Benny Engelbrecht (S), 2021-05-05:
Tak, formand, og tak til ordførerne for de altovervejende positive tilkendegivelser i ordførertalerne.
Dette lovforslag er et første skridt – et første skridt – mod at gøre principaftalen om Lynetteholm fra 2018 mellem staten og Københavns Kommune til virkelighed.
Det er en aftale, som er baseret på et bredt flertal, og det er også en aftale, som er støttet af et tilsvarende bredt flertal i Københavns Borgerrepræsentation.
Den politiske opbakning er positiv, for den signalerer et nødvendigt fremsyn, som vi som politikere bliver nødt til at have, når det drejer sig om Lynetteholm.
Når man skal anlægge en så stor og helt ny halvø i København, er det noget, der rækker langt frem i tiden.
Det forventes at tage 3-3½ årti at fylde selve jordopfyldet op.
Alt afhængigt af aktiviteten i bygge- og anlægssektoren kan det komme til at gå lidt hurtigere eller lidt langsommere, men vi taler om årtier.
Jeg har sådan en rimelig klar fornemmelse af 30 år.
Om det så er sønderjyderne, der er gladest for det, eller om det er københavnerne, der er gladest for det, må vi jo lade stå uafklaret hen, men ikke desto mindre kan jeg sætte mig ind i det perspektiv, som er 30 år, og der kan ske helt utrolig meget på den tid.
Lynetteholm er et meget langsigtet projekt, og det kan også være baggrunden for noget af den usikkerhed, som har præget debatten, ikke bare her i Folketingssalen, men også den offentlige debat.
For det er både svært og usikkert at prøve at skue ind i en tid, der er så lang.
Vi kender det jo også fra andre anlægsprojekter.
Det kunne f.eks. være Storebæltsbroen, hvor debatten også var præget af en grundlæggende præmis om, at det faktisk var lidt svært at forestille sig sådan en fremtid.
I øvrigt gælder det også nogle af miljøperspektiverne, og for dem må man jo bare konstatere, at nogle af de forbedringer, der miljømæssigt kom med Storebæltsbroen, ville vi helst ikke være foruden i dag.
Men der er gode perspektiver og en hel del fremsyn i Lynetteholm, og projektet skal på flere plan være med til at fremtidssikre København, ligesom Storebæltsbroen har fremtidssikret sammenhængen mellem Øst- og Vestdanmark.
I første omgang bidrager Lynetteholm til at stormflodssikre København fra nord.
Uden jordopfyldet vil der f.eks. skulle bruges op mod 800 mio. kr. på en høj dæmning mellem Refshaleøen og Kronløbet ved Nordhavn.
Det er bare ét sted, man i givet fald skulle bruge et beløb af den størrelse.
Lynetteholm er altså en af flere brikker, der skal sikre København mod fremtidens storme og havvandsstigninger, og så løser Lynetteholm behovet for håndtering af overskudsjord fra byggerier i København.
Men jeg vil gerne understrege, at det ikke er sådan, at Lynetteholm i sig selv kommer til at skabe et større transportbehov.
Transportbehovet er der, primært fordi man skal have fragtet overskudsjord væk fra forskellige byggeprojekter i København.
Spørgsmålet er: Hvor skal det hen, og hvordan skal det anvendes?
I dag kan man næppe forestille sig en hovedstad uden de smukke kanaler, der er på Christianshavn, eller uden badegæsterne på Islands Brygges havnefront, men det er jo tankevækkende, at begge dele er et resultat af netop den samme type opfyldning som Lynetteholm.