Pia Kjærsgaard (DF), 2024-02-28:
Tak, og jeg vil godt sige tak til ministeren og faktisk også tak til ordførerne, som har deltaget her i debatten.
Min fornemmelse er, at man er klar over, at der er et meget, meget stort problem.
At man så ikke vil gå så langt som Dansk Folkeparti, er så en anden sag, men jeg kan i hvert fald mærke – og det tror jeg at jeg har ret i – at det er noget, der berører de enkelte ordførere, og så er vi jo trods alt kommet et skridt videre.
Så vil jeg simpelt hen udtale min foragt for de partier, som ikke er her, og om ikke andet kan de læse det i referatet af Folketingets forhandlinger, hvis ikke de hører det.
Altså, hvor er Radikale Venstre?
Hvor er Enhedslisten?
Hvor er Alternativet?
Det er simpelt hen sølle, at man ikke deltager i så vigtig en debat som denne.
Det er ganske enkelt langt ude, og det kan man ikke være bekendt.
Hvordan tror man ikke at israelske borgere har det ved at vide, at så stor en del af Folketinget ikke er til stede her i dag, altså folketingspolitikere, der ellers har utrolig travlt med at udtrykke sympati – f.eks. så sent som i Folketingets spørgetid fra Enhedslistens side – i forhold til det jødiske folk?
Så det er elendigt, vil jeg godt have lov at sige.
Det er virkelig foragteligt.
Så vil jeg godt udtale min totale støtte til Israel uanset hvad, altså det lille demokratiske land, som ligger som en lille enklave omringet af store muslimske udemokratiske stater.
Det er en prøve for Israel – det er jeg slet, slet ikke i tvivl om – hvordan den her situation bliver håndteret.
Så må jeg også sige, at der er blevet talt meget om Frankrig, det har jeg også selv gjort, som jeg fornemmer vil gå et skridt videre, end man gør i Danmark i forhold til et opgør med internationale konventioner.
Jo, men situationen er faktisk også værre i Frankrig, end den er i Danmark, og skal vi helt derhen, før vi også får det samme synspunkt?
Det frygter jeg.
Hvorfor skal vi det?
Vi ved, at det er udviklingen.
Vi kan se det på andre lande, vi kan også se det i udviklingen i Tyskland, og det burde være et advarselstegn i forhold til at spørge, hvorfor vi skal helt derud, før vi begynder at gøre noget ved det.
Hvorfor kan vi ikke være på linje med Frankrig, som er et skridt længere, end vi er?
Men jeg kan kun håbe det.
Selv om alt for få har deltaget i debatten, så har de ordførere, som har deltaget, synes jeg, lagt nogle gode kræfter i det.
De har udtalt nogle meget positive ting om debatten og naturligvis også nogle negative ting omkring det, der sker i de store byer i Danmark, hvor det er meget, meget skræmmende med de optog, der er, med råb om jihad, hellig krig og »from the river to the sea« – jeg bliver nødt til at sige det på engelsk, for det er jo det, man råber.
Problemet er jo også, at det, som vi også har set det, er utrolig svært for danske sympatisører for Israel at komme i nærheden af de demonstrationer, og det er jo virkelig forfærdeligt, at man ikke kan tillade sig at stå der, slet ikke med et israelsk flag, men heller ikke med et banner, hvor man går op imod Hamas.
Altså, det er jo simpelt hen grotesk, at det i Danmark har udviklet sig på den måde.
Så jeg kan kun håbe, at vi trods alt er kommet bare en millimeter længere med den her debat, og at vi måske også kan komme et skridt længere næste gang og næste gang igen.
For Dansk Folkeparti vil overhovedet ikke holde op med at rejse de her debatter, og jeg kan da så i hvert fald med tilfredshed konstatere, at alle ordførere har indledt med at udtrykke en tak for, at man har rejst debatten.
Så det er da trods alt et langt skridt hen ad vejen.
Men meget andet er der jo egentlig ikke at sige.
Så tak for debatten.