Astrid Carøe (SF), 2020-12-18:
Tak for det.
Jeg er glad for, at vi skal debattere ministerens perspektiv- og handlingsplan i dag, endelig – den blev fremlagt i februar, vi skulle have diskuteret den i marts – det er helt forståeligt; der har været corona og ministerskift og alt muligt andet, men hvor er det godt, at vi endelig får lov.
Jeg vil gerne bruge min taletid på at snakke om myter, for der findes to udbredte myter i Danmark, når det kommer til ligestilling, myter, der lever i bedste velgående både ude i samfundet og her på Christiansborg.
Det er to myter, vi skal have gjort op med, og som jeg håber at ministeren og ordførerne vil hjælpe mig med at komme til livs.
Faktisk kan det kun gå for langsomt.
Den første myte er, at vi har ligestilling i Danmark.
Så længe der er udfordringer, der relaterer sig til køn, har vi ikke ligestilling.
Regeringen skriver i sin perspektiv- og handlingsplan, at Danmark ligger i front i forhold til ligestilling, og at Danmark er blandt de mest ligestillede lande i verden, og det er vi også på nogle områder, men vi halter altså bagud på andre områder.
Danmark rangerer også langt efter vores nordiske naboer, når det kommer til at skabe lige muligheder uanset køn, og jeg håber, at ministeren er med på at tage livtag med udfordringerne, som jeg vil nævne nu.
For det første kan der vist ikke længere være nogen tvivl om, at der stadig foregår seksuel chikane i Danmark.
Siden Sofie Linde delte sin historie, er det væltet frem med vidnesbyrd om sexisme og magtmisbrug på tværs af brancher, og det er derfor rigtig glædeligt at se, at ministeren har sat gang i handling mod seksuel chikane.
Det er dybt nødvendigt.
I SF så vi gerne, at vi fik et objektivt indirekte arbejdsgiveransvar og en højere godtgørelse, men vi ser også meget frem til at se, hvad bl.a. treparten kommer til at have af udfald.
Samtidig er fordelingen af barslen stadig pilskæv, og der skulle jo som bekendt et EU-direktiv til, før far nu kan se frem til også at få øremærket barsel, ligesom mor har i dag.
2 måneder til hver siger direktivet.
Jeg har tidligere spurgt ministeren i forbindelse med perspektiv- og handlingsplanen, om ikke vi skal give far ret til endnu mere.
I SF foreslår vi 3 måneder til hver; lad os inspirere af nogle af vores nabolande: Island, Norge og Sverige.
Og ja, så har vi også stadig massive udfordringer med det kønsopdelte uddannelsesvalg og det kønsopdelte arbejdsmarked, som jeg til min store glæde kan finde højt oppe på ministerens prioriteringsliste og i perspektiv- og handlingsplanen.
Det er noget, vi skal til livs ved at komme med endnu flere initiativer end dem, der hidtil er taget.
Vi må heller ikke glemme ligelønnen mellem mænd og kvinder.
Det skyldes bl.a. den skæve barselsdeling og det kønsopdelte arbejdsmarked, og selv om vi har en ligelønslov, der forbyder forskelsbehandling på baggrund af køn, så har vi stadig en uforklarlig lønforskel mellem mænd og kvinder.
Det skal vi til livs, hellere i morgen end i overmorgen.
I SF tror vi på, at vi skal igangsætte politiske initiativer for at skabe den her ligeløn.
Jeg foreslår, at vi stiller krav om kønsopdelte lønstatistikker til alle virksomheder med ned til ti ansatte.
Kigger vi på ligestilling på ledelsesgangene, vil vi se, at Danmark virkelig halter langt bagefter andre lande.
Og her glædes jeg selvfølgelig også over, at der i perspektiv- og handlingsplanen står skrevet, at man vil afholde en workshop og en konference om emnet.
Men workshops og konferencer løser ikke problemet.
Jeg bliver også nødt til at nævne den digitale dannelse.
Den trænger til et gevaldigt nøk opad.
Jeg er glad for, at emnet fik plads i perspektiv- og handlingsplanen, men jeg er samtidig overbevist om, at vi skal gøre meget mere, end vi gør i dag, for at forebygge og standse digitale krænkelser.
Her spiller både folkeskolens seksualundervisning og de digitale platforme som Facebook, Instagram og lignende en væsentlig rolle og skal tage deres del af ansvaret.