runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Men det er jo ikke helt det, jeg spørger om.
Andre har været inde på det der med, om man skulle prøve at have en uafhængig instans, som vurderede en ministers overtrædelse af ministeransvarlighedsloven, i forhold til hvad der så skal ske.
Altså, det, der er problemet her, er jo, at det er os som kolleger, der ser, om vi kan finde 90 mandater for at rejse en rigsretssag, og så ved vi også, at før et valg kan der være 90 mandater for det ene, og at efter et valg kan der være 90 mandater for det andet.
Så der bliver jo en vilkårlighed i forhold til dem, som så vælger måske bare at gå af eller tage imod en næse og så i virkeligheden støtte sig op ad at have et flertal bag sig, for at der ikke sker noget videre, men som, hvis det var gået videre, måske var endt i den samme suppedas i forhold til en rigsretsdom.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-12-21:
Personligt ville jeg ikke have noget imod, at der var en mere uafhængig instans, en forfatningsdomstol eller lignende, men det er jo en lidt større diskussion at tage op.
Jeg synes, at det vigtigste her er, at beviserne er blevet bedømt: Fru Inger Støjberg var skyldig, og hun er idømt fængsel.
Selv hvis man tog de politiske dommere ud, ved vi, at højesteretsdommerne har dømt fru Inger Støjberg skyldig, enten alle eller alle minus en, så det er en ret klar dom.
Peter Skaarup (DF), 2021-12-21:
Nåh, men jeg kan ikke lade være lige at spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille – det er jo ikke længere så tit, hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille er på talerstolen herinde, men det er altid hyggeligt – i forhold til det med valgbarhedsdelen, som blev nævnt, for vores byrådsmedlemmer og regionsrådsmedlemmer rundtomkring i landet
: Er der ikke det helt særegne ved den her sag – det er også derfor, vi diskuterer den herinde i Folketinget på den måde, vi gør – at det er Folketinget, der i virkeligheden er politi og anklagemyndighed i sagen, altså, at det er en dybt politisk sag, forstået på den måde, at det er et flertal i Folketinget, der vælger at rejse sagen?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-12-21:
Jeg bryder mig ikke om Dansk Folkepartis manipulationsforsøg på at prøve at få det her til at fremstå som en politisk sag.
Hvis man skræller alt væk, har Højesteret dømt fru Inger Støjberg skyldig.
Højesteret har sagt, at fru Inger Støjberg ikke alene er skyldig, hun er så skyldig, at hun skal i fængsel.
Men hvis spørgsmålet går ud på, at vi også kunne lave mere lige regler, ville det for min skyld ikke være noget som helst problem, at alle folketingsmedlemmer, der fik en betinget eller ubetinget fængselsstraf, blev erklæret uværdige.
Det kunne jeg sagtens leve med.
Peter Skaarup (DF), 2021-12-21:
Jamen det får vi så se om hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille får lov til at være med til at diskutere om skal være sådan.
Men uanset hvad, spurgte jeg hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille, om ikke det er rigtigt, at det helt særegne ved rigsretssager, i det her tilfælde rigsretssagen mod fru Inger Støjberg, er, at det er Folketinget, der er politi og anklagemyndighed, og at det er anklagemyndigheden, der vælger at rejse sagen.
Det er et simpelt flertal i Folketinget, der rejser den her sag.
Er det ikke det helt specielle ved den sag, vi beskæftiger os med i dag?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-12-21:
Det er en speciel konstruktion, men vi må rose Folketinget for, at i de seneste tre rigsretssager, der har været ført, er der nogen, der er blevet dømt, og det, der jo i virkeligheden er det afgørende, når man er anklagemyndighed, er, at man vurderer: Er der en sandsynlighed for, at dem, der bliver anklaget, også bliver dømt?
Det er det, man skal – det ved hr. Peter Skaarup som tidligere formand for Retsudvalget – og der må man sige, at Folketinget har levet op til sit ansvar, da både Sigurd Berg og Erik Ninn-Hansen og fru Inger Støjberg er blevet dømt ved de seneste tre rigsretssager.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-12-21:
Tak, formand.
Rigsretssager er sjældne.
Det er overtrædelser af ministeransvarlighedsloven på ingen måde.
En stribe ærede kollegaer, en stribe værdige kollegaer sidder her rundt om os med klare overtrædelser af ministeransvarlighedsloven på cv'et.
Det burde kalde på en smule refleksion, for med dommen forrige mandag ved vi, at der ikke skal meget til, før en minister kan dømmes.
Der er ingen bagatelgrænse, og der kræves end ikke forsæt.
Selv en uagtsom vildledning af Folketinget er efter lovens § 5, stk. 2, nok til at bringe en minister på koalitionskurs med ministeransvarlighedsloven.
Alligevel skal vi 30 år tilbage i historien for at finde en vedtagelse, hvor Folketinget har frataget nogen værdigheden.
For er man heldig nok, er man smart nok, har man de rigtige kontakter, de rigtige venner eller fingerspitzengefühl – undskyld, formand – så kan man slippe for Rigsretten.
Så kan man slippe af sted med sit brud på ministeransvarlighedsloven og nøjes med en næse eller, hvis bølgerne går højt, med et forkølet »undskyld« og træde tilbage for en stund.
Men er det virkelig det, der afgør værdighed?
Ja, det mener et flertal her i dag.
Og lige der bliver en debat om fru Inger Støjbergs værdighed til en førsteklasses opførelse af dobbeltmoral.
Jeg vil slet ikke gå ind og nævne de mange eksempler på ministre, der har brudt ministeransvarlighedsloven, men aldrig er blevet stillet for en rigsret, for det behøver jeg slet ikke.
Det fremgår nemlig af det beslutningsforslag, som vi i Dansk Folkeparti fremsatte i sommer, B 131, om at iværksætte en uafhængig advokatundersøgelse af de 59 sager siden 1990, hvor Folketinget har udtalt kritik af en minister.
Forslaget blev stemt ned, og hvem stemte det ned?
Det gjorde Socialdemokratiet, det gjorde Venstre, Socialistisk Folkeparti, De Radikale, Enhedslisten, Det Konservative Folkeparti, Alternativet, Kristendemokraterne og Frie Grønne, altså præcis de samme, som i dag vil fjerne fru Inger Støjbergs værdighed.
Med den ene hånd stemmer man altså en kollega ud for at være uværdig, med den anden hånd holder man hånden over 59 kollegaer, der alle er under mistanke for at have brudt ministeransvarlighedsloven.
Det er hykleri; det er i min bog uværdigt; og derfor stemmer jeg nej i dag.
Jeg vil ikke fjerne fru Inger Støjbergs værdighed, ikke fordi jeg ikke højagter Rigsretten – det gør jeg – men fordi jeg finder de partier, der har rejst værdighedsspørgsmålet, uværdige til at drage den konklusion, som de gør.
Ved at dække over sine egne er det dem, der har sat sig ud over al værdighed.
Tak, formand.
Zenia Stampe (RV), 2021-12-21:
Jeg bliver simpelt hen bare forvirret, det må jeg sige, for jeg forstår ikke helt den der selvrefleksion.
Kan vi ikke lige spole båndet lidt tilbage?
For nu ved vi jo, hvor det endte, og vi ved, at ministeren brød loven med forsæt.
Hvis vi skruer tiden tilbage til det tidspunkt, hvor fru Inger Støjberg havde noget at tabe, altså da hun var minister, hvad mener vores tidligere statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, så havde været det rette at gøre – ikke mindst af ham selv som fru Inger Støjbergs øverste chef?
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Fru Karina Lorentzen Dehnhardt svarede udenom.
Fru Karina Lorentzen Dehnhardt siger, at det er en enig folketingsgruppe.
Nu er clearingsystemet ophævet, så det må vi jo tro på.
Men jeg vil bare understrege igen, og jeg synes, det er det, fru Karina Lorentzen Dehnhardt skal svare mig på, at der har været andre holdninger i Socialistisk Folkeparti til det her spørgsmål, til værdighedsspørgsmålet.
Igen vil jeg sige, at jeg lige har læst ordførertalen fra SF's ordfører.
Dengang sagde man, at sagen med Mogens Glistrup var en klart politisk sag.
Man brugte anledningen til at gå imod alt, hvad Glistrup stod for.
Men igen: Her er vi faktisk enige, og så har man en anden holdning i SF's folketingsgruppe.
Det er det, jeg ikke helt forstår.
Andreas Steenberg (RV), 2021-12-21:
Og så skal jeg tage med til den radikale gruppe, at hr. Peter Skaarup synes, det er grotesk, at vi ikke har taget stilling til det andet spørgsmål endnu.
Det må vi så overveje om vi vil gøre, så vi kan meddele det til hr. Peter Skaarup.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Tak for det, og tak til fru Rosa Lund.
Jeg vil gerne prøve at afæske Enhedslisten et svar om konsekvens, altså hvor langt man vil gå, i forhold til den fine holdning man præsenterer her?
Er der ligebehandling af politikere?
Jeg kan forstå, at hvis man er bevidst om, at der ikke er lovhjemmel til det, man foretager sig, og alligevel gør det, så er man ikke værdig til at sidde i Folketinget.
Hvis man er minister og er bevidst om, at det, man laver, ikke har lovhjemmel, så er man ikke værdig til at sidde i Folketinget.
Gælder det så også i minkskandalen, altså kan vi regne med det, eller vil man da sige, at nej, der er vi nok ovre i den kategori, der hedder en næse?
Men hvis ministeren er gået af, så kan det jo også bare ordnes sådan, eller hvad?
Hvordan sikrer man ligebehandling?
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Jamen i Enhedslisten har vi det sådan, at vi behandler røde og blå ministre fuldstændig ens, og derfor går vi også til Minkkommissionen, præcis som vi gik til Instrukskommissionen.
Faktisk udtalte vi os slet ikke, mens Instrukskommissionen arbejdede.
Faktisk sagde vi ikke et ord, før Instrukskommissionen selv kom med sin beretning.
Og endda, da Instrukskommissionen selv kom med sin beretning, var det Enhedslisten, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, der lige skulle have to advokater til at lave en vurdering af, om det kunne bære en rigsretssag.
Og præcis fordi vi behandler alle ens, kommer jeg heller ikke til at udtale mig nu, så længe kommissionen arbejder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Men det, der er afgørende, er jo, hvad straffen er for den gerning, nogen mener man har begået.
Og der er det jo fuldstændig afhængigt af, om Folketingets flertal – det er jo det, der gør det særligt i den her situation – rejser en rigsret.
For hvis Folketinget ikke vælger at rejse en rigsret, så bliver straffen, og den skal sættes i citationstegn, enten at man får en næse – det er der adskillige politikere i historien, der har fået; nogle har endda samlet på dem – eller også bliver det, at man går af som minister og lige sidder den af her i Folketingssalen, indtil man måske igen kan blive minister.
Det er jo der, jeg siger, at hvis der skal være lighed for loven, så handler det jo om, at vi har sikkerhed for, at hvis en person bevidst har tilsidesat loven og har kørt hen over loven, i forhold til det man ønsker at gøre, så vil Enhedslisten altid sige, at så bør der komme en rigsret.
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Nej, den konklusion kan hr. Kristian Thulesen Dahl ikke drage.
Og jeg tænker egentlig tit, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at en af forskellene på hr. Kristian Thulesen Dahls parti og mit eget parti er, at vi i Enhedslisten i lignende sager jo har draget konsekvensen.
Så der var en konsekvens, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Man kan ikke sige det samme, da hr. Kristian Thulesen Dahl var parlamentarisk grundlag for fru Inger Støjberg.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2021-12-21:
Er det korrekt antaget – eller må vi formode at antage – at de over 28.000 personlige stemmer, fru Inger Støjberg fik, var fra folk, der var oplyste om det, der var i gang, og som startede i 2016?
Og eftersom valget var i 2019, er ordføreren så enig i, at vi må antage, at de var klar over, hvad det var, de stemte, da de stemte fru Inger Støjberg ind?
Og kan vi så også på samme måde formode, at de godt 3.600 vælgere ikke nødvendigvis var klar over, at ordføreren havde begået ulovlig indtrængen, da det ikke var noget, fru Rosa Lund reklamerede med i sin valgbrochure?
Og kan vi dermed også antage, at fru Rosa Lunds vælgere ikke nødvendigvis vidste, hvad det var, de stemte på, da de stemte fru Rosa Lund ind i Folketinget?
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Det mener jeg ikke at man kan antage, for tilbage i 2012 stillede hr. Peter Skaarup et udvalgsspørgsmål, som lige præcis handlede om, at jeg for 15 år siden fik en bøde på 750 kr.
Så jeg føler mig helt overbevist om, at det var alle vælgere fuldt ud klar over, da jeg blev valgt til Folketinget i 2019.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2021-12-21:
Og derfor vil jeg bare spørge: Mener fru Rosa Lund, at fru Rosa Lund er den rette til at kaste med sten efter fru Inger Støjberg i dag?
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
For det første mener jeg, at det er en forkert antagelse, at jeg kaster med sten.
Vi er faktisk i Enhedslisten gået meget sagligt til værks i den her sag hele vejen igennem.
Altså, kan man ikke i Dansk Folkeparti selv se, at det er lidt modstridende?
Jeg er med på, at Enhedslisten og DF er langt fra hinanden og vi kan sige, hvad vi vil om hinandens vælgere, men jeg synes faktisk, at ordføreren lige modsagde sig selv lidt i sine to spørgsmål.
Karina Adsbøl (DF), 2021-12-21:
Hvis man skal tage ordførerens ord for gode varer, kan ordføreren så begrunde, hvorfor det er, at man holder hånden under den siddende regering?
Altså, det er da et meget relevant spørgsmål.
Og som det fremgik af fru Rosa Lunds ordførertale – det var også sådan, jeg opfattede det – så kunne man blot have givet fru Inger Støjberg en næse, og så havde det været ude af verden.
Er det ikke korrekt forstået?
Hvorfor er det så, at man kan holde hånden under den siddende regering, for man siger jo, at alle ministre skal tale sandt, og ellers fortjener de at komme for en rigsret?
Det er jo i hvert fald det, som fru Rosa Lund og hendes parti har sendt fru Inger Støjberg ud i.
Så det må ordføreren gerne svare på.
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Det er simpelt hen DF, der bliver ved med at snakke om næser her.
Det er ikke fru Rosa Lund.
Karina Adsbøl (DF), 2021-12-21:
Det er da lidt komisk, at fru Rosa Lund siger, vi skulle have væltet fru Inger Støjberg.
Altså, hele Folketinget siger jo sådan set, at man var enig i intentionerne; der skulle ikke være barnebrude på asylcentrene, og det var man jo meget imod.
Og så siger fru Rosa Lund samtidig, at vi skulle have væltet fru Inger Støjberg.
Altså, kan fru Rosa Lund ikke sige sig selv, at det jo er fuldstændig hen i vejret?
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Der må jeg simpelt hen opfordre til, at man læser betænkningen til det beslutningsforslag, der førte til, at Rigsretten blev nedsat.
For der står det meget klart, at det, der er – og var – vigtigt for Enhedslisten, er, at der altid er en individuel partshøring, så reglerne i den danske forvaltningslov bliver overholdt.
Peter Skaarup (DF), 2021-12-21:
Det synes jeg er rimelig grotesk, må jeg sige, for det er enormt udemokratisk, at man fra Radikale Venstres side skubber et andet folketingsmedlem væk, en konkurrent væk, nu i dag, men at man ikke engang her i Folketingssalen kan give tilsagn om, at man er så demokratisk, at man tillader, når vælgerne har talt, at vedkommende bliver medlem af Folketinget igen.
Det er en gåde for mig, at Radikale Venstre ikke har taget stilling til det.
Og kunne man så få at vide, hvornår Radikale Venstre tager stilling til, om man kan fortsætte som værdigt medlem af Folketinget, når man er valgt af vælgerne?
Andreas Steenberg (RV), 2021-12-21:
Det spørgsmål har vi ikke taget stilling til.
Peter Skaarup (DF), 2021-12-21:
Men jeg synes, hr. Sikandar Siddique drejer lidt uden om det, der i virkeligheden var indgangen fra hr. Sikandar Siddiques side, nemlig at vi har nogle piger, der er blevet gift, måske som 12- eller 13-årige, har fået børn – de er ikke 15-årige, de er 12-13-årige, det er barnebrude, og det er det, vi taler om.
Fru Inger Støjberg har gjort det rigtige, og nu vil hr. Sikandar Siddique sammen med et kæmpe flertal i Folketinget tilsyneladende kende fru Inger Støjberg uværdig.
Det er det, det handler om.
Er det i orden at blive gift som 12-13-årig, komme til Danmark og så være her, som om ingenting var hændt?
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Tak for det.
Jeg sidder bare og undrer mig lidt, for det er ikke rigtigt, hvad der bliver sagt fra talerstolen af fru Karina Lorentzen Dehnhardt, altså at SF altid har haft den holdning.
F.eks. var der i sagen mod Mogens Glistrup fire folketingsmedlemmer fra SF, som havde en helt anden holdning og gjorde det klart fra talerstolen.
Her er det jo omvendt.
Nu ved jeg godt, og det vil jeg også forholde mig til, at det er værdighed, vi diskuterer nu, men jeg vil bare sige til fru Karina Lorentzen Dehnhardt, at det ikke er rigtigt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-12-21:
Jeg sagde, at der var præcedens for, at Folketinget tager stilling og afstedkommer, at man fortaber sin valgbarhed, når der gives en ubetinget frihedsstraf.
Jeg kan berolige fru Pia Kjærsgaard med, at det er en enig SF-folketingsgruppe, som står bag den her beslutning.
Vi synes ikke, at vi kan andet, og det er mig en lille smule uforståeligt, at Dansk Folkeparti ikke er kommet til det samme resultat.
Jeg tror, tiderne skifter.
Der er andre kontekster.
Der er andre måder at se tingene på.
Vi har haft en drøftelse af det her i SF's folketingsgruppe, og vi er nået til en enig konklusion.
Så kan det godt være, at der er andre SF'ere, der har haft andre holdninger til andre tider.
Jeg vil sige, det af og til sker, at SF også stiller sig anderledes i spørgsmål, hvor man har ment noget andet tidligere.
Vi har taget konkret stilling i dag, og jeg mener faktisk, at vi har taget stilling på den rigtige måde.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-12-21:
Hr. Morten Bødskov brød som minister ministeransvarlighedsloven, og hr. Mogens Jensen var som minister ansvarlig for et ministerium, som tog en beslutning, hvor der ikke var hjemmel i grundloven.
Skal disse to folketingsmedlemmer ifølge SF og SF's ordfører for en rigsret?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-12-21:
Nu er det jo sådan, at begge sager er blevet undersøgt, og det førte ikke – det gælder i hvert fald den ene sag, som handler om hr. Morten Bødskov – til en rigsretssag.
Der var heller ikke den – hvad kan man sige – konklusion, som ligefrem kunne føre frem mod, at man kunne starte en rigsretssag.
Det synes jeg er anderledes i tilfældet med fru Inger Støjberg.
Der har vi jo rent faktisk undersøgt sagen.
Og hvad fremtiden kommer til at vise i minksagen, ved vi jo ikke endnu.
Den er jo ikke undersøgt endnu.
Derfor kan vi jo heller ikke drage nogen konsekvenser af den.
Så jeg synes ikke, at man kan sammenligne de sager.
Men fælles for sagerne er jo, at der enten pågår undersøgelser eller har været undersøgelser, der er afsluttet.
Det er der også i den her sag, og i den her sag var vurderingen, at der var et grundlag for at rejse tiltale.
Det har vi gjort, der er faldet en dom, og nu tager vi så det sidste skridt i den sag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-12-21:
Hvorfor kan vi ikke sammenligne dem?
Det er da næsten værre.
Nu er fru Inger Støjbergs så af en rigsret blevet dømt, fordi man mener, at hun har brudt loven.
Hvorfor kan de sager ikke sammenlignes?
Hvorfor vil SF ikke stille de to folketingsmedlemmer for en rigsret, når man har været helt vild for at få fru Inger Støjberg for en rigsret?
Er den politisk motiveret?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-12-21:
Jeg synes faktisk, at SF har ageret ens.
Det var ikke med Dansk Folkepartis gode vilje.
Så jeg tror, at hvis man skal tale lidt om konsistens i den måde, man går til sagerne på, er der lidt mere konsistens i den måde, SF er gået til de her sager på.
Andreas Steenberg (RV), 2021-12-21:
»Retsind«, »lovsind«, »frisind« og »storsind« – det står der på væggene i Vandrehallen lige her foran Folketingssalen.
For mig er de fire ord indbegrebet af de danske værdier, der ligger bag og er forudsætningen for vores demokrati.
I ordene retsind og lovsind ligger der for mig, at vi alle skal være lige for loven, og at ikke mindst ministre skal overholde loven.
Ingen er hævet over lovene.
I sidste uge blev fru Inger Støjberg dømt i Rigsretten med 60 dages fængsel for med forsæt at have udført og fastholdt en ulovlig praksis i sit daværende ministerium.
Vores grundlov indeholder en bestemmelse om, at Folketinget skal tage stilling til medlemmers værdighed i forbindelse med overtrædelser af loven.
I Radikale Venstre mener vi ikke, at man skal sidde i Folketinget, når man har fået en så klar fængselsdom for at overtræde loven, ikke mindst som minister.
Derfor vil vi i Radikale Venstre i dag stemme for, at fru Inger Støjberg må udtræde af Folketinget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Jeg har tidligere citeret den nuværende radikale leder, fru Sofie Carsten Nielsen, fra 2016, hvor hun sådan tilkendegiver en vis utålmodighed med, at ministeren nu får styr på det her med de barnebrude.
Hun synes, at det er noget pjat, at Socialdemokratiet indkalder til samråd, for så går der jo tid med det, og det handler jo ikke om at få tv-tid, det handler jo om at få løst det her.
Kan hr. Andreas Steenberg genkalde sig den situation i 2016 – altså siger det et eller andet?
Og er han i virkeligheden enig med de øvrige partier her i salen, der har sagt, at hvis man for år tilbage havde klaret den her sag politisk, kunne den have været endt med en næse?
Andreas Steenberg (RV), 2021-12-21:
Det giver mig anledning til at fortælle, hvad loven var i 2016: Alle par, hvor den ene part var under 15 år, skulle adskilles.
Det vil sige, at man kunne adskille de par.
Det, man ikke kunne, var at adskille alle par uden at lave en sagsbehandling, for det kunne jo også være, at der var nogle par, der var sammen af kærlighed, hvilket var lovligt.
Så derfor kunne man allerede inden for lovens rammer skille par ad, hvis der var en grund til det.
Og derfor kunne man dengang, som fru Sofie Carsten Nielsen sagde, gå i gang med det, hvis man ville – i stedet for at holde samråd.
Men man kunne ikke skille alle par ad uden at lave en sagsbehandling.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Nej, for som hun sagde: Det skal stoppes omgående.
Der var ikke tid til et samråd – det skulle stoppes omgående!
Det var i hvert fald fru Sofie Carsten Nielsens budskab til daværende minister Støjberg.
Så bare lige til den anden del af mit spørgsmål, som var: Er De Radikale enige med den række af øvrige partier, der nu her i dag har sagt her i salen, at den her sag kunne have været lukket for år tilbage med alene en næse til den daværende minister?
Andreas Steenberg (RV), 2021-12-21:
Man kunne også skille de par ad straks dengang inden for gældende lovgivning; man kunne bare ikke skille alle ad uden at se på hver enkelt par.
Og det er jo det, der er den grundlæggende handling her: Man skilte alle par ad uden at lave en sagsbehandling.
Og nej, jeg tror ikke, med det, vi kender i dag, at det havde været nok med en næse i sin tid.
Det var også det, jeg hørte hr. Karsten Lauritzen sige, så det tror jeg ikke kunne have løst det.
Men Dansk Folkeparti kunne jo dengang have valgt at sige, at man ikke havde tillid til ministeren, fordi ministeren havde brudt loven – men det gjorde man ikke.
Peter Skaarup (DF), 2021-12-21:
Jeg vil godt spørge den radikale ordfører, hr. Andreas Steenberg, i forhold til situationen, når vi kender et andet folketingsmedlem for uværdigt til at sidde i Folketinget.
Er Radikale Venstre enige i, at når vælgerne har talt, så er man er værdig til at sidde i Folketinget?
Og hvis Radikale Venstre er enige i det, betyder det, at hvis fru Inger Støjberg stiller op til næste folketingsvalg og bliver valgt af vælgerne, så anerkender man, at hun er værdig til at sidde i Folketinget?