Henning Hyllested (EL), 2022-02-22:
Tak for det.
Lad mig med det samme slå fast, at Enhedslisten, hvis nogen skulle være i tvivl, støtter lovforslaget.
Man kan næsten sige, at det er ud fra en betragtning om, at endelig, endelig sker der noget på det her område.
Indbakken har i årevis været fyldt med henvendelser fra folk, der har forsøgt at låne til en bolig i et landdistrikt, men som har fået afslag med den besked, at hvis de bare flyttede 500 m hen ad vejen til et andet postnummer eller til et andet sted i landet, kunne de låne alt det, de ville.
Det problem har jo ikke altid, for nu at sige det mildt, været anerkendt af den finansielle sektor, idet vi dog på et tidspunkt fik tilrettet kravene til rådighedsbeløb og til liggetider og den slags ting efter en meget omfattende analyse, som også blev lavet.
Så man kan ikke sige, at man ikke har været lydhør, men det har godt nok været en sej proces, og det har ikke ført til noget.
Ændringerne af det med liggetid og rådighedsbeløb har ikke ført til løsning på det her problem.
Helt principielt har vi jo i alle årene slået til lyd for, at man i virkeligheden skulle oprette en statsbank til simpelt hen at regulere det her marked og rette op der, hvor markedet simpelt hen ikke slår til, og man må i den her situation konstatere, at der er det markedet, der efter vores mening ikke slår til.
Når folk, der i øvrigt er økonomisk velkonsoliderede osv., ikke kan få lov at låne, fordi det er et bestemt område af landet, mens de sagtens kunne få lov til at låne det tredobbelte, hvis det var et andet sted i landet, så må man sige, at markedet ikke fungerer.
Vi synes faktisk, det er i orden, at staten søger at sikre sig i den her foreslåede model – 90-10, som den hedder – og jeg kan jo også se på høringssvarene, at det bliver kritiseret af Finans Danmark, som jo mener, at de i forvejen bærer risikoen ved de første 60 pct. af lånet, så de synes, det er en unødig byrde, de finansielle institutter påføres.
Man kan sige, at der jo også i det ligger et incitament til, at der bliver en rigtig god kreditvurdering af dem, som søger et lån til en bolig i sådan et landdistrikt, og man skal jo betænke, at i forvejen ligger al kommunikation jo til forbrugeren, til låntagere faktisk ved det finansielle institut.
Så jeg synes, det er meget rimeligt, at man så har en eller anden form for garanti for, at de har hånden på kogepladen, som også Finans Danmark selv skriver, og for at sørge for, at det går ordentligt til.
Jeg vil sige, vi er lidt kede af den begrænsning, man har indført, om, at f.eks. erhvervsejendomme ikke er i spil her.
Så synes vi egentlig også, at ordningen forekommer, jeg ved ikke, om man kan sige unødigt kompliceret, men den forekommer søreme kompliceret.
Vi anerkender bestræbelserne på at sikre sig frem imod at vedtage , helt klart, og jeg tror på, at en del af den kompleksitet, som er opstået, også kommer af det, men hvis man kigger på reglerne om f.eks. overdragelse i den ene og den anden situation af den her statsgaranti til tredjemand eller til andre kreditgivere og modregning i den forbindelse, og jeg skal give dig, skal jeg, så bliver man lidt nervøs for kontrollen med det her.
Når jeg kigger ned over § 8 i kapitel 1 – jeg har skrevet dem ned her – § 12 i kapitel 5 og § 14 i kapitel 8, har jeg også svært ved at følge med.
Det må jeg sige.
Forklar det lige for sådan en som mig, der ikke er velbevandret i termer og taljonglering inden for den finansielle sektor, inden for hele området for bolighandler og den slags ting.
Jeg er lidt bekymret for kontrollen i den forbindelse, og derfor kalder det vel på en eller anden form for teknisk gennemgang, som man så kan håbe på man bliver klogere af.
Ellers skal man jo basere sig på de eksperter, som har udformet lovforslaget osv. osv.
Ja, jo, jo, og det kan man også godt.
Det var jo klar tale fra den konservative ordfører: Nul statsgaranti – det er ikke løsningen.
Det synes jeg var dejligt, for så ved man da det, og så kan man forholde sig til det.
Vil det så samtidig sige, at man ikke anerkender, at der er et problem, eller at man anser problemet for at være så minimalt, at det ville være forkert at begynde at foreslå nogle løsninger?
Og der er vi jo ret enige med Landdistrikternes Fællesråd og Sammenslutningen af Danske Småøer osv. osv.
Så er der et problem?