Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-08:
Tak for det, og tak for de mange bemærkninger til lovforslaget.
Jeg føler mig hensat til den tid, da jeg havde fornøjelsen af at være miljøminister.
Det er åbenbart lidt mere spændende at diskutere miljøpolitik end erhvervspolitik.
Diskussionen bliver lidt mere livlig, men det er kun godt, at den gør det.
Lad mig starte med sige, at formålet med det her lovforslag er at etablere et nyt klagenævn på planområdet med et selvstændigt fagligt miljø omkring fysisk planlægning.
Planklagenævnet skal behandle de klager på planområdet, der i dag behandles af Natur- og Miljøklagenævnet, mens det nye Miljø- og Fødevareklagenævn, der etableres ved et særskilt lovforslag fra miljø- og fødevareministeren, skal behandle klager på miljø- og fødevareområdet. Som mange i dag har været inde på, er det her jo en opfølgning på den politiske aftale, der blev lavet af et bredt flertal her i Folketinget, som bestod af Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og så Venstre som regeringsparti, tilbage i juni måned 2016.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det her nye Planklagenævn kommer til at understøtte en bedre balance mellem hensynet til vækst og udvikling samt naturligvis også hensynet til natur og miljø.
Nævnet skal desuden have et selvstændigt fagligt miljø omkring fysisk planlægning.
Derfor sammensættes Planklagenævnet af juridiske, sagkyndige og læge nævnsmedlemmer.
Den juridiske nævnsformand skal sammen med en landsdommer sikre et højt juridisk niveau i nævnets kendelser.
De 5 sagkyndige nævnsmedlemmer skal bidrage med faglighed vedrørende planforhold, vækst- og udviklingsmuligheder, landskabs- og kulturforhold og miljø- og naturforhold.
Og de 4 læge nævnsmedlemmer udpeges af Folketinget og skal repræsentere almindelige samfundsmæssige hensyn.
På mange måder er det jo for mig en interessant debat i dag, for jeg havde selv fornøjelsen af, da jeg var miljøminister, at foreslå, at man sammenlagde Miljøklagenævnet og Naturklagenævnet.
Dengang havde vi en lang debat.
Nu er det ikke lykkedes for mig at genopfriske, hvad fru Ida Auken mente på det tidspunkt, og det er også, fordi det er sidst på dagen, så jeg kan ikke huske, hvad SF dengang mente om det her forslag.
Men man kan jo i hvert fald sige, at jeg har haft flere holdninger til det her.
Dengang argumenterede jeg jo for, at det kunne være en god idé at lave sammensmeltningen.
Jeg må jo så også konstatere, at vi har set udfordringer med den struktur, vi har haft gennem de seneste år, og derfor har vi jo desværre også set, at borgere og virksomheder har brugt rigtig mange kræfter og ressourcer på at få en afgørelse.
Og som fru Pia Adelsteen fra Dansk Folkeparti sagde, har der jo været en sagsbehandlingstid, der har varieret meget, og en sagsbehandlingstid, der også er for lang, og det kan vi ikke være bekendt over for borgere og virksomheder.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Derfor er det min klare opfattelse – og det vil jeg også gerne sige her i dag ved førstebehandlingen – at jeg har en ambition om, at sagsbehandlingstiden, som også Socialdemokratiets ordfører sagde, i gennemsnit både på miljøområdet og naturområdet og for den sags skyld også på planområdet skal være på de her 6 måneder.
Det synes jeg er et godt mål at arbejde efter, og det er også med til at sikre, at vi så ikke oplever de store variationer i, hvor lang tid det tager for sagerne at blive behandlet.
Det nuværende klagegebyr bliver forhøjet og vender så tilbage til det niveau, som det nogenlunde havde under den tidligere regering, da vi også satte klagegebyrerne op.
Hvis man klager og får medhold, får man pengene retur, men det er klart, at for dem, der klager og ikke får medhold, er det sådan, at de ikke kan få pengene retur.
Jeg vil også gerne slå fast, at det forhøjede klagegebyr er fastsat på baggrund af en afvejning af hensynet til, at klagegebyret efter Århuskonventionen ikke må være uoverkommeligt dyrt, og hensynet til at skabe mere rimelige sagsbehandlingstider på området.
Jeg synes faktisk, at det her forslag både er med til at skabe mere smidighed, men ikke mindst også mere gennemsigtige afgørelser og dermed også sikre, at både borgere og virksomheder bliver bedre stillet, uden at det kompromitterer hensynet til naturen og miljøet.
Man kan godt være optaget af både at skabe vækst og udvikling, uden at det kompromitterer hensynet til naturen og miljøinteresser.
Det er heldigvis muligt i det land, som vi lever i.