runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joy Mogensen (S), 2020-06-17:
Det vil afhænge af analysens resultat, og det er, fordi det jo netop ikke kun handler om den her bygning.
Det er den bygning, spørgerens spørgsmål handler om, men analysen handler om en lang række bygninger.
Derudover tænker jeg også, at spørgerens parti og den tidligere regering jo nok også havde den samme indsigt, som den nuværende regering har, nemlig at vi så også har en hel masse andre bygninger, som har et rigtig, rigtig stort vedligeholdelsesefterslæb, faktisk i størrelsesordenen 400 mio. kr.
Og hvis ikke man kan prøve at skaffe nogle af de her penge f.eks. ved at sælge nogle af de her bygninger fra eller på anden måde optimere driften, har vi jo altså en fælles opgave med, at vi så skal finde de 400 mio. kr. på anden vis.
Det er derfor, at analysen ikke bare er stoppet.
Men jeg har valgt at sige, at der også skal andre perspektiver end de rent økonomiske med ind, fordi Vestindisk Pakhus, men også en hel del af de andre huse, der bliver analyseret på, er helt fantastiske bygninger, som har andet end økonomisk værdi.
Forslaget om en kommission er ærlig talt ikke kommet fra regeringen.
Det var sådan et svar på, hvad det er for en debat, jeg har noteret mig her til lands.
Og da det her er første gang, jeg diskuterer det med en ordfører, vil jeg bare sige, at hvis der er et ønske om at have en diskussion om det i ordførerkredsen, så er jeg selvfølgelig altid åben over for det.
Men jeg synes faktisk, at den måde, vi er gået til det på på det seneste, netop arbejder med at få hele historien med, f.eks. de her statuer, hvor nogle af dem er ganske nyopstillede, som viser den anden side af historien.
Jeg ved også, at Nationalmuseet har været fremme, og de har det jo også som en del af deres udstilling »Stemmer fra kolonierne«.
Så uden at sige, at alting er perfekt – for det er det på ingen måde, der er stadig væk ting, som vi skal huske ikke at feje ind under gulvtæppet – synes jeg, at vi har en god læringstilgang til vores historie, nemlig at der ikke er nogen, der bliver klogere af at prøve at glemme det, der var svært.
Det skal vi lære af.
Pernille Bendixen (DF), 2020-06-17:
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at man i flere lande fjerner bl.a. historiske skulpturer, fordi de åbenbart er krænkende, og mener ministeren, at man i Danmark skal støvsuge landet for historiske monumenter m.v. i skræk for, at de kan virke stødende?
Joy Mogensen (S), 2020-06-17:
Jeg vil nøjes med at udtale mig om historiske skulpturer her i en dansk kontekst, da det er meget forskelligt med den tradition, man har for skulpturer i forskellige lande.
I en dansk kontekst vil jeg gerne svare klart: Nej, jeg synes ikke, vi skal begynde at fjerne statuer i det offentlige rum.
Det kan lynhurtigt blive en helt umulig overvejelse, som jeg ser det, for hvem har med vores mange tusindårige historie så egentlig ikke gjort sig skyldig i et eller andet, som vi i dag anser for en forbrydelse?
Helt tilbage fra Harald, der jo vandt Danmark og Norge og gjorde danerne kristne, kan man jo nok godt sige sig selv, at det gjorde han nok heller ikke kun med overbevisning og pæne ord, og sådan kan vi jo vel egentlig tage hele kongerækken med en hel række skulpturer, bare for at nævne et dilemma.
Men jeg synes, at det er et dilemma, at vi har skulpturer, at vi har huse, at vi har bygninger, som også rummer en mørk del af vores fortid.
De skal være en påmindelse om, at vi har en fortid, som det er vigtigt at forstå for at kunne lære af den og også lære, hvad vi ikke skal gentage.
Derfor synes jeg, det er rigtig vigtigt, at vi i de senere år har faktisk fået opstillet mindesmærker, skulpturer, der også formidler den anden side af historien, f.eks. slaveriet og kolonitiden på de tidligere Dansk-Vestindiske Øer, som ellers var blevet godt gemt og måske dermed også lidt glemt.
Her tænker jeg f.eks. på »Freedom«, der nu står ude ved Eigtveds Pakhus, og »I Am Queen Mary«, som står foran Vestindisk Pakhus i en midlertidig udgave, men som der jo bl.a. med 1 mio. kr. i støtte fra Kulturministeriet nu også arbejdes på at gøre permanent.
Det tror jeg er en bedre måde at styrke vores historiefortælling på og bruge vores skulpturer, vores bygninger og dermed forhåbentlig også vores historie til ikke at gentage fortidens fejl.
Pernille Bendixen (DF), 2020-06-17:
Tak for det, minister, og det er fair nok, at man ikke vil forholde sig til, hvad der foregår i udlandet.
Men der er jo en farlig tendens, hvor man fjerner ting, fordi de i nutiden virker stødende.
Men det er jo, som ministeren siger, sådan, at hvis vi ikke holder fast i det, der var fortid, og det, der også var den trælse fortid, som vi alle sammen kan være trætte af, så kan vi heller ikke lære af den for ikke at gentage de fejltagelser, der så er blevet begået.
Derfor har jeg brug for, at vores kulturminister også vil stå vagt om det her og kæmpe for det.
For vi ser jo, at ophidsede folkemængder i udlandet rent faktisk lykkes med at få fjernet nogle ting, som i dag ikke er noget, som man skal være stolt af, men som jo ikke mindst er rigtig vigtige at holde fast i, også for at lære de kommende generationer, hvad de hvert fald ikke skal foretage sig.
Så vil ministeren stå vagt om den danske kulturhistorie?
Det er jeg sådan set enig i.
Det kan dog være lidt farligt, fordi man nogle gange kun får det halve med, eller den halve historie bliver formidlet.
Så hvis man skal gå ad den vej, er det jo ufattelig vigtigt, at man får hele det samlede billede med, og at man ikke dømmer fortiden med nutidens briller.
For det er rigtig farligt, og så er det jo, at vi kommer ind i de her hidsige folkemængder, der udøver selvtægt og river ting ned.
Joy Mogensen (S), 2020-06-17:
Det er lige præcis den balance, jeg også prøver selv at finde.
For jeg kan til gengæld godt forstå, at det, hvis man ikke får formidlet hele historien, så kan virke provokerende, hvis man selv kommer ud af en familie eller fra en egn, der har lidt.
Nu fejrer vi genforeningen, og der har vi jo faktisk alle sammen lejlighed til at huske historien om, at al den fred, al den frihed, vi har i dag, ikke er noget, der er kommet helt naturligt.
Det er noget, der har krævet blod, sved og tårer og mange lange demokratiske og også nogle gange korporlige kampe.
Så den respekt skal vi have for hinanden.
Men det er en balance, og jeg tror, at den eneste vej frem er at blive ved med at have hele vores historie med, men så nemlig også at arbejde med, at hele historien er det, som man ser.
Pernille Bendixen (DF), 2020-06-17:
Hørte jeg så ministeren sige, at der var sat gang i noget arbejde, eller at ministeren ville nedsætte en kommission for at se på det?
Joy Mogensen (S), 2020-06-17:
Ja, det vil jeg helt klart.
Jeg vil også sige, at jeg, selv om jeg jo selvfølgelig også har noteret mig debatten her til lands, så på ingen måde synes, at den sådan har samme tilgang, måske netop fordi vi også har forskellige skulpturer.
Det, som jeg i hvert fald har hørt fra politisk hold, har mere været det her forslag om at nedsætte en kommission, der sådan skulle være med til at fortælle om statuernes historie, selvfølgelig afledt af den her debat.
Men sådan en kommission kunne jo godt være interessant, hvis det handlede om, hvordan vi sikrer, at vi i forbindelse med statuerne eller bygningerne, eller hvad det kan være – mindesmærker – får formidlet hele historien.
For det er jo det, som vi lærer af.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-17:
Hvad er ministerens holdning til aftalen mellem Østrig og Serbien fra april 2019 om, at Østrig på et udrejsecenter beliggende i Serbien kan anbringe fremmede, der opholder sig illegalt i Østrig, og vil ministeren forsøge at få Danmark koblet på aftalen?
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-17:
Min holdning er først og fremmest: Stort tillykke, både til Østrig og til Serbien.
Jeg tror, det bliver i begge landes interesse, når det her kommer ordentligt i gang.
Jeg er glad for, at de to lande har indgået sådan en aftale om overførsel til Serbien af bl.a. afviste asylansøgere.
Aftalen viser jo for det første, at det faktisk er muligt at lave sådan en aftale, og for det andet, at der kan være nogle fælles interesser mellem de lande, der modtager asylansøgere, og de lande, asylansøgere passerer igennem på vej til Nordeuropa, bl.a. landene på Balkan.
Den aftale øger sandsynligheden for, at flere afviste asylansøgere i Østrig rejser hjem – det er jeg sikker på – og aftalen reducerer også incitamentet for overhovedet at bevæge sig mod Europa og i det her tilfælde Østrig.
Det betyder, at man ikke længere som irregulær migrant kan satse på at få et længere ophold i Østrig ved ikke at samarbejde om sin hjemsendelse eller ved at trække processerne i langdrag, når man endelig har fået afslag på asyl.
Men jeg vil også sige, at jeg er glad for aftalen, fordi den jo også er tegn på et lidt mere generelt skifte i Europa, håber jeg på – et skifte, der handler om, at vi er begyndt at opnå en anerkendelse af, at det nuværende asylsystem ikke fungerer.
Det er et system, som giver irregulære migranter og potentielle asylansøgere et incitament til at begive sig ud på de her farlige rejser mod Europa, og som giver menneskesmuglere og mafiaer mulighed for at tjene milliarder af kroner.
Samtidig bruger vi og resten af EU helt enorme ressourcer på afviste asylansøgere, som ikke har noget krav på beskyttelse.
Bare et enkelt eksempel: For det samme, som en enkelt afvist asylansøger på et dansk udrejsecenter koster, kunne man få 800 hjemmehjælpstimer og nødhjælp i form af tæpper og vacciner til ca. 600 børn.
Det er derfor, vi arbejder for et nyt asylsystem.
I den forbindelse har vi foreslået at flytte asylsagsbehandlingen til et tredjeland uden for Europa.
Det er en svær opgave, og det er også en anderledes opgave end den, der er løst med Østrig-Serbien-aftalen.
Det er vejen frem, det tror vi på.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-17:
Tak for det.
Det er jo godt, at vi ser ens på i hvert fald den del, altså at vi gerne vil have flyttet så stor en del af asylbehandlingen som muligt ud og selvfølgelig også håndteringen af dem, der skal hjem.
Jeg tror, at det er det, der gør, at det bliver så lidt attraktivt som overhovedet muligt at søge ind.
Man kan sige, at hvis folk kommer ad Balkanruten, er der jo godt nok langt til Danmark fra det første EU-land, man kommer ind i.
Derfor er placeringen med Serbien jo rigtig og lukrativ, også for os.
Men det, der er det store spørgsmål, er altså, hvor Danmark så står i det her.
For ifølge bl.a. dagbladet Politiken kan vi jo se, at den tidligere minister for integration og udlændinge, fru Inger Støjberg, var meget involveret i det her projekt.
Bl.a. i oktober forrige år, 2018, var der et fælles møde i Wien, hvor hun og hendes daværende ministerkollega annoncerede, at nu ville man få det her center på plads.
Man havde også en stribe andre punkter, som man arbejdede på.
Men siden er der ikke rigtig sket noget.
Det er, ligesom om det meget hurtigt lige pludselig bare forduftede.
Det er noget, man ikke rigtig kan finde ud af hvad der egentlig er sket med.
Derfor ville det være rart, hvis den nuværende integrationsminister kunne give os lidt vished om, hvor nært forestående det her er.
For mig og for mit parti er det her virkelig et brændende spørgsmål.
Vi har brug for at få standset tilstrømningen til Danmark.
Derfor ville det være dejligt, hvis integrationsministeren også kunne sige noget mere konkret om, hvor vi står i forhold til den her aftale med Serbien sammen med Østrig.
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-17:
Jeg vil starte med at sige, at jeg aldrig har været i Serbien, men det er faktisk ikke så lang tid siden, jeg var i Kroatien, og det er et land, der har meget få asylansøgninger, men som er et transitland, og der gik det i hvert fald op for mig, at migration også er en udfordring for transitlande; det er ikke kun os som modtagerlande.
Så der må være nogle fællesinteresser her, og det er det, som aftalen mellem Østrig og Serbien er et udtryk for, og det er derfor, jeg faktisk er virkelig glad for, at den er indgået.
Det, jeg selvfølgelig er lidt ked af, er, at Danmark ikke er en del af den.
Aftalen blev indgået i april 2019, så det er før min tid, så jeg kender faktisk ikke begrundelsen for, at vi ikke er en del af den.
Det havde jeg jo håbet, og jeg har også som ordfører for Socialdemokratiet før valget appelleret til, at vi blev en del af den, men jeg ved simpelt hen ikke, hvorfor det ikke lykkedes den tidligere regering at få Danmark med i den her aftale.
For det første vil jeg sige, at af de mange ministre fra andre lande, jeg har mødtes med, har kemien med den østrigske minister på området været blandt de bedste, og det handler både om den personlige og den politiske kemi.
Det er ikke lang tid siden, jeg i samarbejde med ham, Karl Nehammer, sendte et fælles brev til Kommissionen med nogle fælles synspunkter på det udlændingepolitiske område.
Så samarbejdet mellem Danmark og Østrig fortsætter, og jeg har også gjort klart, at vi både er tilhængere af et modtagecenter, som vi går til valg på, men vi er også tilhængere af et center som det, de har indgået aftale om her med serberne.
Men det er jo en aftale, de har lavet, og som man ikke bare sådan kan bryde ind i.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-17:
Jeg er selvfølgelig helt opmærksom på, at man ikke bare sådan kan bryde ind i et aftaleforhold mellem to eller flere andre lande, men det, der bare er så underligt, er, at ifølge det, som Politiken skriver her, har Danmark været en ret integreret del i hele opstartsfasen.
I debatten i Østrig kan man se, hvordan parløbet med den danske regering ligesom bliver fremhævet, og man har oven i købet i den politiske debat citeret daværende statsminister Lars Løkke Rasmussen for at sige, at landet, der vælges, skal være et ikke særlig attraktivt sted osv.
Så det er underligt, at alting ligesom bare er ophørt.
Så hvad er det, der er sket?
Fru Inger Støjberg kunne som minister løfte den her opgave, men da ministeren blev minister, stoppede det hele.
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-17:
Som sagt ved jeg ikke, hvad der er sket, før jeg trådte ind i kontoret, men jeg kan bare konstatere, at der blev afholdt et fælles pressemøde i Wien mellem den daværende danske regering og den daværende østrigske regering, og så er der indgået en aftale i april mellem Østrig og Serbien, og den er Danmark ikke en del af, og det ærgrer mig.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-17:
Er det udtryk for, at det definitivt er udelukket, at Danmark bliver en del af det her?
Det vil jo være en enorm skam, hvis bare det forsvinder, når nu fru Inger Støjberg har dedikeret så meget af sin tid og sin arbejdsindsats på at samarbejde med østrigerne.
Jeg kan godt se, at ministeren her til Politiken siger, at man ikke har været involveret, og at der ikke er nogen aftale og sådan nogle ting, men det betyder forhåbentlig ikke, at man udelukker, når det her kommer til at køre, at Danmark så kan blive en del af det.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-06-17:
I lyset af afskaffelsen af reglen om dobbeltuddannelse finder ministeren det så ikke mærkeligt, at reglen delvis genindføres, ved at reglen om, at man ikke kan tage to kandidatuddannelser, fastholdes?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-06-17:
Tak for muligheden for at besvare spørgsmålet.
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg er meget, meget glad for, at det lykkedes os at afskaffe uddannelsesloftet.
Jeg tror, at det vil få stor betydning for rigtig mange af vores unge mennesker.
I deres valg af uddannelse har mange følt, at det var alt på ét bræt, altså at der ikke var plads til at vælge forkert.
Loven om afskaffelse af begrænsning af dobbeltuddannelse, som det så fint hedder, indebærer, at ansøgere får de samme uddannelsesmuligheder, som de havde, før uddannelsesloftet blev indført.
Det betyder bl.a., at personer, der allerede har gennemført en kandidatuddannelse, godt kan blive optaget på en ny videregående uddannelse, hvis der er ledige pladser.
Det gælder også optag på f.eks. en ny kandidatuddannelse.
For kandidatuddannede gælder det altså – nu som før – at der skal være ledige pladser på den uddannelse, de ønsker at komme ind på.
Den her kandidatregel er et spørgsmål om fordeling af et begrænset antal studiepladser på adgangsbegrænsede uddannelser på den mest rimelige måde.
Hvis kandidatuddannede kunne blive optaget på adgangsbegrænsede uddannelser, ville de tage pladsen fra ansøgere, der endnu ikke har taget en kandidatuddannelse.
Det ville ikke være rimeligt.
Jeg mener, at det er mest retfærdigt, at man med en kandidatuddannelse i bagagen ikke kan optage en studieplads, der kunne gå til en af de mange tusind ansøgere, der endnu ikke har taget en kandidatuddannelse.
Og det er baggrunden for, at kandidatreglen blev genindført med det vedtagne lovforslag om afskaffelse af uddannelsesloftet – og det står jeg fuldt ud på mål for.
Altså, dobbeltuddannelse gjorde jo, at det reelt ikke var muligt at gå ind ad de døre.
Med kandidatreglen er der stadig masser af døre åbne.
Flere hundrede uddannelsesudbud landet over har ledige pladser.
Der er masser af døre at gå ind ad.
Der er masser af muligheder for at tage ekstra uddannelse.
Jeg håber i øvrigt, at vi kommer et sted hen, hvor folk i højere grad får den vejledning og rådgivning, der skal til, for at de ender på rette hylde fra starten, så vi ikke skal have den her diskussion i nær så høj grad.
Men selvfølgelig vil der altid være nogen, der vakler i deres valg, og selvfølgelig skal der være plads til at vælge forkert, både som politiker og som elev og studerende.
I forhold til uddannelsesloftet handler det om, at hvis du har taget en uddannelse, kan du så få adgang til at tage en mere, hvis det, du oprindelig havde valgt, ikke føles som det rigtige.
Det har vi nu genindført at man kan.
I forhold til kandidatreglen handler det om, at hvis du har en kandidatuddannelse og du gerne vil tage en mere, kan du også godt det, men du skal vælge et af de mange, mange steder i landet, hvor der faktisk er ledige pladser.
For hvis der er kø til en uddannelse, vil vi politisk prioritere dem, der ikke allerede har en uddannelse i forvejen – og det synes jeg kun er fair.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-06-17:
Men det er jo ganske paradoksalt, for det er præcis det samme argument, der blev brugt for reglen om dobbeltuddannelse.
Man kan sige, at på det tidspunkt havde man så ovenikøbet – det kan så være, vi kan indføre det nu – den udvej, at efter 6 år kunne man rent faktisk godt søge ind igen på lige fod med de andre, der søgte.
Så hvis vi nu lavede det om og sagde, at der er en kandidatregel, men efter 6 år kan man faktisk få lov at tage en ny uddannelse, så ville vi have en parallel til det, vi lavede med dobbeltuddannelser, så den i hvert fald ikke begrænser mere, end reglen om dobbeltuddannelse gjorde.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-06-17:
For mig handler det om, om der er en følelse af, at dørene aldrig lukker helt i for at kunne uddanne sig, og det gør de heller ikke med kandidatreglen.
Altså, vi har knap 400 forskellige uddannelsesudbud landet over med ledige pladser.
Der er masser af steder, hvor du stadig væk kan tage en uddannelse, i øvrigt på fællesskabets regning.
Det er jeg stolt over man kan i Danmark, men det stiller trods alt også nogle krav til, hvordan rammerne skal skrues sammen.
Jeg synes, det er fornuftigt og dejligt, at vi har afskaffet uddannelsesloftet.
Men jeg synes faktisk også, det er rimeligt, at kandidatreglen nu igen er der, sådan at hvis du allerede har en kandidatuddannelse og gerne vil have en mere, så må du tage den der, hvor der ikke er kø til pladserne.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-06-17:
Det er jo bare interessant, at det er præcis den samme argumentation, som kørte hele tiden, da vi diskuterede reglen om dobbeltuddannelser.
Det var også, at det jo var rimeligt nok, at dem, der ikke har, kommer først; at det var rimeligt nok, at dem, der ikke har, får mulighed for at tage en uddannelse, før man kan tage to og tre og fire uddannelser.
Det har vi afskaffet, fordi vi konstaterede, at det faktisk gav en psykologisk effekt af lukkede døre.
Så laver vi så en kandidatregel, der lukker nogle døre og giver den samme oplevelse.
Jeg tror, det er ganske, ganske få, der ville have brugt muligheden, ligesom det også var ganske få, der ville bruge muligheden for dobbeltuddannelse.
Men man fjerner den mulighed, man lukker den dør.
Tak for svaret.
Men jeg synes, at det et eller andet sted er sådan en hoppen frem og tilbage.
Vi diskuterede dobbeltuddannelsesbegrænsningen i ret lang tid, før det i hvert fald gik op for mig, at den havde en enorm psykologisk effekt i forhold til at lukke døre.
Og når jeg sådan kigger lidt tilbage i tiden, kan jeg jo se, at ministeren i forbindelse med behandlingen af det her sagde, at det var hendes første lovforslag som minister – og tillykke med det dengang.
Og hvilken bedre anledning til at signalere til vores unge mennesker, at der er plads til at fejle og vælge forkert.
Det skal der være både for de unge såvel som politikere.
Det er sådan set også meget rigtigt.
Uddannelsesloftet har bidraget til et pres og en følelse af ikke at måtte vove pelsen.
Da vi havde fået vedtaget det, stod der på regeringens hjemmeside, at uddannelsesloftet havde fyldt meget for studerende – det er igen ministeren, jeg citerer – og har skabt utryghed.
Alt for mange unge har taget det som udtryk for, at de ikke må vælge forkert, og der har været lagt et unødvendigt pres på dem.
Nu fjerner vi loftet og håber, at det skaber mere ro og bedre trivsel.
Så kommer der jo så i marts en af de historier, der har været, som bl.a. handlede om Trine Kofod, der må opgive drømmestudiet.
Hun havde så gået og regnet med den regel, der var i forbindelse med dobbeltuddannelse, nemlig at man efter 6 år kunne tage en uddannelse igen.
Hun blev nu begrænset i at tage den uddannelse, som hun gerne vil bruge sin frihed til.
Og til det siger ministeren, som hun også siger lidt nu, at hun mener, det er helt rimeligt at gennemføre kandidatreglen.
Det handler om at fordele de studiepladser, som vi har, på en retfærdig måde.
Jeg mener, at det er helt rimeligt, at hvis man allerede har en kandidatuddannelse, kan man ikke optage en studieplads for en, der ikke har det – og det er det, som kandidatreglen går ud på.
Det er præcis de samme argumenter, som vi hørte, da vi gik og forsvarede reglen om dobbeltuddannelser, altså at det ikke var rimeligt, at man gik ind og tog en plads for en anden.
Så hvorfor er det rimeligt i den her sammenhæng, når det nu ikke var rimeligt i forhold til reglen om dobbeltuddannelse?
Kaare Dybvad Bek (S), 2020-06-17:
Haderslev Kommune er færdig 1. juli, Sorø 31. august, Norddjurs 1. september.
Og så er der følgende, der har meldt, at de er færdige 31. december: Billund, Brøndby, Dragør, Fredensborg, Fredericia, Frederikshavn, Faaborg-Midtfyn, Gentofte, Gladsaxe, Helsingør, Hillerød, Hjørring, Holstebro, Høje Taastrup, Hørsholm, København, Langeland, Lolland, Odder, Odsherred, Randers, Roskilde, Silkeborg, Skive, Tårnby, Vejle, Vesthimmerland, Varde, Vejen, Aabenraa og Aalborg.
Og så er der Bornholm, som er færdig februar 2021, og Hedensted, som er færdig april 2021, og Sønderborg, som er færdig 1. maj 2021.
Og så mangler vi et endeligt svar fra Odense Kommune.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-17:
Tak, formand.
Idet ministeren, inden han blev minister, under valgkampen i 2019 – bl.a. i Altinget den 29. maj – fremlagde et forslag om, at prædikener efterfølgende skal oversættes til dansk og gøres offentligt tilgængelige, men regeringen endnu ikke synes at have fremlagt et konkret forslag, vil ministeren så oplyse, om han stadig mener det, han sagde, inden han blev minister, og hvornår Folketinget kan regne med, at et sådant forslag fremsættes?