runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-11-12:
Tak for det.
Noget af det smukke ved de her samlinger er jo, at der er ting, som vi kan stå sammen om, være fuldstændig ubrydelig enige om, og så er der ting, som vi kan brydes om og være uenige om.
Det sidste, som statsministeren er inde på, bliver vi to næppe uenige om, og godt for det.
Hvad angår det første, slår det mig bare, at da den nuværende regering sad i opposition, var der nogle ting, der virkede lidt nemmere.
Man er meget hurtig nu – der kom søreme lyd på – til at sige, at det her godt nok er en svær sag.
Før valget var der mange ting, der lod til at være en meget enkel sag, og der er jo ellers nogle, der har prøvet det før.
Før krævede man øjeblikkelig handling, og nu insisterer man på at tænke sig om, og jeg skal ikke begræde, at regeringen ønsker at tænke sig om, men før valget kunne man f.eks. sådan hurtigt spare 3 mia. kr. på konsulentbistand fra 2020.
Nu er det noget, man vil se på, og man vil nedsætte en arbejdsgruppe, begribeligvis uden konsulenter.
Nu har man jo magten, hvorfor gør man ikke bare det her?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Først og fremmest vil jeg også gerne byde velkommen til Venstres formand, ikke i Folketingssalen, men i vores nye roller, og jeg glæder mig rigtig meget til det.
Man skal mange ting, når man sidder i regering, men den måske vigtigste opgave, nej, den ubestridt vigtigste opgave er at passe på Danmark og at passe på danskerne, og derefter er den vigtigste opgave, synes jeg, at lede, træffe politiske beslutninger, ikke at bestemme det hele – noget ville sikkert være lettere, hvis jeg gjorde det, men det gør jeg ikke – og gøre sig de overvejelser om, hvordan man ikke bare får truffet beslutninger, men også de bedste beslutninger.
Derfor skal man ikke være så bange for også en gang imellem at bruge noget mere tid – det gør vi eksempelvis lige nu, når vi skal have vedtaget en klimalov – og det håber jeg jo på vil medføre, at et bredt flertal i Folketinget står bag den klimalov, sådan at vi, når vi kommer ind i foråret og skal have lavet en klimahandlingsplan, faktisk begynder at rykke på det grønne område.
Det er den måde, vi arbejder på.
Det kan godt være, at det en gang imellem kræver lidt mere tid, men jeg tror, at resultaterne kommer til at være derefter.
Må jeg så ikke også udtrykke glæde over ordene omkring den antisemitisme, som jeg mener vi oplever i Danmark, og samtidig sige, at jeg tror, det er mere alvorligt end det, vi lige så her i weekenden, og det var alvorligt nok.
At skænde familiers gravsteder, hærværk, chikane af jødiske danskere er i sig selv grænseoverskridende og forkert, men jeg er bange for, at problemerne stikker dybere.
Ud over det, der foregår på den yderste højrefløj, tror jeg også, at vi må erkende, at der er dele af indvandrermiljøet i Danmark, som ikke respekterer det jødiske mindretal, og som i holdning ligger et helt andet sted end det, der bør være omdrejningspunktet for et demokratisk, ordentligt, frit Danmark, nemlig at man anerkender og respekterer hinanden.
Jeg har jo mødt jøder, der eksempelvis ikke tør at gå på Nørrebro, og som kan være utrygge.
Det er egentlig bare for at sige, at jeg tror, at problemet er større end det, vi så i weekenden, og det bør vi i fællesskab få gjort noget ved.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-11-12:
Tak for det, formand.
Først og fremmest vil jeg selvfølgelig ønske statsministeren velkommen til første spørgetime som statsminister her 5 måneder efter valget.
Det er også min første spørgetime, og det har jeg set frem til.
Så vil jeg gerne sige tak til statsministeren for fuldstændig klart og utvetydigt at tage afstand fra de afskyelige antisemitiske handlinger, som fandt sted i bl.a. Randers her i weekenden.
Det er vigtigt også at bruge nogle ord på det nu, og det er vigtigt, at vi står sammen om det signal.
Der tales meget om, at man skal være omstillingsparat i de her år, og det ved både statsministeren og jeg lidt om, og de seneste 4 år har det været statsministerens opgave at stille kritiske spørgsmål, men nu er tiden så kommet til at komme med oplysende svar.
Det bliver spændende at følge, for jeg tror måske, at regeringen i løbet af den tid, man har siddet, er den eneste regering i nyere tid, for hvem det har været muligt at blive endnu mindre konkret, end da man sad i opposition.
Tidlig tilbagetrækning, infrastruktur, minimumsnormeringer, ydelseskommission, besparelser på konsulenter, politiforlig, klimahandlingsplan, Lindholm, nyt asylsystem, større biodiversitet og planer med psykiatrien er ting, som vi må se på.
Der er ikke rigtig nogen større aftaler indgået ud over dem, der følger af kalenderåret.
Statsministeren sidder for bordenden i en etpartiregering og er, må jeg forstå, den, der bestemmer det hele, og derfor vil jeg så spørge: Hvad ærgrede det egentlig statsministeren mest at sylte?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Det er jo fuldstændig forrykt, at vi overhovedet skal tage imod de mennesker.
Det her er, synes jeg, jo en understregning af, at nogle af de internationale spilleregler, vi er underlagt, og som vi har tilsluttet os, nogle gange beskytter de forkerte.
Det gør de internationale konventioner her.
Det kunne måske tjene til, at vi fik en lidt mere nuanceret diskussion af hele konventionsspørgsmålet, for her er et klokkeklart eksempel på, at konventionerne beskytter de forkerte og ikke alle os andre.
Der er vendt rigtig mange fremmedkrigere tilbage til Danmark, også under den tidligere regering, desværre – ganske mange endda.
Og det er måske meget godt at få frem, at der faktisk bor en del fremmedkrigere i Danmark, som den tidligere regering ikke kunne stoppe, og som vi også vil have udfordringer med fremover, medmindre der selvfølgelig er tale om et dobbelt statsborgerskab.
Det var derfor, det var vigtigt at få den lovgivning på plads.
Hvad gør vi så derudover?
Vi skal jo ikke bare stå og se på det her.
Som punkt 1 kommer vi til at fremsætte lovforslag, der også handler om de børn, der er født i konfliktområderne.
Som punkt 2 vil jeg gerne sige herfra i dag, at jeg selvfølgelig har bedt justitsministeren om at gå tilbage og se på, om vi kan stramme lovgivningen endnu mere: Kan vi skærpe straffen?
Hvilke spor har vi at gå ned ad?
De her mennesker hører ikke hjemme i Danmark.
Vi kommer ikke til at tage godt imod dem.
Jeg tror ikke, at der er nogen – jo, der er nok nogle, men ikke et flertal – der vil opsige de internationale konventioner.
Derfor bliver vi nødt til at finde en vej inden for konventionerne.
Men helt grundlæggende er det da helt utrolig problematisk, at de her mennesker overhovedet vil til Danmark.
Derfor vil jeg gerne anmelde, at vi selvfølgelig ser på, om vi kan skærpe straffen endnu mere.
Så det var det, det skulle føre hen til.
Jeg sad og tænkte: Gad vide, hvorfor de her spørgsmål kommer.
Det tør jeg simpelt hen ikke svare på på stående fod.
EU har jo en række gode handelsaftaler, og selvfølgelig er vi da optaget af, at Færøerne kan handle både den ene og den anden vej med det Europa, som vi selv er en del af.
Så må jeg ikke helt forsigtigt komme med en positiv tilkendegivelse uden at kunne svare mere præcist end det på spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-12:
Så lad os tage fat i trygheden.
Jeg tror, at der lige nu er mange danskere, der synes, det er mærkeligt, at politiet ikke har ressourcer til at komme, når de har haft indbrud, men ser, at man med lethed kan dirigere politiressourcer til en grænsekontrol, som det i hvert fald er diskutabelt hvilken effekt har.
Men helt galt bliver det jo med den sunde fornuft, når man så følger en sag som den, der var med Lasse og Iamae, det dansk-brasilianske par, hvor hun stod med sin flybillet i hånden og spurgte udlændingemyndighederne, hvordan hun skulle håndtere sin familiesammenføringssag.
I stedet for at fortælle hende det og lade hende rejse ud af landet, som hun var tilsagt til, så ringede man efter politiet, som så spærrede hende inde, tilbageholdt hende, og nu opholder hun sig stadig væk i Danmark, selv om hun for 3 uger siden havde billet til at rejse ud helt frivilligt.
Når hun så på torsdag rejser ud, vil hun være ledsaget af betjente igennem Københavns Lufthavn.
Der vil være truffet aftale med betjente i Amsterdams lufthavn, og hun vil først få sit pas udleveret af kaptajnen, når de nærmer sig brasiliansk luftrum.
Altså, hvad er det for et ressourcespild?
I hvert fald kan man da ikke på nogen rimelig måde sige, at det handler om sund fornuft, når hun ad frivillighedens vej ville være rejst for længst, og når man så har brugt danske politiressourcer på at holde på hende og følge hende ud af landet.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Jeg tror, at noget af det vigtigste, vi kan gøre på udlændingeområdet, lige præcis er at bibringe det en bedre balance og mere sund fornuft.
Og det, at vi med få ugers mellemrum forhåbentlig kan få vedtaget en meget stram lovgivning for fremmedkrigere, samtidig med at vi kan byde Mint og andre børn i samme situation tilbage til Danmark, synes jeg på allerfineste vis fortæller noget om, hvem vi med udlændingepolitikken skal ramme negativt, og hvem vi skal ramme positivt.
Familiesammenføringsregler er noget mere kompliceret, og jeg må være ærlig og sige, at de meget lempelige familiesammenføringsregler, der har været i Danmark igennem mange år, jo har været med til, at vi i dag står med alt for store integrationsudfordringer.
Der er ganske enkelt kommet for mange til Danmark, som ikke har forudsætninger for at integrere sig – i hvert fald ikke har gjort det.
Det har medført nogle alvorlige ligestillingsproblemer og også andre problemer.
Så vi skal have nogle meget, meget stramme familiesammenføringsregler.
Det betyder ikke, at vi ikke en gang imellem ser eksempler på nogle, der kommer i klemme.
Jeg vil selvfølgelig meget nødig stå og kommentere på enkeltsager.
Vi skal jo altid se, om reglerne rammer rigtigt, men helt generelt er jeg tilhænger af, at vi har nogle meget stramme familiesammenføringsregler.
Ellers kan vi simpelt hen ikke styre, hvor mange mennesker der kommer hertil.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-12:
Og noget af det næreste, som skaber tryghed, er jo, når man har tryghed omkring sin familie og sit familieliv.
Og ligesom der er store katastrofer i verden, som kræver et fælles ansvar for at undgå store flygtningestrømme, så er der også mange flere mennesker, der rejser for at arbejde, studere eller andet og møder deres kærlighed dér.
Og da vi lavede aftalen i forsommeren, der dannede grundlag for at regeringen blev skabt, sagde vi, der skulle være mere sund fornuft i udlændingepolitikken.
Og jeg kunne godt tænke mig at appellere til – når nu samtalen falder på tryghed – at man også fra regeringens side tænkte lidt mere over trygheden for de danskere, som har udenlandske ægtefæller og egentlig bare ønsker at leve et fredeligt liv i Danmark og bidrage til det danske samfund.
For lige i dag er det fuldstændig uigennemskueligt, hvad det er for en retstilstand, der er på det område, for danskere med udenlandske ægtefæller.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Først og fremmest tak for ordene i forhold til det, der er sket i weekenden.
Jeg tror, at vi slet ikke må undervurdere, hvad det betyder, hvis Folketinget kan stå sammen om, at racisme og antisemitisme ikke har nogen plads i vores samfund, og at vi også ser det som vores forpligtelse at gøre, hvad vi kan, for at modvirke det i alle aspekter og alle henseender.
Det fortjener alle minoriteter.
Jeg synes jo ikke, at der er noget som helst negativt på den europæiske scene i at være budgetbissen.
Nogen skal være det, og jeg har tænkt mig at være det.
Men hvis jeg skal vende tilbage til danskerne og sige, at vi skal bruge mange flere milliarder ud af et råderum, som i forvejen er begrænset, så tror jeg ikke, det er den rigtige vej at gå.
Jeg har det jo sådan, at det Europa, vi ser lige nu, jo på mange måder har det godt, men vi er også udfordret.
Altså, vi er jo udfordret i mange af vores velfærdssamfund på at få investeret ordentligt i uddannelse og klimaløsninger, og det er vi jo i mine øjne på lange stræk bedre til at gøre hver for sig.
Så når jeg synes, at det er vigtigt at holde en budgetstram linje i Europa, er det faktisk for Europas skyld.
Det er selvfølgelig også af hensyn til danske skatteydere og i øvrigt, men det er faktisk også for Europas skyld.
Jeg synes, det er meget naturligt med et dansk-fransk samarbejde.
Må jeg ikke bare i forhold til udvidelsesspørgsmålet sige: Det, der lidt, synes jeg, er forsvundet i den her diskussion, er måske også nogle forskelle på Nordmakedonien og Albanien, for noget af det, jeg i hvert fald har gjort mig til talsmand for, er, om man måske kunne skille spørgsmålet om de to lande ad, og det er bare gledet lidt ud af den offentlige debat, kan jeg se.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-12:
Jeg har også glædet mig til at stå her i dag, men jeg synes også, det er passende at starte med at nævne den triste baggrund, som kom til udtryk i weekendens begivenheder i forhold til det jødiske samfund i Danmark, og så på krystalnatten, og det er jo desværre ikke første gang.
Jeg må indrømme, at det løb mig koldt ned ad ryggen, da jeg så ikke bare det omkring gravpladsen, men også de der postkasser med gule stjerner på.
Det er jo så ondt og historieløst, at man ikke rigtig ved, hvor man skal gøre af sig selv.
Og ud over at vi kan se, at det er et udtryk for, at der er hadforbrydelser i Danmark, så tror jeg, vi må se det, som at der et behov for, at vi samler os mere og sørger for, at der også er plads til at være minoritet, også religiøs minoritet, uanset hvad det er, og at vi markerer os skarpt, når der er den type forbrydelser, der virkelig skaber utryghed.
Men weekenden var jo også en historisk markering af noget andet, nemlig Murens fald, som jo udtrykker noget anderledes positivt i kølvandet på anden verdenskrig og jødeudryddelsen.
Derfor er det også bare en positiv tilkendegivelse af, at statsministeren i forhold til bestræbelserne på at finde et bedre fælles europæisk svar i forhold til at håndtere flygtninge- og migrationsproblemer allierer sig med præsident Macron i Frankrig i stedet for at gøre det, vi så den tidligere regering gøre, nemlig at lede efter de mest højreorienterede kræfter i Europa.
i forhold til det europæiske budget og et klart nej fra regeringen i forhold til øget europæisk forsvarssamarbejde
Og det tror jeg hverken skaber sikkerhed eller tryghed.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Jeg vil først og fremmest gerne kvittere for, at vi kunne gøre det så hurtigt, som vi gjorde, for der skete jo det, at med ændringerne i den nordlige del af Syrien blev vores myndigheder opmærksomme på, at der kunne være en situation, hvor syrienskrigere, der tidligere ikke har kunnet rejse hertil, fik mulighed for det.
Og så rykkede vi, må man sige, i fællesskab rigtig hurtigt her i Tinget og fik loven på plads.
Og det, der sker nu, er selvfølgelig, at de ansvarlige myndigheder er i gang med at få loven til at virke, og det vil sige at skabe mulighed for, at man administrativt kan fratage nogle af de pågældende personer deres danske statsborgerskab.
Så det er allerede i gang.
Jeg vil i øvrigt gerne opfordre til, at alle kommer med gode ideer til, hvordan vi inden for de internationale regler kan stramme båndet endnu mere om de her personer.
Dem hører jeg gerne om.
Og vi er selv i gang med som regering at tænke over, om vi kan skærpe straffen endnu mere.
Er der muligheder, som den tidligere regering ikke benyttede sig af, som man kan benytte sig af, gør jeg det gerne, gør vi det gerne, og alle gode ideer modtages med kyshånd, for jeg vil som landets statsminister gøre, hvad jeg kan, for at de her mennesker ikke kommer til Danmark.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-11-12:
Tak for det.
Det glæder mig selvfølgelig, at det er den vej, det går.
Men kan statsministeren oplyse noget som helst om, hvordan man sikrer, at det her bliver effektueret, så man sikrer, at der ikke er flere – i hvert fald ikke dem med dobbelt statsborgerskab – der lovligt kan sætte deres fod på dansk grund?
Man kan jo smugles ind og alt muligt, men så har vi i hvert fald mulighed for, hvis man kommer med fly, med navns nævnelse at sikre, at folk ikke indrejser i Danmark.
Og når man siger, at loven er taget i brug, kan man måske komme det lidt nærmere.
Jeg forstår, at der er personfølsomme oplysninger, som selvfølgelig ikke kan gives i fuld offentlighed, men statsministeren kan måske alligevel komme lidt nærmere, hvordan man har taget den i brug, og hvordan man sikrer, at de mennesker, det her handler om, rent faktisk ikke kan komme til Danmark – altså sikrer, at flyselskaber osv. er bevidste om, at de her mennesker ikke kan komme til Danmark fra nu af.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Jeg kan sige, at loven er taget i brug.
Det vil sige, at myndighederne er i gang med at bruge den lov.
Jeg har ikke mulighed for at sige mere om det her, fordi der også er tale om nogle følsomme informationer.
Men loven er taget i brug, heldigvis.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-11-12:
Tak for svaret her i første runde.
Nu vil jeg jo på mange måder statsministeren det godt.
Derfor er mit spørgsmål jo også fremprovokeret lidt af den her situation med, at statsministeren går ud, det skete også i går, med en opdatering og siger til danskerne, at de her mennesker ikke hører til i Danmark, for det kan jo antage karakter af – og misforstå mig ikke – Komiske Ali, der stod i Irak og sagde, at der ingen amerikanske soldater var i Irak, samtidig med at vi så billeder af, at de amerikanske tanks rullede ind i gaderne.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Vi står jo her i Folketinget bl.a. over for at skulle lave en ny strategi for hele det arktiske område, og det synes jeg er et naturligt sted at starte, når det kommer til arbejdet med det papir, fordi det er en gammel strategi, og den er i mine øjne ikke tidssvarende.
Det er en af de første store opgaver, vi har i fællesskab.
Hvad angår grønlandske børn – jeg skulle til at sige, at jeg er villig til at gøre alt, hvad vi kan, fra dansk side – kommer jeg ikke som udgangspunkt for den diskussion til at sige, at der er ting, vi ikke vil være med i, og ting, vi ikke vil bidrage til –
det synes jeg vi skal diskutere videre.
På det erhvervspolitiske område er det naturligt at samarbejde der, hvor vi enten har en gensidig interesse eller nogle kompetencer, vi kan bruge hver især.
Og må jeg så ikke til sidst sige, at når det handler specifikt om, hvordan Grønland bruger sin egen økonomi på interne grønlandske forhold, så er det jo faktisk ikke et anliggende for Folketinget, og det er heller ikke noget, vi blander os i.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-11-12:
Netop velfærden er noget, der ligger IA rigtig meget på sinde.
Vi vil rigtig gerne have omskabt den her velfærdskrise, som vi mener der er i Grønland, til et velfærdsløft.
Vi mener, at der er alt for mange børnefamilier og også ældre, som lever et liv, hvor man går for lud og koldt vand, og det vil vi rigtig gerne have ændret.
I Grønland ser vi også, at økonomien i disse år er rigtig god, og det, der i virkeligheden er behov for, er at kanalisere nogle af de penge over til øget velfærd, fordi man på den måde kan være med til at skabe et endnu stærkere samfund.
Økonomisk vækst er jo noget, vi ser i Grønland i disse år, men på et ret sårbart grundlag.
Og vi ser også gerne – måske i modsætning til en række grønlandske partier – at man samarbejder med Danmark om at sikre øget erhvervsudvikling, investeringer og interesse for Grønland, og det kunne jeg godt tænke mig at høre om er noget, som regeringen også er enig i.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Det er rigtig vigtigt for mig at få sagt her, at forståelsespapiret jo er det papir, som regeringen er blevet enige med tre af Folketingets partier om – det er ikke en udtømmende liste, og det har ikke været tænkt som en udtømmende liste.
Og det er klart, at rigsfællesskabet med lethed kunne få et helt papir, fordi det er så vigtigt.
Det er i øvrigt et arbejde, jeg forestiller mig at vi tilrettelægger i fællesskab her i Folketinget, både de nordatlantiske mandater og alle partier, som har en stor interesse i det her.
Jeg synes jo, at der er flere vigtige elementer i det her.
Der er et element, som jeg ved både ligger spørgeren og mig selv meget, meget nær, og det er de grønlandske børn.
Mange grønlandske børn har det godt, men alt for mange har det ikke godt nok.
Og vi har en helt særlig forpligtelse til at få et endnu tættere samarbejde, når det handler om grønlandske børn, sådan at de omsorgssvigt, vi ser, snart hører fortiden til.
Et andet område, som selvfølgelig er helt afgørende, er det udenrigs- og sikkerhedspolitiske, hvor vi får tætnet båndene i de her år, og det bør vi blive ved med at gøre.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-11-12:
Mange tak.
Målet er et ligeværdigt partnerskab, og målet må også set med grønlandske briller være at sikre en større uafhængighed af bloktilskuddet, men også et stærkere, et mere lige og et mere frit og stærkt politisk fællesskab imellem vores lande.
Man siger, at der skal to til en boksekamp, men der skal også to til en tango.
Og sker der en stagnation i rigsfællesskabet, ved vi også, at spændingerne øges.
Et flertal kan også være med til at kigge en anden vej i forhold til at finde den tætteste samarbejdspartner, og det er noget, der bekymrer os, for
udvikler vi os ikke sammen, kan man uden tvivl også regne med, at udviklingen styres udefra – og om det er fra USA, om det er fra Kina, eller om det er fra Rusland, kan man dybest set sige, at det er der ingen af os der ønsker.
Derfor kræver det også et lederskab, og noget af det, vi bemærker, er, at der i forståelsespapiret står knap to linjer om rigsfællesskabet.
Vi kunne rigtig godt tænke os at høre: Hvordan vil man konkretisere det, og hvordan vil man se regeringen udføre sin politik, når det drejer sig om Grønland, i de kommende 4 år?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-12:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan jo godt genkende den voldsomme interesse, ikke alene for rigsfællesskabet, men jo i særdeleshed for Grønland i den pågældende periode.
Jeg må siges at være involveret ganske meget, også i den globale diskussion.
Jeg må sige, jeg synes, at vi viste rigsfællesskabets styrke i de dage.
Jeg var glad for, at jeg selv var i Grønland, da diskussionen tog til.
Jeg er også glad for at have et så tæt forhold til grønlandske politikere, at når der kommer sådan en storm udefra, kan vi med største naturlighed sms'e og ringe til hinanden og mødes hurtigt og få lagt en fælles linje, og det er jo det, vi skal i rigsfællesskabet, når det kommer til udenrigspolitikken.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om rigsfællesskabets værd, dets historiske betydning, men også vigtigheden fremadrettet.
Ikke alene er mange familier flettet tæt sammen; vi bærer på en fælles historie, og sammen er vi stærkere end hver for sig.
Rigsfællesskabet er det, vi gør det til – os, der har ansvaret for det i dag.
Derfor er det en dynamisk størrelse, og det skal udvikle sig med tiden.
Jeg synes, der er en række initiativer i gang, også på det udenrigspolitiske område, som faktisk understreger det og illustrerer det, eksempelvis vores evne til at dele fortroligt materiale, som der ikke har været tidligere.
Det er noget af det arbejde, der pågår netop nu, og som jeg som statsminister ser frem til med stor interesse, for i et gensidigt forpligtende fællesskab, som rigsfællesskabet er, skal man også kunne dele nogle af de vigtigste ting med hinanden.
Den amerikanske interesse for Grønland og Arktis i det hele taget er stigende.
Vores danske interesser for det samme har været på samme høje niveau, og jeg bidrager gerne selv til, at vi når et endnu højere niveau.