Dan Jørgensen (S), 2021-10-14:
Tak for det.
Men energi er altid godt, så vi tager det med alligevel.
Lad os lige huske på, hvad det er, vi taler om her.
Vi taler om verdens formentlig mest ambitiøse klimalov, som vi kan takke hinanden for på tværs af det politiske spektrum i Danmark.
Langt de fleste partier er med.
Vi skal reducere vores udledninger med 70 pct. i 2030.
Det er en enorm opgave – den er så stor, at da vi stillede os selv den, måtte Klimarådet og andre eksperter sige: Det er ambitiøst; vi ved faktisk ikke, hvordan vi vil råde jer til at nå de sidste 10 procentpoint mellem 60 og 70 pct.
Det er kun 2 år siden.
Nu har vi vedtaget loven, og vi er godt i gang med implementeringen.
Vi har vedtaget et utal af ting og indgået aftaler, som gør, at vi er nået 50 pct. af vejen med at fylde den manko, som vi skulle fylde, fra vi vedtog loven og til 2030, og det er altså 10 mio. t.
Det er ganske ambitiøst.
Det er bl.a. også det, der gør, at vi mener, det er realistisk at sige, at vi kan reducere med mellem 50 og 54 pct. i 2025.
Det var bestemt ikke givet på forhånd, da vi lavede klimaloven, at det ville være realistisk.
Det vil betyde meget store reduktioner, også på den korte bane.
Derfor er det et spænd, vi opererer med.
De 50 pct. var det, vi mente var realistisk med kendte virkemidler, og de 54 pct. var det, der var krævet, hvis det skulle være en lineær reduktion, og derfor blev spændet mellem 50 og 54 pct.
Jeg tror, vi kan nå det, men det bliver svært.
Lad mig omformulere det: Jeg ved , at vi kan nå det, for vi skal nå det, hvis vi bliver enige om det i den her forhandling.
Det ser det heldigvis ud til, fordi der tegner sig et bredt flertal.
Og bare lige en kort kommentar til det med historikken: Når det ikke er så underligt, at processen er, som den er, og når det ikke er så underligt, at det ikke er alle forligspartierne, der er med, så knytter det sig jo netop til karakteren af den her beslutning.
Husk på, at da vi lavede klimaloven, diskuterede vi jo også, om vi skulle have det her delmål.
Partiet Venstre var helt imod sådan et delmål, men det blev alligevel besluttet som en del af kompromiset.
Der var også folk, der ville have sat tal på, allerede da vi oprindelig lavede klimaloven, men vi var ikke i nærheden af at kunne blive enige om sådan et tal, og derfor blev kompromiset, at det ville blive forhandlet senere, ikke som en del af forliget, hvor alle forligspartier skulle med, men hvor et flertal kunne beslutte det.
Så den undren, der har været om den proces, forstår jeg ikke.
Hvad angår det, at der ikke har været bredere forhandlinger, skulle vi så ikke, inden folk kommer alt for højt op i træet og bruger alt for hårde udtryk og med al respekt for, at der er ordførere, der er blevet skiftet ud osv., lige parkere den diskussion, så I lige kan gå tilbage og høre med jeres tidligere ordførere på det her område?
Jeg skal gerne oversende en liste over de møder, som de har deltaget i.
Vi har haft forhandlinger, men vi kunne jo ikke blive enige.
Og må jeg lige minde om, at det først var i tirsdags, Venstre sagde, at de kunne støtte det her mål.
Det har de ikke sagt før i tirsdags.
Så, altså, der har jo ikke været et flertal.
Skulle vi, som støtter 50-54-procentsmålet, og som har flertallet i Folketinget, så have sagt: Vi bliver ved med at vente på Venstre, Konservative og de andre?
Det kunne vi jo ikke.
På et tidspunkt skulle beslutningen træffes.
Jeg er glad for, hvis det nu viser sig, at der er et bredt flertal, for vi vil selvfølgelig meget gerne have de borgerlige partier med også.
Men beslutningen er altså ikke betinget af, at de borgerlige partier er med.