Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Tak for ordet.
Lad mig bare i første omgang kvittere for, at Dansk Folkeparti rejser den her debat.
Sproget udvikler sig jo hele tiden, og det gør det i høj grad, fordi vi har en samtale om det.
I mine øjne er de her to eksempler, som ligesom er anledningen til forespørgslen, i virkeligheden ret forskellige i deres karakter.
De har selvfølgelig det til fælles, at de handler om, hvordan vi taler til hinanden og omtaler hinanden.
Med hensyn til det konkrete tilfælde med en funktion i et tekstbehandlingsprogram, som man kan slå fra, vil jeg lægge mig i slipstrømmen af ministerens ord og sige, at det er relativt ufarligt.
Det har jeg da selv en ambition om at gøre sådan generelt.
Men det ændrer jo ikke på det principielle spørgsmål, som sagen rejser, og som jeg gerne vil anerkende, nemlig teknologiernes påvirkning af vores sprog og dermed også af vores fællesskab i det hele taget.
Det er jo nok lige nu en debat, som stiller flere spørgsmål, end den giver svar.
Derfor er det også en debat, som jeg synes det er vigtigt at vi fortsætter med at have med hinanden.
For lige nu placerer vi jo rigtig meget magt over vores relationer og fællesskaber og også over vores sprog hos globale techgiganter, som er meget langt væk fra dansk kultur og dansk lovgivning.
Og hvad nu hvis den her funktion ikke kunne slås fra?
I takt med at den offentlige samtale og vores private relationer i højere grad sker gennem teknologi og på teknologiske og globale platforme, udfordrer det jo også i en eller anden forstand vores evne til som samfund og fællesskab og som kultur selv at definere rammerne for vores samtale.
Og den debat synes jeg er vigtig at vi har.
Det andet eksempel fra Københavns Universitet, hvor underviserne får gode råd om, hvordan de kan undgå at støde de studerende, eller hvordan de kan være med til at imødekomme, at de studerende føler sig omfavnet af undervisernes sprogbrug, synes jeg er en helt anden diskussion.
Helt grundlæggende synes jeg faktisk, det er lidt svært at være modstander af gode råd, som bunder i et ønske om, at unge mennesker skal føle sig inkluderede i deres fællesskab med deres medstuderende.
I det konkrete tilfælde her er der jo tale om en meget sårbar gruppe af unge mennesker, som man ønsker at tage et særligt hensyn til.
Og vi har jo alle sammen set statistikkerne over, hvor mange psykisk sårbare der er blandt vores unge og blandt vores studerende.
Derfor vil jeg egentlig gerne anerkende, at Københavns Universitet forsøger at tage et ansvar for, hvordan de studerende kan føle sig mere inkluderede Betyder det så, at vi helt generelt nu skal til at hive kønnet ud af vores sprog?
Det synes jeg ikke at der er nogen grund til, men jeg synes heller ikke, at det er vores opgave her på Christiansborg at bestemme det.
Jeg vil langt hellere lade det være op til de lokale fællesskaber, om det så er på Københavns Universitet, i fodboldklubben eller på et plejehjem, at finde ud af, hvilke regler der skal gælde for deres fællesskaber og deres samvær, herunder også hvordan man taler til hinanden og tiltaler hinanden – og måske særlig på et universitet, hvor der skal være en frihed til at eksperimentere og afprøve nye former, uanset om det er om kønnenes rolle i vores sprog eller kemiske eksperimenter i et laboratorium.
Her vil jeg egentlig være særlig skeptisk over for indgriben og indblanding fra Christiansborg.
Så for at værne om ytringsfriheden mener jeg principielt ikke, at vi som politikere kan gøre så meget andet end det, Dansk Folkeparti gør netop nu, nemlig at rejse debatten og sørge for, at vi har en samtale om sprogets udvikling.
På den baggrund vil jeg gerne på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten, Det Konservative Folkeparti, Alternativet og Liberal Alliance fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget byder diskussionen om, hvordan nye teknologier og nye syn på køn og identitet påvirker og udvikler det danske sprog, velkommen.
Det er vigtigt kontinuerligt at diskutere og være opmærksom på, hvordan teknologi påvirker samfundet, og hvordan nye tiltaleformer ændrer sproget.
Folketinget er optaget af at værne om ytringsfrihed og forskningsfrihed på universiteterne og konstaterer, at både ytringsfriheden og forskningsfriheden er beskyttet i gældende lovgivning.
Det vil kunne modvirke den ønskede sproglige pluralisme samt ytrings- og forskningsfriheden.
Universiteterne har kompetencen og de bedste forudsætninger til gennem åben debat at sætte rammerne for, hvordan ansatte og studerende taler til, om og med hinanden.
Derudover mener Folketinget ikke, at der er behov for yderligere regulering af private aktører i den aktuelle sag.
På den baggrund opfordrer Folketinget regeringen til fortsat at være opmærksom på området.«