runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Larsen (KF), 2020-10-23:
Tak for det.
Som flere ordførere har været inde på, er det en lidt blandet buket, vi her har med at gøre, men jo et lovforslag, som indeholder en række fornuftige forslag.
Det er helt naturligt at give borgerne mulighed for at vælge et digitalt sundhedskort, men her skal man så huske, at sygesikringsbeviset, som det jo stadig væk hedder i daglig tale – i hvert fald nogle steder – også bruges som legitimation, og vi har faktisk haft et ønske om, at man skulle have mulighed for billedlegitimation på sundhedskortet, sådan at man også var helt sikker på, at det var den person, der gav sig ud for at være ejer af sundhedskortet, som man var i kontakt med.
Så den problemstilling synes jeg er lidt interessant.
Statens Serum Instituts opgaver har ændret sig, og derfor bør opgaverne jo også præciseres og opdateres i lovgivningen.
Vedrørende autoriserede sundhedspersoners indhentning af genetiske oplysninger er det oplagt, at det er de samme regler, der gælder for indhentning af oplysninger i de regionale registre og i Nationalt Genom Center.
Ændringen i adgangen til Lægemiddelstatistikregisteret, som fremadrettet foreslås sidestillet med adgangen til Sundhedsdatastyrelsens øvrige nationale sundhedsregistre, er jo ganske fornuftig, så vigtig forskning kan foregå ubesværet.
Men sikkerheden omkring borgernes genomer må selvfølgelig aldrig nogen sinde kunne drages i tvivl.
Samlet set støtter vi forslaget.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Jo, men nu kan man sige, at vi ligesom har haft debatten om genomcenteret, både de fordele og de ulemper, der var i forhold til det, og der endte vi jo med en forskellig stillingtagen, selv om vi er enige i forhold til de dilemmaer, der ligger i det
Jeg synes, at det, der er afgørende i forhold til L 63 her, netop er det, at når det dengang blev vedtaget af et flertal i Folketinget, var det ligesom under forudsætning af, at der var et klart afgrænset formål, og at vi skulle beskytte borgernes data.
Den bekymring, jeg synes der ligger i forhold til det konkrete forslag her, er, at vi risikerer, at vi langsomt begynder at udhule det, ligesom vi f.eks. har set det i forhold til kriminalitet, og om det, hvis det kan bruges i forhold til terrorefterforskning, så kan bruges i forhold til mordefterforskning, og hvor grænsen så ligger henne i forhold til det.
Det er den bekymring, jeg gerne vil rejse i forhold til det her.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Altså, jeg tænker det jo stadig væk som en forbedring af det, man har haft tidligere.
Gensekventering er jo foregået i regionerne, og regionerne har selv haft deres egne systemer til opbevaring af de her meget følsomme data, og der var det jo tanken, at genomcenteret faktisk skulle forsikre patienterne om, at der blev passet godt på data.
Så jeg vil bare høre ordføreren, om ikke ordføreren kunne være enig i, at det trods alt er bedre, at vi har nationale planer for, hvordan man passer godt på borgernes dna, end at man har tilfældige opbevaringssystemer i regionerne – bare for god ordens skyld.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-10-23:
Det gule sundhedskort er for mange af os indbegrebet af vores solidariske velfærdsmodel.
Det er det kort, som viser, at vi er en del af et fællesskab, hvor der er fri og lige adgang til sundhed; hvor det ikke skal være pengepungen eller forsikringsselskabet, der afgør, om man kan blive behandlet, når ulykken er ude – et sundhedsvæsen, man misunder os ude i den store verden.
Sådan skal det selvfølgelig også være fremover, og for mange af os vil det her kort altså blive digitalt.
Digitale løsninger skal udvikles og bruges, når det giver mening for borgerne; når det kan være med til at lette hverdagen; når det kan give os et bedre overblik og sikre os bedre mod snyd og misbrug; og når vi kan gøre det samme, som vi gør i dag, bare smartere, nemmere og sikrere.
Forslaget om at sætte gang i udviklingen af et digitalt sundhedskort er for mig at se digitalisering, når det er bedst.
Jeg tror eksempelvis, at mange småbørnsforældre kan nikke genkendende til at stå der med sit barn hos lægen og famle febrilsk efter barnets sundhedskort for så at finde ud af, at det lå i den anden forælders taske, og at den anden forælder er taget på arbejde.
Med den nye lov bliver det altså muligt at samle også børnenes sundhedskort i en digital løsning.
Ud over at lette hverdagen for børnefamilier og alle andre vil et digitalt sundhedskort også mindske risikoen for, at sundhedskortet bliver ødelagt, bliver tabt eller bliver misbrugt, og at vi altså ikke nødvendigvis behøver at få tilsendt et nyt fysisk kort, når man flytter adresse eller skifter læge.
Er man af den ene eller den anden årsag tilhænger af det gode, gamle fysiske sundhedskort, bliver der endda også mulighed for at beholde det, og det bliver endda også muligt at få begge dele, både i pose og i sæk, så man altså både kan have en digital løsning og have det gode, gamle fysiske sundhedskort, hvis man har lyst til det.
Det er jo så fornemt.
Der er med andre ord ikke særlig mange gode grunde – i mine øjne – til ikke at bakke op om det her forslag.
Inden jeg slutter, vil jeg sige, at jeg som tidligere ligestillingsordfører også lige må løfte fanen i forhold til et andet, mindre element i det her lovforslag om forældre, hvis børn bliver indkaldt til vaccination mod hepatitis B, altså smitsom leverbetændelse.
Fremadrettet vil det ikke bare være børnenes mødre, som bliver orienteret om den her indkaldelse, men vi er faktisk kommet så langt i 2020, at det også er børnenes fædre, som bliver orienteret om den her indkaldelse.
Det synes jeg er et ganske fornuftigt element og en, hvad kan man sige, lille, men væsentlig ligestilling af forældreskabet, altså at ting, som vedkommer ens børn og vaccinationsprogrammet for ens børn, faktisk er relevant for begge forældre, og at det offentlige inddrager begge forældre.
Det var der mange andre steder og mange andre områder som burde tage til efterretning.
Det var alt herfra.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Men det kan bekræftes.
Jeg hørte, at der var to-tre partier, som var inde på det her, og det er jo helt korrekt – og nu er det tredje gang, vi behandler lovforslaget, og der har været forskellige høringsrunder – at det var en del af det eksisterende lovforslag.
Det er lykkedes os at få det pillet ud og finde en finansiering, hvor vi finansierer det fælles som samfund, og det er det mest fornuftige og det mest rigtige.
Derfor er det jo sådan set godt, at Folketinget har høringsperioder, hvor høringssvarene kommer ind og vi kan tilrette, og det er det, der er sket her.
Så jeg er helt enig i, at det er klart det mest fornuftige at have den brugerbetaling ude, og det er det, der er sket.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Nogle gange kan udvalgsbehandlingen gå rigtig hurtigt –
nu var Venstres ordfører, hr. Martin Geertsen, så venlig at gøre mig opmærksom på, at den kritik, jeg har rejst, i forhold til gebyret på de 5.000 kr., faktisk er en kritik, der allerede er blevet imødekommet i forhold til de høringssvar, der er kommet ind.
Så der sparede vi da i hvert fald den tid i udvalgsarbejdet, og jeg vil selvfølgelig gerne lige over for Venstres ordfører kvittere for at have nævnt det for mig.
Så jeg vil bare gerne bede ministeren om at bekræfte, at gebyret på de 5.000 kr. er pillet ud af lovforslaget.
Det går jeg i hvert fald ud fra, og ellers kommer der et opfølgende spørgsmål.
Liselott Blixt (DF), 2020-10-23:
Jeg syntes lige, jeg ville bore lidt ud i forhold til det her.
Men det, som ministeren siger, at man kan komme og hjælpe med, er, i forhold til hvis der er nogen, der har brug for data fra en person til at helbrede en anden person.
Og det er jo der, hvor vi siger: Jamen det må og skal jo være den enkelte persons samtykke, der afgør, om man kan gøre det.
Det er det, der er problematisk, for hvem er det, der ejer de her data? Og jeg ved jo, at ministeren er undskyldt, fordi ministeren ikke var med i den her sag om genomcenteret, dengang vi havde debatten.
Så det kan også godt være nogle embedsfolk, det handler om – og så kigger jeg derover – altså som puttede det ind i det her lovforslag.
Derfor bliver vi nødt til at have debatten igen, for selvfølgelig skal vi have et center, som man har tillid til – det er bare for at gøre det klart.
Birgitte Vind (S), 2020-10-23:
Tak for ordet.
Digital Post har efter et lovkrav jo været i udbud, og resultatet af udbuddet har været, at Digitaliseringsstyrelsen har indgået kontrakt med Netcompany om at levere en ny postløsning.
Den skal erstatte den eksisterende postløsning, som vi nu kender fra e-Boks.
Den kommende postløsning skal give en mere enkel, tidssvarende og brugervenlig distribution af digital post fra offentlige afsendere til borgere og virksomheder.
Konkret skulle det her gerne vise sig, ved at servicer og muligheder bliver bedre og flere.
Med det lovforslag, som vi behandler nu, skaber vi hjemmel til overgangen til den kommende postløsning.
Det omhandler bl.a. flytning af borgernes og virksomhedernes post fra den nuværende løsning hos e-Boks til den nye og til enhver tid gældende løsning, så borgere og virksomheder også vil kunne tilgå deres gamle post.
Derudover bliver det muligt for andre kommercielle aktører at vise den offentlige post, hvis de godkendes til det af Digitaliseringsstyrelsen.
Retstilstanden for borgere og virksomheder skal være den samme som hidtil, hvad enten der bruges offentlige eller kommercielle såkaldte visningsklienter.
er dog, at vi med det her lovforslag gør Digitaliseringsstyrelsen til systemejer af Digital Post, og det betyder, at Digitaliseringsstyrelsen får det strategiske ejerskab og dermed også den fulde beslutningskompetence i forhold til videreførelse af Digital Post, herunder udvikling, drift, vedligehold og forvaltning.
Så her til sidst vil jeg blot glæde mig over, at danskerne jo faktisk nærmest har en slags verdensrekord – vi er i hvert fald verdensmestre – i digital kommunikation med det offentlige, for over 90 pct. af danskerne kommunikerede i 2019 med det offentlige via digital post.
Det sparer samfundet mange penge til porto og papir.
For at vi kan fastholde det høje niveau, kræver det selvfølgelig en god brugervenlighed og ikke mindst en meget høj sikkerhed.
Det bidrager det her lovforslag, som Socialdemokratiet selvfølgelig støtter, til.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Helt enig!
Og det er vigtigt, at der er tryghed og tillid, ikke kun i Folketinget her, men også i befolkningen.
Det sker jo ofte i Folketingets Sundhedsudvalg, at alle partier selvfølgelig stiller sig på patientens side og siger, at her er patienter, som virkelig kunne have gavn af den her behandling.
Vi møder dem jo tit, for de kommer også tit i deputationer, og det er jo altid hjerteskærende, og det er virkelig noget, vi arbejder for, altså at den bedste teknologi, den bedste viden, alt skal tages i anvendelse, hvis det kan være til gavn og hjælpe de familier, som er så hårdt ramt af alvorlig sygdom.
Det er jo præcis det, som er grunden til, at vi har Nationalt Genom Center, og derfor skal man sikre, at de oplysninger kan bruges på en tryg, forsvarlig og sikker måde.
Stinus Lindgreen (RV), 2020-10-23:
Tak for det.
Fuld opbakning til en teknisk gennemgang.
Det vil jeg glæde mig til, for jeg kan høre, at der med rette er en del bekymring, for det her er et kompliceret område, og der er følsomme data, og der skal være fuld opbakning fra de partier, der står bag.
Det er også vigtigt, at der ude i befolkningen er tillid til, at det, vi laver herinde, faktisk er til alles bedste.
Jeg tror, at noget af det, der er rigtig vigtigt her, er, at vi jo ikke snakker om at kigge på enkeltpersoners data, men på aggregerede data på risikoscore baseret på, hvad vi ved om andre patienter osv.
Det er jo det, der er det relevante her.
Den enkelte er i den her sammenhæng irrelevant.
Det er den samlede mængde af information, der er vigtig, og derfor er det i mine øjne helt afgørende, at hvis Nationalt Genom Center skal have en værdi, er det netop til sådan noget som det her, altså netop til understøttelse af behandling, hvor man kan samle rigtig meget information, aggregere det og holde det op imod den enkelte patient, så den enkelte patient får så meget værdi ud af det som overhovedet muligt.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Lad os så gøre det.
I forhold til det første, altså vores nu fælles ambition om at få det gjort mere enkelt og mere strømlinet og enstrenget i forhold til id-kort, sundhedskort og andet, tror jeg også, vi skal være helt ærlige over for hinanden og over for dem, der måtte se med, og sige, at det jo ikke er noget, som vi lige står og finder på sådan en fredag eftermiddag.
Jeg tror også, at mange før os har haft det ønske, men at de alligevel er endt i det her med så mange forskellige kort, fordi der både er en økonomi, en EU-praksis og alt muligt andet, der skal tages hånd om, i forhold til at det blå kort jo er et EU-kort.
Så alt det skal vi selvfølgelig få med ind, og det vil jeg meget gerne være med til at arbejde videre med.
Med hensyn til selve spørgsmålet var der jo sådan set fuld opbakning til, at det er klogt at få en teknisk gennemgang, hvor vi dykker ned i det.
Så jeg mener, at vi bør dykke ned i det sammen.
Det vil være en fremragende idé.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-10-23:
Tak for ordet.
Det lovforslag, vi behandler nu, handler som udgangspunkt om at give de lovgivningsmæssige rammer for at tage det næste trin i forhold til digital post i Danmark.
Og det er selvfølgelig et nødvendigt lovforslag i forhold til at kunne implementere den løsning, som man nu har valgt.
Der er dog et par ting, som vi fra Dansk Folkepartis side gerne vil se lidt nærmere på i udvalgsbehandlingen, så vi kan være helt sikre på, at det her system også bliver godt på alle måder.
Vi finder sådan set, det er fint, at Digitaliseringsstyrelsen hjemtager ejerskabet i forhold til både sikkerhed og fleksibilitet.
Det, vi kan være bekymrede for, vedrører, hvor data reelt er placeret, altså om der er nogen sikkerhedsrisiko ved, at data kan blive placeret uden for Danmarks grænser, eller om vi er nødt til at insistere på, at det skal være i Danmark.
Det bliver problematiseret lidt, og det synes vi er rigtig vigtigt at der er styr på, så vi ikke risikerer, at vores data er i tredjelande et eller andet sted ude i verden, hvor andre kan få adgang til dem.
Så er der en meget lavpraktisk ting.
Noget af det, der fylder i lovforslaget, er det, man kalder visningsklienter, og det bliver beskrevet lidt som sådan en smart måde at gøre det her på, så vi alle sammen kan få en masse muligheder.
Og jeg tror, det kan være rigtig smart for alle dem, der er rigtig meget digitale, at man kan få vist sine data på de måder, man nu måtte have lyst til.
Men vi har også en gruppe i Danmark, som ikke er så digitale.
Det er både ældre, men det er også mange unge, der synes, at det her med at skulle ind og finde en digital post et eller andet sted er vældig, vældig kompliceret.
En ting er, at vi selvfølgelig holder fast i, at der er mulighed for undtagelse, altså en undtagelse fra kravet om at bruge digital post, men det, vi gerne skulle med en ny løsning, er jo også at sikre, at den bliver så brugervenlig, at man ikke skal til at træffe en frygtelig masse valg for at komme ind og bruge det, altså at vi sikrer os, at det kan ske via f.eks. borger.dk, eller hvor det kan ligge henne.
Vi har i hvert fald brug for at få en forsikring om, at det indgår i det videre arbejde og den videre udvikling af det her system, sådan at de borgere, der har brug for det, får den hjælp, de har brug for.
Hvis vi kan få det på plads, tænker vi sådan set godt, at vi vil kunne støtte forslaget i sidste ende, men det skal vi lige have styr på i udvalgsbehandlingen.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Jamen det er jo en interessant debat, vi er ved at få her fredag eftermiddag, og jeg kan godt forsikre ministeren om, at det ændringsforslag kommer.
Jeg tror, at både Dansk Folkeparti og Enhedslisten kommer til at stille forslag om det.
Så det synes jeg lyder rigtig fornuftigt.
Men nu kom hr. Martin Geertsen mig lidt i forkøbet i forhold til det.
Jeg synes, det ville være en god idé at få lavet en teknisk gennemgang, for jeg synes jo, at den diskussion i forhold til sundhedsdata og også beslutningsstøtte er en ret principiel diskussion at have.
For det er jo ikke det samme, som at det er en faglig viden, man får som læge; for man går jo decideret ind og henter sundhedsdata fra en anden person, og hvis man som person har afgivet sine data, må man jo også have en ret til at kunne sige, til hvilket formål de skal benyttes, og det er jo hele den diskussion, der ligger i forhold til diskussionen om data.
For beslutningsstøtte kan være en rigtig god ting, men vi skal bare sikre os, at vi får det hegnet tilstrækkeligt ind, og derfor synes jeg, det kunne være en god idé med en teknisk gennemgang i forhold til det.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Tak for kommentaren.
Jeg synes, vi gør det, at vi simpelt hen – for det skal ikke hedde sig på nogen måde, at man prøver at putte noget ind under noget andet – tager det helt ud og siger, at det element adresserer vi så selvstændigt, i et selvstændigt forløb, og det ser jeg meget, meget frem til at gøre.
Og det er helt korrekt, at det jo ikke kun er for den enkelte – altså i forhold til data.
Det gælder også, hvis man bliver behandlet af en læge.
Den læge opnår jo en vis viden fra den behandling, som man så har foretaget, og lægen bruger den erfaring videre i patientforløb med andre patienter.
For mig at se er det noget af det samme, der sker her, i forhold til hvis der er noget, som kan komme andre til gavn, uden at man selv bliver afsløret, eller uden at nogen får viden om, hvilken person det handler om, så det kan misbruges
Det er jo det, som vi skal sikre at det ikke bliver, altså at de her oplysninger ikke bliver misbrugt.
Men stadig væk er det her jo særlig i forhold til de sjældne diagnoser, som jeg jo ved at Folketingets Sundhedsudvalg med god ret er meget, meget optaget af, fordi mennesker med sjældne diagnoser har særlig vanskelige udfordringer mange gange og meget alvorlige sygdomsforløb.
Og det er særlig her, at det kan være relevant at få noget erfaring fra andre patienter i lignende situationer.
Liselott Blixt (DF), 2020-10-23:
Den her gang starter jeg med at stille spørgsmålene.
Jeg er enig med Konservative i, at vi burde have både billede og fingeraftryk på vores sundhedskort.
For man bruger det mange steder.
Det kan også hjælpe nogle af dem, der hverken har pas eller kørekort til at legitimere sig.
En anden ting, jeg har spekuleret over, er, i forhold til når jeg som bedstemor tager mit barnebarn med til lægen.
Hvordan gør man det, hvis begge forældre har det på telefonen?
Jeg kan jo ikke tage deres telefon med.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Til det første spørgsmål: Der er ikke nogen forslag heri om at ændre selve det fysiske sundhedskort.
Vi har også det blå, og vi har det gule, og min egen personlige holdning og min politiske holdning er: Jo mere enkelt for borgeren, jo bedre.
Og det mener jeg er en selvstændig debat værd, som ikke kun handler om sundhedsområdet, men som er en selvstændig debat.
Det synes jeg er voldsomt, altså det, vi har i øjeblikket.
Men hvis man kommer som pårørende, som bedsteforældre, altså ikke forældrene, så må man jo fra børnenes side have det fysiske kort med – de kan jo stadig væk have kortet.
Til det første, om jeg ellers deler kommentaren om, at der også er noget økonomi: Ja, det gør jeg.
Jeg var selv medlem af Folketinget, men ikke medlem af Sundhedsudvalget, da man besluttede at have to sundhedskort indført, både det gule og det blå, og der var åbenbart noget med økonomi, og det tror jeg også giver god mening, når man sidder på Slotsholmen og i Folketinget og i nogle ministerier.
Jeg må bare sige med hensyn til den almindelige dansker og med hensyn til den økonomi, der bruges i samfundet på, at man skal ud at have begge kort, at jeg altså ikke nødvendigvis tror, det er klogere at pålægge danskerne at have endnu flere forskellige kort.
Så jeg vil meget, meget gerne have, hvis vi kan gøre noget i step to,
og jeg tror ikke kun, at det er på vores sundhedsområde, men det er formentlig også på andre områder, hvor man kan sige: Lad os prøve at se på, hvor meget man egentlig skal pålægge folk.
Nu går vi så i den rigtige retning med at gøre noget af det digitalt, og det kan være en del af løsningen.
I forhold til det andet spørgsmål: Meget, meget gerne, jeg synes, det er en fremragende idé, hvis vi adskiller det.
Det er jo selvfølgelig op til udvalget at lave det forslag, og så gør vi det, og hvis det kommer til et forslag, følges der op med en teknisk gennemgang.
Det synes jeg er et godt forslag.
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
I forhold til det der med kortene synes jeg jo, at man kunne lave et eller andet step to, der handlede om at samle alle de offentlige kort i ét kort, herunder måske også udstyre dem med billedlegitimation, billeder på kortet, osv., og som jeg forstår på en tidligere sundhedsminister, jeg kender ret godt, har der også været lidt økonomiske udfordringer i det her.
For det her handler jo ikke kun om, hvem det er, man deler data med, men det handler også om, hvad det er for en form data antager, når man deler dem med hinanden.
Så ud over, at vi så får det delt op – det synes jeg er en super idé – kunne man også lave en teknisk gennemgang eller en anden form for brush up, når det kommer til spørgsmålet om, hvordan det egentlig var med det der genomcenter, og hvad det var for en type af data, man kunne forestille sig at man kunne dele og med hvem.
Zenia Stampe (RV), 2020-10-30:
Ja, det synes jeg også er en lille bitte smule absurd.
Så kunne vi jo også sige, at dem, der er ligeglade med dyrevelfærd, måske skulle blive ude, når vi diskuterede det – det var bare for sjov.
Sådan er det jo lidt underligt, hvis man diskvalificerer hinanden.
Jeg synes, det er en svær situation og diskussion – det må jeg også bare indrømme.
Jeg synes, at der er brug for at tage nogle lidt grundlæggende diskussioner.
Og selv om vi ikke er for et forbud, synes jeg jo, at det kræver en lidt større diskussion, og den vil jeg også tillade mig at have med min egen folketingsgruppe.
Nej, det har jeg ved gud ikke, og det skal jeg jo heller ikke have.
Jeg er jo politiker.
Det er derfor, vi spørger eksperter.
Det er altså ikke mig og min mavefornemmelse, der afgør, hvad risikoen er.
Der må jeg jo lytte til de myndigheder, vi har, og det vil jeg også bare råde de borgerlige partier til.
Jeg synes, det er en vild lemfældig omgang med vores folkesundhed, fordi man har en særlig veneration for et erhverv.
Der må jeg bare sige, at jeg ikke har nogen interesse i at slå minkproduktionen ihjel i Danmark på nogen måde, men jeg må bare sige, at prisen også kan blive for høj for at holde liv i et bestemt erhverv.
Sådan som jeg fornemmer det hos de borgerlige nu, så kan prisen faktisk ikke være for høj.
De er villige til at gamble med folkesundheden, og regningen må blive nok så stor.
Så kan det godt være, at man er fra borgerlige partier, der normalt ikke synes, at man skal sende statsstøtte og alt muligt efter noget, men lige præcis her, tror jeg, at kærligheden har gjort de borgerlige partier blinde, både for risikoen for folkesundheden, men også for den regning, vi risikerer at sende videre til skatteborgerne.
Lise Bech (DF), 2020-10-30:
Jeg tror, ordføreren fik sagt det lidt forkert.
En masse mennesker er smittet, det er rigtigt, men vi kan godt blive enige om, at de ikke er smittet på grund af mink.
Det er de bare ikke.
Jeg vil gerne høre i forhold til de her fritestede minkfarme, som vi nu vil prøve at køre videre med avlsdyrene i, hvor stor en risiko ordføreren tror, der er for, at de raske farme omkring vil blive smittet, når nu de gik fri i første omgang, da det rasede?
For det er jo ikke luftbåret.
Så det kan jo ikke sådan komme efterfølgende.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ordføreren har et bud på risikoen.
Der var da en god ting i det, ordføreren sagde, og det var, at I ikke er ude på at slå minkerhvervet ihjel.
Men det passer jo ikke, at vi er ligeglade, for vi siger også, at folkesundheden er det vigtigste.
Det, der er problemet her, er, at der ingen konklusion er på, at det, man gør nu, er det rigtige.
Det siger Dansk Veterinær Konsortium, som man hele tiden henholder sig til.