Christian Juhl (EL), 2020-12-09:
Tak for det.
Det første møde i Anden Internationale, som blev dannet i 1889, foregik med dansk deltagelse af bl.a. Nicolaj L. Petersen.
Hvorfor nævner jeg det?
Jo, det nævner jeg, fordi han ikke så meget var socialdemokrat, men udmærkede sig ved at være formand for Tysk Læseselskab i København.
Det var et meget brugt sprog dengang i arbejderbevægelsen, fordi de store klassikere Marx og Engels som oftest skrev på tysk, dog også på engelsk.
De var begge tyskere.
Og Gerson Trier, den danske leder af socialistpartiet eller arbejderpartiet eller Socialdemokratiet dengang, har skrevet meget sammen med Friedrich Engels.
Nogle af brevene er skrevet direkte på dansk.
Og hvorfor er de det?
Det er, fordi Friedrich Engels havde lært dansk i forbindelse med undersøgelsen af det nationale spørgsmål i Sønderjylland, Sydslesvig, som han var meget interesseret i.
De skrev også til forslagsstillerens store fornøjelse sammen om, om man nu kan samarbejde med et parti som Venstre, som dengang eksisterede.
Engels svarede både ja og nej til det.
Han vidste ikke rigtig, hvordan man skulle forholde sig til det.
Da Karl Marx og Engels skriver sammen, skriver de om danskerne: De mærkelige danskere, der råber som vikinger og græder som fruentimmere.
I forbindelse med en vurdering af det, de kalder danskerkrigen 1840'erne og frem skriver de: Det vil nok være klogest at lade svenskerne tage Sjælland, og resten kunne så tyskerne tage.
Det fik de heldigvis ikke ret i.
Hvorfor skal vi egentlig lave en Tysklandsstrategi?
Ja, det skriver hr. Bertel Haarder jo om i et facebookopslag, som jeg prøvede at printe ud, og som fylder fulde tre sider.
Så han mener noget om det, og det er atypisk, at nogle bruger så mange ord på ét opslag på Facebook.
Det er ret interessant læsning, og det skal vi nok høre mere om senere, så det vil jeg ikke læse op her.
Man kunne også sige, at det måske er mere vigtigt med en Storbritannienstrategi, nu hvor EU slår revner, eller en strategi for rigsfællesskabet eller en strategi for nordisk samarbejde.
Der er jeg enig med DF's ordfører, som tidligere var heroppe.
Eller en strategi for FN-arbejdet.
Det synes jeg egentlig også der er behov for.
Hvad er så vigtigst, når vi snakker Tyskland?
Efter min mening er det grænselandets fantastiske løsning med en afstemning om en grænse og to mindretal, som trives enormt godt.
Og mindretallene kan være omdrejningspunktet, drivkraften, dem, der bærer et bedre samarbejde i sig.
Mindretalspolitik er efter min mening fredspolitik, og den løsning, vi valgte i 1920 og også i 1945 efter verdenskrigen, gav grundlaget for, at vi siden da aldrig har haft store konflikter med tyskerne.
Mindretallene kan være brobyggere og kulturformidlere, og mindretallenes unge er tosprogede og meget eftertragtede af erhvervslivet i det grænseland, man sådan langsomt bølger sig igennem, når man kører enten til Tyskland eller fra Tyskland.
Det synes jeg er noget af det stærkeste af det, og det er vigtigt, at vi prøver at diskutere, hvordan mindretallene kan styrkes i det samarbejde.
Så er der kulturformidling, som jeg har nævnt, altså at der er meget, meget få, der studerer, og meget, meget få, der veksler studier i hinandens lande.
Hvad angår samhandel og eksport, er jeg lidt mere kritisk.
Ikke fordi vi ikke skal samhandle, men i forhold til den der blinde vækst, som Venstre altid snakker om, er vi nødt til at spørge, om vi ikke kan skifte ordene blind vækst, økonomisk vækst, ud med bæredygtig udvikling?
Så vil jeg gerne være med til det.
Derfor vil jeg sige nej til lange transporter af svin til slagterier med underbetalte østeuropæiske kolonnearbejdere i Tyskland.
Nej tak til militær produktion.
Men gerne bedre opbakning til FN's forbud mod f.eks. atomvåben, som både Tyskland og Danmark har tilsluttet sig.
Ja til færre grænsehindringer, og ja til især nattog fra alle Danmarks store byer til Tysklands store byer
Sådan nogle ting vil have et konkret indhold, som jeg synes vi skulle arbejde bedre med.
Og så kunne vi jo også godt arbejde bedre sammen om demokrati, menneskerettigheder og kampen mod ulighed internationalt.
For vi så jo, hvordan f.eks. tyskerne rakte en varm hånd frem til flygtningene, da det virkelig brændte på for nogle år siden.
Merkel tog ansvar, da lokummet brændte i Europa og flygtninge havde brug for hjælp.
Der er mange områder, vi kan arbejde bedre sammen med tyskerne på, også mange områder, som er glemt i den første Tysklandsstrategi.
Det er derfor, jeg var lidt kritisk over for den, for jeg synes, at den var for overfladisk og for pekuniær præget.
Det handlede om penge og eksport og turister.
Jeg ser frem til at fortsætte drøftelserne i udvalget – i Europaudvalget, ser det ud til.
Men jeg vil gerne opfordre til, at man inviterer det vigtigste udvalg med, som ofte bliver overset i de her debatter, nemlig Sydslesvigudvalget, som rummer netop kernen i de her debatter, og som jeg i al beskedenhed tror med sine syv personer sagtens kunne bidrage ret meget til den her debat.