runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-03-25:
Tak for ordet, og tak til Venstre for at fremsætte et beslutningsforslag på det her område.
Som jeg også gav udtryk for før, synes jeg, det er enormt vigtigt, at vi kommer i gang med at få fundet nogle løsninger.
Det er der virkelig brug for i den situation, vi står i nu, og jeg er fuldstændig enig med Venstre, hvad angår de to hovedbehov, man ser.
Det ene er at få løftet flere ufaglærte, som var det, jeg selv adresserede før, og så er der det andet, der handler om den grønne omstilling.
Vi ved, at flere af de her institutioner er lukningstruede nu, så derfor er der virkelig behov for, at der sker noget.
Derfor tror jeg også, at det, vi har brug for nu, ikke så meget er et nyt analysearbejde, men mere, at vi kommer i gang med nogle forhandlinger.
Det kan vi måske godt vente på, men så kan vi nok heller ikke vente meget længere.
Derfor synes jeg som sagt heller ikke, at det, der er brug for, er at se på det hele forfra igen.
Det, der er vigtigt for os i Radikale Venstre, er, at vi får kastet en økonomisk redningskrans ud til institutionerne.
Det hører jeg egentlig et tilsagn om fra regeringen.
Dog vil jeg sige, at jeg oprigtig talt faktisk er en lille smule forvirret, men det kan være, at jeg får lejlighed til senere at blive oplyst om, hvad den præcise rækkefølge i forhandlingerne er.
Vi er i gang med nogle forhandlinger nu om institutionslovgivning, og dem ser jeg også for mig at vi nok godt kan afslutte inden.
Så er der også nogle forhandlinger om nye udbud af ungdomsuddannelser, og her er min pointe, at inden vi begynder at oprette noget nyt, er der behov for, at vi får reddet de eksisterende uddannelser, som er lukningstruede.
Derfor er det vigtigt for os, at vi meget snart får fundet en løsning på det, og der glæder jeg mig så over, at også Venstre vil være med til at presse på for det, og selvfølgelig også over, at regeringen umiddelbart har givet et tilsagn her.
Og som jeg forstod det, har regeringen endda givet tilsagn om ikke bare, at vi skal påbegynde forhandlingerne, men også afslutte dem inden sommerferien.
Det sidste er jo en vigtig detalje i den sammenhæng.
Så jeg vil sige tak til Venstre for et vigtigt beslutningsforslag, som vi deler intentionerne i.
Jeg tror ikke, at det vil blive nødvendigt for os, så at sige, at stemme for det, og hvis vi skulle have gjort det, skulle vi i virkeligheden også have ændret i det, for der er nogle af tingene, som vi ikke er helt enige i, i forhold til om der er behov for en analyse af eller ej.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Noget af det, som vi er bekymrede for, er, hvis man på forhånd sætter det hen i nogle bestemte retninger ud fra, hvordan konjunkturen har set ud lige nu.
Det, som vi gerne vil, er, at vi vil afvente det arbejde, vi snart får fra Reformkommissionen, fordi det netop også går længere ned i de dybere lag, så vi ikke bare får taget det ud fra et nutidsbillede, men at det også beror på noget over lidt længere tid.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Nej – det tror jeg sådan set er det klareste svar, man kan give på det spørgsmål.
Og derfor har jeg også på vegne af regeringen igangsat en proces, hvor vi præcis skal ind at have fat om det dannelsesfundament, som folkeskolen i dag leverer, og som jeg bestemt ikke mener er bredt nok.
Det har lærerstanden i øvrigt sagt ret højt rigtig længe, så det kunne jo være, vi skulle begynde at lytte.
Så vil jeg sige i forhold til det med karakterer – og det er bare for at få en ekstra pointe ind omkring det – at indtil 1975 fik børnene i skolen karakterer, rigtig mange steder fra 2. klasse og op og nogle steder i alle folkeskolens klasser, og så afskaffede man det, sådan at det var en kommunal beslutning derefter.
Altså, i forhold til trivselsproblemerne vil jeg sige, at hvis man ser på det som sådan en stor strukturel forandring, så er det, der er sket med skolen, jo, at karaktererne er forsvundet mere og mere ud af skolen, mens mistrivslen er vundet mere og mere frem.
Det er det, der er de strukturelle bevægelser.
Det er jo ikke sådan, at karaktererne fylder mere i folkeskolen i dag end tidligere – det er omvendt.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Tusind tak.
Det er jo en fantastisk debat at tage op og en sindssyg vigtig debat.
Jeg er jo selv skolelærer, og det har jeg trættet ordførerne med ad flere omgange, og jeg er nok en af dem – det har jeg også talt med ministeren om i andre sammenhænge – der tror på, at ro, renlighed og regelmæssighed er godt.
Det er godt, at børn og unge ved, hvad rammerne er, for der er ingen mennesker, der kan holde ud ikke at vide, hvor rammerne er, for
så vil man jo konstant forsøge at finde dem, og det giver utryghed.
Jeg er sådan set også enig i det her med karaktererne.
Det, der også bare er vigtigt, når man taler om karakterer, er, at lærerne skal have mulighed for at sætte sig ned og tale med eleverne om, hvorfor de har fået lige præcis den karakter, og hvordan de kan gøre det endnu bedre, hvis de gerne vil det, så man får den ting med.
Det, jeg i hvert fald oplever rigtig meget i folkeskolen lige nu, er, at man ikke har tid til den nærhed og den omsorg, som man i højere grad havde tidligere.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge lidt ind til folkeskolereformen: Mener ministeren ikke, at folkeskolereformen har ødelagt rigtig, rigtig meget og faktisk gør, at tiden bliver taget væk fra noget af det, som også er en kerneopgave for en skolelærer, nemlig at tage sig af børnenes trivsel?
Stén Knuth (V), 2022-03-25:
Tak for de fine refleksioner.
Men det gjaldt sådan set også eleverne i Holbæk, sådan som vi oplevede dem.
Eleverne der trives bedre, fordi de også bliver taget med ind i ansvaret, altså som en del af løsningen, hvor man siger: Vi har den udfordring, og vi skal have løst det her problem.
Så kommer læreren ikke og siger: Det er sådan her, vi gør.
Man inddrager eleverne og spørger: Hvordan løser vi det så, og hvordan gør vi det, sådan at vi alle sammen kan være med?
Kan jeg lige få et par refleksioner over det?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Det er nok en af vores tids allerstørste kriser og udfordringer, og jeg ved også, at hr. Alex Vanopslagh er meget reel i sin bekymring omkring de her ting.
Jeg kunne høre på ordføreren, at der var et tvivlsspørgsmål i forhold til karakterpres og -ræs og alle de her ting, som vi i SF har stillet os meget kritiske over for, både fordi det er det, vi hører fra børnene selv og fra de unge selv, og det også er det, vi hører fra de voksne – at der er lagt så meget pres på.
Der er jo vedtaget nogle planer om, at børnene skal være dygtigere et år tidligere, end de var det forrige år, så de skal hele tiden presses igennem – de skal være hurtigere, de skal være dygtigere, de skal præstere, og der bliver målt på karaktererne.
Kan hr. Alex Vanopslagh se, at der er et modsætningsforhold til det gode børneliv – at have tid og plads til at finde sin egen vej ind i et uddannelsessystem versus karakterpres og testregimer?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Tusind tak for den pointe.
Jeg har ordblindhed som en af mine allerstørste kæpheste, og det vil sige, at jeg har besluttet mig for en gang om året i den tid, jeg får lov at være minister, at komme med en ny pakke på ordblindeområdet.
Den kommer i oktober måned hvert år.
Det er faktisk et af de områder, hvor det er lykkedes i den her regeringsperiode virkelig at flytte hegnspælene.
Når vi taler trivsel, vil jeg spørge: Hvor sjovt tror vi alle sammen egentlig, det er at gå en hel folkeskole igennem, uden at der er nogen, der opdager, at man er ordblind?
Det er jo frygteligt, og vi har været så langt bagefter på den dagsorden.
Derfor har jeg ment, at der var behov for alvorligt at spænde bardunerne, og det gør man ikke i et snuptag, det er 7-8 pct. af en ungdomsårgang, og det vil sige, at der skal en vedholdende indsats til, og jeg håber, at den, der på et tidspunkt bliver min efterfølger, tager den handske op og kommer med et udspil en gang om året, for der er brug for en vedholdende indsats på det område, for at vi får det fanget så tidligt som muligt og får hjulpet både børn og forældre så godt som muligt, men også de lærere, der skal undervise på tværs af fagrækken, så godt som overhovedet muligt.
Gitte Willumsen (KF), 2022-03-25:
Tak for det, og tak for de gode refleksioner.
Jeg er ligesom fru Mette Thiesen tynget af at være lærer og har haft min gang ude i den danske folkeskole i 27 år.
følger mistrivsel tit med det, at man mislykkes, altså at man ikke slår til i de faglige discipliner, der er i skolen.
Og en af de discipliner, som fylder rigtig meget, er noget omkring læsning, og det griber ind i alle fag.
Har ministeren gjort sig nogen overvejelser om, hvordan man kan gøre læsning til noget, der fylder noget mere?
Vi er ved at diskutere det i forbindelse med læreruddannelsen, og det ved jeg er under en anden minister.
I den tidligere debat, der var i salen, fortalte hr. Kenneth Mikkelsen om nogle, der havde været på amu-kurser og havde lært at læse, og at det gav så meget trivsel for dem i deres familie.
Jeg tror, det her gælder mere bredt, altså at hvis ikke man lykkes med læsning, så lykkes man ikke i en skole og i et samfund.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Vi er ufattelig enige om alt det, der handler om bevægelse, og jeg er glad for, at vi har det som en fælles kæphest.
Jeg tror, at bevægelse betyder – og det kan vi jo også se på den forskning, der er bedrevet – rigtig meget for både trivsel og faglighed.
Og der er et stort problem, særlig i vores udskoling, og det er der jo sat forskellige initiativer, som vi har været hen over ved andre lejligheder, i gang omkring.
Noget af det handler dog også om fagtrængsel og stoftrængsel, som man kalder det i udskolingen, og der er vi jo så i virkeligheden tilbage ved fru Lotte Rods kommentar om det her med de mange fælles mål – altså både dem, der er obligatoriske, og dem, der ikke er, er enormt styrende for undervisningen.
Og det vil sige, at i stedet for at lærerne har mulighed for at kigge på børnene og eleverne og se, hvad der egentlig er behov for i 8. klasse lige nu i den her time, så har de en oplevelse af at skulle piske igennem noget stof, fordi de har nogle målsætninger.
Det er ikke nogen god måde at gribe det an på i forhold til at få bevægelse til at fylde noget.
Stén Knuth (V), 2022-03-25:
Og tak til ministeren for en god tale, en god og reflekteret tale.
Og I skal lige vide, at jeg synes, det er enormt inspirerende og lærerigt, at vi har de her debatter, hvor vi også går i dybden med noget så vigtigt som trivsel, som jo er noget af det allerallervigtigste.
Jeg vil måske ikke overraskende tage fat i det med bevægelse og i partnerskabet, som ministeren taler om i forbindelse med den nye sundhedsreform, om bevægelse.
Vi ved jo, at hvis børn bevæger sig mere i 0.-6. klasse, får de et bedre sprog, de trives bedre, og de får også en kultur, der gør, at de også bevæger sig, når de bliver lidt ældre og bliver voksne.
Så det er egentlig bare for at give mit besyv med om, at vi husker at få hele årgangen med, fra de går i 0. klasse, til de er 25 år, når det handler om bevægelse og om, hvad vi skal gøre.
For det er udfordret i børnehaven, og det er det i skolen – det har vi talt om i mange år – og det er det sådan set også, når de kommer på ungdomsuddannelserne.
Så det var lige en kort refleksion over det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Der er efter min mening ingen sammenhæng mellem, at man giver karakterer, og at ting er teoretiske.
For mig er karaktergivning et spørgsmål om at sætte en ramme op for, hvad vi forventer.
Udfordringen lige nu er jo så, at vi kun forventer noget i det, der primært er bogligt eller teoretisk, og det mener jeg simpelt hen ikke giver mening.
Det betyder jo også, at nogle af dem, der efterfølgende skal beskæftige sig med noget bogligt, så ikke har hele den dannelse, der ligger i at komme fra et hjem med klaver.
Man burde jo have fået den dannelse i skolen, at man kan tegne; at man kan spille klaver; at man kan finde ud af at styre sin egen økonomi; at man ved, hvad der forventes af en på arbejdsmarkedet; at man kan finde ud af at bruge en hammer; at man kan sætte en lampe op; at man ved, hvordan man lufter radiatorer ud i løbet af efteråret – altså alle de ting, som alle mennesker skal beskæftige sig med.
Så for de boglige er det et problem, at man mangler al den dannelse og myndiggørelse, der ligger i det, men dem, der primært er gode til det praktiske, finder jo aldrig ud af, om de faktisk kan noget, og det synes jeg er et stort problem.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det, og tak for de mange nuancer, der var i det.
Der er ingen lette svar.
Jeg vil supplere med at sige, at jeg også mener, at uddannelse har en værdi i sig selv.
Hele processen omkring en uddannelse har en værdi i sig selv, og det at være i en læringsproces kan faktisk godt stå i ret stor modstrid med det produkt, der så skal komme ud af det til sidst, når vi snakker om karakterer eller en test, hvor man skal leve op til nogle ting på et givet tidspunkt.
Der skal man lige være i topform.
Det betyder jo for en lang række elever, at de kommer til at falde ud, for de kan ikke leve op til lige præcis den del.
Jeg kunne godt høre, at ministeren er glad for den del af folkeskolen, der handler om test og karakterer, men vi har bare en stor gruppe, en alt for stor gruppe børn og unge, som falder ud, og som ikke kommer igennem.
Vi bliver ikke bedre til at håndtere det.
Rent faktisk ser vi, at der er flere og flere, der udvikler diagnoser op igennem uddannelsessystemet.
Nu skal jeg nok lade være med at drage nogle hurtige konklusioner af det, men vi må bare konstatere, at der er mange af de elever, der ikke kan leve op til de krav.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Det er jo helt relevant at tale om fælles mål, både i forhold til det sigte, de har, og den ramme, de danner for undervisningen.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at jeg ikke synes, at det, at man opfinder godt 3.000 mål for folkeskolen, er det klogeste, man nogen sinde har gjort.
Det synes jeg ikke er nogen hensigtsmæssig måde at arbejde for noget på, der skal gøre børnene reflekterede og kritiske og lære dem nogle normer, som de så kan forholde sig til verden ud fra.
Derfor har vi jo også i øjeblikket en drøftelse i »Sammen om skolen« om, hvordan vi griber det an at få forandret de ting.
Kommunernes Landsforening er sammen med Danmarks Lærerforening og Skolelederforeningen efter min mening kommet med et rigtig godt bud i det oplæg, de holdt for både »Sammen om skolen« og forligskredsen for nylig.
Så vil jeg sige noget til det her med det individuelle uddannelsessyn.
Der tror jeg ikke, at det med fælles mål er nok.
Jeg tror, at det er et af skridtene, der skal tages, men jeg tror, at der skal rigtig meget mere til.
Lotte Rod (RV), 2022-03-25:
Tak for talen, og tak for, at ministeren kommer ind på det her med, at vi har fået et meget individualiseret uddannelsessyn.
Det vil jeg gerne spørge lidt ind til, for nu fremhæver ministeren det her med sammenhængen mellem karakterer, og hvordan de unge har det.
Man kunne jo også se på sammenhængen mellem, hvor meget fællesskabet og de fælles ting fylder i skolen, og hvordan de har det.
Det handler om lejrskoler, skolehaver, musicals – altså alt det, som eleverne er fælles om.
Så hvad er egentlig konsekvensen af det, ministeren siger om det individuelle uddannelsessyn, i forhold til hvordan vi sætter rammer om fagene, og i forhold til betydningen for de fælles mål, som jo i dag er meget specifikt målrettet det enkelte barn?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Jeg er gået bort fra det med, at man skal sige, om man er for eller imod reformen.
Noget af det har jo fungeret, og det er rigtig godt, at vi f.eks. har fået mere bevægelse ind i skolen, end der var inden reformen.
Det viser sig også i en bedre trivsel og bedre faglige resultater, særlig for de børn, der har svært ved at gå i skole.
Det er jo folkeskolereformen, der har indført det.
Så der er dele af det, som jeg synes er rigtig gode.
Men det ændrer ikke ved, at jeg sådan set er enig i, at reformen på nogle stræk ikke har levet op til det, der var formålet med den, og at der på nogle stræk er ting, som man tog bedre hånd om inden reformen.
Det er bl.a. derfor, at vi har taget initiativ til at lave de store inddragelsesprocesser.
Jeg synes, at det, der næsten var det værste ved reformen, var den lockout, der fulgte med, og som jo ikke handlede om reformen, men var en konflikt om arbejdstiden.
Jeg vil sige, og det rækker tilbage til det, som hr. Alex Vanopslagh sagde, om, at lærerne har mistet autoritet, at det er der jo ikke noget at sige til, for hvis man kører lærerstanden over, er det jo det, der sker.
Så hele den tid har været enormt ulykkelig for folkeskolen.
Kenneth Mikkelsen (V), 2022-03-25:
Jeg har lige et enkelt spørgsmål til ordføreren.
For jeg noterede mig lige, at ordføreren sagde, jeg tror, det var sådan her, at en analyse, der foregriber konklusionerne, læser ordføreren ud af beslutningsforslaget.
Det har jeg simpelt hen behov for lige at få uddybet.
For det forstår jeg ikke.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Beslutningsforslaget lægger op til, at der skal foretages en analyse og en efterfølgende reform af det samlede voksen-, efter- og videreuddannelsessystem. Intentionen med beslutningsforslaget er god, og i SF er vi sådan set enige i, at der er plads til forbedringer af det eksisterende system.
Det er et uoverskueligt og komplekst system, og det tror jeg mange af brugerne også vil give os ret i.
Mere uddannelse og opkvalificering på de eksisterende og fremtidige mangelområder er helt nødvendigt, også i perioder, hvor det går godt for vores samfund.
Og med svingende konjunkturer, der opstår, forsvinder og forandres hele brancher og derved også opgaver for både faglærte og ufaglærte.
Alle typer uddannelser og erhverv er en proces, der fortsætter, og som også i dag stiller krav til os.
Derfor er vi faktisk glade for forslaget om at tænke grøn omstilling ind i systemet.
Det har længe været SF's ønske, at der bliver lavet et grøn prognose-værktøj, som jobcentrene kan bruge som et mere moderne redskab, når det kommer til at give opkvalificering til ledige på de områder, der i fremtiden kommer til at mangle arbejdskraft i forbindelse med den grønne omstilling.
Men vi er kritiske over for en analyse, der på forhånd foregriber konklusionerne, og jeg er også forbeholden over for en sammenlægning af vuc og amu.
Jeg er desuden lidt nysgerrig på, hvordan forslagsstillerne har tænkt sig at få Reformkommissionens anbefalinger og trepartsforhandlingerne ind i beslutningsforslaget.
Vi undrer os også lidt over timingen, da vi jo afventer Reformkommissionens anbefalinger om forbedringer af systemet, for anbefalingerne burde jo være lige på trapperne her i foråret.
Med de bemærkninger ser vi frem til det videre arbejde med forslaget.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Jeg forstår, hvorfor man kan få den tanke, men det forholder sig jo ikke sådan.
Altså, vi har jo haft karakterer i årtier – der er mange forskellige generationer her, og vi har altid haft test og karakterer, uden at det har ført til mistrivsel.
Jeg tror ikke på, at det er årsagen til det.
Så ville man jo se i de lande, hvor karakterpresset er større, at der ville mistrivslen være større, og den sammenhæng er der bare ikke.
Jeg tror, det drejer sig om noget mere fundamentalt; ministeren var også inde på det.
Altså, det er i en vis grad en manglende dannelse, der gør, at livet i det hele taget er mere skrøbeligt, altså fordi rammerne er mere flydende.
Jeg var også inde på det her med, at børn skal vælge deres eget køn, og at man ikke får videregivet de samme dyder, hvilket gør, at det er svært at modstå livets pres.
Der er også noget med, at barren for succes er blevet sat meget højt.
Du kan blive til, hvad du vil, og du skal eddersparkemig også brænde for det samtidig med.
Og når der så er de mange forskellige faktorer, der gør, at unge bliver pressede, så tror jeg, at det kommer til udtryk på overfladen som et karakterpres.
Men det er bare et symptom, det er ikke en årsag.
Jeg tror derimod, at hvis vi fjerner karaktererne, bliver rammerne endnu mere flydende, og det bliver endnu mere forvirrende og stressende – hvor karakterer for konkrete færdigheder er en god ting.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Jeg tror, at debatten bliver noget afsporet, hvis vi kører den ud på, om man selv skal vælge sit eget køn.
Jeg tænker, at det er rigtig vigtigt, at man kigger på det uddannelsessystem, som nu er bygget op på hele tiden at presse barnet hurtigere af sted.
Det er rigtigt, at vi altid har haft karakterer, men spørgsmålet er også: Hvad er det, vi lægger i de karakterer?
Hvad er det, man bliver målt på?
I 8. klasse skal man allerede beslutte sig for, hvad man skal være resten af sit liv.
Det kan man slet ikke tage stilling til på det tidspunkt.
Og vi ved jo godt, at som voksne skifter vi retning mange gange.
Så det har også noget at gøre med vores uddannelsessystem: Hvad er det, vi pådutter vores børn, og hvad er det, vi som samfund forlanger af dem at de præsterer på?
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Jamen jeg vil være meget åben over for at se på en ændring af karakterskalaen.
Altså, jeg tror, at en af udfordringerne med 12-karakterskalaen er, at der starter man med udgangspunkt i 12, og så ryger man ned.
Og så er udgangspunktet jo, at det almindelige er at få 12, og ellers har man lavet nogle store fejl, hvorimod det var sådan i gamle dage – og så gamle dage er det ikke engang; det var, da jeg var ung – at der var 13-tallet jo for den ekstraordinære præstation, altså for den, der særlig havde gjort sig umage.
Så der tror jeg vi ville kunne gøre noget politisk, der i hvert fald i en lille grad kunne være med til at afhjælpe problemerne.
Og så kan vi selvfølgelig også noget i forhold til vejledning af unge.
Jeg tror, at vi i højere grad skal rådgive dem til at finde noget, de kan blive dygtige til, og ikke nødvendigvis noget, de brænder for.
Når så mange unge vælger gymnasiet, er det også, fordi det er en forlængelse af tiden, hvor man ikke behøver at beslutte sig.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Ikke overraskende er jeg jo meget enig med hr. Alex Vanopslagh, og tak for talen.
Jeg vil også bare som tidligere skolelærer sådan set
Det er den måde, man italesætter karaktererne på, det er den måde, man italesætter spørgsmålet om, hvad det er, du skal videre, på.
Og så har alle børn bare grundlæggende behov for at blive mødt med ordene: Du kan også noget; der er også noget, du kan; det er måske ikke lige den her vej, du skal, men så kan du så meget andet.
Det er det der med at blive mødt med, at man anerkender alle kompetencer.
Men jeg vil egentlig bare have hr. Alex Vanopslagh til at bekræfte det her med, at karaktererne sådan set ikke er det grundlæggende problem, men at der er så mange andre ting, som vi kan gøre for netop at sikre, at børn og unge har bedre mulighed for at trives.
Og så er jeg i øvrigt fuldstændig enig i, at vi selvfølgelig skal have genindført den traditionelle 13-skala.
Det haster.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Det kan jeg bekræfte – både at det er min holdning, men også, at det helt objektivt forholder sig sådan.
Jeg synes, der var noget interessant i det, som fru Mette Thiesen sagde, om, at alle kan blive gode til noget, og at man skal anerkendes for det.
Jeg tror, det var Henning Fonsmark, der skrev i sin bog »Kampen mod kundskaber«, at det, der er sket i Danmark, er, at vi har mistet færdighedskulturen.
Vi har mistet fokus sådan på de konkrete færdigheder, og det er jo de konkrete færdigheder, der opbygger selvværd.
Vi kan jo se det med vores egne børn, når de lærer at cykle – den selvtillid, det giver: Hov, der var noget, jeg ikke kunne finde ud af, og nu har jeg lært det.
Det er dejlig konkret.
Min fornemmelse, og jeg går jo ikke i folkeskolen længere, er, at der er lidt for lidt fokus på færdighederne i folkeskolen og lidt for meget fokus på kompetencerne, og det er svært at vide, hvornår du mestrer en kompetence.
Hvornår er du innovativ?
Altså, jeg ved godt, at jeg er formidlingsdygtig – men jeg tror, vi skal have den der er færdighedskultur til at vinde frem igen.