runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-02-09:
Jeg glæder mig over, at ministeren er åben over for at drøfte spørgsmål om en solnedgangsklausul.
De bekymringer, som jeg kan forstå at ministeren og jeg deler, synes jeg kunne imødekommes godt ved at skabe den sikkerhed, der ligger i, at aftalen skal genforhandles.
Den anden ting, der bekymrer mig særligt, er det med de økonomiske sanktioner.
Mener ministeren virkelig, at det kan være en fornuftig tilgang, hvis en skole ikke kan løse sin opgave med at skabe et godt undervisningsmiljø, at man straffer dem ved at fjerne midler, der skal anvendes til at skaffe et godt undervisningsmiljø?
Man vil jo pålægge, så vidt jeg forstår kommunalbestyrelserne dagbøder.
Det rammer jo den enkelte.
Lotte Rod (RV), 2017-02-09:
Tak for det.
Mobning er ødelæggende for alle.
Det handler jo ikke bare om, at der er nogle børn, der mobber andre børn.
Faktisk tror jeg ikke, at vi kommer mobningen til livs, før vi holder op med at holde fast i sådan en forestilling om, at der er nogle bestemte børn, som er mobbere, og nogle andre, som er ofre.
Jeg sætter meget stor pris på den proces, som Undervisningsministeriet har lavet sammen med Red Barnet, Børns Vilkår, Børnerådet og MaryFonden.
Faktisk var jeg en lille smule skeptisk, første gang jeg hørte om det her forslag om et klageorgan, men jeg må jo sige, at vores ordfører Marianne Jelved fik mig overbevist, på den ene side, fordi der jo stadig væk er 20 pct. af børnene, som oplever mobning og har gjort det det seneste år, og der på den anden side er 36 pct. af skolerne, som ikke har den mobbestrategi, som de ellers skal have.
Jeg synes også, at det er et meget godt forslag, at det er endt med at skulle være hos Dansk Center for Undervisningsmiljø.
Det er jo sådan set noget, Radikale Venstre har tumlet med i lang tid, altså om ikke vi skulle give centeret nogle flere muskler.
Derfor synes jeg, det er en fin løsning.
Radikale Venstre vil derfor gerne støtte lovforslaget, og det er så med ordene om, at vi herinde er enige om, at det jo ikke er det at klage, der ændrer det, men det er den indsats, det er det børnesyn, det er de fællesskaber, som elever, lærere, skoleledere og forældre skaber på den enkelte skole.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Det er et meget godt spørgsmål.
Det har jeg også spurgt mig selv om, da jeg tænkte, om jeg skulle gøre det eller jeg ikke skulle gøre det.
Men så tænkte jeg, at hvis jeg gør det med et glimt i øjet og alligevel lidt med et smil, så går det nok.
Så det var lidt drilleri, og jeg beklager, hvis det gik over stregen.
Det synes jeg nu ikke selv.
Lotte Rod (RV), 2017-02-09:
Jeg studsede bare over, at Alternativet valgte at bruge sin ordførertale på at citere undervisningsministeren for at være uenig i lovforslaget, før hun blev undervisningsminister.
Og så får jeg simpelt hen sådan en lyst til at spørge: Hvordan er det ny politisk kultur?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Nej, det er jeg jo, som det også fremgår, ikke.
Jeg synes bare, at vi skal stille hinanden og os selv det meget centrale spørgsmål: Hvem bestemmer, hvornår vi svigter en elev i forhold til det her?
Er det, fordi Alternativet er de eneste, der stemmer imod det her lovforslag?
Er det der, retten er?
Er det dem, der ligesom har patent på at have det rigtige perspektiv?
Jeg synes, vi skal lytte til de lærere og skoleledere, der har været ude i høringssvarene og sige: Det her løser ikke problemet.
Giv os nu vores faglighed til at arbejde med det her felt.
Anni Matthiesen (V), 2017-02-09:
Tak til Alternativets ordfører for talen.
Jeg må nok sige, at jeg faktisk mener, at Alternativet svigter de børn, der bliver mobbet, ved at stemme nej til det her lovforslag.
Og det er jeg egentlig rigtig ked af, for på mange områder er der mange af de ting, som Alternativet står for, som jeg er enig i.
Jeg giver ordføreren ret i, at man selvfølgelig skal løse det her problem ude på skolerne.
Vi har dog i årevis kæmpet med det her problem, og jeg synes, at vi jo så nu for en gangs skyld tager elevernes parti og sikrer børnene frem for systemerne og for den sags skyld skolelederne.
Jeg har arbejdet med det her område i næsten 19 år, og jeg har set forældre og børn komme ind til skranken ved kommunen og være så kede af det, fordi skolelederen ingenting gjorde, forældrerådet ingenting gjorde, skolebestyrelsen ingenting gjorde.
Derfor undrer det mig, at Alternativet ikke kan se, at vi her tager elevens parti.
Er Alternativets ordfører ikke enig i det?
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-09:
Tak for det.
Og det er jo fuldstændig rigtigt.
Men så er det også afgørende, at skolelederne tager den enkelte elev alvorligt, og det gør de jo ikke altid i dag.
Nu skal skolelederen tage det alvorligt, og hvis han ikke gør det, så kan eleven og forældrene gå videre, nemlig til tilsyns- og klagemyndigheden, Dansk Center for Undervisningsmiljø.
Det er jo det, der er det nye her.
Det er jo det, der er grebet.
Nu kan skolelederen ikke være den der konge, og kommunalbestyrelsen kan ikke længere vaske deres hænder, fordi de ikke skal gøre noget.
Næh, nu kan vi også give dem ansvaret.
Er ordføreren ikke enig i, at det er der, grebet er, at det er der, vi kan hjælpe?
Henrik Dahl (LA), 2017-02-09:
Jeg er glad for spørgsmålet, for det kunne jo tyde på, at jeg ikke har udtrykt mig klart nok.
Det er selvfølgelig rigtig godt, at der er mulighed for at følge op over for mindre dygtige ledere.
Det, jeg bare gerne ville understrege, var, at de formalia, der bliver oprettet, ikke må blive en eller anden sovepude eller en undskyldning for, at ledelsen ikke er sig sit store og vigtige ansvar bevidst.
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-09:
Jeg følte mig lige et kort øjeblik overset og mobbet.
Tak for en glimrende tale, hr. Henrik Dahl.
Jeg kom dog til at synes, at det er meget idealistisk, hvad ordføreren forestiller sig.
Vi er jo alle sammen enige om, at god skoleledelse, at god skolekultur forhindrer mobning, men vi laver netop loven for at komme efter dem, som ikke kan finde ud af det, og de skoleledere, der svigter – for det er jo der, mobningen opstår.
Så er ordføreren ikke enig i, at det her kan være en hjælp med hensyn til at komme efter de skoler og de skoleledere, der ser bort fra mobning og ikke tager hånd om den?
Henrik Dahl (LA), 2017-02-09:
Vi er ikke uenige om, at det helt bestemt er et fremskridt.
»Kundskabens træ« er navnet på en film fra 1981 af Nils Malmros.
Alle, der har forstand på film, betragter den som et mesterværk, og den befinder sig med rette i den gamle kulturkanon fra 00'erne.
Hvis der skulle være en enkelt person til stede i salen, som ikke har set »Kundskabens træ«, kan jeg varmt opfordre både unge og gamle til ikke at snyde sig selv for filmen.
Den holder helt bestemt til et gensyn.
Det kunne jo være fristende at spilde Folketingets tid med at fremhæve de enkelte elementer i filmen, der gør det passende at bruge udtrykket et mesterværk, men det skal jeg afstå fra.
Jeg vil holde fast i en enkelt ting, nemlig filmens helt grundlæggende tema, som er mobning.
Det er pinagtigt og forfærdeligt og ikke til at ryste af sig at følge i filmen, hvordan først den karakter, der hedder Mona, og så hende, der hedder Elin, men bliver kaldt Klister af sine kammerater, bliver udsat for en grufuld og helt igennem hjerteløs mobning.
Så meget kold og overlagt ondskab er det ubærligt at se et menneske blive udsat for, selv om det trods alt kun er en film.
Derfor støtter Liberal Alliance naturligvis et lovforslag, der har til hensigt at forhindre mobning.
Det er en misgerning over for den, der bliver ramt, og som det også er blevet nævnt tidligere, kan man få varige men af det.
Når det så er sagt, kan man selvfølgelig spørge sig selv, om udarbejdelse af handleplaner og skarpe tidsfrister og klageadgang til Dansk Center for Undervisningsmiljø kunne have forhindret Elins klassekammerater i at gøre hendes skolegang til et helvede på jord.
Det kan man håbe, men jeg tror ikke, at det er dér, indsatsen mod mobning begynder.
Den begynder med en stærk skolekultur, der lægger vægt på godt kammeratskab, og med, at skolerne har gode og stærke ledere, folk, der ved, hvad der foregår på deres skole, og som skrider hårdt og konsekvent ind, når der er problemer.
En af de dygtigste skoleledere, jeg selv personligt har mødt, var chefen for Hærens Sprogskole, hvor jeg for mange år siden var elev.
Når uddannelsen begyndte, blev hele holdet kaldt op på oberstløjtnant Jespersens kontor, og så fik vi forklaret, at han på sit kontor opbevarede samtlige forsvarets regler og forordninger, og dem havde han tænkt sig at bruge for fuld kraft over for –
Og jeg håber selvfølgelig, at det også er i den ånd, at loven her vil blive administreret, nemlig at det er på skolerne, at arbejdet først og fremmest skal finde sted.
Tak for ordet.
Anni Matthiesen (V), 2017-02-09:
Tak for det, formand.
Som det også er blevet sagt af tidligere ordførere, behandler vi L 123 her i dag.
Lovforslaget skal være med til at sikre, at elever i grundskoler og på ungdomsuddannelser kan få en skolegang, hvor der forhåbentlig ingen mobning er.
Vi må jo desværre sige, at selv om rigtig mange skoler gør det supergodt og bekæmper mobning på alle mulige måder, har vi desværre måttet erkende, at der stadig væk er skoler, som ikke har lavet en handlingsplan, en aktionsplan imod mobning.
Og det, vi også har kunnet se på de seneste trivselsmålinger i folkeskolen, er, at det faktisk er sådan, at omkring 20 pct. af de danske folkeskoleelever har oplevet mobning inden for det seneste år.
Hvad der måske er endnu værre, vi også har kunnet se,
er, at rigtig mange af de elever, som blev mobbet sidste år, også bliver det i år.
Jeg synes, at vi tager et godt skridt i den rigtige retning nu, hvor vi jo egentlig tager vare på elevernes situation, og hvor vi også går så vidt, at vi vælger at lave en klageinstans.
Så tror jeg også, som det er blevet sagt tidligere, at vi alle sammen kun kan håbe på, at klageinstansen, når vi evaluerer loven, kigger på den igen om 2 år og går den igennem, på en eller anden måde er blevet arbejdsløs.
Altså, det bedste ville jo være, at der faktisk ikke kom ret mange klager til klageinstansen, og at vi for den sags skyld så måske om 2 år kunne nå til at sige, at nu fungerer det rundtomkring på alle vores skoler.
Nu er der ikke mere brug for en instans.
Men som det er i dag, har jeg det godt med, at vi vælger at tage børnenes, elevernes parti, og at vi på den her måde nu går foran og siger: Der skal være en mulighed for, at man i yderste konsekvens kan klage til en klageinstans, og at man for den sags skyld kan sikre, at der så sker en bekæmpelse af mobning.
For vi ved godt alle sammen, der enten har været tæt på nogle, som er blevet mobbet, eller for den sags skyld måske selv har oplevet det, at det er noget, der kan forfølge en person resten af livet, hvis vedkommende er blevet udsat for mobning i skolegangen.
Så med de ord synes jeg faktisk, at det på den her måde er lidt historisk, at vi nu vælger at tage det her skridt, gå endnu længere, og at vi også har lyttet til de forskellige parter, der har været involveret i selve opgaven.
Og med det kan jeg så sige, at Venstre naturligvis stemmer for det her lovforslag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-09:
Tak, formand.
Enhver, der er blevet mobbet, ved, hvor vigtigt det er, at der er hjælp at hente fra de voksne.
Da jeg var ung, var det jo en helt anden sag.
Der fik børnene som regel lov til at mobbe.
I dag er vi heldigvis nået videre, og vi er nået så vidt, at vi endda også kan lovgive.
Det har bare ikke helt nyttet.
Bl.a. har det vist sig, at 36 pct. af skolerne i dag ikke har udarbejdet en lovpligtig antimobningsstrategi, og der er stadig væk 20 pct. af eleverne, som oplever mobning.
Derfor har bl.a. Red Barnet, Børns Vilkår og Børnerådet og sågar Mary Fonden anbefalet, at vi fulgte op på det.
Lovforslaget er så en udmøntning af en aftale mellem partierne bag folkeskolereformen, herunder Dansk Folkeparti.
Jeg skal ikke gentage, hvad Socialdemokratiets ordfører har sagt, men kun lige følge op med at sige, at klageinstansen har fyldt en hel del i debatten.
Der har været en række friskoleforeninger, privatskoleforeninger og fagforeninger, som har kritiseret den mulighed i deres høringssvar og også i medierne.
Der er bare at sige til det, at lovforslaget jo egentlig er meget fornuftigt, for første klageinstans er institutionen – det er uddannelsesstedet, det er skolelederen.
Først hvis skoleledelsen ikke griber ind, er der mulighed for at gå videre til Dansk Center for Undervisningsmiljø, som bliver klageinstans, og som også bliver tilsynsmyndighed.
Det er egentlig en fornuftig måde at gøre det på.
Der er selvfølgelig også indføjet den skærpende omstændighed i lovgivningen, at hvis kommunen eller skolen ikke efterlever påbuddet fra tilsynsmyndigheden, dvs. DCUM, så kan der i sidste ende være sanktioner gennem Statsforvaltningen i henhold til styrelseslovens § 50.
Men det er jo selvfølgelig kun i yderste tilfælde.
Det håber vi ikke kommer til at ske.
I Dansk Folkeparti håber vi meget på, at loven vil have den tilsigtede virkning, nemlig at skoleledelsen tager hånd om de problemer og får sat ind over for mobning, som vi alle – i hvert fald i Dansk Folkeparti – er imod.
Jeg tror også, at vi er enige om det her i Folketingssalen.
Der er også den lille krølle på det, at dagtilbud kan søge rådgivning om mobning, hvilket egentlig er meget godt, for så kan man jo forberede børnene, så de ikke mobber, når de kommer i skole.
Det koster jo 8,5 mio. kr. årligt fra 2018.
Pengene er dog ikke fundet helt, for det skal ske efter en forhandling med KL, så de er nok ikke helt tilfredse med det.
Men i bund og grund er vi i Dansk Folkeparti tilfredse med lovforslaget.
Det følger meget godt op på aftalen, og vi glæder os til den videre behandling.
Annette Lind (S), 2017-02-09:
Tak for det.
Det her lovforslag handler om elevernes tarv og rettigheder.
Mobning skal vi alle sammen tage alvorligt, både vi politikere, forældrene, skolerne, lærerne og pædagogerne.
Forslaget her skal bidrage til, at alle elever i grundskolen og på ungdomsuddannelserne skal undgå mobning.
Derfor bliver der stillet krav til alle skoler og uddannelsessteder om at få en antimobbestrategi, der også indeholder fokus på digital mobning.
Ledelsen forpligtes til at udarbejde en handleplan inden for 10 dage, hvis der er problemer med mobning, og så skal der beskrives konkrete tiltag, der kan stoppe mobningen omgående.
Samtidig skal ledelsen træffe beslutning om tiltag, der med det samme kan bringe mobning til ophør og hjælpe den pågældende elev.
Endelig giver vi med lovforslaget her mulighed for, at eleverne kan bringe en klage til Dansk Center for Undervisningsmiljø, DCUM, såfremt en skole eller institution ikke har en antimobbestrategi eller ikke reagerer ved mobning.
DCUM kan i yderste konsekvens på baggrund af en klage udstede et påbud om en handlingsplan til en skole eller en ungdomsuddannelse.
Samtidig får DCUM en tilsynsfunktion, ligesom man også skal have en rådgivende funktion i forbindelse med mobning og psykisk undervisningsmiljø.
I Socialdemokratiet har vi en række ting, som vi synes er vigtige.
Vi synes helt klart, at ingen børn skal opleve mobning i deres hverdag; at mobning skal tages alvorligt, og at der skal sættes aktivt ind lige med det samme; at der skal lokale løsninger til, frem for at man klager; at problemerne løses bedst både i dialog mellem skole og forældre og elever; at den nye lov betyder antimobbestrategier på alle skoler, og at det netop får et større fokus lokalt; at den nye lov understøtter den lokale dialog og håndtering af mobning.
For os er det sådan set ikke et must, at der skal komme nogen klager overhovedet, og derfor synes vi, at det her med, at det skal lægges fast, og at der skal lægges stor vægt på de lokale løsninger, er helt centralt.
Den nye lov skal understøtte både den lokale dialog og håndtering af mobning.
Vi synes også, at den nye mulighed for at klage betragtes som den sidste udvej – det er vigtigt for mig at sige, at det her kun skal være i helt særlige tilfælde – og at krav om antimobbestrategi og klageadgang styrker elevernes position til at blive taget alvorligt ude på skolerne.
Samtidig ønsker vi ikke, at loven skal føre til unødigt bureaukrati, som der ellers er blevet sagt i nogle af høringssvarene, eller en strøm af sager, der kan tages helt hen til den nye klageinstans.
I så fald vil loven ikke kunne blive betragtet som en succes, og så skal vi revidere den.
På den baggrund kan Socialdemokratiet støtte det her lovforslag.
Merete Riisager (LA), 2017-02-09:
I forhold til solnedgangsklausuler vil jeg sige tak, og tak for dialogen.
Jeg har det sådan, at hvis der kommer en god idé, skal man være åben, uanset hvor den kommer fra.
Det er sådan, jeg mener at den politiske kultur ideelt set skal være.
Jeg har aldrig rigtig forstået det her med, at man skal låse hinanden fast.
Hvis man står i hver sin farve med begge ben, kan man ikke komme videre, og så må borgerne ligesom bare bøde for det.
Sådan ser jeg ikke på politik.
Hvis der kommer en god idé, skal man kunne drøfte den også på tværs af partier, og jeg synes, at vi tit har en god drøftelse også på tværs af de her meget forskellige partier, som vi har siddende foran os i dag.
I forhold til økonomiske sanktioner vil jeg sige, at det er en vurdering, men det er jo ud fra den betragtning, at man skal beskytte barnet.
Det er jo derfor, man har lavet den her model.
Det er til barnets bedste.
Så har man lavet den her model ud fra den betragtning, og det er den, vi skal kigge på nu, altså om den virker.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Svigter vi de børn, der bliver mobbet, ved at være imod det her lovforslag?
Som jeg også nævnte i det citat, som jeg er enig med vores undervisningsminister i, så tror jeg ikke, at der er særlig mange børn, der får glæde af det her klageorgan.
For det første, fordi skaden er sket.
Så man kan sige, at der skulle have været sat ind meget tidligere, sådan at mobningen ikke var foregået.
Og for det andet: Fordi man giver et retskrav til nogle elever, hjælper man så på det grundlæggende problem?
Svigter vi i Alternativet så børnene ved at sige, at det grundlæggende problem ligger i at give fagpersonerne, forældrene, lærerne, skolelederne nogle redskaber, nogle ressourcer, nogle rammer, så de kan løse den opgave, der ligger i hverdagen og i skolens praksis i forhold til at modarbejde mobning?
Vi svigter jo lige præcis ikke børnene, når vi også sætter ind gennem lærerne ved at give lærerne de redskaber, ressourcer og stille de muligheder til rådighed, som de ved er rigtige for at modarbejde, at der overhovedet foregår mobning.
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-09:
Skolebestyrelsen må jo ikke blande sig i skolelederens arbejde.
Så hvad gør forældrene så?
Jeg synes egentlig, at ordføreren og Alternativet svigter de børn, der bliver mobbet.
Og jeg er egentlig ked af at sige det, for lovforslaget lægger jo op til, at det er skoleledelsen og institutionen, der skal løse problemerne først – og kun i yderste konsekvens bruger man så klageinstansen.
Det er da fornuftigt, eller hvad?
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-09:
Jeg synes, at ordføreren har hovedet i skyen – lad mig lige trække det ned på jorden ved at være helt konkret: Vi har lille Olfert.
Han går til sin lærer, og læreren siger: Det skal jeg nok lige ordne.
Mobningen fortsætter.
Hvis det er en god skoleleder, tager han hånd om det, og mobningen stopper.
Hvis det er en dårlig skoleleder, der er lidt ligeglad eller af andre årsager ikke vil blande sig, så fortsætter mobningen.
Lille Olfert går så hjem til mor og far.
De går op til skolelederen.
Skolelederen gør stadig væk ikke noget.
Så vil forældrene gå til kommunalbestyrelsen, men på grund af lovændringen i 2009, må kommunalbestyrelsen ikke gå ind at blande sig i skolelederens interne arbejde.
Med det her lovforslag kan lille Olfert med sine forældre i ryggen gå til en klageinstans, som så kan påtale det over for skolelederen, der skal handle på det.
Og gør han ikke det, jamen så er det kommunen, der får ris og i sidste ende sanktioner.
Så mit spørgsmål er: Hvad vil Alternativets ordfører gøre for lille Olfert?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Der har jo også været høringssvar, der siger: Hvem ved så, hvad det er, man kommer til at klage over?
Er det meget, meget alvorlige sager?
Er det over, at der var nogle, der spændte ben nede i skolegården?
Der kommer et bureaukrati ind i det her.
Der vil være rigtig mange forældre, som vil håndtere det fornuftigt, men vi skal heller ikke være blinde over for, at der givetvis også vil være nogle forældre, som vil bruge det her som en anledning til at komme med en form for utilfredshed, som måske hører til et andet sted.
Jacob Mark (SF), 2017-02-09:
Jeg forstår ikke, hvad forskellen er med hensyn til at gå til kommunen.
Altså, det er jo også kommunen, der skal stå til ansvar i det her forslag.
Hvis man udsteder det her påbud fra Dansk Center for Undervisningsmiljø, er det jo ikke for sjov.
Anerkender ordføreren det?
Hvis det er nået så langt, at en elev først har klaget til skolen over at blive mobbet, eller at forældrene har klaget og det ikke har virket, så klager de videre til Dansk Center for Undervisningsmiljø.
Hvis Dansk Center for Undervisningsmiljø så vurderer, at den pågældende skole ikke gør noget mod mobning, og udsteder et påbud, er det så ikke rimeligt?
Hvis Dansk Center for Undervisningsmiljø vurderer, at der på den pågældende skole foregår mobning, og at skolen ikke gør nok, er det så ikke rimeligt, at der bliver udstedt et påbud?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
For at starte bagfra vil jeg sige, at det er et ret rigidt system, at man bl.a. har de her 14 dage til at komme med en handlingsplan, hvis der sker noget på ens skole.
Der kan jo godt ske noget, selv om man gør det godt, og så får man som skole at vide, at man har 14 dage til at komme med en handlingsplan.
Det er i vores optik en forholdsvis rigid og stram styring, som også rammer dem, der gør det godt.
For de skoler, der gør det godt, oplever selvfølgelig også, at der er børn, der mobber hinanden.
Et helt andet perspektiv i det her er jo også, at en ting er, at skolerne bliver pålagt noget, men mobning foregår jo lige så meget på nettet og på tværs af skoledistrikter og kommunegrænser.
Så det er jo en udfordring i sig selv i forbindelse med at lave sådan et klageorgan og et krav om en handlingsplan.
Hvem skal børnene gå til?
Det er et rigtig godt spørgsmål.
Jeg tror, at spørgsmålet om mobning skal løses i det nødvendige samarbejde, der er mellem skole og forældre og selvfølgelig børnene selv.
Det kan godt være, at forældrene føler, at der ikke er nogen, der hører efter på skolen.
Men så må man i hvert fald også banke i bordet.
Det kan også være, man må gå til kommunen, hvis ikke den enkelte skole løfter opgaven.
Men vi bliver bare nødt til at anerkende, at det her er et samarbejde, hvor forældrene skal inddrages, og hvor skolens ledelse skal inddrages.
Jacob Mark (SF), 2017-02-09:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg er ikke i tvivl om, at alle herinde sådan set gerne vil bekæmpe mobning.
Så er spørgsmålet bare: Hvad er vejen dertil?
Vejen har jo efterhånden været lang.
Før jeg blev født, diskuterede man også mobning.
I dag, i den seneste trivselsmåling, er der så 20 pct. af børnene, der fortsat føler sig mobbet.
Der er 36 pct. af skolerne, der, selv om de har sagt, at de skal have en antimobningsstrategi – hvilket Alternativet bakker op om – ikke har fået det gjort og ikke har en.
Så jeg vil gerne spørge Alternativets ordfører om tre ting:
Hvor skal de gå hen, når det ikke virker?
Altså, hvor lang tid skal der gå, før det, Alternativets ordfører siger, virker?
Ordføreren nævnte dem, som ikke bakker op om forslaget.
Hvad med dem, som bakker op?
Det er jo sådan set Børns Vilkår, Børnerådet og eleverne.
Lytter ordføreren ikke til dem?
Dem, som faktisk har antimobningsstrategier, dem, som ikke har elever, der bliver mobbet, vil da overhovedet ikke blive udsat for nogen kontrol.