Rosa Lund (EL), 2023-03-21:
Tak til forslagsstillerne for at sætte fokus på et meget, meget vigtigt problem.
Lige nu har voldsramte mænd og lgbt+-personer ikke samme ret eller adgang til krisehjælp, som kvinder har.
Det skal de selvfølgelig have.
Det kan der ikke være nogen tvivl om.
Og derfor bakker Enhedslisten op om intentionen i det her beslutningsforslag.
Voldsramte mænd og lgbt+-personer skal selvfølgelig have de samme rettigheder som voldsramte kvinder.
For det første vil jeg gerne problematisere den manglende finansiering i forslaget.
Vi har diskuteret det lidt, også tidligere i debatten.
En udvidelse af målgruppen for § 109-tilbud, dvs. krisecentre, kræver selvsagt, at der vil blive tilført flere midler til området, hvilket forslagsstillerne ikke lægger op til.
Derfor vil resultatet af at vedtage indeværende forslag være en udvanding af de eksisterende tilbud til kvinder, som i forvejen er underfinansierede.
Jeg tror sådan set ikke, der er nogen inde i den her sal, som er interesseret i at forringe forholdene for voldsramte kvinder, ligesom der ikke er nogen inde i den her sal, som ikke er interesseret i at sikre, at mænd og lgbt+-personer selvfølgelig også får ret til krisehjælp og til hjælp, hvis de er voldsudsatte.
For det andet mener jeg også, at der er en lang række andre ting, der bør afklares, før vi eventuelt kønsneutraliserer § 109.
Kvinder er stadig mere udsatte for partnervold end mænd.
Det betyder ikke, at mænd ikke skal have ret til hjælp, men det betyder, at vi skal være enormt varsomme med ikke at ende i en situation, hvor vi kommer til at forringe rettigheder for kvinder.
Derfor skal vi med en lovændring også tage hensyn til, at krisecentre skal kunne være kønsopdelte.
Selvfølgelig skal man ikke som voldsudsat kvinde være på et krisecenter med mænd og omvendt.
Vi skal tage hensyn til, at kvinder har et stærkere beskyttelsesbehov end mænd, fordi den vold, kvinder udsættes for fra mænd, typisk vil være anderledes og mere fysisk end den, mænd udsættes for.
Så det er bare for at sige, at der er behov for differentierede tilbud.
Derfor ønsker vi os i Enhedslisten mere en løsning, hvor vi går hen og laver en § 109 a eller § 109 stk. 2 – eller hvad vi nu skal kalde det – som sikrer de samme rettigheder til voldsudsatte mænd og lgbt+-personer, ligesom vi også ønsker os, at finansieringen bliver anderledes.
Derfor har vi jo også kæmpet for, at netop finansieringen af handleplanen mod vold og partnerdrab skulle ligge på finansloven og ikke i SSA-reserven, så vi ikke skulle stå her igen om et år og diskutere det her, men så der var en varig finansiering.
Det var det, vi allerhelst kunne tænke os.
Og jeg ville da ønske, at det var Enhedslisten, der skulle lave finanslov med regeringen.
Nu har vi jo en flertalsregering, så nu må vi se, hvordan de forhandlinger kommer til at gå.
Men jeg vil da kigge meget nøje efter, når finansloven bliver præsenteret i den her uge, hvad der egentlig står på det her område.
For der er ikke nogen tvivl om, at vi har et problem her, som skal løses.
Jeg sagde det også tidligere i debatten: I Enhedslisten bakker vi meget varmt op om det forslag, som SF foreslår at stille i udvalgsarbejdet, så vi netop kan finde en løsning på det her, og så vi ikke gør det her til en kamp mellem kønnene, men netop et spørgsmål om at sikre, at man selvfølgelig har ret til krisehjælp, uanset hvilket køn man har, når man er voldsudsat.
Det er da virkelig, virkelig afgørende.
Hvis man både har en etnisk minoritetsbaggrund og måske er lgbt+-person, kræver det jo ét tilbud, ligesom det kræver et andet tilbud, hvis man er mand, ligesom det kræver et tredje tilbud, hvis man er kvinde.
Og det er derfor, vi ikke mener i Enhedslisten, at man bare kan kønsneutralisere den her paragraf.
Så vi er meget enige i intentionen.
Vi kan ikke støtte forslaget, som det ligger her, men vi vil rigtig gerne indgå meget aktivt i udvalgsarbejdet, så vi kan sikre, at man selvfølgelig har ret til krisehjælp, uanset hvad for et køn man har.