Zenia Stampe (RV), 2023-11-30:
Tak for det.
Jeg kan godt forstå, at naboerne omkring Kærshovedgård er ærgerlige og utrygge ved at have sådan et udrejsecenter liggende op ad sig.
Også selv om vi kan se, at det ikke har ført til forøget kriminalitet i lokalområdet, kan jeg godt forstå, at det bestemt ikke er en opgave, man er særlig begejstret for at være blevet pålagt.
Man kan vel også kalde det sådan lidt af en hadegave, som Inger Støjberg fik placeret omkring Bording i sin tid.
Jeg boede selv i Allerød, dengang de her mennesker havde meldepligt på Sandholm.
Jeg mindes ikke, at det var et stort tema blandt borgerne i lokalområdet, og derfor kan man jo også diskutere, eller man kan påstå, eller man kan sige, at man jo i virkeligheden skabte et problem, man ikke havde før, for der var ikke opstand over, at mennesker havde meldepligt i Sandholm, i lokalområdet.
Men fru Inger Støjberg ville gerne have dem til Jylland, så derfor placerede hun dem på Kærshovedgård og var dermed med til at skabe stor utryghed og en stor belastning for det her lokalsamfund.
Det må jo så være et mellemværende mellem hende og vælgerne i Bording.
Vi har fra start været meget kritiske over for at koncentrere den her gruppe og placere den i et lille lokalsamfund, fordi det jo netop skaber en urimelig stor belastning for det her lille lokalsamfund og et urimelig hårdt miljø for de her mennesker at befinde sig i.
Der, hvor det især bliver problematisk, er, at de her mennesker sidder sammen med en anden gruppe, nemlig afviste asylansøgere og ofte enlige kvinder.
Altså, hvad der har været tanken med, at man skulle blande enlige kvinder med udvisningsdømte i et tidligere fængsel i Jylland, ud over symbolpolitik, er svært at finde svar på.
Vi er fra start gået ind i den her debat med et konstruktivt, løsningsorienteret perspektiv.
Vi har foreslået, at man skulle kigge på en ordning med fodlænke og bare lige for at gå i detaljer med hensyn til det: Ja, det er ikke i overensstemmelse med menneskerettighederne, hvis man gør det og det ikke er frivilligt, men hvis man gør det som et frivilligt alternativ, skulle det efter sigende være muligt.
Her taler vi ikke om en fodlænke under dommen, vi taler om efter dommen.
Altså, det er jo klart, at hvis man er dømt, hvis man har fået en narkodom eller en voldtægtsdom osv., sidder man jo i fængsel, og sådan skal det være.
Men når man så har afsonet sin straf, men ikke kan udvises, selv om man har fået en udvisningsdom, så er det jo, man ender på Kærshovedgård, og så er det, man får det her ret forhærdede miljø.
Og det er der, hvor vi siger: Vi vil hellere finde andre modeller, hvor man ikke belaster et lokalsamfund på den måde, det er tilfældet i Bording, og på den måde, man var på vej til at gøre i min egen valgkreds, Storkreds Sjælland, med forslaget om at placere den her gruppe på Lindholm.
Der var vi jo nogle, der heldigvis fik besked i så god tid, at vi kunne mobilisere imod at få placeret den her opgave i et lille lokalsamfund.
Men det ændrer jo ikke ved, at man stadig væk sidder tilbage med den opgave i Bording – den helt urimelige opgave, synes vi, som vi herinde burde have et fælles ansvar om at fordele på flere, så der ikke er nogen, der skal sidde tilbage med hele den store urimelige opgave på deres smalle skuldre.
Det er også derfor, det falder mig en lillebitte smule for brystet, når fru Inger Støjberg – og det var hr. Rasmus Stoklund, der læste det citat op – ligefrem havde det som formål, at det skulle være uden for de store byer; det skal være ude i de små lokalsamfund.
Så har man jo besluttet sig for, at man vil løse den her opgave på en måde, hvor der er nogle danskere, der kommer til at sidde tilbage med en meget, meget stor utryghed.
Det er super usolidarisk, og hvis jeg sad ovre i Vestjylland omkring Bording, ville jeg godt nok føle mig dårligt behandlet af fru Inger Støjberg og dem, der i øvrigt bakker op om det her udrejsecenter.
Men for at summere op: Vi vil gerne gå med til alt muligt, der skal skabe tryghed for de lokale beboere, men roden til problemet er jo, at der er nogen, der har valgt at koncentrere den her gruppe i ét center, og som har valgt, at det center skal være i et lille lokalsamfund, i stedet for kigge på andre løsninger, der kunne handle om at sprede opgaven mere ud, placere dem mere solidarisk, sådan at det altså ikke er ét lille lokalsamfund, der sidder tilbage, og så i øvrigt også sikre trygheden for den gruppe, som så sidder sammen med de udvisningsdømte, nemlig de her afviste asylansøgere, hvoraf jo mange er enlige kvinder og måske den gruppe, man mindst af alle ville sætte sammen med udvisningsdømte.