Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-04-19:
I dag diskuterer vi kongehusets årpenge, økonomi og privilegier ved denne sambehandling af tre forslag.
Et forslag omhandler årpenge til dronning Margrethe på 12 mio. kr.
Det er mange penge, men i SF støtter vi alligevel forslaget, for uanset holdningen til monarkiet – og dem er der mange af og forskellige af, specielt i SF – har vi et monarki, der er indskrevet i grundloven.
Så længe vi har et kongehus, skal vi også finansiere det.
Vi står også i den usædvanlige situation, at en tidligere regent træder tilbage, men stadig skal have finansieret sit hof.
Et andet forslag omhandler årpenge til kronprins Christian på 7 mio. kr., som udbetales, når han etablerer en husstand.
Også det her forslag kan SF stemme for af samme årsager som til foregående forslag.
Så kommer vi til det tredje forslag.
Efter grundlovens § 10 bestemmes statens ydelse til kongen for den pågældende regeringstid ved lov.
Men hvordan det skal sammensættes, beslutter vi her i Folketinget.
Hvor mange penge skal kongeparret have, og hvilke privilegier skal de have?
Det kommer jeg ind på her.
For nu bliver det lidt mere mudret.
Selvfølgelig skal det nye kongepar også have finansieret deres hof og forbrug, men der er i dette lovforslag lagt op til en massiv forøgelse af skatteborgernes bidrag til kongehuset.
Ud over et stort hop i selve ydelsen til kongeparret, så grundbeløbet nu er på knap 123 mio. kr. hvert år og fortsat er med momsfrihed, er der nu ikke længere forpligtelsen til at stå for det indvendige vedligehold af kongehusets slotte og palæer.
Regeringen har ikke kunnet anvise, hvor meget det kommer til at koste skatteyderne, ligesom det ikke er defineret nærmere i lovforslaget, hvad indvendig vedligehold er.
Hvad angår den udvendige del af slottene, tror jeg, vi alle sammen er enige om, at det selvfølgelig er kulturarv, men dækker indvendig vedligehold også at skifte tapeterne?
Statsinventaret skal staten nu også finansiere, altså møbler og lignende.
Det er noget, som dronning Margrethe – selvfølgelig, kunne man sige – finansierede ud af sin egen økonomi.
Dertil er der i lovforslaget lagt op til et engangsbeløb på knap 29 mio. kr.
Hvorfor?
Det står ikke klart, ud over at der er en enkeltstående engangsudgift på 2,9 mio. kr. til afskedigede medarbejdere.
Hvad skal resten så dække?
Der står noget uklart om kongehusets soliditetsgrad, hvilket jo må betyde, at engangsbeløbet skal dække de underskud, som kongeparret har akkumuleret over tid.
I lovforslaget er der også lagt op til, at skatteyderne nu skal finansiere de kongelige haver, hvor der ikke er offentlig adgang.
Det var noget, som dronningen selvfølgelig før selv betalte for.
Skal staten betale, bør der selvfølgelig også være offentlig adgang – i hvert fald til de slotte, hvor kongefamilien ikke opholder sig.
Endnu et principielt problem er kongehusets eneret til jagt på statens arealer.
Det er noget, almindelige jægere ikke har mulighed for at købe sig adgang til.
Det er endda finansieret af skatteyderne, når medarbejdere fra Naturstyrelsen skal bidrage ved de kongelige jagter.
I 2015 udtalte daværende socialdemokratiske miljøminister Kirsten Brosbøl, at hun var i forhandlinger med kongehuset om, om der kunne udlejes arealer til almindelig jagt, hvilket er noget, der også kunne indbringe indtægter til Naturstyrelsen.
Det er indtægter, som vi f.eks. kunne bruge på naturforbedringer.
Så vidt jeg ved, er det ikke blevet til noget.
Vi i SF vil foreslå, at Socialdemokratiets politik fra 2015 bliver til virkelighed.
For selvfølgelig skal det ikke kun være kongelige, der kan gå på jagt på statens arealer; det skal andre da også kunne.
Er det rimeligt?
Er det moderne?
Det er måske lidt mere gammeldags.
Se bare på udviklingen i PostNord.
Men i lovforslaget vil hoftjenestemænd fortsat have den ordning.
Hvordan kan det være?
Dertil vil jeg sige noget, som jeg tror at i hvert fald flere af os har et principielt problem med, nemlig uigennemsigtigheden, som jeg tror Alternativet også var inde på.
Vores nordiske naboer har i deres kongehus haft en meget moderne og progressiv holdning om, at der for det første selvfølgelig skal være åbenhed omkring det, som kongehusets medlemmer modtager, og at der for det andet måske også skal være en grænse for, hvad man kan modtage.
For skal vi have et kongehus, hvor man modtager biler, både, rejser og smykker og andre gaver og serviceydelser fra virksomheder og rigmandsfamilier?
Det synes vi ikke i SF.