Martin Geertsen (V), 2022-05-17:
Tak for det, og tak til fru Liselott Blixt og den øvrige løsgængergruppe, som har rejst den her forespørgselsdebat om en autorisationsordning for akupunktører.
Og jeg kan forstå – og ministeren var jo også inde på det – at Styrelsen for Patientsikkerhed har en række kriterier, som man mener der bør lægges vægt på ved overvejelser om autorisation i sundhedsvæsenet sådan bredt set.
Det første er, om professionen har en offentligt reguleret uddannelse til at arbejde inden for sundhedsvæsenet.
Og hvad jeg sådan lige umiddelbart ved af, er der altså ikke en offentligt reguleret uddannelse inden for akupunktur.
Og jeg har faktisk studeret området en smule og kan se, at der jo er meget stor forskel på, både hvor lang tid uddannelsen tager, og hvor mange lektioner man skal igennem, og den slags.
Og som jeg ser det, kan det jo nærmest tage alt fra 0 til 3 år, og det virker ikke helt til, at der er sådan en fælles branchestandard for, hvor lang tid og hvilket niveau uddannelsen skal være på, for at man kan blive akupunktør.
Det andet kriterium er, om faget indebærer selvstændig patientkontakt.
Og det giver jo sig selv, at for at kunne udføre akupunktur skal man have patientkontakt.
Det tredje kriterium hænger meget sammen med det andet kriterium; det handler nemlig om, hvorvidt akupunktøren under udøvelsen af akupunktur kan risikere at udgøre en væsentlig fare for patienterne.
Her er det jo sådan, som andre også har været inde på, at den største risiko for kritiske skader hidtil har været i forhold til brystområdet.
Og her vedtog vi jo tilbage i 2019 en lov, som kræver, at man har gennemført et kursus i at forebygge, erkende og håndtere skader på lungerne, hvis man udfører akupunktur på brystområdet.
Derfor er der jo i hvert fald et krav om, hvad det er, man skal have gennemført, for at man kan lave akupunktur på det område, hvor der er en væsentlig fare for patienterne.
Så i forhold til at sikre patientsikkerheden lige præcis der, hvor der er risiko for en væsentlig fare for patienterne, er der jo altså taget initiativer i den retning.
Men det ændrer jo ikke ved, at man godt kunne følge lidt op på, hvordan det stykke lovgivning rent faktisk praktiseres.
Det fjerde kriterium går ud på, at der findes et behov for at tilkendegive over for befolkningen, patienterne, sundhedsvæsenet eller andre, om den her gruppe, altså akupunktørerne, opfylder de uddannelsesmæssige betingelser for at benytte en bestemt titel.
Og her vender vi jo i virkeligheden tilbage til det første kriterium, altså er der en offentligt reguleret uddannelse i forhold til akupunktur?
Og der er altså ret forskellige længder på uddannelsen, så derfor er det også svært umiddelbart at slå fast, hvilke typer akupunktører der så skulle have ret til at benytte titlen.
Derfor kommer vi også til lige om 2 sekunder at stille et forslag til vedtagelse, hvor vi beder regeringen om at indkalde til drøftelser om autorisationsområdet generelt set.
Så på vegne af Venstre og Det Konservative Folkeparti vil jeg gerne læse følgende forslag til vedtagelse op: Forslag til vedtagelse
»Folketinget pålægger regeringen at udarbejde en redegørelse, hvor der bl.a. foretages en oplistning af professioner på sundhedsområdet, som i dag ikke er autoriserede, og på den baggrund indkalder de politiske partier til drøftelse af muligheden for at udvide antallet af professioner med autorisation på sundhedsområdet.
Drøftelserne bør tage udgangspunkt i hensynet til på den ene side at sikre patienternes sikkerhed og på den anden side sikre den frie og lige adgang til at drive virksomhed inden for det pågældende professionsområde.«