Kim Valentin (V), 2024-04-25:
Tak til formanden.
Det må være det klare udgangspunkt: at kan du bidrage, så skal du bidrage.
På en eller anden måde hænger det jo meget godt sammen.
Spørgsmålet er så bare, hvordan man laver det regnestykke.
Jeg mener, det er en helt rimelig samfundskontrakt at have mellem dem, som kommer hertil, og så dem, som vi f.eks. har brug for på vores arbejdsmarked.
Det lykkes bestemt for nogle, og man må også sige, at det går den rigtige vej.
Men når man ser på tallene, går det jo stadig væk for langsomt, når det handler om flygtninge og indvandrere, der ikke er i arbejde.
Der er stadig for mange, der ikke er det, og det skal vi selvfølgelig ikke bare se på ske.
Det vil faktisk være en falliterklæring bare at se på det ske.
Det bedste, der kunne ske, var jo, at de kom i arbejde.
Det er den bedste måde at få familier ud af fattigdom og få børn til at få en almindelig tilværelse på.
Det er jo, at forældrene arbejder og tjener nogenlunde.
Derfor skal vi selvfølgelig også kunne stille krav og turde stille krav, og vi skal have som ambition at få så mange som muligt, om muligt alle, med i vores fællesskab, både af hensyn til den enkelte, men også af hensyn til den måde, vi gerne vil have vores samfund til at fungere på.
Hvis vi laver for mange overførselsindkomster, hvor der er for mange, der mærker, at vi ikke stiller krav nok, så ryger samfundskontrakten.
Her har vi selvfølgelig et område, hvor vi er nødt til en gang imellem at kigge på, om vi stiller krav nok.
Er der en ordentlig samfundskontrakt?
Med det her lovforslag udmønter vi, som vi også hørte den tidligere ordfører sige, en af tre dele, som kom i en aftale om kontanthjælp fra efteråret.
Det er vi meget tilfredse med.
Vi er faktisk meget tilfredse med de tre dele, der ligger i den kontanthjælpsaftale.
Det her sikrer så, at reglerne ensrettes og dermed bliver mere gennemskuelige.
Men det fører så også i højere grad til, at der kommer en rimelighed ind i systemet.
Det er nemlig ret svært at se det rimelige i, at hvis man er kommet hertil i 2007, er reglerne på én måde, og hvis man er kommet hertil i 2008, er reglerne på en anden måde.
Det skal vi selvfølgelig have ligestillet.
Det ændrer vi på her, sådan at uanset hvornår man er kommet til Danmark, skal man leve op til et beskæftigelseskrav og et opholdskrav for at kunne modtage højere ydelser.
De krav og forventninger, vi skal stille til mennesker, der kommer hertil, skal både stilles til dem, der har været her i kort tid, og dem, der har været her i lang tid.
Det er en del af den samfundskontrakt, der ligger.
Det må vi erkende: at hvis vi skal have alle til at synes, at det her er en god måde at sætte et samfund sammen på, så er der nogle hensyn, vi skal tage, til lige præcis de her dele.
Ændringen forventes jo at påvirke 10.000 mennesker, hovedsagelig ikkevestlige indvandrere – det er omkring 90 pct. – som ikke vil kunne leve op til de nye krav, og som har været på offentlig forsørgelse i rigtig mange år.
De vil også blive omfattet af den nye arbejdspligt, som indføres på baggrund af en anden af de tre delaftaler om kontanthjælpssystemet, og som vi i Venstre længe har talt varmt for.
Venstre er derfor meget tilfredse med at være en del af det her, og derfor støtter vi naturligvis også lovforslaget.