Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-25:
Mange tak.
Inden længe går folketingsåret 2017-18 på hæld.
Set med grønlandske briller har folketingsåret været præget af valget i Grønland.
Selvstændighed var ikke kun et tema under valgkampen, men var en debat, som faktisk har præget hele folketingsåret.
Når vi om senest 1 år skal gå til valg til Folketinget, er der gået 10 år, siden vi i Grønland fik selvstyre.
I 2009 hjemtog vi råstofområdet og arbejdsmiljøet offshore, men siden dengang har naalakkersuisut ikke hjemtaget ansvaret for flere områder.
Inuit Ataqatigiit mener, at selvstændighed ikke må ske forhastet, eller uden at vi er velforberedte.
Det er vigtigt af hensyn til borgerne.
Vi ser, at der på den korte bane arbejdes på at finde flere positive eksempler på, hvordan vi kan styrke rigsfællesskabet.
Der er behov for nogle nye og positive historier, så længe vi er et fællesskab, for alternativt vil trangen til en uforberedt og forhastet selvstændighedsproces øges.
Det er velkendt, at der er lønforskelle blandt statens ansatte i henholdsvis Danmark og Grønland.
Staten henviser ofte til, at det er for ikke at være lønførende i Grønland.
Resultatet er dog en reel forskelsbehandling, som det er svært for regeringen at forsvare.
Det er eksempelvis svært at bortforklare, at grønlandske og danske politikollegaer, der side om side udfører det samme arbejde og har en tilsvarende uddannelse, ikke modtager den samme løn.
Det bliver endnu tydeligere, når hårdtprøvede anstaltsbetjente i Grønland får en grundløn, der er 5.000 kr. lavere om måneden end deres danske kollegaers løn.
Og statsansatte ser sig nødsaget til at få boligsikring fra det grønlandske samfund for at få råd til at betale deres husleje.
Denne urimelighed kan vi simpelt hen ikke se bort fra.
I anstalten i Nuuk er der f.eks. 17 ansatte til 29 normerede stillinger.
I Grønland er den personfarlige kriminalitet tre-fire gange så høj som i Danmark, og 40 pct. af de indsatte på anstalterne har været anbragt uden for hjemmet som børn.
I anstalterne har vi socialrådgivere og beskæftigelseskonsulenter, men det er desværre ikke nok.
Dette er relevant i forhold til anstaltsbetjentene og deres løn- og arbejdsvilkår.
Som vi ved, er den nye anstalt i Nuuk ved at blive opført.
Den indeholder også et lukket afsnit, og her skal de 17 ansatte på anstalten i Nuuk være med til at tage vare på forvaringsdømte.
Det er vigtigt, at vi sikrer opkvalificering, nye uddannelsestiltag og ikke mindst initiativer til at fastholde kvalificeret og erfarent personale.
Hvis vi ser på den nye anstalt, er der en normering på 65 ansatte.
Som det ser ud lige nu, betyder det helt konkret, at tre fjerdedele af personalet i den kommende anstalt enten må forventes at være under uddannelse, ufaglært eller tilkaldt arbejdskraft fra Danmark eller andre steder fra.
Der er behov for en ny anstalt i Grønland.
Det er der slet ikke nogen tvivl om.
Men når vi nu vælger at bruge hundredvis af millioner kroner på de fysiske rammer, men ikke har de fornødne menneskelige ressourcer på plads, er det et udtryk for en manglende rettidig omhu rent politisk.
En arbejdsgruppe, som skal se på lønforskellene for statens ansatte på justitsområdet, er blevet nedsat, og det forventes, at de færdiggør deres arbejde senere i år.
Justitsministeren har afvist at mødes med Inuit Ataqatigiits repræsentant i Folketinget, med henvisning til at denne arbejdsgruppe har brug for arbejdsro.
Det er bekymrende, når vi ved, at anstalten åbner i 2019, og at der ikke er kræfter nok til at løfte den store opgave, som det er at sikre en velfungerende anstalt.
Det vil tage år at rette op på det her, og det vil tage år at sikre, at alle stillinger besættes med kvalificeret arbejdskraft.
Inuit Ataqatigiit vil derfor på det kraftigste opfordre regeringen til at prioritere en snarlig løsning i forhold til den forskelsbehandling, som uddannelsesmæssigt og lønmæssigt finder sted på justitsområdet.
Kigger vi på et helt andet område, nemlig kulturområdet, kan man sige, at kultur er med til at bygge bro.
Mennesker, som vil hinanden, er også med til at bygge bro, og den største trussel, der er for fællesskabet, er ligegyldighed.
Det er næsten mere skadeligt end had, når vi viser ligegyldighed over for hinanden.
Hvis ikke vi vil hinanden nok i rigsfællesskabet, er grundlaget for vores fællesskab truet, og grunden til, at jeg nævner det, er ikke, fordi det er udtryk for en ligegyldighed fra min side eller fra Inuit Ataqatigiits side, men det er, fordi det er udtryk for en reel bekymring.
Heldigvis oplever jeg, at når gode konkrete projekter såsom kultur- og erhvervsprojektet Nukiga, som på grønlandsk betyder »min styrke«, er godt i gang, er det med til at bygge bro.
Ved en nylig danmarksturné i fire byer afholdt op til seks grønlandske bands en koncert i hver by, og det var en stor fornøjelse at se de mange grønlændere, som deltog, og de mange danskere, som var nysgerrige på grønlandsk musik.
Et andet rigtig godt initiativ er Operation Dagsværk, som her den 7. november i år landet rundt vil være med til at sikre, at danske unge får større viden om Grønland.
De vil være med til at indsamle penge til nyt undervisningsmateriale om det moderne grønlandske samfund.
Hertil kommer også, at regeringen har taget et initiativ til en historisk vidensindsamling om danske unges kendskab til Grønland.
Jeg synes, at alle de her eksempler er med til at give et nyt billede, som vi skal have meget mere af.
I det medieforlig, som gjaldt frem til i år, og som er ved at blive fornyet, har Inuit Ataqatigiit været medvirkende til, at Danmarks Radio styrkede sin indsats i forhold til dækningen af grønlandske og færøske forhold, bl.a. er der forskellige livsstilsprogrammer – noget, som jeg har været inde på tidligere i et spørgsmål til en anden ordfører – hvor fokus er på det moderne liv i Grønland, noget, som er med til at give et mere nuanceret billede af det grønlandske samfund.
Vi har også set, at der er sket en bredere dækning i de danske medier af det nylig afholdte grønlandske valg, og det er positivt, at Danmarks Radio efterlever de krav, som der allerede er i medieforpligtelsen, og at der er det fokus fra de danske mediers side på det grønlandske valg.
De seneste års fokus på grønlandske forhold har efterladt et aftryk, der har skabt en større viden, en større forståelse blandt almindelige danskere for den grønlandske kultur og det grønlandske samfund.
Alt dette er med til at bygge bro og til at gøre det svært ikke at være optimistisk, når det kommer til, at vi får mere viden om Grønland i det danske samfund.
Inuit Ataqatigiit vil gerne gøre sit til, at den positive tendens bliver styrket, og at den fortsætter, så vi kan komme unødvendige fordomme om Grønland og grønlændere til livs.
Vi vil gerne være med til at sikre, at der kommer flere nye og positive historier, vi vil gerne kigge fremad, og det mener vi der i de kommende år vil være et meget stærkt behov for.
Mange tak.