Christian Friis Bach (V), 2025-05-22:
Mange tak for det.
Tak for ordet.
Jeg vil gerne tage jer med på en rejse, en tidsrejse – bare 4-5 år frem i tiden.
Det er en tidsrejse, hvor vi forestiller os, hvordan de beslutninger, som bliver taget under det danske formandskab, har formet Europa.
Jeg håber, at i 2029, når vi skal stemme til europaparlamentsvalget, skal ukrainerne også til stemmeboksene.
For første gang skal de stemme i et fredeligt Ukraine og sætte et kryds ved et europæisk valg i et fællesskab med over 500 millioner mennesker.
Jeg håber også, at de står ved i stemmeboksene i Moldova og i flere lande på Vestbalkan.
Ja, måske er der et enkelt eller to nordiske lande, der også går de til europæiske stemmebokse.
Det ville være vigtigt.
Et større Europa vil være et stærkere Europa.
Jeg håber, at vi i 2029 kan forsvare os selv; at vi har fået styrket det europæiske forsvar, så vi ikke er afhængige af andre, men selv kan stå op for vores værdier og vores sikkerhed; at vi producerer langt mere af det udstyr, vi har brug for; og at danske virksomheder spiller en rigtig rolle.
Jeg håber, at granaterne og ammunitionen flyder ud af Krudten i Nordjylland.
Jeg håber, at der er kommet kontrol over vores ydre grænser; at færre mennesker bliver sendt ud på livsfarlige rejser af kyniske menneskesmuglere; at færre kaster sig ud på livsfarlige både i Middelhavet; og at vi har fundet en ny og mere retfærdig måde at behandle asylansøgere på i tredjelande i samarbejde med FN, altså UNHCR, så vi kan hjælpe de mennesker, der virkelig har brug for beskyttelse, og samtidig bevare kontrollen med dem, der kommer til Europa.
Jeg håber, at vi har et langt mere konkurrencedygtigt EU; at vi har fået fjernet en kæmpestor bunke af bøvl og bureaukrati; at vi har skabt frihed og kreativitet; og at det er blevet utrolig meget nemmere for virksomhederne at navigere i regler og ansøgninger, så de kan bruge tid på det, de er gode til: at skabe jobs, indkomst, handel, forretning og nye løsninger.
Jeg håber, at vi har en kapitalmarkedsunion, så penge og investeringer lettere kan flyde på tværs af landegrænser; så danskerne ikke investerer helt så meget i aktier i USA, men langt mere i nystartede virksomheder i Italien eller i Spanien; så tyskerne investerer i de danske iværksættere; og så nye idéer kan blive til voksne virksomheder, uanset om de starter i en garage i Herning eller en kælder i Milano.
Jeg håber, at vi har et langt stærkere europæisk elnet, så de franske atomkraftværker er koblet sammen med de spanske solceller, de norske vandkraftværker og de nye, store danske vindmølleparker – de er ikke helt færdige i 2029, men de er på vej til at blive bygget i Nordsøen og ved Hesselø – og jeg håber, at vi dermed også er sikret mere og billigere strøm til både borgere og virksomheder, også når solen ikke skinner lige der, hvor man bor.
Jeg håber, at vi i 2029 har nået 2030-klimamålene, at vi er godt på vej mod 2040, og at det sker med vedvarende energi-former.
Ja, måske er der også et lille modulært atomkraftværk på vej et sted; det kunne endda være i Danmark.
Og jeg håber, at der ikke er så meget som en eneste liter russisk gas i de europæiske gasnet.
Jeg håber, at vi har sikret fødevareforsyningen med plantebaserede alternativer, også efter dansk forbillede, så vi kan lave vores protein selv.
Det skal stadig ske i danske og europæiske stalde og på markerne og i naturarealerne, hvor flokke af kvæg skaber både fødevarer og biodiversitet, men det skal i stigende grad ske i tanke med bioløsninger – med metoder, der er blevet godkendt hurtigt og bakket op af nye, innovative investeringer.
Endelig, og det er vigtigt, håber jeg, at vi i 2029 har styrket retsstatsprincippet og vores demokratiske robusthed.
Ungarn er et land, som nu igen står fuldt og fast bag de europæiske værdier.
Vi har dæmmet op for manipulation og misinformation, som var ved at underminere den demokratiske proces i flere europæiske lande, og vi har efter nogle turbulente år i den grad fået styrket det europæiske værdifællesskab og de europæiske demokratier.
Alt det lyder måske som drømme, men det er det ikke.
Det er ikke urealistisk.
Sporene til det, jeg taler om her, kan blive formet og skabt under det danske formandskab.
Vi kan tage de første afgørende skridt.
Så tak til europaministeren, og tak til resten af regeringen for at tage opgaven alvorligt og vise mod og handlekraft i en svær tid.
Tak for ordet.