Trine Bramsen (S), 2018-10-25:
Socialdemokratiet vil et stærkt samfund, hvor fællesskabet er det bærende, og derfor er det vigtigt, at vi får sat ind over for parallelsamfund, som jo desværre, og jeg siger desværre, er en realitet rundtomkring i landet.
Lovforslaget her indeholder en række elementer, der er skridt i den rigtige retning i forhold til bekæmpelse af parallelsamfund, og som er puslespilsbrikker i forhold til at få sat ind over for parallelsamfundene.
Vi sender et meget klart signal om, at vi ikke accepterer, at børn og unge sendes på genopdragelsesrejser.
Det foregår – desværre.
Vi vil gøre det muligt at inddrage et barns pas, hvis der er risiko for, at barnet er ved at blive sendt på genopdragelsesrejse, og forældre, der sender deres børn af sted, vil fremover kunne blive fængslet i op til 4 år.
Vi vil dog gerne gå endnu længere, og derfor har vi også bedt regeringen om at se på muligheden for, at forældre, der sender deres børn på genopdragelsesrejse, skal have inddraget deres opholdstilladelse.
Der påhviler os som samfund et helt særligt ansvar for udsatte børn og unge, og for at leve op til det ansvar er underretninger fra kommunen og fra fagfolk omkring barnet helt afgørende.
Men desværre ser vi stadig væk miljøer, hvor der ikke underrettes nok, og derfor indgik vi i maj en aftale med regeringen og Dansk Folkeparti om at skærpe straffen for pligtforsømmelse for ledere i offentlig tjeneste eller hverv, og den aftale udmøntes i det her lovforslag.
Lovforslaget indeholder også et andet vigtigt element i forhold til opgøret med parallelsamfund, nemlig det her med muligheden for at indføre straf i særlige områder, der er ekstremt plaget af kriminalitet, og det er altså et værktøj, som skal bruges i områder, hvor man igen og igen ser utryghedsskabende kriminalitet.
Det kunne eksempelvis være en legeplads, hvor der bliver handlet med våben eller stoffer eller på anden måde er utryghedsskabende aktiviteter, og her siger vi, at i det her område, hvor vi igen og igen ser problemer, vælger vi at lave en såkaldt strafzone.
Det kunne også være et torv, som er blevet overtaget af bandemedlemmer, og som derfor gør beboerne utrygge, gør, at de ikke tør passere det her torv, gå hen og handle deres daglige varer, eller hvor der er skyderier, som skaber utryghed.
Strafzonerne kan kun gælde i afgrænsede områder, og de kan ikke gøres permanente, og det synes jeg er ret centralt og en meget vigtig pointering.
I øvrigt er det noget, vi kender fra vejarbejde, hvor vi altså også har dobbelt straf i nogle zoner, som vi siger er særlig udsatte, og det handler om fartoverskridelser i de zoner, hvor der er vejarbejde, og det er simpelt hen for at beskytte dem, der arbejder på de her strækninger.
Så det er ikke noget, der er ukendt i dansk lovgivning.
I øvrigt har vi også i hele vores straffelovssystem begrebet skærpende omstændigheder, og skærpende omstændigheder er noget, som vores domstole arbejder med hver eneste dag.
Vi mener, at initiativerne er vigtige; de kan ikke stå alene, men det er puslespilsbrikker i forhold til at sikre, at man kan bo og færdes trygt i hele Danmark, altså at der ikke er særlige zoner, som er ekstremt plaget af kriminalitet.
Så den her sidste del skal ses som et redskab til politiet, som de kan anvende, hvis de ud fra faglige kriterier skønner, at det kan afhjælpe problemerne.
Med de ord skal jeg sige, at vi støtter forslaget her.