Peter Seier Christensen (NB), 2022-05-11:
Tak for det, og tak for ordet.
Nye Borgerlige fremsætter dette beslutningsforslag i Folketinget om, at kernekraft igen skal indgå i dansk energiplanlægning.
Formålet med beslutningsforslaget er at fjerne den eksisterende begrænsning af bestemte typer af forskning inden for energisektoren.
Det betyder ikke, at vi nødvendigvis skal bygge atomkraftværker i Danmark, men vi skal have gang i forskningen igen og også i offentligt regi.
46 miljøbevægelser støtter nu atomkraft, og finsk el er snart helt fossilfri takket være ny atomkraft.
Det Hvide Hus slår fast, at atomkraft skal udgøre en større del af USA's energiforsyning.
Kina, Frankrig og en række andre EU-lande etablerer og udbygger kernekraftanlæg.
Vores analyser finder overhovedet ikke noget videnskabeligt belæg for, at kernekraft skader sundhed eller miljø mere end nogle af de andre energiproduktionsteknologier, der er inkluderet i taksonomien for energikilder.
JRC bemærker også, at de påståede affaldsproblemer i dag er blevet endnu mindre risikable, da man nu har udviklet endelige lagerløsninger.
Konklusionen er klar fra EU, FN og en række forskningsmiljøer rundtom i verden: Der udledes minimalt forurenende stoffer fra atomdrevne kraftværker, og sikkerheden er blevet dramatisk forøget i løbet af de seneste årtier.
Nu bliver der jo satset globalt på en reduktion af CO 2 -udledningen, og derfor skal der sikres en endnu mere bæredygtig, langsigtet og stabil energiforsyning, og lad mig understrege vigtigheden af at forske i og udvikle bæredygtige energiformer.
Verdens efterspørgsel efter energi forventes at stige med 50 pct. inden 2030 og næsten at fordobles inden 2050, og hvad gør vi så i Danmark?
Ja, i 37 år er det nu lykkedes for klima- og miljøaktivister og et flertal i Folketinget at opretholde et de facto-forbud mod offentlig støtte til forskning i kernekraft i Danmark.
Det må stoppe nu.
Atomkraft udgik af dansk energiplanlægning tilbage i 1985, da Folketinget traf en beslutning om dette.
Det skete på baggrund af – citat – den viden og teknologi, der er til rådighed i dag, altså i 1985.
Der er nu gået 35 år, og kernekraftteknologien har udviklet sig meget siden dengang.
Det er derfor tid til at omgøre den beslutning.
Den er ikke hensigtsmæssig i dag.
Tillad mig at ridse nogle fordele ved kernekraft op.
Kernekraft kan producere masser af energi uden nævneværdig forurening og CO 2 -udledning; kernekraft kan være en essentiel energikilde, hvis vi skal adressere klimaændringerne fornuftigt; kernekraft kan producere energien, når vi skal bruge den – det er meget vigtigt; kernekraft kan også bringe sikkerhedspolitiske gevinster ved at sikre uafhængighed af russisk og arabisk olie og gas.
Ved at fjerne det de facto-forbud om offentligt støttet forskning i kernekraft i Danmark kan vi opbygge et globalt førende forskningsmiljø i bæredygtige energiformer.
Danmark kan dermed yderligere bidrage til at løse verdens fremtidige globale energibehov.
Forskningsmiljøet skal desuden understøtte lovende danske techfirmaer, der arbejder på, at dansk forskning kan bidrage til at nedsætte CO 2 -udledningen globalt.
Alle data og fakta taler således for, at Danmark hurtigt etablerer et solidt forskningsmiljø i kernekraft.
Vi bør, vi kan, og vi skal løfte arven efter Niels Bohr.
Forskningen i Danmark skal naturligvis også handle om, at der skal stilles udfordrende spørgsmål til kernekraft, herunder vedrørende opnåelse af kernekraftværkernes økonomiske levedygtighed, forbedret driftssikkerhed, effektiv affaldshåndtering og ressourceudnyttelse, og det er jo netop, hvad en lang række lande verden over forsker i.
I Nye Borgerlige mener vi, at forskning i og udbredelse af kernekraftteknologi i vid udstrækning kan give betydelige fordele i forhold til andre energikilder, men vi er ikke blinde over for, at kernekraften skal tilpasses og løbende forbedres med hensyn til den bedste måde at få kernekraften passet ind i fremtidens energiforsyning.
Vi mener også, at kernekraft skal indgå som en større del af et energiforsyningssystem også bestående af vedvarende energiformer som sol, vind og vand.
At opretholde et de facto-forbud mod offentlig støtte af kernekraftsforskning er derfor et selvmål.
Det er uden for al sund fornuft og logik, at f.eks. Seaborg og andre lovende danske kernekraftforskningsmiljøer ikke understøttes af det offentlige og en offentlig forskningsinfrastruktur.
Det er derfor tid til at omgøre de facto-forbuddet mod offentligt støttet forskning i det i Danmark.
Beslutningen fra 1985 er ikke hensigtsmæssig i dag.
Når man på forhånd udelukker bestemte løsninger, kan man være sikker på, at man ikke får det mest grønne, den bedste og den billigste energiforsyning på sigt.
En dansk forskningsindsats på dette område kan bidrage til, at renere og billigere energi bliver tilgængelig i fremtiden på globalt plan.
Tak for ordet, og tak for debatten.