runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-14:
Tak for det.
Venstre mener ikke, at der skal ændres ved, at det er sådan, tingene skal foregå, men dermed ikke sagt, at vi ikke er åbne over for at se, om vi teknisk, teknologisk kan udvide brugen af offentliggørelse af fotos.
Men altså stadig væk: Politiet træffer afgørelsen.
Det skal ikke være op til enkeltpersoner at gøre det.
Når det så er sagt, må jeg sige, at i Venstre har vi selvfølgelig fuld forståelse for baggrunden for forslaget, og vi har også fuld forståelse for den frustration, som man som offer for en forbrydelse kan stå med, når man ser, at der ikke rigtig sker så frygtelig meget, på trods af at man måske har billeder fra et overvågningskameraer af den person, som man mener har f.eks. stjålet i ens forretning, eller hvad det nu kan være.
Der var også en sag her for nylig.
Det var min søn Valdemar på 12 år, der kom hjem og sagde: Far, har du set, at der er en her, der har været blotter, og han får 2.500 kr. i bøde, og så er der en, der har lagt et billede af ham på Facebook – det er så moren – og hun får så en bøde på 5.000 kr.
Det kan da ikke være rigtigt.
Det er jo svært at argumentere imod, at det umiddelbart virker skævt.
Der vil jeg bare sige, at det så er Venstres opfattelse, at det er straffen for blotteren, der er for lav.
Princippet må stadig væk være, at det altså er politiet, der afgør, om forbrydere eller mistænkte forbrydere på den måde skal have deres billede offentliggjort.
Som sagt, jeg kan godt forstå, at man kan have lyst til at tage sagen i egen hånd og gøre noget aktivt, ikke mindst hvis man måske mange gange har været udsat for butikstyverier eller andet, men vi skal bare holde fast i, at når folk har det på den måde, skyldes det jo, vil jeg sige til justitsministeren, en frustration over manglende reaktion fra politiet, og vi skal huske, at samfundspagten, den pagt, vi har indgået for at leve i et samfund som det danske, jo er, at politiet reagerer, fordi hvis politiet ikke reagerer, er det, at folk tager loven i egen hånd, og så er det, at vi får selvtægt.
Vi lever altså ikke i det vilde vesten, hvor man har de her wanted-plakater, dead or alive, hvis der er en, man mener skal efterlyses på den måde.
Vi skal jo altså også huske på de elektroniske muligheder, vi har i dag.
Hvis der er en knægt, der har snuppet en Ritter Sport i Meny og der så bliver smidt et billede af ham på Facebook, er det altså et billede, der kan ligge der til evig tid og forfølge ham, selv om vi jo egentlig godt ville give ham en chance til.
Der er også spørgsmålet om proportionalitet.
Forbrydelsen skal altså nogenlunde stå i forhold til at få offentliggjort sit billede på de elektroniske medier.
Så altså sympati, og igen er jeg enig med Dansk Folkeparti – sympati er gratis, og der kommer man ikke så langt – men kunne vi slutte det med, at de teknologiske muligheder hos politiet udnyttes i højere grad, er det ikke så skidt endda, og så har debatten her da også ført noget med sig.
Søren Søndergaard (EL), 2017-03-14:
Jeg kan bekræfte, at det fremgår, at de har forpligtet sig til det, men det, mit spørgsmål gik på, var: Hvad nu, hvis de ikke gør det alligevel?
Altså, når det gælder kapitalens interesser, er der en domstol, men hvad kan man gøre, hvis anbefalingerne ikke bliver fulgt?
Jeg går ud fra, at hr. Peter Hummelgaard Thomsen er klar over, at Danmark ikke lever fuldt og helt op til ILO's anbefalinger.
Så spørgsmålet er bare: Hvad gør man, hvis de anbefalinger ikke følges?
Er det ikke bare en pose varm luft, som vi får serveret her?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-03-14:
Politiet kan jo godt offentliggøre billeder i dag, hvis de vurderer, at det er det rigtige.
Det lyder på ordføreren, som om der ikke er nogen forskel mellem det her forslag og praksis i dag, men det er der jo.
Ellers havde ordføreren sikkert heller ikke fremsat forslaget.
Jeg tror også, at de får dem i dag.
Jeg tror, de fleste vil kontakte politiet, inden de lægger sådan noget op i nogen af de sager, vi har hørt om.
Men vi må have en diskussion med politiet om, hvad det er, der mangler.
Er det mandskabstimer? Er det penge? Er det prioriteringer?
Hvad er det?
Så jeg tolker det egentlig mere som et svar på en frustration, som vi forhåbentlig kan håndtere på en anden måde.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-03-14:
Diskussionen om grænsekontrol må vi tage en anden dag.
Men nu var ordføreren så venlig at læse højt af bemærkningerne til forslaget, så jeg vil gerne spørge ind til noget andet.
Hvordan adskiller det sig fra, hvad politiet gør i dag?
Altså, det, ordføreren nævnte kunne være en glidebane, gør politiet jo i enkelte sager i dag.
Vi oplever bare, at utrolig mange butiksejere står med nogle fantastiske billeder af nogle folk, der har stjålet eksempelvis jakker til mange, mange tusinde kroner, som ikke kan blive dækket af forsikringen, fordi der ikke er foregået vold, og de skal så dække det tab selv.
De står tilbage og kan ikke få offentliggjort sådan et billede.
Det synes jeg da er ulideligt at høre på, særlig når man får så mange henvendelser, som jeg også går ud fra at SF's retsordfører må få, fra selvstændige erhvervsdrivende, der står tilbage og er til grin for deres egne penge.
Jeg synes egentlig, at det, der kom fra ordføreren, var ret konstruktivt, altså det med en bagatelgrænse, i forhold til at sagen allerede er opklaret, så man ikke behøver lægge billeder ud.
Og så var der noget med den sidste sætning i selve forslaget, som Enhedslisten ikke synes om.
Så derfor vil jeg da række en hånd ud til Enhedslisten og spørge: Hvis vi nu stiller et ændringsforslag gående på de tre ting – og nu var det de tre ting, som jeg hørte at der skulle gøres noget ved – kan Enhedslisten så støtte beslutningsforslaget?
Rune Lund (EL), 2017-03-14:
Det vil jeg gerne diskutere med hr. Peter Kofod Poulsen.
Jeg vil sige, at jeg i udgangspunktet vil have det bedst med en vedtagelse, som siger, at Folketinget pålægger justitsministeren at indkalde til forhandlinger, hvor vi diskuterer det her ud fra de bemærkninger, der er faldet i Folketingssalen.
Hvis det er sådan et forslag, som det her måtte blive ændret til, kan jeg i hvert fald sige, at så vil jeg indstille til min folketingsgruppe, at det skal vi bestemt støtte.
Og så vil vi tage diskussionen ud fra det i vores folketingsgruppe.
Så det vil være det, jeg vil have det bedst med, men jeg vil gerne tage en snak med hr. Peter Kofod Poulsen om det.
Villum Christensen (LA), 2017-03-14:
Tak for det.
I fravær af vores ordfører skal jeg oplyse følgende: Politiet kan i dag vælge, hvorvidt man ønsker at offentliggøre privatindsamlede overvågningsbilleder som led i deres efterforskning.
I Liberal Alliance mener vi, at politiet bedst kan vurdere, hvorvidt det er gavnligt for deres efterforskning at benytte disse privatindsamlede billeder, og hvorvidt de også bør offentliggøres.
Det er jo i sidste ende politiet, der har efterforskningsmonopolet, og de bør også have friheden til at kunne tage de efterforskningsskridt, de finder nødvendige.
Vi forstår selvfølgelig godt intentionen i forslaget her, nemlig at vi skal blive bedre til at benytte den hverdagsteknologi, folk er i besiddelse af, men vi bryder os ikke helt om, at man skal offentliggøre billeder af mulige – jeg gentager: mulige – lovovertrædere.
Det kan let gå hen og blive en glidebane efter vores opfattelse, og offentliggørelsen kommer så ikke til at stå mål med forbrydelsen.
Det er faktisk den vigtigste begrundelse for, at vi ikke kan støtte forslaget.
Men vi ser også en mulighed for, at man får sparket synspunktet ind i en eller anden model, bare vi til sidst er sikre på, at det er en offentlig myndighed, der tager stilling til, om man skal eller ikke skal benytte de her billeder.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-03-14:
Det er altid krænkende, når man som borger ikke føler, at politiet prioriterer kriminalitet som tyveri højt nok, og derfor er beslutningsforslaget da også sympatisk over for butiksejere og andre, som ikke føler, at deres anmeldelse af tyveri og lignende kriminalitet bliver taget særlig alvorligt.
Vi lever i en retsstat, hvor retsstatsprincipperne vejer tungt.
Det indebærer bl.a., at politiet står for efterforskning af og bevissikring ved lovovertrædelser.
Har borgerne i visse tilfælde vigtigt og afgørende bevismateriale, skal det overdrages til politiet, som må vurdere, om det skal indgå i efterforskningen.
Det må og skal altid være en politifaglig vurdering, om offentlighedens assistance er ønskelig i forbindelse med en konkret efterforskning af en lovovertrædelse.
Derfor finder vi det ikke ønskeligt, at politiet som hovedregel pålægges at offentliggøre overvågningsbilleder.
Vi frygter, at man med det her tiltag reelt ender med at straffe dobbelt, først blandt lokalbefolkningen og derefter i retssalen.
Denne form for dobbeltstraf er vi betænkelige ved.
Vi frygter desuden, at tiltaget stigmatiserer den mistænkte resten af livet på grund af en dum handling engang i ungdomsårene.
Herudover vil vi også sikre os, at offentliggørelse af overvågningsbilleder ikke medfører, at den mistænkes familie udskammes, udstilles og udstødes af lokalsamfundet.
Man kunne her indvende, at folk bare skal afholde sig fra at begå kriminalitet, hvilket jeg selvfølgelig også er enig i, men vi skal altså beskytte dem, som ikke har valgt konsekvenserne af andres handlinger.
Vi er fuldstændig forstående over for de butiksejere og andre, som ikke føler, at der bliver handlet på deres anmeldelser, og derfor er vi også åbne over for tiltag på området.
Men det skal være velovervejet, og det skal være inden for rammerne af, hvad der kendetegner vores retsstat.
Det er også derfor, vi siger, at hvis politiet kommer med et ønske om at lave en webside til det her, så må vi da snakke om det, men det må komme fra politiet.
Afslutningsvis må jeg altså også i al stilfærdighed gøre opmærksom på, at forslagsstillerne bl.a. sammen med den siddende regering har pålagt politiet ressourcekrævende og bebyrdende opgaver såsom grænsekontrol, som dræner politiets ressourcer – ressourcer, som bl.a. må flyttes fra almindelige politiopgaver.
Derfor klinger det altså en smule hult for os, når forslagsstillerne siger, at de gerne vil hjælpe bl.a. butiksejere, samtidig med at man fjerner ressourcerne fra kernepolitiopgaver til fordel for nytteløs symbolpolitisk grænsekontrol.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-03-14:
Tak for det.
Med al respekt for ordføreren vil jeg bare lige spørge ind til det her første eksempel, der blev nævnt i ordførertalen, nemlig eksemplet fra den her danske avis, der i 2010 bragte et billede af en mand på forsiden, der altså viste sig ikke at have noget som helst at gøre med det, som avisen beskyldte ham for.
Det har jo meget lidt at gøre med det, der er i det forslag, vi behandler nu.
Det, vi behandler nu, er jo sådan set et forslag om en digital platform, der kan sørge for, at man kan komme ud over rampen med nogle af de gode overvågningsbilleder, der findes, så borgere kan tippe politiet.
Ikke fordi vi skal have en offentlig gabestok, for det skal vi ikke, men vi skal da sørge for, at politiet kan komme til at tale med relevante personer, så man kan få opklaret nogle af de her mange indbrud, som jo også tidligere ordførere har været inde på i deres ordførertaler.
Der blev i ordførertalen talt om ressourcer til politiet, og der vil jeg gerne have nogle bud på, hvad det er for nogle ressourcer, SF gerne vil sætte af, for jeg har jo bidt mærke i, at SF gerne vil tale om ressourcer til politiet, men man vil altså ikke være med i den flerårsaftale for politiet, hvor man jo kan sidde direkte med og få indflydelse på, hvor mange ressourcer politiet skal have til forskellige ting.
Så vil ordføreren ikke sætte nogle tal på det?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-03-14:
Jeg har lige noget til den første kommentar.
I bemærkningerne til ordførerens forslag, som vi behandler lige nu, står der: ... hvor overvågningsbilleder kan lægges op med en beskrivelse af den begåede forbrydelse, således at borgerne har mulighed for selv at dele denne information fra hjemmesiden, f.eks. på sociale medier.
Jeg synes stadig væk, at det at tage det skridt, hvor man siger, at der skal være det her digitale forum, hvor man kan lægge billeder ind, politiet skal stå for det, og så skal man kunne dele dem på sociale medier, er en glidebane.
Men i forhold til de konkrete spørgsmål om politiets ressourcer – og dem synes jeg er meget rimelige, for vi ender jo tit specielt på det her område netop med at tale om politiets ressourcer – så synes vi fra SF's side ikke, at der skal være grænsebevogtning.
Det var noget, der selvfølgelig blev indført efter ønske fra bl.a. DF, og fordi der på et tidspunkt for 1½ år siden var rigtig mange flygtninge.
Det håndterede man på den måde.
Men vi ser jo nu ekstremt få mennesker – det så vi i 2016 – komme hertil.
Vi synes ikke, der er behov for den grænsebevogtning, vi ser i dag.
Det kan vi ikke gøre noget ved nu.
Vi ville gerne have været med i politiforligskredsen, men vi syntes bare, at det var urimeligt at betale det med de unges ungdomsuddannelse.
Karsten Lauritzen (V), 2017-03-15:
Jamen jeg tror, det vil være gavnligt, hvis jeg lige læser op af det, erhvervsministeren er citeret for.
Erhvervsministeren siger her i Jyllands-Posten den 21. februar 2017, at derfor kan vi blive tvunget til at se på, hvordan vi får selskabsskatten sat ned de kommende år.
Det fortæller han.
Og det, der er oplægget til det, er udviklingen i Storbritannien og i USA.
Og så siger erhvervsministeren efterfølgende, at vi kan se, at de ting, som sker i Storbritannien og USA, lægger et pres på Danmark, og vi kan se, at også andre lande planlægger at sænke den, siger erhvervsministeren.
Og det er jo udtryk for, at vi skal følge den der globale skattekonkurrence.
Hvis man skal sænke den indirekte eller direkte, skal man finde et flertal i Folketinget, og med det udgangspunkt, Dansk Folkeparti har, og som spørgerens parti har, er det jo svært at se, at man kunne gøre det ad fordøren.
Men hvis der kommer en global skattekonkurrence, kan den holdning jo ændre sig, al den stund at spørgerens parti f.eks. selv var med til at sænke selskabsskatten, at da man havde regeringsmagten for få år siden.
Jesper Petersen (S), 2017-03-15:
Okay, vi har forskellige replikker frem og tilbage med mange ord.
Nu prøver jeg på at konkludere, og så må skatteministeren modsige mig, hvis jeg ikke rigtig har forstået, hvad det er, vi har været igennem nu og her inden for de sidste par minutter.
Er det korrekt opfattet?
Karsten Lauritzen (V), 2017-03-15:
Ja, jeg tror også, at erhvervsministeren har været nede og svare på spørgsmålet.
Man kan ikke udlægge det på den måde, som hr. Jesper Petersen gør.
Det, erhvervsministeren har sagt, er: Der er en global skattekonkurrence, der sker nogle ting i Storbritannien.
Hvis Storbritannien sænker deres selskabsskat, hvis USA og præsident Trump sænker den amerikanske selskabsskat, så kan vi blive tvunget til at se på vilkårene for selskabsskatten direkte eller indirekte.
Nej, det gør vi ikke.
Gør vi det, når der kommer en finanslov eller en 2025-plan i år eller til næste år?
Det ved man jo ikke.
I øjeblikket går tingene stærkt, og derfor er min anbefaling, også til Socialdemokratiet, at følge med i, hvad der sker rundtomkring i verden og følge den globale skattekonkurrence, og så skal vi håndtere og agere ansvarligt efter det.
Derfor kan vi komme i en situation, hvor vi bliver nødt til at se på selskabsskatten direkte eller indirekte, som hr. Brian Mikkelsen altså var inde på.
Det er så et spørgsmål, om man kan komme igennem med det her i Folketinget, og det vil tiden jo vise, hvis det bliver aktuelt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-03-15:
Det er jo også det, der står klart for alle: Sådan her er det.
Ikke desto mindre opstår de her situationer alligevel hele tiden.
Johnny og Maria er forældre til en skøn lille pige, der desværre fik konstatere diabetes for omkring 3 år siden.
Den lille pige er heldig, for hun har forældre, som er indstillet på at gøre alt for at undgå følgesygdomme.
Derfor er de meget omhyggelige med at måle blodsukker og regulering af insulin.
I de 3 år har de to forældre 24-7 målt blodsukker hver anden time.
De har samtidig begge to job, de skal passe, og deres lille datter skal passe sin skole.
De får ros af sygehuset for den fine pasning, men sygehuset har angiveligt også konstateret, at de klarer det fint med de nuværende redskaber.
Kommunen vil heller ikke betale, for de klarer det jo fint.
Vil ministeren komme med et bud på, hvem der skal betale for den glukosesensor, som alle er enige om at familien har ret til nu?
Vil ministeren – på baggrund af endnu en sag, hvor en kommune og region ikke kan blive enige om udlevering af et blodsukkermålingsapparat til en borger med diabetes – oplyse, hvornår ministeren har tænkt sig at træde i karakter og stoppe kommunal eller regional kassetænkning, siden ministeren jo klart har fastslået i sine tidligere svar til Sundheds- og Ældreudvalget, at det er den myndighed, der har den tætteste kontakt til borgeren, der skal udlevere hjælpemidlet, hvis det er bevilget og der er tvivl om, hvem der skal betale? Skriftlig begrundelse
Ifølge Sundhedsstyrelsens egen vejledning må det ikke komme borgeren til skade, hvis en kommune og en region er uenige om, hvem der skal betale for et behandlingsredskab eller hjælpemiddel.
Der henvises til indslag om sagen i nyhederne på TV 2 Østjylland den 1. marts 2017 kl. 19.30.
Mai Mercado (KF), 2017-03-15:
Min klare holdning er, at hvis alle er enige om, at en borger har brug for et givet redskab, f.eks. et helt bestemt blodsukkermålingsapparat, så skal borgeren naturligvis også have apparatet, og så må man derefter finde ud af, hvem der skal betale.
Jeg er faktisk rigtig glad for spørgsmålet i dag, fordi det giver mig anledning til at understrege, at borgerne altså ikke må komme i klemme i sådan nogle situationer.
Det er også det, der er fastsat som princip i det såkaldte afgrænsningscirkulære, som jo siger, at hvis der er tvivl om, hvorvidt det er regionen eller kommunen, som spørgeren jo også siger, der skal betale for et givet redskab, så er det vigtigt, at tvivlen ikke kommer borgeren til skade.
Den myndighed – det være sig kommune og det være sig region – som har den tætteste kontakt med borgeren, skal i givet fald umiddelbart levere det pågældende redskab til borgeren, og så må betalingsspørgsmålet efterfølgende afklares myndighederne imellem.
Afgrænsningscirkulæret hører jo til på sundhedsministerens ansvarsområde, men jeg ved fra sundhedsministeren, at spørgsmålet om en bedre håndtering af snitfladerne imellem regionernes og kommunernes tildeling af behandlingsredskaber og hjælpemidler faktisk bliver behandlet i Udvalget om det nære og sammenhængende sundhedsvæsen, som skal afrapportere her i juni 2017.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-03-15:
Tak for det.
Vil ministeren – på baggrund af endnu en sag, hvor en kommune og region ikke kan blive enige om udlevering af et blodsukkermålingsapparat til en borger med diabetes – oplyse, hvornår ministeren har tænkt sig at træde i karakter og stoppe kommunal eller regional kassetænkning, siden ministeren jo klart har fastslået i sine tidligere svar til Sundheds- og Ældreudvalget, at det er den myndighed, der har den tætteste kontakt til borgeren, der skal udlevere hjælpemidlet, hvis det er bevilget og der er tvivl om, hvem der skal betale?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-15:
Jeg har sådan set stor tillid til kommunerne.
Jeg har også stor tillid til, at spørgeren godt kan høre, hvad det er, jeg svarer.
For jeg har jo ikke sagt, hvilken model det er, regeringen vil gå ind i.
Jeg har sagt, at nu vil vi gerne have en dialog på et tidspunkt med kommuner og andre, og så kan vi finde frem til, hvilken model det skal være.
Og det er jo ikke sikkert, at det er det samme i alle dele af den offentlige sektor, hverken set geografisk eller set på sektorområde.
Det er jo ikke sikkert, at obligatoriske måltal er det, det skal være.
Det kan være, det er det, men det er ikke sikkert.
Nu er der mulighed for dialog.
Den tager vi gerne.
Det glæder vi os til, og det er ligesom processen herfra.
Erik Christensen (S), 2017-03-15:
Så må jeg jo forstå det sådan, at det, der står i regeringsgrundlaget, som jeg jo lige læste op, og som ministeren sagde, om, hvordan flere opgaver kan sendes i udbud ved brug af obligatoriske måltal, altså ikke længere er gældende.
Det er altså ikke den model, som ministeren vil køre efter.
Men må jeg ikke godt spørge ministeren, om han ikke også kan se et problem i, at hver gang der skal privatiseres eller udliciteres, betyder det faktisk, at der skal startes forfra, og det betyder jo også, at der bliver brugt enorme ressourcer på det.
Alle ved godt, at hvis en arbejdsplads pludselig skal have mange nye medarbejdere, går der et stykke tid, inden hjulene kommer til at køre rigtig fornuftigt.
Hvis man eksempelvis hvert tredje år skal have nye leverandører ind på et område i kommunerne, vil der jo være et enormt produktivitetstab i de første måneder derefter.
Anerkender ministeren slet ikke det?
Mai Mercado (KF), 2017-03-15:
Det vil jo altid bero på en konkret og individuel vurdering.
Jeg kan ikke ud af det oplæste, som jeg egentlig synes er en rigtig, rigtig fin historie, som også understreger, at der er problematikker her, konkludere, hvem der er tættest på, når jeg mundtligt får forelagt sådan en enkeltsag.
Det er jo også op til kommune og region internt at afklare det og lave aftaler med hinanden.
Så jeg vil gerne understrege, at kommuner og regioner selvfølgelig skal leve op til deres ansvar for at sikre, at det fornødne samarbejde bliver tilstrækkeligt og godt, så borgerne ikke oplever at komme i klemme.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-15:
Jeg tror bare, det er vigtigt lige at afvise det første, der blev sagt.
Der er intet af det, jeg har sagt her, der er i modstrid med det, der står i regeringsgrundlaget.
Det kan fuldstændig rummes inden for det.
For obligatoriske måltal betyder ikke nødvendigvis, at måltallene er de samme, hverken vertikalt eller horisontalt.
Det kan de være, men det er ikke sikkert.
Det er den ene ting.
Den anden ting er at sige, at det, det handler om, er, at vi bare vil bruge skatteborgernes penge for at få den bedste kvalitet til lavest mulig pris.
Det er det, vi ønsker os.
Det tror jeg da også at spørgeren ønsker sig, og i hvert fald tror jeg da, at skatteborgerne, vælgerne, dem, der skal benytte sig af den kommunale service, ønsker sig det.
Og det er det, vi har tænkt os at levere.
Jesper Petersen (S), 2017-03-15:
Er ministeren enig med erhvervsministeren i, at selskabsskatten skal sættes ned, som det fremgår af artiklen »Regeringen overvejer at sænke selskabsskatten« den 21. februar 2017 i Jyllands-Posten, og betyder det i så fald, at den tidligere V-regerings såkaldte ACE-fradrag er endeligt skrinlagt?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Er ministeren enig med erhvervsministeren i, at selskabsskatten skal sættes ned, som det fremgår af artiklen »Regeringen overvejer at sænke selskabsskatten« den 21. februar 2017 i Jyllands-Posten, og betyder det i så fald, at den tidligere V-regerings såkaldte ACE-fradrag er endeligt skrinlagt?