Joachim B. Olsen (LA), 2018-09-06:
Tak for det, formand.
I 1982 – 5 år før Storebæltsforbindelsen blev vedtaget – blev Landsforeningen mod Storebæltsbroen stiftet.
Ud over privatpersoner blev den også støttet af flere fagforeninger, Radikal Ungdom og en hel del medlemmer af Socialistisk Folkeparti.
Bekymringerne var mange, og man tvivlede på, at broen virkelig ville være en gevinst for Danmark.
Man var bekymret for miljøet og bekymret for, at danskerne ville miste deres psykiske opladningssted, når de ikke længere skulle nyde færgekaffe.
Og så var færgebyerne ikke mindst bange for at miste arbejdspladser.
I dag er alle bekymringerne gjort til skamme.
Mobiliteten er løftet, produktiviteten er steget, der er skabt masser af nye arbejdspladser – og kaffen kan i dag drikkes i bilen.
Siden åbningen i 1998 er trafikken på broen femdoblet, og væksten i antallet af køretøjer stiger år for år.
Det er en udtalt succes.
Det er, fordi den her finanslov meget vel kan være det første spæde skridt til opførelsen af en Kattegatbro.
Godt nok synes den folkelige modstand i dag ikke at være lige så massiv som dengang, og godt nok er en del partier positivt indstillet over for planerne, og det kvitterer vi for, men jeg håber, at regeringen får flertal til at gå videre med forundersøgelsen, for der er mange indlysende fordele ved en brugerfinansieret Kattegatbro.
Vi har at gøre med en forbindelse, der kan afkorte rejsetiden fra København til Østjylland og Nordjylland og fra Østjylland og Nordjylland til København med 1 time til 1½ time.
En Kattegatbro vil gøre mere for at styrke sammenhængskraften i Danmark end noget andet initiativ.
En Kattegatbro vil binde landet bedre sammen.
Sådan er det også med finanslovsudspillet, for hele den danske økonomi skal hænge sammen, og det bærer regeringens udspil præg af.
For selv om det går godt for dansk økonomi, er der også faresignaler.
Der er mangel på arbejdskraft, og der har på det seneste været også hurtigere stigende lønninger, og det understreger vigtigheden af, at der føres en tilbageholdende og ansvarlig finanspolitik.
Vi må ikke gentage fortidens synder ved at lade det offentlige forbrug stige så meget, at det sætter opsvinget over styr.
I finanslovsudspillet lægger regeringen op til en offentlig vækst på 0,4 pct., hvilket er helt i tråd med regeringsgrundlaget.
Det strukturelle underskud vil blive reduceret i 2019, hvis der ikke bliver brugt flere penge, end regeringen lægger op til.
Dermed vil finansloven trække lidt aktivitet ud af økonomien, og det er ansvarligt i den nuværende konjunktursituation.
Vi har i LA godt noteret os, at der for tiden og som sædvanlig, når der er finanslovsdebat, er heftig konkurrence om, hvilket parti der vil bruge flest af skatteborgernes penge.
Det burde der dog være flertal for, uanset hvor i det politiske spektrum man befinder sig.
Et velfærdssamfund er kendetegnet ved tre parametre.
Det må vi sige at vi leverer på i overflod i Danmark.
Der er en ekstremt høj grad af omfordeling i Danmark, og der er lige og fri adgang til sundhed og uddannelse.
Vi er et af de lande med den største grad af økonomisk lighed.
Omfordelingen er så massiv, at det for mange danskere både i bunden og i toppen af indkomstskalaen ikke kan betale sig at yde en ekstra indsats.
Den ene procent af befolkningen med de højeste indkomster betaler 10 pct. af alle skatter og afgifter.
De 20 pct. rigeste betaler knap halvdelen af alle skatter og afgifter.
Modsat betaler de 20 pct. med de laveste indkomster kun 4,5 pct. af alle skatter og afgifter.
Omfordelingen er altså massiv.
Vi har et sikkerhedsnet så fintmasket, at det næsten er et sejl, og vi har en af de største offentlige sektorer i verden.
Det tredje parameter handler om et højt velstandsniveau.
Her er vi til gengæld udfordret.
Danmark er et velstående land, ja.
Det er vi, fordi vi har en af de frieste og mest åbne markedsøkonomier i verden.
Vi har gode institutioner, velbeskyttet privat ejendomsret og en relativt markedskonform erhvervsregulering.
Vi er netop ikke et socialistisk samfund.
Men vores evne til at skabe yderligere økonomisk fremgang er udfordret.
Den økonomiske vækst er lav.
Selv i en situation med højkonjunktur og med historisk høj beskæftigelse er den økonomiske vækst kun på knap 2 pct.
Vi har brug for reformer, som kan skabe fundamentet for en højere grad af økonomisk fremgang end den, vi har udsigt til.
Hvorfor er det overhovedet vigtigt?
Jo, det handler ikke kun om bedre forbrugsmuligheder i både det offentlige og private.
En samfundsmodel, som ikke er i stand til at løfte befolkningens levestandard mærkbart over tid, mister store dele af befolkningen før eller siden tilliden til.
Derfor skal vi fortsætte ad reformvejen, og det vil forhåbentlig også gå op for andre partier end Liberal Alliance og de øvrige regeringspartier.
Det er netop, når det går godt, at vi skal lave de reformer, som sikrer fundamentet for fremtidig velstand.
Mangel på arbejdskraft er et reelt problem for vores økonomi lige nu.
En af vejene til øget beskæftigelse og højere velstand er at gøre det nemmere for dygtige udlændinge at komme til Danmark og arbejde.
Arbejdsmarkedet er i dag globalt, og det skal vi være kloge nok til at få noget godt ud af.
Det vil regeringen komme med et udspil til.
Det er godt, men det kræver naturligvis et flertal i Folketinget, hvis det skal blive til noget.
Når det er sagt, er der ud over den tilbageholdende finanspolitik flere glimrende initiativer i finanslovsudspillet.
Der er f.eks. lagt op til at sænke skatter og afgifter for 400 mio. kr. på dette års finanslov.
I LA kunne vi godt have ønsket os, at det beløb var større.
Samlet set vil skatter og afgifter blive lettet for borgere og virksomheder med godt 23 mia. kr. frem mod 2025.
Det er godt.
Den personlige frihed er på mange måder stor i Danmark, men den økonomiske frihed er lille.
Stat og kommune bestemmer over en alt for stor del af økonomien, men siden regeringsskiftet har vi bevæget os i den rigtige retning.
Skattetrykket falder, og ifølge Eurostat har vi ikke længere verdens højeste skattetryk.
I modsætning til i 00'erne fylder den offentlige økonomi en stadig mindre del af den samlede økonomi.
Finanslovsforslaget tager yderligere skridt i den rigtige retning ved bl.a. at lempe afgiften på elvarme for sommerhusejere.
Det vil medføre en ligestilling mellem elopvarmede sommerhuse og helårshuse.
Regeringen vil afskaffe affaldsgebyret, som er til stort besvær for virksomhederne og dyrt og tungt at administrere for kommunerne, og det er vi i LA meget glade for.
Regeringen lægger op til at sænke flere afgifter på grænsefølsomme varer.
Dagligvarer er markant dyrere i Danmark end i resten af EU.
Det skyldes bl.a. høje punktafgifter.
Regeringen lægger også op til at hæve grænsen for, hvor meget man maksimalt kan tjene ved siden af sin SU, uden at det modregnes.
Stod det til LA, skulle den grænse helt fjernes, men her tager vi endnu et skridt i den rigtige retning, hvis der vel at mærke kan findes et flertal for det.
Det giver ikke mening, at studerende bliver straffet for at gøre en ekstra indsats på arbejdsmarkedet ved siden af deres uddannelse.
Dette er et ansvarligt og fornuftigt finanslovsudspil, hvor stigningen i det offentlige forbrug holdes på et forsvarligt niveau, og det er samtidig en visionær finanslov, hvor vi kan tage de første spæde skridt til en realisering af Kattegatforbindelsen.
Begge dele er værd at glæde sig over.