runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Bonnesen (KF), 2024-01-11:
I en tid med international uro og spændinger er det altid klogt at se vores alliancer og samarbejder efter i sømmene, så tak til Dansk Folkeparti for at sætte fokus på Tyrkiet.
Der er ingen tvivl om, at Erdogans opførsel ikke er forenelig med dansk adfærd.
Det er en mand, der bl.a. har kaldt Hamas for en befrielsesgruppe, der forsvarer sit land.
I vores EU-program skriver vi Konservative, at vi anser det for urealistisk, at Tyrkiet bliver medlem, og at vi bør overveje andre former for samarbejder, først og fremmest gerne gennem handel, men vi kommer ikke til at støtte forslaget.
Vi kan sådan set godt forstå rationalet bag.
Det er åbenlyst, men vi mener bare ikke, at et veto er den rigtige løsning.
Dels har vi jo allerede i dag Københavnerkriterierne fra midten af 1990’erne, som er de politiske og økonomiske betingelser, et ansøgerland skal opfylde for at blive medlem af EU, dels er der forpligtelserne til at leve op til EU's samlede regelsæt.
Vi mener derfor ikke, det giver mening at oprette parallelle systemer, som et veto ville være.
Vi skal værne om kriterierne, og ifølge dem er en optagelse af Tyrkiet i EU fuldstændig og aldeles irrelevant og utænkeligt lige nu.
Dertil ligger der en beslutningsproces, som måske ad åre vil kunne fungere og udfylde den rolle, men nok så vigtigt mener vi, at der faktisk også er fordele forbundet med, at Tyrkiet officielt er en EU-kandidat.
Der er nævnt flere i dag, og jeg vil gerne fremhæve tre grunde.
Der kan være en fordel i at lægge pres på Tyrkiet til at agere efter kriterierne for at holde EU-døren åben og netop holde den del af den tyrkiske befolkning, der ønsker det, motiveret, altså en måde at forsøge at holde dem på rette vej på.
Såfremt et veto bliver vedtaget, kan Tyrkiets ønske om samarbejde forsvinde helt, og der mener vi, det er bedre at have en vis form for dialog med Tyrkiet, navnlig nu, hvor der også er problemer i Mellemøsten, i stedet for at de vender sig imod os.
Endelig mener vi, at flygtningeudfordringen ved grænsen til f.eks. Syrien vil blive udfordret, hvis vi ikke holder dialogen med Tyrkiet åben.
Vi kan ikke komme udenom, at der også er fordele ved at bevare et åbent ansøgerfelt og et diplomatisk samarbejde med Tyrkiet.
Konservative stemmer imod.
Christian Friis Bach (RV), 2024-01-11:
Tak for det.
Jeg vil gerne tilslutte mig en række af de bemærkninger, der er faldet, fra øvrige ordførere, herunder regeringens ordfører, og udenrigsministeren.
Tyrkiet er anerkendt som kandidatland.
Hvis de overholder Københavnskriterierne, skal de kunne blive medlem af EU.
Der er lang vej igen, og det er på mange parametre gået den forkerte vej.
Men i Radikale Venstre håber vi faktisk, at det engang vil lykkes.
Religion i et land og hos et lands borgere har ikke og skal ikke have nogen indflydelse på det.
Men indtil det sker, skal vi bruge dialogen om forhåbentlig engang at kunne genoptage forhandlingerne med Tyrkiet om optagelse til at fremme demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Tyrkiet.
Vi skal bruge den mulige genoptagelse af dialogen om optagelse til at skabe håb og til at styrke de mange kræfter i Tyrkiet, som arbejder for netop demokrati, menneskerettigheder og retsstat.
Det er afgørende, at vi bevarer det håb, og at vi bevarer den dialog, og derfor er vi stærkt imod beslutningsforslag nr. B 24.
Jon Stephensen (UFG), 2024-01-11:
Det ville da være en lykkelig begivenhed for Europa og for Danmark, hvis Tyrkiet en dag bliver medlem og en del af EU.
Det vil jo betyde et nyt, forandret og demokratisk Tyrkiet med de samme værdier, som EU står for.
Er vi dér lige nu?
Slet ikke.
Men er det det samme, som at Danmark for altid skal opgive håbet om, at Tyrkiet og det tyrkiske folk en dag er demokratisk modne til at blive medlem af EU?
Nej da.
Tværtimod skal vi støtte alle de kræfter, der er i Tyrkiet og vil Europa, og gøre alt for at holde Tyrkiet på Europas side, frem for at landet bliver en del af noget andet, som slet ikke er i dansk og europæisk interesse.
Derfor støtter jeg ikke forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2024-01-11:
Når Dansk Folkeparti nævner alle fortrædelighederne, som regimet i Tyrkiet laver, hvilket jeg er fuldstændig enig i, undrer det mig bare lidt, at man så ikke også nævner den støtte, der har været til islamistiske grupper i Syrien, og det konstante og fortsatte overfald på den kurdiske befolkning.
Altså, det er jo dagligt, at der foregår angreb på den kurdiske befolkning i Rojava med droner, med missiler osv.
Civile og folk, der har administrative poster, bliver dræbt, og vi har fra Forsvarets Efterretningstjenestes side i offentlige dokumenter fået klart dokumenteret, at det øger risikoen for, at de kurdiske styrker må koncentrere sig om de tyrkiske angreb i stedet for f.eks. at forsvare al-Hol-lejren og de andre lejre, hvor der sidder nogle af de værste islamister.
Derfor ville jeg bare i forlængelse af det spørge, om ikke Dansk Folkeparti vil være med til, at vi øger støtten til kurderne i Rojava, så de kan forsvare sig mod de tyrkisk inspirerede angreb.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Det kommer lidt an på, hvad ordføreren mener med »øger støtten«.
Det kunne vi sagtens også have nævnt i talen.
Søren Søndergaard (EL), 2024-01-11:
Hvorfor egentlig ikke?
Altså, vi har en situation, hvor det tyrkiske regime angriber folk, som sætter sig imod en islamistisk udvikling, som forsøger at samle assyrere, arabere, muslimer, kristne osv. i et fællesskab, og som bl.a. på vores vegne holder titusinder af islamister bag lås og slå, så de ikke kommer til vores lande og laver terroraktioner.
Var det ikke meget rimeligt, at de blev støttet?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Tak for det.
Vi debatterer i dag en beslutning, der kan komme til at berøre sikkerheden og stabiliteten i vores egen del af verden.
Tyrkiet har i nyere tid undergået markante forandringer, som kræver både opmærksomhed og overvejelse.
Det er uomgængeligt at nævne Tyrkiets demokratiske tilbagegang, undertrykkelsen af politisk opposition, begrænsninger af pressefriheden og den manglende respekt for grundlæggende rettigheder, der står i skarp kontrast til de principper, vi ellers værner om i Vesten.
Den fortsatte udrensning efter det mislykkede kupforsøg i 2016 har resulteret i anholdelser og afskedigelser af folk, inklusive militærfolk, dommere, lærere og akademikere, og det er handlinger, der rejser alvorlige spørgsmål om overholdelsen af retsstatsprincipper og synet på grundlæggende vestlige værdier.
Censur af medier og begrænsninger af internetadgang såvel som undertrykkelsen af politiske mindretal er i strid med de værdier, som Vesten står for, og sætter et stort spørgsmålstegn ved Tyrkiets egnethed som potentiel medlemsstat.
Tyrkiets kurs mod en mere islamistisk retning er tydelig og bekymrende, og den udvikling er ikke blot en intern sag for Tyrkiet, men har bredere implikationer for hele vores vestlige samfund.
Vi ser et land, der bevæger sig væk fra de sekulære og demokratiske værdier, som ellers er hjørnestenen i moderne vestlig civilisation.
Dialog og diplomati er vigtigt, men det kan ikke stå alene, når fundamentale principper er på spil.
Vi foreslår derfor, at vi suspenderer forhandlinger om Tyrkiets EU-medlemskab.
Et medlemskab af EU er betinget af en ubetinget respekt for demokrati, borgerrettigheder og retsstatsprincipper – principper, som Tyrkiet i øjeblikket bevidst ignorerer.
Perspektivet om, at Tyrkiets befolkning på omkring 85 millioner mennesker potentielt kan få de samme rettigheder som borgere i de eksisterende EU-lande, giver anledning til voldsom bekymring.
Historisk set har tyrkisk migration til andre lande ofte medført betydelige udfordringer med integration, kulturel tilpasning og social sammenhængskraft, for ikke at nævne kriminalitet.
Ydermere giver Tyrkiets tætte forbindelser til Rusland og deres støtte til organisationer som eksempelvis Hamas, som står i direkte modstrid med vores interesser og sikkerhed, også anledning til voldsom bekymring.
Disse forhold er ikke kun problematiske i sig selv, men de understreger også en manglende vilje til at stå skulder ved skulder med Vesten i kritiske spørgsmål.
Af de her årsager opfordrer vi kraftigt regeringen til at udtrykke modstand mod Tyrkiets optagelse i EU i fremtidige forhandlinger.
Tak for ordet.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-01-11:
Nu er det jo ikke mig, der kan stille spørgsmål, men ellers ville jeg spørge tilbage: Hvad ville vi opnå ved en beslutning i det danske Folketing om at terrordesignere hele Hizbollah i en situation, hvor den politiske del af Hizbollah, altså aktuelt ved det seneste valg i Libanon, er det største politiske parti, og hvor vi har et Libanon, som sådan set ved deres udenrigsminister – det er også min egen oplevelse efter at have talt med ham – sammen med en række andre udenrigsministre i området forsøger at spille en efter omstændighederne konstruktiv rolle i forhold til at løse den aktuelle forfærdelige humanitære situation i Gaza.
Det kan godt være, at det lyder godt og bombastisk, men det ville være en beslutning, som vanskeliggør mit arbejde, og lad det være, hvad det er, men altså også Europas arbejde for at række ud til de kræfter i regionen, som vi skal i dialog med, hvis vi skal have den her aktuelle krig dæmmet ind.
Jesper Petersen (S), 2024-01-11:
Tak for det.
Jeg vil også starte ud med at sige, at jeg er meget enig med forslagsstillerne i den meget kritiske holdning til Hizbollah, som også udenrigsministeren giver udtryk for på regeringens vegne i sin tale, og vil tage skarp afstand fra den destabiliserende rolle, organisationen spiller, de angreb mod Israel, som finder sted, og hele den grundlæggende ambition i organisationen om at bekæmpe Israel.
Alliancen med Iran og støtten til styret i Syrien tydeliggør jo også, hvem det er, vi har med at gøre her.
Som sådan ønsker jeg Hizbollah hen, hvor peberet gror, men jeg ønsker ikke for Libanon, libaneserne eller for os selv, at landet skal blive endnu mere ustabilt eller bryde egentligt sammen med de store konsekvenser, det vil have, og jeg ønsker ikke, at vi træffer beslutninger, der måske i vores egen politiske kontekst kan fornemmes handlekraftige, men som reelt modarbejder Danmarks og EU's strategiske mål i den her sammenhæng, og som altså vil begrænse vores muligheder for at påvirke udviklingen i Libanon.
Derfor er det her jo et dilemma.
Jeg har hørt vurderingen af situationen fra Udenrigsministeriet, som ministeren også har givet udtryk for i sin tale her, og jeg har ikke forudsætninger for at sige, at den skulle være forkert.
Det fremgår også af udenrigsministerens tale, at den holdning til og vurdering af EU's strategiske interesse, at man fastholder 2013-beslutningen om at have Hizbollahs militære gren på terrorlisten, men altså ikke omfatter hele Hizbollah og den politiske gren af terrordesigneringen, også deles af flertallet af EU-landene.
Jeg synes også, den afsluttende tilkendegivelse, udenrigsministeren gav i sin tale her, var vigtig.
Nogenlunde præcist citeret – håber jeg altså – blev der sagt, at regeringen fortsat vil følge Hizbollahs adfærd tæt og i EU-kredsen afsøge muligheder for at modgå Hizbollahs destruktive adfærd.
På den måde kan jeg henholde mig til både den kritik, men også de øvrige overvejelser og vurderinger, der lå i udenrigsministerens tale, og sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Henrik Dahl (LA), 2024-01-11:
Tak for ordet, og tak til forslagsstillerne for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Et tilsvarende beslutningsforslag blev jo fremsat i 2021, og da stemte Liberal Alliance imod.
Grunden til, at vi dengang stemte imod, var, at vi forestillede os, sådan som vi også har hørt regeringen sige det, at der var en diplomatisk kanal til Hizbollah, som det var vigtigt at holde åben.
Men den her gang stemmer vi jo altså for beslutningsforslaget om at placere Hizbollah på EU's terrorliste, og det hænger sammen med, at vi ikke længere tror, at Hizbollah vil indgå i nogen form for forhandlinger i god tro eller med nogen form for oprigtige hensigter.
Vi tror altså simpelt hen ikke, at Hizbollah vil overholde en aftale, og det er jo forudsætningen for, at man kan forhandle med nogen, ligesom vi heller ikke tror, at f.eks. Hamas vil overholde en aftale, eller at Rusland vil overholde en aftale, og man skal jo ikke forhandle med nogen, der ikke forhandler oprigtigt og i god tro.
Lad mig så også sige lidt mere om det her med, at man ikke skal afskæres muligheden for en dialog med politiske aktører.
Jeg synes faktisk, at regeringens holdning er ret ulogisk, og det kan godt være, at jeg nu er uretfærdig.
Men jeg mindes simpelt hen ikke at have hørt nogen i regeringen kritisere, at Vladimir Putin vil blive arresteret, i samme sekund han viser sig i et land, der anerkender ICC.
Putin bliver arresteret, hvis han kommer til et land, der anerkender Den Internationale Straffedomstol.
Gad vide, om det vil være befordrende for en dialog med det politiske Rusland, at vi arresterer Vladimir Putin?
Det tvivler jeg rigtig meget på, så hvis regeringen var en lille smule konsekvent, skulle den jo også sige, at den slet ikke kan gå ind for, at Putin bliver arresteret, fordi vi så ikke kan tale med russerne, når den tid kommer.
Men det har jeg ikke hørt nogen i regeringen sige noget som helst om, medmindre jeg har hørt meget dårligt efter.
Så hvorfor kan regeringen godt gå ind for, at Putin bliver arresteret, hvis han f.eks. viser sig i Danmark, men at vi stadig væk skal have en diplomatisk kanal til Hizbollah?
Det synes jeg ikke giver nogen mening, og derfor kan Liberal Alliance støtte forslaget.
Tak for ordet.
Helle Bonnesen (KF), 2024-01-11:
Jeg vil blot sige tak til ordføreren for støtten til forslaget.
Det er rigtigt, at det, da vi fremsatte det for ca. 3 år siden, ikke var helt det samme forslag.
Vi har været inde at modificere det ud fra de erfaringer, vi fik dengang, og jeg vil bare sige tak for, at Liberal Alliance har kunnet se det i forhold til udviklingen i forslaget, men også i forhold til den udvikling, der har været i sagen omkring Hizbollahs ageren i Mellemøsten.
Henrik Dahl (LA), 2024-01-11:
Jeg kan jo bare konstatere, at alle mennesker har ret til at blive klogere.
Men jeg har da siddet i Folketinget så længe, at jeg også ved, at det ikke er en ret, alle har lyst til at benytte sig af.
Men det er en ret, som alle mennesker har.
Helle Bonnesen (KF), 2024-01-11:
Hizbollah er en frygtindgydende organisation, og i 1985 udgav de et manifest, hvor de erklærede, at de ville udslette Israel, bekrige vestlige magter og sværge evigt troskab til præstestyret i Iran.
For 6 år siden fandt man så ud af, eller der blev det i hvert fald estimeret, at Hizbollah har et femcifret antal krigere, at de har et antal krigere, som er på minimum 10.000, og en stor, stor reserve.
De har våben, de har kampvogne, de har droner, og som udenrigsministeren var inde på, er der også en stor, stor narkokriminalitet i organisationen.
Allerede i 2013 valgte EU at tilføje den libanesiske organisation til sin liste over terrororganisationer, men altså kun den militære gren.
Som vi har været inde på, accepterer Hizbollah ikke selv, at der findes de to grene, nemlig den politiske og den militære.
Siden hen har som sagt en lang række lande placeret hele Hizbollah på deres terrorlister.
Vi har været inde på dem: Tyskland, Canada, USA, Storbritannien, de baltiske lande m.fl.
Hizbollah fungerer som Irans forlængede arm og sørger for Hizbollahs militære bidrag til de krige, som Iran vælger at engagere sig i.
Man kan spørge, om der, hvis de kom på terrorlisten, så ville ske det, at organisationen som sådan ophørte og dialogen ophørte.
Det, der først måske kunne være en målsætning for det, var, at vi kunne undgå, at Hizbollah kunne gemme sig bag tilsyneladende uskyldige organisationer, der reelt fungerer som pengemaskiner for organisationen, i Europa.
Jeg er naturligvis ærgerlig over, at sagen her mangler det sidste skub til at gå hele vejen – det virker det i hvert fald til.
Det er et dilemma, men hvis den situation, vi har nu, ikke berettiger til, at vi tager det skridt videre, som mange andre af vores partnere har gjort, ved jeg ikke, hvor meget der skal til.
Det er en alvorlig sag, og jeg er glad for, at vi følger den tæt, og at vi fortsat kommer til at følge den.
Jeg vil gerne her til sidst sige tak til medforslagsstillerne i Danmarksdemokraterne og Dansk Folkeparti, og så ved jeg altså ikke, om jeg skal sige Nye Borgerlige eller hr. Kim Edberg Andersen og fru Pernille Vermund.
I hvert fald tak til dem.
Søren Søndergaard (EL), 2024-01-11:
Tak, og tak for indlægget.
Jeg prøvede i mit indlæg at stille et spørgsmål: Er det forslagsstillernes opfattelse, at vi med den ene hånd skal placere Hizbollah på EU's terrorliste – en terrorliste, som er indrettet på en sådan måde, at de vil være på den terrorliste, indtil samtlige EU-lande vil have dem af listen?
Altså, hvis bare der er ét land, der blokerer, kan de blive på den terrorliste.
Det gør vi med den ene hånd.
Er det forslagsstillernes opfattelse?
Helle Bonnesen (KF), 2024-01-11:
Der er ligesom flere niveauer i det.
For det første har vi ikke andre udveje end at gå til EU i vores tilfælde, sådan som vores udenrigspolitik er skruet sammen i øjeblikket.
Så det er vores måde at gå til den sag på.
Der mener jeg ikke, at vi som land kan sidde det, der sker, overhørig og så sige, at det vælger vi ikke at gøre.
Ja, vi lever med en regel, som gør, at der er vetoret i forbindelse med den liste, men jeg synes, det kunne være fint, at vi som minimum fortalte åbent, hvor vi står henne i den sag.
Det er den ene side af sagen.
Den anden side af sagen er, at vi selvfølgelig ønsker en løsning på den konflikt, der er.
Men samtidig sker der jo en stor, stor finansiel transaktion gennem det her organisationsliv, som jo gerne må eksistere, og som er med til at finansiere de ting, vi prøver at arbejde imod.
Det er det, vi ønsker lagt ned.
Christian Friis Bach (RV), 2024-01-11:
Tak for det, og tak for beslutningsforslaget, som vi mener er vigtigt, fordi det er vigtigt hele tiden at se på, analysere og diskutere, om Hizbollah, hele Hizbollah, skal på terrorlisten.
For jeg er også enig med udenrigsministeren i, at Hizbollah udgør en destruktiv kraft i regionen.
De destabiliserer og spreder had.
Hadefuld tale fra Hizbollah skal imødegås.
Ethvert angreb skal fordømmes.
Den militære del af Hizbollah skal stemples som en terrororganisation.
Det er der brug for, og det skal vi gøre.
Men selv om det kan lyde forkert, har Hizbollah i den nuværende konflikt, i hvert fald hvis man ser det i et historisk perspektiv, udvist et større mådehold, end mange havde forventet, helt som Israel har udvist mådehold i deres svar på de uacceptable angreb fra Hizbollah, og det er afgørende, at der ikke sker yderligere optrapning i regionen.
Der er alt for mange israelere, der har mistet livet og familiemedlemmer som følge af angreb fra Hizbollah, og jeg har selv været i det sydlige Libanon og set de barske konsekvenser af krigen i 2006, herunder konsekvenser for civilbefolkningen af de 2-4 millioner klyngebomber, som israelerne smed over det sydlige Libanon.
Vi skal for alt i verden undgå en yderligere optrapning.
Det kan være en grund til ikke også at optrappe ved nu at placere Hizbollah, hele Hizbollah, på terrorlisten.
Dertil kommer, som det har været anført, at den politiske del af Hizbollah er en vigtig politisk faktor, både i det libanesiske parlament og i regeringerne, og den sociale bevægelse, som Hizbollah også udgør, har stor opbakning i store dele af den libanesiske befolkning.
Så det er en vanskelig balancegang.
Men samlet set deler vi udenrigsministerens vurdering af, at placeringen af hele Hizbollah på EU's terrorliste kan skabe ustabilitet i Libanon og blokere for en meget vigtig og nødvendig dialog og måske, modsat hensigten, føre til yderligere konflikter og angreb i regionen, og derfor støtter vi ikke beslutningsforslaget.
Charlotte Munch (DD), 2024-01-11:
Selv om forslaget er en genfremsættelse af B 276, der blev behandlet i april 2021, er forslaget mere aktuelt end nogen sinde, konflikten mellem Israel og Hamas taget i betragtning.
Hizbollah har efterhånden 40 år på bagen og er opstået ud fra ønsket om at udslette staten Israel.
Der er ingen tvivl om, at Hizbollah er styret af præstestyret i Iran.
Der er i bemærkningerne til forslaget redegjort for, hvorfor og hvordan EU i 2013 optog en del af Hizbollah på EU's terrorliste, og der redegøres grundigt for, hvorfor det ikke giver mening at sondre mellem en politisk og en militær gren, når Hizbollah selv siger, at Hizbollah er en enhed.
Europæiske lande i EU som Tyskland, Holland, Tjekkiet, Litauen og Estland har placeret hele Hizbollah på deres terrorliste.
Beslutningsforslaget går ud på, at regeringen skal arbejde for, at hele Hizbollah kommer på EU's terrorliste, og det er der god grund til, for Hizbollah er en aktiv medspiller i konflikten mellem Hamas og Israel.
Weekendavisen beskrev før jul i artiklen »Den permanente krig«, hvordan Hamas og Hizbollah forsøger at skabe en permanent krigstilstand omkring Israel.
Det gør de som led i et langtidsprojekt, der skal gøre livet i Israel ulideligt.
Israel er omgivet af fjender, der ønsker at udslette landet.
Hizbollah skyder næsten dagligt raketter ind over Israel fra Libanon.
Det er ikke nok til, at Israel rykker ind i Libanon – Israel er jo af gode grunde også optaget af krigen mod Hamas i Gazastriben – men nok til, at det binder store israelske militærstyrker i grænseområdet mod Libanon.
Og selvfølgelig giver de næsten daglige raketangreb mod Israel stor utryghed hos befolkningen i den nordlige del af Israel.
Det må stå klart for enhver, at det er helt uholdbart, at befolkningen i Israel skal finde sig i, at en terrororganisation som Hizbollah skyder med raketter dagligt.
Hizbollah er en terrororganisation med opbakning i mange muslimske befolkningsgrupper og har desværre en stor støtte i Iran, der i det skjulte svinger taktstokken.
Efter Hamas' angreb på Israel den 7. oktober 2023 og med Hizbollahs daglige skyderier mod Israel står det klart, at Hizbollah er en farlig del af konflikten.
Når USA, Canada, Storbritannien og en række EU-lande har hele Hizbollah på terrorlisten, må EU genoverveje sin beslutning om kun at have dele af Hizbollah på.
Når Hizbollah kommer på terrorlisten, vil det blive muligt at ramme finansieringskilderne til Hizbollah.
Man skal selvfølgelig ikke være naiv og tro, at så er problemet løst, men det vil gøre det vanskeligere for Hizbollah at indsamle penge, og det er et vigtigt skridt på vejen.
Jeg håber, at regeringspartierne selv indser, at det er nødvendigt, at EU har hele Hizbollah på terrorlisten.
Der kunne måske tilbage i 2013 være gode grunde til at opdele Hizbollah i forskellige grene, men i dag må det stå klart, at Hizbollah er en samlet organisation.
Jeg håber derfor, at der vil være opbakning til beslutningsforslaget, også selv om jeg ikke synes, at det bærer den vej, og at det til sidst vil ende med, at hele Hizbollah kommer på EU's terrorliste.