Susanne Zimmer (FG), 2022-04-01:
Tak for ordet.
Det er jo dejligt at høre, at alle partier er optaget af, at vi skal have mere natur, og at vi skal passe bedre på den.
Der er så til gengæld ikke så mange, som bakker op om det her forslag – eller for at sige det ligeud: Der er ingen, der bakker op om det i sin reelle form.
Hvis vi også skal kalde os et foregangsland med hensyn til biodiversitet, er vi nødt til at gøre noget, og det, vi kan se, er jo, at f.eks. i udspillet til en havplan er målet 4 pct. urørt hav, og forhandlingerne kommer til at ligge i Erhvervsministeriet.
Så det viser ligesom, at vi har brug for at have nogle konkrete mål.
Derfor skal de også være videnskabeligt funderede, så vi finder de områder, som faktisk er mest velegnede til naturbeskyttelse.
Og det gælder på land, men det gælder også til havs – altså, vi har brug for nogle analyser, som viser, hvor det er, at der er mest biodiversitet, som vi skal passe på, og hvor vi har mulighed for at finde nye områder, som kan være gode områder i forhold til biodiversitet og naturbeskyttelse.
Europa-Kommissionen er jo i deres biodiversitetsstrategi for 2030 kommet med forslag om, at vi skal have 30 pct. beskyttet natur og 10 pct. strengt beskyttet natur – igen både på land og til havs.
Der bliver jeg og Frie Grønne jo bekymrede, når vi hører ministerens udsagn om, at det er fint, men at det ikke behøver lige at være i Danmark.
Det betyder jo, at vi pålægger andre lande at skulle have meget højere procenttal, og at vi selv ligesom snor os udenom.
Så vi har altså brug for nogle konkrete mål og nogle delmål, som er til at tage og føle på.
Det kan også have betydning, når vi står i sådan en situation, som vi står i nu, hvor der er fødevaremangel – eller i hvert fald bliver det – i verden, at vi har nogle tal, der viser, at vi ikke bare kan droppe lavbundsjorderne, for de tæller med.
I en ideel verden kunne de tælle med i vores målsætninger, og så kunne vi ikke bare begynde at pløje dem op.
Det er vigtigt, at vi ser klima og biodiversitet i sammenhæng, for i langt de fleste situationer vil man kunne varetage både klima og biodiversitet.
Og vi har brug for at arbejde med naturen og ikke imod naturen.
Vi har en klimalov, som vi bryster os af.
Da vi startede med at snakke om en klimalov, var det noget, man anså som fuldstændig umuligt.
Så blev det svært, og nu er det i en eller anden form realistisk, at vi når den, hvis vi laver de rigtige prioriteringer.
I forhold til forhandlingerne i FN omkring en global biodiversitetsaftale er ministeren citeret for at have sagt, at hun håber, at aftalen for naturen kan ende som naturens Parisaftale.
I Frie Grønne håber vi, at en biodiversitetslov kan ende sådan, som klimaloven er endt.
Jeg vil i øvrigt henvise til bemærkningerne, der ledsager forslaget, og anbefaler det til Tingets velvillige behandling.
Nu er jeg jo ikke biolog eller fagperson på det område, men jeg vil sige, at der vil være nogle steder, hvor man kan gøre det meget hurtigere.
Jeg synes ikke, det skal være sådan, at vi skal vente i 10, 15, 20 år.
Der skal fældes nogle træer, som ikke er hjemmehørende, der skal lukkes nogle dræn, og der skal sættes noget hegn op, og så er vi kommet et godt stykke ad vejen.
Så kommer der selvfølgelig mere til.