Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-25:
Derfor har jeg også glædet mig til dagens debat.
Vi plejer at have nogle gode debatter, der er åbne, ærlige og konstruktive.
Rigsfællesskabet står mit hjerte nær, og det har høj prioritet for regeringen.
Vi vil styrke og modernisere samarbejdet til gavn for befolkningerne på Færøerne, i Grønland og i Danmark.
Det er der heldigvis bred opbakning til her i Folketinget.
Rigsfællesskabet er et område, som samler os.
Jeg er stolt af vores fællesskab.
Det er tre forskellige lande, som deler historie, venskaber og familiebånd og med plads til både forskellighed og fællesskab.
Det er i virkeligheden ret unikt.
I næste måned skal jeg mødes med lagmanden og formanden for naalakkersuisut til det årlige rigsmøde.
Denne gang sket det på Færøerne.
Personligt ser jeg frem til et gensyn med øerne – storslåede og hjemlige på en gang – og jeg ser også frem til at drøfte de emner, som vi alle er optagede af.
Nøgleordet i rigsfællesskabet er samarbejde i gensidig respekt og tillid.
Årets redegørelse om rigsfællesskabet, som er oversendt til Folketinget forud for drøftelserne her i dag, viser noget om, hvor omfattende samarbejdet er på en lang række områder.
Jeg ved, at nogle på Færøerne og i Grønland ønsker selvstændighed her og nu eller på sigt.
Jeg respekterer fuldt ud visionen om at være selvstændig.
Jeg forstår, at ethvert folk har en trang til at være sig selv, men hvad vil det egentlig sige?
Danmark er en suveræn stat, men vi er dybt afhængige af omverdenen.
Ved at være sammen med andre i forpligtende internationale sammenhænge får vi medindflydelse og mulighed for at gøre vores synspunkter gældende.
Vores velstand afhænger af samarbejdet med andre, vores sikkerhed hviler på alliancer, vores fremgang er betinget af handel med verden, og jeg er overbevist om, at Danmark, Grønland og Færøerne er langt stærkere sammen end hver for sig.
Grønland og Danmark var i begyndelsen af denne uge vært for en markering af 10-året for Ilulissaterklæringen sammen med repræsentanter for de otte arktiske stater og de oprindelige folks organisationer i Arktis.
Med Ilulissaterklæringen fra maj 2008 forpligtede de fem arktiske kyststater sig til at fastholde Arktis som et lavspændingsområde, et område, hvor eventuelle konflikter løses gennem fredelige forhandlinger efter international ret, og hvor man samarbejder om bæredygtig økonomisk udvikling, miljøbeskyttelse og forskning.
Det er blot ét eksempel på, at vi kan udrette noget sammen, at vi står stærkere sammen end hver for sig.
Det synes jeg fylder for lidt, når rigsfællesskabet er til debat.
Jeg ønsker et rummeligt rigsfællesskab, hvor vi tager diskussionerne og går pragmatisk til værks.
Det gælder på fiskeriområdet, hvor Færøerne og Grønland jo kan have krydsende interesser.
I begyndelsen af i år er der indledt et fælles arbejde mellem Færøerne, Grønland og Danmark om både praktiske og juridiske spørgsmål om DFG-ordningen eller fuldmagtsordningen om Færøernes og Grønlands muligheder for at indgå internationale aftaler på rigets vegne.
Det gælder også på det udenrigsog sikkerhedspolitiske område.
Vi lever i en verden, hvor magtbalancerne skifter, hvor geopolitik får øget betydning.
Det er noget, som hele den vestlige verden er optaget af, og det er en problemstilling, vi arbejder med i EU, og det er en virkelighed, der påvirker alle dele af rigsfællesskabet. Vi skal i større omfang end tidligere balancere mellem forskellige hensyn i rigets udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Alle i rigsfællesskabet, på Færøerne, i Grønland og i Danmark, lever af at handle med omverdenen.
Vi er små åbne økonomier med behov for udenlandske investeringer.
Vi kan ikke bygge mure mod verden, men vi skal samtidig ikke være naive.
Vi bliver også nødt til at forholde os til potentielle risici ved udenlandske investeringer, f.eks. hvis det drejer sig om investeringer i kritiske sektorer.
Det kommer til at stille nye krav til samarbejdet i rigsfællesskabet, hvor vi må forholde os til konkrete sikkerhedsmæssige spekter ved visse udenlandske aktiviteter, og vores samarbejde skal bygge på indsigt og på inddragelse.
Det er noget, som jeg har nævnt for lagmanden og formanden for naalakkersuisut.
Derfor inddrages Færøerne og Grønland også i det arbejde, der nu går i gang, om vores sikkerhedsinteresser ved større investeringer.
Arbejdet vil naturligvis basere sig på den gældende kompetencefordeling inden for riget og ske med fuld respekt for Grønlands og Færøernes selvstyreordninger.
Naturligvis skal vi finde en balance.
Se på Grønland, Grønland har brug for at udvikle sit erhvervsliv.
Grønland har brug for nye indtægter, det er alle enige om.
Gode transportmuligheder til og fra Grønland og i Grønland er en del af svaret på erhvervsudvikling.
Det mener man i Grønland, det mener jeg også, det anerkender jeg fuldt ud.
Men investeringer i lufthavnsprojekter i den størrelsesorden, der arbejdes med, i runde tal cirka 20 pct. af Grønlands bruttonationalprodukt, rejser naturligvis nogle spørgsmål.
Det kan afhængigt af finansieringen, afhængigt af valg af eksterne samarbejdspartnere have udenrigspolitiske perspektiver, som regeringen vil drøfte med naalakkersuisut.
Jeg ser Danmark som en medspiller for Grønland, også når det handler om erhvervsudvikling.
Men det fordrer naturligvis, at der også er en interesse for et samarbejde fra Grønlands side, og det er også noget, jeg forventer at drøfte med den nu genvalgte formand for naalakkersuisut, når vi mødes om kort tid.
De seneste års fremgang i Grønland har medført lavere ledighed.
Det er positivt.
Men de grundlæggende udfordringer i forhold til vækst, beskæftigelse og holdbarheden af de offentlige finanser er fortsat uløste.
På Færøerne har der været høj økonomisk vækst i en årrække.
Væksten ventes at aftage i indeværende år, men beskæftigelsen er historisk høj, ledigheden er lav, der er mangel på arbejdskraft, der budgetteres med et pænt overskud på de offentlige finanser i år, hvoraf et større beløb overføres til en økonomifond.
Der er vedtaget en pensionsreform og en fiskerireform, som begge vil bidrage betydeligt til at forbedre den finanspolitiske holdbarhed.
Regeringen følger løbende den økonomiske udvikling på Færøerne og i Grønland.
Som sagt diskuterer jeg de spørgsmål løbende med både lagmanden og med formanden for naalakkersuisut.
Jeg vil bare lige understrege pointen om, at Danmark sådan set er parat, også til en tættere og mere forpligtende dialog om, hvordan vi sikrer en anden infrastrukturudvikling i Grønland end den, vi til dato har haft.
Jeg betragter det selv, som at jeg her rækker hånden frem.
Og skal der gang i de drøftelser, er nogle jo nødt til at gribe den på den anden side af bordet.
Både Færøerne og Grønland arbejder med egne forfatninger.
Det er jo et udtryk for national stolthed, for ønsket om at sætte ord på egen identitet.
Grundloven sætter nogle klare rammer, som jeg har været inde på tidligere, og det ved jeg at der er opmærksomhed omkring.
Færøerne og Grønland er forskellige steder i processen.
Færøernes landsstyre fremsatte i efteråret sidste år et forslag til en færøsk forfatning for Lagtinget.
Sagen behandles i et særskilt udvalg.
Sådan er status på Færøerne.
Under forespørgselsdebatten i januar om selvstændighedsprocessen i Grønland gav jeg en mere fyldig redegørelse for det grønlandske forfatningsarbejde.
Jeg skal i det hele henvise til, hvad jeg sagde ved den lejlighed.
Det, som det nye naalakkersuisut er enige om, er, at arbejdet med en forfatning forudsætter, at partierne skal have mulighed for frit at udpege medlemmer af forfatningskommissionen.
Jeg ser frem til at få en orientering om arbejdet med forfatningerne fra både lagmanden og formanden for naalakkersuisut, når vi mødes til rigsmødet på Færøerne i juni.
Forsvaret har forskellige, men vigtige roller på Færøerne og i Grønland.
Ud over de sådan mere klassiske opgaver som suverænitetshåndhævelse bidrager forsvaret også med at løse en række øvrige opgaver, f.eks. fiskeriinspektion, støtte til politiet.
Og i Grønland varetager forsvaret også eftersøgnings- og redningstjeneste, søopmåling og opgaver på havmiljøområdet.
Aftalen fra december 2016 mellem regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om at styrke Forsvarsministeriets opgaveløsning i Arktis er nu afspejlet i forsvarsaftalen for den kommende 6-årige periode.
Det er også inden for forsvarsaftalen, at vi har afsat en ramme på 180 mio. kr. over de næste 6 år til oprydning efter tidligere amerikansk militær tilstedeværelse i Grønland.
Miljø- og fødevareministeren og formanden for naalakkersuisut indgik i januar en aftale om det konkrete arbejde, der nu er sat i gang, og der er et tæt samarbejde om at prioritere arbejdet og udmønte midlerne mest hensigtsmæssigt.
Det glæder mig.
Et velfungerende rigsfællesskab fordrer, at danske myndigheder forvalter sine ansvarsområder på Færøerne og i Grønland med en standard, som svarer til standarden i Danmark, under hensyn til de særlige forhold, der er på Færøerne og i Grønland.
Samtidig skal lovgivningen på danske ansvarsområder løbende opdateres.
Det vil regeringen se på om der kan gøres mere ved.
Justitsområdet dækker en bred vifte af centrale emner for et retssamfund.
Det er et vigtigt område, som jeg ved at de nordatlantiske mandater også har stor interesse for.
Regeringen har på finansloven afsat en pulje på 10 mio. kr. årligt i perioden 2018-2021 til en særlig indsats rettet mod det grønlandske retsvæsen.
Vi vil samarbejde med det nye naalakkersuisut om udmøntningen.
Forhandlingerne om EU's næste flerårige finansielle rammer er nu så småt i gang, efter at Kommissionen har præsenteret sit forslag.
Regeringen er meget opmærksom på vigtigheden af Grønlandsinstrumentet, ikke mindst instrumentets betydning for den grønlandske uddannelsessektor.
Vi arbejder tæt sammen med naalakkersuisut for at fastholde bevillingen til Grønland i EU-budgettet.
Det har Grønland en interesse i, og det har EU en interesse i.
Jeg har selv for nylig på det uformelle møde i Det Europæiske Råd i Sofia drøftet sagen med EU-kommissionsformand Jean-Claude Juncker, og finansministeren har også rejst spørgsmålet over for budgetkommissær Günther Oettinger.
Og jeg skal ikke lægge skjul på, at det bliver en udfordring at fastholde bevillingen på samme niveau som i den nuværende budgetperiode.
Det skyldes især Brexit, der jo efterlader et stort finansieringsgab.
Men jeg vil gerne tilkendegive, at jeg og regeringen vil gøre alt, hvad vi kan.
Rigsfællesskabet har en stor plads i mit hjerte.
Vi har en stærk tradition for at samarbejde og finde løsninger i fællesskab.
Rigsfællesskabet er en unik konstruktion: selvbestemmelse og samarbejde, stærke bånd, som løfter vores lande, med plads til forskellighed.
Så regeringen vil gøre sit til, at det også vil være sådan fremover.
Og med det udtrykte håb ser jeg frem til en god debat her i dag.