Rosa Lund (EL), 2020-01-28:
Hvert år i november markerer vi i Danmark – ligesom i store dele af resten af verden – årsdagen for nazisternes målrettede overfald og drab på omkring 1.500 jødiske medborgere i Tyskland og Østrig natten mellem den 9. og 10. november 1938.
Jødeforfølgelserne i november 1938 var kun forløberne for nazisternes organiserede drab på omkring 6 millioner europæiske jøder under anden verdenskrig.
I dag ved vi, at nazisternes magtovertagelse i Tyskland i 1933 og Nürnbergracelovene fra 1935 var de første skridt på vejen mod det organiserede massedrab på 6 millioner mennesker.
Kloge mennesker i samtiden, i 1930'erne, advarede danske politikere og den danske offentlighed om, hvad der var ved at ske i Tyskland – men alt for få lyttede.
Datidens danske regering og Folketing reagerede ikke i 1930'erne ved at skabe sikre flugtveje for tyske og østrigske jøder, der havde brug for at komme væk, før massemorderne for alvor tog fat; heller ikke i månederne mellem november 1938 og besættelsen af Danmark, hvor det faktisk havde været muligt at redde rigtig mange menneskeliv.
I stedet strammede den daværende SR-regering med bred opbakning fra Venstre og Konservative
datidens i forvejen meget stramme asylpolitik og overgav jødiske flygtninge til Gestapo, hvis de blev pågrebet i grænselandet, eller hvis deres midlertidige opholdstilladelser i Danmark udløb
Mange af dem blev senere dræbt af nazisterne, f.eks. i udryddelseslejren Auschwitz, som vi i går markerede 75-året for befrielsen af.
Det mener jeg også er en dag, der minder os om, at nazisme, antisemitisme og racisme ikke skal have lov til at vise deres grimme ansigter i Danmark.
På hjemmesiden folkedrab.dk, som Dansk Institut for Internationale Studier står bag, kan man om tyske jødiske flygtninges situation efter november 1938 bl.a. læse: »Den danske landegrænse var kort og velbevogtet.
Derfor kom der forholdsvis få flygtninge illegalt ind i landet.
Hvis flygtningen ikke havde nogen, som kunne hjælpe ham og tale hans sag hos myndighederne, blev han overgivet til tysk politi.«
Sådan så en stram asylpolitik ud i 1938 og 1939.
I Danmark foretrækker vi meget forståeligt at fokusere på oktober 1943, da det lykkedes for svenskerne og danskerne i fællesskab at redde omkring 6.000 jøder ud af Danmark, men de danske politikeres nej til at hjælpe tyske og østrigske jøder inden da hører med til vores historie.
I november 2019 var der nogle personer, der valgte at markere årsdagen for nazisternes jødeforfølgelser ved at overmale 84 jødiske gravstene på en kirkegård i Randers.
Skal man tro politiets oplysninger, er de to mænd, der sidder varetægtsfængslet lige nu i sagen, nynazister.
Men hærværket minder os om, at vi skal være på vagt, og at vi aktivt skal forsvare os mod antisemitisme.
Og jeg er da også glad for og stolt af, at Enhedslisten i Randers ret hurtigt fik stablet en markering på benene til støtte for de danske jøder.
Antisemitisme er desværre ikke kun noget, der i vore dage kommer fra sådan en forsvindende lille nynazistisk minoritet.
I 2015 så vi, at en attentatmand målrettet gik efter synagogen i Krystalgade i København og dræbte en vagt fra den jødiske menighed.
Også dette forfærdelige terrorangreb var et udtryk for antisemitisme – og der er ingen grund til at tro, at denne gerningsmand var nazist.
I Enhedslisten mener vi, at antisemitisme også findes i vores samfund, også i Danmark, og vi mener, at den skal bekæmpes.
Jøder i Danmark, deres hjem, deres institutioner skal beskyttes, og viden om antisemitisme og enhver anden forfølgelse af etniske eller religiøse mindretal skal på dagsordenen og på skoleskemaet.
Politiets indsats mod hate crimes skal styrkes, bl.a. ved at vi styrker viden om emnet i politiuddannelsen, men også ved at vi laver en specialenhed i politiet til bekæmpelse af hate crimes.
Vi skal lære af historien, og vi skal være stolte af vores forfædre, fordi de hjalp jøder til Sverige i 1943.
Men vi skal skamme os over vores historie, fordi vi afviste tyske og østrigske jøder og sendte dem retur i armene på Gestapo.
For Enhedslisten handler den historiske lære nok så meget om konsekvenserne af en stram asylpolitik over for forfulgte religiøse og etniske mindretal, der kommer til Danmark.
Vi har alle sammen, uanset om vi er til højre, om vi er til venstre eller i midten, et ansvar for at bekæmpe antisemitisme og racisme alle steder, vi møder det.