Karsten Lauritzen (V), 2018-10-24:
Jeg vil gerne takke for det, jeg i hvert fald opfatter som den positive modtagelse af forslaget om indførelse af en aktiesparekonto.
Det er faktisk ikke hver dag, vi præsenterer en helt ny skattelov.
De fleste lovforslag går ud på at ændre i de gældende love, men det er efter regeringens og heldigvis også et bredt flertal i Folketingets opfattelse nødvendigt at gøre en særlig indsats for at styrke danskernes interesse i at investere i aktier.
At aktierne bredes ud til en større del af befolkningen, vil forhåbentlig gavne virksomhederne, som en række ordførere også har været inde på, og det vil gavne de danskere, der så får mulighed for at få andel i virksomhedens vækst og fremgang.
Den vi jo typisk afspejle sig enten i udbyttet fra en aktie eller i aktiekursen, så i en tid, hvor aktiebaserede, aktienoterede, virksomheder er i udbredelse, kan flere helt almindelige danskere få andel i den velstand, der bliver skabt.
Formålet med lovforslaget er derfor at styrke aktiekulturen i befolkningen ved at gøre det nemt og økonomisk attraktivt at investere i børsnoterede aktier.
Aktiesparekontoen vil medvirke til, at flere danskere får en interesse i at investere i aktier og som følge deraf også en privatøkonomisk interesse i, hvordan det så går virksomhederne.
Investeringen i aktier vil, som jeg var inde på tidligere, give mulighed for, at flere danskere får andel i den værdi, der skabes i selskaberne.
Med den foreslåede aktiesparekonto kan personer placere deres opsparing i børsnoterede aktier og aktiebaserede investeringsbeviser til en beskatning på kun 17 pct.
Det er jo væsentlig lavere end den normale beskatning af aktieindkomst.
Så er der selvfølgelig rejst en diskussion her fra en række ordførere om, at der ikke er nogen, der vil bruge den, at den kun er for de rigeste, og den sædvanlige sang fra venstrefløjen.
Jeg er ganske overbevist om, at rigtig, rigtig mange helt almindelige danskere vil lave en aktiesparekonto.
Hvorfor vil de det?
Fordi rigtig, rigtig mange helt almindelige lønmodtagere har aktier i større eller mindre omfang: 5.000, 10.000, 25.000, 30.000, 35.000, 40.000, måske 50.000 eller 100.000 kr. i aktier.
Der kan de med fordel sælge de aktier, de har i deres normale depot i dag, hvor man betaler den normale udbytteskat på 27 pct., og så kan de flytte dem over i en aktiesparekonto, hvor de kan slippe med 17 pct.
Så det vil privatøkonomisk være en rigtig god forretning for folk at flytte deres almindelige aktier, som de har i deres depoter i dag, over i en aktiesparekonto, særlig hvis den samlede værdi af ens aktier er under de her 50.000 kr., som altså er loftet.
Så derfor vil vi se rigtig mange aktiesparekontoer blive oprettet, og jeg tror, at det vil vise sig, at det er helt almindelige mennesker, der benytter sig af aktiesparekontoen, hvor dem, der er store, professionelle investorer, ikke for et så begrænset beløb, som de 50.000 kr. trods alt er, vil gøre noget synderligt.
Den store fordel her ligger for hr. og fru Danmark, der nu får en væsentlig lavere beskatning af deres aktier end det, der er tilfældet i dag, og de får andel i den velstand, som de danske virksomheder skaber.
Jeg håber også, at mange mennesker vil blive aktionærer for første gang, at forældre vil give deres børn lidt aktier og putte dem ind i en aktiesparekonto, hvor aktiernes værdi så i de kommende år kan vokse og børnene kan få andel i den velstand, der bliver skabt ved børsnoterede virksomheder.
I dag er det jo sådan, at hvis man har penge stående i banken, er det lige før, at det koster penge.
Det er i hvert fald ikke noget, man tjener på længere.
Der er det at investere i en aktiesparekonto, hvor man måske kan lave en indeksinvestering, som der er relativt stor sikkerhed for, sammenlignet med at få ingen eller en minusforrentning at sætte sine penge i en attraktiv investeringsform.
Så lovforslaget gør det attraktivt at investere i aktier via en aktiesparekonto, men man gør det også nemt at være aktieinvestor.
Opspareren skal nemlig hverken beregne eller selvangive det skattepligtige afkast på aktiesparekontoen, det hele klares af banken, sådan som vi i dag kender det fra pensionsordningerne.
Det er således banken, der hvert år beregner gevinster og tab på aktiesparekontoen, opkræver skatten og indbetaler den til skattemyndighederne.
Så har der været kritik, og der er også nogle ordførere, der ærgrer sig i dag.
Nu skal man jo ikke ærgre sig over, at man har indgået et politisk forlig, for som jeg sagde i min tidligere tale, er det udtryk for, hvor den gode politik ligger, og derfor er jeg glad for den aftale, der ligger.
Men jeg forstår godt dem, der kunne ønske sig, at man kan indskyde mere end de 50.000 kr. på ordningen.
Der gælder imidlertid det, at vi har aftalt, at det skal ske gradvis, og derfor vælger jeg som skatteminister at glæde mig over, at vi nu kommer i gang med aktiesparekontoen, som jo i øvrigt allerede kendes fra Sverige, hvor den har betydet – for der har vi tal på det – at mange almindelige mennesker er blevet aktionærer.
Aktiesparekontoen har vi så besluttet skal følges tæt af partierne bag aftalen om aktiesparekontoen.
Som det fremgår af aftaleteksten, skal aftalepartierne hvert år – første gang i 2019, det vil sige næste år – beslutte, om der er grundlag for at gå videre med at forhøje loftet for aktiesparekontoen, og det er aftalt, at loftet i givet fald løftes gradvis, således at det udgør 200.000 kr. i 2022 og frem, og vi har jo sat pengene af til det.
En forhøjelse af loftet kræver dog en lovændring.
Grundet grundlovens bestemmelser om, at man ikke må opkræve en skat eller en afgift, uden at den er hjemlet ved lov, begrænser det også muligheden for, at en skatteminister bare kan hæve et loft eller indføre en ny skat eller afgift.
Det skal man som borger grundlæggende glæde sig over.
Hvis man skal lave sådan en lovændring, skal den have virkning fra det efterfølgende indkomstår.
Aftalepartierne vil derfor blive indkaldt til møde i juni måned i hvert af de kommende 3 år, således at det er muligt at fremsætte lovforslaget om forhøjelsen.
Så det vil sige, at det tidspunkt, hvor man skal tage stilling til, om man vil hæve loftet – og det skal man tage stilling til, som det også er blevet fremført af Dansk Folkeparti – vil være på et møde i juni måned.
Nu sætter grundloven jo også en begrænsning for, hvor lang tid en regering kan sidde, uden at der har været et folketingsvalg, og i juni måned næste år har der jo så været et folketingsvalg, så vidt jeg kan regne ud.
Så jeg kan ikke være sikker på, at jeg er skatteminister til den tid, men hvis jeg er, så er det der, vi vil indkalde til mødet for at drøfte det her spørgsmål, og hvis det ikke er mig, vil det så påhvile min efterfølger at gøre det, sådan at man kan få drøftet spørgsmålet om at hæve og forhøje loftet. Afslutningsvis vil jeg sige tak for den debat, vi har haft her i dag, og se frem til den udvalgsbehandling, der skal være.