Sophie Løhde (V), 2024-11-12:
Tak for det, formand, og tak til ordførerne for talerne og bemærkningerne og for den generelt store opbakning til lovforslaget, der som bekendt indeholder tre dele, som er uafhængige af hinanden, men som har det tilfælles, at de følger op på regeringens samarbejdsprogram med regionerne og kommunerne om at gøre det, som alle snakker meget om i dagligdagen, nemlig at forenkle regler og lette det offentliges udgifter til administration.
Det leverer vi på med det her lovforslag i dag.
Det gør vi på en række forskellige områder.
Først og fremmest vil vi med den første del indføre en forsikringspligt for de privatpraktiserende tandlæger.
De spiller jo en rigtig vigtig rolle i det danske sundhedsvæsen, men de gør det også i dag på andre præmisser end størstedelen af det resterende sundhedsvæsen.
Grundlæggende mener vi ikke, at erstatninger for skader opstået i privat regi skal betales af regionerne og dermed i sidste ende af skatteborgerne.
Derfor indeholder lovforslagets første del et forslag om at indføre en forsikringspligt for de privatpraktiserende tandlæger.
Under lovforslagets høring modtog vi også et høringssvar fra DSOM og Tandlægeforeningen, som begge udtrykte bekymring for, om en fuld forsikringspligt kunne føre til, at de almenpraktiserende tandlæger af økonomiske hensyn ville foretage færre komplicerede indgreb og henvise videre til speciallæger.
Det har selvfølgelig ikke været hensigten at skabe opgaveforskydning mod mere specialiseret behandling af økonomiske hensyn.
Derfor har vi også på baggrund af høringssvarene ændret modellen og dermed det lovforslag, vi har fremsat, sådan at forsikringen kun skal dække for erstatningsbeløb til og med 1 mio. kr. Overstiger en erstatning efter en skade 1 mio. kr., finansierer regionen den resterende del.
Med lovforslaget sparer regionerne dermed udgifter til administration og afholdelse af erstatningsudgifter for skader under 1 mio. kr., og med en maksimal dækning på 1 mio. kr. modvirker vi også samtidig opgaveforskydning mod mere specialiseret behandling.
Det mener vi samlet set er en rimelig model.
Lovforslagets anden del handler om ophævelse af oplysningspligten ved erstatningsudbetalinger i patienterstatningssager.
Det er det, man også kan kalde kritisk skadesfrekvens.
Med forslaget ophæves erstatningsansvarliges pligt til at orientere Styrelsen for Patientsikkerhed, når der har været patienterstatninger ud over det gennemsnitlige til brug for styrelsens tilsyn.
Det er vurderingen, at ordningen ikke er egnet til at påvise en aktuel fremtidig fare for patientsikkerheden, og at ordningen ikke har givet anledning til tilsynsmæssig opfølgning.
Udbyttet af ordningen står derfor heller ikke mål med de ressourcer, som anvendes hos både regionerne og Styrelsen for Patientsikkerhed.
Derfor foreslår vi den nu ophævet, og Styrelsen for Patientsikkerhed vil uanset ophævelsen fortsat kunne oplyse tilsynssager , herunder indhente relevante oplysninger efter sundhedsloven til brug for sit tilsyn.
Så er der lovforslagets tredje del, der handler om at forenkle reglerne om samtykke til behandling af børn ved den kommunale tandpleje.
Som udgangspunkt skal en sundhedsperson indhente et konkret informeret samtykke fra forældremyndighedens indehaver, hver gang et barn skal til behandling.
Det er godt nok tænkt, men det er noget, der måske ikke altid giver mening i mødet med den praktiske virkelighed.
Ved behandling hos den kommunale tandpleje er det jo ikke ualmindeligt, at børn bliver hentet fra klassen i skoletiden og får tilset deres tænder uden tilstedeværelse af deres forældre.
Det er spild af tid for alle parter, og det bøvl tjener hverken den kommunale tandpleje, forældrene eller barnet for den sags skyld.
Her er der behov for nogle regler, som smidiggør arbejdsgangene for personalet.
I dag kan der allerede fastsættes regler om, at der kan foretages fluorbehandlinger og røntgenundersøgelser på baggrund af et forhåndssamtykke fra forældremyndighedens indehaver, og der mener vi, det giver mening at udvide rækkevidden af samtykke til fissurforsegling, som også er en ukompliceret behandling.
På den måde vil den kommunale tandpleje ikke skulle bruge unødige ressourcer på at tage kontakt til forældre forud for behandlingen, og børn vil i højere grad kunne blive behandlet færdigt ved et og samme tandlægebesøg.
Med de ord takker jeg for Folketingets opmærksomhed og for den positive modtagelse.
Jeg står naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som det har givet anledning til, og som også har været rejst her i forbindelse med behandlingen i salen i dag.
Tak for ordet.