Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-03:
Det her beslutningsforslag har til formål at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, som får den virkning, at drab eller forsøg på drab på to eller flere personer, herunder hvor drabsofferet er synligt gravid, eller hvor gerningsmanden har kendskab til, at vedkommende er gravid, og hvor det ufødte barn også dør, skal indebære fængselsstraf for hvert drab.
Jeg kender godt den forfærdelige sag fra Kolding, som gav anledning til, at Dansk Folkeparti genfremsatte det her forslag.
Det var en 31-årig mand, som dræbte sin kæreste, som var gravid.
Han blev i forbindelse med sagen varetægtsfængslet i surrogat på en retspsykiatrisk afdeling.
Det er endnu et skammeligt eksempel på en kvindedrabssag, som jeg synes vi skal være meget bedre til at forebygge.
Jeg kender ikke sagen godt nok til at vide, om der havde været tegn på, at det ville udvikle sig derhen, at det ville ende med et meget tragisk drab, men baggrunden for, at SF i politiforliget gik ind med en særlig mærkesag om at få enheder til bekæmpelse af forbrydelser i nære relationer, er en erkendelse af, at politiet ikke har evnet at forebygge de her sager godt nok.
Tilhold i stalkingsager udnyttes ikke, bortvisningsloven bruges ikke, der er så meget potentiale og også liv at spare ved at blive bedre til at se tegnene på, at noget er galt, på et tidligere tidspunkt.
Nu fik vi så de enheder eller teams, som det vel rettelig er, og vi forventer, at de her forbrydelser får meget mere opmærksomhed, end de tidligere har fået, og at vi løfter de her sager og forebygger, at det i yderste konsekvens kan ende med drab.
Det kan simpelt hen ikke passe, at det farligste sted for en kvinde at opholde sig er i hendes eget hjem, men det er virkeligheden.
I forhold til spørgsmålet om straf er der jo ikke nogen tvivl om, at der skal være en mulighed for at idømme en meget, meget streng straf i sådan en type drabssag, og det gælder selvfølgelig også, når offeret er gravid, og det indgår jo allerede i dag som en skærpende omstændighed, hvis offeret i en drabssag er gravid, og det er nok den rigtige måde at gøre det på.
Det centrale synes jeg er, at der er en mulighed for at idømme meget strenge straffe, og det er der.
Selvfølgelig kan der være en, hvad kan man sige, god ting for de pårørende i at vide, at det ender med en meget, meget lang straf, men jeg tror også, at de pårørende har brug for meget mere hjælp frem for en straf, for det vigtigste er nok, at der bliver sat et ordentligt punktum, og det vurderer jeg egentlig også vi har mulighed for.
Jeg vil jo gerne derhen, hvor vi bliver bedre til at forebygge den her type sager, og ville endnu længere straffe hjælpe til det?
Nej, det tror jeg sådan set ikke.
Desværre tror jeg, at rigtig mange af de her ting sker i affekt, i voldsom jalousi, i vrede, og jeg tror simpelt hen ikke, at gerningsmændene tænker over, hvad straffen bliver, i det øjeblik de hugger til med kniven, som det var i det her tilfælde, eller om der for den sags skyld er en baby i maven.
Jeg synes, at vi skylder, at ofrene ikke ender med at blive ofre, og det har vi arbejdet for ufortrødent i SF med de forslag, som vi har haft, som sikrer bedre beskyttelse, bedre politiindsats, mere forebyggelse, og jeg tror, at det er der, det helt store træk ligger lige nu, og jeg synes, vi skylder kvinderne, at vi ikke altid kun sætter ind, når skaden er sket.
Det er godt, formanden kigger på mig, for jeg skal hilse fra De Radikale og Enhedslisten.
Jeg har lige modtaget et billede fra hr. Kristian Hegaard, som sidder på et dækcenter, kan jeg oplyse, så jeg håber, vi snart ser ham.