Lars Christian Lilleholt (V), 2016-11-10:
Tak til formanden, og også tak til ordførerne for en saglig debat.
Jeg er godt klar over, at der på det her område er enkelte hjørner af den fremadrettede energipolitik og klimapolitik, hvor vi ikke er helt enige.
Og man kan godt som dansk energi-, forsynings- og klimaminister, når man lytter til debatten her i dag, måske glæde sig over, at der i hvert fald er ét fjendebillede, der er blevet større, og det er Donald Trump.
Når man kigger på vores klimapolitik og også på redegørelsen, synes jeg faktisk, der er grund til at glæde sig over, at vi frem mod 2020 overopfylder de forpligtelser, vi har påtaget os i EU-sammenhæng.
Jeg er også enig med Jens Joel og andre, der har peget på, at når man så kigger frem mod 2030, er der udfordringer, der skal løses.
Og med det foreløbige mål, vi har fået fra Europa-Kommissionen, om 39 pct.s reduktion i 2030 på det ikkekvoteomfattede område, er der her en udfordring, der skal tages fat på.
Men jeg vil godt opfordre til, at man måske lige kommer en anelse op med humøret – i hvert fald fejler mit humør ikke noget, vil jeg sige til hr. Martin Lidegaard.
Jeg glæder mig til at deltage i klimatopmødet i Marrakech i næste uge, og jeg glæder mig også – og gør det også på Danmarks vegne – og er ganske stolt over, hvad vi rent faktisk har nået.
Når man kigger på klimaområdet, er Danmark et foregangsland, og det vil vi fortsat være.
Og det er også min umiddelbare vurdering i dag, at når vi kommer til at se det endelige tal og beløbet til EUPD, når det hele bliver samlet i 2017, vil det beløb være større, end det er i 2016.
Når nogle peger på her, at uha, Danmark er søreme langt bagefter, kan jeg bare sige, at for cirka en måned siden kom der en ny analyse fra det, der hedder trilemmaindekset, og der ligger Danmark som nummer et.
Vi er altså det land i verden, der både i forhold til parametre som forsyningssikkerhed og bæredygtighed ligger på førstepladsen.
Jeg vil også godt sige, at det ikke er noget nyt, at vi gør det.
I forhold til de parametre, der ligger til grund for undersøgelsen, har vi faktisk ligget der i en lang årrække, helt fremme i feltet der, og det glæder jeg mig over at vi fortsat gør.
Carsten Bach spurgte ind til, hvornår aftalepartierne på energiområdet skal have nogle flere møder.
Jeg vil da gerne invitere til alle de møder, som der skulle være lyst til fra ordførerens side at deltage i.
Men det er jo også således, at der i øjeblikket er drøftelser – og der er Liberal Alliance også med – om finansieringen af energi- og klimapolitikken.
Der er vi i øjeblikket ved at drøfte spørgsmålet om, hvordan vi håndterer PSO.
Carsten Bach var også inde på spørgsmålet om teknologineutralitet.
Jeg vil bare sige, at der deler jeg Liberal Alliances udgangspunkt, nemlig at det kan være fornuftigt, at vi, i stedet for at vi sidder i en kreds af aftalepartier og energiordførere og vurderer, om det nu er solenergi, vindenergi, biomasse, eller hvad det er for en form for vedvarende energi, der skal satses på fremadrettet, lader markedet løse det.
Jeg tror, at markedet her vil være langt bedre til at løse den opgave og den udfordring, og derfor tror jeg på, at det, vi kommer til at se – også når vi skal skrive energiaftalen sammen fremadrettet – er, at så bliver det udbudsmodeller, som er teknologineutrale, således at man går på markedet og eksempelvis siger: Hvem kan levere 100 MW el, og hvem kan gøre det på den billigste måde?
Selvfølgelig skal vi fortsat stille nogle krav til, at det skal være grønt og vedvarende, og at det skal være bæredygtigt.
Christian Poll var inde på udfordringerne i forhold til 39-procentsmålsætningen og mere end antydede jo, at han gerne så, at Danmark gik videre, og at vi kom højere op end 39 pct. i 2030.
Der pågår stadig væk forhandlinger i EU.
Der kommer forhandlinger i kredsen af energiministre, ligesom der sandsynligvis også efterfølgende vil være en drøftelse i Det Europæiske Råd, inden det her bliver endeligt afsluttet.
Og fra regeringens side er vi af den opfattelse, at det er fornuftigt, at vi går i gang med at implementere den her opgave, og det kommer vi jo til, lige så snart den endelige fordelingsplan er på plads.
Og vi venter indtil da med at gøre os overvejelser over, hvad der skal ske derefter.
Det er jo også således, at Europa-Kommissionen i 2018 vil gøre sig nogle overvejelser over, hvor langt EU-målene er i forhold til 1½- og 2-gradersmålsætningen, og om det er nødvendigt at gøre en yderligere indsats.
Martin Lidegaard stillede en række spørgsmål, bl.a. om mere el i varmesektoren – det er vel nok ønsket om flere varmepumper.
Det er et ønske, som regeringen og som jeg deler med Martin Lidegaard.
Det er klart, at i forhold til PSO kommer vi et stykke af vejen, og det er jo ganske rigtigt, som en anden ordfører også sagde – jeg tror, det var Jens Joel, der var inde på det – at det kun er et stykke af vejen, men det er trods alt en begyndelse.
Og jeg er jo enig i, at dermed er det ikke gjort.
Og på mange måder vil flere varmepumper være med til at bidrage til at sikre, at også fjernvarmen i det fremadrettede energibillede får en central placering, herunder også at forbrugerne i den sidste ende vil være i stand til at kunne betale for fjernvarmen.
Sådan som det foregår i dag, er der nogle uhensigtsmæssigheder i den måde, hvorpå nogle værker vælger at agere, hvor man udelukkende agerer ud fra, hvad der er afgifter på, og hvad der ikke er afgifter på, og ikke ud fra, hvad der måske kunne være en mere samfundsøkonomisk fornuftig måde at agere på.
Så er der spørgsmålet om energibesparelser, som Martin Lidegaard også var inde på.
Vi har faktisk i morgen tidlig blandt energiforligspartierne en drøftelse om energibesparelser, ligesom det også kommer til at indgå i de drøftelser, vi har om PSO.
Og jeg forventer, at vi får landet en aftale – jeg vil godt sige, at der er gået for lang tid, men det skyldes jo ikke mindst, at det ikke har kunnet lade sig gøre at få landet en aftale om PSO.
Når det kommer på plads, er jeg sikker på at det sidste også vil være tilfældet.
Så er der en række andre spørgsmål.
Pia Olsen Dyhr er inde på spørgsmålet om afgiftstilskudsanalysen: Hvornår kan vi forvente at den kommer?
Til det vil jeg bare sige, at det jo er en sag, som jeg arbejder kraftigt på, og som også min forgænger arbejdede på.
Det er jo heldigvis lykkedes at få tre af de seks analyser frem, og jeg kan sige, at jeg er i en god dialog med skatteministeren om de sidste tre analyser.
Jeg har også en helt klar fornemmelse af – nu er skatteministeren jo i lokalet – at to af analyserne også kommer i den nærmeste fremtid.
For jeg er sådan set meget enig i, at det er et nødvendigt grundlag for, at vi kan træffe de rigtige fremadrettede beslutninger, med hensyn til hvordan vi skruer hele klima- og energipolitikken sammen, som jo er tæt forbundet med netop afgiftsspørgsmålet.
Pia Olsen Dyhr er også inde på spørgsmålet om energiforskning.
Til det kan jeg bare sige, at det er regeringens mål, som jeg sagde før, at vi til næste år bruger flere penge på EUDP, end vi har gjort i år, og vi har også det fremadrettede mål om i 2020 at komme op på 580 mio. kr., som vil være en fordobling, i forhold til hvad vi bruger i år på EUDP.
Det synes jeg er en ganske flot målsætning.
Regeringen er også meget tilfreds med, at det er lykkedes at komme med i »Mission Innovation«, som er et verdensomspændende initiativ, og vi skal i næste uge mødes i forbindelse med klimatopmødet i Marrakech og netop drøfte, hvordan vi får videreudviklet det meget, meget store projekt og den store opgave, der er der.
Til det er der at sige, at det er klart, at når man flytter PSO'en fra at være en afgift på vores alle sammens elregninger, både virksomhedernes og de private husstandes, så gør det el billigere, og det betyder, at der bliver større muligheder for at bruge el, og dermed vil el jo på en række områder fortrænge andre former for fossile brændsler.
Det synes jeg jo faktisk er positivt.
Jeg synes også, det er positivt, at vi får mulighed for at bruge mere af den grønne el i større dele af vores samfund, således at danske forbrugere og danske virksomheder i større udstrækning får glæde af den grønne el, og at den kan anvendes i Danmark frem for at blive eksporteret, således at også danske virksomheder får glæde af, at vi har en så høj andel af vindenergi i det samlede elforbrug.
Vi var faktisk oppe på sidste år, at vi producerede så meget el baseret på vindenergi, at det kunne dække 42 pct. af det samlede forbrug.
Det er der jo god grund til at glæde sig over.
Til sidst vil jeg nævne, at flere har været inde på udbuddet af Kriegers Flak.
Det gør jo, at vindenergien nu kommer ned på en pris, som er rigtig, rigtig fornuftig, ikke mindst den havbaserede vindenergi, som jo har været meget dyr.
Når man kigger tilbage bare til 2010, kan man se, at ved det store havvindmølleprojekt mellem Anholt og Djursland var prisen 1 kr. og 5 øre pr. kilowatt-time, den var på 77 øre ved Horns Rev 3, og nu er vi så nede på 37,2 øre.
Det er en besparelse i milliardklassen, der her er tale om.
Det vil i den grad bidrage til, at ikke mindst el produceret på havvind bliver konkurrencedygtig, og der er jeg helt enig med den radikale ordfører, Martin Lidegaard, i, at det gør, at vi sandsynligvis kommer til at se, at en stor del af udbygningen med vindenergi kommer ude på havet.
Men endnu en gang vil jeg sige tak for debatten.
Tak til ordførerne for rigtig mange gode indlæg, og når vi kigger på den lange bane, er der alligevel nok på klimaområdet mere, der samler os, end der skiller os.