Lars Boje Mathiesen (UFG), 2023-11-21:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi i den her debat ikke opstiller en falsk præmis om, at enten går man ind for minimumsnormeringer, eller også ønsker man ikke gode vilkår for vores børn i institutionerne.
Man kan godt mene, at minimumsnormeringer ikke er det rigtige værktøj, og stadig væk ønske, at der skal være gode og ordentlige forhold og faktisk også, at der skal være bedre forhold end de eksisterende på daginstitutionerne.
Præmissen om, at minimumsnormeringerne skal være det ultimative værktøj, synes jeg på sin vis er forfejlet.
For argumentet fra kommunerne var, at de ikke har råd til at indføre det.
Faktum er, at kommunerne har 304,8 mia. kr. næste år.
Man kan godt indføre det her, og man kunne indføre det, hvis man havde ønsket om det ude i kommunerne.
Det handler om en økonomisk prioritering fra kommunernes side.
Selvfølgelig kan kommunerne det.
Vi kan bare kigge på, hvor mange milliarder de bruger på centraladministration og ledelse.
Man kan også kigge på kulturområdet; der er en lang række prioriteringer, som de ude i kommunerne vælger i stedet for at bruge pengene på de her minimumsnormeringer.
Hvorvidt halvdelen af kommunerne faktisk allerede levede op til det, inden man indførte det her, er så også noget andet.
Så minimumsnormeringer er ikke i sig selv løsningen på det.
Når jeg har en bekymring omkring minimumsnormeringer, især på nuværende tidspunkt, er det, om de kan opfyldes.
Så er det simpelt hen, om der er pædagoger til det.
Når man kigger på de seneste tal, som er kommet, så var det 4.280 stillinger, der ikke kunne blive besat.
Jeg tror, det var en tredjedel af de stillinger, man søgte til, som man ikke kunne finde en pædagog til.
Det er et problem, hvis man så samtidig herindefra pålægger, at de skal indføres nu, når der ikke er kompetente pædagoger til at varetage stillingerne derude.
Så jeg tror – og jeg forstår SF's tanke bag minimumsnormeringerne – at man kommer til at få et implementeringsproblem ude i kommunerne på nuværende tidspunkt med at få skaffet kompetent personale derude.
For det er så vigtigt, at kvantitet ikke løser det.
Det hjælper ikke noget at putte flere mennesker ind i daginstitutionerne, som ikke burde have med børn at gøre.
Jeg synes, jeg læste en rapport fra VIVE og EVA, som også adresserede det problem med, at man ikke kunne ligestille, og hvor de havde været inde og måle på forskellige stuer på den samme institution, hvor man kunne se en ret stor kvalitetsforskel.
Så min anke p.t. med minimumsnormeringerne er, at jeg ikke tror, at man kan finde personale til det.
Kommunerne har midlerne til det, hvis de ville det.
Der er opgørelsen jo, om man herindefra centralt skal gå ind og bestemme de her ting eller ikke.
Løsningen, eller som man kunne gøre det, hvis man ville centralstyre, var, at man inde fra Christiansborg bestemte, at man gav det samme beløb pr. barn ud til hver institution, og så kunne institutionen derved have det økonomiske fundament til, at den kunne sikre sig en ordentlig normering derude, hvis det er det, man ønsker.
Så kan forældrene sige: På den her institution vælger de så at bruge pengene på noget andet; det synes vi giver mere kvalitet end præcis den her normering, der skal til.
Men det er så et valg, den enkelte forælder kan træffe.
Men jeg er bekymret for de her minimumsnormeringer med implementeringen lige p.t.
Jeg tror, at man kommer til at få et problem med at få stillingerne besat af faglige pædagoger.
Men det kan være, at ministeren kan komme tættere ind på det – om det rent faktisk kan løses.