Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-06-08:
Mange tak, og tak til Dansk Folkeparti for at indkalde til den her forespørgselsdebat om et rigtig vigtigt emne – og sådan set også tusind tak til Antidote Danmark, som jo har besøgt alle ordførerne, kan jeg forstå.
Jeg er også en af dem, der har fået kørekort til at kunne behandle med naloxon, i tilfælde af at man skulle være så uheldig at møde et menneske, som har fået en overdosis.
Jeg synes, det er en vigtig indsats – og også en vigtig indsats i forhold til ordførerne.
Jeg tror faktisk, at vi alle sammen har fået den samme henvendelse om, at vi sammen kan stoppe overdosisdødsfald.
Det var også min ordførertale, men den er faktisk allerede blevet fremført her i Folketingssalen i dag
, så det vil jeg undlade at gøre, men blot bakke op om synspunkter, som der også er fremført der.
Det er både rigtigt og nødvendigt, at vi stadig væk ser på, hvordan vi kan nedbringe antallet af dødsfald som følge af overdosis.
Det kan ingen være uenig i.
Det er også rigtigt, at der er rigtig mange organisationer lige nu, som retter henvendelse til sundhedsordførerne – jeg har selv nået at holde møde med flere allerede i dag.
Det kunne måske gå an, dengang vi havde satspuljer, tænker jeg, hvor det var lettere at videreføre bevillinger, som man allerede havde lavet.
Det er en lille smule sværere, efter at satspuljen er forsvundet, når vi faktisk har brug for at kunne give tryghed for, at indsatser kan videreføres.
Derfor synes jeg egentlig også, at den her debat – og også andre, som vi har haft før den – vidner om, at der er brug for, at vi får kigget på, hvordan vi gør på sundhedsområdet, hvor rigtig mange indsatser er begrænset til en årrække, hvorefter vi så skal forhandle eller bevilge igen og igen.
Det synes jeg selv er en udfordring, for en god indsats skal selvfølgelig videreføres, hvis den giver mening sundhedsfagligt, og sådan set også, hvis den giver mening socialt.
Jeg synes også, at det lyder åbenlyst logisk, at naloxon burde være en håndkøbsmedicin, som man kunne hente på apoteket og have i sin taske, så man kan bruge den, hvis det er sådan, at man får behov for det.
Det er selvfølgelig også fristende sammen med dygtige sundhedsordførere at sige, at det kan vi sagtens træffe beslutning om, men jeg tror nu nok, at jeg på den lange bane er mest tryg ved, at vi holder fast i, at det må være Lægemiddelstyrelsen og de sundhedsfaglige vurderinger, der er afgørende, når det er sådan, at vi skal tage stilling til, om et produkt skal være håndkøbsmedicin eller ej.
Så derfor er jeg tryg ved, at Lægemiddelstyrelsen også ser på det her, og Sundhedsstyrelsen ditto.
I SF bakker vi op om den vedtagelsestekst, som blev læst op af Socialdemokratiets ordfører, og jeg vil blot understrege endnu en gang, at vi er enige i formålet med forespørgselsdebatten.
Vi er enige i, at det er et vigtigt mål og et vigtigt indsatsområde, og vi må jo finde ud af, hvordan vi håndterer vigtige indsatsområder fremadrettet, i takt med at bevillinger udløber, så vi ikke står i den her situation.
Jeg ville ønske, at de mange vigtige organisationer i Danmark mere kunne bruge deres krudt på at udvikle og forske og tage sig af oplysningsarbejdet i forhold til borgerne frem for at skulle bruge deres tid på at rende sundhedsordførere på dørene for at søge bevillinger til en fortsat vigtig indsats.
Men det skal vi selvfølgelig ikke klare her, det skal vi klare på et andet tidspunkt – så foreløbig tak for ordet.