Mette Thiesen (NB), 2020-06-09:
I januar måned indgik de fleste partier her i Folketinget en aftale for at sikre ordnede forhold på vejtransportområdet.
Vi gik med i aftalen, netop fordi vi ønskede at bidrage til at sikre det, der var bred enighed om i aftalen, nemlig at der skulle være ordnede forhold på vejene, lige rammevilkår, og at foreningsfriheden selvfølgelig skulle fastholdes – det sagde jeg dengang, og det siger jeg også i dag, for vi står med et helt erhvervs fremtid i vores hænder.
Med den lov, som vi skal stemme endeligt om i dag, kommer jeg desværre til at tænke på »Sangen om Larsen«; »Det sku' vær' så godt og så' det faktisk skidt«.
For det første har det været et utrolig hektisk og rodet forløb – et forløb, der startede utrolig dårligt, og som bestemt ikke blev bedre af, at vi har arbejdet med lovforslaget.
Lovforslaget lever simpelt hen ikke op til den aftale, der er blevet indgået, nemlig den aftale, der netop pointerer to specifikke ting.
Punkt 1: Der skal gælde de samme rammevilkår i forhold til lønomkostninger, når danske og udenlandske transportvirksomheder kører gods på de danske veje.
Og punkt 2: Aftalen skal gennemføres i fuld respekt for foreningsfriheden og gældende kollektiv arbejdsret.
Og jeg er bekymret for begge dele, men det er især det sidste punkt, som jeg er meget bekymret over i dette lovforslag, og som jo gør, at Nye Borgerlige ikke kan støtte L 185, som det ligger her, og det er der flere årsager til.
Der er nemlig behov for en helt klar definering i lovforslaget af, at vognmænd også fremadrettet kan vælge mellem flere overenskomster; der skal simpelt hen være en forhåndsgodkendelse af alle de kollektive overenskomster mellem f.eks. KA, Kristelig Fagforening, ITD og Det Faglige Hus.
Disse skal selvfølgelig fremgå af en positivliste på Færdselsstyrelsens hjemmeside fra starten af og ikke efter en længere sagsbehandling hos både styrelse og overenskomstnævn, for det vil kun give usikkerhed hos vognmændene og helt sikkert bidrage til, at nogle af ren usikkerhed vælger en 3F-overenskomst.
De andre kollektive overenskomster skal selvfølgelig ligestilles med 3F's.
Og det var det ændringsforslag, som vi behandlede til loven i sidste uge.
Det andet vigtige punkt i lovforslaget L 185 er et særskilt punkt, der giver mulighed for, at 3F-overenskomster altid vil kunne lønne dårligere end andre kollektive overenskomster.
Det giver absolut ingen mening, og det bekræfter egentlig bare førstehåndsindtrykket af, at ministeren ønskede at styrke 3F's de facto-monopol ad bagvejen.
Og derfor stiller vi nu dette ændringsforslag, for vi ønsker simpelt hen det punkt i lovgivningen, altså § 6, stk. 3, nr. 2, fjernet.
Man skal ikke have særstatus, blot fordi man hedder 3F – det burde være almindelig sund fornuft.
Vi har også stillet en masse spørgsmål i behandlingen, op til at lovforslaget blev stillet, og vi har kort sagt fået svar i øst og vest.
Svarene i høringsnotatet var anderledes end dem fra ministeriet, og formuleringerne i aftalen er anderledes end dem i bemærkningerne til loven; det virker enten utrolig sjusket eller en lille smule udspekuleret.
Vi gik ind i denne aftale med en klar formodning om, at vi ville kunne sikre ordnede forhold på området og sikre foreningsfriheden.
Det er det, der står i aftalen, og det vælger ministeren desværre at negligere, og det er rigtig ærgerligt.
Så det her lovforslag løser ikke problemerne – tværtimod.
Nye Borgerlige kan derfor selvfølgelig ikke støtte L 185, som det ligger.
Ministeren kunne med de stillede ændringsforslag leve op til en stor del af det, der blev lovet i aftalen, men det ønsker man tilsyneladende ikke.
»Det sku' vær' så godt og så' det faktisk skidt«.
Derfor vil jeg anbefale Folketinget at bakke op om det stillede ændringsforslag.