Rune Lund (EL), 2016-10-28:
Det er nemlig rigtigt.
Enhedslisten står uden for den aftale, der ligger til grund for det her lovforslag, og vi kan, hvis det skulle have forbigået nogens opmærksomhed, ikke støtte det.
Programmerne førte til en række forhandlingsmøder med kultur- og kirkeministeren for bordenden.
Møderne mundede ud i en aftale mellem regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og De Konservative og i en stemmeaftale med SF, som tilsluttede sig det meste i de fire partiers aftale.
I dag behandler vi så forslaget om kriminalisering af udtrykkelig billigelse af visse strafbare handlinger som led i religiøs oplæring.
Ligesom kulturministerens lovforslag om begrænsninger i adgangen til støtte efter folkeoplysningsloven, som vi behandlede tidligere på måneden, indeholder det her lovforslag en lang række afgrænsningsproblemer.
Man kan næsten høre det på den ikke særlig mundrette beskrivelse af lovforslagets indhold, som jeg lige citerede: »Kriminalisering af udtrykkelig billigelse af visse strafbare handlinger som led i religiøs oplæring«.
Hvornår er der tale om billigelse og ikke bare om gengivelse af indhold fra religiøse skrifter?
Hvornår er billigelse udtrykkelig og ikke f.eks. underforstået eller indirekte?
Hvornår er der tale om en religiøs oplæring, og hvornår er der – i gåseøjne – bare tale om religionsundervisning?
I bemærkningerne kan vi læse, at ytringer, fremsat som led i religiøs oplæring i en kirke, et tempel eller en moske eller i religiøse blade, kan være strafbare, mens debatindlæg i almindelige massemedier som hovedregel ikke vil være strafbare, fordi der jo er tale om det, der bliver kaldt almindelig offentlig debat.
For det, sognepræsten siger fra prædikestolen om søndagen, kan være strafbart, men hvis hun eller han får trykt sin prædiken som kronik i Jyllands-Posten om mandagen, er det almindelig offentlig debat.
Eller hvad med Kristeligt Dagblad?
Mon det er et religiøst blad, eller er det et almindeligt massemedie?
Lovforslaget er lavet på en sådan måde, at kriminaliseringen vil kunne omfatte indlæg i religiøse blade.
Når præsten står på prædikestolen, er det religiøs oplæring.
Javel.
Men hvad, når han efter gudstjenesten holder en lille tale ved kirkekaffen hjemme i præstegården, eller når han i løbet af ugen mødes med menighedsrådet eller holder et oplæg på et offentligt møde på det lokale bibliotek?
Hvad så?
Det fremføres i bemærkningerne til lovforslaget, at ytringsfriheden ikke er absolut i Danmark.
Man vil nemlig ikke bare som i gældende ret kriminalisere ytringer, der fremsættes med forsæt til udbredelse, nej, det fremgår af bemærkningerne, at det også kan være strafbart at fremsætte en ytring i en fortrolig samtale med en person.
Det er noget helt nyt og bemærkelsesværdigt og nok en ændring, der fortjener en grundigere gennemtygning af f.eks. et sagkyndigt udvalg, som Advokatrådet også foreslår.
Lovforslagets enorme afgrænsningsproblemer påpeges i en lang række vægtige høringssvar fra Institut for Menneskerettigheder, Advokatrådet, tænketanken Justitia og mange flere, og rigtig mange af høringssvarene opfordrer til ikke at vedtage lovforslaget, men til at nedsætte et udvalg, der kan overveje, hvordan man kan lave noget, der er bedre end det, som aftalepartierne og justitsministeren præsenterer os for.
Det har aftalepartierne ikke ønsket.
Enhedslisten kan ikke støtte det her lovforslag.