Daniel Toft Jakobsen (S), 2022-02-08:
Tak for det.
Når det er mig, der står her i dag, er det, fordi Socialdemokratiets ældreordfører er forhindret i at være her i dag.
Tak til Dansk Folkeparti for at rejse debatten om den her klippekortordning på ældreområdet – en ordning, som der er alt muligt godt at sige om, og som, hvilket ministeren også nævnte, er blevet indført for to forskellige målgrupper under to forskellige regeringer.
Der er ikke nogen tvivl om, at ordningen har medført og stadig væk medfører meget godt og jo ikke mindst giver en række ældre, som er omfattet af den her ordning, noget selvbestemmelse og indflydelse, hvilket er rigtig, rigtig positivt.
Men måske har ordningen også medført noget af den dokumentation og det bureaukrati, som vi faktisk gerne vil have mindre af, og måske vil det i endnu højere grad blive tilfældet, hvis vi begynder at lovgive om klippekortordninger på ældreområdet her fra Christiansborgs side.
Det kan man i hvert fald godt frygte.
I Socialdemokratiet mener vi, at der er brug for en ny kurs i vores ældrepleje, hvor vi har mindre fokus på processer og dokumentationskrav og mere fokus på det, der virkelig betyder noget, relationer mellem mennesker, nærhed, omsorg og en ældrepleje, der ikke bliver styret af skemaer, stopure osv., men af de ældres behov og medarbejdernes faglige kompetencer – altså mindre detailstyring fra Christiansborgs side, mere frihed til de ældre og til de ansatte til at tilrettelægge arbejdet, så det giver mening lokalt.
Man skal også huske, at kommunerne er forskellige, og når vi har valgt, at det er kommunerne, der skal stå for ældreplejen, er det jo netop, fordi vi tror, at man lokalt har et bedre blik for, hvordan man indretter ældreplejen bedst muligt, og et bedre blik for det, end vi måske har her fra Christiansborgs side.
Det er ikke sikkert, at den løsning, som virker godt, og som er den rigtige i den ene kommune, også er den rigtige løsning for alle de 97 andre kommuner i Danmark.
For hver gang vi indfører nye lovkrav til ældreplejen, indskrænker vi jo det rum, som kommunerne har at arbejde med til at skabe bedre vilkår, og dermed indskrænker vi også det rum, som borgerne har til at påvirke udviklingen lokalt ved at vælge politikere ved kommunalvalg osv.
Da klippekortordningen blev indført, bestemte man, at ordningen de første år skulle finansieres gennem puljemidler, og derefter skulle pengene overgå til bloktilskud, og sådan er det så blevet.
Nu foreslår Dansk Folkeparti så at lovfæste den her klippekortordning, og selv om vi kan have sympati med formålet, tror jeg desværre, at forslaget vil trække eller i hvert fald risikere at trække i den modsatte retning af det, som vi gerne vil opnå.
Det vil give mindre lokal frihed, mere statslig styring og måske mere krav om dokumentation og kontrol.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at forslaget er fremsat i den bedste mening, ligesom det gælder mange af de andre regler, paragraffer og procedurer, der i tidens løb er indført i ældreplejen, både nationalt og lokalt.
Der er ikke nogen, der har et ønske om at indføre mere bureaukrati for bureaukratiets skyld, men når man lægger de mange gode intentioner, de mange paragraffer og de mange regler, rettigheder, krav osv. sammen, ender man måske med et system, hvor man risikerer at bruge sine kræfter og sin tid forkert til ugunst for de ældre og til frustration for de ansatte.
Så er der jo det her med spørgsmålet om finansiering, som ministeren også var inde på, altså at forslaget ikke er finansieret, og det er også en af grundene til, at vi ikke kan støtte det her forslag.
Så selv om vi har sympati for intentionen, kan vi ikke støtte forslaget.
Og jeg skulle hilse fra Radikale Venstre og sige, at de heller ikke kan støtte det.