Mette Thiesen (NB), 2021-04-23:
Ligestilling har været debatteret meget i årtier.
Det er ofte venstrefløjen, der fører an, og her tales om rødstrømper, feminister og rettigheder til kvinder.
Men hvad med mændene?
Ser I, det her er faktisk ret vildt, faktisk så vildt, at jeg havde meget svært ved at tro på det, da jeg læste det, men vi har simpelt hen lovgivning i Danmark, der udelukkende er målrettet kvinder.
Vi har en særskilt paragraf, hvor kvinder stilles bedre i forhold til at sikre sig selv og deres børn, hvis de udsættes for vold og må søge hjælp på et krisecenter.
Mænd er helt generelt væsentlig dårligere stillet end kvinder, når de oplever trusler, vold eller overgreb i familie- eller samlivsforhold, og det er fakta.
Omfanget af vold mod mænd er væsentligt, idet ca. 19.000 mænd i 2017 blev udsat for fysisk partnervold.
Vold er vold, psykisk og fysisk, uanset om det udøves mod en kvinde eller mod en mand.
Jeg har talt med bl.a. dem, som fremsatte det borgerforslag, som faktisk ligger til grund for det her forslag, som vi i Nye Borgerlige har fremsat.
Og det er altså frygtelige eksempler, de kan fremvise.
Nu skal I møde Rasmus: Rasmus lader sig falde ned i stolen med en tyngde, der viser, at der er længere ned, end han troede.
Sådan er det.
Han er faldet.
Han er gift med Susanne, og de har to drenge sammen.
De har været gift i 8 år, de har hus og gode job; drengene har mange venner, det er et par skønne knægte.
Rasmus rømmer sig.
Susanne er hans store kærlighed, og de supplerer hinanden rigtig godt.
Nu giver hun ham diagnoser og fortæller ham hele tiden, at hans job ikke er godt nok, at han ikke tjener nok penge, at hans interesser er mærkelige, at hans krop er klam.
Hun siger, at han er en dårlig far, og hun vil bestemme, hvad han skal lave sammen med børnene; de hører også tit de ting, hun siger om ham.
Til Mandecentrets rådgiver fortæller Rasmus, at hans kone mentalt har kørt ham i sænk, og når hun truer med at forhindre ham i at se sine børn, kalder han det for psykisk terror.
Han oplever det, som om hun prøver at provokere ham til at slå hende, og han fortæller, at han prøver at undgå slagene ved at vende sig om og håbe, at det går over.
Han synes, at det værste er, at volden de seneste år er eskaleret; især har han det dårligt med, at børnene skal opleve den tiltagende giftige stemning.
Volden finder som regel sted, lige før vi skal sove, fortæller han.
Når hun begynder at køre op, så ved han, hvordan det kan udvikle sig, og derfor forsøger han at berolige hende; men det er han ikke så god til.
Bagefter sagde hun, at det var hans egen skyld, fordi han provokerede hende.
Det er forskelligt, hvordan Rasmus reagerer, når Susanne bliver voldsom.
Han prøver ofte at beskytte sig og holde hendes arme væk, når hun vil slå; andre gange trækker han sig nogle meter væk og forsøger at tale roligt.
Han har prøvet at tælle til tre, når han bliver vred, og han har prøvet at holde vreden inde, men en dag råbte han ad hende og skubbede hende.
Da han havde skubbet til hende, smed hun ham ud og råbte, at han skulle gå ud i skoven og hænge sig.
Rasmus fortæller, at han har svært ved at acceptere, at hans kone slår og taler grimt til ham.
Han ved heller ikke, hvordan han skal leve med, at han har ladet volden stå på så længe.
Han er bange for, at det vil eskalere yderligere, hvis han reagerer.
Han har haft svært ved at sige fra, fordi han er meget afhængig af at være i forhold.
Han beskriver Susanne som sin bedste ven og fremhæver, at hun jo er moderen til hans børn.
Han håber, at de kan finde ud af det hele, for han har ikke lyst til, at familien skal gå i stykker.
Han fortæller, at han føler sig ensom, og at han har svært ved at tale med sine venner om volden.
Han siger, at han sidder i et hul og kigger ud på verden.
For at være helt ærlig løber det mig koldt ned ad ryggen, når jeg hører eksempler som det, jeg lige har læst højt, altså det her meget konkrete eksempel.
Hvis Rasmus havde været en kvinde, havde han haft helt andre rettigheder.
Hvorfor?
Jo, alene fordi han var kvinde.
Hvordan kan man overhovedet retfærdiggøre det i dagens Danmark?
Hvor er ligestillingsforkæmperne?
Forskellen i retsstilling mellem mænd og kvinder skyldes, at mænd kun kan få hjælp efter servicelovens § 110, der modsat servicelovens § 109 gælder for begge køn.
Antallet af tilbud til voldsramte mænd og deres børn er desuden færre og ofte mindre egnede.
Mens tallet siden 2005 stort set har været konstant for kvinder, oplever mændene en væsentlig stigning i partnervold.
Siden 2005 er antallet af voldsudsatte mænd i Danmark næsten tredoblet.
Vi har et ret konkret problem, vi har et alvorligt problem.
Men det kan faktisk løses ganske enkelt, ikke det med, at flere mænd udsættes for vold – for det er et langt mere komplekst problem – men ved, at hjælpen skal være den samme, uanset om du er mand, eller om du er kvinde.
Det burde være ganske enkelt.
Det handler blot om vilje.