Mike Villa Fonseca (UFG), 2025-01-16:
Det kan være, jeg skal starte bagfra.
I forhold til opmærksomheden er det møgfrustrerende, når folk sidder f.eks. med deres telefoner, hvilket jo i forvejen er ulovligt, og man så kommer kørende i et udrykningskøretøj, og vedkommende ikke ser det, og så kører man selvfølgelig frem i krydset eksempelvis, og så kører man i udrykningskørsel ind i vedkommende, fordi vedkommende også var uopmærksom på måske at skulle vige for udrykningskøretøjet.
Så det anerkender jeg.
I forhold til det andet var jeg uddannet.
Nu handler det ikke er mig; jeg har også mange andre eksempler fra andre rundtomkring i det danske kongerige, hvor de har gennemført brandmandsuddannelsen, og så får de et sæt nøgler, og så er det ellers bare derudad.
Så det er noget, der sker ude i virkeligheden, som det er i dag, også både for frivillige og folk på deltid.
Selvfølgelig er der altid nogle af de mere erfarne kolleger, som gerne vil passe på de her nytilkomne i beredskaberne.
Og branchen ønsker det, og med den undersøgelse, vi har lavet og arbejdet med, er det, at man kan se, at der er nogle positive erfaringer med det i udlandet.
Tak til formanden for det.
Det gik lige lidt hurtigt, men det burde jeg jo have vidst, for jeg skulle hilse fra Alternativet og Enhedslisten og sige, at de støtter beslutningsforslaget.
Så jeg burde have vidst, at det var mig lige om lidt.
Jeg kommer nok også til her i min tale at gentage nogle af de ting, som jeg kom ind på indledningsvis i forbindelse med beslutningsforslaget.
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for åbenheden, og jeg glæder mig også til at arbejde videre med det i udvalget.
Måske kunne vi lande en beretning; måske kunne ministeren være åben over for det.
For jeg håber da trods alt, at vi alle sammen synes, at udrykningskørsel og risikoen for, at der er nogen, der kommer til skade i forbindelse med en udrykningskørsel, eller at en udrykningskørsel fører til skade på andre, er noget, vi skal tage alvorligt.
Det fornemmer jeg trods alt, at vi alle sammen er enige om.
For når nødssituationerne opstår, er hvert sekund vigtigt ude i det virkelige liv.
Men en effektiv udrykningskørsel er ikke blot et spørgsmål om hurtighed; det handler jo også i særdeles høj grad om sikkerhed, både for dem, der kører udrykningskørsel, men også for de andre trafikanter, når det gælder trafiksikkerhed.
I de værste tilfælde har der jo desværre været nogle episoder, hvor udrykningskørslen er blevet hindret og ikke har kunnet komme frem.
Af den chauffør, der manøvrerer et udrykningskøretøj gennem trafikken med blå blink og sirener, kræves der erfaring, færdigheder og ro i pressede situationer, og det er derfor, jeg har fremsat det her beslutningsforslag, for det kan være med til at styrke de nytilkomne brandfolk eller de nye i beredskabet.
Desværre forhindrer vores regler, som de er i dag, at centrale beredskabsaktører som brandvæsenet og sundhedsberedskabet kan træne og øve denne vigtige opgave under realistiske betingelser, hvilket jo også vil have stor betydning for både ankomsttiden og køretiden.
Dertil vil træning i udrykningskørsel under realistiske forhold skabe en større tryghed og en retvisende billede i beredskabsplanen, hvad angår fremkørsel.
Jeg synes, at udfordringen er åbenlys.
Det kan jeg godt fornemme at der er nogle der måske ikke helt synes, men så synes jeg måske alligevel, at jeg hører, at nogle er enige, men så er de det måske ikke alligevel.
For som reglerne er indrettet i dag, er det kun politiet, som har mulighed for at træne udrykningskørsel.
De har selvfølgelig nogle andre arbejdsopgaver som f.eks. eftersættelse, og det anerkender jeg også, så der er selvfølgelig en forskel, men der er altså et behov her.
Lad mig komme med et eksempel.
Ved et færdselsuheld er der er både behov for, at der kommer en brandbil, der er behov for, at der kommer noget politi og sørger for, at brandvæsenet og ambulancen ikke bliver påkørt derude, og så er der også behov for ambulancen til at stabilisere patienterne ude ved færdselsuheldet.
Jeg er overbevist om, at der er en ulighed, og det mener jeg hverken er hensigtsmæssigt eller rimeligt over for beredskabet.
Indledningsvis bad jeg jer jo om at forestille jer at være nyansat i redningsberedskabet – jeg ved ikke, om I har prøvet at reflektere lidt over det – og efter en kort instruktion at blive sat bag rattet og få det her sæt nøgler til at køre et udrykningskøretøj.
Man vil altså som ansat i beredskabet gerne selv komme sikkert hjem, og man vil også gerne sikre, at man ikke gør skade på andre, men man vil selvfølgelig også rigtig gerne komme effektivt frem til et ulykkessted.
Det er altså ikke ansvarligt.
Det udsætter jo både chaufføren, medtrafikanterne og de nødstedte borgere for unødvendig risiko.
Vi har desværre oplevet tragiske ulykker, som taler deres tydelige sprog – det mener jeg helt bestemt at de gør.
De fleste har hørt om ulykker, og det kan godt være, at nogle siger, at det ikke er så mange, og at problemet derfor måske ikke er så stort, men jeg synes, det er stort nok i sig selv, hvis jeg mister en kollega – det må jeg bare ærligt anerkende – og det kan skade og føre til dødsfald, og i værste fald forhindrer det er jo, at hjælpen overhovedet kommer frem, og det synes jeg bare ikke er acceptabelt.
Men noget, som til gengæld er simpelt, er at tilstrækkelig træning og vedligeholdelse mindsker risikoen for fejl.
Så jeg forstår de bekymringer, der er blevet rejst, med hensyn til om den her form for træning vil skabe mere kaos i trafikken, og det bringer mig lidt tilbage til det der med de grønne blink og alt mulig andet.
Jeg synes, der sker meget på området, og det er selvfølgelig også glædeligt, for jeg kan godt se argumenterne for, at det måske kunne være positivt, men når branchen i hvert fald i forhold til de grønne blink siger nej tak, synes jeg måske også, det er på tide, at man lytter til det.