runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
For det var faktisk lige præcis det, jeg forholdt mig til.
Vi har i øvrigt myndigheder i armslængde, og jeg kan bare forstå som almindelig samfundsborger, at man også har berostillet de ansøgninger, der ligger og sådan noget.
Men man kan sige i sådan en større sammenhæng, at en grundforudsætning for, at der ikke kommer flere flygtninge ud af Syrien – for der er jo faktisk en tovejstrafik i øjeblikket, f.eks. med syrere, der tilhører den samme etniske minoritet, som den, Assadfamilien tilhører, om som rejser ud af Syrien nu – og at der tværtimod skabes en forudsætning for, at folk, der er flygtet ud af Syrien, kan vende tilbage,
er, at det her lykkelige fald af Assadregimet nu erstattes af noget, der bliver mere stabilt.
Det skal vi engagere os i.
Og det er præcis derfor, jeg var meget hurtigt ude med humanitær hjælp som et signal om, at vi egentlig gerne vil understøtte en positiv udvikling i Syrien.
Det er også derfor, jeg i EU har argumenteret for, at EU skulle række ud, også selv om det er komplekst, for i vores egen definition af det er det jo terrorister, der har taget magten.
EU sender nu en special envoy afsted.
Det er også derfor, at vores ambassadør til Syrien, som ikke sidder i Syrien, allerede straks i det nye år rejser til Damaskus for at prøve at række ud til det styre, der nu har indtaget Damaskus.
Det er jo, fordi vi gerne vil læne os fuldt ind i det her.
Eller sagt med andre ord: Vi vil gerne prøve at udnytte det her window of opportunity, der er blevet skabt.
Men hvor der endnu ikke er sikkerhed for, hvordan vi lander.
Altså, lander vi et godt sted?
Det håber vi.
Vi tror, at hvis vi engagerer os nu, er sandsynligheden for, at vi lander håbefulde steder, bedre, end hvis vi ikke engagerer os.
Peter Skaarup (DD), 2024-12-18:
Tak for det.
Jeg synes, at der bliver snakket rigtig meget.
Jeg kunne bare godt tænke mig, at udenrigsministeren selv engagerer sig.
Nu er det noget med, at vi har en ambassadør et andet sted, der muligvis kan tage til Syrien og måske tager til Syrien på et tidspunkt.
Men det, vi er ude efter, er i virkeligheden et svar på: Vil regeringen oprette diplomatiske forbindelser med Syrien?
Vil regeringen lægge sig i selen, f.eks. ved at udenrigsministeren selv tager af sted?
Altså, hvorfor ikke selv tage derned og sætte noget i gang?
Vi har rigtig mange flygtninge i Danmark, der er flygtet fra Assad.
Assad er væk, og mulighederne er der for, at man kan vende tilbage.
Så er jeg godt med på, at det er integrationsministeren, der står med de praktiske ting, men man sidder jo trods alt i en regering sammen.
Skulle man ikke sætte sig ned og sige, at nu laver vi en plan for at sende de mennesker tilbage, så der kommer nogle tilbage til at genopbygge det land?
Det er jo de bedste til det.
Det er nogle, der forhåbentlig har fået nogle kundskaber i Danmark og andre steder, og de kan genopbygge deres land.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Jeg ved ikke, om det er sådan en insisteren på en bevidst misforståelse af det, jeg siger, og så i øvrigt et par spydigheder om, hvordan jeg flyver.
Jeg kan forstå, at hvis jeg flyver til Damaskus, vil jeg ikke få nogen kritik for det, uanset hvad det koster – for det er nok svært at finde et direkte rutefly fra København.
Så har vi da fået en eller anden melding her i dag, så den der mærkelige leg, der foregår i øjeblikket – man bliver beskyldt for at passe sit arbejde, og at der følger omkostninger med – kan ophøre.
Så er der da kommet én konkret ting ud af det.
Jeg forsøger sådan set at være imødekommende.
Jeg har jo en historik, som vi i øvrigt har sammen, som rækker langt ud over mit ressort, og som handler om at lave et paradigmeskifte med henblik på at sikre, at flygtninge ikke pr. definition bliver til indvandrere, hvis forudsætningerne kan ændres.
Jeg glæder mig over Assads fald, men jeg konstaterer også bare, at der er en uafklaret situation i Syrien.
Der kan komme et Afghanistanscenarium, hvor vi får et kalifat.
Der kan komme et Libyenscenarium, hvor vi får en vedvarende, lang borgerkrig.
Og det kan jeg hundrede procent give et tilsagn om at jeg gerne vil engagere mig i.
Og det engagerer jeg mig i.
Det er et engagement at være en stemme i Europa, der siger: Der sidder en terrordesigneret ledelse i Damaskus.
På trods af det er det nok klogt, at EU sender nogle folk af sted og optager den dialog.
Det er et engagement, at jeg har truffet en beslutning om, at vores ambassadør tager til Damaskus for at indlede en dialog med det her styre.
Det er også derfor, jeg siger det her.
For en anden dag og i en anden sammenhæng vil der være nogle, der spørger: Hvorfor taler vi med terrorister?
Det er jo et udtryk for, at jeg vil opnå præcis det, som spørgeren spørger ind til, nemlig at påvirke der, hvor jeg har en mulighed for det, så der kommer en udvikling, som muliggør mange ting, herunder en tilbagevending af folk, der ikke har permanent ophold, til Syrien.
Peter Skaarup (DD), 2024-12-18:
Prøv at høre: Jeg siger – og det står jeg ved – at udenrigsministeren og regeringen er i gang med at oprette en hel masse afrikanske ambassader, altså danske ambassader i forskellige afrikanske lande.
Og udenrigsministeren flyver, og ja, det skal udenrigsministeren også, men ikke nødvendigvis i privatfly, synes jeg jo.
Det er der, hvor vi har været nogle, der har sagt: Hallo, der skal være måde med tingene.
For det er ligesom udenrigsministerens del af det her.
Så længe det ikke er på plads, får vi jo i hvert fald ikke nogen flygtninge tilbage, og det er jo det, vi alle sammen er ude på, også lidt udenrigsministeren, synes jeg.
Udenrigsministeren henviste til paradigmeskiftet og sådan noget.
Hvorfor ikke gøre det?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Det må åbenbart være særlig skuffende, når man giver nogle imødekommende svar.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Altså, vi har et ambassadekontor i Damaskus.
Vi har ikke nogen ambassadør.
Vi har ikke villet have nogen relation med Assadstyret.
Det gælder Danmark, og det gælder EU.
Så er der en bandit, der er faldet.
Det klapper vi alle sammen af.
Så er der nogle nye, der har taget magten.
De nye, der har taget magten, er sådan set, hvis man ellers er tro mod vores egne gamle beslutninger, også banditter.
De er terrordesigneret af FN, USA og Europa.
Okay, så siger de nogle andre ting end det, der har gjort, at de er kommet på terrorlisterne.
Skal vi så vente på, at de viser i handling, at de er rene, nye mennesker, før vi optager kontakt, eller skal vi tage den kontakt allerede nu?
Og der stiller jeg mig egentlig samme sted, som spørgeren efterlyser.
Vi tager kontakt allerede nu.
Så vi sender en ambassadør af sted til Damaskus, og det er jo for at række ud til det her styre.
Når vi gerne vil række ud til det her styre, er det, fordi vi gerne vil yde vores bidrag til, at der kommer en udvikling i Syrien, som er håbefuld.
Og hvis den er håbefuld, øger den også sandsynligheden for, at det, der er spørgerens formål med spørgsmålet her – det skulle egentlig stilles til udlændingeministeren – kan besvares positivt, nemlig at der kommer en situation, hvor folk kan vende tilbage til Syrien, og at vi undgår en situation, hvor vi får flere flygtninge fra Syrien.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-18:
Tusind tak.
Formålet med det her første spørgsmål er sådan set, at vi får etableret en eller anden fælles forståelse af, hvad det er, der foregår i det nordøstlige Syrien, og hvad situationen er, som grundlag for, at vi så kan diskutere, hvad vi kan gøre.
Tak for det.
Så kan vi jo gå videre til det konkrete bag det svar.
Det vil jeg så godt bede ministeren bekræfte.
Det handler om bevogtningen af de titusinder og atter titusinder af IS-krigere og følgere, som SDF i øjeblikket holder bag lås og slå eller i hvert fald holder inde, sådan at de ikke bare kan fare rundt.
Der har jo været utallige forsøg på fangeflugter.
Også udefra har der været forsøg på at få dem ud.
Det er ikke lykkedes, men det er klart, at hvis situationen udvikler sig, sådan at SDF må bruge deres kræfter et andet sted, er risikoen der jo for, at man ikke længere kan bevogte de lejre.
Der er jo allerede tale om, at der har været forsøg inden for lejrene på at gøre oprør.
Så jeg vil bare bede ministeren om også at bekræfte, at forudsætningen for, at vi ikke får titusindvis af islamister ud, er, at SDF er i stand til at bevogte dem.
Den kommer jo fra Tyrkiet, som sender droner ind over og angriber mål bl.a. i Kobane, og den kommer fra tyrkisk støttede jihadister, lejesoldater, som gennemfører en angreb efter det andet.
Er ministeren ikke enig i, at det angreb, der kommer med tyrkisk støtte, er en alvorlig trussel mod, at SDF kan spille den rolle, som ministeren lige har understreget?
Peter Skaarup (DD), 2024-12-18:
Mange tak for det.
Jeg læser spørgsmålet op: Er ministeren enig i, at Udenrigsministeriet hurtigst muligt bør engagere sig i arbejdet for at få hjemsendt syriske flygtninge på midlertidige opholdstilladelser, eksempelvis ved snarest at etablere diplomatiske forbindelser med Syriens kommende regering?
Trine Pertou Mach (EL), 2024-12-18:
Den israelske regering har netop besluttet at udvide bosættelserne i de besatte Golanhøjder.
Så man udvider en ulovlig besættelse, som ikke er midlertidig, men er årelang.
Det er medvirkende til yderligere destabilisering og problemer i Syrien.
Det bør man have en direkte holdning til, også fra dansk side og ikke mindst fra europæisk side.
Så er spørgsmålet, hvis interesser det er, Israel varetager.
Er det de ekstreme i Israel, som ønsker et Stor-Israel og ønsker at udvide det israelske territorium eller hvad?
Har Danmark ikke en pligt til klart og tydeligt at sige, at det, der er folkeretsstridigt, er folkeretsstridigt, uanset hvem der begår det og hvornår?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Jo, det har vi, og det siger vi også, og det er også det, jeg siger her i dag.
Vi ønsker, at der skal være respekt omkring Syriens territoriale integritet.
Det kommer med en række fordringer, det kommer med en fordring på Israel, på Iran, på Tyrkiet, først og fremmest også med en fordring på Damaskus.
Det er jo det helt store, springende spørgsmål.
Så det har vi.
Når det så er sagt, forholder jeg mig til den virkelighed, der er, hvor der er foretaget de her angreb, og hvor det er så vigtigt at holde Israel fast på det, de selv har kommunikeret internationalt, nemlig hvad formålet med det her er.
Det skal vi holde israelerne fast på.
Der er ikke folkeretlig basis for at udvide bosættelserne.
Det ville være i strid med international ret.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-12-18:
Tak, spørgsmålet er S 434, og det lyder: Mener ministeren, at Amnesty Internationals seneste rapport om Israels folkedrab på palæstinensere i Gaza giver anledning til at ændre den danske kurs over for Israel ved f.eks. at stoppe enhver eksport, direkte og indirekte, af våben, militært udstyr og komponenter til Israel og undersøge mulighederne for at indføre sanktioner mod Israel, og mener ministeren, at Danmark kan undlade at handle, når der er en forpligtelse til at forhindre folkedrab i folkedrabskonventionen?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Tak for det.
Jeg havde jo håbet på, og det kan jeg se også indgår i min forberedelse, at jeg kunne lave sådan en lidt bred henvisning til et samråd, der var i Udenrigsudvalget i går, men det sad jeg jo længselsfuldt og ventede på i halvanden time, inden det blev aflyst på grund af afstemninger i salen.
Så det kan jeg ikke gøre, og det er jo lidt ærgerligt.
For det havde givet bedre tid end det, vi kan inden for rammerne af spørgetiden.
Men vi har fra starten understreget, at Israel skal overholde den humanitære folkeret og beskytte civile.
Vi tager det meget alvorligt, at Den Internationale Domstol flere gang har fundet det nødvendigt at beordre foreløbige foranstaltninger mod Israel, vi forventer, at Israel lever fuldt og helt op til de her bindende afgørelser, og det har vi løbende taget op i vores dialog med Israel, både bilateralt, via EU og i FN, og det bliver vi ved med at gøre, og som jeg også sagde til den forrige spørger, får vi jo altså nu forhåbentlig et møde i EU-Israel-Associeringsrådet, som også bliver en platform for det.
Jeg vil også gerne påpege, at den alvorlige udvikling i Israel og Palæstina har betydet, at vi allerede i marts måned skærpede tilgangen for eksport af våben og militært udstyr til Israel.
Det medførte som bekendt, at vi gik fra at have en restriktiv til en meget restriktiv tilgang i vurderingen af konkrete sager.
Men jeg vil også understrege, som jeg også gjorde det til den forrige spørger, at spørgsmålet om, hvorvidt der er begået overtrædelser af folkeretten, i sidste ende er en domstolsafgørelse, og der verserer en sag, og vi har respekt for Den Internationale Domstol.
Vi følger den her sag med stor interesse, og vi vil lade den uafhængige domstol udføre sit arbejde frem for at drage konklusioner for nærværende.
Det ændrer dog ikke ved, at vi har nået den politiske konklusion, at det her skal sporskifte, og det er derfor, vi har kaldt på behovet for våbenhviler – ikke én gang, men to gange, mange gange, det er det, der skal til –
presset Israel for at give adgang for humanitær bistand, indtaget en offensiv linje også i UNRWA-spørgsmålet m.v.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-12-18:
Tak for svaret.
Jeg er i hvert fald fuldstændig enig i, at politikerne ikke skal lege dommere, og at de ikke skal forsøge at påvirke domstolenes virke og konklusioner, og det er sådan set heller ikke anliggendet her, og det er heller ikke det, spørgsmålet handler om.
Det handler om, om den danske udenrigspolitik og samkvemmet med Israel kan fortsætte uændret i lyset af den viden, vi har, med de bekymringer, det giver om den konklusion, der måtte komme.
Dels er der en sag ved Den Internationale Domstol, hvor Israel er under anklage om et muligt folkedrab, dels siger Amnesty International, en stor menneskerettighedsorganisation, hvis rapporter vi vanligvis tager for gode varer og vi tager ind som en del af grundlaget, når vi skal tage stilling til, hvordan vi handler, at der er tale om folkedrab.
Så er den politiske konklusion, som udenrigsministeren rigtigt påpeger er den, man er nødt til at drage, mens man venter på, at domstolene gør deres arbejde, god nok, når man kan konstatere, at man skal fortsætte et pres, som åbenlyst ikke virker, at man skal arbejde for en våbenhvile, hvor der nu er gået 14 måneder, og alt det her ikke virker?
Hvis vi skal tage vores egne ord og forpligtelser i forhold til folkedrabskonventionen alvorligt, skal vi leve op til den fordring, der ligger på os om at forhindre folkedrab, og der nytter det simpelt hen ikke noget, at vi venter på, at en domstol siger, at der har været begået et folkedrab.
For hvis man skal forhindre det, er man nødt til at handle på mistanken og frygten for det.
Mener udenrigsministeren, at vi kan fortsætte kursen som hidtil?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Jeg synes, det er forkert at sige, at vi ikke har, kan man sige, justeret vores relation.
Det er rigtigt, at vi deltager i et F-35-program, men i forhold til en bilateral våbeneksport har vi strammet vores regler, og det er også forkert at sige, at det ikke har haft nogen konkret konsekvens.
Det er også et udtryk for en anden relation, når vi via EU har været med til at foreslå og gennemført sanktioner mod f.eks. ulovligt bosætteri.
Det er da en anden relation end ikke at have sanktioner.
Så er jeg helt med på, at spørgeren rimeligvis synes, at vi skulle gøre noget yderligere, og jeg ved ikke præcis, hvad det er, man forestiller sig vi skulle gøre, der ville åbne hele den her situation, hvor jeg jo noterer mig, at der er et verdenssamfund, der står mere og mere samlet om en fordring på Israel, men i øvrigt også de andre parter som Hamas, i forhold til gidselsfrigivningen, om at få en våbenhvile.
Og senest kan man jo se i åbne medier i dag, at der måske på ny er et momentum i det, uden at jeg skal stå og være overdrevent håbefuld.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-12-18:
For mig at se stiller Irland sig i midten, der, hvor man bør stille sig, nemlig på folkeretten, og det er Israels valg at lukke deres ambassade i Irland ned og ikke Irlands, og det er en konsekvens af, at de ikke kan tåle den kritik, der med rette kommer.
Jeg er helt enig i, at vi også skal arbejde i EU.
Det er jo ikke kun Israel, der er ved at blive isoleret, og de har i virkeligheden været isoleret i månedsvis, i forhold til hvordan det internationale samfund forholder sig, hvis man ser globalt på det.
Men Danmark er jo også med til at isolere EU, ved at vi ikke træffer nogen konkrete foranstaltninger over for den stat, som måske er i færd med at begå et folkedrab, og som i hvert fald ifølge Amnesty er ved at gøre det.
Jeg vil gerne forklare, hvad det er, jeg mener Danmark burde gøre.
Det kunne jo være at indføre økonomiske sanktioner over for Israel for at lægge pres på den israelske regering for at gøre noget andet end det, den gør.
Det er også det, vi gør over for andre bøllestater, der forbryder sig brutalt mod den internationale retsorden.
Man kunne også stoppe våbeneksporten, så vi ikke bidrager til Israels bombardementer, som bliver klassificeret som mulige krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden, og endog det værste af alt, nemlig folkedrab, som også er det, der er omdrejningspunktet for spørgsmålet.
Vil udenrigsministeren åbne den boks nu, 14 måneder efter at aktionerne er startet?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-12-18:
Jeg kan ikke se noget som helst brugbart i særlige danske bilaterale reaktioner på det, vi ser i Mellemøsten.
Jeg tænker, at hvis vi overhovedet skal have en indflydelse – og det bør vi kæmpe for at få – så er vi nødt til at bruge EU som platform for det.
Nu ser vi f.eks., hvordan Israel lukker deres ambassade i Irland ned, og det gør ikke noget godt at have et atomiseret Europa.
Det er sådan set derfor, at vi fortsat kæmper for at prøve på at fremme nogle konsoliderede europæiske positioner, som i forhold til at løsne op for den her konflikt handler om at få hele Europa til at presse på for en våbenhvile, at få hele Europa til at engagere sig i en tostatsløsning, at få hele Europa til at engagere sig i opbygningen af det palæstinensiske selvstyres kompetencer, at få hele Europa til at engagere sig i, at vi laver sanktioner i forhold til ulovlige bosættelser m.v.
Det har altså potentielt en langt større effekt, end at vi land for land hopper ud i hvert vores hjørne, hvor jeg med sikkerhed kan sige, at det så ville være et Europa, hvor vi ikke alle sammen stod i det ene offensive hjørne, men det ville være et Europa, hvor vi stod spredt ud over hele landskabet.
Det sidste billede deler jeg sådan set ikke.
Jeg er helt med på, at det her er en skæbnestime inden for mange dimensioner, og en af dem er selvfølgelig også – og det tror jeg folk i Gaza er lidt mindre optagede af, for de er nok optagede af deres humanitære situation – hvad det er for en placering, Europa har i verdenssamfundet på den mellemlange og lange bane, hvis ikke vi kender vores besøgelsestid i forhold til at engagere os i de her konflikter, og det er sådan set også det spor, jeg selv arbejder i.
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-12-19:
Ja, det anerkender jeg, og jeg anerkender, at det er det krav ved siden af otte andre krav, som Liberal Alliance også har stillet i den forhandling.
Men det, som har været det offentlige budskab, har været, at man skulle nedsætte en ekspertgruppe, og det mener jeg også er den del af kravet, som vi fra regeringens side har tilbudt at imødekomme.
Men jeg mener også, at når man sidder fire partier i en aftalekreds, er det sådan, at et parti ikke alene kan komme og bede om en meget stor stramning af en aftale, uden at man selvfølgelig diskuterer det igennem.
Vi har forsøgt at imødekomme det, som vi forstod som det vigtigste, men det er klart, at der var en række andre krav fra LA, som også lå der, og som jeg, i hvert fald nogle af dem, ville have meget svært ved at komme i møde.
Det er rigtigt, at vi så også blev præsenteret for krav om, at der på forhånd skulle være en lovning på, hvad der skulle komme ud af den ekspertgruppe, men det mener jeg var på et senere tidspunkt.
Så vil jeg sige i forhold til de personer, at jeg ikke selv har været med til samtalerne, men som jeg i hvert fald forstår det på de ordførere fra regeringspartierne, som har været med, var det, som man havde ytret år tilbage på Facebook, ikke nogle holdninger, man bakkede op om længere, og det er begrundelsen fra vores side.
Ole Birk Olesen (LA), 2024-12-19:
Altså, det lever ikke op til det, som Liberal Alliances ordfører bad om i aftalekredsen, hvilket står i modsætning til, hvad mange andre folketingsmedlemmer – fra Moderaterne og Socialdemokratiet – har sagt her i dag i Folketingssalen.
Så skal jeg spørge om noget i forhold til de to, som også ifølge ministeren har sagt horrible ting.
Hvorfor er det egentlig, regeringen går ind for, at de to skal have statsborgerskab?
Jeg kender ministeren som en person, som kun modvilligt siger ting, der ikke passer, fordrejer ting osv. i den offentlige debat og fra Folketingets talerstol, så derfor vil jeg spørge ministeren: Anerkender ministeren, at der er forskel på det, som Liberal Alliances ordfører krævede eller bad om i aftalekredsen, altså at der skulle laves en aftale om, at der skal gennemføres screening af ansøgere til statsborgerskab for antidemokratiske holdninger, og at en ekspertgruppe skal se på, hvordan det kan gøres, altså en aftale om, at det skal gøres, og at en ekspertgruppe skal give bud på, hvordan det skal gøres, og så det, regeringen nu tilbyder, som er en ekspertgruppe, som skal komme med bud på, om det overhovedet kan lade sig gøre, altså at regeringen ikke tilbyder en aftale om, at det skal gennemføres, men et tilbud om at undersøge, om regeringen og andre bør gennemføre det?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-19:
Selv tak.
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-12-19:
Jeg synes, at det er meningsløst, når Dansk Folkeparti og andre begynder at gøre diskussionen til et spørgsmål om, hvorvidt Anders Breivik, en norsk nationalist, skulle ønske sig et dansk statsborgerskab.
Det tjener ikke til større oplysning eller for så vidt til at afklare de synspunkter, vi har her i Folketinget.
Det er bare en måde at hvirvle støv op på, ligesom det er, når man hiver Lucky Francis ind i diskussionen, som jo ingen måde er kvalificeret til at få et dansk statsborgerskab.
Det er ikke rigtigt, når hr. Mikkel Bjørn siger, at piraten Lucky Francis kan få dansk statsborgerskab.
Det vil vedkommende jo under ingen omstændigheder kunne få.
Der er beskæftigelseskrav.
Der er danskkrav.
Der er opholdskrav.
Man skal have tidsubegrænset ophold, før man overhovedet kan søge dansk statsborgerskab.
Alle de krav lever vedkommende ikke op til.
Og så synes jeg, at det bare mudrer diskussion, når man så alligevel insisterer på, at det skal være omdrejningspunktet for den her vigtige diskussion, når man jo – det vil jeg gerne give Dansk Folkeparti – i andre sammenhænge er ret konkret i forhold til dem, der rent faktisk er på lovforslaget.
Det synes jeg er en meget væsentlig diskussion.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-19:
Tak for det.
Jeg synes, at ministeren polemiserer utidigt, når han nævner Lucky og Breivik som sådan nogle absurde eksempler.
Grunden til, at de bliver bragt op i debatten, er jo, at de tjener som eksempler på systemiske fejl, der er på hele indfødsretsområdet.
Når den nordiske aftale om statsborgerskab betyder, at Anders Breivik, efter at han er færdig med at afsone sin dom, kunne flytte til Danmark, bo her i 7 år og så få dansk statsborgerskab, den dag han søger, uden at skulle leve op til danskkravet, indfødsretsprøven eller nogen af de andre krav, så er det da en absurd måde, systemet er indrettet på.
Når Lucky, der har angrebet danske soldater, kan få dansk statsborgerskab, er systemet da indrettet forkert, og når Dansk Folkeparti har stillet samlet 33 ændringsforslag om bl.a. kriminelle mennesker, som burde være udelukket fra at kunne få et dansk borgerskab, så er systemet da indrettet forkert.
Der synes jeg, at ministeren forsøger at polemisere, som om systemet er perfekt.
Det er det ikke.