runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Jeg synes måske i nogen grad, at ordføreren ignorerer de digitale virkemidlers indvirkning på undervisningen.
F.eks. er der det her med, at man har lagt sådan en elektronisk motorvej af underholdningsindustri lige ind i klasselokalet, hvor f.eks. elever med iPads kan sidde og betjene sig af alle typer elektroniske spil, der overhovedet findes på markedet, mens undervisningen foregår.
Mener ordføreren ikke, at det måske giver en ekstra udfordring, at der er så store underholdningsmuligheder lige midt i de unges læringsrum?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Jeg mener ikke, at du kan tilskrive digitale læremidler, at vi får dårlige resultater.
Den har medført manglende forberedelse til lærerne og manglende frihed til, at lærerne kan agere og tilrette noget af det.
Så er der også sket en befolkningstilgang til Danmark, som vi kan se også har en betydning for, hvor godt eleverne klarer sig i skolen.
Så der kan peges på en lang række eksempler på, hvorfor elever klarer sig dårligere i dag.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Så den udvikling, vi ser nu, hænger ikke sammen med digitaliseringen, men med, at lærerne er blevet mere monotone i deres undervisning, og når vi får dårlige resultater, skyldes det egentlig, at lærerne ikke tager konsekvensen af, at det, de gør, ikke virker?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Som lærer ved du ret hurtigt, om dit undervisningsforløb og det undervisningsmateriale, du bruger, virker eller ikke virker.
Vi leverer jo på vores undervisningsforløb, så der ved vi ret hurtigt, om det virker eller ikke virker, og hvis det ikke virker, laver man det forhåbentlig om, hvis man er en fagligt dygtig lærer.
Det, der ikke virker, er ensformig undervisning, og det er ligegyldigt, om det er digitale platforme, hvor man bare sidder foran en skærm, eller om det er tavleundervisning, skrivning eller alt mulig andet.
Men ensformig og monoton undervisning er dybt skadelig for folks læring.
Så derfor hænger det ikke sammen på den måde, som spørgeren fremstiller det her.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Tak for det.
Og tak for talen med lidt information ude fra den virkelige verden.
Udgangspunktet er f.eks. det resultat fra PISA, som viser, at det at bruge skærme rigtig meget faktisk har en negativ effekt på børns læring og børns evne til at læse.
Jeg er helt med på, at det selvfølgelig gør en kæmpe forskel, hvad for en kontekst man befinder sig i, om lærerne fungerer godt sammen med eleverne, om rammerne er i orden, og om lærerne er dygtige osv., men hvis vi skærer det ned til at handle om læremidlerne, så kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren, om der ikke er behov for, at vi får noget mere viden om, hvad der virker, og hvad der ikke virker, hvornår det er godt, og hvornår det er skidt, f.eks. i forhold til læsning eller andre fag.
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Det er et finurligt eksempel; jeg ved ikke, om det kan bruges til at generalisere på.
Jeg står ikke her og har den store løsning på det her.
Jeg synes, det er en kæmpe udfordring, og jeg tror, vi kommer til at diskutere det rigtig meget.
Det, som jeg synes bør være vores mål, er, at der, uanset hvordan vi griber det an, skal være en mangfoldighed og en kvalitet i undervisningsmaterialet, der er så stor som mulig.
Når lærerne begynder at føle, at de får benlås på, eller når man begynder at få signaler fra skolen, der siger, at der er en form for ensretning, eller at valgmulighederne bliver reduceret, så bliver jeg bekymret.
Henrik Dahl (LA), 2019-12-11:
Jo, men det, der var problemet her, var jo, at på det danske læremiddelmarked med masser af konkurrence og masser af aktører kolporterede 14 ud af 15 bøger altså det vitterlige vås til danske skoleelever.
Så det løser jo ikke problemet.
Hvad er ordførerens bemærkninger til det?
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Ja, det dilemma anerkender jeg.
Det, at der er et åbent marked, vil jo betyde, at der kan komme en stor mangfoldighed af undervisningsmateriale, og at det dermed giver lærerne en meget bred valgmulighed i forhold til at vælge undervisningsmateriale.
Men det, der jo tit sker, er, at større og større spillere opkøber mindre spillere, og at markeder monopoliseres.
Der bliver jeg bange for, at vi på det her område kommer til at få et mere snævert udbud af materiale fra meget færre udbydere.
Henrik Dahl (LA), 2019-12-11:
I 2012 påviste tv-programmet Detektor, at 14 ud af 15 danske historiebøger fejlagtigt videregav den påstand, at Columbus havde bevist, at Jorden var kugleformet, altså at mennesker før Columbus troede, at Jorden var flad.
Det har mennesker i Europa vidst siden oldtiden at den ikke var.
Altså, det er jo ikke sådan, at de undervisningsmidler, vi har, er fantastiske.
Så anerkender ordføreren, at der også er et dilemma med kvalitet, altså at det at få kapital ind til at udvikle undervisningsmaterialer også kan gøre dem bedre, og at det, vi har, ikke altid er fantastisk?
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Som sagt, hvis det kan påvises, at håndskrift – det at skrive i hånden – er en meget væsentlig del af at kunne lære at læse og også af hjernens udvikling, så vil jeg gerne være med til at værne om håndskriften.
Jeg tror, den vil forsvinde ligesom mange andre ting, og der tror jeg bare vi er nødt til at finde ud af, hvordan vi erstatter det med andre mekanismer, der kan sikre den samme motoriske udvikling.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Jeg kan sagtens se det i den praktiske verden.
Jeg kan jo konstatere de samme ting, som ordføreren konstaterer, nemlig at de unge i højere og højere grad korresponderer og skriver, og at alting foregår digitalt.
Men når jeg så ser undersøgelser, der siger, at evnen til at læse, evnen til at forstå faktisk også har en sammenhæng med den motoriske udvikling, mener jeg, vi er nødt til at tage det alvorligt.
Og så kan man se, om man kan finde andre måder, man kan fremme en motorisk udvikling på, som kan erstatte det.
Der er heldigvis også sat ting i gang, og det ligger også som en del af den plan, som vi i fællesskab nu vedtager at regeringen står på i det fremtidige arbejde, at den der sundhedsmæssige, udviklende del også er en del af det.
Er vi så ikke nødt til at tage det alvorligt og lade være med at sige, at det er lige meget, om håndskriften forsvinder?
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Hvis undersøgelser kommer til at påvise, at lige præcis håndskrift er nødvendigt for barnets udvikling af sin hjerne, så værner jeg gerne om håndskriften.
Jeg tror, der er mange ting, der indgår i den proces.
Folk udviklede jo også deres hjerne, før de begyndte at skrive i hånden.
Men i fald at det er så vigtig en ting for hjernens udvikling, er jeg med.
Jeg tror bare, at nødvendigheden af håndskrift vil blive ophævet, og derfor tror jeg, vi kommer til at kommunikere digitalt, uanset om vi vil det eller ej.
Så der tror jeg nogle gange, vi er nødt til at sige, hvilke rammer vi så vil have for det.
Nogle gange bliver vi indhentet af en udvikling, som vi måske ikke er enige i, men som vi er nødt til at sætte rammer op for, for at vi overhovedet kan sikre – i det her tilfælde – mangfoldighed og kvalitet i undervisningsmaterialet i forhold til det.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Altså, lige nu opfatter jeg det sådan set sådan, at alle er så vældig optaget af debatten her, at ingen laver noget som helst andet på deres skærme – så vidt jeg kan se.
Hr. Torsten Gejl starter med at tale om håndskrift, og at talen er skrevet i hånden, men at det ikke vil være bekymrende, hvis håndskrift forsvinder.
Og så bliver jeg jo lidt bekymret, for nogle af de forskningsresultater, som jeg ser, peger på, at der er en sammenhæng mellem hjernens udvikling hos små børn og deres motoriske udvikling.
Og hvis vi placerer dem foran en skærm og de egentlig bare skal sidde og trykke på et tastatur, får de måske en anden udvikling.
Det synes jeg er bekymrende.
Jeg ved, at vi mangler mere viden om det, men indtil vi har den sikre viden, vil jeg være rigtig, rigtig bekymret, hvis man siger, at det ikke betyder noget, om håndskriften forsvinder.
Jeg tror faktisk, det er rigtig vigtigt for børnenes udvikling, at de lærer håndskrift og bruger håndskrift.
Om vi så i den alder, vi er nået op i, holder op med at bruge håndskrift, er nok mere ligegyldigt.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Men det er jo ikke et problem med læringsmidlet, og det er heller ikke et problem, teknologien er årsag til.
Problemet her er læreren.
Altså, hvis jeg ikke vil have mine elever til at kigge på en skærm, når jeg står og forklarer dem noget, så beder jeg dem om at lade være.
Det er da min autoritet.
Det er da min opgave som lærer.
Hvis jeg ikke bryder mig om, at mine elever sidder og kigger på en iPad, når jeg skal fremlægge noget, så sørger jeg da for, at de ikke gør det.
Det har noget at gøre med, om læreren sætter sig i respekt over for de elever, han står over for.
Jeg har intet problem med, at mine elever bruger digitale værktøjer, hvis det hjælper.
Hvis jeg har brug for, at de kigger op på mig, og jeg har brug for, at de er i en dialog og vi har brug for en samtale, så beder jeg dem om at deltage i den, og hvis de ikke gør det, er der en konsekvens.
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-11:
Jeg tror bestemt på, at ordføreren kan få en klasse til at makke ret, selv om jeg ikke altid er helt sikker på, at ordføreren ved, hvad de sidder og laver på deres iPads.
Det kræver nok et spejl omme på bagvæggen.
Men er det slet ikke en ekstra udfordring for lærere generelt, at elever nu kan sidde og spille alle typer af spil lige midt i undervisningen?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Hvis du som lærer har et problem med det, kan du jo sige, at man ikke skal have computeren åben i dine timer.
Det står dig fuldstændig frit for.
Hvis du synes, du har et problem med, at dine elever spiller spil i dine timer, så kan du gøre det.
Og hvis der er en hel skole, der synes, at der er problemer med det, så kan man tage det op i skolebestyrelsen, og så kan skolebestyrelsen træffe en beslutning om, at der ikke skal bruges computere og den slags ting i undervisningen.
Men personligt har jeg absolut intet problem med det.
Det skaber så meget værdi.
Hvis jeg har brug for, at de ikke skal være åbne, så beder jeg eleverne om at putte dem i tasken.
Det er ikke vanskeligere end som så.
Der var også engang, hvor eleverne sendte breve til hinanden, og det var også en udfordring.
Så var der den udfordring, at de gik ud på toiletterne og talte med hinanden.
Altså, der er konstant udfordringer i folkeskolen, og det her er bare en ny en af dem.
Men der handler det bare om at tage den og lade være med at gøre det vanskeligere, end det er.
Hvis jeg har et problem med, at jeg synes, at der er nogle elever, der er for fokuseret på deres computerskærm eller deres iPad eller noget andet – f.eks. har jeg som regel mobiltelefonen i tasken – jamen så beder jeg dem bare om at lukke dem ned, og hvis de ikke vil det, så må de forlade mit klasselokale.
Altså, den er ikke længere, og det ved eleverne godt, og de kan sagtens tilpasse sig.
Pause Pause (Pause), 2019-12-11:
Mødet er udsat.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Det, der samtidig er interessant, er jo, at sådan som tingene er nu, er det muligt for forlag eller for udbydere af undervisningsmateriale at diktere en omkostning for den danske folkeskole.
Det synes jeg alligevel er ret vidtgående.
Altså, hvis man f.eks. vælger at skifte interface, betyder det, at lærerne skal omlægge hele den måde, de har struktureret deres undervisningsforløb på.
Det koster ret mange arbejdstimer, ikke?
Når vi normalt pålægger folkeskolen den type opgaver, følger der altså et DUT-krav med.
Altså, det betyder, at vi betaler for det, og hvis ikke vi gør, skal der nok være nogle, der larmer.
Men her er det så muligt for private virksomheder at pålægge skolelærere i den danske folkeskole ekstra arbejdsopgaver, altså tid, der kunne være blevet brugt sammen med forældrene eller med elever, som har hårdt brug for, at læreren bruger noget mere tid sammen med dem.
Så det er bare for at understrege, at jeg mener, at der er et stykke arbejde at lave.
Og jeg er helt enig i, at det er et spørgsmål om at få det helt derud, hvor det startede, nemlig hos læreren, som skal have mulighed for at træffe beslutning om, hvad for noget undervisningsmateriale der bruges, og hvordan man organiserer undervisningsforløb.
Der skal vi simpelt hen hen igen.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Det er jeg meget, meget enig i.
Det er netop der, problemet ligger, og det er jo derfor, at løsningen er at lægge det en tand længere ud decentralt, altså ud på skolerne, så det er skolerne selv, som har mulighed for at træffe de her beslutninger; så man ikke lige pludselig finder ud af, at nu skal man køre med det her system, og at man næste år skal køre med et andet system.
Jeg har selv lige siddet i den situation, hvor vi det ene år kørte med et system, og så slettede vi det hele for at køre med et nyt system.
Det er ting, som er blevet besluttet af embedsfolk i kommunen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Det er også sådan, jeg har hørt det; det afspejler også den virkelighed, jeg hører om.
Og når jeg hører folk sige, at de gerne vil have en målsætning om, at 15 pct. skal foregå uden for portalen, så synes jeg simpelt hen ikke, det er godt nok.
Så vil jeg sige, at det da er fint nok, at man har muligheden for at indgå den aftale, men hvis en kommune ikke gør det, så er læreren jo fuldstændig lige vidt, altså i lærerens praktiske hverdag.
Hvis kommunen ikke har indgået den aftale, så har kommunen ikke indgået den aftale – med det resultat, at data forsvinder.
Det er jo det, der er udfordringen, og det samme gælder i forhold til læringsmålene.
Det vil sige, at i forhold til det med friheden for læreren: Forget about it.
Det hele ligger jo i hænderne på forvaltningsfolk, der træffer nogle beslutninger – og det er så det, de skal stå og undervise ud fra.
Det gjorde man også i det gamle Østtyskland, og jeg er altså glad for, at jeg ikke gik i skole der.
Det er bare for at sige, at det der med at tage friheden til selv at tilrettelægge sin undervisning fra læreren mener jeg simpelt hen strider mod nogle fundamentale demokratiske principper i vores samfund.
Så kan det da godt være, at de har muligheden for at gøre noget andet, men det kan læreren jo ikke bruge til noget, hvis de muligheder ikke er tilgængelige; så bliver det jo et pseudovalg, og det mener jeg simpelt hen ikke duer, og det mener jeg er i strid med den måde, vi har bygget folkeskolen op på.
Og jeg mener ikke, at der er nogen, der har gjort det, fordi de ønsker, at vi skal have østtyske tilstande – det er bare sådan, det er blevet, og det bliver vi nødt til at lave om på.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-11:
Jeg har lige to ting.
Der er allerede mulighed for, at man kan lave aftaler med udbyderne om, at kommunen og skolerne ejer de data, så den mulighed er der faktisk på nogle af de her områder.
Og der er det rigtigt, at der godt kan være problemer med tilgængelighed, og det må man så arbejde med, men det vil stadig væk være langt billigere end at få klassesæt ud på samtlige af de her skoler.
Det sidste, jeg godt kunne tænke mig at adressere, er det her med de her læringsplatforme, vi snakker om – om det så er den ene eller den anden.
Det er jo allerede sådan, at der i den måde, vi arbejder på i dag, er sat et ekstra lag ind.
Vi samler jo sammen fra de forskellige udbydere, f.eks. Gyldendal, Alinea og de andre, ind i én fælles læringsplatform, så det er den, eleverne har adgang til, og det er ud fra den, at undervisningen foregår.
Sådan samler vi jo ting, og selv om vi måske ikke bruger bøger så meget, så bruger vi jo tit artikler, og vi bruger også ting, som vi netop printer ud og giver eleverne, fordi der er en værdi i, at de får noget på print, så de har noget, de kan sidde og pille ved med hænderne.
Så det gør vi også, og vi bruger det stadig væk, selv om vi måske ikke bruger de klassiske gamle lærebøger og klassesæt så meget, som vi gjorde førhen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Jeg vil i hvert fald være mægtig glad for at modtage en invitation.
Så jeg har heller ikke mere herfra – ud over bare igen en stor tak for den måde, vi kan debattere de her ting på.
Tak for det.
Jeg tror egentlig, det er, fordi jeg mener, at der er forskellige lag i det.
Der skal være bøger, og ja, Astrid Lindgren skal man i særdeleshed læse i bogform.
Og det synes jeg er et selvstændigt punkt og et selvstændigt lag i debatten.
For, ja, bøger skal være kernen, og der skal være en balance mellem den nye og det gamle.
Den anden del er det med tilgængeligheden.
Jeg bliver enormt bekymret, når lærere oplever, at det enten i praksis, altså formelt og reelt, ikke er en mulighed for dem at få fat i nogle bestemte typer materialer, fordi ventetiden er for lang for at få fingrene i dem, eller at det ikke er tilgængeligt, fordi det ikke er en del af den pakke, man har indkøbt.
Det vil sige, at der både er et spørgsmål om bog over for det digitale og et spørgsmål om tilgængeligheden og friheden til at vælge, som ikke bare må være et pseudovalg, men skal være et reelt valg mellem forskellige typer af undervisningsmaterialer – hvad synes man er godt og dårligt?
Så det var egentlig det, det var et udtryk for.
Jeg synes, der er begge akser i debatten, og jeg tror ikke, at vi på nogen af akserne har ramt det rigtigt endnu.
Det duer simpelt hen ikke.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Tak for en god opsamling.
Nu ved jeg ikke, om det, jeg hørte i ministerens tale, var en strategi eller en handlingsplan, men jeg hørte i hvert fald, at der skulle ske nogle ting, og det er jeg jo rigtig glad for, og så må ministeren finde ud af, hvad det skal hedde.
Men der, hvor jeg fik en lille bekymring, var, da ministeren omtalte Astrid Lindgren og sagde, at det nok ligger digitalt og er noget af det, der vil være der, så det vil der være adgang til.
Jeg ved ikke, om det blev modsagt af ministeren selv senere.
Min bekymring går egentlig på, at det jo ikke er lige meget, om man har den i en digital form og skal læse og forstå den, eller om man har den i den gode, gamle bogform.
Det kan godt være, at jeg er gammeldags, så jeg har en forestilling om, at det var bedre i gamle dage, men jeg synes jo også, at der er forskningsresultater, der peger på, at det gør en forskel.
Så derfor vil jeg gerne høre, om det var en fortalelse fra ministeren, og få et løfte om, at der er noget viden, vi mangler, og som vi er nødt til at få.
Hvad er det, der virker, og hvad skal vi gøre for netop at finde den balance, som jeg er fuldstændig enig i skal være der, og som ministeren også taler om?
Henrik Dahl (LA), 2019-12-11:
Det, som efter min opfattelse har været problemet med digitaliseringen, har jo været, at den har fået for mange mennesker til at tænke, at nu bor vi i en science fiction-verden, hvor alle gamle indsigter er ubrugelige og al traditionel viden skal smides væk, og at vi nu starter forfra på et blankt ark.
Og det er jo helt enkelt ikke rigtigt.
Det, jeg prøvede at sige i min tale, var, at nogle helt elementære moralske regler f.eks. i forhold til at snyde eller i forhold til mentalt eller fysisk at fjerne sig selv fra undervisningen, jo ikke bliver ophævet af, at man digitaliserer.
Grundlæggende regler for, hvordan mennesker lærer noget, og hvad det betyder at have en faglighed, bliver jo heller ikke ophævet af digitaliseringen.
Så det værste ved digitaliseringen har jo næsten været det her med, at den fejlagtigt fik folk til at tro, at nu var fremtiden kommet og nu skulle vi have det blanke ark frem.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Tak for talen, og tak for nogle betragtninger, som jeg tænker også fører over i, at vi ikke skal forhaste os, men samtidig skal vi være påpasselige, og vi skal sikre, at de ting, vi gør, gør vi reflekteret og ordentligt.
Kunne vi nu lave nogle rammer for folkeskolen og måden at lære på, hvor vi har fokus på læring, som kunne holde de næste 85 år, så ville det jo være rigtig, rigtig spændende.
Jeg hører ikke ordføreren sige, at vi skal afskaffe folkeskolen, fordi digitaliseringen godt kunne gøre det.
Så tror jeg i hvert fald, jeg har hørt forkert, men det må ordføreren jo gerne bekræfte.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-11:
Tak for svaret.
Det beroligede mig en lille smule.
En høring vil jeg i hvert fald også gerne fra DF's side give opbakning til at lave; det synes jeg vi skal lave, for vi har brug for den diskussion.
Ministeren kunne måske få lov til at være med, så hun også kunne høre, hvad der egentlig blev sagt.
Det kunne måske være en rigtig glimrende ting.
Så jeg glæder mig bare til, at vi kommer videre med det her arbejde, og jeg er glad for, at alle synes, at det er så vigtigt.
Så tak for det, og jeg har ikke yderligere i dag.
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Men det er også klart, at der eksempelvis også skal analyseres på, hvordan vi sikrer, at staten ikke hænger på en regning til eksempelvis overflødige tjenestemænd i PostNord – dem er der ganske mange af, og det ville potentielt være en milliardregning.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Idet nye undersøgelser viser, at danske skoleelever bliver dårligere til at læse, hvilke initiativer vil ministeren så tage for at styrke læsefærdighederne hos børnene?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Tak for det.
Og tak for spørgsmålet.
Det er efter min mening et af de allermest relevante og allermest presserende spørgsmål i dansk skolepolitik og muligvis også et af de sværeste egentlig at give et entydigt svar på.
Et af de initiativer, som regeringen allerede har sat i værk, er i forbindelse med økonomiaftalen med kommunerne at have lavet en aftale om at lave et inklusionseftersyn.
Det har vi allerede haft en første ombæring af for nogle år siden, og efter min bedste overbevisning er det væsentligt, at vi gør det en gang til, for jeg tror, det er noget af det, vi ikke har ramt rigtigt.
Det vil sige, at den gruppe af elever, som har svært ved skolen, mener jeg over en bred kam ikke – det gælder selvfølgelig ikke alle skoler – får den støtte og hjælp, heller ikke tidligt nok, som de egentlig har behov for.
Derfor mener jeg, at der er rigtig lang vej igen, og at vi bør lytte meget alvorligt til både lærere, men jo også forældre til elever, der har de her vanskeligheder.
Så inden for den sådan korte tid, jeg har at svare på, vil jeg pege på det og på det andet, som er, at regeringen har taget initiativ til at komme længere med ordblinde – både afdækningen, men også undervisningen.
Det er også et punkt, hvor jeg mener, at vi i alt for ringe omfang er i stand til at få fanget alle de børn og unge, der har vanskeligheder.
Ser man på, hvor stor en gruppe, bare gruppen af ordblinde udgør, jamen så taler vi om et sted mellem 6 og 8 pct. af en årgang.
Det vil sige, at når vi taler om børn med svære læsevanskeligheder, så udgøres en meget stor del af den gruppe af børn med ordblindhed som problematik.
Og derfor er det også efter min mening et af de væsentlige steder at sætte ind og derfor også et af de første steder, hvor regeringen kom med konkrete tiltag.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Først tak til ministeren for at gå ind i faktisk relativt konkrete områder.
Inklusion og ordblindhed er bestemt områder, man kan tage fat i, men må jeg ikke også henlede opmærksomheden hos ministeren på, at Danmarks Biblioteksforening faktisk har lavet en læsestrategi.
Nu er jeg jo selv biblioteksordfører, så derfor har det selvfølgelig min interesse.
Den siger, at der er syv områder, man kan tage ud for netop at hjælpe på de her dele.
Vi ved jo godt, at læsning er alle fags moder, så hvis vi vil hjælpe alle de andre fag, er det altså rigtig vigtigt, at vi også gør noget her.
Og det hører jeg sådan set også at ministeren er meget opmærksom på, så det er jeg glad for.
Mit opfølgende spørgsmål er så: Er ministeren enig i, at det kræver en omfattende og helhjertet indsats at vende udviklingen, og er regeringen villig til at prioritere den indsats, det kræver?
Nu taler jeg også om penge her.