runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-06-01:
Tak for det.
Det, jeg reagerede på, var dybest set det her med, om der ikke kunne være plads til de her 22 børn.
Jeg synes faktisk, det var under bæltestedet.
Jeg ved godt, vi har haft den her debat mange gange.
Tidligere var der et eksempel med Medicinrådet, hvor der sad børn i rullestol rundtomkring, der tilfældigvis var mere end 6 år gamle og derfor ikke kunne få Spinrazamedicin, der var en behandling, som de kunne have fået i Tyskland og Sverige.
Der mindes jeg ikke, at Socialdemokraterne stillede sig op på talerstolen på samme måde og sagde: Det er frygtelig synd for de her børn.
Der trak man en streg i sandet.
Det synes jeg ikke er i orden.
Jeg er med på, at man har en eller anden woke-tilgang og der måske er nogle organisationer bagved, der presser meget på; men virkeligheden i Danmark er, at der er masser af gange, hvor Socialdemokraterne, og sikkert også Venstre, har indført ting, der har gjort, at børn i Danmark ikke har fået den behandling, vi kunne have givet dem, fordi man traf et politisk valg.
Det politiske valg, jeg egentlig beder Socialdemokraterne om at træffe her, er at garantere over for mig, at der ikke om ganske få år kommer bare en enkelt af de syv, der har fortrudt.
Camilla Fabricius (S), 2023-06-01:
Tak for det.
352 har udtrykt, at de var nysgerrige og har ønsket at indgå i en afklaring.
22 blev indstillet, og 7 ender med at få behandling.
Jeg synes, det er meget væsentligt, at man giver den rette behandling, både til de her børn og til ethvert andet barn, som har brug for den lægefaglige tilgang, der er nødvendig.
Så selvfølgelig skal der være den rette sundhedsfaglige indsats omkring de børn, der har brug for det her.
Mikkel Bjørn (DF), 2023-06-01:
Tak for det.
Jeg synes, det er ærgerligt, at det her bliver gjort til et spørgsmål om, hvorvidt der er plads til mennesker, der lider under de her udfordringer i tilværelsen, for det er jo ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, at de her mennesker får den rette behandling og ikke mindst en behandling, som ikke ender med at gøre skade på dem resten af deres liv.
Altså, vi har en speciallæge i børne- og ungdomspsykiatri, der hedder Lasse E. Sørensen, på Bispebjerg Hospital, der udtaler: »Jeg er fuldstændig enig i, at de børn, der giver udtryk for kønsdysfori, har brug for hjælp og behandling.
Men det er af afgørende betydning, at de modtager den rigtige behandling.
Der kan nemlig være mange forskellige årsager til kønsdysfori hos børn og unge, bl.a. andre underliggende psykiatriske tilstande, tidligere overgreb eller måske blot et præpubertært udtryk for senere homoseksuel orientering.«
Derfor er det selvfølgelig helt afgørende, når vi ved, at der kan være mange årsager til, at børn lider af kønsdysfori, at vi ikke ender med at give dem en behandling, som ender med at gøre skade på dem resten af deres liv, og som de på et senere tidspunkt eventuelt måtte ende med at fortryde.
Camilla Fabricius (S), 2023-06-01:
Tak for det.
Så er vi her igen igen for at tale om den lille, men vigtige gruppe af børn, som har brug for, at vi voksne lytter til dem, og at der bliver lyttet til den seriøse medicinske gennemgang, der er, hvis man har en oplevelse af, at man ikke er det køn, man er tildelt fra fødslen.
Som ministeren har redegjort for, er det en utrolig lille gruppe.
Det er en væsentlig gruppe, som selvfølgelig skal have den hjælp, som alle andre skal i vores samfund.
Jeg synes, at vi har været omkring det her på utrolig mange måder.
Jeg synes, at det er bekymrende, at der ikke er plads til de 22 børn.
Lad det være mine ord, og så skal jeg hilse fra Venstre, Moderaterne, SF, Enhedslisten og Radikale Venstre.
Jeg vil gerne læse vores vedtagelsestekst op: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at det er vigtigt at sikre den rette hjælp til børn og unge med kønsligt ubehag.
Samtidig er det væsentligt, at en eventuel beslutning om medicinsk behandling bygger på et fagligt velfunderet grundlag.
Det er således vigtigt, at der kommer mere viden på området, og at udviklingen på området løbende følges, så behandlingstilbuddet kan tilpasses efter nyeste viden.
Folketinget konstaterer i den forbindelse, at Sundhedsstyrelsen har igangsat en revision af gældende vejledning om sundhedsfaglig hjælp ved kønsidentitetsforhold.
I arbejdet vil der være særligt fokus på behandlingstilbuddet til børn og unge.
Arbejdet forventes færdigt ultimo 2023.
Folketinget vil lade Sundhedsstyrelsen færdiggøre revisionen af vejledningen, så det bliver klart, hvad eksperternes faglige anbefaling er på baggrund af den nyeste viden på området.«
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Det er jeg helt enig i, og der er ingen, der ønsker sig tilbage til den tid med de lange ventelister.
Så vi taler ikke om at afskaffe behandlingsgarantien, men i stedet for om at gøre det muligt at differentiere det mere i forhold til patienterne, så man faktisk kan bruge personalet og dermed hjælpe patienterne bedst muligt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2023-06-01:
Jeg tror en gang imellem, at de i sundhedsvæsenet har en oplevelse af, at de er meget bundet af nogle retningslinjer, som de ligesom skal følge, og at der måske i virkeligheden er noget musik i at sige, at det er lægen, der bedst ved, hvad der er godt for patienten, altså i et samarbejde sammen med patienten på en eller anden måde, og det kunne måske også være nøglen til at tænke i mindre overbehandling.
Når Sundhedsstyrelsen f.eks. har regler for bestemte undersøgelser, og den lokale læge tænker, at det simpelt hen ikke giver mening at lave den der undersøgelse, men at den ligesom er en forudsætning for, at lægen har lavet sit arbejde, er det måske så ikke også noget af det, som vi skulle prøve at kigge ind i, altså at lægen og patienten i højere grad selv skal aftale, hvad der i den situation giver bedst mening?
Sophie Løhde (V), 2023-06-01:
Generelt er der jo igennem årene, når jeg som en, der ligesom ordføreren også igennem mange år har beskæftiget mig med sundhedsvæsenet, kigger tilbage, sket en udvikling, hvor man eksempelvis på en række områder er gået bort fra kirurgi til i stedet at ordinere, anbefale patienten træning, og det er jo en god udvikling.
For det er jo også en udvikling, hvor man får sat fokus på, at det at operere ikke nødvendigvis altid på nogen måde er det bedste valg, og det er også en udvikling, som jeg sagtens tror man kan brede ud til langt flere områder.
Du kan også overføre den i forhold til hele ældreområdet med fokus på behovet for bredere rehabiliteringsindsatser til at sikre, at man bedst muligt og længst muligt kan klare sig selv, når det er sådan, at man bliver ældre, og man måske også får nogle skavanker og følgesygdomme undervejs.
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Tak for det.
Nu bød hr. Kim Edberg Andersen jo nærmest op til dans, og så er det jo uhøfligt ikke at replicere.
Hvis forskellen på, om det er privat eller offentligt, er, om der står Sygehus Vendsyssel, eller om der står Per Larsen A/S, så tror jeg godt at vi kan finde ud af at få sat sådan et klistermærke på kitlen af den læge, der skal operere hr. Kim Edberg Andersen, hvor der står Per Larsen A/S.
Men jeg tror egentlig også, at der var større ambitioner med det end det.
Men det, jeg egentlig synes var interessant i hr. Kim Edberg Andersens tale, var det der med, om vi var blevet for forvænte og blevet forkælede.
Jeg har i mit tidligere arbejde som opsøgende medarbejder oppe i Hjørring oplevet lidt noget andet.
Der har jeg mere oplevet en anden tilgang til det: Hvis man ikke går op til lægen og får at vide, at man er syg, ja så er man pr. definition rask.
Det har afholdt rigtig mange mennesker fra at gå til lægen, og det er jo noget, der i særlig grad øger den sociale ulighed i nogle bestemte grupper.
Nu ved jeg jo, at hr. Kim Edberg Andersen har et stort fokus på, at vi også skal mindske den kønnede ulighed.
Det er jo sådan noget, vi ofte ser er noget af det, der bidrager til, at mænd sjældnere går til lægen.
Vil hr. Kim Edberg Andersen ikke anerkende, at det faktisk også er en problemstilling, og at det derfor måske er lidt mere nuanceret end som så?
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-06-01:
Vi kan også gøre livet så trist, at de slet ikke kommer derind, for så hænger de ude i træerne.
Og man kan sige: Skal vi behandle folk for lungekræft?
Ja, det skal vi da – selvfølgelig skal vi det.
Med hensyn til fordelen ved rygning, fandt man jo ud af, at rygerne ikke var så dyre for det offentlige, når det kom til stykket, for til forskel fra dem, der var supersunde og havde løbet maraton, lige til de fik demens, så døde de jo, altså dem, der havde røget hele livet.
Så lad os nu passe på med at gøre alting så surt, at vi ikke har lyst til at leve.
Vi skal passe på hinanden, og vi skal behandle, og vi skal have sunde liv alle sammen, men vi skal passe på med at tro, at vi skal gøre livet lidt kedeligt og trist altid.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Tak for det.
Jeg tror heller ikke, der er nogen i salen her, der mener, at alting fungerer hundrede procent effektivt i det offentlige sundhedsvæsen, hvilket er en af grundene til, at vi har den debat, vi har her.
Et andet område, som jeg godt kunne tænke mig at høre Nye Borgerliges holdning til, er noget, der har fyldt her, nemlig forebyggelse.
Altså, hvordan kan vi forhindre, at folk overhovedet bliver indlagt?
Hvis vi kan det, er det jo en fordel for alle, patienten og sundhedsvæsenet.
Så i forhold til det, som jeg også spurgte SF's ordfører om, alkohol og tobak, hvad er ordførerens holdning til forebyggelse der?
Gør vi nok, skal vi gøre mere, og hvad skal vi i så fald gøre?
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-06-01:
Jeg tror, ordføreren mener, hvad mit problem er med konkurrence.
Altså, for Nye Borgerlige skal det stadig være skattefinansieret, men jeg er bare ligeglad med, om den, der behandler mig, har et skilt, hvor der står Per Larsen A/S på, eller om der står amtssygehuset i Ringsted.
Det er ikke det, der bekymrer mig.
Og der er altid en business case inden for sundhedsområdet, såfremt der bliver betalt det, som det nu engang koster, plus lidt til huslejen.
Det er jo sådan, det private fungerer.
Og når jeg kigger ind i det offentlige, ser jeg ikke et sygehusvæsen, som er gearet til, at vi er hundrede procent effektive hele tiden – det tror jeg faktisk ikke vi er – og der kunne konkurrence måske gøre det.
Men jeg vil bare sige, at konkurrencen mellem to måske også ville give vores ansatte mulighed for, at dem, der ikke fungerer så godt i et kæmpestort offentligt system, kunne komme over i en privat virksomhed, som passer bedre til dem.
Det kunne også give noget, at man kan flytte og få de arbejdsvilkår, man også gerne vil have.
Men som sagt kan det sagtens være det offentlige for mig.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Tak for det.
For at starte med den del vil jeg sige, at det ikke er, fordi vi i Radikale er imod private tilbud overhovedet, men hvis det nu vokser sig stort på sundhedsområdet, kunne man så ikke forestille sig et problem i forhold til især små sygdomsområder, som ikke har en særlig stor kritisk masse, og som ikke har nogen særlig kommerciel interesse?
Hvordan sikrer man, at de områder rent faktisk bliver prioriteret i det private?
Så er der ikke nogle indbyggede konflikter på netop sundhedsområdet, som jo handler om, at det ikke er en service, du kan lade være med at tilkøbe dig – det er noget, du er nødt til, for ellers dør du?
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Jeg tror, at der dels er hele spørgsmålet om, hvordan vi ser på de forskellige diagnosetyper, for f.eks. er der inden for kræftområdet også forskel.
Der er f.eks. forskel på, hvor høj prioritet brystkræft har i forhold til lungekræft.
Men jeg tror, at når vi ser på psykiatri i forbindelse med kræftbehandling, så er det jo netop også et spørgsmål om det, der er dokumenteret, nemlig at der også er en stor ulighed i forbindelse med kræftbehandlingen.
Det betyder, at vi i forbindelse med de patienter, som har andre lidelser, og som det kan være sværere at få til at følge en behandling og til i det hele taget at komme ind til en screening, stadig har en stor opgave at løfte.
Så jeg tror og håber bestemt på, at det også er et af de områder, der kommer fokus på i forbindelse med en kræftplan V med en mindskelse af ulighed i sundhed, og at det også kommer til at handle om, hvordan vi kan sørge for at give en mere håndholdt indsats til de borgere.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Tak for det.
Jeg er meget enig.
Et andet emne, ordføreren er inde på, er noget, som også ligger mig meget på sinde, nemlig psykiatrien.
Ordføreren nævner, at prioriteringen også har noget at gøre med, hvordan vi prioriterer internt imellem de forskellige sygdomsområder.
Noget af det, der er sigende, er jo, at vi kan se, at en forening som Kræftens Bekæmpelse også i dag har et fokus på psykiatri, fordi man kan se, at der er en overdødelighed blandt psykiatriske patienter på mange parametre og også på kræftområdet.
Hvad siger det ordføreren i forhold til den måde, vi ser på sygdommen på?
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Jeg synes, det er en helt relevant diskussion, og der er slet ikke nogen tvivl om, at der kan vi gøre det bedre.
Jeg tror, at det, der er det afgørende i forhold til den debat, er, at vi også der sikrer, at der er tilstrækkelige ressourcer til, at man netop kan tage de svære samtaler, altså få talt både med patienter og pårørende om, hvad konsekvensen af en given behandling er, hvad fremtidsudsigterne er, og hvad konsekvenserne vil være af at lade være.
Det er klart, at det også hænger sammen med, hvad man kan tilbyde af palliativ hjælp både i hospitalsvæsenet, men jo også ude i kommunerne, og hvad man kan tilbyde i forhold til hospicepladser.
Men grundlæggende handler det jo om, at vi skal sikre, at patienter og pårørende kender konsekvensen både af at fortsætte en behandling, men også af at stoppe den, og at vi også kan give en sikkerhed for, at det faktisk godt kan lade sig gøre at hjælpe folk til at få en værdig afslutning på livet, og at det i virkeligheden kan blive mere værdigt end at fortsætte en udsigtsløs behandling.
Og der har vi også allerede nogle muligheder i dag, altså retten til at fravælge behandling, og så har vi behov for at få styrket hele den palliative del.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Tak for det.
Tak for talen, og tak for rigtig mange gode pointer, som jeg er enig med ordføreren i.
Et emne, der har fyldt i nogle af ordførertalerne, har været den sidste tid, altså palliation og hvad vi gør ved de terminale patienter.
Ordføreren var inde på overbehandling og unødvendige behandlinger, især i forhold til operationer – fedme- og knæoperationer blev nævnt – men hvad med den anden del, altså at man, som bl.a. Dansk Selskab for Patientsikkerhed har peget på, overbehandler i den sidste fase, fordi man ikke har lyst til at tage den svære samtale med patienten?
Har ordføreren og ordførerens parti en holdning til den del?
Per Larsen (KF), 2023-06-01:
Mit udgangspunkt er jo altid, at hvis man på en afdeling har nogle patienter, tager man dem, der har mest behov for hjælp, og behandler dem først.
Og så kan det være, at nogle kommer til at vente.
Det er jo ikke sådan, at alle patienterne springer ud af ventekøen og tager på et privathospital, samme dag som de får besked på, at de offentlige sygehuse ikke kan honorere det.
Så der foregår jo også en prioritering i det daglige, og jeg synes som udgangspunkt, at det har fungeret godt igennem rigtig mange år og har været til glæde og gavn for rigtig, rigtig mange patienter.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-06-01:
Der er regionale forskelle, men der er også kommunale forskelle.
Vi havde en direktør på Hjørring sygehus, der fortalte mig, at der var mange flere med stomi i Frederikshavn end i Hjørring Kommune, fordi der ligesom var sådan en kultur for, at man ikke gik til læge – det var typisk mænd – før det var for sent, og så endte man med en stomi.
Det er jo et spørgsmål om at sørge for at forklare danskerne, at de selvfølgelig skal søge sundhedsvæsenet.
Det er jo ikke, fordi Nye Borgerlige siger, at de alle sammen bare skal lade være med at søge sundhedsvæsenet, for det er superbilligt, og så bruger vi ingen penge.
Men vi bliver også bare nødt til at lade være med at lukke øjnene for, at det er muligt, at der er nogle, der oversøger det.
De søger jo ikke skadestuen med lille Ida for at genere nogen.
Det gør de, fordi de måske står i en situation, de ikke føler de kan håndtere selv, og så skal man måske kigge på, om vi har opbygget et samfund, hvor det er nødvendigt at tage på skadestuen for det.
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Kan hr. Kim Edberg Andersen lige præcis ikke derfor være bekymret for, hvis man så privatiserer det yderligere eller i hvert fald i højere grad lader det overgå til private sundhedsforsikringer?
For der kan der jo netop være en tendens til, at dem, der er privilegerede i forvejen, også får en privilegeret adgang, hvorimod dem, som i virkeligheden måske har et større behandlingsbehov, men som ikke har de økonomiske eller sociale ressourcer, er dem, der ikke søger.
Burde prioriteringsopgaven i virkeligheden ikke ligge i netop at hjælpe dem, der i forvejen har svært ved at søge sundhedsvæsenet, til at søge sundhedsvæsenet, og så måske begrænse det lidt i forhold til de andre?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2023-06-01:
Tak for det, og tak for besvarelsen her.
Jeg har tænkt, at det nogle gange er svært at få øje på incitamenterne til, at sundhedsvæsenet i virkeligheden samlet set efterspørger den bedste og den mest skånsomme behandling og ofte også den billigste.
Hvis patienten eksempelvis ikke skal opereres, hvordan sikrer man så, at der er træning til rådighed, også til den patient, som måske ikke har råd til at gå til fysioterapeut?
Hvis speciallægen tjener sine penge på at operere patienter, hvad er måske så incitamentet til at henvise til en mere konservativ behandling?
Jeg synes egentlig tit, man støder på det dilemma i det her meget specialiserede sundhedsvæsen, som vi jo kommer til at tale om her, fordi det er det, vi beskæftiger os med, og at vi ligesom også mangler at have sammenhængen til resten af det, som jo skulle være med til at aflaste, som skulle være med til at tage fra, og som skulle være med til at forebygge, at vi fik brug for de der dyre behandlinger i sundhedsvæsenet.
Sophie Løhde (V), 2023-06-01:
Men det ville jeg jo i virkeligheden synes var et udtryk for en dårlig prioritering.
Det var jo også derfor, jeg i min indledning prøvede at sige, at vi på rigtig mange niveauer har rigtig meget prioritering, som foregår hver eneste dag, altså ude på den enkelte afdeling, 24 timer i døgnet, 365 dage om året.
Så har vi jo fra Folketingets side – og man kunne også have sagt fra regionsrådets og andres side – et stort politisk ansvar for, hvilke rammer der er for at prioritere.
Det tog vi ansvar for, da vi tilbage i 2015 i fællesskab lavede de syv principper for prioriteringen omkring sygehusmedicin og vi indgik aftalen, og som blev forløberen for Medicinrådet, en god og en meget, meget vigtig beslutning, fordi det også skabte legitimiteten for Medicinrådets vigtige arbejde.
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Jamen vi kan jo netop, når vi snakker om prioriteringer, gennem den prioritering, der sker i dag, se, at der er nogle, der bliver tabere, altså nogle af dem med de mest komplekse lidelser, hvor man også kan sige, at vi faktisk ikke ved, hvor stor en effekt de reelt kan få af en behandling.
Men det ændrer jo ikke på, at der er nogle mennesker, som vi også har en forpligtigelse til at hjælpe.
Så hvordan kan man sikre, at man netop ikke kommer til at stå i den situation, at det bliver de mindst behandlingskrævende, man behandler først, fordi det er der, man umiddelbart kan få den største effekt?
Sophie Løhde (V), 2023-06-01:
Jeg tror, at jeg i min indledende tale fik sagt mest og bedst mulig sundhed for pengene.
For det handler jo om at sikre, at vi får mest for sundhedskronerne, altså mest sundhed i sidste ende til gavn og glæde for de mange forskellige patienter og patientgrupper, der er i vores sundhedsvæsen.
Den konkrete sammensætning af prioriteringsrådet har jeg på ingen måder lagt mig fuldstændig fast på, og jeg tænker også, det er noget af det, der i sig selv kan indgå som et led i den videre diskussion.
Peder Hvelplund (EL), 2023-06-01:
Jeg vil gerne medgive, at sundhedsministeren har helt ret i, at vi, når vi debatterer det her, så let kommer til at diskutere på det sådan meget overordnede plan, hvor den politiske diskussion i forhold til prioriteringen jo er væsentlig sværere, men det er også det, der giver anledning til mit spørgsmål.
For sundhedsministeren siger f.eks., at vi skal have mest mulig sundhed for pengene eller for ressourcerne – jeg kan ikke lige huske den præcise formulering – og det kan man jo sige at man lettest kan få, hvis man behandler alle dem med de mindst komplekse problemstillinger.
Og hvis man behandler dem, som er lettest at behandle, kan man hurtigt få produktiviteten i sundhedsvæsenet op.
Men det er jo ikke nødvendigvis den rigtige sundhedsfaglige prioritering.
Så har regeringen gjort sig nogle overvejelser i forhold til sammensætningen af det råd, altså hvordan man kan sikre, at dem, der i dag er ramt af den herskende ulighed i sundhed, også bliver tilgodeset i den prioriteringsdiskussion?
Sophie Løhde (V), 2023-06-01:
Hele spørgsmålet omkring overmedicinering og ældre medicinske patienter i det hele taget og det faktum, at der ikke altid bliver lavet en medicingennemgang for de grupper af patienter, der bruger og får udskrevet rigtig mange forskellige præparater, er jo en vigtig dagsorden, som jeg ikke mener man bare kan sige at et kommende prioriteringsråd må tage fat på.
Men det er noget, som vi hele tiden løbende skal arbejde på, fordi det giver dårlig kvalitet for den enkelte, og det er i øvrigt også med til at gøre vores sundhedsvæsen dyrere, end det overhovedet behøver at være.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-06-01:
Det vil jeg se frem til.
Men det vil sige, at det i hvert fald er, når Robusthedskommissionen er færdig, at man vil nedsætte dette råd, må jeg forstå.
Et andet aspekt, der blev bragt op tidligere – jeg mener, at det var af hr. Per Larsen – var ét område inden for overbehandling, nemlig seponering, altså i forbindelse med overmedicinering, om man så må sige.
Kan vi blive bedre til det?
Det lader jo til, at vi har patienter, og det ved vi at vi har, der får mere medicin, ofte fra det samme præparat i forskellige styrker, fordi man glemmer at slette en gammel recept.
Så har ministeren gjort sig nogle tanker om, om det er et område, man specifikt skulle fokusere på, eller ligger det et andet sted?
Sophie Løhde (V), 2023-06-01:
Vi er i ministeriet ved at afklare, hvordan arbejdet med udviklingen af prioriteringsrådet nærmere skal tilrettelægges.
Men som jeg også giver udtryk for i min afsluttende tale i debatten her i dag, synes jeg jo, at vi bl.a. skal have anbefalingerne fra Robusthedskommissionen med, inden vi præcis lægger os fast på, hvor snittet skal lægges.
Jeg synes i øvrigt også, at det er vigtigt at få alle de relevante og gode input fra Lægeforeningen og andre, der også er ekstremt optaget af den her dagsorden, og som jeg ved også har kvitteret for, at vi fra regeringens side vil tage initiativet til at nedsætte det her tværgående nationale prioriteringsråd, hvor vi jo alene har slået nogle mulige temaer an, eksempelvis i forhold til hele diskussionen omkring overbehandling og defensiv medicin og om, hvordan vi kan øge patientinddragelsen.
Det er nogle af de rigtig vigtige dagsordener, som jeg også synes at vi i regi af Folketingets partier skal have en drøftelse af med hinanden.