Carsten Kissmeyer (V), 2020-06-12:
Tak for ordet.
Og tillykke til ministeren med fødselsdagen, og tak til ministeren for den energipolitiske redegørelse.
I Venstre glæder vi os til at se mere.
Der er positive tendenser i det, vi har set.
Selv om vi har store udfordringer foran os, giver den energipolitiske redegørelse et positivt indtryk, og det er bestemt ikke uden grund, for når det kommer til energipolitikken, har vi gjort positive fremskridt det sidste år.
I 2018 indgik den daværende VLAK-regering med alle Folketingets partier energiaftalen.
Energiaftalen underbyggede Danmarks globale førerposition inden for grøn omstilling og omvæltede på mange måder dansk energipolitik.
Den lagde fundamentet for, at vi kan nå vores ambitiøse grønne mål.
Samtidig var energiaftalen et vigtigt skridt på vejen mod netto nul udledning i 2050.
Så kan vi jo sige: Hvad er der så sket?
Med det sidste teknologineutrale udbud med vind og sol opnåede vi en gennemsnitlig støttepris på bare 2,27 øre.
Det er seks gange lavere end tidligere, og det er vigtigt, for den grønne omstilling er en stor opgave, og på den energipolitiske side handler det om, at vi skal have mest muligt for pengene.
Vi skal gøre det grønt, men vi skal også gøre det klogt, og derfor er fremtidens energipolitik i Venstres øjne i meget høj grad markedsbaseret.
Men vi har også udfordringer foran os.
Det er vigtigt, at vi får indrettet vores infrastruktur og regler, så vi har optimale rammer for fortsat ambitiøs og hensigtsmæssig udbygning af vedvarende energi.
Stigende mængder af grøn energi kræver et energimarked, hvor strømmen kan flyde frit, også på tværs af grænser.
Vi skal sikre, at vores infrastruktur kan følge med, i takt med at vi elektrificerer, udbygger vedvarende energi og forbruger mere strøm.
Det skal ske på en måde, hvor vi ikke går på kompromis med forsyningssikkerheden.
Vores energisystem skal være integreret og fleksibelt, så vi bl.a. kan udnytte data og digitalisering til at håndtere fremtidens elstrømme.
Det er også det, man nogle gange kalder kunstig intelligens.
Det kræver, at vi tænker i nye baner.
Det kræver fortsat investeringer i forskning på området.
Forskningen skal også bidrage til andre løsninger på nutidens og fremtidens udfordringer, f.eks. udfordringer med lagring af strøm og power-to-x.
Når vi så ser på året, der gik, og klimaloven, så kan vi sige, at vi kigger tilbage på det forgangne år.
I energipolitikkens tegn er det tydeligste, der står tilbage, jo klimaloven.
Klimaloven er qua sit navn selvfølgelig fokuseret på klimaet, men vi ved jo alle sammen, at energipolitikken her spiller en afgørende og stor rolle.
Det er i hvert fald, hvad vi forestiller os i Venstre.
For os i Venstre er det vigtigt, at vi sikrer, at vi har energi nok, og det er jo et fundament også for vores velfærdssamfund.
Der er vi en lille smule i tvivl om, hvor regeringen egentlig vil hen, hvor stor en rolle regeringen mener at den danske energipolitik skal spille i den grønne omstilling.
I Venstre anerkender vi, at vi står over for en stor opgave, hvis vi skal i mål med Folketingets grønne ambitioner.
Vi anerkender, at den danske energipolitik også spiller en stor rolle.
Det kræver konkret handling, både på transportområdet, i erhvervet, men bestemt også i vores energiproduktion og forsyning.
Men vi skal også være rimelige.
For nylig kom regeringen med sin første delhandlingsplan – en handlingsplan, der bl.a. fokuserer på energipolitiske værktøjer, men også f.eks. på affald.
Planen vil mindske udledningen med 2 mio. t CO 2 i 2030 ud af 19 mio. t.
Det er jo faktisk ikke så meget.
Hvor skal de resterende 17 mio. t komme fra?
Det er vi egentlig lidt bekymrede for i Venstre, så vi fokuserer lidt på, at vi mangler en samlet strategi.
Her vil jeg gerne være helt klar: Vi snakker ikke om sektormål, men derimod om en overordnet strategi på forskellige sektorer, eksempelvis energi, transport m.v.