Victoria Velasquez (EL), 2025-01-30:
Tusind tak, formand.
Jeg ville ønske, at vi med det her beslutningsforslag kunne rulle tiden tilbage, at vi kunne sige, at vi ville beslutte at give den tid tilbage, som jer, der er ramt af ptsd, har mistet, og det er også i forhold til de konsekvenser, det kommer til at have fremadrettet.
Vi kan ikke rulle tiden tilbage, men vi kan beslutte, at vi herinde i Folketingssalen vil være dem, der tager ansvaret for, at det ikke kommer til at fortsætte på den måde, som det er på i dag.
I 2012 var der hundredvis af veteraner, der demonstrerede ude på Slotspladsen.
I 2013 var vi i Enhedslisten sammen med andre gode folk med til at samle et flertal uden om regeringen for, at vi skulle forbedre vilkårene.
Vi havde dengang den daværende beskæftigelsesminister, som i dag er statsminister, i samråd om mange andre dele.
Rigtig ofte er noget af det, som jeg synes går igen, nogle gode intentioner.
Det hører vi også.
Men det, der mangler, er handling, og det er også, at det rent faktisk kommer til at ske noget hurtigere.
I forhold til at vi i år får vedtaget nogle ting, som vi talte om allerede for 14 år siden, tror jeg, at vi alle sammen er enige om, at der er gået for lang tid.
Vi kan ikke være bekendt, at mennesker skal gå og vente så lang tid.
For hver gang vi ikke får handlet herinde i Folketingssalen, er der virkelige mennesker, der betaler regningen for det.
Når vi beder nogen om at løfte en opgave, det være sig at tage i krig, det være sig at løfte de komplekse og svære opgaver, der kan være for politibetjente eller for brandfolk, f.eks. at gå ind i en bygning og ikke vide, hvad der kommer til at ske de næste sekunder, eller det være sig at passe på nogle af de mest sårbare mennesker, vi har, som er så syge, at de ikke bare gør skade på sig selv, men også på dem omkring sig, så skylder vi, at vi passer på dem i meget høj grad.
Derfor er jeg så glad for, at der har været så mange gode taler i dag, som virkelig, synes jeg, er gået i hjertet.
Jeg håber også, at jer, det handler om, kan mærke, at der er rigtig mange, der gerne vil gøre noget.
Nu skal vi bare endelig have løftet det og handlet på det.
Vi er under debatten kommet ind på flere dele.
De ting står også i bemærkningerne til forslaget, så dem vil jeg ikke komme så meget ind på i min tale.
I stedet vil jeg gøre lidt mere ud af spørgsmålet om, hvad vi så gør nu.
For ellers kunne jeg tale hele dagen om, hvor vigtigt det er, at vi gør noget, og om alvoren omkring det og de undersøgelser, der har været.
Som udgangspunkt tænker vi i Enhedslisten og SF, at vi gerne vil have, der skal ske noget i indeværende folketingsår, og vi tænker at fremsætte forslaget i salen, medmindre vi kan få lavet en tekst sammen – det er jo det, vi selvfølgelig håber på – som er så forpligtende, at den kan kompensere for det at stemme om forslaget.
Her tænker vi bl.a. at få fulgt op på det med 2025, som jeg også hører ministeren siger, og det er også i forhold til den her analyse, men også i forhold til hvad der skal ske efter den analyse.
Det var en rigtig god analyse, vi fik fra eksempelvis Justitsministeriet.
Det har været gode analyser, vi har fået i 2019, 2020 og 2024.
Hvad er det her i 2025, der skal komme?
Hvad er det for nogle anbefalinger?
Er det faktisk nogle, vi kan handle på, så vi kommer det her nærmere?
Det kommer ikke kun til at være os og SF, der skal vurdere, om den tekst er god nok.
Det kommer også til at være dem, som har været med i det lange, seje træk, der har været forud for det her beslutningsforslag.
Så vi kommer til at vende tilbage til dem, der har været med til at udforme det, og tale om, hvad det allerbedste er, vi kan gøre nu.
For det er jeres liv, det handler om.
Så selvfølgelig er det jer, der skal bestemme allermest, i forhold til hvad der skal ske.
Det eneste, vi kan love, er, at vi vil gøre vores bedste.
Vi har bidt os fast, og vi bliver ved.
Men det skal det ikke vare.
Det skal ikke vare 14 år.
Det skal gå meget hurtigere, og det er derfor, vi presser på, og det hører jeg også at folk er enige i.
Det er vigtigt, at vi får det sikret og får den tidlige indsats – både i forhold til de konkrete mennesker, men jo også her fra Folketingssalen.
Så det ser vi meget frem til.
Tusind tak for den store velvillighed, for de ting, der er kommet hertil, og for ønsket om at presse på.