Sigurd Agersnap (SF), 2024-12-17:
Tak for ordet, formand.
Torsdag kl. 16.31 modtog Skatteudvalget et ændringsforslag fra skatteministeren til det lovforslag, som vi nu behandler.
Med ændringsforslaget skulle loven her og punktet om lagerbeskatning af nynoterede porteføljeaktier virke med tilbagevirkende kraft i 7 år.
Det er ikke nogen lille ændring, vil jeg sige.
Men torsdag er jo længe siden, i hvert fald i dansk politik, og ændringsforslaget er allerede forældet.
For i går, altså godt et døgn før andenbehandlingen og efter udvalgsbehandlingen – det var uden for betænkningen – kom der et nyt ændringsforslag fra regeringen: Nu skulle loven gælde med 10 års tilbagevirkende kraft, og det er det, vi behandler nu, efter at vi har haft 24 timers betænkningstid.
Og det er ikke kun, når man skal give en skattelettelse for flere hundreder millioner fremadrettet fra den 1. januar.
Den diskussion har vi haft i forbindelse med førstebehandlingen, og det må vi forstå er regeringens og flertallets prioriteter.
Det, vi skal diskutere nu, er, om skatteministeren nu også skal til at uddele checks 10 år tilbage i tiden for at have betalt skat.
Hører man det, tænker man, at der må være sket en fejl, altså at staten må have lavet en fejl, altså at man må have opkrævet en forkert skat, måske have brudt loven, måske have haft et drilsk it-system.
Det sker jo, men det er ikke tilfældet her.
Skatteministeriet har opkrævet præcis den skat, der stod i loven; præcis den skat, som blev vedtaget af Folketinget; præcis den skat, som man kunne slå op for at se, hvad man skulle betale.
Det er tilmed en skat, som man har skullet betale, fordi man har truffet det valg at eje sine aktier igennem et holdingselskab med de risici, som det også indebærer, og med de formindskede risici, som det indebærer.
Det er en måde at eje aktier på, som der er mange skattemæssige fordele ved, men som der også kan være den ulempe ved, at man betaler lagerskat af børsnoterede aktier.
Den er blevet kaldt »skatten fra helvede« i Berlingske, og den har da også været godt træls for en række virksomhedsejere.
Den er blevet vedtaget i Folketinget.
Den har været kendt på det tidspunkt, hvor den blev betalt, eller hvor den skulle betales, og på det tidspunkt, hvor man valgte at oprette et holdingselskab i stedet for at eje aktierne personligt.
Den har altså haft et demokratisk mandat i ryggen.
Jeg vil sige, at det er et nybrud, at man på den måde udbetaler checks bagudrettet.
Og spørgsmålet er jo: Hvor stopper det?
Hvad med bagudrettede lettelser i topskatten?
Hvad med tilbagebetaling for tidligere betalte p-afgifter?
Hvad med de folk, der handler med kryptovaluta, som fremover bliver lagerbeskattet, hvis regeringens udspil står til troende – skal de så kunne få pengene betalt tilbage bagudrettet om 10 år.
Det her er skruen uden ende.
Det er ketchup, der vælter ud af flasken, og som er meget svær at få tilbage i den igen.
Og jeg har forstår godt, hvis man har et andet politisk udgangspunkt, end jeg har, at man så i fremtiden ikke kun vil kæmpe for lavere skat; man kan jo også kæmpe for lavere skat med tilbagevirkende kraft.
Samtidig må man spørge regeringen og ikke mindst Socialdemokratiet, om de synes, at det her skaber et mere retfærdigt samfund.
200 mio. kr. bruger man nu på nogle få virksomhedsejere.
Jeg kan forstå, at nogle af mine borgerlige kolleger har udtalt, at deres hjerte bløder for dem, som har betalt lagerskat.
Sådan har jeg det ikke.
Mit hjerte bløder for de børn, som lige nu ikke får den jul, de har drømt om, fordi de ikke har fået julehjælp, og for de pensionister, som har svært ved at få pengene til at række til julegaver til børnebørnene, og for de familier, hvor pengene er få og det bliver ekstra tydeligt i juledagene, og for de hjemløse, som mangler et sted at være til jul.
Dem bløder mit hjerte for i de her dage – og ikke for de virksomhedsejere, som har oprettet et holdingselskab for derved at kunne slippe billigere i skat, og som derfor har skullet betale lagerskat, sådan som loven sagde.
Det var det politiske i det her forslag, som jeg mener er grundlæggende anderledes end det, vi behandlede ved førstebehandlingen, men det her ændringsforslag er også kommet i en sådan hast, at det er stillet af skatteministeren uden for betænkningen i udvalget.
Derfor har jeg nogle spørgsmål, som jeg håber at skatteministeren vil komme op at svare på.
Det fremgår tydeligt af ændringsforslag, at det her ikke handler om småpenge.
Skatteministeriet har gættet på 195 mio. kr. – de skriver selv »med betydelig usikkerhed« – og vi mangler simpelt hen at få oplyst, hvad der ligger til grund for Skatteministeriets gæt på provenukonsekvenserne.
Hvad ligger til grund for, at prisen nu er 195 mio. kr.?
Tidligere har den været højere, har vi hørt under udvalgsbehandlingen.
Nu er den kommet ned.
Det andet spørgsmål er: Hvor mange får så glæde af de checks, som skatteministeren udbetaler og skal uddele.
Det har vi ikke kunnet få svar på.
Vi har hørt et bud i Skatteudvalget, som er, at det er under 50 personer.
Det er folk, som kan se frem til, at der tikker en check ind på et flot millionbeløb.
Nogle har allerede været ude i pressen og glæde sig, nogle over en check på 22 mio. kr., nogle over en check på 8 mio. kr. En siger, at miraklernes tid ikke er forbi.
Det forstår jeg godt.
Men hvor mange personer regner man i Skatteministeriet med får glæde af det her?
Er det 10?
Er det 30?
Er det 100?
Det tredje spørgsmål er: Er det her forslag så overhovedet finansieret?
Oversat betyder det arbejdstimer for 43 mio. kr.