runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Men det er jeg sådan set enig i – det er rigtigt, at vi i SF ønsker en stærk stat.
Det er en del af vores samfundskontrakt, at vi hjælper hinanden.
Og mit syn på lige præcis den her problematik med børn og unges mistrivsel er jo, at det er langt mere end bare et individuelt problem; det er et strukturelt problem, og derfor må vi strukturelt set gå ind og løse det ud fra en samfundsændring.
Og der mener jeg faktisk, at man fjerner det fra det individuelle, hvor du er overladt til sig selv.
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at familien har rigtig stor betydning, men vi må stadig væk tage det ansvar på os, at det er samfundet, der skal lave en ændring, for at børn og unge kan få det bedre i det samfund, de lever i.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-03-25:
I meget store velfærdsstater bliver man jo mere og mere overladt til sig selv, fordi staten mere og mere tager ansvaret for dig.
Og mit spørgsmål er: Kan det være en af årsagerne til, at unge mistrives?
En blandt mange.
Jeg ved det ikke, men jeg tror, vi gør klogt i at stille os det spørgsmål, inden vi udvider velfærdsstaten endnu mere.
For det er der en voldsom trang til i det danske samfund.
Der er sådan en inerti, hvor man næsten ikke kan standse op længere.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Jeg har egentlig ikke noget spørgsmål og heller ikke et opfølgende spørgsmål bagefter.
Jeg vil egentlig bare lige kvittere for talen og svarene på en lang række spørgsmål.
Det er selvfølgelig ikke det hele, jeg er enig i, men jeg vil egentlig bare kvittere for det, for jeg synes, det var begavet, reflekteret og bundborgerligt og konservativt, og det er jo sjældent, at man hører det i denne Folketingssal, og endnu mere sjældent fra ordførerens parti.
Så det vil jeg egentlig bare lige kvittere for.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-03-25:
Der var engang et socialdemokratisk byrådsmedlem i Odense, der rejste sig op og sagde, at jeg ikke var progressiv, men at jeg var reaktionær, og så rejste jeg mig op og sagde: Tak.
Og jeg vil også sige tak til hr. Alex Vanopslagh.
Altså, grunden til, at jeg overhovedet har kunnet holde den her tale, er jo, at Liberal Alliance og hr. Alex Vanopslagh har indkaldt til denne forespørgselsdebat med det vigtige spørgsmål om unges mistrivsel, hvilket har givet anledning til, at vi drøfter det mere i bund.
Og der har været så mange gode, begavede taler, og det har været en fornøjelse.
Så vil jeg egentlig bare sende rosen og takken tilbage til hr. Alex Vanopslagh.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Der er noget galt i Danmark.
Børn og unges mistrivsel stiger og er steget voldsomt siden 2017.
Regeringens overforsigtighedsprincipper og de massive skolelukninger under corona har gjort det værre.
Regningen for overforsigtigheden og nedlukningerne er desværre havnet i børneværelset i mere end én forstand.
Den mentale sundhed for os mennesker er vigtig.
Den er vigtig for vores livskvalitet, for, at vi kan leve gode liv, og for, at vi ikke udvikler fysiske og psykiske sygdomme.
Den mentale sundhed skal kort sagt sikre, at vi kan klare de bump på vejen, som livet kommer til at give os.
Derfor er det også dybt bekymrende, når man kan se en så massiv stigning i mistrivslen hos børn og unge.
De kommende generationer bliver simpelt hen rustet dårligere til livet, de klædes dårligt på til det, og det er jo ikke holdbart.
I Nye Borgerlige vil vi en anden vej end den nuværende.
Vi ønsker et mere frit og borgerligt samfund.
I et mere borgerligt samfund har familierne mere frihed til at leve, som de vil.
De har flere penge til sig selv efter skat og flere frie valg, og derfor oplever de også mere harmoni i hverdagen.
Det står i modsætning til socialismen, hvor høje skatter betaler for institutioner, der overtager omsorgen for vores nærmeste, mens der ikke er nogen plads for individet til at skabe sig det liv, som man ønsker.
I et socialistisk samfund styrer politikerne ned til mindste detalje for at fremtvinge den lighed, som de sætter over børnenes, de ældres og familiernes trivsel.
Målet er, at familielivet bliver nemmere for flere ved at tilføre frihed på alle livets stadier fra barndom til alderdom, at forældre får mere tid med deres børn i de første vigtige år, og at de ældre får mere frihed og selvbestemmelse som ligeværdige medlemmer af samfundet.
For at sikre børn og unges trivsel bedre skal staten selvfølgelig fylde mindre og familierne være stærkere.
Familierne skal styrkes gennem frihed under ansvar.
De skal have lov til at beholde flere af deres egne penge, og samtidig skal værdifællesskabet styrkes i civilsamfundet, så trygheden og fællesskabet bliver styrket, i takt med at staten fylder mindre.
Det er den borgerlige vej, og det er den vej, Nye Borgerlige vil gå.
For der er virkelig noget galt i Danmark, men lad os handle nu, så børn og unge ikke ender helt nede i møget.
Det skylder vi dem.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Jeg skal gøre det kort.
Jeg vil egentlig bare takke jer alle sammen for en god drøftelse, som jeg synes var interessant og lærerig.
Der er selvfølgelig en del ting, vi er uenige med hinanden om; det vil jeg ikke hæfte mig så forfærdelig meget ved.
Jeg vil prøve sådan at fremhæve sådan nogle af de ting, hvor jeg fornemmer der godt kunne være sådan en grundlæggende enighed om mål og problemer – om ikke andet – men måske ikke så meget i forhold til de konkrete løsninger.
Men jeg hører, at der bliver talt om en styrkelse af myndighedskulturen – målet må være, at børn senere hen kan blive myndige voksne, der kan tage ansvar i deres eget liv.
Vi skal have genskabt en færdighedskultur, altså virkelig have fokus på de konkrete færdigheder.
Jeg tror, det var hr. Jens Joel, der talte om fællesskaberne, altså at vi jo er noget i kraft af det, vi gør sammen med andre.
Det tror jeg også er noget, vi alle sammen kan blive enige om.
Så er vi så måske lidt i tvivl om, om fællesskab er noget, der opstår herinde, eller om det er noget, der er ude i samfundet.
Jeg hørte også tale om det her med legen og glæden, og at børn også skal kunne være børn og have friheden til det – det synes jeg er godt.
Jeg tror også, at vi alle sammen er enige om det her med mere frihed og ansvar ude på de enkelte skoler, som flere nævnte.
Og vi burde også have en vis enighed om, at familien spiller en vigtig rolle.
Så kan vi altid diskutere, hvordan man fremmer familien.
Så der er jo masser af ting her, som jeg synes er gode.
Og det, der egentlig kendetegner dem alle sammen, er, at det ikke er noget, vi kan lovgive os ud af.
Det handler måske også om at have en vis ydmyghed som politikere over for, hvad det er, vi selv kan løse.
Vi kan forbedre nogle rammer og italesætte nogle problemer, der gør, at vi måske kan komme frem til en bedre tilværelse og et bedre samfund.
Der er selvfølgelig også nogle ting, vi var uenige om.
Dem vil jeg ikke hæfte mig ved – ud over en enkelt af dem, som jeg håber at vi vil kunne nå til enighed om i fremtiden.
Og det var en pointe, som hr. Alex Ahrendtsen kom med, nemlig – og nu digter jeg lidt videre på den, det indrømmer jeg – at vi skal huske på, hvordan velfærdsstaten og kommunismen og socialismen er med til at opløse alle de stærke fællesskaber, der er i kulturen, i civilsamfundet og i samfundet i al almindelighed.
For har man så stor og stærk en stat, der opløser alt ude i samfundet, så står der nogle ansvarsløse, frigjorte, løsrevne individer tilbage i åndelig armod – det håber jeg vi kan blive enige om i fremtiden.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Og tak for spørgsmålet.
Jeg tænker, det giver rigtig god mening, at vi stiller en masse spørgsmål og ikke drager alt for mange hurtige konklusioner.
Der er rigtig mange perspektiver i det her, men jeg tror nok også, jeg kan konstatere, at vi nok ligger et pænt stykke fra hinanden.
Men det, der fik mig til at trykke mig ind, var konklusionen om, at et venstreorienteret regime i Danmark har været med til faktisk at give mere individualisme.
Altså, først og fremmest har vi jo haft en blå regering siden 2001 og helt frem til 2019 med en mindre pause – den regering blev så også beskyldt for at være lidt blå i sin tilgang.
Men den stigning, vi har set i mistrivsel, er faktisk sket under et blåt styre, og hvor DF jo har været en markant medspiller i den politik, man har ført, baseret på tanker om konkurrencestaten, hvor du er individuel, hvor du skal skabe dig selv; du skal skabe din virkelighed; du er egenrådig, du er egennyttig osv.
Kunne jeg ikke lige få nogle kommentarer på det?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Jeg synes selv, det var enormt svært, da krigen brød ud i Ukraine, at finde ud af, hvad jeg skulle sige til mine børn, og i lang tid op til det havde jeg en tendens til at sige: Der sker ikke noget; der kommer ikke krig her.
Det er klart, at vi som forældre har det ansvar at passe på vores børn og prøve at give dem en eller anden forsikring om, at verden forhåbentlig stadig væk er relativt tryg.
Men derfor kan vi jo godt tale med dem ud fra de lidt mere åbne perspektiver, for det er det, vi faktisk er dygtige til i Danmark.
Vi ved jo faktisk ret meget.
Vi har et oplyst samfund, og det har vi bygget op over rigtig mange år.
Så det handler om, at de voksne tager ansvaret, men at vi stadig væk inviterer til dialogen og ikke lukker for mange døre.
Gitte Willumsen (KF), 2022-03-25:
Tak for talen.
Jeg må sige, at nogle ting er vi noget uenige om, kan jeg forstå.
For hvis vi skal det, som ordføreren siger, altså nærmest have et samfund og en skole, hvor der ikke er karakterer, hvordan skal vi så lave en form for selektion?
Altså, man skal jo videre i et uddannelsessystem, og der er jo ikke plads til alle alle steder.
Vi kan jo ikke uddanne 7.000 læger om året; det er der ikke plads til.
Så hvordan tænker ordføreren så at man skal lave den udvælgelse, når man skal videre i uddannelsessystemet?
Er det test på uddannelsesinstitutionen?
Er det samtaler med alle, der søger ind?
Er vi ude i en lodtrækning?
Altså, hvordan forestiller ordføreren sig at vi skal lave den selektion videre i uddannelsessystemet?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Nu sagde jeg i et af mine svar tidligere, at jeg ikke siger, at vi bare skal fjerne alle karakterer på den måde.
Jeg synes, det er meget mere vigtigt at kigge på, hvordan vi bruger karaktersystemet, og hvordan vi giver tilbagemeldinger på det.
Men der foregår jo også en del forsøg rundtomkring med karakterfrie skoler, og de har altså fundet deres løsninger og veje i det.
Og der synes jeg da bare, at det er spændende, at vi kigger på, at vi ikke reducerer os selv kun til tal og det så er det eneste, vi kan navigere ud fra.
Vi kan sagtens finde en anden struktur og måde til at finde ud af, hvor vi skal hen.
Der er ikke så mange, der har lyst til at være læge.
Der er også 10.000 ting, jeg ikke kan blive og aldrig skal være, for så kommer jeg til virkelig at ødelægge noget derude.
Så sådan er det.
Men der kan vi sagtens gå ind og lave nogle andre former for systemer.
Det, jeg prøver at italesætte med det med karaktererne, er, at når der bliver så meget fokus på, om du lykkedes eller mislykkedes med en høj eller lav karakter, så får vi hele tiden tommelfingeren ned, i forhold til om man er god nok som menneske.
Gitte Willumsen (KF), 2022-03-25:
Jeg er enig med ordføreren i, at det betyder rigtig meget, hvordan man får karakteren serveret.
Og jeg har givet rigtig mange karakterer i mit liv.
Men er ordføreren ikke med på – som uddannelsessystemet siger – at den mest gennemsigtige måde, man kan få adgang til en uddannelse på, er, at man kan se, hvad der kræves her, og at der står et tal.
Altså, i vores parti er vi ikke så stressede over, at der står et tal.
Det gør, at man ved, præcis hvad der kræves af en, og hvad man skal kunne præstere for at komme ind.
Hvad tænker ordføreren om det?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Altså, jeg føler heller ikke stress over, at der står et tal for andre, men jeg lytter til de mange børn og unge, der synes, at det er enormt svært at være i, at man kun kan lykkes med 10- og 12-taller.
Nu har vi heldigvis fået lavet en aflysning af uddannelsesparathedsvurderingen, hvor man siger: Nå, men så er du bare ikke parat til uddannelse.
Hvis vi bruger karaktererne på den måde og forsimpler mennesket og den læring, man har været igennem, er det, at vi får skubbet flere og flere ud.
Det er, som om stien og vejen inde i folkeskolen er blevet smallere og smallere og der er færre, der kan lykkes, trives og have det godt der.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Tak for det.
Og tak for en reflekteret og begavet tale.
Det er ikke alt, jeg er enig i, men jeg synes, der blev sagt mange kloge ting, særlig i forhold til karakterer – altså at hvis man fjerner dem, bliver rammerne jo endnu mere flydende, og børnelivet bliver mere stressende.
Jeg er også meget enig i det her med, at færdigheder jo er forudsætningen for myndighed, og at meget af det handler om myndighedskultur, også hos lærerne.
Altså, lærerne har mistet myndighed og mistet autoritet, måske af pædagogiske årsager snarere end politiske, men der er også et tab der.
Jeg er også enig i forhold til talen om, at du kan blive til lige, hvad du vil, du skal bare vælge noget, du har lyst til.
Ja, så kan man både fejle, hvis ikke man bliver lige, hvad man vil, men man kan også fejle, hvis man ender med at finde noget, men ikke lige brænder hundrede procent for – teoretisk set kan der jo været noget andet.
Nu er taletiden allerede gået.
Det, jeg vil spørge ministeren om, er: Synes ministeren, at folkeskolen er tilfredsstillende i forhold til færdigheder i dag, men også i forhold til dannelse?
Hvis man får et normløst overdrevet frigjort samfund, ved man ikke, hvem man er, og så bliver livet måske mere skrøbeligt.
Er ministeren tilfreds med folkeskolen i dag på de områder?
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Der var lidt forvirring om, hvorvidt det var ministeren, der skulle på først.
Jeg tror, det var sådan en fremtidsvision.
Nå, lad det ligge.
Vi står jo lige nu i en helt ekstraordinær situation i Europa, hvor Putins gangsterregime skaber rædsel og terror i Ukraine, men det er jo desværre ikke sådan, at alle andre problemer forsvinder af den grund.
Og der er særlig et problem, som jeg synes fylder mere og mere, og det er den tendens, der er, til at unge i højere grad end før mistrives.
Og man kan sige, at det jo sådan lidt er resultatet af et naturligt eksperiment, vi er ved at se: Hvordan har børnene født i det her årtusinde det i et samfund, hvor der er en total frigjorthed, en total velfærd og en total digitalisering?
Det er jo et eller andet sted et naturligt eksperiment, som vi begynder at se resultaterne af.
Der er nogle tegn, der er en smule ildevarslende.
Ifølge en rapport fra Vidensråd for Forebyggelse fra 2021 har 16 pct. af børn under 10 år et dårligt psykisk helbred, og ifølge »Danskernes Sundhed – Den Nationale Sundhedsprofil 2021« ser det også sort ud så at sige for aldersgruppen mellem 16 og 25 år, når det kommer til deres egen oplevelse af det psykiske helbred.
Der er 21 pct. af de unge mænd og 34 pct. af de unge kvinder, der rapporterer om dårligt psykisk helbred.
Det er mere end en fordobling gennem de sidste 11 år, så det er ikke kun noget, der skyldes coronakrisen – altså en fordobling af antallet af unge, der har et dårligt psykisk helbred.
Jeg tror også, at tingene er blevet forværret af, at man har været buret inde et par år under coronakrisen, men tendensen var der altså allerede tidligere.
Tendensen er også meget tydelig i forhold til sådan mere alvorlige lidelser som stress, angst og depression: Der er en vis stigning for unge mænd, og der er en markant stigning for unge kvinder.
Mit ærinde i dag er egentlig ikke sådan at skulle ynke de unge eller male problemet for stort op eller påstå, at unge mennesker er svage.
Jeg tror grundlæggende, uanset om man er ung eller gammel, at vi alle sammen kan vælge at stræbe efter at være stærke, men alligevel opleve, at fundamentet og rammerne ramler sammen.
Nu er det jo regeringen ved børne- og undervisningsministeren, vi har sat stævne i dag, og jeg ønsker at høre, hvordan regeringen forholder sig til det.
Jeg er med på, at det ikke er en simpel udfordring, og jeg er også med på, at man ikke bare kan løse de her ting med et politisk fingerknips, men jeg håber, at vi måske kan komme et spadestik dybere i forståelsen af, hvad nældens rod er, så at sige, og forhåbentlig også bevæge os lidt videre fra den snak, som nogle gange fylder den offentlige debat, om, at det hele bare skyldes nationale test og karakterer og lignende.
Jeg håber, vi kan komme videre fra det, og jeg glæder mig til en god drøftelse i dag.
Pause Pause (Pause), 2022-03-25:
Mødet er udsat.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Det er jo en fornøjelse at komme på talerstolen efter den sidste taler, hr. Alex Ahrendtsen fra Dansk Folkeparti, som jo meget, meget fint har redegjort for hele det her område og de potentielle faldgruber, men også de steder, hvor vi skal være opmærksomme på, at vi kan opgradere, og hvilken vej vi i så fald skal vælge.
Så det vil jeg egentlig ikke gå så meget ind i.
I Nye Borgerlige er vi også meget optaget af, at vi har et fleksibelt uddannelsessystem gennem hele livet, for jeg tror ikke, der er nogen mennesker, uanset om man så er ufaglært eller man er faglært eller man i øvrigt har en anden uddannelse, som i dag bliver i det samme job hele livet.
Det var sådan noget, mine forældre gjorde, de blev i det samme job hele livet, men det er jo ikke det, vi ser i dag.
Så ud over det her område er det jo vigtigt, at vi på alle områder også sikrer, at man kan udvikle sig hele livet.
Så lad det være ordene herfra.
Vi støtter det her forslag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-03-25:
I Dansk Folkeparti er vi helt enige i behovet for at se på efter- og videreuddannelsessystemet, så tak til Venstre for at have fremsat beslutningsforslaget.
Det skyldes jo, at i den omskiftelige verden, vi er en del af, er der et stigende behov for at sikre øgede kompetencer til alle på arbejdsmarkedet og i særdeleshed kompetencer til dem, som ikke har så meget uddannelse i forvejen.
Som alle ved, har vi en lav ledighed for tiden, hvilket betyder, at alle har gode muligheder for at få et job, også helt ufaglærte, og det er jo fantastisk, men når konjunkturerne vender og med krig i Europa, er det ikke til at forudsige, hvad der sker, og så er det forventeligt, at nogle eller mange ufaglærte eller dem med lidt uddannelse vil miste deres job.
Og på det tidspunkt har vi brug for et effektivt efter- og videreuddannelsessystem til at give det løft i uddannelserne, som gør, at man hurtigt kan få de rette kompetencer til at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
En del af analysen og drøftelserne bør også handle om, hvordan det kan sikres, at også ufaglærte i job får mulighed for at få øgede formelle kompetencer – noget, som Enhedslisten i mange år har talt for – så det er lettere at fastholde jobbet, også når konjunkturerne vender.
Det er så vigtigt.
Det system, vi har i dag, hvor bl.a. amu-systemet er styret af, hvad parterne kan blive enige om, er med til at gøre systemet stift en gang imellem, og den manglende smidighed mindsker virksomhedernes lyst til og mulighed for at benytte systemerne i forbindelse med et kompetenceløft af medarbejderne.
Man kan selvfølgelig sige, at det er rigtig fint, hvis virksomhederne selv finder og betaler for den uddannelse, deres medarbejdere har brug for, men tanken med amu om, at det skal være formelle kompetencer, som er brugbare på tværs af virksomheder, er fornuftig.
I forhold til vuc er efterspørgslen også svingende.
Det er et smertensbarn, og med oprettelsen af den forberedende grunduddannelse har vi politisk med åbne øjne flyttet en del af eleverne væk fra vuc, og det mener vi i Dansk Folkeparti var det helt rigtige at gøre, og vi står ved det, men det giver selvfølgelig også udfordringer for vuc, særlig i en situation, hvor arbejdsløsheden er meget lav og vuc derfor generelt har færre elever, der søger.
Vi kan derfor fra Dansk Folkepartis side kun bakke op om behovet for at få en proces og dialog med alle parter om, hvordan vi kan sikre et efter- og videreuddannelsessystem, som reelt er til stede i hele landet.
Det er vigtigt, at der ikke er for langt til uddannelsesstedet, hvis det skal lykkes at få denne gruppe, som ofte i forvejen har en dårlig oplevelse med at sidde på skolebænken, til at tage en uddannelse.
Dialogen og smidigheden får alle til at skabe en god løsning, og det håber vi i Dansk Folkeparti vi kan blive enige om på tværs i salen, og hvis ikke regeringen er med på at støtte forslaget, som det ligger, og det hører jeg jo lidt regeringen ikke helt er, vil vi opfordre til, at der søges enighed om en beretning.
Det helt afgørende er, at vi kommer i gang, og at regeringen vil påtage sig sit ansvar for, at det lykkes.
Gitte Willumsen (KF), 2022-03-25:
Tak til Venstre for at fremsætte beslutningsforslag B 75, som omhandler en analyse og reform af det samlede efter- og videreuddannelsessystem.
I Danmark er det muligt at dygtiggøre sig hele livet.
Sådan skal det også være i fremtiden.
Lige nu har både vuc og amu store udfordringer, da søgningen til deres tilbud er reduceret betydeligt på grund af den høje arbejdsfrekvens, vi ser lige nu.
Hvis vi ikke rækker en hånd ud, er der stor sandsynlighed for, at nogle tilbud må lukke, da deres økonomi begynder at være stærkt udfordret.
Både vuc og amu er vigtige institutioner.
De hjælper folk videre i deres arbejdsliv, ofte når noget er svært – hvis du har mistet jobbet og gerne vil prøve noget nyt, hvis du ikke længere kan tåle melstøvet i bageriet, hvis du ikke længere kan holde til rystelserne fra trykluftboret, hvis du ikke længere kan kravle rundt i garderoben og hjælpe børnehavebørn i flyverdragten, kort sagt når du står over for et karriereskift.
Vi har et ønske om, at det også skal være muligt i fremtiden.
Så når Venstre foreslår, at vi skal lave en analyse og indkalde til rundbordssamtaler med uddannelsesaktørerne, ser vi det som en rigtig god idé.
Det, det handler om, er, at vi skal fremtidssikre vores efter- og videreuddannelsessystem.
Vi ved, at fremtiden kræver nye kompetencer på jobmarkedet, og det skal man have mulighed for at finde sig til rette i.
Det kan være den grønne omstilling, nye it-kompetencer eller måske også robotteknologi.
Derfor er Det Konservative Folkeparti positive over for, at vi igangsætter et analysearbejde og handler, sådan at vi også har et efter- og videreuddannelsessystem i fremtiden.
Det skal være gearet til den tid, vi kigger ind i.
Og så hørte jeg tidligere i ministerens tale, at der skulle komme forhandlinger lige om lidt, her i løbet af foråret, og det ser vi frem til, for vi synes, at det haster.
Tak for ordet.