runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Samira Nawa (RV), 2022-02-22:
Tak, formand.
Ligestilling er en vigtig værdi for ikke bare Radikale Venstre, men bredt – og jeg skal nok lade være med at tage alle til indtægt – i Folketinget, i befolkningen og i Danmark.
Det er alligevel, som om der, hver gang der er ligestilling på dagsordenen, graves nogle grøfter, og de bliver ofte gravet dybere, end de har været tidligere.
Det ærgrer mig rigtig meget, for det er jo, som om vi grundlæggende er enige i målsætningen om, at vi gerne vil have et land, hvor ligestillingen lever i bedste velgående.
Sådan er det bare ikke i dag.
For mig og for Radikale Venstre er ligestilling at have lige muligheder, og sådan er det ikke i dag.
Kvinder og mænd har ikke de samme muligheder for at sidde med rundt om bestyrelsesbordet f.eks. Det er der jo lavet talrige undersøgelser af.
Det er også sådan, at man har lavet helt konkrete eksperimenter.
Der er det sådan, at både mænd og kvinder vurderer mænd som dynamiske og stærke, når de læser en mands ansøgning, og mænd og kvinder vurderer den samme ansøgning, men sendt med et kvindenavn, som: Arh, hun er lidt dominerende og også lidt irriterende.
Der er altså en forskel, og det betyder, at der ikke reelt er lige muligheder.
Når vi så ser på, hvor Danmark rangerer på den globale verdensrangliste, er det sådan, at der i det her spørgsmål, der handler om kvinder i ledelse og på ledende poster, er 100 lande, der ligger foran os.
Der er altså 100 lande, der er bedre end Danmark, når det gælder ligestilling.
Det synes jeg er ret vildt.
Noget af det, som jeg også støder på i den her debat, og som også var oppe lige før i spørgsmålet om, om man ville i Deadline, hvis man var blevet valgt ind, fordi man er kvinde, er det her med, at det at være kvinde på en eller anden måde bliver stillet op som en modsætning til at være kompetent
Det gør sig altså ikke altid gældende.
Man kan sagtens være både kvinde og kompetent, have den rette uddannelse og alle de rigtige kvalifikationer og alligevel blive valgt fra på grund af det, som jeg startede med at nævne, nemlig at der bliver set forskelligt på mænd og kvinder.
I Radikale Venstre fremsatte vi et beslutningsforslag, B 91, som jeg husker det, længe før vi kendte til corona, og regeringen stemte imod beslutningsforslaget.
Men vi lavede en god aftale om, at vi skulle kigge videre ned ad det spor om måltal.
Men det har jeg forståelse for, når der har været den særlige situation med corona, og når virksomhederne i øvrigt også har haft meget andet at tænke på, men nu er vi her med nogle måltal.
I mellemtiden er vi i Radikale Venstre gået et skridt videre, og vi vil gerne diskutere egentlige kvoter, så vi også får skubbet på udviklingen og får ligestilling hurtigere end om 102 år, som ordføreren for SF sagde.
Tak for ordet.
Astrid Carøe (SF), 2022-02-22:
I skal helt bestemt have lov til at bestemme, hvem der skal sidde i den bestyrelse.
Det her handler i øvrigt også om måltal, så I må også selv bestemme, hvilke måltal I sætter for jeres bestyrelse for, hvor mange af det underrepræsenterede køn I skal have med i den.
Jo, man kan helt selv bestemme.
Der kommer ikke nogen og siger: I skal vælge det og det menneske.
Men man skal tænke over den diversitet, der er i bestyrelsen.
Der er 50 pct. kvinder i det her land og rigtig mange kompetente blandt dem.
Preben Bang Henriksen (V), 2022-02-22:
Ja, det er fint, men det ændrer jo ikke på det principielle i, at der pludselig er nogle andre mennesker, der skal bestyre de penge, som hr. Ole Birk Olesen, fru Birgitte Bergman og jeg har investeret i det her selskab.
Kan vi da ikke selv få lov at finde ud af, hvem der er bedst til at passe på vores penge?
Skal staten kunne sige: Det skal ikke være dem, I har besluttet, det skal være nogle helt andre mennesker?
Er det rimeligt?
Samira Nawa (RV), 2022-02-22:
Det, jeg sagde før i forhold til de ubevidste bias, er ikke forskelligt fra det andet, jeg sagde, om, at der er kvinder, der bliver valgt fra.
For det er jo netop konsekvensen.
Konsekvensen ved, at der er en struktur og en kultur omkring, hvordan vi vurderer mænd over for kvinder, der har de fuldstændig samme kompetencer, viser sig jo også helt konkret i nogle sager, hvor det netop ender med, at nogle bliver valgt fra, og at andre bliver valgt til.
Susanne Zimmer (FG), 2022-02-22:
Nu snakker vi ikke kvoter her, men jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad er ministerens ambitioner om, hvordan fordelingen skal være mellem mænd og kvinder, sådan i brede termer?
Trine Bramsen (S), 2022-02-22:
Pointen med den her debat og det her forslag er jo at sikre, at enhver bestyrelse og enhver ledelse kigger på sig selv og ser på: Har vi en sammensætning, som afspejler befolkningen?
Kigger vi de rigtige steder hen, når vi udpeger nye medlemmer til bestyrelsen?
Der må vi bare konstatere, at det desværre ser rigtig skidt ud i dag.
Det ser rigtig skidt ud, når vi kigger på tværs af det.
Men det er ikke det, vi diskuterer her.
Det er at sikre, at vi får nogle metoder og bliver opmærksomme på det.
Vi skal kigge rundt i bestyrelseslokalerne for at se, om begge køn sidder der, om de afspejler de kompetencer, der generelt er i befolkningen.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-02-22:
Jeg er godt klar over, at tallene handler om børsnoterede virksomheder og andre virksomheder, men hvis ministeren har nogle tal for, at udviklingen er anderledes i offentlige institutioner, vil jeg gerne se dem.
Jeg har ikke set dem, men jeg mener faktisk, at de følger den samme kurs opad.
Jeg har et andet spørgsmål: I en del af de her bestyrelser er der, hvis det er en bestyrelse på syv personer, en medarbejderrepræsentant, en, der er valgt af forbrugerne – hvis der er forbrugere – til at sidde i den bestyrelse, og så er der et politisk udpeget medlem.
Hvis det nu er mænd, der er blevet demokratisk valgt, bliver man nødt til, for at man kan opbygge det andet, at vælge kvinder til de fire sidste poster, selv om det måske ikke er dem, der er de mest kompetente til at sidde der.
Er det ikke et problem?
Trine Bramsen (S), 2022-02-22:
Nu hørte jeg også ordførerens ordførertale, og jeg tror, at ordføreren blander to forskellige forslag sammen.
Det, vi diskuterer her og nu, er et lovforslag, der handler om offentlige institutioner.
Om lidt kommer erhvervsministeren med det forslag, som jeg tror ordføreren her stiller spørgsmål om, nemlig de private bestyrelser.
Jeg vil også sige, at vi heller ikke diskuterer kvoter her.
Det er der også flere der har sagt.
Det er ikke kvoter, vi diskuterer, men måltal.
Det handler om, at man opstiller måltal og metoder til, hvordan man kommer frem til at udvælge både mænd og kvinder til sin ledelse og bestyrelse.
De to søjler bliver vi nødt til at få til at følges ad.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-02-22:
Erhvervsstyrelsen laver jo en opgørelse over antallet af kvinder i bestyrelser osv.
Der kan vi se, at der inden for de sidste 4 år – fra 2017 til 2021 – er sket en stigning på 6 pct.
Hvis den udvikling fortsætter, og det er der ikke noget der tyder på den ikke skulle gøre, vil vi inden for 10 år have nået de 40 pct. Det kan jeg høre åbenbart ikke er hurtigt nok for regeringen, men hvor hurtigt skal det så ske?
Den lineære fremskrivning siger, at vi om 10 år opfylder de 40 pct., som man siger er det, der skal være måltallet.
Men hvad er så hurtigt nok, hvis 10 år ikke er hurtigt nok?
Så må man jo have en anden forudsætning, for det er regeringens egne tal, der siger, at man faktisk vil have opnået det om 10 år.
Det siger man så ikke er hurtigt nok, og derfor skal vi gøre mere, men hvor hurtigt skal det så ske?
Susanne Zimmer (FG), 2022-02-22:
Vi i Frie Grønne sætter stor pris på, at regeringen som aftalt er gået videre med det her forslag for at fremme ligestillingen og en ligelig kønssammensætning i bestyrelser, virksomheder og i de øverste ledelseslag i staten og kommunerne.
I marts stemte vi i Frie Grønne for en vedtagelsestekst, som det her forslag burde have taget udgangspunkt i.
Folketinget noterer sig, at regeringen ønsker at iværksætte nye initiativer for at understøtte en bedre repræsentation«.
Det lever det her forslag ikke helt op til, og det giver ingen mening, at der netop foreslås flere måltal, når vi i marts blev enige om, at måltal ikke virker efter hensigten.
Det er jo præcis det modsatte af, hvad vi har lovet.
Vi havde håbet, at regeringen var kommet med et forslag, der kunne gøre en forskel, i stedet for bruge en metode, som vi allerede har set ikke giver resultater.
Lad os lære af de erfaringer, vores nabolande har gjort sig.
I både Norge og Island kan man se, at det har haft en reel effekt at indføre kønskvoter.
Begge lande ligger i toptre på listen i »Global Gender Gap Report« modsat Danmark, som ligger helt nede på en 29.-plads.
Så langt er vi bagud i Danmark, og det er simpelt hen ikke godt nok.
Bekymringen for at indføre virksomme tiltag går ofte på, at man er bange for at presse erhvervslivet yderligere, især her efter coronanedlukningen, hvor erhvervslivet i forvejen har haft rigtig pressede kår.
Men lad os igen se på et land som Norge.
Her er der intet, der tyder på, at indførelsen af kønskvoter har været en belastning for virksomhederne – tværtimod.
En undersøgelse lavet af Den Internationale Valutafond har vist, at virksomheder med kvinder i direktionen og bestyrelserne har en markant højere rentabilitet.
Hvis én mand i topledelsen erstattes af en kvinde, stiger virksomhedens lønsomhed med 8 pct.
Så lad os nu få gang i snart at få udarbejdet nogle rigtige tiltag, som kan udjævne den ulighed, vi har på arbejdsmarkedet.
I Frie Grønne har vi en vision om et samfund, hvor alle er lige.
Vi vil føre an i kampen for, at alle borgere opnår de samme rettigheder og har samme adgang til samfundet uanset køn, hudfarve, religion eller seksualitet.
Og hvis vi skal opnå det, er vi nødt til at udfordre status quo.
Derfor mener vi, at vi må gøre mere.
Ligestilling mellem mænd og kvinder er en god begyndelse, men vi vil mere.
Vi mener, at det er lige så vigtigt at inddrage vores samfunds minoriteter, herunder bl.a. folk med andre kønsidentiteter og etniske minoriteter.
Selv om det her forslag langtfra er, hvad vi har ønsket os, støtter vi det stadig væk.
Vi gør os håb om, at vi kan bruge det som udgangspunkt for at lave en mere ambitiøs plan for ligestilling mellem kvinder og mænd – et lovforslag, der forpligter og reelt handler på at fremme ligestilling i Danmark.
Ole Birk Olesen (LA), 2022-02-22:
Der findes stillinger og hverv i det her samfund, hvor køn har betydning.
Vi har et meget stort ønske om, at vi skal have flere fremtrædende kvinder i vores folketingsgruppe.
Vi fik jo kun valgt fire sidste gang, og den ene forlod os, og vi er tre mænd tilbage.
Det synes vi ærlig talt er lidt skævt, så for os er det en kvalitet, hvis vores kandidater har noget hunkøn, for vi har for lidt af det.
Vi vil gerne repræsentere befolkningen bredt.
Vi vil gerne også tale til kvindelige vælgere, der kan identificere sig mere med kvindelige politikere, og for os og i politik er det derfor en kvalitet, at man er af et andet køn end det, der er flest af.
Men så er der jo andre områder, hvor det er fuldstændig ligegyldigt, om personen er mand eller kvinde – bør i hvert fald være det.
Hvem er leder af børnehaven?
Er det en mand eller en kvinde?
Hvis jeg skulle ansætte den leder, ville jeg sige: Det er fuldstændig ligegyldigt, vi skal bare have den bedste.
Og hvis den bedste er en kvinde, ville jeg være ligeglad med, om 90 pct. af mine institutionsledere i kommunen også er kvinder eller måske endda 95 pct. eller måske endda 98 pct.
Jeg ville bare tage kvinden, fordi hun var den bedste, fuldstændig uagtet at hun så ville melde sig i en gruppe af i forvejen mange, mange kvinder.
Sådan er det jo også i de lederstillinger, hvor der er mange mænd.
Vi synes, at alle offentlige institutioner og alle offentlige selskaber skal have det mål at ansætte de bedste ansøgere og de bedste kandidater og prøve at lukke øjnene for, om de er mænd eller kvinder, om de er fra Aabenraa eller fra Aalborg.
Det er ligegyldigt, det burde være ligegyldigt.
Om de er født i Danmark, eller om de er født i udlandet, er også ligegyldigt.
Hvad kvalifikationerne er, er det afgørende.
Derfor støtter vi ikke, at der er måltal i dag, og vi støtter ikke det her lovforslag om, at man vil stramme op på måltallene og gøre dem endnu mere styrende for, hvordan man skal ansætte i det offentlige og i offentlige selskaber.
Vi stemmer imod.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-02-22:
Jeg troede faktisk, vi var kommet videre.
De ord er faktisk ikke mine, men kommer fra en ung selvstændigt erhvervsdrivende kvinde, som jeg talte med den anden dag.
Hun følte sig taget til indtægt for en dagsorden, som var ufattelig nedsættende og devaluerende over for hendes køn, og at der var organisationer og også politiske partier, som nu mente, at hun pludselig skulle tilhøre det svage køn.
Hun tænkte: Ærlig talt, hvad bilder de sig ind?
For hun betragter på ingen måde sig selv som en del af det svage køn, og hun vil ikke finde sig i det.
Jeg må sige, at jeg ikke kan andet end give hende ret.
For der, hvor jeg færdes – og det er både her i det politiske og i det offentlige og også i det private erhvervsliv – møder jeg altså ikke nogen norm, hverken blandt mænd eller kvinder, som gør, at man ser kvinder som det svage køn og slet ikke som et køn, der har brug for lovgivning, som gør, at de ikke behøver at præstere lige så godt som det andet køn.
Prøv lige at tænke: Man vil lave lovgivning, som gør, at ét bestemt køn ikke behøver at præstere lige så godt som det andet køn.
Det er jo vel definitionen på diskrimination.
Men hvad er det så egentlig, der er den reelle dagsorden?
Det er jo, fordi der er kommet en dagsorden, hovedsagelig kørt frem af en gruppe af nyfeminister, som har fået politiske partier med på vognen, så det nu ikke handler om, at man skal arbejde for noget; nej, det handler om, at så længe man har det rette køn, skal man kunne få det, uden at man rent faktisk arbejder for det.
Det har jo intet med ligestilling at gøre.
Hvad er det for et signal, man sender til unge kvinder og piger – at de først og fremmest er defineret ved deres køn og ikke af, hvilke egenskaber de har, hvilke kompetencer de har, hvilke menneskelige egenskaber de har, og om de har en profil, der passer til den virksomhed eller noget andet?
Så jeg er meget enig med den unge erhvervskvinde, jeg mødte, som spurgte: Er vi da ikke kommet videre, end hvor vi først og fremmest ser hinanden som køn?
Derfor kan vi i Nye Borgerlige selvfølgelig overhovedet ikke støtte et lovforslag, som på den måde rykker os tilbage til en fortid, hvor vi først og fremmest kigger på hinanden baseret på køn og glemmer kompetencer, evner og flid.
Så derfor kan vi ikke støtte det.
Birgitte Bergman (KF), 2022-02-22:
Jamen jeg tror da, at der er ting, der godt kunne gøres bedre.
Jeg tror, at man i headhuntingprocessen godt kunne have mere opmærksomhed på de forskellige profiler, på de forskellige køn – ingen tvivl om det.
Jeg tror også på, at de i netværk derude godt kunne kigge ud over deres eget netværk, altså dem, man normalt ville henvende sig til, men det kræver jo også, at man får øje på hinanden.
Og der tror jeg, at både mænd og kvinder har en opgave i at gøre opmærksom på hinanden.
Astrid Carøe (SF), 2022-02-22:
Okay, det er jo rigtigt nok, at der er kvinder, der ikke vil i bestyrelser og ledelser, og der er også masser af mænd, der ikke vil og ikke kommer til det og aldrig nogen sinde kommer i nærheden af en post.
Det er heller ikke det, vi siger, altså at alle kvinder skal sidde i bestyrelser og ledelser, men 75 pct. vil gerne.
Altså, det er mange, så det er en myte, at kvinder ikke vil; det er ikke rigtigt.
Når man spørger kvinderne, vil de gerne have ledelsesansvar.
Så det er jo i hvert fald ikke forklaringen, og jeg synes ikke, at ordføreren kommer med en forklaring på det eller et bud på, hvad vi så kan gøre.
Vi har fået kvinderne ind på de lange videregående uddannelser, og kvinderne vil gerne, så hvad er det, vi kan gøre?
Hvad er det, der gør, at kvinderne ikke er der i dag?
Birgitte Bergman (KF), 2022-02-22:
Jeg synes, at tallene begynder at se ret positive ud.
Det kan godt være, at det ikke går lige så stærkt, som ordføreren ønsker det, men jeg synes, at tallene går i den rigtige retning.
For os er det jo ikke et mål, at der skal sidde lige præcis 50 pct. kvinder og 50 pct. mænd.
Det her handler jo også om kvinderne selv; det er jo ikke alle kvinder, der har det ønske om at komme i toplederstillinger eller at sidde i bestyrelser.
Og jeg synes ærlig talt ikke, at det, der er i den her debat, med en tvangskvoteordning er vejen at gå.
Astrid Carøe (SF), 2022-02-22:
Jeg havde egentlig tænkt, at jeg ville spørge ordføreren, hvordan ordføreren ville have det med gang på gang på gang at blive fravalgt til Deadline, fordi hun er kvinde.
For det er jo det, vi kan se Deadline har gjort, indtil man faktisk begyndte at kigge på de her tal.
Men spøg til side, lad os snakke reelt om det her.
Ordføreren siger, at man gerne vil se flere kvinder i ledelseslagene, at man gerne vil se flere kvinder i bestyrelserne, men man vil ikke hjælpe kvinderne derop.
Når kønsforskere nu siger, at det er, fordi de er kvinder, at det er, fordi der er en bias, der gør, at de bliver valgt fra undervejs, så mener ordføreren ikke at det er det, der er tale om, altså at det er, fordi de er kvinder.
Hvad skyldes det så?
Hvorfor er det så, at selv om kvinder nu får lange videregående uddannelser og 75 pct. af unge kvinder gerne vil i ledelser og bestyrelser, så kommer de stadig væk ikke derind?
Trine Bramsen (S), 2022-02-22:
Vi kan i hvert fald konstatere, at når vi kigger bredt ud på bestyrelseslokaler og ledelser, ja, så er der en underrepræsentation af kvinder, og det er jo den, vi ønsker at få op.
Men målet med det her er jo at sikre, at man i bestyrelserne og i ledelserne tager nogle andre briller på og får øje på, at der er nogle andre kompetencer end dem, man måske normalt ville få øje på, nogle andre end dem, man normalt ville tillægge værdi som bestyrelsesmedlemmer eller ledelsesrepræsentanter.
Og det tror jeg er en god og sund øvelse for alle, for ellers er det jo, at man kommer til at reproducere den måde, man har været vant til at være bestyrelse eller være ledelse på, og kigge efter det, man har haft tidligere, i stedet for faktisk også at vælge nogle, der kan ende med at have rigtig stor betydning for den her offentlige institution eller virksomheds fremdrift.
Astrid Carøe (SF), 2022-02-22:
Man er meget interesseret i, hvad jeg kommer til at svare på spørgsmålet om, om jeg vil i Deadline, fordi jeg er kvinde.
Nej, det vil jeg ikke; jeg vil i Deadline, fordi jeg har nogle kompetencer.
Men jeg synes, det er godt, at Deadline overvejer, om man altid vælger mænd, når der også er kvinder, der har de samme kompetencer, og derfor synes jeg, det er rigtig fint, at man arbejder med det i bl.a. Deadline og også i Debatten og alle mulige andre tv-programmer.
Lige om lidt skal vi diskutere måltal i private virksomheder, så vi kan godt tage det nu, men det her handler jo sådan set om offentlige virksomheder.
Jeg synes, det er rigtig godt, at man får rystet posen.
Så lille en bestyrelse er jeg ret sikker på ikke vil være involveret i det her, men at man i de store virksomheder i Danmark, som jo egentlig også er der, hvor vi har de største problemer, får rystet posen og lige får tænkt over, om man kan gøre noget for diversiteten, synes jeg er rigtig fornuftigt.
Preben Bang Henriksen (V), 2022-02-22:
Jeg tror, ordføreren glemte at svare på fru Birgitte Bergmans spørgsmål om, hvordan det ville være at blive inviteret i Deadline, fordi man er kvinde, men nu er muligheden for det der.
Supplerende vil jeg spørge om noget andet.
Lad os sige, at vi er tre personer herinde, der sætter hele vores opsparing i et aktieselskab, og at det faktisk går rigtig, rigtig godt, og at vi udpeger en bestyrelse til at passe på vores penge – det kan f.eks. være en bestyrelse bestående af tre mænd eller tre kvinder for den sags skyld – og at der så kommer nogle andre mennesker, i det her tilfælde staten, og siger: Nej, de skal ikke passe på jeres private penge; det er nogle andre mennesker, der skal det.
Synes ordføreren, at det er en rimelig frihedsgrad, at man får trukket det ned over hovedet?
Lars Aslan Rasmussen (S), 2022-02-22:
Og tak for talen, og velkommen til ordføreren; jeg tror, det er den første debat.
Jeg vil spørge, om ordføreren ligesom anerkender, at det er et problem, når der i nogle bestyrelser er en sjettedel eller en fjerdedel kvinder, i betragtning af at 50 pct. af befolkningen er kvinder.
Og som det også blev sagt af ordføreren fra Radikale Venstre, er kvinder jo ret godt med, hvad angår uddannelsesniveauet.
Altså, for hvis ordføreren anerkender det, er der så andre ting, som Venstre ligesom mener man kan gøre, end at kigge på uddannelse?
Maja Torp (V), 2022-02-22:
Jamen som jeg også var inde på i min tale, synes vi i forhold til det her med, at der er nogle sanktioner, hvis ikke man lever op til måltallene, at vi er ovre i kvoter.
Samtidig kan man sige, at der også bare er nogle brancher, hvor det bliver rigtig, rigtig svært at få så stor en andel af kvinder, ligesom det i andre brancher kan være svært at få så stor en andel af mænd.
Så for nogle brancher kan det være nærmest umuligt at leve op til de her måltal.
Samira Nawa (RV), 2022-02-22:
Så har jeg et lidt andet spørgsmål.
Nu er der jo også et EU-direktiv på vej, hvor der har været et blokerende mindretal på det her spørgsmål, men det ser ud til at være lidt i opløsning.
Og jeg kender i hvert fald Venstre som et EU-begejstret parti, som også er stolt over og glad ved de ting, der kommer fra EU.
Hvordan forholder Venstre sig til det direktiv?
Maja Torp (V), 2022-02-22:
I forhold til det med uddannelsesvalg ved vi også, at der er nogle uddannelser, som skaber en mere direkte vej til ledelse.
Altså, hvis vi eksempelvis er ovre i STEM-uddannelserne, er der flere dér, der bliver ledere, hvor det med mange af de uddannelsesretninger, kvinder tager, er sådan, at det måske ikke så meget er den direkte vej til topledelsesposter og bestyrelser.
Så der er noget dér, vi kan kigge på.
I forhold til kvoter kan vi se fra erfaringerne i Norge, at godt nok ser det ud til at virke, fordi man selvfølgelig tvinger de norske bestyrelser til at opfylde nogle bestemte måltal eller kvoter, men vi kan jo også se fra de evalueringer, der er lavet, at det er de samme kvinder, der sidder i bestyrelserne.
Og der kan man sige: Jamen er der så reelt tale om mere ligestilling?
Og godt nok står der ikke direkte her, at det er kvoter, men når det er sådan, at der kan følges op med sanktioner, hvis ikke man opfylder måltallene, så ser vi det som det samme.
Samira Nawa (RV), 2022-02-22:
Men jeg får lyst til at spørge Venstres ordfører om noget nu, hvor der ikke er sket noget med de her, hvad skal man sige, lidt blødere initiativer igennem tiden.
Når nu der ikke er sket noget, synes jeg at man, når nu man hylder intentionen og målet omkring ligestilling, skylder at svare på, hvad det så er, der skal til, hvis ikke det er de her måltal, hvis ikke det er kvoter, som jeg i øvrigt synes er noget helt andet end det, der er i det her lovforslag.
Ordføreren svarer, at det er noget med uddannelsesvalg og sådan nogle ting, men vi må jo også bare erkende, at kvinder er kommet med på uddannelsesvognen og jo også på flere stræk har overhalet mænd.
Så jeg synes stadig væk, at man skylder et svar på, hvad løsningen så egentlig er.
Samira Nawa (RV), 2022-02-22:
Mange tak.
Så vil jeg på vegne af Radikale Venstre, SF og Enhedslisten bede om, at forslaget kommer tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling, og jeg vil også bede om, at de ændringsforslag, der er stillet af ministeren uden for betænkningen, og som fru Karina Lorentzen lige adresserede, kommer til afstemning.
Specifikt har vi brug for, at ændringsforslag nr. 33 kommer til afstemning; jeg ved ikke, om det kan skilles ud og komme til afstemning, eller om det er dem alle sammen, men, ja, ændringsforslagene stillet af ministeren vil vi gerne have afstemning om.