runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Katrine Daugaard (LA), 2025-05-06:
Jeg studser jo over, at ordføreren siger, at det er vigtigt at bevare det frie valg, når Venstre jo var med til gerne at ville indføre en beløbsgrænse på 0 pct.
Altså, havde det ikke været for Liberal Alliance her, så havde vi jo ikke ligget på 10 pct., som det her lovforslag i dag er på; så havde vi ligget på 0 pct.
Så hvordan hænger det sammen med, at ordføreren siger, at det er vigtigt at bevare det frie valg?
Christian Friis Bach (V), 2025-05-06:
Vi havde gerne set en beløbsgrænse på 0 pct., samtidig med at vi sikrede et fuldt og sammenligneligt grundlag for de tilbud, der er i det offentlige og i det private.
Det er jo derfor, vi har lagt så stor vægt på netop at få den her kontrolenhed, så vi kan få gennemsigtighed også i økonomien bag de offentlige tilbud og i takstfastsættelsen, som der sker for de offentlige tilbud, og dermed sikre en lige konkurrence.
Med det havde vi sådan set gerne stået bag den aftale, der blev lavet med KL om 0 pct.
Vi er godt tilfredse med, at det er endt på 10; det giver lidt fleksibilitet der, hvor det er svært måske at sammenligne udgifter mellem kommunale, offentlige og private tilbud en til en.
Så det giver da lidt ekstra fleksibilitet, og den aftale kan vi stå ved, men vi havde også bakket op om den oprindelige aftale på 0 pct.
Katrine Daugaard (LA), 2025-05-06:
En 0-procentsgrænse havde været at gøre op med det frie valg, fordi man netop ikke kan sammenligne private og offentlige tilbud, fordi den gennemsigtighed, som ordføreren efterspørger, jo netop ikke er til stede, før vi har lavet den nye takstmodel.
Det er jo derfor, det her også kun er midlertidigt frem til da.
Det er jo først der, den ryger ned på 0 pct., og det er jo kun, under forudsætning af at vi får skabt den gennemsigtighed både i økonomi og kvalitet.
Christian Friis Bach (V), 2025-05-06:
Det er jo fuldstændig rigtigt.
Når vi får fastsat taksterne, kommer vi på 0 pct.
Det er Liberal Alliance jo også gået med til.
Så vi kan jo godt skabe fri konkurrence, uden at man med det samme lægger en bestemt procentgrænse ind.
10 pct. er jo trukket lidt ud af den blå luft.
Det vigtige for os er gennemsigtighed.
Vi har arbejdet for at få kontrolenheden etableret og har fundet god opbakning hos vores regeringspartnere i at gøre det, og så sikrer vi en gennemskuelig konkurrence, og dermed fastholder vi det frie valg.
Derfor er vi glade for det her lovforslag.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-05-06:
Med det her lovforslag ønsker regeringen at indføre en beløbsgrænse på 10 pct. ved borgeres såkaldte frie valg i forbindelse med valg af længerevarende botilbud.
Det betyder med andre ord, at når en borger visiteres til et botilbud, vil kommunen anvise et botilbud, og så kan man som borger pege på et andet, lignende tilbud og vælge det i stedet.
Her vil regeringen så begrænse det frie valg, ved at borgeren kun må vælge tilsvarende botilbud, som ikke koster mere end 10 pct. mere end det, kommunen har anvist.
Lovforslaget er en udmøntning af økonomiaftalen for 2024 mellem regeringen og KL, hvor parterne blev enige om at udarbejde en formaliseret beløbsgrænse på 0 pct. I en aftale om udmøntning af tre initiativer fra handicaprammeaftalen ændres denne beløbsgrænse dog til 10 pct.
Beløbsgrænsen skal gælde fra den 1. juli 2025 til udgangen af 2027, hvor en ny takstmodel skal træde i kraft.
Samtidig vil man med lovforslaget oprette en kontrolenhed i Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, som skal kontrollere taksten for de kommunale socialtilbud i tilfælde, hvor borgeren har fået nægtet at bruge sit frie valg til at vælge et tilsvarende privat tilbud.
Dansk Erhverv og Selveje Danmark kritiserer i høringssvar lovforslaget, idet de henviser til, at lovforslaget er en væsentlig indskrænkning af borgernes frie valg, da der i dag ikke er økonomisk gennemsigtighed og sammenlignelige takster på tværs af offentlige og ikkeoffentlige tilbud.
De påpeger endvidere, at det i dag ikke er muligt at sammenligne taksterne mellem offentlige og ikkeoffentlige leverandører af botilbud og dermed lave en korrekt vurdering af, om et tilbud faktisk er dyrere.
Danske Handicaporganisationer rejser samme kritik i deres høringssvar.
Vi er i Danmarksdemokraterne enige i den rejste kritik fra bl.a. Dansk Erhverv, Selveje Danmark og Danske Handicaporganisationer.
Det er bemærkelsesværdigt, ja, faktisk absurd, at regeringen ønsker at begrænse borgernes mulighed for at vælge botilbud, når der i forvejen ikke er reelt frit valg.
Der mangler fuldstændig gennemsigtighed i taksterne.
Borgere og myndigheder har ikke et rimeligt grundlag at træffe beslutninger på.
I stedet for at styrke valgfriheden fjerner man den uden at rette op på de strukturelle problemer.
Så kan det godt være, at regeringen mener, at der kommer en ny takstmodel, som løser det hele, men hvordan ved vi reelt, om den gør det.
Hvorfor lade det gå ud over borgerne, indtil den nye og forhåbentlig bedre takstmodel er på plads?
Det er urimeligt.
Derfor stemmer vi i Danmarksdemokraterne imod lovforslaget.
Jeg kan hilse fra både Alternativet og Enhedslisten og sige, at de to partier også stemmer imod lovforslaget.
Tak for ordet.
Morten Klessen (S), 2025-05-06:
Det er korrekt, at det var sådan.
Katrine Daugaard (LA), 2025-05-06:
Jeg studsede lige over, at ordføreren sagde, at det her jo rigtigt nok kommer af en aftale med KL, men så blev der sagt, at det var en aftale med KL med – og jeg citerer – »bred politisk opbakning«.
Rosa Lund (EL), 2025-05-06:
Tak, og nu med den rigtige tale til det rigtige lovforslag.
Ministeren har forleden på et samråd indkaldt af Enhedslisten indrømmet ved jeg ikke om det var, men i hvert fald sagt, at reglerne for børnefamilier, hvor der er et handicap, med det her lovforslag bliver mere omsonst.
Jeg forstår godt, at forsøget med det her lovforslag er en forenkling, og det er jo svært at være imod forenklinger.
Her betyder forenklingen bare en forringelse for de familier, som har merudgifter ud over det bundniveau, der er fastsat i lovforslaget.
En lang række organisationer, f.eks. Dansk Socialrådgiverforening og Institut for Menneskerettigheder, som jo alle sammen er folk, som jeg betragter som nogle med stor viden og indsigt, er alle sammen stærkt bekymrede for, at det her lovforslag betyder en underkompensation af mennesker med handicap.
Netop en forenkling af regler og processer for merudgifter har været et af de punkter i rammeaftalen, som handicaporganisationerne har råbt op om i mange år.
Det handler derfor virkelig om hverdagslivet for en lang række mennesker, der kæmper med at holde sammen på økonomien, mennnesker, som står i en situation, de ikke selv har valgt.
For man vælger ikke selv, om man bliver født med et handicap, og man vælger heller ikke selv, om ens barn bliver født med et handicap.
Derfor er det stærkt bekymrende, at hvor vi faktisk havde muligheden for endelig at få lavet enklere og bedre regler for at sikre en ordentlig økonomi og kompensation for mennesker med handicap, vælger man så i regi af rammeaftalen at lave en model, som faktisk forringer vilkårene, i hvert fald hvis man skal tro de mennesker, det handler om.
For hvis man kigger på høringssvarene fra f.eks. Muskelsvindfonden, er de dybt bekymrede for, hvad det her kommer til at betyde for mennesker med handicap, men særlig for de familier, hvor der er et barn med handicap, hvor man jo derved så vil skulle søge mere og mere, selv om intentionen var den modsatte.
Det kan jeg jo godt se, når jeg læser lovforslaget og hører på ordførertalerne fra mine kollegaer.
I Enhedslisten mener vi, at vi skal tage høringssvarene alvorligt, og at vi både skal lytte til de mennesker, det handler om, men også de mennesker, som vi normalt betragter som nogle, der har stor viden inden for det her område, nemlig Institut for Menneskerettigheder og Dansk Socialrådgiverforening.
Derfor mener vi i Enhedslisten, at man bør trække det her lovforslag tilbage og simpelt hen tage en omgang mere med handicaporganisationerne.
For der, hvor Liberal Alliance mener, at man har ramt den helt rigtige balance, mener vi i Enhedslisten, at det har man i den grad ikke, og når man læser høringssvarene, kan man også se, at vi ikke er de eneste.
Enhedslisten støtter ikke det her lovforslag.
Tak for ordet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2025-05-06:
Tak for det.
Tak for en god debat om lovforslaget om omlægning af merudgiftsydelsen, som vi har til første behandling her i dag.
Lovforslaget udmønter jo en aftale af 21. januar 2025 om en ny model for det, vi fremover kommer til at kalde kompensationsydelsen, og som er indgået mellem regeringen, SF, Liberal Alliance, Det Konservative Folkeparti og Radikale Venstre.
Det rummer et forslag om en forenkling af udmålingssystemet for merudgiftsydelsen i serviceloven og barnets lov.
Formålet med lovforslaget er at bidrage til et mere enkelt og gennemskueligt system og at øge borgernes retssikkerhed.
Desuden skal det rydde op i mange af de tidskrævende og tunge sagsgange for både borgere og kommuner og dermed reducere kommunernes udgifter til administration.
Dermed ikke være sagt, at lovforslaget med ét slag fjerner alt bøvlet i det nuværende system, men særlig for de borgere, der vil ligge i gruppe I, vil der ligge en væsentlig lettelse i, at så snart det er sandsynliggjort, at man har kompensationsberettigede udgifter over minimumsbeløbet, kommer det faste ydelsestrin uden videre til udbetaling.
I gruppe II, hvor formålet er at minimere væsentlig underkompensation for borgere med særlig høje udgifter, letter vi ikke kompleksiteten af administrationen lige så meget, men det modsvares så til gengæld af, at der udbetales mere nøjagtig kompensation og med højere beløb.
Derudover ensretter vi også udmålingssystemerne for børne- og voksenydelsen, som i dag er forskellige.
Jeg ser det nye udmålingssystem som en klar forbedring og forenkling for såvel borgerne som for kommunerne sammenlignet med det meget komplekse og administrativt tunge og tidskrævende system, som vi har i dag.
Derfor er jeg også glad for at kunne konstatere, at der her i Folketinget ser ud til at være en bred opbakning til forslaget.
Jeg ser frem til behandlingen af lovforslaget i Socialudvalget og stiller mig naturligvis til rådighed i den sammenhæng.
Camilla Fabricius (S), 2025-05-06:
Tak for det.
Det lyder som en rigtig god løsning.
Jeg glemte bare, da jeg var på talerstolen, at hilse fra Moderaterne og sige, at de selvfølgelig støtter op om lovforslaget.
Så det vil jeg bare sige til ministeren og sekretariatet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2025-05-06:
Tak for det.
Det skal jeg lade gå videre.
Morten Klessen (S), 2025-05-06:
Kære formand, kære kollegaer.
Så nåede vi til L 202, forslag til lov om ændring af lov om social service og lov om almene boliger m.v.
Der lægges med dette forslag op til at indføre en beløbsgrænse på 10 pct. for frit valg af botilbud for borgere med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Konkret betyder det, at en borger kun kan vælge et andet tilbud, hvis kommunen har visiteret til et alternativt tilbud og det ikke bliver mere end 10 pct. dyrere.
Derudover oprettes der en kontrolenhed i Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, som får mulighed for at føre tilsyn med prisfastsættelsen, når kommunen har afvist et frit valg af hensyn til økonomien.
I Socialdemokratiet er vi selvfølgelig glade for det her lovforslag.
Det er et nødvendigt og balanceret forslag, som sørger for at håndtere alvorlige økonomiske udfordringer på socialområdet uden at gå på kompromis med borgerens retssikkerhed og grundlæggende valgfrihed.
For der skal være et frit valg, men det skal også være rimeligt.
Vi ser i dag en tendens til, at nogle kommuner bliver meget presset økonomisk af dyre alternativer.
Det skaber både ulighed for borgerne og på tværs af kommunegrænser.
Det betyder i praksis, at nogle borgere får et mere omfattende tilbud, ikke fordi behovet er større, men fordi man vælger at flytte til en anden kommune, hvor prisen og dermed regningen bliver højere.
Det bliver for dyrt for hjemkommunen, og det er ikke ret og rimeligt Som Socialdemokrater står vi vagt om et stærkt velfærdssamfund, hvor der skal ydes efter behov og ikke efter pengepung eller bopæl.
Vi ønsker, at fællesskabet skal kunne løfte de borgere, der har allermest brug for støtte, men det kræver, at vi bruger vores penge bedst muligt, og at systemet er økonomisk bæredygtigt.
Det kræver, at vi som samfund i højere grad giver kommunerne mulighed for at holde styr på udgifterne og prioritere, hvordan de fælles midler kan bruges bedst
Vi kan være trygge ved det her lovforslag, da det er en del af et bredere politisk grundlag for en bæredygtig udvikling på handicapområdet og bygger videre på aftaler med KL, der hviler på en bred politisk opbakning.
Samtidig sikrer det, at borgerens ønsker og rettigheder fortsat respekteres, og at prissætningen på tilbud fremover kan underlægges en konkret kontrol.
Vi ved, at ændringer på handicapområdet kan vække bekymring, og det forstår vi, men med det her forslag handler det ikke om at fratage nogen værdighed eller ret til hjælp.
Tværtimod handler det om at sikre, at vores system fremover kan give en håndsrækning til de borgere, der ikke har andre muligheder.
Med det sagt
vil jeg gerne på vegne af Socialdemokratiet udtrykke vores fulde opbakning og støtte til dette lovforslag.
Rosa Lund (EL), 2025-05-06:
Nej, jeg beklager.
Det var til det sidste lovforslag, hvor jeg lige akkurat nåede at trykke mig ind, men så sagde formanden, at der ikke var flere korte bemærkninger.
Jeg prøvede at få kontakt med formanden, men det lykkedes ikke, og jeg synes, at det ville være unfair at stille den nuværende ordfører et spørgsmål, der handler om det lovforslag, vi lige har behandlet.
Frederik Bloch Münster (KF), 2025-05-06:
Tak, formand.
Jeg har jo for vane at komme ind fra højre.
Men tak, formand.
Det skal være let at navigere i systemet.
Det synes jeg egentlig ikke er for meget forlangt for de danskere, der har behov for hjælp for at kunne leve et liv på samme vis som dem, der ikke har behovet for hjælp.
Med L 201 kommer der renere linjer i forhold til kompensationsydelsen, også kaldet merudgiftsydelsen i dag, et navn, vi jo så vil komme til at ændre.
Der er for meget bureaukrati, og der er et behov for at gøre det nemmere at navigere i det for både borgere og kommuner.
Vi ser gode perspektiver i, at der indføres et fast ydelsestrin for alle i målgruppen med kompensationsberettigede udgifter over en minimumsgrænse på 555 kr. pr. måned, også kaldet gruppe I.
For borgerne her skal alene sandsynliggøre, at de har kompensationsberettigede udgifter over den her minimumsgrænse, hvor der i dag skal ske en yderligere sandsynliggørelse, særlig på børneområdet, og det er jo alt sammen noget, der bidrager til bøvl og kompleksitet.
Der giver det kun mening, at vi ændrer det og selvfølgelig også fastholder, at sagerne ligesom i dag skal revurderes, hvis borgeren anmoder om det, eller hvis der i øvrigt sker ændringer i borgerens liv, som kan medføre et ændret hjælpsbehov
Samtidig sikres det jo så, at de borgere, der kan dokumentere, at de har særligt høje kompensationsberettigede udgifter over 2.000 kr. pr. måned, også kan få hjælp.
Det er jo så dem, man kalder gruppe II.
Sådan modvirkes væsentlig underkompensation af borgere, der har større kompensationsberettigede udgifter.
Det er godt, at processen bliver mindre tung, for når kommunerne sparer tid, frigør det ressourcer, der kan bruges på andet godt, og borgerne får ikke mindst en bedre oplevelse, når det hele går lidt mere glat, og det er jo borgerne, vi trods alt er her for at hjælpe.
Det Konservative Folkeparti kan således støtte lovforslaget.
Karsten Filsø (SF), 2025-05-06:
Tak for det.
Jeg står her som afløser for vores ordfører, Charlotte Broman Mølbæk.
Alle taler om frihed, også partierne bag rammeaftalen Sammen om Handicap, men det gælder altså ikke borgere, der er ramt af et fysisk eller kognitivt handicap og har brug for et botilbud.
Lige så snart det koster blot 10 pct. mere end de kommunale tilbud, stopper valgfriheden, og med tiden skal det endda heller ikke kunne koste bare 1 kr. mere.
Det er for ringe.
Personlig valgfrihed, i forhold til hvor man kan bo, må også gælde for mennesker, for borgere, der har brug for et botilbud.
I 2021 lavede Institut for Menneskerettigheder en undersøgelse af boligvalg og retten til et selvstændigt liv for mennesker med handicap.
Undersøgelsen beskriver borgernes præferencer i forbindelse med valget af bolig, når det handler om de fysiske rammer, og hvor man gerne vil bosætte sig.
I undersøgelsen svarede 56 pct. af de adspurgte 230 kommunale medarbejdere, at en borger har afslået tilbud om en botilbudsplads inden for de sidste 12 måneder.
Disse to personlige og egentlig meget forståelige ønsker tror jeg ikke ændrer sig, når mulighederne indskrænker sig.
Ser vi på nogle af de årsager, som borgerne angiver, handler det bl.a. om, at borgeren ønsker en bopæl tættere på sit eget netværk eller en aktivitet i nærheden, som borgeren gerne vil benytte.
En af årsagerne kan også handle om, at det specifikke botilbud og dets målgruppe og fysiske rammer ikke matcher borgerens ønske.
Det mener SF at vi skal respektere.
Dette lovforslag kommer på baggrund af de økonomiske udfordringer, kommunerne har, med Tranæsrapportens anbefalinger i ryggen.
Men i SF mener vi ikke, at det er den rette vej til at løse det problem.
Hvorfor er det borgerne, der skal betale med livskvalitet og personlig frihed, når kommunerne har været underfinansieret i alt for mange år?
Hvorfor starter vi ikke med at sætte en stopper for profit på de kommercielle botilbud, der tømmer kasserne?
Eller burde vi ikke først udarbejde den specialeplan, vi længe har snakket om her på Christiansborg, så vi sikrer, at den faglige kvalitet er høj på botilbuddene, samt at priserne passer hertil?
Her kan vi godt se perspektivet i en form for takstmodel, som aftalepartierne vil indføre efter 2027, når solnedgangsklausulen udløber.
Og det medfører jo bare, at det bliver dyrere i sidste ende.
Selvfølgelig skal vi passe på de offentlige kroner og ikke betale overpriser, men der må i et velfærdssamfund som Danmark være plads til også at leve et liv på egne vilkår, også selv om man lever med et handicap.
Det har vi allerede sagt, da vi tilsluttede os FN's handicapkonvention tilbage i 1990'erne, og det må vi holde fast i nu i de løsninger, der er brug for at vi skal finde på det sociale område.
Derfor stemmer SF nej til lovforslaget.
Og jeg skal hilse fra Dansk Folkeparti og sige, at det også gælder dem.
Tak for ordet.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-05-06:
Tak for det.
Kommunalbestyrelsen får med det her lovforslag hjemmel til at opsige den efterlevende ægtefælle, samlever eller registrerede partner fra et botilbud, efter at personen, der er visiteret til botilbuddet, er afgået ved døden.
Det betyder, at den ubegrænsede ret til at blive i botilbuddet ændres til en mulighed for, at kommunalbestyrelsen inden for 6 måneder efter dødsfaldet kan pålægge den efterlevende ægtefælle at fraflytte stedet.
Danmarksdemokraterne stemmer imod lovforslaget, fordi vi ser det, som om lovforslaget forsøger at tage hånd om et problem, der reelt set ikke er der, og vi mener egentlig, at lovforslaget er unødvendigt.
Vi støtter principielt op om intentionen i forslaget om at skabe mere kapacitet, men vi mener, at når der er tale om fem tilfælde om året, så er det så lille et antal, at ny lovgivning ikke er nødvendigt.
Der er ikke tale om et stort problem, hvor efterlevende bliver tilbage på dyre botilbud, bare fordi de med den nuværende ordning har mulighed for det.
Vi finder det derfor ikke nødvendigt, at der laves ny lovgivning, der skal administreres, som ændrer på dette.
Så derfor stemmer vi imod lovforslaget.
Og jeg skal hilse fra Alternativet og Enhedslisten og sige, at de heller ikke støtter lovforslaget.
Karsten Filsø (SF), 2025-05-06:
Jeg vil gøre det ret kort.
SF har på linje med Alzheimerforeningen og Ældre Sagen forståelse for, at der kan være brug for at frigive § 108-boliger og -tilbud til dem, som har brug for dem.
Men man kan samtidig spørge, om vi nu med den her ændring af serviceloven løser et stort samfundsproblem.
Den tidligere ordfører var også inde på, at der ifølge regeringens i øvrigt meget gamle tal fra 2021 er tale om fem personer om året, og man kunne derfor med rette spørge, om ikke det problem burde kunne være løst med en lidt mere aktiv bolig- og socialpolitik i de berørte kommuner.
Derfor er SF's konklusion umiddelbart, at vi undlader at stemme til forslaget, samtidig med at vi i udvalgsbehandlingen vil forsøge at få klarlagt yderligere omkring de efterladtes ret til en alternativ bolig efter opsigelsen af deres lejemål.
Og jeg skal hilse fra DF og sige, at det også er deres indstilling.
Katrine Daugaard (LA), 2025-05-06:
Ja, man kan jo godt synes, at det er peanuts, der tales om, men det konkrete botilbud, jeg lige talte med ministeren om, koster 800.000 kr. om måneden, så det kan jo altså løbe op.
Og i Liberal Alliance finder vi det helt rimeligt, at man som ægtefælle til en borger, som er visiteret til et § 108-tilbud ikke som udgangspunkt kan blive boende, når denne er død, eftersom det er den afdøde ægtefælle, som er visiteret til tilbuddet.
Nogle af de her tilbud kan være meget, meget dyre.
Det kan være mange, mange millioner årligt.
Og man må da også påpege, at det er de allermest udsatte mennesker med et meget, meget stort behov for hjælp, som bor på et § 108-tilbud.
LA stemmer for forslaget.
Lotte Rod (RV), 2025-05-06:
Tak for forståelsen.
Det er, fordi der sker spændende ting i Børne- og Undervisningsministeriet, hvor jeg skal over lige om lidt.
Jeg synes, det er helt rimeligt, at der er en grænse for, hvor længe man kan blive ved med at blive boende, når ens ægtefælle, som var den, der havde retten til at være der, ikke længere er der.
Omvendt har jeg det også som ordføreren før mig sådan, at det er lidt svært på den ene side med det der med, om man, når det drejer sig om så få mennesker, så skal give den usikkerhed, der jo sætter sig i folk.
Er det det værd?
Jeg synes også, der er noget med, hvor kort man kan lave tidsgrænsen.
Det har jeg også spurgt ind til, da vi havde forhandlingerne med regeringen, og hvor regeringen sagde: Man lægger sig her op ad de regler, der i øvrigt er.
Men forskellen er jo bare, at her er der jo en, der er død.
Så ud over at man skal finde et andet sted at bo, har man jo også sorgen, og man har hele planlægningen af begravelse eller bisættelse.
Så derfor vil jeg bare sige, at selv om Radikale Venstre støtter det her forslag, så har jeg også virkelig et håb om, at kommunerne har hjertet med i det her, og at man selvfølgelig kigger på, hvad det er for nogle mennesker, og at man tager konkret stilling til, om 3 måneder er lige kort nok, eller om det er okay.
Så med de ord kan jeg støtte lovforslaget.
Frederik Bloch Münster (KF), 2025-05-06:
Tak, formand.
Med L 203 tager man jo hånd om et emne, der jo i sit princip egentlig er ret vigtigt.
For selv om det jo er klart, at pladsen skal gå videre til den næste behøvende borger, så skal man jo også udvise empati over for og forståelse for det menneske, der måtte stå tilbage i dyb sorg over at have mistet en meget kær.
Så det handler jo om at udvise respekt for borgernes penge og sørge for, at de bliver brugt bedst muligt og så målrettet som muligt, men det handler jo også om respekt for enken eller enkemanden.
Her må respekt handle om sådan helt i praktikken at give en rimelig frist for, hvornår man så skal flytte.
Og med L 203 gives kommunalbestyrelsen bemyndigelse til at opsige enkemanden eller enken med 3 måneders varsel, og kommunalbestyrelsen har således 6 måneder til at anmelde dette varsel til borgeren.
Det er ordentligt, det er respektfuldt, og det er balanceret.
Så Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.