runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peder Hvelplund (EL), 2022-06-03:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi deler Venstres utålmodighed, i forhold til at vi får reageret på det her område.
Jeg er sådan set også meget enig i de bemærkninger, der kom fra fru Kirsten Normann Andersen, om, at vi er nødt til at se bredt på det her, også i forhold til forebyggelse, men der er jo ikke nogen tvivl om, at de punkter, som Venstre rejser i det her beslutningsforslag, er helt legitime og fuldstændig rigtige, altså muligheden for at få seks reagensglasbehandlinger offentligt finansieret og adgang til betalt behandling, også ved barn nummer 2.
Det synes jeg er nogle helt fornuftige krav.
Men der er nogle bekymringer i forhold til det her forslag – og det er grunden til, at vi ikke kommer til at støtte det i Enhedslisten – og det handler bl.a. om finansieringen.
Altså, det er jo meget fint, at Venstre peger på en finansiering fra eget finanslovsforslag, men det ændrer jo ikke på, at pengene skal findes nu og her.
Jeg er faktisk også i tvivl om, om de 125 mio. kr., som Venstre afsætter, reelt vil være nok til at løse den her problemstilling.
Den anden grund til bekymring, som fru Kirsten Normann Andersen også var inde på, handler om, at det her jo også er et spørgsmål om, hvordan vi sikrer ressourcer.
Det er jo ikke nok udelukkende at tilføre midler, og det er i hvert fald slet ikke nok at sige, at man så laver en behandlings- og udredningsgaranti, hvis det alene har som konsekvens, at man så flytter ressourcer fra andre områder i et i forvejen udsultet sundhedsvæsen.
Derfor bliver vi, hvis det her skal have nogen gang på jord, nødt til at sikre, at vi får tilført tilstrækkelig med ressourcer til området, og dermed også sikre, at det her ikke betyder, at der bare bliver flyttet opgaver fra andre steder.
Så synes jeg også, at det er, som om Venstre har fået sådan en idé om, at hvis bare man indfører en udrednings- og behandlingsgaranti, løser problemerne sig selv.
Altså, folk bliver jo ikke behandlet af, at de får en garanti.
Så hvis vi giver en garanti og det så bare betyder, at der kan flyttes ressourcer fra et offentligt sundhedsvæsen, som i forvejen lider, over til private løsninger, så kommer det jo ikke til at løse noget.
Det kommer vi i Enhedslisten ikke til at bakke op om.
Så vi bakker fuldstændig op om, at der er de problemstillinger, der bliver skitseret, og sådan set også de løsninger, der er på dem, men på grund af finansieringen og den model, man skitserer, kommer Enhedslisten ikke til at bakke op om forslaget.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
Tak til Enhedslistens ordfører for talen.
Nu blev der sagt noget med, at forslaget er fremsat en gang til, og jeg ved ikke, om det var en fejlformulering, men det er nu første gang, vi fremsætter det her beslutningsforslag.
Jeg har stor respekt for, at man ikke genfremsætter de samme forslag, så den bemærkning vil jeg bare lige komme med.
I forhold til finansieringen synes jeg måske, det er en lidt søgt undskyldning.
Jeg hører ordføreren sige, at man faktisk er bange for, at de her 125 mio. kr. ikke rækker, men skal jeg så forstå ordføreren på den måde, at det er bedre, at man bare afsætter 0 kr.?
Peder Hvelplund (EL), 2022-06-03:
Nej, den kritik, jeg har i forhold til finansieringen, handler om, at jeg er bekymret for, om det her er tilstrækkeligt, og så er det, fordi Venstre jo ikke anviser, hvor pengene skal komme fra.
Venstre skriver bare, de kommer fra Venstres eget finanslovsforslag, men hvis vi skal gøre det her, og hvis vi vedtog det, skulle pengene jo findes, og hvis ikke der er anvist, hvor de 125 mio. kr. kommer fra, kommer de jo fra sundhedsvæsenets eget budget, og det betyder så, at der er andre opgaver, der så ikke bliver løst i et i forvejen presset sundhedsvæsen.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
Nu vil jeg lige kommentere det, som ordføreren ikke svarede på i første omgang, og som jeg har skrevet ned her.
Jo, det gør det, for det giver flere par muligheden for at få børn – par, som ellers aldrig ville have fået børn.
Så det passer simpelt hen ikke.
I forhold til det, som ordføreren siger nu med hensyn til finansieringen, vil jeg sige, at vi havde prioriteret det på vores finanslov sidste år, det havde regeringen ikke, og nu spørger jeg så i dag: Har man lyst til fra støttepartiernes side af, fra regeringens side af at prioritere det her område i den kommende finanslov?
Der er alle muligheder for at prioritere det område.
Peder Hvelplund (EL), 2022-06-03:
Det er jo sympatisk, at ordføreren vil flytte finanslovsforhandlingerne herned i salen, men sådan kommer det selvfølgelig ikke til at foregå.
Jeg kan sige, at det her er et område, vi har fokus på.
Jeg er sådan set enig i de forslag, der er skitseret her, altså muligheden for at få op til seks reagensglasbehandlinger og også muligheden for betalt behandling ved andet barn.
Det er jeg fuldstændig enig i, og det synes jeg også skal prioriteres, men det er klart, at det kommer til at indgå i den samlede vurdering i forbindelse med en finanslovsforhandling.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-06-03:
Det kan du tro jeg gør.
Det synes jeg egentlig er en fair argumentation.
Men ville det så ikke også være fair, at den argumentation gælder, når det f.eks. handler om minimumsnormeringer på dagtilbudsområdet, eller når det gælder mindstekrav til ældreplejen, altså at vi ikke kan stille de her krav, før vi har sikret, at der er personale til at løfte det, og at det må komme i den rækkefølge?
Peder Hvelplund (EL), 2022-06-03:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi står med en gigantisk udfordring i hele vores velfærdssamfund i forhold til at sikre, at der er velfærdsprofessionelle nok til at løse de opgaver, både dem, der er i dag, men også dem, der er i fremtiden.
Man kan sige, at i forhold til det konkrete forslag her er det klart, at der er udfordringen jo, at hvis vi indfører en ny garanti, som skal opfyldes, betyder det, at så flytter vi bare ressourcer.
Så begynder hr. Lars Boje Mathiesen og jeg at prioritere ressourcerne i sundhedsvæsenet, frem for at vi sikrer, at det sker ud fra sundhedsfaglige kriterier, og der er det klart, at vi også har et ønske om, at vi får løftet den barre.
Men når vi skal prioritere i sundhedsvæsenet, er det altså afgørende, at det foregår ud fra sundhedsfaglige kriterier og ikke ud fra, hvor privathospitalerne lettest kan tjene deres penge.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-06-03:
Nej, men argumentationen for ikke at stemme for var, at vi ikke kan stille nye krav og vi ikke kan lave en sådan garanti, hvis vi ikke har sikret, at der er personale til at løse opgaven.
Det har bl.a. været argumentationen for, hvorfor man ikke kunne støtte det, og så siger jeg bare, at det må være det princip, vi også kører med fremadrettet, når man kommer med andre velfærdstiltag.
Og så forstår jeg godt, at Enhedslisten har et ønske om, at der så skal følge penge med, og at der skal være flere offentligt ansatte.
Men indtil det sker, skal man jo heller ikke komme med nye forslag, medmindre de er finansieret, både med kroner og øre, men også i forhold til personale.
Stinus Lindgreen (RV), 2022-06-03:
Tak for det.
Vi, der er så heldige at have børn, ved, hvor meget det betyder i vores liv, og derfor har jeg også den allerstørste sympati med de familier, der har brug for hjælp til at få de børn, de inderligt ønsker sig.
Venstre peger i forslaget her på en række udfordringer på området og kommer med nogle mulige løsningsforslag, der kan hjælpe familier, der har brug for medicinsk assistance til at få børn.
Der er også ordførere – og ministeren var også inde på det – der har påpeget, at der kan være andre problemer, der udfordrer fertiliteten i samfundet.
Er det simpelt hen blevet for svært at få børn, hvis man er ung, på grund af den måde, vores samfund er skruet sammen på?
Begge dele, både den medicinske og den samfundsmæssige grund, kan sagtens være rigtige på samme tid og peger på forskellige udfordringer, der nogle gange kan forstærke hinanden.
Det her er ikke kun et problem, der skal løses i sundhedsvæsenet, for det er et komplekst område, og jeg deler til fulde Venstres bekymring.
Om Venstres foreslåede greb så er de helt rigtige, er jeg ikke helt sikker på.
Jeg vil gerne have belyst området noget mere: Hvilke udfordringer er der?
Er flere vederlagsfri reagensglasforsøg den optimale brug af vores ressourcer?
Derudover er jeg også enig med hr. Peder Hvelplund, der påpegede, at den nye behandlingsgaranti ikke løser problemet i sig selv, hvis ikke der er de nødvendige ressourcer både økonomisk og personalemæssigt til at løfte opgaven.
Men i Radikale Venstre prioriterer vi, ligesom Venstre gør, området her, også når vi skal til at fremlægge vores eget finanslovsforslag her efter sommer.
Vi kan derfor ikke stemme for forslaget, som det ligger her, men det er noget, vi arbejder videre med, og jeg håber da også, at vi kan samle flere partier bredt for at finde en løsning.
Tak for ordet.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2022-06-03:
Tak, og tak til Venstre for at bringe det her tema til debat.
Jeg forstår godt ønsket hos de mange ufrivilligt barnløse for at få et barn, også for at få barn nr. 2, og vi har såmænd også en samfundsmæssig interesse i, at der fødes flere børn.
Der er tre temaer i Venstres forslag.
Det første er, at behandlingen for barnløshed omfattes af udrednings- og behandlingsgarantien.
Det er åbenlyst, at tiden er en faktor i relation til at få børn, og derfor giver det selvfølgelig også god mening at snakke om, hvor lang ventetid der kan være og der bør være.
Samtidig er vi lige nu i en situation, hvor regionerne generelt har meget svært ved at leve op til deres behandlingsgaranti på de områder, som allerede er omfattet.
Jeg kender til forløb både i Region Sydjylland og Region Midtjylland, hvor svaret, når man ville aktivere behandlingsgarantien, var, at den visitation, som skal hjælpe en med at finde et udrednings-/behandlingssted inden for 30 dage, selv har en ventetid på 3-4 uger, senest historien om en pige i Region Midtjylland, som skulle udredes for sklerose.
Hun kunne få en tid i det offentlige til en behandling i foråret 2024, og da hun ville aktivere udredningsgarantien, havde patientkontoret en ventetid på 3-4 uger, og det er jo selvfølgelig et udtryk for, at vi har et ekstremt presset system allerede nu, og derfor kan jeg selvfølgelig godt være bekymret for, om vi, hvis vi lægger en ny behandlingsgaranti ind, så kan leve op til det.
Og det betyder jo også, at vi i Dansk Folkeparti synes, vi skal få styr på, hvordan vi lever op til de garantier, vi stiller, før vi skaber flere garantier.
Vi er også i en situation, hvor vi ser ind i en personaleressourcemangel på alle områder, og det nytter ikke, at vi stiller borgerne en masse ting i udsigt, som sundhedsvæsenet så ikke kan levere.
Så det helt afgørende for os i Dansk Folkeparti er, at man stiller garantier, som man reelt kan levere på.
Og derfor kunne vi måske i den her sammenhæng drøfte en beretning, som kunne adressere problemet og udfordringerne.
Det næste tema i forslaget er muligheden for op til seks behandlinger fra nu tre, som ifølge forslaget øger chancen for at lykkes med fertilitetsbehandlingen fra 64 til 83 pct.
Det giver for mig rigtig god mening.
Det er særdeles hårdt for de familier, som går igennem behandlingerne, og kan vi på den her måde øge chancen for succes væsentligt, bør vi gøre det.
Det sidste forslag handler om at give en ret til fertilitetsbehandling til barn nr. 2, og set i relation til det stigende antal ufrivilligt barnløse giver det for Dansk Folkeparti også god mening, at vi giver muligheden for behandling til barn nr. 2.
Samfundsmæssigt giver det også mening at understøtte, at der fødes flere børn, og hvis det ikke skal være afhængigt af den enkelte families økonomiske formåen – og det mener vi faktisk ikke det skal – så kan vi også bakke op om, at det bliver muligt at få betalt fertilitetsbehandling for barn nr. 2.
Tak for ordet.
Per Larsen (KF), 2022-06-03:
Tak, formand, og tak til Venstres ordfører for at fremsætte det her forslag, som jo på rigtig mange måder er et sympatisk forslag.
Vi har jo en kæmpe udfordring i, at fertiliteten faktisk bliver ved med at dale, og det skal vi selvfølgelig tage meget alvorligt, og jeg synes også, der er behov for, at vi får lavet en afdækning af, hvordan vi kan standse den negative udvikling, for det er ganske beklageligt.
Vi har selv i vores finanslovsforslag prioriteret midler til at gå fra den tredje behandling op til seks behandlinger og sat, jeg tror, det er 33 mio. kr. af, og det synes vi vil være hensigtsmæssigt.
For når man er kommet i gang med et fertilitetsforløb, er det jo også væsentligt, at det lykkes, og der er jo altså en højere rate, hvis man får muligheden den fjerde, femte og sjette gang, for, at det lykkes.
Så det har vi stor sympati for, og det har vi også selv intentioner om at gennemføre, hvis det er sådan, at det bliver en mulighed.
Men den anden del i forhold til barn nr. 2 har vi ikke finansieret, og det er så det, der ligesom vil være årsagen til, at vi ikke kan støtte det her forslag.
For så går vores regnestykke ikke op.
Ellers er vi positive, men pengene skal jo være der.
Peder Hvelplund (EL), 2022-06-03:
Nu er det en temmelig interessant udlægning, hr. Lars Boje Mathiesen laver af min begrundelse for, hvorfor vi ikke støtter det her forslag.
Men lad os nu købe præmissen og så sige, at selvfølgelig skal vi finde ressourcerne til det.
Og det er jo præcis det, vi har gjort.
I Enhedslisten er det faktisk lykkedes at presse regeringen til nu at sige, at vi skal følge demografien.
Altså, i takt med at der kommer flere ældre og der kommer flere børn og unge, skal der følge midler med ud til kommunerne, og det, at der følger midler med, er jo også betydende for, hvad det er for et arbejdsmiljø, vi skaber.
Kan vi så fortsat rekruttere og fastholde det personale, som vi har så uendelig meget behov for?
Så på den måde er der jo en sammenhæng, men man bliver nødt til at sikre, at finansieringen er der, for at vi kan sikre, at der er rimelige arbejdsvilkår, så vi kan tiltrække og fastholde personale.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-06-03:
Tak for det.
Nogle af elementerne her er vi jo meget positive over for.
Vi har den grundlæggende politik, at pengene skal følge borgeren, så derfor burde det jo være op til borgeren, om man vil vælge et offentligt eller et privat tilbud.
Så vi har intet problem med, at man kan få et lettere valg omkring det.
Jeg er også enig i, at vi skal kigge på ressourcerne.
Der har været sat spørgsmålstegn ved, hvorfra ressourcerne her rykkes.
Ville det kunne absorberes i det private?
Det kan man måske tro, og det skal vi i hvert fald have undersøgt om det kan, og så vil det være meget, meget fint.
Omkring det her med, at man går fra tre til seks, kan der også godt være meget ræson i det.
Jeg kobler det, om man også skal have to forsøg, lidt op med, hvad det så betyder for ventetiden for dem, som gerne vil have det første forsøg.
For det er jo klart, at man lige skal tage med ind i det, om det, når man giver et privilegie til nogen til at kunne få det andet forsøg, så betyder, at dem, som gerne vil have det første forsøg, bliver skubbet længere bagud i ventetiden.
Jeg er ikke helt sikker på, om jeg forstår Venstres forslag rigtigt, og om man også har afsat økonomi til den del eller kun til den del med, at man vil gå fra tre til seks, altså om man også vil give det andet forsøg.
Men det kunne jo betyde noget for ventelisten for de første.
Så det er sådan nogle ting, vi godt kunne tænke os at få undersøgt.
Tak for det.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
I forhold til det med privatisering lyder det lidt som den gamle tale, man holdt i forbindelse med hele den her privathospitalsdiskussion, og det har jo vist sig, at den frygt heldigvis var ubegrundet, men Venstre hørte meget på det dengang.
Nå, men den lader vi ligge, og så spørger jeg bare lige igen: Hører jeg ordføreren sige, at det at gå fra tre til seks behandlinger er noget, man er villig til at kigge på?
For det er altså et af de steder, hvor vi kan skubbe succesraten væsentligt op.
Jeg tror, at det er fra 64 pct. til 83 pct., at chancen for at få det barn, man for alt i verden drømmer om, stiger, og det synes jeg alligevel er en meget, meget stor faktor, som burde være afgørende også for SF i den henseende.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-06-03:
Jeg frygter sådan set ikke privatisering.
Så får vi bare et problem et andet sted.
Vi bliver nødt til at overveje, hvordan vi kan bruge ressourcerne klogt i fremtiden, hvis det er sådan, at vi skal få mest muligt for pengene, så vi kan hjælpe flest mulige patienter, som har brug for behandling.
Derfor er det også svært bare at stå her og love flere behandlinger, for selv om jeg deler ønsket om, at vi kan hjælpe barnløse, for det synes jeg er et virkelig vigtigt indsatsområde, så er jeg stadig væk også bekymret for, om vi har ressourcerne til at gøre det, for det kræver kompetencer og det kræver ressourcer.
Derfor skal vi også bruge ressourcerne så klogt som overhovedet muligt, og det synes jeg til gengæld vi kan sætte os ned og se på, men måske skal vi være fælles om at få slagtet nogle hellige køer i den forbindelse.
Magnus Heunicke (S), 2022-06-03:
Tak for de spørgsmål.
Det her område er, som jeg nævnte, under pres i Danmark og mange andre lande, og det er et samfundsproblem.
Når, som jeg nævnte, hvert tiende barn, der fødes, er født efter en eller anden form for fertilitetshjælp – og det er der mange forskellige former for –
viser det, hvor bredt det er i vores samfund.
Men vi har jo begrænsede ressourcer og også begrænsede personalemæssige ressourcer, så det nytter jo ikke noget at sige: Så kan personalet bare flytte et andet sted hen, på en anden klinik, måske til en højere løn – og det er jo fint for dem.
Men det får vi ikke noget ud af i forhold til de mennesker, som har brug for det.
Vi får ikke mere personale ud af det forslag, og derfor vil jeg insistere på, at når vi har et problem med det her, og det er jo korrekt, at man sagtens kan betegne det som en form for kronisk sygdom, er det også som med mange andre kroniske sygdomme sådan, at vi kan forebygge, og det er det, vi skal fokusere på – også.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
Tak for ordet, formand, og tak til ministeren for talen.
Det var sådan set en fin tale.
Problemet er bare, at det jo stort set var det samme, som der blev sagt til undertegnede fra ministeren på et af de spørgsmål, jeg stillede ministeren i april sidste år.
I forhold til kapaciteten på de private klinikker er det jo sådan i dag, at der allerede er den ledige kapacitet ude på de private klinikker, og det er derfor, der allerede er nogle, der gør brug af dem.
Problemet er bare, at dem, der går til de private klinikker, er dem, der kan betale for det.
Hvad med alle de andre?
Hvad med det unge par i sluttyverne, hvor fyren har lav sædkvalitet og pigen måske har fået lavet et keglesnit og derfor ikke kan blive gravid ad naturens vej?
Hvis de ikke har økonomien til det, er de jo prisgivet den dag i dag, for hvis ikke de får succes med de tre behandlinger, er det bare ærgerligt.
Det synes vi er rigtig, rigtig uhensigtsmæssigt.
Vi synes også, det er rigtig uhensigtsmæssigt, at der er så lang behandlingstid i visse regioner.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
I dag er det jo sådan, at hvis du går til en privatklinik, kan du få hurtig hjælp, og det er derfor, Venstre har sat 125 mio. kr. af på vores finanslovsforslag.
Det gjorde vi sidste år, og det gør vi selvfølgelig også igen i år.
Jeg er bare ked af at se, at regeringen ikke vælger at prioritere det her område, når vi netop ser, som ministeren også selv siger, at hver tiende borger aldrig nogen sinde får de børn, de drømmer om, og når vi ser, at det faktisk ikke handler om en eller anden enlig kvinde, som har gjort karriere, og som 45-årig og pludselig kommer i tanke om, at hun vil have barn.
Det handler faktisk om par i sluttyverne og starttrediverne, som kommer forbi ude på Rigshospitalet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2022-06-03:
Efter jeg havde kysset mine to små piger, Anna og Agnes på 5 år og 8 år, farvel her i morges sådan cirka kvart over fem, kørte jeg i bil tværs over Jylland, Fyn og Sjælland for at komme herover, og imens hørte jeg P1 Morgen, hvor Mads Sebbelov var med og fortalte sin historie, og han nævnte også, at vi skulle diskutere det her borgerforslag i dag.
Jeg tror, man skal være frygtelig kynisk, hvis den fortælling ikke rører og rammer en, og det skete også for mig, da jeg sad der i bilen efter at have sagt farvel til mine børn om morgenen, før jeg kørte hjemmefra.
Så det ramte mig.
Da jeg gik ind i politik, tog jeg den beslutning, at jeg altid ville tillade mig at ændre holdning, hvis jeg fik lyst til det, eller hvis jeg syntes, jeg var blevet klogere efter at have hørt nogle argumenter, eller fordi verden havde forandret sig, som jeg nævnte.
Jeg kommer ikke til at stå fast på noget, hvis der er argumenter mod det eller noget, som peger den anden vej.
Jeg vil tillade mig at blive klogere.
Jeg vil tillade mig at ændre mine holdninger, og så kan folk skyde mig det i skoene, at jeg har skiftet holdning eller noget.
Jeg gør det gerne, hvis jeg synes, jeg er blevet klogere.
Det konkrete borgerforslag, som det ligger, og som det er udformet her, kan jeg ikke støtte.
Det kan jeg ikke, fordi det her for mig er noget helt fundamentalt.
Man skal huske på, at borgerforslaget her går på, at man aktivt skal sige nej, hvis man ikke ønsker at være donor, og så bliver det noget helt fundamentalt for mig.
For vores liv er vores eget, og vores organer er vores egne; det er hverken statens eller noget andet fællesskabs.
Det må og skal være udgangspunktet.
Man kan sige, at vores krop på den måde er vores ejendom.
Derfor er principperne om ejendomsret i min forståelse også gældende her.
Hvis man ønsker at give afkald på sådan en helt grundlæggende rettighed, som man har, altså ejendomsretten til egen krop, så mener jeg, at det skal kræve et aktivt samtykke, et aktivt valg.
Per Larsen (KF), 2022-06-03:
Jo, det er jeg for så vidt enig i så langt, at det jo så også betinger, at man får taget stilling, og det er jo der, hvor der godt kan være nogen, som måske ikke får det gjort, og så har vi, kan man så sige, problemet.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-06-03:
Tak for ordet, og tak til ordføreren fra SF for talen.
Der var jo mange gode elementer i den.
I forhold til de strukturelle barrierer er jeg enig med ordføreren i, at det skal vi også have kigget på; det har ordføreren og undertegnede her faktisk diskuteret tidligere.
Forebyggelsesdelen er jeg også enig med ordføreren i, men så skal vi dæleme også til at have skubbet på regeringen, for jeg synes godt nok, at vi har snakket om det her område i rigtig lang tid, uden at vi har rykket os.
Og igen: Det er derfor, jeg henviser til den besvarelse fra april sidste år, hvor der blev lovet guld og grønne skove af ministeren.
Jeg synes, det er megaærgerligt, at vi står her året efter.
Jeg kommer med et beslutningsforslag i salen, som i det mindste kan bevæge sig ind i en eller anden grad af, at man tager det her område med ufrivillig barnløshed alvorligt.
Men det nytter ikke, at vi bliver ved med at snakke om forebyggelsesdelen, hvis ikke vi gør noget ved det.
Derfor vil jeg bare lige hurtigt spørge om en ting.
Et meget hurtigt spørgsmål: Hvis vi netop går fra tre til seks behandlinger, stiger succesraten væsentlig.
Vil SF så i det mindste ikke se ind i den løsning?