Martin Geertsen (V), 2019-10-24:
Tak for ordet.
Dette lovforslag går jo, om jeg så må sige, på to vigtige ben.
Dels skal det styrke borgernes tillid til, at personoplysninger anvendes videnskabsetisk forsvarligt, dels skal det skabe bedre rammer for forskning i patientjournaloplysninger ved at sikre en mere effektiv procedure for adgang til de oplysninger i forskningsøjemed.
Vi lever jo i en digital verden, uanset om man bryder sig om det eller ej, hvor data bliver stadig mere bærende for vores udvikling.
Og derfor udveksles data også i stigende grad i sundhedsvæsenet til gavn for både udviklingen i sundhedsforskning og sektoren generelt, hvilket jo er til stor gavn for patienterne.
Det kan give os mulighed for at spore sundheds- og sygdomsmønstre, give os bedre indsigt i mulighederne for forebyggelse, og så kan det generelt set klæde sundhedsvæsenet på til at målrette behandlinger i endnu højere grad – igen til stor gavn for patienterne.
Men der er ikke nogen grund til at lægge skjul på, at det er en svær balancegang, for i vores iver efter at blive klogere på helbred, på sygdomme og på forebyggelse skal vi selvfølgelig også holde et skarpt og vågent øje med, at personfølsomme oplysninger behandles med den størst mulige forsvarlighed.
Vi skal derfor sikre, at patienterne kan være trygge og have tillid til, at deres sundhedsdata behandles med stor fortrolighed og respekt.
Og derfor er jeg også meget tilfreds med, at dagens lovforslag netop adresserer den svære balancegang.
For det første foreslås det, at der indføres krav om videnskabsetisk vurdering af sundhedsdatavidenskabelige forskningsprojekter med sensitive bioinformatiske data, hvor der er risiko for væsentlige helbredsmæssige sekundære fund.
Og for det andet foreslåes det at skabe bedre rammer for forskningen ved at flytte kompetencen til at godkende videregivelse af patientjournaloplysninger til brug for forskning, statistik eller planlægning fra Styrelsen for Patientsikkerhed til regionsrådene; ved at sagsbehandlingen skal ske inden for en frist på 35 dage; og endelig ved at der indføres mulighed for, at ledelsen på behandlingsstedet kan give tilladelse til, at autoriserede sundhedspersoner, der er ansat i sundhedsvæsenet, kan indhente patientjournaloplysninger til brug for forskning, hvis forskningsprojektet, eller videregivelsen af oplysninger, er godkendt af rette myndighed.
Alt det kan vi bakke op om i Venstre.
Vi er nemlig trygge ved, at vi her rammer lige præcis den rigtige balance mellem at værne om patienternes tillid og tryghed i forhold til behandlingen af deres data og samtidig åbne for en større smidighed og effektivitet for sundhedsforskerne, så vi alle kan få størst mulig gavn af den viden, de kan producere.
Jeg er blevet gjort opmærksom på, at der ikke er ændret væsentligt i dagens lovforslag i forhold til det lovforslag, som den tidligere regering fremsatte op til folketingsvalget, og det er jo alt rigeligt for sådan en som mig.
Derfor forholder jeg mig også til den debat, der var om lovforslaget dengang.
Jeg var som bekendt ikke sundhedsordfører for Venstre på daværende tidspunkt, men jeg har ladet mig fortælle – der var opbakning til lovforslaget – at der faktisk var nogle ret gode drøftelser i Sundhedsudvalget, særlig i forhold til afgrænsning af de videnskabsetiske komiteers rolle og arbejdsbyrde.
Jeg har også ladet mig fortælle, at udvalgsarbejdet faktisk faciliterede, ja, nogle gode og konstruktive diskussioner om lige præcis det, som jeg glæder mig til at følge op på med det nye Sundhedsudvalg.
Og jeg tror også, der, i forlængelse af det, er behov for at få belyst spørgsmålet om samtykke samt definitionen af sekundære fund, som jeg også kan læse ud af høringssvarene at der har været lidt uklarhed om.
Det og andre gode ting er jeg helt sikker på at vi finder nogle gode løsninger på i det udvalgsarbejde, der ligger foran os, og jeg vil bare gerne afslutte med at sige, at Venstre uanset hvad støtter dette lovforslag i sin helhed.