Jens Joel (S), 2022-06-07:
Tak til formanden, og tak til den række af borgere, forældre og unge mennesker, som har forfattet et borgerforslag, skrevet under på det og fået det fremsat.
Det er jo endnu en anledning til at diskutere den aftale, der er lavet på gymnasieområdet, men også det frie valg, altså hvordan vi egentlig indretter vores gymnasier, og hvordan vi indretter vores ungdomsuddannelser, så vi på en og samme tid tager bedst muligt hensyn til, hvad de unge ønsker sig – selvfølgelig særlig i forhold til hvilken slags uddannelse de gerne vil have – og hvor vi selvfølgelig også tager videst muligt hensyn til, på hvilken matrikel man ønsker at tage sin uddannelse.
Og det er jo rart med en debat, hvor man kan få manet nogle af de spøgelser i jorden, for det er jo sådan i dag og fremadrettet, at det første, man kigger på, er: Hvor ønsker de unge mennesker egentlig at gå i gymnasiet, hvis det er det, de vil?
Det er klart, at hvis man ønsker handelsgymnasium eller man ønsker noget andet, står det jo højest på prioriteringslisten, men ønsker man forskellige stx-afdelinger, handler det selvfølgelig også om, at man i videst muligt omfang imødekommer de unges ønske også om matrikel.
Og man kan jo sige, at i frit gymnasievalg for alle, som borgerforslaget hedder, ligger der jo også i den præmis, at der er fuldstændig frit optag.
Det er der ikke i dag, og det har der mig bekendt aldrig nogen sinde været.
Der er nogle gymnasier, hvor der er flere ansøgere, end der er pladser, og derfor er det jo også fremadrettet fuldstændig ligesom i dag, at når man har flere ansøgere til det samme gymnasium, end der er pladser, skal der ske en fordeling.
Det er den diskussion, vi har haft også tidligere i dag, hvor der egentlig er bred enighed om, at en fordeling kan være nødvendig.
Og det hænger jo ganske enkelt ikke sammen.
Der har altid været en fordeling.
Der er en lille del, der ikke får deres førsteprioritet, og det har der også altid været.
Faktisk falder andelen, der ikke får deres førsteprioritet, en lille smule med den aftale, vi har lavet.
Og man kan sige, at det jo er et lille skridt væk fra det frie valg, hvor det var lodtrækning, som der også var nogen der synes var en god model.
Nu kigger vi så på afstand i stedet, og det gør jo egentlig bare, at det lokale element bliver styrket.
I 2016 sagde Venstres daværende undervisningsminister, fru Ellen Trane Nørby, at man ønskede nye elevfordelingsregler; man ønskede at gøre på med det, der blev kaldt ghettogymnasier.
Men gik faktisk så langt, at man sagde, at man ønskede en øjeblikkelig forhandling om det, sådan at man allerede fra næste skoleår, det vil sige fra 2017, kunne gøre op med den polarisering, som var sket på de gymnasier, særlig i de største byområder.
Den polarisering er siden 2016 og 2017, da Venstres undervisningsminister ville gøre op med ghettogymnasiet, er jo kun gået i den forkerte retning, altså, problemet og udfordringen er steget i omfang, og Venstres evne og/eller lyst til at løse problemet er så til gengæld mindsket.
Og det synes jeg jo er ærgerligt, ikke mindst fordi det er en samfundsudfordring, fuldstændig ligesom den vi har i de tyndere befolkede områder, hvor vi er nødt til at have en elevfordeling for at sikre, at alle unge faktisk har et kvalitetsgymnasium i deres relative nærhed.
Så vi støtter ikke beslutningsforslaget her.
Vi mener, vi har lavet en aftale, der på bedst mulig vis – om end den ikke er perfekt – tager hånd om de udfordringer, vi står med, både i landdistrikterne og i de allerstørste byer.