Jesper Petersen (S), 2023-11-14:
Tak for det.
Punktet her er jo en redegørelsesdebat.
Vi skal ikke vedtage noget som sådan, men Folketinget har mulighed for at få en orientering fra regeringen om kongerigets konkrete indsatser i Arktis siden den sidste afgørelse blev afgivet, og det er med – som det hedder – hovedvægt på begivenheder og resultater i det internationale samarbejde om Arktis.
Her er vi mere på udenrigs- og sikkerhedspolitikkens domæne inden for det arktiske område.
Det er en slags statusrapport, vi har med at gøre, som indtil 2021 fungerede som afrapportering på arktisk strategi, der løb fra 2011 til 2020.
Der foreligger jo desværre ikke endnu en ny arktisk strategi.
Danmark afventer for øjeblikket behandling af en udenrigspolitisk strategi i Grønland, og når det sker, kan der igen laves en egentlig strategi.
I centrum af redegørelsen og Danmarks arktiske engagement på det her felt står Arktisk Råd som et omdrejningspunkt.
Arktisk Råd er selvfølgelig præget af følgerne af Ruslands krig i Ukraine og har jo ikke kunnet fungere på den måde, det havde kunnet, før invasionen skete.
Tilmed ville skæbnen jo, at Rusland faktisk var formandsland for Arktisk Råd, og det gjorde selvfølgelig situationen endnu mere speciel.
Der blev holdt liv i nogle forskellige underudvalgsarbejder, og det, at Arktisk Råd eksisterer, er jo er vigtigt, men man kan ikke sige, at der har været et almindeligt og fortsat samarbejde med Rusland i Arktisk Råd.
Siden vi diskuterede de her forhold sidst under den sidste redegørelsesdebat, er formandskabet nu overdraget fra Rusland til Norge, og der kan skabes lidt mere aktivitet på forskellige områder.
Men selvfølgelig er det arbejde præget af, at Rusland har gjort, hvad de har, og at man altså ikke kan have de samme samarbejdsrelationer, som man havde før invasionen.
De langsigtede implikationer er uklare.
Sådan tror jeg formuleringen lyder.
Det er de for Arktisk Råd og også i det hele taget for samarbejdet med Rusland og for, hvordan Rusland vil være og agere.
Nøglen synes jeg for os er at slå fast – det gør regeringen også i redegørelsen, og jeg synes også, det skal være gennemgående for vores diskussion her – at vi stadig vil fastholde Arktis som et lavspændingsområde, og at vi har kernepunkterne om fred, dialog og samarbejde som vores grundlag for arbejdet i Arktisk Råd om de arktiske forhold.
NATO er selvfølgelig også vigtigt og indgår i redegørelsen, hvor NATO naturligvis har fået øget opmærksomhed; også regeringen, Folketinget og aftalepartierne bag forsvarsforliget har et stort fokus på Arktis.
Det er vigtigt at forbedre overvågning og suverænitetshåndhævelse og bidrage til og understøtte NATO's opgaveløsning i området.
Samtidig lægges der vægt på åbenhed og informationsudveksling for at undgå misforståelser, og også det er jo ganske klogt og fornuftigt at gøre.
Da vi diskuterede den sidste arktiske redegørelse, var der lidt opmærksomhed omkring de forhandlinger om forsvarsforliget, der skulle til at være på det tidspunkt, og som jo siden har medført en rammeaftale om forsvarsforliget og skal omsættes i yderligere aftaler.
Men dengang var der lidt fokus på, hvordan samarbejdet ville være, og der har, hvad jeg synes er vigtigt, været en inddragelse af grønlandske og færøske folketingsmedlemmer i de forhandlinger.
Der er også etableret et udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitisk kontaktudvalg mellem Danmark, Grønland og Færøerne.
Jeg vil også sige, at Socialdemokratiet, såfremt der er eller vil blive interesse for det, også fortsat er interesseret i at have dialogformater på parlamentarisk niveau med medlemmer af Lagtinget på Færøerne og Inatsisartut i Grønland.