Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-03:
Mange tak.
Tak til Dansk Folkeparti, fordi man rejser den her forespørgselsdebat i dag.
Nu, vi taler om det, så er der jo altså ikke noget, der næsten er vigtigere for danskerne end sundhedsvæsenet, og lad os derfor tage en rigtig god og konstruktiv diskussion og debat om det her.
Se, hvad er det for et sundhedsvæsen, vi har i dag?
Vi har et sundhedsvæsen, hvortil der er fri og lige adgang.
Der er faktisk også rigtig stor tilfredshed blandt patienterne og borgerne med vores sundhedsvæsen.
Vi har et sundhedsvæsen, hvor alle dem, der arbejder i sundhedsvæsenet, hver eneste dag forsøger at gøre det bedst muligt, dvs. vi fokuserer på kvaliteten.
Vi har også et sundhedsvæsen, hvor vi hele tiden prøver at sætte standarder efter, hvad der er den bedste viden, hvad der har den bedste evidens.
Vi har også et sundhedsvæsen, som udvikler sig i en retning, hvor det hele bliver mere og mere kompliceret og specialiseret, og vi har et sundhedsvæsen, som vi slet ikke kan drive frem, som vi gerne vil, her fra Folketinget, hvis ikke tilliden mellem patient og sundhedsvæsen til stadighed er meget høj.
Det gør vi i meget høj grad her fra Folketingssalen, for hele den del, der har med selve sygehusvæsenet at gøre, ligger ude i regionerne, og det er altså os, der sætter den økonomiske ramme for, hvad regionerne skal formå derude.
Så er det regionernes opgave at sørge for, at kapaciteten og fagligheden, men også bygningerne og udstyret er moderne og tidssvarende.
Hvordan er det, vores sundhedsvæsen skal agere på sygdom?
Jo, som jeg siger, er der fri og lige adgang, og det vil sige, at alle skal kunne komme ind, uanset hvilke sygdomme de har.
Og hvad er det så for nogle sygdomme, danskerne har?
Ja, desværre meget kræft, hjerte-kar-sygdomme, rigtig mange sygdomme, som er udløst af den måde, vi lever livet på.
Og her synes jeg rent faktisk, at vi har et etisk dilemma, som jeg tror vi skal sætte meget højere på dagsordenen politisk.
Det ønsker vi i hvert fald at gøre fra Socialdemokratiets side.
Og det er lige nøjagtig, i hvor høj grad arbejder vi for at reducere udviklingen af sygdom i Danmark?
I hvor høj grad arbejder vi forebyggende og sundhedsfremmende?
Det mener jeg som sagt er et etisk dilemma, for vi gør slet ikke det, vi ved at vi burde gøre her.
Det hænger også sammen med, at den sociale ulighed og den demografiske ulighed, som også omfattes af forespørgslen, jo rent faktisk er stigende.
Den sociale ulighed mellem de rigeste og bedst uddannede, de fattigste og dem med de korteste uddannelser stiger i Danmark.
Det er slet ikke holdbart.
Det passer slet ikke til et land som vores, at det er sådan.
Og så er vi jo en velfærdsstat, og velfærden opstår i samspillet mellem de offentlige ansatte og borgerne, der, hvor borgerne møder det offentlige sundhedsvæsen eksempelvis.
Her må vi også sige, at den måde, borgeren møder sundhedsvæsenet på, er en helt anden måde i dag, end det var for blot få år siden.
Korte indlæggelser, måske slet ingen indlæggelser, ambulante behandlinger.
Det er godt, det er rigtig godt.
Det er også respektfuldt i forhold til borgerens og patientens tid, og det bliver en måde, vi også skal omlægge på i fremtiden, på samme måde som vores sundhedsvæsen også kommer til at bære præg af telemedicinske løsninger, og det skal også være muligt i et land som vores, som er så rigt, at patienterne får de fordele, også fordi, som forespørgerne siger her i dag, der er en geografisk ulighed.
Her kan telemedicinske løsninger også komme ind som noget, der er med til at gøre vores sundhedsvæsen mere lige og mere moderne.
Det, som forespørgslen her drejer sig om i dag, er også arbejdsmiljøet.
Hvordan står det til med arbejdsmiljøet i det sundhedsvæsen, som jeg roser og siger er så godt?
Mange steder står det ikke ret godt til, og det er en udfordring.
Fødegangene har vi sat i højsædet i et forsøg på at prøve at bruge fødegangene som et eksempel på, hvordan tilstandene er rundtomkring i sundhedsvæsenet.
Hvordan er det, vi får ressourcer til vores sundhedsvæsen i fremtiden?
Med den regering, vi har i Danmark i dag, er jeg reelt bekymret, for den fremskrivning, de vil lave af det offentlige forbrug, er kun det halve af det, som befolkningens udvikling, aldrings-, patient- og sygdomsudvikling tilsiger der skal være.
Vi har haft en drøftelse af, hvordan styringsmekanismerne skal være fremover.
Vi ønsker fra socialdemokratisk side, at de skal bygge på kvalitet, og at der skal laves moderne tiltag.
Vi fjernede den danske kvalitetsmodel, andet er kommet i stedet.
Jeg vil slutte af med blot at sige, at der er nogle steder, hvor vi skal være bekymrede, og det skal vi være i forhold til, hvad vi styrer efter, hvilket arbejdsmiljø der grundlæggende er for medarbejderne, og så vil jeg sige: Forebyggelse og sundhedsfremme skal vi have sat højere på dagsordenen her i Folketinget.