Mai Mercado (KF), 2019-02-19:
Tak for ordet, og tak for indkaldelsen til dagens debat om et meget, meget vigtigt tema.
Så det har jeg sådan set glædet mig til hele dagen.
For børns og unges mentale trivsel er jo helt afgørende for, at de har en god barndom, og det er også helt afgørende for, at de har et godt børneliv og ungdomsliv og dermed også et godt afsæt for et selvstændigt voksenliv.
En analyse af psykisk sårbare unge i den seneste socialpolitiske redegørelse viste jo, at tre ud af fire af de unge, som står uden job og uddannelse midt i 20'erne, har været i kontakt med det sociale eller psykiatriske system i løbet af deres opvækst.
Og som sundhedsministeren også var inde på, kender vi jo ikke de præcise årsager bag stigningen i de unges psykiske mistrivsel.
Man må bare være ærgerlig ligesom sundhedsministeren og sige, at der jo ikke var opbakning blandt satspuljepartierne i forhandlingerne her i efteråret til at afsætte midler til en række vidensprojekter om bl.a. de her årsager, så vi kunne have fået noget mere viden.
Og det undrer mig egentlig, for som jeg husker tidligere samråd om det her emne, har bl.a. Socialdemokratiet talt for, at vi må have noget mere viden om, hvorfor vi ser den her stigning i psykisk mistrivsel, før vi kan sætte målrettet ind og dermed vende udviklingen.
Men vi ved fra forskningen, at man f.eks. kan være ekstra udsat, hvis man er vokset op i et hjem med misbrug eller sociale problemer, og derfor er det også utrolig vigtigt for mig, at vi giver børn en rigtig god start på livet, og at vi sætter tidligt ind, når problemerne opstår.
Den tidlige indsats understøttes for det første af reglerne i serviceloven, hvor kommunerne jo har en generel pligt til at være opmærksom på og iværksætte støtte til ethvert barn eller enhver ung, som har behov for støtte.
Kommunerne har samtidig pligt til at sikre, at der er de nødvendige tilbud til rådighed.
Den støtte, som kommunerne har pligt til at give på det sociale område, afhænger ikke af diagnoser, men skal jo gives, uanset hvad årsagen til problemerne er, og støtten skal tilpasses den enkeltes behov.
Dernæst har jeg som børne- og socialminister haft et særligt fokus på initiativer, som styrker de helt tidlige år af børns liv, således at de bliver robuste.
Det handler om at værne om det gode børneliv, hvor der er plads til at være barn uden at bære de voksnes bekymringer med sig.
Derfor er jeg også glad for, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti satte 1 mia. kr. af til de første 1.000 dage i et barns liv.
De første 1.000 dage betyder vanvittig meget.
Midlerne skal bl.a. gå til at styrke den pædagogiske indsats over for sårbare børn, sikre flere pædagoger og pædagogiske assistenter til børn, der vokser op i udsatte boligområder, støtte forældrenes rolle i hjemmet og så selvfølgelig sikre flere sundhedsplejerskebesøg.
På mit eget område ved vi desuden, at eksempelvis forældres skilsmisse kan skabe psykisk sårbarhed hos børn og unge, og det gælder ikke mindst de børn, hvor forældrenes konfliktniveau er meget højt, og hvor der måske er andre risikofaktorer på spil, som kan medføre dårlig trivsel hos barnet.
Derfor er jeg også rigtig stolt over, at det lykkedes sidste år at blive enig med samtlige af Folketingets partier om et nyt skilsmissesystem, hvor hensynet til barnet kommer i centrum.
Derudover handler det om at give kommunerne viden om de rette vidensbaserede metoder og indsatser, der er belæg for kan forebygge psykisk mistrivsel.
Og det skal jo i sidste ende være med til at sikre, at sociale indsatser kommer til at gøre en reel forskel, således at børn og unge, som er i psykisk mistrivsel, får styrkede muligheder for personlig udvikling og sundhed og dermed til syvende og sidst også et selvstændigt voksenliv.
Derfor skal vi understøtte, at kommunerne sætter ind med de rette indsatser i rette tid.
Det vil sige, at vi gør kommunerne i stand til at kunne identificere de børn og unge, der mistrives, således at de får en indsats, der modsvarer behovet.