakket op om forslaget – ikke bare de fire, der har taget initiativet, men også de 50.000, der har skrevet under på forslaget.
Jeg har med det bundniveau, Folketinget har lagt i forhold til rigsretssager, senest eksemplificeret ved sagen, som man har ønsket at rejse over for fru Inger Støjberg, meget vanskeligt ved at forestille mig, at der ikke også skulle være grundlag for at rejse en rigsretssag over for den nuværende regering og selvfølgelig også statsministeren.
Tak, formand.