runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Tak for det.
Flere kender jo til eksemplet med Jørgen, som er blind.
Om ikke andet er der i hvert fald flere ordførere, som har set klippet fra Institut for Menneskerettigheder.
Jeg talte på et tidspunkt med en journalist, hvor jeg fremhævede eksemplet med Jørgen.
Journalisten siger så til mig: Er det ikke okay, Maj, at hvis der sidder en blind mand, som ikke kan spise ordentligt ved et bord med pæne hvide duge, så afvises han?
Hvorfor skal min middag ødelægges af den blinde mands tilstedeværelse?
Prøv lige at udskifte ordene blind mand i den sætning med ordet kvinde.
Det prøver vi lige et øjeblik: Er det ikke okay, Maj, at hvis der sidder en kvinde, som ikke kan spise ordentligt ved et bord med pæne hvide duge, så afvises hun?
Hvorfor skal min middag ødelægges af kvindens tilstedeværelse?
Eller vi kunne indsætte ordet muslim eller kristen eller homoseksuel eller en masse andre ting, og så ville vi jo alle sammen præcis se, hvor fuldstændig vanvittigt det er, at man overhovedet kan stille det spørgsmål.
Det viser jo bare, at det er vigtigt med et forbud mod diskrimination af mennesker med handicap.
Et par af de kommentarer, der er kommet i dag, vil jeg godt tage og give et par ord med på vejen.
Pernille Skipper sagde, at alle har noget positivt at give, og at det ikke kan passe, at man bliver holdt ude af fællesskabet, for det er vigtigt, at man bliver rummet.
Jeg synes, at det var rigtig, rigtig godt og flot og fint sagt.
Marianne Jelved sagde, at der i et kommende lovforslag skal være indeholdt reel beskyttelse på lige fod med beskyttelsen mod andre diskriminationsformer.
Det synspunkt deler jeg fuldt ud, jeg er fuldstændig enig.
Karen J. Klint talte meget fint om det her med demokrati for alle og tilgængelighed i vores parlamenter.
Jeg synes, det var nogle rigtig gode betragtninger, der kom.
Trine Torp sagde, at det at opleve diskrimination er noget, der har direkte indvirkning på menneskers liv, og det er fuldstændig rigtigt.
Det er jo derfor, at vi, når vi hører de her eksempler på borgere, som bliver diskrimineret, og som oplever den lukkede dør, og som ikke får mulighed for at være en del af fællesskabet, må sige, at det har en betydning.
Trine Torp sagde i øvrigt også, at et diskriminationsforbud er en selvfølge i en demokratisk retsstat, og at det er uforståeligt, at det ikke gælder mennesker med handicap uden for arbejdsmarkedet.
Det synspunkt deler jeg sådan set også.
Til sidst vil jeg bare fremhæve Karina Adsbøl, som holdt en rigtig, rigtig fin tale, og som til sidst også sagde, at vi skal klappe hinanden på skulderen, og at vi skal være glade for, at det er lykkedes.
Det bliver jeg bare nødt til at sige at jeg synes var for beskedent, for som vi også har kunnet se her i løbet af debatten, er der rigtig mange partier, som har rost DF, og det synes jeg er velfortjent og gjort med rette.
Tak for alle kommentarerne.
Jeg vil også sige tak til Dansk Folkeparti for at sikre opbakningen til et forslag til vedtagelse, som der er enighed om her i Folketinget.
Det er jeg rigtig glad for som minister.
Orla Østerby (KF), 2017-02-21:
Indledningsvis vil jeg sige, at vi jo befinder os i 2017, og at man kan undre sig over, at det er nødvendigt, at vi har den her debat, og at man ikke ude i civilsamfundet kan leve op til det, som vi så lovgiver om.
Diskrimination i enhver form er uacceptabel, uanset om det sker på baggrund af køn, etnicitet eller handicap.
I Danmark er alle lige for loven, og vi har også en retstilstand, hvor der gælder almindelig forvaltningsret og lighedsgrundsætninger for offentlige myndigheder.
I Danmark har vi i mange år haft forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet.
Det betyder, at der ikke må ske direkte eller indirekte forskelsbehandling på arbejdsmarkedet på grund af handicap.
Danmark ratificerede i 2009 FN's handicapkonvention, og derfor var man af den opfattelse, at det ikke var nødvendigt, at Danmark indførte en generel bestemmelse om forbud mod diskrimination på grund af handicap.
Senere, i 2014, tiltrådte Danmark den valgfri protokol til konventionen om individuel klageadgang til FN's handicapkomité.
Danmark markerede dermed, at man ønskede et samfund med ligeværd, lige muligheder og lige deltagelse, men trods alle gode hensigter har det vist sig, at mennesker med handicap bliver diskrimineret.
Vi kan simpelt hen konstatere, at der er områder, hvor beskyttelsen af mennesker med handicap mod diskrimination ikke er god nok.
Som konservativ ordfører er jeg glad for, at vi har en borgerlig regering, der er parat til at beslutte at indføre et generelt forbud mod diskrimination af mennesker med handicap uden for arbejdsmarkedet.
Fremover skal det være muligt at klage til Ligebehandlingsnævnet ved overtrædelse af forbuddet.
Lovarbejdet er i gang, og det ser ud til, at vi kan finde en løsning, der imødekommer handicaporganisationerne og ikke mindst anbefalingen fra FN's handicapkomité, som indebærer en bred, detaljeret beskyttelse mod diskrimination, og som samtidig sikrer, at det er den samme regulering som den i forhold til diskrimination af mennesker med handicap på arbejdsmarkedet, der gælder.
Det Konservative folkeparti støtter forslaget til vedtagelse.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-21:
Jeg vil også først og fremmest sige tak til Dansk Folkeparti for at tage denne vigtige problemstilling op, nemlig diskrimination på grund af handicap, og også tak til ministeren for at anerkende, at der er brug for en lovgivning på området.
Det betyder, at der er mulighed for at forskelsbehandle personer uden saglig begrundelse, alene fordi de har et handicap.
Danmark er det eneste land i Skandinavien, der ikke har et generelt forbud mod diskrimination på grund af handicap.
Problemet er også, at vi ikke har én lov, men derimod flere forskellige love, der dækker flere forskellige samfundsområder og diskriminationsgrunde, og vi har heller ikke ligesom i f.eks. Sverige, Finland og Norge et forbud mod diskrimination i grundloven.
Når det f.eks. drejer sig om sundhedspleje og uddannelse, er der kun en spredt beskyttelse mod diskrimination, men altså ikke specifikt på grund af handicap.
At vi kun har lovgivning i forhold til arbejdsmarkedet, betyder f.eks., at en person med handicap kan nægtes servering på en restaurant eller kan få afslag på en forsikring.
Vi har for nylig hørt eksempler her, og vi har også kunnet læse om eksemplet med en blind mand, der blev nægtet besøg på en restaurant med sin kone, fordi han ikke måtte have sin førerhund med ind.
Det er selvfølgelig et stort problem, og det er selvfølgelig helt uacceptabelt.
Optimalt set burde vores samfund jo være indrettet, så mennesker med handicap kan leve et liv som alle andre.
Det er det desværre ikke endnu, men i Alternativet mener vi, at vi i det mindste må have de samme forhold som i Sverige, Norge og Finland, og at der skal være én samlet lov, som tager sig af diskrimination af handicappede.
Jeg vil anbefale ministeren at kigge på Institut for Menneskerettigheders forslag, som er et meget godt bud.
Det er udarbejdet på baggrund af inspiration fra den norske, svenske og finske diskriminationslovgivning, fra Europa-Kommissionens forslag og FN's handicapkonventionen.
Vi støtter vedtagelsesteksten, og vi ønsker også at understrege, at vi i Danmark, som jeg nævnte i starten, allerede i 2009 har ratificeret FN's handicapkonvention, og at Danmark derfor helt naturligt har forpligtet sig til at sikre grundlæggende menneskerettigheder for personer med handicap.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-21:
Med forbehold for at det overhovedet kan lade sig gøre at gradbøje en krænkelse, vil jeg sige, at diskrimination er noget af det mest krænkende, et menneske kan komme ud for.
Der er et eller andet træk ved ens person, og man har ikke nogen som helst indflydelse på, hvad det her træk skal have af konsekvenser for, hvad man må og kan, eller hvad man ikke må og ikke kan, og det er selvfølgelig helt grænseoverskridende og forkert.
Som led i kampen mod diskrimination ratificerede Danmark i 2009 FN's handicapkonvention, og i 2014 tiltrådte vi den valgfri protokol til konventionen om individuel klageadgang til FN's handicapkomité.
På den måde har man fået has på diskriminationen af handicappede i forhold til offentlige myndigheder og på arbejdsmarkedet.
Men desværre har der så været et problem, som er forblevet uløst, og det er diskrimination mod handicappede i det civile samfund.
Derfor hilser vi det i Liberal Alliance yderst velkomment, at børne- og socialministeren nu vil gøre det forbudt at diskriminere mennesker med handicap overalt i det civile samfund og vil gøre det muligt at klage til Ligebehandlingsnævnet over diskrimination af handicappede.
Sådan som jeg forstår sagens stilling, er der nu sat et arbejde i gang med at udarbejde et egentligt lovforslag, som kan blive forelagt på sædvanlig vis for Folketinget.
Det hilser vi naturligvis også meget velkomment, og vi ser frem til at behandle frugterne af ministerens og ministeriets anstrengelser i salen.
Men i første omgang glæder vi os selvfølgelig til at stemme for forslaget til vedtagelse sammen med alle Folketingets øvrige partier.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-02-21:
SFI laver en stor undersøgelse, hvor man ser på afsavn hos fattige familier, og man kommer til den konklusion, at når man er ude og spørge folk selv, så er der ingen forskel.
Så er det cherry picking, at man vælger det, man godt selv kan lide, eller er det bare, fordi man har hørt nogen sige det i en debat?
Jeg synes, det er useriøst.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-21:
Jeg er fuldstændig vild med, at det er cherry picking, når jeg henviser til en undersøgelse, der viser én ting, men det er det ikke, når hr. Joachim B. Olsen henviser til en undersøgelse, der viser en anden ting.
Det kan også være bare det at have penge på lommen til at gå ned og være med på pizzeriaet, når en stor gruppe fra klassen går af sted dagen efter.
Det kan også være, man ikke kan komme med på lejrskole.
De afsavn har konsekvenser, og de konsekvenser skal Liberal Alliance bl.a. tage ansvar for i stedet for at lave deres egen lille cherry picking.
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Jeg tror ikke på, at fattigdomsgrænsen er med til at give et særlig retvisende billede af, hvem der er socialt udsat, for det er jo altså sådan, at der godt kan være familier, som er socialt udsatte, men som sådan set ikke ville blive synlige i forbindelse med sådan en fattigdomsgrænse.
Jeg er optaget af de socialt udsatte familier, og jeg er optaget af, at vi sikrer dem nogle helhedsorienterede løsninger, som er vidensbaserede, og som virker, sådan at det er det rigtige, vi gør første gang.
Men jeg mener, at det er forsimplet og for unuanceret at have en debat, som alene hviler på økonomiske forudsætninger, og som ikke tager de problemstillinger ind, som de her borgere kæmper med, uanset om det så er psykiske lidelser, om det er misbrug, om det er en kombination, eller hvad der ellers måtte resultere i udsathed, som er det, der gør, at de er væk – eller længere væk – fra arbejdsfællesskabet.
Så det er de sociale problemer, vi skal have løst, for at vi så også kan bringe dem tættere på fællesskabet igen.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
Jeg synes ikke, det er så mærkeligt, at det kommer til at handle om kontanthjælpsloftet, og jeg vil også minde fru Pernille Bendixen om, at det er det første, hun selv har spurgt til, til adskillige ordførere.
Så det er jo klart, at sådan kan det godt gå.
Men jeg vil egentlig gerne blive i den sådan lidt mere idéudviklende fase.
Jeg synes, ministeren har ret i, at det er de reelt udsatte familier, vi skal gøre en stor indsats for, og de går ofte under radaren.
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Jeg vil tage udgangspunkt i noget af det, jeg sagde i min tale, og det er, at for de socialt udsatte børn handler det om at bryde den negative sociale arv.
Og når det kommer dertil, kommer vi jo med et dagtilbudsudspil her i løbet af foråret, og i det dagtilbudsudspil kommer vi også med forslag, som specifikt retter sig mod socialt udsatte børn og det at få dem hevet ind i fællesskabet på en rigtig god måde.
Jeg håber, at ordføreren vil bære over med, at jeg ikke lancerer det her.
Men det kommer, og det bliver adresseret i det udspil, der kommer her i foråret.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Nu kender ministeren jo lidt til det der med at skifte navn, og det er ikke altid, omgivelserne forstår det så hurtigt, som man selv gør.
Men vi kommer efter det.
Ministeren siger, at hun ærgrer sig over, at der er for lidt fokus på løsningsforslag.
Men nu spørger jeg jo faktisk ministeren helt konkret: Hvad vil ministeren gerne gøre for de her børn, der er havnet i familier, der nu er ramt af fattigdom?
Der er ikke et eneste element i ministerens svar om det.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre, når ministeren nu tillader sig at stå og ærgre sig over fokuset.
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Jeg tror, det er vigtigt først og fremmest at få defineret, hvem der er socialt udsatte.
Og det er de sociale problemstillinger, som vi i fællesskab skal løse.
Det er derfor, jeg ærgrer mig lidt over, at debatten meget mere har taget karakter af en diskussion af kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen og i meget mindre grad har taget karakter af en diskussion af de sociale løsninger, som er med til at hjælpe de her familier til en bedre vej i fremtiden.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Tak for det.
Jeg vil sådan set også rigtig gerne være løsningsorienteret.
Det er klart, at Socialdemokratiets udgangspunkt er, at vi synes, at det fundamentalt skulle se anderledes ud, og derfor er konsekvenserne af den her lange række af tiltag jo også vores fokus.
Men når ministeren nu går ind for, at vi har de her lavere ydelser, og samtidig ikke synes, at vi skal skrue tilsvarende op for den offentlige sektor, bl.a. med hensyn til antallet af pædagoger osv., hvad er det så, ministeren tænker vi som samfund skal gøre for de her børn, der nu oplever at bo i en familie ramt af fattigdom?
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Og tak for en god og konstruktiv debat – en debat, der har fokuseret rigtig meget på beskæftigelsespolitik og ikke helt så meget på socialpolitik.
Jeg er af den overbevisning, at det ikke er højere ydelser, men en virksom og god social indsats, som kan bidrage til at bringe familier ud af en trængt situation og tættere på de mange fællesskaber, vi har.
Og jeg håber sådan set også, at vi er enige om på tværs af partiskel, at vi skal skabe og udbrede virksomme sociale løsninger med reel og varig effekt, og at vi har et ansvar for at søge den vej, der klæder flest muligt på til at tage vare på eget liv og ens nærmeste.
Så vil jeg fremhæve et par enkelte ting.
Fru Pernille Bendixen sagde, at hun ville have ønsket, at debatten var mere løsningsorienteret, så vi, når det eksempelvis gjaldt hjemløse, rent faktisk diskuterede, om det er housing first-modellen kombineret med den rigtige og gode sociale støtte, der virker – altså så vi kom ud over diskussionen om kontanthjælpsloftet og ydelsesniveauer og kom til at diskutere det mere indholdsmæssige.
For man kan jo spørge sig selv – når nu vi eksempelvis ved, at fire ud af fem hjemløse enten har en psykisk lidelse eller har et misbrug, og at nogle af dem endda også har begge dele: Er det så en helhedsorienteret social indsats, der hjælper dem bedst muligt, eller er det flere penge, der skal til?
Det er det spørgsmål, som jeg havde skrevet ned, og jeg synes egentlig, at svaret blev givet rigtig godt af hr. Orla Østerby, som jo nævnte Nanna Gotfredsen fra Gadejuristen, der i Debatten havde sagt, at det sådan set ikke er penge, der mangler til området, men at det er en sammenhængende og koordineret indsats, som gør, at man bl.a. kan rykke mennesker ud af hjemløsheden. Når det så handler om økonomi, siger fru Ane Halsboe-Larsen, at hun ikke tror på økonomisk pisk til mennesker, der ikke kan flytte sig.
Jeg tror heller ikke, at man kan flytte alle, men vi kan jo faktisk se ud af den analyse, som ministeriet offentliggjorde her mellem jul og nytår, at blandt de socialt udsatte unge i alderen 25-29 år er der en større del, som i højere grad overgik til uddannelse og beskæftigelse efter kontanthjælpsreformen i 2014, dvs. efter at ydelsen faktisk blev sat ned.
Så det viser jo, at der på en eller anden måde i hvert fald er nogle, som godt kan flytte sig.
Det vil jeg bare spagfærdigt nævne, fordi det også har betydning for debatten.
Men jeg vil sige tak for en god og også konstruktiv debat.
Orla Østerby (KF), 2017-02-21:
Altså, vi kan jo se, når vi kommer et par år frem, om det her har skabt 600 job, eller det har skabt 6.000 job.
Men det, der også var et af hovedelementerne, var jo først og fremmest, at det skulle kunne betale sig at arbejde, og det vil sige, at det at hæve kontanthjælp, altså offentlig ydelse, ikke er godt for nogen som helst, men slet ikke godt, hvis det er sådan, at det er bedre at gå på kontanthjælp end at være kassedame i Brugsen.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
Jamen uanset udviklingen så siger Beskæftigelsesministeriets egne beregninger fremført af adskillige politikere og beskæftigelsesministeren, at man regner med, at det vil føre til, at 600 fuldtidsstillinger bliver besat ved, at man laver kontanthjælpsloftet.
Og det er det, jeg spørger om ordførerens mening om.
Synes ordføreren, at det er et imponerende antal jobs i forhold til al den tid og alle de kræfter, der er blevet brugt på det her, og alle de mennesker, der er blevet fattigere?
Orla Østerby (KF), 2017-02-21:
Jeg må bare sige, at hvis vi ser på virkningen af det her, så er det jo netop derfor, at jeg læste forslaget til vedtagelse fra den røde blok op, for vi har jo ikke set virkningen endnu.
Det er jo hele problematikken i den her debat.
Den virkning vil vi jo se om et år eller to eller tre, for i Danmark har vi i øjeblikket vækst.
Der bliver skabt arbejdspladser, og det gør, at der bliver plads til de her mennesker på arbejdsmarkedet, og det er faktisk en ret lykkelig situation.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
Jeg kan ikke dy mig for lige at spørge, at hvis det er intentionerne, hvad mener ordføreren så om, at vi efter så mange samråd og så lang en behandling og så meget arbejde med kontanthjælpsloftet, som kun indbringer en halv milliard, får en så begrænset mængde job ud af det?
Vi taler om 600 job ifølge beregninger fra Beskæftigelsesministeriet.
Hvor stort et resultat synes ordføreren, at det er?
Orla Østerby (KF), 2017-02-21:
Jeg har ikke hørt finansministeren eller andre fra regeringen sige, at det her kun drejer sig om penge og om at spare.
Det, der har været entydigt for regeringen og for regeringspartierne, har været, at det, der er vigtigt, er, at vi får mennesker ud af offentlig forsørgelse og ud af kontanthjælp til at være herrer i deres eget liv.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Men når finansministeren nu selv siger, at det primære fokus ikke er at få folk i arbejde, og vurderingen er, at det her rammer mange tusind mennesker, men kun får få hundrede i arbejde, hvad er så ordførerens kommentar til det?
Orla Østerby (KF), 2017-02-21:
Jeg må sige, at jeg har hørt adskillige debatter, hvor man var uenig om resultatet af det her, men beskæftigelsen kom, og det virkede.
Jeg er sikker på, at det også er det, der viser sig i den her omgang.
Der skal vi huske på, at de virkninger, der er, og som først og fremmest har betydning,
er, at de her familier bliver arbejdssøgende og bliver aktive i at komme ud og være herrer over deres eget liv.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Tak for det.
Ordføreren siger, at nu skal vi lige vente og se, hvordan det her kontanthjælpsloft virker.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
Jeg er godt klar over, at der er andre indikatorer end en fattigdomsgrænse, men fattigdomsgrænsen vil da give os en rigtig stærk, bred indikator for, hvornår der kunne være grund til en indsats.
Og det, at den ikke måler alt, er vel næppe et argument for, at den slet ikke duer.
Mai Mercado (KF), 2017-02-21:
Altså, hvor gerne jeg end ville være imødekommende, så falder det mig ganske svært, for det kan jeg vitterlig ikke se.
Og det kan jeg ikke, fordi der jo godt kan være eksempelvis selvstændige, som starter virksomhed op, og som har underskud i de første år.
De vil da i den grad ryge under fattigdomsgrænsen.
Nej, de skal da bare have fuld gas på pedalen til at køre derudad med virksomheden for at sikre den gode idé og sikre et overskud på sigt.
Det er derfor, jeg mener, det er for unuanceret, og at det er forsimplet alene at tale om en fattigdomsgrænse, når vi taler om socialt udsatte og socialpolitik.
Martin Lidegaard (RV), 2017-02-21:
Jeg skal ikke trække forhandlingerne i langdrag.
Det Radikale Venstre kan støtte dette lovforslag – dels fordi det i sig selv er fornuftigt af alle de grunde, som flere partier har givet udtryk for, dels fordi vi er en del af det forlig, der blev indgået, om at skabe en bæredygtig og sikker finansiering af hele den grønne omstilling i Danmark.
På den baggrund vil vi støtte forslaget i de kommende forhandlinger, idet vi jo selvfølgelig vil følge op på de spørgsmål, der har været, ligesom flere partier har sagt de vil gøre, og selvfølgelig også sikre – om end ikke i forbindelse med dette lovforslag – at der fortsat vil være plads til en bæredygtig udbygning og udvikling af solceller i Danmark.
René Gade (ALT), 2017-02-21:
I Alternativet er vi også positive over for forslagets intention, altså at lukke det skattehul i form af den skattespekulation, der kan ligge i de rammer, der er i dag.
Omvendt har vi også som udgangspunkt været en lille smule kritiske, og det kan være, fordi vi ikke har undersøgt emnet godt nok endnu eller er kommet nok i dybden, altså i forhold til om det kommer til at hæmme noget iværksætteri, eller om der er nogen af de grønne intentioner, der kommer til at lide under det her, fordi man eksempelvis sætter en stopper for nogle solcelleinvesteringer.
Det virker dog, som om der er blevet tænkt godt og grundigt over det, og at det er de rigtige, man rammer, men vi vil bruge udvalgsarbejdet til at finde ud af, om vi rent faktisk går ind og spænder ben for nogle, hvor det ikke er nødvendigt.
Der bliver nævnt, at man i forbindelse med skov og park måske kunne arbejde med en x-årig plan for, hvornår de her restriktioner skal virke fra, sådan at de langsigtede investeringer i de ting, vi gerne vil fremme, ikke bliver ramt, altså at vi giver lov til, at der er en økonomisk fordel, ligesom der har været indtil nu, på nogle langsigtede investeringer, hvor der ikke er skattespekulation i en grad, som ikke er værdiskabende for samfundet.
Det kan vi stille nogle ændringsforslag til.
Men vi er blevet mere og mere positive over for det, efter at vi er kommet os over, at det er en del af afskaffelsen af PSO'en, vi taler om, for det ville selvfølgelig være en hård nød at knække, at vi måske siger ja til noget, der ligger under den kalot.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-02-21:
Tak for det, formand.
Regeringen er af den opfattelse, at hovedparten af de såkaldte 10-mandsprojekter er skattemotiverede, altså at man investerer i projekter for at kunne trække et underskud fra i sin lønindkomst, og det er naturligvis problematisk, hvis det er tilfældet.
Det her lovforslag medfører, som andre også har påpeget, at der indføres en kildeartsbegrænsning af underskud for investeringer i 10-mandsprojekter.
Det er typisk ejendomsprojekter, vindmølleprojekter og solcelleprojekter.
I dag kan man som sagt fratrække underskud fra sådanne projekter i lønindkomsten, og i fremtiden vil man i stedet kunne fremføre underskuddet og fradrage det i et eventuelt senere overskud.
Der har i høringssvarene været en del kritik af den del af lovforslaget.
Vi synes, det er landet et fornuftigt sted, og derfor støtter vi naturligvis lovforslaget.