Marianne Jelved (RV), 2018-10-11:
Det er et kæmpe ansvar, at et snævert borgerligt flertal sætter sig på Danmarks Radio, som vi ser det i den her aftale og i konsekvenserne af aftalen igennem lovforslagene.
Licensen er afskaffet til fordel for en skattebillet.
Det kunne man sagtens diskutere, men jeg vil godt tilkendegive, at der er noget specielt ved, at der er et forhold mellem licensbetalerne og Danmarks Radio som modtager og opkræver af licensen.
Vi synes, det er en kringlet måde, det bliver gjort på, men jeg vil bare rejse det principielle i det, som i hvert fald har været kendetegnende for min opfattelse af licensens betydning.
Men licensen kunne også have været gjort mere smidig, så man ikke gjorde den ens for alle, men gjorde den afhængig af indkomst.
Det er jo også muligt, i en vis forstand.
Men den aftale, som nu er indgået, og som vi behandler igennem de to lovforslag, ændrer Danmarks Radios arbejdsvilkår meget radikalt, og det er regeringens ansvar, at det sker med et snævert borgerligt flertal.
Det beklager jeg, når det er så gennemgribende og gennemgående ændringer af noget, som er af et så betydeligt omfang som Danmarks Radio og dets vilkår som public service-virksomhed.
Vi har en lov om radio- og fjernsynsvirksomhed, og § 10 i den lov beskriver, hvad public service er for noget.
Det er en meget bred definition af begrebet public service.
Det drejer sig om, at man har et bredt udbud af programmer og tjenester, der omfatter nyheder, oplysning, undervisning, kunst og underholdning, som fører til debat, og som vægter dansk sprog og dansk kultur.
Det er kendetegnet ved kvalitet, alsidighed, mangfoldighed og brede informationer, saglighed og upartiskhed.
Det er faktisk en gave, at vi har så bred en definition af, hvad public service er for noget, og derfor også en viden om, hvad det er, vi kan forvente, og hvad vi kan stille, havde jeg nær sagt, i det her tilfælde Danmarks Radio som public service-virksomhed til regnskab for.
De skal komme med tilbud, som er præget af mangfoldighed og kulturelle interesser i samfundet.
Danmarks Radio har en meget stor troværdighed bredt i Danmark.
De danske medier er under økonomisk pres, det anerkender jeg bestemt, især på grund af de store mediegiganter, der optræder internationalt, som Google, Facebook og lignende.
De har jo taget annoncerne fra de danske medier, og det er det, der er hovedproblemet for dem.
Det har været diskuteret igennem flere år, hvordan man kunne håndtere den udfordring, som det selvfølgelig er.
Og det, der er mærkeligt, er, at Danske Medier ikke på en eller anden måde slår sig sammen og gennem samarbejde i noget, der ligner Geomatic, kan målrette deres reklamevirksomhed langt, langt mere direkte til de relevante forbrugere, som det kunne interessere at modtage reklamer fra Danske Medier, og dermed skaffe indtægter til dem.
Det har Danske Medier ikke forsøgt på.
Jeg har svært ved at se, at Danske Medier i virkeligheden selv har bidraget til at prøve at løse den opgave, der har været for dem i form af den udfordring, jeg lige har beskrevet.
Det er ærgerligt, for det, de har set sig gal på, for at bruge et folkeligt udtryk, er Danmarks Radio.
Danmarks Radio har en størrelse, som er relevant i et land som Danmark, som er et lille sprogområde med en lille befolkning, og derfor skal Danmarks Radio selvfølgelig have en vis vægt og størrelse for at kunne ramme alle borgere i Danmark, som har krav på at få del i den public service, som Danmarks Radio som den fælles institution for os alle sammen, børn og voksne, gamle og unge osv., skal kunne nå os alle sammen med.
Det er jo en opgave, som vi har stillet som en fordring fra Folketingets side gentagne gange.
Det synes jeg Danmarks Radio har gjort fantastisk godt, og derfor kan jeg være en stolt borger i et land, som har en institution af den karakter – indtil nu i hvert fald.
Vi fik også lavet en undersøgelse for nogle år siden, et forskningsarbejde, som blev bestilt af Kulturministeriet, hvor man bad forskere om at undersøge nyhedernes vej fra de forskellige medier og til Danmarks Radio og fra Danmarks Radio og til andre medier.
Og det, det forskningsresultat viste, var, at Danmarks Radio ikke levede højt på andre kanalers eller andre institutioners nyheder.
Forholdet mellem Danmarks Radios brug af nyheder var fuldstændig lig med medlemmerne af Danske Mediers brug af nyheder.
Man kan stadig se resultaterne af den undersøgelse, som bekræfter, at det, jeg siger her, er rigtigt.
Derfor har det virkelig været på nogle falske præmisser, at vi har diskuteret det her, for det har været vanskeligt at få Danske Medier til at anerkende det, jeg siger her.
Vi ser nu, at Danske Medier er meget tilfredse med det, der er sket her, og tror, de kan løfte deres opgave på en helt anden måde, ved at Danmarks Radios budget reduceres med 20 pct., og at der indføres flere kanaler, som bl.a. skal finansieres af reklamer.
Det er vigtigt, at vi holder fast i, at det er upartisk indhold, når det bl.a. finansieres af den kanal, som Danmarks Radio også bliver finansieret af, altså fra det offentlige over finansloven.
Men man kan have sine bekymringer over, hvordan det vil gå, og det er, fordi der er sket et gennembrud eller et brud på det, der har været armslængdeprincippet i vores håndtering af Danmarks Radio og TV 2 fra Folketingets side.
Det snævre borgerlige flertal, der står bag de lovforslag, vi behandler i dag, har blandet sig i længden af artikler på nettet.
Det kan man sige er ret uskyldigt, og det er måske heller ikke så firkantet, som jeg siger det her – men det kan vi jo diskutere senere –
men det, der er min pointe her, er, at nu har man brudt isen én gang og er gået ind og har sat sig på i det her tilfælde en vurdering af den størrelsesorden, som noget må have på Danmarks Radios netside.
Og når først isen er brudt, er det nemt næste gang at få en god idé til, hvad man kunne blande sig i i forhold til Danmarks Radio, og dermed beklikke Danmarks Radios uafhængighed.
Radikale Venstre beklager den stigende reklamemængde, der nu kommer på nye kanaler og i virkeligheden bliver et supplement til det, der allerede er betalt over skatten.
Man burde i virkeligheden også give Danmarks Radio mulighed for at søge fra den public service-pulje, som er skabt med det forlig, der er indgået her med det snævre borgerlige flertal, og det synes jeg man meget stærkt skulle genoverveje i den kreds af politikere, der står fast bag de her lovforslag.
Til slut vil jeg sige, at omlægningen fra medielicens til finansiering via finansloven ikke er noget, vi principielt er imod i Radikale Venstre, men vi ser L 36 og L 37 som en helhed, og RV kan ikke støtte de to lovforslag.