Søren Søndergaard (EL), 2023-02-09:
Der er flere ordførere, der har hængt sig meget i forslagets ordlyd om, at man skal bevare store bededag og give politikerne 10 pct. mindre i løn.
Det er også det, der står, så det kan man jo bestemt diskutere, men jeg synes måske, det var lidt klogere at prøve at forstå, hvad der ligger bag.
Og hvis man ikke bare læser den linje, som står på forslaget, men også læser det bilag, som vi alle sammen har fået tilsendt, nemlig bilag 2 til forslaget, hvor forslagsstilleren udbygger, hvad det er, der menes, så fremstår det jo fuldstændig krystalklart, at det, det bygger på, er en frustration over en udvikling, som man ser, altså at man er: »... uforstående over at man har en regering siddende som midt i alt det her, har råd til at holde lønfest for sine spindoktorer og som umiddelbart ikke udviser den mindste interesse for selv at bidrage til at få løst det problem som regeringen mener at vi har.«
Den frustration tror jeg der er rigtig mange i befolkningen som har.
Om det så lige skal være 10 pct.s lønnedgang, eller hvad det skal være, kan vi godt gå ind i en diskussion af, men den frustration, der udtrykkes her, tror jeg at Folketinget gør klogt i at lytte til, for det er en meget udbredt opfattelse – og efter min mening er det også en meget korrekt opfattelse.
Når folk stiller sig herop og fortæller om alt det, vi laver, får jeg helt ærligt lyst til at sige, at der også er andre mennesker, der laver noget.
De fleste af de mennesker, der laver politisk arbejde, laver det uden at få en krone for det, og de laver det, efter at de har været på arbejde, måske på skifteholdsarbejde.
Ja, der er politikere, der bliver stresset, men der er også andre mennesker, der bliver stresset – af at arbejde på skæve tidspunkter, af ikke at kunne behandle patienterne ordentligt.
Det giver massevis af stress for almindelige sygeplejersker, for almindelige hospitalsansatte.
Der er massevis af mennesker i det her samfund, som synes, at det ikke er indrettet på den rigtige måde.
Så kan vi diskutere løsningerne, men de ser nogle politikere, som, hver gang de ligesom skal tage ansvar eller vise handlekraft, altid lader det gå ud over almindelige mennesker.
Det er sjældent, at handlekraften handler om at sætte sig op imod de store i samfundet, altså dem, der har magt, dem, der har indflydelse, og dem, der har penge.
Det er ikke dem, man sætter sig op imod; det er ikke der, man viser handlekraft.
Men når det handler om almindelige menneskers fridag, som for mange mennesker i det her samfund er et åndehul, okay, så er handlekraften stor.
Altså, jeg ved ikke, om det kun er mig, der møder de mennesker, som spiser piller for at gå på arbejde.
Jeg nægter da at tro på, at jeg er den eneste, der møder de mennesker.
Jeg kan se, at hr. Karsten Hønge også møder dem.
Det er måske, fordi jeg er med i Dansk Metal og hr. Karsten Hønge i Snedker- og Tømrerforbundet, og der møder man jo mennesker, som for at gå på arbejde og levere deres arbejdsindsats hver dag må tage smertestillende piller.
Det er ikke bare en bededag, det er ikke et minut længere om dagen, det er fuldstændig forkert.
Det er en fuldstændig forkert måde at fremstille det på, og jeg tror, at det her forslag, vi har fået, er et udtryk for frustrationen over den måde at behandle folk på.
Vi ved jo, at der er masser af problemer med bededagsforslaget: traditionen, forlængelse af arbejdstiden, nedsættelse af lønnen, indgreb i overenskomsten osv. osv.
Og jeg forstår simpelt hen ikke, at man føler, at man kan gøre det uden at spørge vælgerne.
Jeg har respekt for Lars Løkke Rasmussen, som op til et folketingsvalg gik ud og sagde, at han ville afskaffe efterlønnen, og jeg har aldrig nogen sinde antydet, at det på nogen måde var illegitimt, at han gjorde det, for han havde annonceret, at det var det, han ville.
Det er da en ordentlig måde at føre politik på, men det er ikke en ordentlig måde at føre politik på ikke at sige noget som helst under en valgkamp om, hvad man vil, og så gøre det umiddelbart efter en valgkamp, uden at der er sket noget nyt.
For det, man siger er nyt, altså Ruslands aggression mod Ukraine osv., var sket lang tid før valget.
Der er jo ikke sket noget som helst nyt i valgkampen, der gør, at det var et aktuelt emne efter og ikke et aktuelt emne før.
Og vi ved jo, at der er partier, der har haft det her forslag liggende i skuffen og derfor har haft mulighed for at fremsætte det.
Jeg opfordrer til, at man lytter til den frustration, som det her forslag er et udtryk for.
Og jeg opfordrer så i øvrigt også til, at man dropper bededagsforslaget.