runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Gade (ALT), 2018-11-27:
Det er altid helt afgørende for ikke at blive set på som en fantast eller en, der ikke har forstået sammenhængen, at man netop identificerer de dilemmaer, der er i sådan et lovforslag som det her, og der vil jeg da også sige, i og med at vi er ret kritiske over for det fra Alternativets side, at vi også vil terror til livs.
Vi vil heller ikke have, at der er folk, der kan komme til Danmark og gør noget, der er skidt for os, og derfor skal vi give politiet og efterretningstjenesten de bedst mulige muligheder for at sikre os mod kriminalitet.
Vi kan så sige, at vi nok også skulle sige ja til det her forslag, hvis vi antager, at der er ræson i, at der er nogen, der har bedt om, at man skulle have de her forstærkede muligheder for at gå passagerlisterne igennem.
Balancen og proportionaliteten i forslaget synes vi dog er skæv, selv om jeg i den grad er enig i, at det er en forbedrende instans, at der skal en dommerkendelse til, hvis oplysningerne er mere end 6 måneder gamle; det synes jeg er prisværdigt man har fået med.
P.t. er vi dog stadig væk imod forslaget, og det er det generelle skred, vi ser, i forhold til overvågningen af danskernes liv i disse år, i det godes tjeneste, altså for at beskytte os som nation og som enkeltindivider, men her synes vi godt nok, at det er i utrolig lang tid, man skal beholde de data.
Er det 5 år, der står i teksten?
Hvis det gavner sikkerheden, er det jo prisværdigt, at man tager det initiativ, men vi synes, at det er på kanten og faktisk lidt over kanten, i forhold til om det er fornuftigt.
Men som udgangspunkt er vi imod lovforslaget.
Og noget af det, jeg hæfter mig ved, er, at IT-Politisk Forening også synes, at det faktisk ikke helt lever op til det, man har på europæisk plan, og det behøver det heller ikke, i og med at vi ikke har sagt ja – vi har jo et retsforbehold – men det er i hvert fald noget af det, jeg vil grave i under udvalgsbehandlingen.
Christina Egelund (LA), 2018-11-27:
Mange tak.
Nu skal jeg jo lade være med hele tiden at lade min ordførertale berige eller belaste af, hvad man nu skal sige, den foregående ordfører, for vi taler jo efter partiernes størrelsesorden, og derfor taler jeg altid efter Enhedslisten.
Og det er, når vi diskuterer retspolitik, jo sådan set nogle gange en spændende oplevelse, for nogle gange er der konstellationer, som man ikke lige havde set komme.
Det her lovforslag slår jo midt ned i et dilemma, som vi igen og igen står i i den tid, vi lever i, nemlig hensynet til på den ene side retten til privatliv, retten til ikke at lade sig overvåge eller unødigt registrere, og på den anden side hensynet til også at drage nytte af bedre muligheder for myndighederne til at efterforske, opklare og i bedste tilfælde forhindre hård kriminalitet og terrorangreb.
Det er jo et dilemma, som vi står i, når vi taler om logning, om overvågning i det hele taget, og også her, når vi nu taler om PNR.
Jeg synes, at vi nu skal vende tilbage til den foregående ordfører.
Jeg synes, at den foregående ordfører meget fint beskrev den ene side af dilemmaet, nemlig hensynet til retten til privatliv, men fuldstændig udelukker det modsatrettede hensyn, nemlig hensynet til at det sådan set også er meget rart at leve i en verden, hvor vi i højere omfang end i dag er fri for organiseret kriminalitet og terror, og det er jo de to hensyn, som vi hele tiden skal forsøge at navigere i.
Og det er jo egentlig bare for at sige, at vi fuldstændig er med på de dilemmaer, som ligger i det her lovforslag.
Når vi fra Liberal Alliances side støtter det her lovforslag, er det, fordi jeg faktisk synes, at det er lykkedes at ramme lige præcis de to modsatrettede hensyn rigtig, rigtig fint.
På den ene side får den her nyoprettede PNR-enhed, som man vil oprette under Rigspolitiet, effektive værktøjer, når det kommer til både at efterforske, men forhåbentligvis også standse mennesker, som har noget kriminelt i ærmet, og på den ene side mener jeg, at vi har hegnet det ind retssikkerhedsmæssigt på en måde, som gør, at det er fuldt forsvarligt.
F.eks. er det sådan, at oplysninger, som er 6 måneder gamle eller derover, op til de 5 år, som man må opbevare dem, kan politiet ikke bare bede om at få dem udleveret, fordi de synes, at det kunne være rart.
Der skal man faktisk spørge en dommer og altså have en retskendelse i hånden.
Så det er jo ikke sådan, at det med det her lovforslag bare flyder alle mulige steder med private oplysninger om vores alle sammens færden.
Det er faktisk hegnet ind, synes jeg, også som liberal, på en retssikkerhedsmæssig fuldt forsvarlig måde.
Med det skal jeg sige, at Liberal Alliance støtter lovforslaget.
Rosa Lund (EL), 2018-11-27:
Jeg skal gøre det kort.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at alle selvfølgelig gerne vil bekæmpe kriminalitet, og at alle selvfølgelig gerne vil bekæmpe terror.
Det tror jeg sådan set ikke der er nogen der ikke vil.
Problemet med det her lovforslag er, at det betyder, at vi alle sammen skal betale en rigtig høj pris.
Det her lovforslag betyder nemlig, at retten til privatliv kommer til at blive krænket, og at vi vil se en meget større masseovervågning af flypassagerer.
Jeg synes, at det her lovforslag netop er masseovervågning, fordi det betyder, at politiet nu skal begynde at overvåge det, hvis man tager en weekendtur til Paris, eller hvis man tager på ferie et eller andet bestemt sted hen, hvor politiet måske ofte ser nogle andre rejse hen.
Det er en meget stor mængde informationer, som PNR-enheden nu fremover vil kunne hente, om personer, som ikke er mistænkt for noget som helst, men som bare tager ud og rejser.
Jeg synes også, at der, når man læser høringssvarene, er meget stor bekymring for det her lovforslag.
Datatilsynet påpeger f.eks., at det øger risikoen for ikkeproportionale indgreb i retten til privatliv.
Retspolitisk Forening påpeger, at rammerne jo sådan set allerede eksisterer i dag, og det er jeg enig med dem i.
Jeg synes, at det her lovforslag er et udtryk for en meget problematisk masseovervågning, som jeg ikke er interesseret i vi har i et demokratisk samfund som Danmark.
Jeg er meget bekymret for, at det her betyder et rigtig stort indgreb i retten til privatliv, at politiet nu skal til at bruge deres ellers dyrebare tid på at overvåge folk, som bare tager på en helt almindelig ferie.
Derfor kan vi i Enhedslisten ikke støtte det her lovforslag.
Preben Bang Henriksen (V), 2018-11-27:
Tak for det.
Jeg skal indledningsvis nævne, at jeg tillige taler på vegne af hr. Naser Khader fra Det Konservative Folkeparti.
Europa-Parlamentet og Rådet indgik i 2016 et direktiv om PNR-oplysninger til forebyggelse og efterforskning af terrorhandlinger og grov kriminalitet – det, der hedder PNR-direktivet.
I maj 2016 har regeringen efter aftale med Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, De Radikale og Konservative med mandat fra Europaudvalget anmodet Kommissionen om at indlede forhandlinger om dansk tilknytning til det her direktiv.
Det, der etableres i henhold til forslaget, er et kontor under rigspolitiet, og til det kontor skal luftfartsselskaberne indrapportere deres oplysninger om rejsende, jævnfør det bilag, der er, dvs. bl.a. rute, medrejsende, betaling, kreditkortbetaling, placering i flyet osv. osv.
Kontoret, det, man populært kalder PNR-enheden, kan herefter videregive de oplysninger til relevante myndigheder, herunder politiet, FE, PET, SKAT og under visse omstændigheder også udenlandske efterretningstjenester.
I det omfang, en person er mistænkt, skal det vel at mærke være i forbindelse med, at en person er mistænkt for grov kriminalitet – noget, der også er oplistet i et bilag til lovforslaget
Der er i vidt omfang tale om at skabe retlige rammer for de muligheder, som myndighederne allerede har i dag for at etablere et fælles kontor.
Så vidt jeg kan se, ser det dog ud til, at politiet i hvert fald rent praktisk får bedre muligheder, end de har i dag, altså det almindelige politi for efterforskning af forbrydelser, og det kan vi jo ikke have noget imod.
Med de bemærkninger skal jeg meddele, at Venstre kan tilslutte sig forslaget.
Peter Kofod (DF), 2018-11-27:
Man kan diskutere, hvor effektivt det her er.
Nu nåede jeg desværre ikke igennem hele min ordførertale – jeg havde skrevet en, der var for lang, men sådan kan det jo gå.
Noget af det, jeg tror er meget mere væsentligt end strafaktioner, er, at man har en befolkning, der siger: Det her lyder mærkeligt.
Hvad er din kilde?
Så i virkeligheden kan jeg ikke lade være med at tænke på, om det her havde være fuldstændig overflødigt, hvis man i stedet for havde gjort mere ud af at lære børn og unge kildekritik i folkeskolen, altså diskuteret, hvor oplysninger kommer fra.
Jeg betragter ikke fake news som noget nyt fænomen.
Det har vi altid kendt til – det har bare heddet rygter og sladder, og nu er det så bare kommet til at hedde noget nyt, fordi der er sociale medier.
Så er der ikke områder, hvor man tænker at det havde været bedre og mere virkningsfuldt at sætte ind, og hvor det i princippet havde haft en større præventiv effekt?
Karsten Hønge (SF), 2018-11-27:
Samfundet skal værne om mennesker, som er i offentlig tjeneste.
Det skal ikke lykkes at kue eller skræmme folk, som tager en tørn for fællesskabet.
Højere straffe kan ikke stå alene, men det kan være et blandt flere værktøjer, som beskytter offentligt ansatte eller befolkningens valgte repræsentanter.
SF kan støtte forslaget.
René Gade (ALT), 2018-11-27:
I Alternativet har vi selv været med i aftalen og nikket til lovforslaget her.
Det er en generel diskussion hos os, som Liberal Alliances ordfører netop også sagde, om straf rent faktisk nytter i forhold til at få færre forbrydelser af den ene eller den anden slags, og i mange tilfælde er vi i Alternativet ret skeptiske over for, hvorvidt straf nødvendigvis virker.
Dog synes vi, at der faktisk er et godt symbol i det her, og nogle gange kan symbolpolitik jo faktisk godt være ret fornuftigt.
Jeg synes ikke, hele forslaget er symbolpolitik, men jeg har ikke set data for, at det her rent faktisk går ind og sikrer, at der kommer færre trusler.
Men jeg synes, vi bliver nødt til at vise én gang for alle, at vi ikke accepterer, at man truer offentligt ansatte eller politikere.
Jeg er selv ny i politik, og jeg vil da sige, at de første gange, jeg fik en trussel, tænkte jeg: Ahr, hvad skal jeg gøre; det gider jeg ikke lige gøre noget ved.
Det gælder mange af mine kolleger herindefra, ministre i særdeleshed, og det kan vi simpelt hen ikke tåle som demokrati.
Lokalt finder det også sted.
Hvis man er byrådspolitiker, har man jo nærmest, idet man melder sig ind i politik og får en stemme lokalt, halvdelen af byen imod sig og halvdelen af byen med sig.
Det kan man vælge at sige ja til, og det er der mange der gør, men der synes jeg godt nok også, at vi, ligesom man skal over for dem, der sidder forrest i skranken i jobcenteret eller på kommunen eller står og skal have ansvar i en folkeskoleklasse, må sende et klart signal, hvis der sker noget med tilliden hos de personer, der skal varetage de ting, vi bestemmer i Folketinget på en ordentlig måde, og hvis der simpelt hen opbygges en mistillid, der er så langt fra, hvordan det bør være i et system som Danmark.
Her gør vi det med øget straf.
Jeg ved ikke, om det kommer til at virke.
Vi kan have en forventning om, at det måske kommer til at afskrække nogle.
Det er i hvert fald et klart signal.
Så vil jeg til sidst godt sende sådan et fromt ønske til alle, der sidder og kigger med derhjemme, for en gang imellem taler vi om politikerlede og alt muligt andet.
Det er måske lidt farligt at sige, men hvis vi ikke opfører os ordentligt, opstår der jo til sidst vælgerlede.
Altså, så begynder man jo at tænke over, hvad det egentlig er, man vil med demokratiet.
Vil man egentlig engagere sig, eller vil man bare sidde og brokke sig.
Så hvis vi tager ansvaret på os herinde i Folketinget og medierne gør det samme og vælgerne gør det samme, kan vi forhåbentlig komme derhen, hvor man en eller anden dag løfter på hatten, når der går en politiker forbi – uanset partifarve – fordi de gør et godt stykke arbejde for demokratiet.
Og det her kan måske være noget af det, der hjælper os derhen, ligesom det var med skolelæreren i gamle dage og sygeplejersken og alle mulige andre, der engang sad i en institution og havde en plads, hvor man ikke satte spørgsmålstegn ved, om de gjorde noget godt, og ikke diskvalificerede dem, bare fordi de var offentligt ansatte.
Så jeg synes, det her er et godt symbol, og forhåbentlig har det også effekt i det virkelige liv.
Christina Egelund (LA), 2018-11-27:
Jamen altså, i forlængelse af det, som den forrige ordfører siger, er det jo altid en spændende diskussion om, hvorvidt mere straf stopper kriminelle handlinger.
Det tror jeg man kan teoretisere meget over, og man kan selvfølgelig også spørge sig selv, hvad man synes er rimeligt over for de mennesker, som påtager sig et hverv i fællesskabets tjeneste.
Det handler om, at vi ikke vil tolerere, at personer i offentlig tjeneste udsættes for vold, chikane, trusler eller hærværk.
Det synes jeg er både grundlæggende og helt banalt, og Liberal Alliance støtter forslaget.
Rosa Lund (EL), 2018-11-27:
Det er korrekt forstået, hr. Peter Kofod, og jeg synes, at Dansk Folkeparti bør tage en snak med f.eks. Fængselsforbundet, som organiserer fængselsbetjentene, som i den grad efterspørger flere kolleger, og som i den grad siger, at noget af det, der kan stoppe nogle af de trusler, som de modtager hver dag, og som jeg sådan set er enig med Dansk Folkeparti i er fuldstændig uacceptabelt, er, som også fængselsbetjentene selv siger det, hvis de fik nogle flere kolleger.
Så er det jo sådan, hr. Peter Kofod, at det er strafbart i dag, og jeg siger, at jeg ikke ser noget belæg for, at det vil stoppe truslerne, hvis man hæver straffen yderligere, som Dansk Folkeparti ønsker det.
Peter Kofod (DF), 2018-11-27:
Jeg er enig i, at vi skal have nogle flere fængselsbetjente, og det arbejder vi hårdt på, og jeg mener også, vi skal have langt flere politibetjente, og det arbejder vi også hårdt på.
Så på et tidspunkt, når Dansk Folkeparti kommer i mål med det her og vi får nogle flere politibetjente og fængselsbetjente, vil vi altså, hvis man skal tro Enhedslistens logik, kunne se, at tallene for vold og trusler mod de her faggrupper vil rasle ned.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Sådan tror jeg altså ikke billedet kommer til at tegne sig, for der vil stadig væk være mennesker, der truer vores offentligt ansatte, vores dygtige betjente, når de tager på arbejde.
Jeg synes, det er skadeligt, hvis ikke man sender et meget klart, tydeligt signal fra Folketingets side om, at den adfærd vil vi ikke acceptere; vi er på vores medarbejderes side, og vi tager skarp afstand fra den slags trusler, og vi ønsker, at de her mennesker, der gør det, skal straffes hårdt.
Rosa Lund (EL), 2018-11-27:
Jamen det er det, som netop de offentligt ansatte selv peger på, flere kolleger, så der kan skabes en god dialog, så der skabes en tryghed på arbejdspladsen.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti og hr. Peter Kofod bør anerkende, at både i Kriminalforsorgen, på jobcentrene, på sygehusene er de enormt pressede og løber enormt stærkt, og derfor er der ikke tid til dialogen med borgeren, som f.eks. kan være misbruger eller være i en udsat situation eller andet, der gør, at de har svært ved at styre deres temperament – den dialog kunne have stoppet mange trusler.
Det er i hvert fald det, de offentlige ansatte selv siger.
Den dialog er der ikke tid til at tage, men det er den vej, jeg synes vi skal gå.
Peter Kofod (DF), 2018-11-27:
Det lyder lidt, som om det hele er samfundets skyld.
Det er det onde samfund, der gør, at borgere bliver presset ud i en situation, hvor man bare kommer til at true nogen.
Det billede synes jeg jeg vil tage stærk afstand fra, for det er ikke sådan, det hænger sammen.
Når Enhedslisten siger, at de vil repræsentere det almindelige arbejdende folk, vores lønmodtagere, dem, der er vores frontlinjepersonale, altså første bølge, der møder borgerne, må man selvfølgelig også slå hårdt ned på de mennesker, som truer vores medarbejderes hverdag og vores tryghed.
Der synes jeg, Enhedslistens ordfører slipper for nemt fra, hvad det så er, man i stedet for vil.
Hvad skal man gøre ved folk, der truer vores politibetjente eller truer deres børn eller gør fængselsbetjentene utrygge og bange for at tage på arbejde, eller som er hårde ved vort personale ude på jobcentrene f.eks. – hvad skal vi gøre ved dem?
Hvis man ikke må straffe dem, hvis man ikke klart må sige fra,
hvad er så Enhedslistens mikstur på, hvordan vi får løst det her problem?
Lars Aslan Rasmussen (S), 2018-11-27:
... afstanden, der gør, om man bliver truet som lokalpolitiker.
Altså, jeg synes, Enhedslisten skal tage det lidt mere alvorligt.
For hvis ikke der sker noget, så er det jo også, at man mister interessen for at engagere sig i lokalpolitik, hvor man også tit har et arbejde ved siden af.
Så jeg tænker, at Enhedslisten jo så må komme op med noget, der er bedre i forhold til det her, som jeg synes der mangler noget konkret i.
Rosa Lund (EL), 2018-11-27:
Jeg er helt enig i, at det er meget, meget alvorligt, når politikere, uanset om det er os, der sidder herinde, eller om det er politikere i byrådene, bliver truet.
Jeg tror bare ikke, at det kommer til at stoppe truslerne, at vi laver strengere straffe.
Jeg tror, det er nogle andre ting, der kan stoppe truslerne.
Jeg tror f.eks., det er, hvis vi arbejder henimod at skabe en kultur, hvor der er kortere vej fra borger til politiker.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2018-11-27:
Jeg vil bare spørge Enhedslisten om noget.
For nu kunne jeg høre, at Enhedslistens ordfører taler sådan på vegne af samtlige offentligt ansatte, og at løsningen så er flere kollegaer.
Hvad med, at lokalpolitikere bliver truet?
Er det så løsningen på de trusler, som er dokumenteret, og hvor der er en stigning i forhold til lokalpolitikere, der bliver truet ganske alvorligt og ganske ofte?
Preben Bang Henriksen (V), 2018-11-27:
Tak for det.
Den tidligere Venstreregering gennemførte, som min kollega netop har anført, det, der populært sagt omtales som respektpakken, og det er nok i lyset af den, at vi skal se dagens lovforslag.
I henhold til det ligger det endnu en gang klart, at vi ikke vil acceptere trusler, at vi ikke vil acceptere chikane, at vi ikke vil acceptere hærværk mod offentligt ansatte og offentligt ansattes ejendele, og det forsøger vi at markere med forslaget her.
Som det har været nævnt, skærper man straffen for trusler med en tredjedel.
Altså, den, der tidligere har fået 30 dage, får fremover 40 dage, men jeg kan jo altså ikke lade være med at bekræfte det, som min kollega fra Dansk Folkeparti lige har sagt: Det er jo en sag i et dansk system, at vi har, hvad skal vi sige, nogle ekstremt høje strafferammer.
Jeg kan ikke sige, om de er for høje, men de er i hvert fald store, og samtidig opererer vi som oftest aldrig nogen sinde over halvdelen.
Som oftest er maks. nede omkring en tredjedel af, hvad strafferammen er.
Det er noget, vi over tid kommer til at se på her i Folketinget, det er der slet, slet ingen tvivl om.
Men i relation til dagens forslag stiger straffen for trusler altså med en tredjedel.
Også for chikane lægger vi en tredjedel oven i straffen, som oftest bødestraf, 7.500 kr. bliver til 10.000 kr.
Endelig er der bestemmelsen om, at straffen for hærværk også skal forhøjes med en tredjedel.
Det er lidt svært at sætte, om jeg så må sige, pris på det, for det kommer lidt an på, hvor meget man har ødelagt.
Vi kunne i forbindelse med hærværk over for offentligt ansatte overveje at sikre de offentligt ansatte, at der bliver adgang til lønindeholdelse.
Det er i hvert fald nogle tanker, Justitsministeriet har barslet med i relation til tyveri.
For man må jo sige, at det er meget godt, at den offentligt ansatte får dom for, at hærværksmanden skal betale skaden for hærværk, men det hjælper jo ikke ret meget, hvis hærværksmanden ikke har nogen aktiver, og der kunne man i hvert fald overveje – det kan vi kigge på under udvalgsbehandlingen – om der skal være adgang til lønindeholdelse for sådanne krav.
Forslaget udspringer af den politiske aftale fra maj 2018 om en strafskærpelse for de her ting, og det gælder jo altså ikke bare, om jeg så må sige, landspolitikere, men så sandelig også lokalpolitikere, som vi har hørt skrækkelige historier om i den her retning.
Peter Kofod (DF), 2018-11-27:
Lovforslaget L 94 er en udmøntning af en aftale, som vi i Dansk Folkeparti har indgået med regeringen, Socialdemokratiet, Alternativet, Radikale og SF.
Det kan være politibetjente, fængselsbetjente, skolelærere, lokalpolitikere eller nogle helt andre.
Som en del af aftalen kommer straffen for de her forseelser til at stige med en tredjedel.
Her vil man så lægge en tredjedel oveni, og det er også rigtig, rigtig fint.
Jeg vil tillade mig at bemærke, at strafferammen for den her type af kriminalitet altså er langt højere: 8 år.
Derfor er det også glædeligt, at der nu bliver lagt oven i niveauet.
Der skal ikke være tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti naturligvis står ved de aftaler, vi har indgået, hvorfor vi jo selvfølgelig stemmer for lovforslaget.
Men på sigt er vi nødt til endnu en gang at have kigget på, hvordan vi bruger vores strafferammer mest optimalt, så vi sikrer, at folk, der klart overtræder reglerne, straffes hårdt og kontant.
En trussel er i sig selv uacceptabelt, men en trussel imod en person, der arbejder i offentlighedens tjeneste, er decideret utilgivelig, og der må aldrig være tvivl om, at der samlet set skal sættes meget hårdt ind.
For mig er det ikke alene et spørgsmål om at bakke vores personale op, det er også et spørgsmål om at forsvare Danmark og den måde, vi har bygget vores samfund op på.
Så er der et forslag om at forhøje bødestraffen for chikanerende adfærd over for den samme gruppe mennesker, og her lægger man op til at lade bøden stige fra 7.500 kr. i førstegangstilfælde til 10.000 kr.
Det er vi naturligvis også fuldstændig med på.
Sidst, men ikke mindst, gøres det til en strafskærpende omstændighed i forbindelse med hærværkssager, hvis forbrydelsen begås mod en person, der er i offentlig tjeneste eller i offentligt hverv, og det er for os at se et helt naturligt skridt, som vi også kan bakke op om.
Noget af det, vil jeg sige, meget klart positive, som den tidligere Venstreregering var med til at gennemføre, var respektpakken.
Vi ser den nye aftale og lovforslaget her som en udmøntning på det som en naturlig overbygning på det arbejde, der dengang blev gjort.
Når reglerne har virket i noget tid, vil det for os være naturligt, at vi får set det hele igennem igen for at se, om det slår igennem.
For sådan skal det selvfølgelig være.
Men alt i alt kan Dansk Folkeparti selvfølgelig støtte lovforslaget.
Vi synes, det er et vigtigt forslag, der jo altså har til hensigt at slå ned på den fuldstændig uacceptable adfærd, når nogen truer vores personale i arbejdet eller truer vores lokalpolitikere.
Det duer ikke, og det skal der slås ned på.
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2018-11-27:
Jeg ved ikke, om det er afstanden, der gør det, men jeg tror da, at en del af årsagen til, at vi ser en stigning i forhold til trusler, er, at der er en ekstremt stor mistillid til vores system.
Jeg synes måske mere, at Socialdemokratiet bør fremlægge dokumentation for, hvorfor 40 dages fængsel skulle afskrække folk fra at true.
Det er jo det, vi mangler at se.
Jeg siger, at jeg ikke tror, at strengere straffe kommer til at stoppe de her trusler.
Jeg tager det meget alvorligt, og det gør vi i Enhedslisten, men vi tror ikke på, at strengere straffe kommer til at stoppe truslerne.
Det er noget andet, der skal til.
Og noget af det, som jeg tror der skal til, er, at vi får ændret kulturen, sådan at der kommer en større tillid til systemet i stedet for den mistillid, vi ser i dag.
Naser Khader (KF), 2018-11-27:
Jeg skal ikke gentage, hvad mine kolleger tidligere har været inde på, men jeg vil bare understrege, at vi Konservative er meget, meget store modstandere af, at offentligt ansatte – det kan være politibetjente, sygeplejersker, læger, fængselsbetjente, socialrådgivere – oplever chikane og trusler, ligesom kommunalpolitikere også gør.