runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-01-30:
Jeg er enig i, at ambulancebehandlere og paramedicinere skal bruge deres kompetencer til gavn for patienterne, og at vi skal være fleksible i måden at løse opgaverne på i hverdagen.
Det synes jeg selv er vigtigt.
Jeg er også sikker på, at jeg har ret i, at de har rasende travlt, så det er lidt et paradoks, at vi udelukkende taler om, at de skal have mulighed for at løse endnu flere opgaver, når de i forvejen er enormt presset, fordi de ofte kun har akutte opgaver.
I nogle regioner har man jo faktisk ret svært ved at rekruttere ambulancebehandlere og paramedicinere nok, og man er presset af responstider og alt muligt andet, som gør det svært at dække det paramedicinske område.
Derfor tror jeg også, at der kunne være en idé i at tænke på, om vi kunne gøre tingene på en anden måde, f.eks. om man også kunne have ikke akutte opgaver som paramediciner og ambulancebehandler, sådan at man ikke var så presset i sin arbejdstilrettelæggelse.
Helene Brydensholt (ALT), 2025-01-30:
Tak skal du have.
Jeg vil gøre det ganske kort.
I Alternativet bakker vi op om dette lovforslag, som har til formål at implementere en række bestemmelser fra EU's strålebeskyttelsesdirektiv i den danske lovgivning.
Det er afgørende, at vi lever op til vores forpligtelser på området, så vi sikrer bedst mulig beskyttelse af arbejdstagere, patienter og borgere generelt og naturligvis også vores dyr og vores miljø mod de potentielle skader fra ioniserende stråling.
Tak for ordet.
Peter Kofod (DF), 2025-01-30:
I dag behandler vi L 118, som kommer på baggrund af en åbningsskrivelse fra Europa-Kommissionen.
Lad starte med at sige, at det selvfølgelig er afgørende, at Danmark har en stærk og ansvarlig lovgivning, når det kommer til strålebeskyttelsesområdet.
Når det gælder sundhed og sikkerhed for vores borgere, skal vi selvfølgelig aldrig gå på kompromis.
Lovforslaget indeholder ændringer, som bringer dansk lovgivning i overensstemmelse med EU's strålebeskyttelsesdirektiv.
Konkret drejer det sig bl.a. om en pligt for Sundhedsstyrelsen til at udarbejde en radiologisk beredskabsplan, så vi bedre kan håndtere nødsituationer, hvor der er risiko for radioaktiv bestråling.
Dertil kommer krav om strategier for langvarige bestrålingssituationer, eksempelvis i forhold til radon i boliger,
og det afhænger jo så af en række forhold, hvor eksponeret man måtte være der.
I Dansk Folkeparti bakker vi helt naturligt op om, at vi sikrer den nødvendige beskyttelse af borgerne – selvfølgelig – men jeg synes sådan set også, at vi har nogle udmærkede regler i forvejen.
Danske myndigheder er generelt rigtig dygtige til at have styr på forholdsreglerne.
Jeg vil derfor også benytte lejligheden til at påpege det, som jeg synes er et principielt problem, men noget, som vi ser alt for ofte: Endnu en gang står vi her i Folketinget og diskuterer en eller anden lovændring, ikke fordi vi selv har besluttet den, ikke fordi der nødvendigvis var et behov for den, men ene og alene fordi Europa-Kommissionen har sendt en skrivelse.
De eksisterende regler er jo hverken uansvarlige eller dårlige, de er ganske udmærkede, og det er grundlæggende forkert, at vores nationale parlament – et rigtigt parlament – i stigende grad bliver dikteret, hvad det er, vi skal gøre, mene, sige og foretage os af Bruxelles og Strasbourg.
Vi mener i vores parti, at det danske Folketing selv kan og skal bestemme, hvordan vi beskytter vores borgere.
Vi ønsker ikke et Danmark, hvor vores sundheds- og beredskabspolitik styres af EU.
Det er totalt absurd, at EU har vokset sig til at blive et bureaukratisk monster, som også lige præcis skal mene noget på det her område.
Det er for at sige det rent ud ganske overflødigt.
I udgangspunktet synes vi ikke, at de nuværende regler er dårlige.
Vi føler os ikke forpligtet til at vedtage endnu mere udmøntning af EU-direktiver eller anden lovgivning fra EU, og derfor vil vi i løbet af udvalgsbehandlingen forholde os endeligt til, hvordan vi kommer til at stille os til det her lovforslag.
Tak for ordet, formand.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-01-30:
Men det er jo i virkeligheden blot en kommentar.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-30:
Tak for ordet.
Og tak for en fin tale.
Ligesom det gjaldt for den forrige spørger, ramte min finger tasten her, i det øjeblik jeg hørte, at Enhedslisten ikke kunne støtte forslaget.
For jeg kan ikke se den store forskel på de to forslag, bortset fra at vi her taler om en lidt mindre gruppe end i det, Enhedslisten foreslog, og dermed burde det forslag, vi behandler her, B 93, jo kunne indeholdes i B 66.
Så jeg føler en undren omkring det, og så kunne jeg godt tænke mig at stille det konkrete spørgsmål: Hvor er det, det forrige forslag anviste mere finansiering end det her forslag?
For det forstår jeg ikke.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-01-30:
Mange tak.
Jeg vil overlade det til Enhedslisten at svare på, hvad Enhedslisten mener om det her forslag, og så vil jeg forholde mig til, hvad SF mener.
Forslaget, som vi behandler lige nu, indeholder en snævrere målgruppe end den, som det tidligere forslag, altså B 66, indeholder.
Det er umiddelbart forskellen, og derfor er jeg jo også enig i, at de grupper, som Dansk Folkeparti nævner her, også skal have hjælp.
Vi vil blot gerne være sikre på, at det også rammer andre, som har brug for hjælp.
Så er der også den lille forskel, at det tidligere forslag handlede om at få udarbejdet en model for, hvordan vi overhovedet kan få fundet ud af, hvem de her mennesker er, hvordan vi får givet hjælpen, og hvad det er for en hjælp, der skal gives, hvor det her forslag jo indebærer, at man skal gå i gang med at behandle på samme måde, som man allerede gør det i forhold til veteraner, uden at forslaget er finansieret, og den finansiering har vi ikke med på talerstolen i dag.
Steffen Larsen (LA), 2025-01-30:
Tak, formand.
Jeg kan jo stort set gentage, hvad jeg sagde ved sidste forslag, da områderne for emnet stort set er de samme.
Men jeg vil alligevel lige også påpege nogle af de forskelle, der er.
Her har vi en mere afgrænset gruppe; her drejer det sig primært om ambulancereddere, politibetjente og fængselsbetjente.
Det er også tre grupper, som vi ved har et meget hårdt psykisk belastende arbejdsmiljø, og vi er også derfor selvfølgelig fra Liberal Alliances side meget åbne over for at tage diskussioner om alt lige fra deres arbejdsmiljø, til hvordan vi kan hjælpe med at forbedre deres situation.
Som jeg også nævnte tidligere, er det også sådan, at jeg har den dybeste forståelse for, at der særlig blandt fængselsbetjente og politibetjente er mange, der også lever under mange trusler og med mange problemer, hvor det øger den psykiske arbejdsbelastning.
Så vi er som sagt meget åbne over for at diskutere det her.
Jeg kan forstå på ordføreren for Dansk Folkeparti, at der ligger et eller andet finansieringsforslag, men det er desværre ikke blevet beskrevet i de papirer, som er blevet indsendt, så det mangler vi at få øje for.
Med de ord vil jeg gerne takke Dansk Folkeparti for det gode forslag, men vi kommer ikke til at stemme for det på den måde, det står på nu.
Men vi indgår selvfølgelig gerne i dialog både med ministeriet, men også med ordføreren fra Dansk Folkeparti om, hvordan man måske kan gøre det her på en anden måde.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-30:
Tak, formand.
Jeg beklager, at jeg var lidt sen i optrækket, men der plejer jo at være en fra Moderaterne før mig, men jeg havde lige glemt, at der var en hilsen derfra.
Beslutningsforslaget om at sidestille de blå veteraner – politifolk, fængselsbetjente, brandfolk og ambulancereddere – med grønne veteraner fra forsvaret rejser jo en vigtig diskussion om, hvordan vi anerkender og støtter dem, der arbejder i samfundets tjeneste under svære og belastende forhold.
Arbejdet som blå veteran indebærer stor risiko og psykisk belastning.
Det er afgørende, at vi som samfund yder hjælp og støtte til de mennesker, der lider fysisk eller psykisk som følge af deres arbejde.
Vi ser gerne, at vi allerede i løbet af ansættelsen arbejder meget mere med at give den støtte, der skal til, for at vi kan forebygge ptsd, og forsøger at undgå, at belastninger og særlige hændelser sætter sig fast.
Vi har stor respekt for det arbejde som politifolk, brandfolk og andre i højrisikojob udfører.
Det er dog også vigtigt at forstå, at deres oplevelser og traumer er forskellige fra dem, vores soldater står over for i krig, netop fordi vi har en mulighed for at gøre noget med den daglige støtte, i modsætning til hvad vi kan for de grønne veteraner.
Vi må erkende og anerkende, at der er afgørende forskelle på de belastninger og rammer, som de blå og de grønne veteraner står med.
Grønne veteraner har ofte været udsendt i krigszoner, hvor de har været udsat for vedvarende livsfare, vedvarende kamphandlinger og traumatiske oplevelser, der ofte har en større kompleksitet end de situationer, blå veteraner typisk møder i deres arbejde.
Den forskel betyder, at en fuld ligestilling udvander anerkendelsen af de omstændigheder, som præger veteraner fra forsvaret.
Hvilke kriterier skal vi lægge til grund, for at de kan få adgang til de samme ordninger?
Og hvordan sikrer vi, at den model ikke utilsigtet skaber en ulighed mellem grupper, der arbejder under lignende forhold, men falder uden for definitionen?
Blå og grønne veteraner er forskellige, og det ønsker vi at anerkende, men vi ønsker også som forslagsstillerne at tage spørgsmålet om støtte til blå veteraner alvorligt og gøre noget aktivt ved det.
Det er noget, vi også selv kigger på i Det Konservative Folkeparti, og derfor vil vi meget gerne deltage i en drøftelse af, hvad vi kan gøre for at hjælpe den her gruppe, selv om vi ikke kan bakke op om det her i øvrigt ufinansierede beslutningsforslag i dets nuværende form.
Tak for ordet.
Victoria Velasquez (EL), 2025-01-30:
Tusind tak for den vigtige debat.
Der var noget ved det beslutningsforslag, vi behandlede før, og som jo også kredsede om meget af det samme i forhold til det her, og noget, som jeg faktisk ikke havde regnet med, men som jeg synes er ret positivt i forhold til debatten, og det er, at der har været fokus på at få flere med.
For noget af det, der har været kritik af i forhold til det her forslag, er, at der er nogle grupper, man kommer til at glemme.
I forhold til det beslutningsforslag, som vi så har fremsat fra Enhedslistens og SF's side, troede vi egentlig lidt, at vi som en offentlig arbejdsgiver havde alle med, og her er der jo også kommet nogle rigtig vigtige og gode input fra salen, synes jeg, omkring nogle grupper, som vi skal huske at have med.
Der ser jeg frem til, at vi får lavet det videre arbejde, i forhold til hvordan vi får tænkt de dele med i det, og jeg synes egentlig, at det er blevet mere positivt modtaget, end jeg havde troet at det ville blive.
Det, der så bare er fuldstændig vigtigt, er, at vi får rykket på det, så det ikke kun kommer til at være nogle forskellige intentioner.
Egentlig tror jeg, at det virkelig ville være noget, som vi ville have haft lyst til at fremsætte et forslag om at vi bare skulle gøre.
Men jeg tænker, at selv om ordføreren siger, at der er finansiering, så tænker jeg ikke, at Dansk Folkeparti kan vide, hvor store udgifter der vil være forbundet med det, for det er jo også noget af det, ministeren har sagt at man ikke ved endnu.
Jeg tænker, at det er noget af det arbejde, vi skal i gang med med det samme.
For én ting er erstatningen, og den skal man ikke kæmpe en masse om.
Der er også nogle gange, hvor erstatningen er en døråbner til nogle andre ting.
Altså, vi hører flere af de betjente, jeg har talt med, fortælle, hvordan det rammer familien.
Vi ved også, at ptsd kan børn arve, altså sådan at børn, der ikke har været til stede eller måske ikke engang har været født, da de traumatiske hændelser er sket, faktisk selv kan få ptsd.
Så de konsekvenser, der kan være i forhold til det, kan være så vidtgående, så det er bare enormt vigtigt.
Jeg må indrømme, at i dag er gået bedre, end jeg havde turdet håbe på, selv om jeg selvfølgelig altid håber på det bedste.
Så lad os få besluttet, at vi skal gøre det, vi alle sammen siger, og så rent faktisk få det gjort.
Så bliver 2025 året.
Den håber jeg at vi alle sammen er med på.
Samira Nawa (RV), 2025-01-30:
Mange tak.
Det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti ligger i fin forlængelse af det beslutningsforslag fra SF og Enhedslisten, som vi netop har behandlet med en, synes jeg, grundig debat, som har varet i lige omkring 2 timer.
Til forskel fra det tidligere beslutningsforslag er der her tale om en mere afgrænset målgruppe.
Der mener vi i Radikale Venstre, at hvis vi skal ad den her vej, er der ikke nogen grund til ikke også samtidig at kaste et blik på mennesker, der f.eks. arbejder i socialpsykiatrien, ved bosteder osv.
Og derfor er vi tilhængere af at kigge på den bredere målgruppe.
En anden ting, der også er ved Dansk Folkepartis beslutningsforslag til forskel fra Enhedslisten og SF's, er, at det ikke er finansieret.
Men med det tidligere beslutningsforslag var der tale om at skulle iværksætte analyser og målgruppeundersøgelse og afdække de økonomiske omkostninger, og det er vi i Radikale Venstre større tilhængere af at få gjort, forud for at vi træffer beslutninger.
For jeg synes lidt, at med det her beslutningsforslag er der lagt op til, at man siger ja til noget, som kan synes godt, men uden at der er nogen af os, der på nuværende tidspunkt har et overblik over, hvad det måtte have af økonomiske konsekvenser.
Ender det med, som hr. Kim Valentin var inde på, at man laver en fælles tekst, der omfatter begge beslutningsforslag, så kigger vi meget gerne på det i Radikale Venstre.
Men ellers er vi imod det her beslutningsforslag, men støtter jo, som vi nævnte ved den tidligere behandling, SF og Enhedslistens beslutningsforslag om det samme.
Mette Thiesen (DF), 2025-01-30:
Tusind tak.
Til dem, der sidder derude og lytter med, vil jeg sige, at det altid er en spøjs debat i forhold til finansieringen, for hvis vi havde skrevet på, hvordan vi ville finansiere det, oplever man tit, at folk siger, at de ikke kan støtte den måde, det er finansieret på.
Så det er altid lidt svært.
Det her er selvfølgelig fuldt finansieret i vores 2030-plan, men det er så ikke skrevet specifikt ind i forslaget, hvilket jeg selvfølgelig skal beklage.
Men vi har faktisk lavet et helt veteranudspil, som selvfølgelig er fuldt finansieret, og som har rigtig mange gode dele.
Der blev også tidligere heroppe fra talerstolen nævnt det her med Thin Blue Line, og det er faktisk også en tæt samarbejdspartner konkret i forhold til det her.
Det, der blev nævnt tidligere i forhold til finansieringen med, at Thin Blue Line også udvider deres indsats til de blå veteraner, var faktisk noget, Dansk Folkeparti bragte til bordet i forbindelse med en anden aftale, hvilket så gør, at de har en finansiering nu i 2 år.
Det er vi selvfølgelig rigtig glade for og stolte over.
Derefter tager fængselsbetjentene over.
De passer på dem og arbejder på at resocialisere dem til et liv uden kriminalitet.
Ved ulykker redder ambulanceredderne liv, og når der er brand, står brandfolkene klar til at hjælpe.
Fælles for alle disse faggrupper er, at arbejdet er voldsomt psykisk belastende.
Alt for mange kæmper med svær ptsd, angst, søvnløshed og andre psykiske udfordringer.
I værste fald må de forlade jobbet med kroniske fysiske eller mentale ar.
Arbejdsforholdene minder faktisk om dem, som soldater oplever i krigszoner: konstant alarmberedskab og mange traumatiske hændelser tæt på hinanden.
Af de nuværende fængselsbetjente, værkmestre og transportbetjente er der mere end 11 pct., der lider af ptsd, og 14 pct., der har en psykiatrisk diagnose grundet en belastningsskade, som er opstået i forbindelse med deres arbejde.
For politibetjentene er det henholdsvis 3 pct. med ptsd og 4,4 pct. med en psykiatrisk diagnose.
Af ambulance- og brandredderne er det samlet 8 pct., der har ptsd, og tre gange så mange, der er i risiko for at udvikle ptsd.
Der er for nuværende lidt under 2.000 fængselsbetjente, 11.500 politibetjente, 2.650 ambulancereddere og ca. 10.000 brandfolk, hvoraf omkring 8.000 af dem er tilkaldebrandfolk.
De her faggrupper udfører et helt uundværligt arbejde, nemlig det arbejde, der sikrer Danmarks sikkerhed og tryghed, så vi kan gå trygt i seng om aftenen, som jeg nævnte før, og lægge hovedet på puden og lukke øjnene og vide, at der faktisk er gode folk, der passer på os.
Jesper Petersen (S), 2025-01-30:
Der er tale om et temmelig omfattende samlelovforslag, vi behandler i dag, der ændrer fire love: lov om gasforsyning, lov om Energinet, lov om anvendelse af Danmarks undergrund og lov om planlægning.
Lovforslaget indeholder fem hovedelementer, som tilsammen har til formål at sikre et sammenhængende, tidssvarende og grønt energisystem.
Forslaget har bl.a. betydning for den kommende brintinfrastruktur i Danmark, rammerne for geologisk lagring og placering af pyrolyseanlæg og også for vores forsyningssikkerhed.
Det er så nogle af de elementer om brintinfrastruktur, pyrolyseanlæg og forsyningssikkerhed, jeg godt vil fremhæve og sige lidt mere om.
For lovforslaget er en brik i det store arbejde, der er i gang, med at få etableret en brintinfrastruktur i Danmark.
Det gør det ikke alene overhovedet.
Det skal følges op af yderligere forslag, men her er altså et vigtigt skridt.
Konkret gives en bemyndigelse til, at ministeren kan udarbejde de nærmere regler for adgangen til gassystemet, herunder tilslutning for både brint og metangas.
Samtidig vil lovforslaget skabe større gennemsigtighed for pyrolyseproducenter.
Kommunerne skal i kommuneplanen fremover udarbejde retningslinjer for placering af eventuelle pyrolyseanlæg.
Et andet vigtigt element og hensyn ved lovforslaget er som nævnt forsyningssikkerhed, og det bliver jo kun mere afgørende i de usikre tider, vi desværre lever i nu.
Lovforslaget afspejler ønsket fra regeringspartierne om at sikre vores infrastruktur og energiforsyning bedst muligt.
Det kræver en vifte af tiltag, og lovforslaget her er et bidrag til det.
Lovforslaget skal også sikre, at lovkvaliteten og rammerne er i orden, hvad angår gasforsyningssikkerhed, og at vi også i en grønnere fremtid kan have den nødvendige lagerkapacitet af naturgas.
Socialdemokratiet kan derfor bakke op om lovforslaget.
Christian Friis Bach (V), 2025-01-30:
Tak for det.
I dag skal vi diskutere en stribe noget langhårede, meget tekniske, lovændringer.
Men det er en række lovændringer, som faktisk får afgørende betydning for, hvordan vi i fremtiden kan sikre en stabil og grøn energi til alle danskere.
Det hjælper os med at få brintrørene i jorden, det sikrer tilslutningen til de her brintrør i fremtiden, og det giver os mulighed for at lagre brint i undergrunden.
Det er en ren energikilde, som kan hjælpe: Når vinden blæser, kan vi lave brint og komme det ned i undergrunden, og når vinden ikke blæser, kan vi tage det op igen og lave det om til ren energi.
Et af de andre, synes jeg, fascinerende eksempler er, at man simpelt hen kan pumpe en ballon op nede under jorden, noget trykluft, man bare pumper ned i jorden, og som kommer til at ligge der ved højt tryk, når vinden blæser, og når vinden ikke blæser, slipper man luften ud igen, som kan drive en turbine, og så kan man lave det om til grøn og billig energi.
Det er ikke bare smart, det er også rigtig godt for den grønne omstilling.
Det sikrer, at vi får en mere stabil og bæredygtig energiforsyning.
Det her lovforslag er jo derfor rigtig vigtigt i en tid, hvor der er rigtig mange borgere og elkunder derude, som taler om de her 11 kr., som prisen pludselig nåede op på, og som er bekymrede for, hvordan vindmøllerne vil gøre, at vi får høje elpriser.
For sandheden er jo, at den vedvarende energi kan få gennemsnitsprisen til at falde på sigt.
Vi ser allerede, at gennemsnitsprisen falder på grund af den grønne omstilling, og hvis vi kan lagre energien og dermed udjævne de her prisforskelle, så er det, at forbrugerne får adgang til den her mere stabile og lavere pris, som den grønne omstilling på sigt vil give os.
Der er mange andre elementer i de her lovforslag.
Det gør det tydeligt, hvordan vi ønsker at udnytte ressourcerne ansvarligt.
Vi sikrer klarhed om roller og ansvar i gasforsyningssikkerheden.
Vi sikrer, at kommunerne tager ansvar for de her pyrolyseanlæg, som skal stilles op rundt i det ganske land og omdanne den overskudsbiomasse, vi får fra landbruget eller fra biogasanlæggene, til stabilt biokul, som så kan føre både kulstof og fosfor og kalium tilbage til landbrugsjorden.
Men de anlæg skal jo stilles op på en måde, så de skaber mindst mulige gener for lokale borgere.
Det er gode lovændringer, gode lovforslag, og på den baggrund stemmer Venstre for.
Tak for ordet.
Kim Valentin (V), 2025-01-30:
Jeg vil bare kvittere for svaret.
Det var også det, jeg håbede på at høre, og jeg ser frem til det videre forløb.
Og så vil jeg sige en ting til, fordi jeg glemte det under min egen ordførertale: Moderaternes ordfører kan ikke være til stede i salen på grund af forhandlinger, men støtter ikke forslaget.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-30:
Tusind tak, og tak for en fin tale.
Nu har jeg lige genlæst, hvad der står i teksten, og jeg kan ikke finde noget sted, der står noget om, at man finder en finansiering, eller at man i det hele taget peger på et sted, hvor man kan finde en finansiering, uanset om man kender størrelsesordenen eller ej.
Man anerkender blot, at der er behov for nogle ressourcer.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at det er korrekt forstået?
Victoria Velasquez (EL), 2025-01-30:
Udgifterne til det her beslutningsforslag er at få lavet modellen, og det er derfor, man kan komme til at misforstå det, som ordføreren siger.
For i det ordføreren sagde, kom det til at lyde, som om det var et ønske at være klar til det her forslag, og at det ville starte modellen i morgen eller i 2025, og det gør det ikke.
Vi kender ikke omfanget af det, vi ved ikke, om det kommer til at koste 50 millioner eller 3 mia. kr., og derfor kan vi jo ikke komme med et forslag til, hvad finansieringen skal være.
Det ville være ret useriøst at gøre, synes jeg.
Men jeg synes, det er fuldstændig oplagt, at vi, når man ved, hvad det kommer til at koste, og hvad det er, omfanget af det er, selvfølgelig så finder en finansiering til det sammen.
Jens Joel (S), 2025-01-30:
Tak, formand, og tak til forslagsstillerne fra DF for et forslag, som jo på mange måder tager den diskussion op, vi lige har haft de sidste 2 timer om nogle af dem, som hver dag går på arbejde, og som tager et ansvar for at passe på os andre, og som vi som samfund i for mange sammenhænge er for dårlige til at passe på den anden vej.
Så vi har fuldstændig ligesom med det første forslag det udgangspunkt, at vi, så vidt det overhovedet er muligt, skal prøve at forebygge og undgå, at man bliver syg og kommer til skade, at man bliver udsat for alvorlige hændelser, som også kan give ptsd og andre ar på sjælen.
Det skal vi selvfølgelig gøre alt, hvad vi kan, for at undgå, men vi skal også være bedre til at være der, når problemet er opstået, og når skaden er sket, og hjælpe de mennesker, som har passet deres arbejde, og som derved er kommet til skade.
Det er jo, som ministeren også sagde, rigtigt, at temaet i det her forslag lægger sig meget op ad temaet i det første forslag, men at det også har en lidt smallere målgruppe, og det er også rigtigt, at der har været særlige indsatser.
Nu er foreningen Thin Blue Line, som er nogle af dem, der taler på vegne af de medarbejdergrupper, som det her forslag handler om, jo også nogle af dem, vi har haft på finansloven, og der har været taget skridt til at styrke samarbejdet med dem.
Men for os er det en lidt bredere diskussion, og derfor vil vi i virkeligheden gerne gøre det samme, som vi lagde op til at gøre i forbindelse med det andet beslutningsforslag, nemlig at kigge på, hvad det er for nogle brancher, og hvad det er for nogle medarbejdergrupper, som er i højrisiko for at blive udsat for de her ting, og om vi kan gøre noget for at hjælpe dem, når skaden er sket, bedre, end vi gør i dag, og om vi kan gøre mere for at forebygge, at de kommer til skade.
På den baggrund kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag, men vi vil gerne støtte det videre arbejde med at passe bedre på nogle af dem, der passer på os.