Marie Krarup (DF), 2020-05-05:
Tak for ordet.
Indfødsretsudvalget er ikke det mest populære udvalg at sidde i.
Det er som regel ikke der, man gør karriere som politiker.
Jeg har fået fortalt, at der er nogle partier, hvor man spørger indfødsretsordføreren: Hvad er det, du har gjort galt, siden du er blevet placeret der?
Men det er helt urimeligt, for Indfødsretsudvalget er faktisk Folketingets vigtigste, selv om der rigtigt nok er meget og kedeligt rugbrødsarbejde forbundet med ordførerposten.
Men det er det arbejde, der har størst betydning for vores lands fremtid.
Det er dem, der kan afgøre, om det danske folk og dermed Danmark eksisterer om 200 år, om 100 år eller om bare 50 år.
Konsekvenserne af indfødsretslovene lever længere end en Storebæltsbro står, men konsekvenserne af indfødsretslovene kan være ødelæggende og knap så flotte som en Storebæltsbro: Indfødsretslovene kan være dem, der afgør, om det danske folk kan finde enighed om at bygge en Storebæltsbro – og få råd til den.
Det danske folk er i sig selv grundlaget for de ting, vi har og udretter i Danmark.
Statsborgerskabet er det danske folks sidste og vigtigste forsvarslinje.
Vi skal byde dem velkommen, der virkelig vil og kan blive danske, men vi skal kun gøre det over for få og i langsomt tempo, for ellers opløser vi det danske folk, og vi skylder vores børn og børnebørn og oldebørn at forsvare det danske folk, så de også har en chance for at komme til at leve i frihed, demokrati og velstand.
Og måske i fremtiden nå til enighed om at bygge imponerende bygningsværker i stil med Storebæltsbroen i stedet for at falde fra hinanden i parallelsamfund, som ingen broer kan forene.
Der er i den nære fortid blevet givet alt for mange statsborgerskaber til folk, der ikke ønsker eller kan blive danske.
Det var en fatal fejl, som vi kommer til at lide under i mange år.
Det har forbedret situationen betydeligt.
Før fik man nærmest udleveret statsborgerskab uden modkrav, men i dag skal man trods alt leve op til en række krav, der gør det langt mere sandsynligt, at de personer, der modtager statsborgerskab, faktisk er blevet danske eller ønsker at blive det.
Men vi er ikke i mål.
Der er stadig alt for mange, der får statsborgerskab, og reglerne er ikke skrappe nok.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at man bør indskrænke tildelingen af indfødsret til folk, der på alle måder ønsker at assimilere sig – folk, der gifter sig med en dansker, samt kræve, at folk har boet her i 20 år, før statsborgerskab kan komme på tale.
Samtidig skal selve udformningen af lovene ændres, sådan at der skelnes mellem vestlige og ikkevestlige, og man skal kunne se, hvilken religion folk har, og der skal stemmes adskilt om de forskellige grupper.
Der bør heller aldrig gives mere end maksimalt 1.000 statsborgerskaber om året.
På denne lov er der 1.861 personer, der får statsborgerskab, og det er kun den ene af to love i 2019.
Vi anerkender dog, at der er sket fremskridt på området.
Det har været godt, at reglerne er blevet skærpet, og det har ført til store forbedringer.
Det er en god ordning med håndtrykket, fordi det giver ansøgerne om statsborgerskab mulighed for at vise, at de er i stand til at indordne sig under danske kulturelle normer ved at røre ved en person, der har en anden tro og eventuelt et andet køn.
Folk, der ikke vil det, bør selvfølgelig ikke få statsborgerskab i Danmark.
Vi mener derfor, at det er forkert, at man med denne lov vil tildele statsborgerskab uden håndtryk.
Man bør i stedet sætte sagerne i bero og vente, til håndtrykket kan gennemføres.
Dansk Folkeparti ønsker derfor at fremsætte et ændringsforslag til loven, om at tildelingen sættes i bero og først genoptages, når man er i stand til at gennemføre håndtryksceremonierne.
Men samlet set stemmer Dansk Folkeparti imod L 180.
Tak for ordet.