runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Grunden til, at det her lovforslag bliver hastebehandlet – og vi har støttet, at det blev hastebehandlet – er, at det faktisk gør en forskel, om det bliver behandlet nu eller senere.
Det gør det ikke i forhold til et beslutningsforslag fra Enhedslisten om at lave et krigstribunal i Syrien.
Så det er nok det, der er den helt grundlæggende forskel på, hvorfor det ene bliver hastebehandlet og det andet ikke gør.
Jeg mener ikke, man vender Danmark ryggen, hvis man kæmper for kurderne, og jeg synes også, det er vigtigt, at vi måske i lovforslaget på en eller anden måde får præciseret, at det gør man, hvis man kæmper imod Danmark.
Der står også i lovforslaget, at det gælder, hvis man tager ned og kæmper imod Danmarks vitale interesser – i hvert fald i det udkast, jeg har set – og det synes jeg er vigtigt at holde fast i.
Hvis man tager ned til Mellemøsten og kæmper for fremmedlegionen eller for amerikanerne eller for Israel eller nogle andre, som er allieret med Danmark, så kæmper man selvfølgelig ikke imod Danmarks vitale interesser, og så bør det efter min opfattelse heller ikke medføre, at man bliver frataget sit statsborgerskab.
Det ville være urimeligt, og det kunne være fint at få præciseret det.
Det tror jeg nu altså heller ikke ligger i det, men det vil vi gerne have præciseret.
Rosa Lund (EL), 2019-10-23:
Tak for svaret.
Men ifølge det her lovforslag vil det jo så uanset hvad være ministerens afgørelse, hvilken side man har stået på.
Kan hr. Rasmus Jarlov og Det Konservative Folkeparti ikke se, at det en lille smule – faktisk ret meget – er en forskydning af magten, som man er i gang med at støtte nu her?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg har til hr. Rasmus Jarlov, er: Udgør de her mennesker ikke også en sikkerhedsrisiko der, hvor de er nu?
Altså, hr. Rasmus Jarlov taler om det, som om de kun udgør en sikkerhedsrisiko, hvis de er i Danmark.
De udgør da også en kæmpe sikkerhedsrisiko for verden og for Danmark der, hvor de er nu.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Jeg må sige, at jeg er mest optaget af sikkerhedsrisikoen i Danmark – undskyld, det er jeg.
Jeg sidder i Folketinget for at varetage Danmarks interesser og danskernes interesser.
De folk, der har stemt på mig, har ikke stemt på mig, for at jeg skal varetage sikkerhedssituationen i en landsby i Syrien.
Det er Danmarks Folketing, vi sidder i.
Jeg ved ikke, om Enhedslisten ved, hvor de sidder henne.
Og jo, man forskyder magten, når man vedtager et lovforslag.
Det gør man ved alle lovforslag.
Mette Thiesen (NB), 2019-10-23:
Tusind tak for det, og i øvrigt tak for en rigtig god tale.
Jeg kunne forstå på ordføreren, at hr. Rasmus Jarlov og Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at støtte Dansk Folkepartis ændringsforslag om også at tage statsborgerskabet fra dem, der er rejst ud og har tilsluttet sig Islamisk Stat, men som ikke har dobbelt statsborgerskab.
Jeg vil bare have ordføreren til at bekræfte, at Det Konservative Folkeparti derved sætter internationale konventioner over danskernes tryghed og sikkerhed.
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Ja, det kunne det da helt bestemt.
Jeg skal ikke kloge mig på, hvorfor det er sådan.
Jeg kan jo bare konstatere, at når der sker terrorhandlinger, er måden at bekæmpe det på, at man stiller mennesker for en domstol.
Det er, uanset om det er i Danmark, eller hvor det er henne.
Når det er borgere med dansk statsborgerskab, påhviler der den danske stat en særlig forpligtigelse til at sikre, at de får en rettergang i Danmark.
Marie Krarup (DF), 2019-10-23:
Jeg synes, det er sørgeligt.
Der var engang, da Konservative stod for Gud, konge og fædreland – i dag står de for en FN-konvention om menneskerettigheder.
Jeg kan kun begræde, at Det Konservative Folkeparti ikke tager Danmark og Danmarks sikkerhed mere alvorligt – en trist dag.
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Jamen så vil jeg da gerne præcisere over for ordføreren, at det, vi forsvarer, ikke er syrienskrigernes rettigheder, men de helt basale danske retsstatsprincipper.
Det er sådan set dem, vi forsvarer.
Vi taler for, at de bliver stillet for en domstol.
Det var bare lige de to ting, jeg lige ville præcisere.
Så vil jeg godt lige spørge ordføreren om det der med at indsamle beviser, for jeg forstår simpelt hen ikke helt det, som ordføreren nævnte i sin tale.
Det er vel også hr. Rasmus Jarlovs opfattelse, at der med den praksis, der er i dag, skal indhentes beviser, hvis man skal lægge til grund, at der er sket overtrædelse af straffelovens kapitel 11 eller kapitel 12.
Der skal vel ligge en eller anden form for bevisførelse, for det er vel ikke bare sådan noget, udlændinge- og integrationsministeren sidder og gør ud i det blå.
Der skal vel også sikres en bevisførelse, som kan garanteres her.
Forskellen er bare, om den skal domstolsprøves eller ej.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Jamen der var næsten ikke noget, jeg hellere ville, end også at holde dem ude af Danmark, som vi ved en fejl har givet dansk statsborgerskab.
Det er ikke vores opfattelse, at det er muligt, at vi kan det fra Folketingets side – ellers ville vi gerne gøre det.
Jeg synes, at det giver anledning til nogle overvejelser om, hvem vi tildeler statsborgerskab, når man kan se, at der er nogle her, som bestemt ikke burde have haft det, men som har fået det.
Så det medfører selvfølgelig en øget terrorrisiko, hvis man har terrorister i Danmark.
Enhedslisten mener så, de skal retsforfølges og puttes i fængsel i Danmark.
Hvordan ser Enhedslisten på mulighederne for at gøre det?
Altså, mener Enhedslisten, at der vil være rigtig gode muligheder for at indhente vidner, der kan forklare, hvad der detaljeret er foregået i Syrien, så den enkelte kan holdes til ansvar for det, eller vil Enhedslisten erkende, at resultatet af den politik vil være, at de får lov til at komme ind i Danmark – i modsætning til hvis vi tager deres statsborgerskab fra dem – hvor de ender på kontanthjælp, betalt af de danske skatteydere, indtil nogle af dem en dag begår terrorhandlinger i Danmark?
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Ja, vi kan jo konstatere, at det, vi står med i dag, er en konsekvens af den praksis, både den tidligere og nuværende regering har haft, nemlig at vi ikke har gjort noget for at indhente beviser.
Altså, hvis vi ville noget i forhold til det her og også i forhold til at kunne fratage statsborgere statsborgerskabet, ja, så var det jo nødvendigt at komme ned og få indhentet beviser.
Uanset om det skal foregå ved en domstol, eller om det er noget, der skal foregå administrativt inde i Udlændinge- og Integrationsministeriet, skal der jo ligge en eller anden form for dokumentation for, at det her er rimeligt.
Forskellen er bare, om det skal foregå ved en domstolsprøvelse, eller om det er noget, der foregår administrativt.
Men den danske stat kunne jo nu vælge at sige: Nu tager vi ned og indhenter oplysninger nede hos de kurdiske myndigheder.
Og det burde man have gjort for lang tid siden, hvis man havde et ønske om at straffe de her mennesker.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2019-10-23:
Tak for det.
Det ønsker vi selvfølgelig at gøre på en måde, så vi tager hensyn til det, der gør Danmark til Danmark, nemlig vores retsstatsprincipper, så jeg forstår sådan set godt ordførerens lyst til at beskytte de principper.
Jeg forstår simpelt hen bare ikke, at ordføreren ikke i højere grad tager danskeres sikkerhed mere alvorligt.
Jeg forstår ikke Enhedslistens ønske om at arbejde så hårdt for, at de her mennesker kommer inden for landets grænser.
Er det ikke en langt mere optimal situation, hvis de her mennesker bliver dømt i de områder, hvor deres kriminalitet, både mod de lokale og mod Danmark, er begået?
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Men det er jo sådan, at der ikke sker nogen domfældelse i de områder, og fordi de er danske statsborgere, påhviler der den danske stat et ansvar i forhold til det.
Og det, der er afgørende, er jo, at vi sikrer, at de her mennesker bliver dømt – at de bliver stillet for en domstol og får en straf.
Og hvis det, der er vores interesse, er at beskytte statsborgernes interesser og deres sikkerhed, jamen så skal vi sikre, at de får en dom ved en domstol.
I dag er det jo sådan, at de borgere, vi her taler om at skulle fratage statsborgerskabet administrativt, har dobbelt statsborgerskab.
Det fremgår jo tydeligt af lovforslaget, at de stadig væk har mulighed for at rejse rundt, og de har også mulighed for at rejse til Danmark.
Nogle af dem vil også have mulighed for at få ophold her i Danmark.
Der beskytter vi jo ikke nogen ved at sige, at vi nu lader være med at retsforfølge dem – at vi bare lader dem få lov til at gå rundt.
Det afgørende er da, at de skal stilles for en dommer og straffes for deres handlinger.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2019-10-23:
Ville det ikke være langt bedre, hvis vi gjorde en indsats for, at ansvaret for at retsforfølge de her mennesker gøres gældende i de områder, hvor de er i dag, så de ikke kommer tilbage til Danmark, men tværtimod bliver dømt lokalt?
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Vi kan starte med at konstatere, at regeringen i hvert fald ikke har gjort noget for at sikre, at de skulle blive dømt lokalt; tværtimod har man bare overladt det til de kurdiske myndigheder.
Når de kurdiske myndigheder har anmodet om, at vi tager dem tilbage, så vi netop kan retsforfølge dem – de kurdiske myndigheder kan bistå med bevisførelse og indhentning af oplysninger om, hvad der er foregået dernede – så har vi afstået fra det, og der bliver Danmark da nødt til at tage sin del af ansvaret, ligesom vi må have en forventning om, at andre lande gør det med deres statsborgere.
Altså, hvis ikke vores statsborgere er vores ansvar og det er os, der har ansvaret for at dømme dem, hvordan skal vi så kunne rejse det samme krav over for andre lande, nemlig at de skal retsforfølge deres statsborgere.
Det er da fuldstændig naturligt, at det bør være den danske stats ansvar, og derfor skal vi selvfølgelig sikre, at danske statsborgere får en retsforfølgelse i Danmark, og at de på den måde er sikret en retfærdig rettergang og en dom.
Jens Rohde (RV), 2019-10-23:
Ja, med risiko for at stille sådan et medløberspørgsmål – men det er jo hr. Rasmus Jarlov, der får mig op at stå.
For hr. Rasmus Jarlov problematiserer det med, hvordan man i alverden skal kunne finde beviser.
Så vil jeg jo godt spørge ordføreren, om ikke ordføreren fra andre ordførere fra Folketingets talerstol stort set hele formiddagen her har hørt den ene domsfældelse efter den anden gående på, at de er de ondeste mennesker i verden, der har begået forbrydelser?
Og så må man jo spørge, hvor beviserne for det er.
Har vi hørt nogle af dem? vil jeg spørge ordføreren.
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Nej, men jeg kan jo erklære mig fuldstændig enig, og det var også det, jeg forsøgte at svare hr. Rasmus Jarlov.
Forskellen her er jo, at der vil de beviser skulle igennem en domstolsprøvelse, for at man kan få afprøvet bevisernes validitet, hvor det, man gør her – hvor man også skal indhente beviser – er, at man så bare lader det være op til en administrativ afgørelse, og nogle gange er det så oven i købet ukendt for udlændinge- og integrationsministeren, med hvilken baggrund man træffer afgørelsen.
Men det er klart, at uanset hvad, skal der jo indhentes beviser.
Der skal ligge noget til grund for at fratage nogen statsborgerskabet, uanset om det foregår ved en domstol, eller om det foregår administrativt.
Jens Rohde (RV), 2019-10-23:
Så må jeg spørge: Hvad er det helt konkret, som Det Konservative Folkeparti mener der ved det her lovforslag forhindrer de pågældende i at komme til Danmark?
Hvad er det konkret, det her lovforslag sikkerhedsmæssigt giver af merværdi til den danske befolkning?
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Det er, at man fratager dem deres danske statsborgerskab og dermed deres rettigheder i Danmark.
Det gør det selvfølgelig også nemmere at holde dem ude af Danmark, og det er det, vi ønsker at gøre med lovforslaget.
Jeg har ikke hørt Per Stig Møller sige det sidste, men jeg er enig i, at det selvfølgelig er en stor opgave og en stor magt at give til en minister, at han kan fratage folk med dobbelt statsborgerskab deres danske statsborgerskab.
Jens Rohde (RV), 2019-10-23:
Jeg har ikke hørt nogen, der forsvarer syrienskrigerne her i det danske Folketing i dag.
Jeg har hørt nogen forsvare det danske retssamfund, og det troede jeg sådan set også at Det Konservative Folkeparti som et lov- og ordenparti stod for, men det er åbenbart en meget selektiv fortolkning af retssamfundet, som man har i Det Konservative Folkeparti.
Fred være med det.
Jeg vil godt spørge hr. Rasmus Jarlov, om han er enig med den tidligere udenrigsminister og tidligere formand for Det Konservative Folkeparti, hr. Per Stig Møller, i, at det er en meget, meget stor magt, man giver til en minister, og at man ikke kan forvente og forlange af en minister, at ministeren skal agere objektivt, da ministeren er politiker.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Rettigheder i Danmark gælder for danskere, de gælder ikke for Danmarks fjender.
Det Konservative Folkeparti sidder ikke i Folketinget for at varetage Danmarks fjenders interesser og give dem rettigheder i vores land.
Vi sidder her for at varetage Danmarks interesser.
Vi taler om Islamisk Stat.
Det er en bevægelse, som begår folkemord, massevoldtægter og forsøger at udrydde kulturer og folkeslag – en bevægelse, som stopper lastbilchauffører på landevejen og krydsforhører dem, og hvis ikke de kan recitere Koranen korrekt efter Islamisk Stats fortolkning, bliver de henrettet med nakkeskud eller ved at få skåret halsen over.
Og ikke mindst er det en bevægelse, som Danmark er i krig med.
Og når man tager ned for at kæmpe for dem, frasiger man sig alle rettigheder i Danmark.
Det er landsforræderi, og så skal man ikke komme krybende som en hund bagefter og bede om beskyttelse i Danmark.
At tage ud og spille stor kanon for at bekæmpe Danmark og komme tilbage som en tigger og kræve rettigheder i Danmark – nej tak.
Jeg hører forsvarerne for Syriensterroristernes rettigheder i Danmark her i salen påstå, at vi i stedet skal føre retssager imod dem i Danmark.
Det vil være fuldstændig umuligt.
Der vil ikke kunne findes vidner og beviser for, hvad den enkelte har foretaget sig i Syrien.
Resultatet vil ikke være, at de kommer til at sidde i et dansk fængsel; resultatet vil være, at de vil gå frit rundt i Danmark på kontanthjælp betalt af de danske skatteydere, indtil de en eller anden dag begår terrorisme i Danmark og slår nogle af os ihjel.
Vi vil ikke have dem i Danmark; de må blive nede i Mellemøsten; de har valgt Danmark fra.
Grundet den meget hurtige proces har vi ikke nået at vende alle argumenter for nogle af de ændringsforslag, som har været bragt i spil.
Det er faktisk også lidt uklart for mig lige nu, hvor mange ændringsforslag der bliver stillet af de øvrige partier.
Det vil vi gerne have lejlighed til at danne os et overblik over.
Jeg forventer dog, at vi kan støtte en solnedgangsklausul i lovforslaget.
Marie Krarup (DF), 2019-10-23:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om Det Konservative Folkeparti vil støtte Dansk Folkepartis ændringsforslag om, at de her bestemmelser i L 38 skal gælde folk med dobbelt statsborgerskab og folk med enkelt statsborgerskab.
I Dansk Folkeparti mener vi jo, at de er lige farlige, og hvis man ønsker at beskytte Danmark, må man sørge for, at begge grupper holdes uden for Danmark.
Martin Lidegaard (RV), 2019-10-24:
Det svar glæder mig rigtig meget.
Det er jo klart, at det i sidste ende ville kræve en form for FN-mandat, og at Sikkerhedsrådet er med.
Hvis Sikkerhedsrådet skal med, vil det nok være min vurdering, at Rusland skal være med – eller det skal de jo; de sidder i Sikkerhedsrådet.
Hvis man skal have Rusland med, er jeg ikke sikker på, at det her kan blive en NATO-operation.
Så tror jeg faktisk, at det i den situation godt kunne komme på tale, at man engagerer nogle andre lande.
Det kan være under EU-flaget.
Og når jeg synes, det er relevant at bringe det op her, så er det, fordi vi jo i Danmark har et forsvarsforbehold.
Vi har som land i mange, mange år været imod, at EU overhovedet skulle tænke den tanke f.eks. at kunne agere fredsbevarende sammen, og Enhedslisten har været et af de partier, der er gået forrest i den bevægelse, at EU slet ikke skulle beskæftige sig med den slags ting.
Men jeg hører, i hvert fald når det handler om kurdere, en lille opblødning fra Enhedslistens side her.
Karsten Hønge (SF), 2019-10-24:
Jeg er meget glad for Enhedslistens fleksible holdning til, hvad EU kan beskæftige sig med, og at man tydeligvis har opgivet gamle dages meget sådan rigide afvisning af alt, hvad der bare smager af forkortelsen EU.
Men jeg vil godt lige spørge til, om Eva Flyvholm kunne være sådan lidt mere præcis omkring det.
Altså, forestiller fru Eva Flyvholm sig en europæisk indsats i et andet spor end EU eller sammen med?
Men den er jo nok ikke sandsynlig, vel?
Så kan fru Eva Flyvholm lige præcisere det lidt?
Eva Flyvholm (EL), 2019-10-24:
Der skal overhovedet ikke herske nogen tvivl om, at i den her sammenhæng ønsker jeg og Enhedslisten, at vi gør alt, hvad vi overhovedet kan, for at få stoppet de her angreb og for at få Tyrkiet til at rykke ud igen.
Selvfølgelig har EU også en rolle at spille.
Det er helt klart.
Det er jo også derfor, vi bl.a. efterlyser, at man gør noget i forhold til det økonomiske spor, som jeg opfatter som EU's rigtig tunge måde at påvirke den her konflikt på lige nu.
Men jeg kan også sagtens se andre roller.
Der kan sagtens være andre initiativer, der også kan tages inden for en europæisk ramme.
Det er jeg fuldstændig åben over for, men jeg vil sige, at når det kommer til det, der handler om både fredsforhandlingerne og også spørgsmålet om indsættelse af en international styrke, så synes jeg stadig væk, at den mest oplagte løsning vil være inden for en FN-ramme, som jo er der, man typisk vil gøre det.
Så det giver i første omgang mest mening, synes jeg, at forsøge ad den vej, men jeg synes, vi skal være villige til at se på alt, hvad vi overhovedet kan, for at få skabt den sikkerhed i de områder, som er nødvendig.
Martin Lidegaard (RV), 2019-10-24:
Og jeg glæder mig jo over, at Enhedslisten anerkender, at Europa har en vigtig rolle at spille i den her sammenhæng.
Jeg er enig i, at det er vigtigt at have en dialog med kurderne, men det er jo også vigtigt på et tidspunkt at forsøge at få EU mere inddraget i en fredsløsning, hvilket kræver, at man jo også taler med nogle af dem, vi måske ikke er så enige med lige nu, herunder Tyrkiet.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at stille Enhedslistens ordfører det samme spørgsmål, som jeg stillede til ministeren: Kan Enhedslisten se for sig med den skepsis, man nu har over for EU, at EU kan og bør spille en stærkere rolle i at prøve at forhandle en fred i Syrien og at skabe, kan man sige, rammerne for også en europæisk tilstedeværelse, eventuelt i form af fredsbevarende styrker, eller er man så meget imod EU af princip, at man slet ikke ønsker, at EU skal udvikle sig den vej?
For det er jo sådan lidt, kan man sige, at give EU en ny dimension, hvis man arbejder i den retning.
Karsten Hønge (SF), 2019-10-24:
Tak for præciseringen, og det giver også, synes jeg, udmærket mening.
Eva Flyvholm (EL), 2019-10-24:
Jamen det er jo noget, vi bliver nødt til at se på.
Som sagt har vi meldt ret klart ud, at hvis der var tale om en fredsbevarende FN-styrke, ja, så ville jeg synes, det var positivt.
Hvis vi står i den nuværende situation, hvor det, der er fundamentet, er den aftale, som Rusland og Tyrkiet f.eks. har indgået, så skal man jo i hvert fald se på, hvad det er for et spil, man så indgår i.
Jeg synes, at udgangspunktet må være, at Tyrkiet skal ud af de her kurdiske områder i Syrien.
Hvis det er det, der er udgangspunktet, og man så får ryddet dem ud, og man siger, at derfor laver vi så en eller en form for international sikring i området, så synes jeg, det ville være en fornuftig aftale at indgå i, ja.
Og det er jo klart, at det skal vi være med til at diskutere hvordan man kan gøre.
Det er en af de knapper, vi kan være med til at dreje på.
Men jeg tror, at noget af det, vi allerbedst kan gøre akut nu her, er også at bruge de økonomiske sanktioner.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-10-24:
Jeg står her lidt som vikar for min gode kollega Rasmus Nordqvist.
Men bare et hurtigt spørgsmål – altså, for det første er det rigtig dejligt, at der bliver taget den her hastedebat.
Kunne ordføreren sige noget om, hvordan man kunne forestille sig, hvordan vi fastholder det fokus, som den her debat også er udtryk?
Hvad er det for nogle diskussioner, vi skal have, og i hvilke udvalg?
Og er der nogle overvejelser om, hvordan vi kan arbejde videre med det?
For det, der foregår lige nu, er jo helt ulykkeligt.
Eva Flyvholm (EL), 2019-10-24:
Tak for det.
Jeg er netop meget, meget enig i, at det, der foregår lige nu, er helt ulykkeligt.
Og jeg synes, at når vi går herfra i dag med en fælles forståelse af, at det danske krav også er, at Tyrkiet skal trække sig ud af de her områder, så skal vi blive ved med at arbejde for, hvordan vi kan lægge pres på dem for at nå frem til det resultat.
Og det skal vi gøre både i Europaudvalget i forhold til EU-politik, og det skal vi gøre i de sammenhænge, hvor man snakker om menneskerettigheder, for der er virkelig, virkelig store menneskerettighedsproblemer i den invasion, vi ser her, og i øvrigt også i Tyrkiet.
Og det skal vi jo selvfølgelig også gøre i Forsvarsudvalget og alle de steder, vi kan komme til det, for det her spiller jo sikkerhedspolitisk rigtig meget ind.
Og jeg synes også, at der – set fra mit perspektiv og fra Enhedslistens side – er en helt oplagt pointe i, at vi er nødt til f.eks. at tage et ansvar for at få hentet nogle af de børn og familier, der sidder i de lejre dernede, hjem, både af humanitære grunde, men også af sikkerhedspolitiske grunde; at få taget ansvar for, at de IS-krigere, som sidder i de områder, bliver retsforfulgt.
Altså, der er rigtig mange steder, vi kan gøre noget her.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-10-24:
Altså, nu var der nogle spørgsmål lige før, som jeg egentlig hørte mest var lidt drilleri i forhold til Enhedslistens Europapolitik, og det er det her ikke, skal jeg lige understrege.
Det, som jeg har lyst til at høre, er: Hvordan ser man EU's rolle i en eventuel løsning?
For det er jo oplagt, at det her er en fælleseuropæisk dagsorden.
Jeppe Kofod (S), 2019-10-24:
Som jeg også svarede hr. Martin Lidegaard, ligger der ikke noget forslag fra Tyskland endnu.
Hvis der kommer et forslag, er det noget, vi bestemt vil drøfte med Tyskland, altså hvad der er af muligheder.
Som sagt er ethvert forslag og enhver idé, som vi også selv arbejder hårdt på, og som kan skabe en stabilisering og bane vejen for en politisk løsning i Syrien, noget, vi kan støtte.
Og derfor er det også vigtigt for regeringen, som jeg har nævnt, at støtte FN-sporet, og at Europa kan spille en kæmpe rolle qua f.eks. vores store humanitære hjælp – det er der jo flere europæiske lande, der er engageret i – og også forhåbentlig en fremtidig genopbygningsbistand til Syrien, når der engang er kommet en løsning på konflikten.
Og det er vigtigt, at vi tager drøftelsen i EU om, hvordan vi kan sikre og omsætte vores betydning for Syrien i konkret indflydelse politisk til at sikre stabilitet på jorden.
Men altså, hvis der kommer et tysk forslag, vil vi kigge på det og se, om vi kan finde ud af sammen med de andre allierede lande, hvordan vi kan bidrage til det.
Søren Espersen (DF), 2019-10-24:
Tak til udenrigsministeren for besvarelsen.
Jeg vil egentlig spørge om USA's tilbagetrækning, som jo kom meget overraskende.
Det er jo ikke, fordi USA har ret mange tropper tilbage, jeg tror ikke engang, det var over 1.000 tropper, og det var mere symbolsk, at man trak sig ud.
Jeg vil egentlig spørge udenrigsministeren, hvad man skal lægge i det her.
Vi ved alle sammen, at USA er blevet lidt træt af Mellemøsten, og man kan godt forstå det, for næsten uanset hvad de gør, bliver de kritiseret – hvis de er der, bliver de kritiseret, og hvis de ikke er der, bliver de også kritiseret.
Men jeg vil gerne spørge udenrigsministeren, om han føler, at det her er en ny stil, og at vi vil komme til at se mere af den isolationisme, som også engang var kendetegnet for USA.