Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-12-18:
Børn, børn, børn.
Så kom den – børnenes finanslov.
Det var også titlen på SF's eget finanslovsforslag, og det synes jeg i den grad også vi kan tillade os at kalde det finanslovsforslag, som vi tredjebehandler i dag.
I SF har vi i den grad kæmpet for, at børnene får flere pædagoger, det er vi gået på gaden for, det har vi lovet i valgkampen, og det har vi kæmpet for i finanslovsforhandlingerne, ikke alene – tak til Enhedslisten, til Radikale Venstre, til Alternativet og til den socialdemokratiske regering og det socialdemokratiske parti.
Nu er alt det godt på vej til at blive til virkelighed.
Men først og fremmest var det jo slet ikke sket, hvis det ikke var for forældrebevægelsen »Hvor er der en voksen?«, for BUPL, pædagogernes fagforening, for FOA og for alle de børn og deres forældre og bedsteforældre, der gik på gaden for at vise deres utilfredshed med årtiers nedskæringer.
For at gøre det til virkelighed afsætter vi over de kommende år mindst 1,6 mia. kr.
Det er altså det velfærdsområde, der får det absolut største løft på finansloven.
Med sådan en saltvandsindsprøjtning til børneområdet bliver der selvfølgelig brug for flere uddannede pædagoger, og derfor styrker vi pædagoguddannelsen, den har længe været underfinansieret, men nu får den et ordentligt løft.
Der er også masser af andre gode elementer i finansloven.
Eksempelvis giver vi folkeskolen et løft, der over årene beløber sig til 1 mia. kr. til folkeskolen, der længe har bøvlet med for mange elever i klassen og for meget larm og uro.
Vi ønsker flere lærere til vores unger i skolen, og så fjerner vi selvfølgelig uddannelsesloftet og forringelserne på humaniora og samfundsfag på 300 mio. kr.
Skiftende regeringer har længe talt om huller i vores psykiatri, og nu gør vi noget ved det.
Området bliver tilført 600 mio. kr. allerede næste år og de efterfølgende år, og der er afsat ekstra penge til socialpolitikken oven i den socialreserve, der skal løfte området.
Vi har også givet et stort løft til indsatsen mod social dumping, og så har vi fjernet besparelserne på kulturområdet.
Så er der det grønne, og det har været en kamp med og mod hinanden, men jeg synes først og fremmest, jeg må sige, at med meget få undtagelser er det efterhånden en kamp, der er nået helt herind i Folketingssalen, hvor de fleste af os er enige om, at det er noget af det allerallervigtigste at kæmpe for, og det koster penge.
Vi har nægtet at skubbe opgaven til forårets klimahandlingsplan og krævet, at vi skal i gang allerede nu.
Vi har via vores formand tidligt foreslået, at vi skulle lave nogle fonde til de her initiativer, og vi er glade for den grønne fremtidsfond, der er kommet ud af finanslovsaftalen, en fond, der skal investere i, at vores børn også har en tryg fremtid.
Denne fond kommer til at indeholde 25 mia. kr. til alt lige fra klimainvesteringer til klimaskov, jordudtag, grønne afgifter, grøn transport, cykelpulje og undersøgelse af grønne statsobligationer.
Hertil kommer der 150 mio. kr. til klimabistand, for det er også vigtigt.
Det er også noget, som jeg ved Det Radikale Venstre har kæmpet rigtig meget for, og det vil jeg også gerne sige tak for.
Den grønne omstilling er en global opgave, og vi har et ansvar over for specielt de fattigste lande i verden.
Vi bremser også den afgiftsstigning, der ville have ramt elbilerne, et område, der jo i den grad har været ramt af en zigzagkurs igennem mange år, men som det forhåbentlig er slut med nu, når vi næste år får nogle anbefalinger til, hvordan fremtidens transport skal se ud.