Peder Hvelplund (EL), 2019-01-10:
Tak for det, og tak for at få lov til at komme tilbage her og starte med et dejlig kompliceret lovforslag.
Lovforslaget udspringer af den aftale om bedre brug af sundhedsdata, som blev indgået i sommer med Enhedslistens deltagelse.
Vi er jo enige om, at der er behov for at modernisere sundhedslovgivningen, så der bliver bedre mulighed for digital deling af sundhedsdata, herunder at der stilles krav om, at almen praksis skal dele relevante data med det øvrige sundhedsvæsen.
Det er vigtigt med en bred tilslutning til børnevaccinationsprogrammet.
Vi har efterhånden vænnet os til påmindelser om aftaler om alt fra frisørtider til tider hos kiropraktoren.
Med lovforslaget sikrer vi, at sundhedsvæsenet bliver mere tidssvarende, fordi det nu bliver muligt at sende påmindelser til forældrene, så børnene kommer af sted rettidigt.
Derfor bakker vi klart op om den del af lovforslaget.
Så er det mere kompliceret med det digitale samarbejde.
Vi lovgiver i dag også om fremtidige muligheder for deling af patientdata, og det er vist ikke nogen hemmelighed, at vi i Enhedslisten er ret skeptiske over for indsamling og opbevaring af personfølsomme oplysninger i store mængder.
Når vi alligevel er med i den her aftale, handler det om, at der er et akut behov for bedre deling af patientdata i sundhedsvæsenet.
Lovforslaget handler jo om at sikre, at relevante data er i de rigtige hænder på det rigtige tidspunkt.
Den målsætning bakker vi fuldt ud op om.
Personalet bruger alt for lang tid på at spørge om de samme ting og på at finde de rette oplysninger, fordi journalsystemerne ikke fungerer godt nok sammen.
Når det er sagt, er der en række problemstillinger, som forskellige aktører har gjort opmærksom på, og som vi mener der bør tages stilling til, inden vi opretter en ny fælles digital infrastruktur.
Høringssvarene har givet mig som ny sundhedsordfører behov for at få svar på en række spørgsmål, som fremstår uafklarede, også efter høringsnotatet.
Derfor er vi selvfølgelig fortsat med i aftalen, men det er afgørende for os, at en række problemstillinger bliver præciseret i den kommende udvalgsbehandling.
Det er essentielt, at vi får bedre deling af data fra almen praksis, men vi bliver også nødt til at tage Dansk Selskab for Almen Medicin alvorligt, når de peger på, at der er en uoverensstemmelse medlem tavshedspligten som fundament for læge-patient-relationen ifølge sundhedslovens § 40 og så den pligtregistrering, som lovforslaget lægger op til, idet der er lagt op til en omfattende bemyndigelse til sundhedsministeren.
Og derfor vil jeg gerne sikre mig én ting: Vil ministeren garantere, at patienten får mulighed for at have fortrolige samtaler med f.eks. den praktiserende læge, der ikke indføres i den fælles digitale infrastruktur?
Det kan f.eks. være en indledende samtale om alkoholisme eller bekymringer om arbejdslivet – samtaler, som måske ikke fører til konkret handling, hvis der er risiko for, at der kommer til at stå noget i den fælles infrastruktur om, at man har haft sådan en samtale.
Jeg kan også i høringsnotatet se, at der lægges op til, at udformningen af den fremtidige indberetning af strukturerede data fra f.eks. almen praksis og fra speciallæger skal ske i samarbejde med sundhedsfaglige organisationer.
Der, hvor dette lovforslag for alvor bliver svært, er der, hvor det handler om, hvem der skal have adgang hvornår og til hvad, særlig fordi der åbnes op for, at mange flere potentielt får adgang til at læse med, og fordi lovforslaget er ret upræcist.
Regeringen har en udtrykt politik, som vi bakker op om, nemlig at der skal være mere transparens i, hvilke data der indsamles, og til hvilke formål data må bruges.
Lovforslaget har behov for at blive tydeligere, både med hensyn til hvilke patientrettigheder der knytter sig til hver database, tydeliggørelse af sundhedspersoners pligt til at levere data til infrastrukturen, samtykkeretten, blokeringer, eksisterende og kommende logningsmuligheder og sletteret.
Det er ifølge høringsnotatet præciseret, at patienter skal kunne frabede sig indhentning af oplysninger, men det undrer mig, at der ikke er taget stilling til de mange kritiske bemærkninger om, at der mangler gennemsigtighed i, hvilke data der indsamles om borgerne.
Det er uklart, om patienter kan modsætte sig, at oplysningerne indgår i den nye infrastruktur, eller om man først kan vælge at lukke for adgangen, efter at oplysningerne er registreret og indgår i systemet.
Herudover har vi også en række problemer i forhold til muligheden for sletning af data og nogle bekymringer i forhold til de risici, der kan være for formålsskred i forhold til de data, som patienterne opgiver.
Det fører mig frem til et sidste punkt, som jeg mener at vi skal behandle i udvalget, inden vi fra Enhedslistens side føler os helt trygge ved at stemme for det her lovforslag.
Det handler om økonomien.
Det fremgår af lovforslaget, at regeringen mener, at forslaget ikke vil have offentlige økonomiske konsekvenser.
Det forudsætter også, at Sundhedsdatastyrelsen er i stand til at udvikle systemer, der sikrer logningssikkerhed og opt out-muligheder m.m. inden for de midler, der er afsat.
Jeg synes, det lyder ovenud optimistisk.
Vi har set med f.eks. Sundhedsplatformen, hvad det betyder i form af udgifter til oplæring af personale og tab i produktivitet, når der implementeres store it-systemer.
Jeg mangler simpelt hen dokumentation, før jeg bliver overbevist om regeringens påstand om, at dette kan holdes inden for den nuværende ramme.
De spørgsmål ser jeg frem til at vi kan få drøftet i det videre udvalgsarbejde.
Tak for ordet.