Mette Abildgaard (KF), 2018-05-15:
Tak for det, og tak for ordet.
Jeg synes faktisk, det har været ret interessant at følge den debat, der har været den sidste times tid, og jeg synes, det vidner om, at vi ikke har nogen problemer med også åbent at diskutere den her slags i vores Folketingssal med tilhørere til den og tv-transmission af den.
Det synes jeg jo er et sundt tegn på vores demokrati.
Man skal nok i det hele taget spørge sig selv, hver gang man behandler et beslutningsforslag eller et lovforslag her i Folketinget: Hvad er det for et problem, vi ønsker at løse med det, vi gør i dag?
Der er flere ordførere, der har været inde på, at vi i Danmark har meget, meget høje ratings, når det gælder eksempelvis korruption.
Det er ikke et problem i Danmark.
Vi skal naturligvis have åbenhed, og vi skal have gennemsigtighed.
Det synes jeg også den debat, vi har haft i dag, vidner om vi har i Danmark.
Hvis man som tilhører har siddet og fulgt den her debat, tænker jeg, at der er to spørgsmål, der må melde sig.
For det første: Får man mange gaver som folketingsmedlem?
Nu er jeg selv gravid, og derfor vil jeg godt sende den appel nu, jeg har muligheden: Kunne vi ikke hver anden gang i stedet for give chokolade?
Det er rigtigt, at det får man ofte som en eller anden form for anerkendelse af, at man måske er rejst til Nordjylland og har brugt sin lørdag på at holde et oplæg til et arrangement.
Det er en meget sød og betænksom erkendtlighed, men det er jo aldrig noget, vi stiller som krav eller har forventning om.
Det er jo ikke sådan, at vi bliver vrede og ikke vil komme igen året efter, hvis vi ikke får to flasker rødvin for det.
På samme måde anerkender jeg også, når der kommer nogle og holder et oplæg, hvis jeg har en debatkreds eller andet, for at vise taknemlighed for, at man har gjort sig umage med det, som man nu kommer og skal fremlægge eller præsentere.
Et andet spørgsmål, jeg tænker må melde sig, er: Får man meget dyre gaver?
Det er med hensyn til den her grænse på 5.000 kr.
Jeg har i hvert fald aldrig nogen sinde selv modtaget det.
Da jeg forberedte mig til den her debat, sad jeg og overvejede: Gad vide, hvad det højeste beløb er, jeg har modtaget en gave for?
Jeg tror, at vi er ude i nogle flasker rødvin, som jeg ikke har kendt prisen på.
Det kan også være en fodboldbillet eller noget i den dur.
Så jeg synes bare, at det også er en lidt vigtig pointe at få frem i debatten i dag, at det altså ikke er normen, at man som folketingsmedlem modtager meget dyre gaver.
Og hvis der er bare den mindste snert af forventning om en modydelse, er det jo klokkeklart, at man skal sige nej.
Det findes der jo også en meget klar regulering af i dag.
Så er der det her spørgsmål om, hvornår noget er en gave.
Det synes jeg er blevet meget fint adresseret.
Fru Zenia Stampe var inde på det her med turen til Palæstina, hvor så i øvrigt fru Lisbeth Bech Poulsen også havde været med.
Jeg har faktisk også været ude at rejse med fru Lisbeth Bech Poulsen.
Det var til Kenya, og det var også med Folkekirkens Nødhjælp.
Det er en af de rejser, som jeg selv kunne være i tvivl om hvordan man ville karakterisere, for der var ikke en skygge af fritid i det program.
Det var tæt fra morgen til aften, men arrangørerne spurgte, om vi kunne have lyst til at blive ½ døgn ekstra og nå at opleve lidt.
Jeg er faktisk ikke så bekymret for bureaukratiet i det her.
Der kan selvfølgelig være tilfælde, hvor man ikke kan vurdere værdien af rødvinen: Er den over eller under 1.000 kr.?
Giver det indtryk af, at vi modtager mange flere gaver, end vi gør, og at vi modtager dyrere gaver end det, der er virkeligheden?
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi har fokus på det her hvervregister, som vi har.
Jeg blev selv opmærksom på, da jeg forberedte mig til den her debat, at eksempelvis den rejse, vi havde til Kenya for at besøge en flygtningelejr, faktisk skulle oplyses i det register.
Så jeg har her den anden dag bedt om at få den oplyst deri.
Jeg tror godt, at vi kan blive bedre til at opdatere hinanden på, hvordan reglerne er, og måske årligt sende en mail ud til alle med en påmindelse om: Har du fået opdateret i år?
Og her er de faste kriterier for, hvad det egentlig er, du skal oplyse.
Det er selvfølgelig i sidste ende et personligt ansvar som folketingsmedlem.
Det anerkender jeg fuldt ud.
Men man kan selvfølgelig også gøre lidt for at hjælpe folk på vej.
I Det Konservative Folkeparti bakker vi ikke op om beslutningsforslaget, men takker for den debat, det har givet anledning til.