Magnus Heunicke (S), 2024-10-10:
Det her er jo netop et lovforslag om ændring af kemikalieloven, og det er fremsat, som det også er blevet nævnt af ikke mindst den socialdemokratiske ordfører, for at få implementeret nogle nye EU-regler.
Når loven så alligevel skal revideres, har vi så også mulighed for at få gennemført en række mindre forbedringer.
Det er sådan, at vi har samlet fire dele i det her lovforslag, og jeg vil gennemgå dem ganske kort her.
Det første hovedemne handler om de potente og meget klimaskadelige fluorholdige drivhusgasser.
Det er det, der betegnes som F-gasser, og de bruges især i kølemidler, køleanlæg, aircondition og varmepumper.
F-gasforordningen er EU's gennemførelse af Montrealprotokollen.
Her i salen drøfter vi jo ofte med rette den manglende tilstrækkelige globale handling, når det handler om vores klima.
Derfor synes jeg også, det er værd at nævne og fremhæve, at netop Montrealprotokollen jo i den sammenhæng faktisk er en global succeshistorie.
Det skal vi også notere, altså når noget lykkes globalt.
Alene den protokol forventes at forhindre udledning af drivhusgasser, der svarer til op mod 105 mia. t CO 2 , og hvis man ser på temperaturstigningerne, er vi oppe på op til ½ grad, altså som forhindres af yderligere stigning frem mod 2100.
Der skal jo meget mere til, og det ved vi godt, men det er også værd at fremhæve, når der er globale aftaler, som jo vi selv fra dansk side er med til at forhandle, og som faktisk går i den rigtige retning.
Med den her netop reviderede F-gasforordnings ambitiøse mål vil vi udfase F-gasserne i en sådan grad, at der i EU, når vi når 2048, kun vil blive markedsført 2,5 pct. af den mængde, man i EU markedsførte tilbage i 2015.
Det er jo en markant nedgang.
Hvis man sammenligner med den tidligere F-gasforordning, så var målet dér 21 pct., og nu er vi altså helt nede i 2,5 pct. af det, der var tale om tilbage 2015, og som man måtte markedsføre.
Der er så også brug for supplerende regler i kemikalieloven for at sikre, at Danmark så gennemfører F-gasforordningens forhøjede ambitionsniveau.
Man skal allerede i dag være autoriseret for at arbejde med F-gasser, og man skal have enten et uddannelsesbevis eller en autorisation, og der er etableret en uddannelses- og autorisationsordning i Danmark præcis med det her formål.
Hidtil har forhandlerne af F-gasser taget en frivillig merpris for at kunne finansiere den ordning, men vi kan jo se, at der er sket en ændring i forbrugsmønsteret de senere år, så vi nu har flere virksomheder, som installerer færdigsamlede anlæg, altså anlæg, hvor man allerede har påfyldt kølemiddel, og det vil sige, at de virksomheder så ikke bidrager til den her finansiering af den her ordning.
Derudover sker der også en gradvis udfasning af stofferne, og grundlaget for den nuværende finansiering bliver så dermed også gradvis udfaset.
Det betyder så, at den nuværende finansiering ikke er holdbar.
Allerede i dag er den ikke længere dækkende for det arbejde, som udføres.
For at kunne dække de udgifter er der så opstået et nyt behov for at kunne opkræve et gebyr for det, og det her lovforslag giver så mig mulighed for at fastsætte regler, så man kan opkræve et gebyr for udstedelse af uddannelsesbeviser og autorisationer.
Herudover vil forslaget medføre, at der kan fastsættes regler om, at også private aktører kan opkræve gebyrer, hvis de er udpeget til at stå for uddannelses- og autorisationsordningen.
Derudover er der også et evalueringsorgan, der bl.a. evaluerer uddannelserne på F-gasområdet, som kan omfattes af de her nye gebyrer.
Herudover er det nødvendigt, at man entydigt kan identificere de personer, der tager en eksamen og får et uddannelsesbevis eller en autorisation, og det er meningen, at den her identifikation skal foregå ved brug af digital signatur, så når man ansøger om autorisation, kan man bl.a. gøre det via virk.dk.
Med lovforslaget vil jeg få mulighed for at fastsætte præcise regler omkring det.
I den nye F-gasforordning fremgår det, at medlemsstaterne giver mulighed for at registrere de oplysninger, som operatørerne indsamler i forbindelse med kontrol af lækager og påfyldninger, i et nationalt centralt register, hvis det er relevant.
Og for at kunne leve op til det, er der behov for at supplere en eksisterende bestemmelse i kemikalieloven om præcis det her register.