Finn Sørensen (EL), 2017-02-21:
Man kan jo ikke stemme nej til, at nogle mennesker, der i lange perioder ikke har haft ret meget at leve for, får nogle flere penge mellem hænderne, især ikke når regeringen og Dansk Folkeparti netop har gjort tusindvis i den her gruppe fattigere med kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Lidt flere penge mellem hænderne er jo, hvad disse mennesker kan få, hvis de er så heldige at få et job i den 2-årige prøveperiode, hvor den her jobpræmie gælder.
Men det er så også den eneste grund, der er til at være positiv over for det her lovforslag, hvad vi jo så er i udgangspunktet.
Vi tror ikke på, at det har nogen målbar beskæftigelseseffekt.
Eller også er det, fordi regeringen erkender, at det vil være umuligt at måle jobeffekten af den simple grund, at man jo ikke kan vide, om de pågældende, der kommer i arbejde, og som får jobpræmie, var kommet i arbejde under alle omstændigheder.
Problemet er jo ikke, at de ledige mangler økonomiske incitamenter til at tage et job, og det er hele præmissen for og argumentet bag det her.
For det kan altid betale sig for en kontanthjælpsmodtager at få et 37-timersjob på HK's mindsteløn.
Det er rigtigt, at for nogle få dagpengemodtagere kan der være en meget lille og i nogle tilfælde slet ingen økonomisk gevinst ved at komme i arbejde af den simple grund, at mindstelønnen i mange fag er for lav og ligger alt for tæt på dagpengesatsen.
Men det interessante er jo, at de fleste i denne gruppe arbejder alligevel på grund af de andre fordele, der er ved at have et job.
Det er det reelle ledighedstal i Danmark.
Problemet er, at siden krisen slog igennem, har vi haft skiftende regeringer, som har været enige om at holde foden solidt plantet på bremsen og oven i købet øget arbejdsløsheden ved at fjerne 30.000 stillinger i den offentlige sektor – hovedsagelig i velfærdssektoren – i stedet for at investere i at løse alle de opgaver, der mangler at blive løst: mere alment boligbyggeri, mere kollektiv trafik, flere ansatte i velfærdssektoren, mere vedvarende energi, vedligeholdelse af de offentlige anlæg, især ude i kommunerne.
Desværre er der heller ikke blevet investeret i den fornødne opkvalificering, uddannelse og håndholdt hjælp til de mange tusinde, som arbejdsmarkedet ikke er interesseret i, fordi de ikke har de fornødne kvalifikationer eller ikke kan arbejde de her 100 eller 120 pct.
De har i stedet fået forringet deres vilkår gennem forringelser af dagpenge, efterløn, fleksjob, revalidering og kontanthjælp.
Hvad selve lovforslaget angår, har det givet anledning til meget kritik og mange spørgsmål, som man kan se af høringssvarene.
Jeg vil bare nævne nogle af de vigtigste kritikpunkter og spørgsmål, der er blevet rejst: Hvorfor diskrimineres dagpengemodtagere – det bliver jo sværere for dem at opnå jobpræmien end for modtagere af andre overførselsindkomster; hvorfor diskrimineres folk, der har nået pensionsalderen, men som ellers opfylder kravene til at modtage jobpræmien; der vil blive mange flere klagesager i Ankestyrelsen, som vil kræve flere ansatte; hvorfor bruger man 800 mio. kr. på en ordning, som man ikke kender virkningen af, oven i købet før end tidligere forsøg på det her område er blevet færdigevalueret; spørgsmålet om, hvorvidt pengene måske var bedre brugt på opkvalificering, bliver rejst; administrationen af ordningen er vildt omfattende og kompliceret, fordi den placeres i Udbetaling Danmark; det halter med retssikkerheden; der er fare for, at folk snydes for præmien uden at opdage det; udveksling af personoplysninger, uden at borgerne orienteres; manglende partshøring og manglende klagemuligheder.
Det er nogle af de kritikpunkter, der er nævnt i høringssvarene.
Derudover har jeg selv et par yderligere spørgsmål: Hvorfor er der ingen jobpræmie til modtagere af integrationsydelse?
Er det, fordi regeringen ikke mener, at de er rigtige danskere?
Eller er det, fordi man ikke mener, de har brug for et økonomisk incitament?
Hvad med personer ansat i seniorjob?
Hvorfor må de ikke få en jobpræmie?
De er jo ansat i et fuldstændig ordinært job på overenskomstmæssige vilkår.
Er det bare et led i regeringens almindelige bestræbelser på at lægge seniorjobordningen på is?
Alt det og mere til skal der selvfølgelig spørges til og svares på, før vi tager endelig stilling til lovforslaget.
Det samme gælder finansieringen, hvor det efter fremsættelsen af lovforslaget er gået op for regeringen, at man lige havde glemt, at det også skal finansieres.
Her skal jeg bare sige og melde klart ud, og vi ikke kan acceptere den foreslåede finansiering, som betyder, at der bliver færre penge til byfornyelse og bekæmpelse af CO2-forureningen.
Det skal der laves om på, hvis vi skal stemme for lovforslaget.
Vores alternative forslag til finansiering vil være, at vi skaffer pengene ved at udskyde lettelsen af selskabsskatten med et tilsvarende beløb i de 2 år, forsøgsperioden varer.