Søren Søndergaard (EL), 2025-10-24:
Allerede i 2016 bebudede den daværende udlændinge- og integrationsminister, at det skulle være så utåleligt som muligt at være på tålt ophold i Danmark.
Det lykkedes hende langt hen ad vejen med en række kraftige stramninger af reglerne og indførelse af nye pligter, som personer på tålt ophold skulle opfylde, og hvis ikke de gjorde det, kom de i fængsel.
Nu indleder regeringen så et nyt stramningskorstog for at gøre livet endnu mere utåleligt for de pågældende – hvis man altså kan gradbøje ordet utåleligt i forhold til de for nogles vedkommende relativt absurde restriktioner, der allerede er pålagt de mennesker, det drejer sig om.
Lad os lige et øjeblik opholde os ved begrebet tålt ophold.
At være på tålt ophold betyder, at man ikke kan udsendes med tvang fra Danmark, fordi det indebærer en risiko for, at man bliver torteret eller i værste fald henrettet, hvis man bliver sendt til det land, hvor man har statsborgerskab.
Når man nu gør tålt ophold om muligt endnu mere utåleligt, forsøger man altså, og det bliver jo også sagt åbent, at lægge et pres på mennesker, for at de – med fede gåseøjne – frivilligt skal rejse til et land, hvor de risikerer tortur eller henrettelse.
Jeg gentager: frivilligt rejse til et land, hvor de risikerer tortur eller henrettelse.
Det er det, regeringen har gang i med det her forslag.
Mest indgribende
er den daglige meldepligt og det generelle forbud mod at køre bil.
De to regler vil yderligere fremme isolationen af de mennesker, der er pålagt at bo på Udrejsecenter Kærshovedgård, som ligger i et øde plantageområde i Ikast-Brande Kommune.
Nogle af de beboere har ægtefælle og børn i Danmark, og de har hidtil i et vist, meget begrænset omfang haft mulighed for at besøge deres børn.
Det bliver nu endnu sværere, fordi regeringen med de her nye regler håber at kunne presse flere mennesker til at rejse hjem med risiko for tortur og henrettelse – og nok mere afgørende, fordi Socialdemokratiet håber at kunne få nogle vælgere til at vende tilbage til liste A i stedet for at sætte deres kryds ved liste O.
I høringsnotatet til lovforslaget skriver ministeriet, at formålet med den intensiverede meldepligt er – og jeg citerer: at sikre, at myndighederne løbende har kendskab til, hvor udlændingene opholder sig.
Citat slut.
Altså, nogle gange føler man, man har en regering, der opholder sig i det forrige årtusinde.
For hvis det, der står her, virkelig var formålet – at vide, hvor folk opholder sig – så kunne man jo bare tilbyde beboerne på Kærshovedgård en gps-fodlænke som alternativ til opholdspligten på centeret.
Så ville de beboere, der ønsker at leve sammen med deres familie i Danmark, have mulighed for det, og samtidig ville politiet og Hjemrejsestyrelsen have mulighed for at vide præcis, hvor den enkelte person er, have styr på personen, og hvis de pønsede på at gøre noget ulovligt eller gjorde noget ulovligt, så ville man øjeblikkelig kunne knytte dem til gerningsstedet, tage dem ind og dømme dem, sætte dem i fængsel.
Det har jo konsekvenser, hvis man begår kriminalitet i Danmark.
Så det ville utvivlsomt også have en kriminalitetsforebyggende effekt, fordi politiet omgående ville kunne knytte dem til et eventuelt gerningssted.
Det kunne man gøre, hvis formålet virkelig var at kende en persons ophold.
Men det er tydeligvis ikke det egentlige formål med lovforslaget.
Formålet er at gøre livet så utåleligt som muligt for den pågældende, og en gps-fodlænke om benet er ikke utåleligt nok for regeringens smag.
Stramningerne i det her lovforslag – bortset fra en enkelt om knivloven, hvor jeg tror jeg har det som de fleste: at man ikke fatter, hvorfor den ikke allerede er gældende på udrejsecentrene – går helt grundlæggende den forkerte vej, og Enhedslisten kan ikke støtte lovforslaget.