Dennis Flydtkjær (DF), 2022-05-12:
Tak for det, og tak for, at jeg må deltage i minuttyranniet her med 10 minutter.
Det tror jeg at vi nok skal nå – modsat mange andre ude i ældreplejen.
Ældrepolitikken har jo været en mærkesag for Dansk Folkeparti, siden vi blev stiftet i 1995.
Det er det, bl.a. fordi vi skylder alle de ældre en værdig alderdom og en stor tak, for det er dem, der har opbygget vores velfærdssamfund.
Derfor er det også kun rimeligt, at vi sikrer, at man kan have en værdig alderdom med respekt.
Vi er jo et land med et højt velfærdsniveau, men sådan set også med et højt skattetryk på grund af det, og det burde jo også gøre, at vi kunne sikre en ordentlig velfærd og tryghed, når man bliver gammel.
Specielt har vi fokus på de mange danskere, som står uden de store pensionsopsparinger.
Der er jo mange, som lever alene af en folkepension og måske har en lille smule ATP ved siden af, og det er jo egentlig dem, vi også igennem mange år har haft fokus på, og det har vi stadig væk.
Det var derfor, at bl.a. ældrechecken kom til.
Det er også dem, som jeg tror at vi bredt her i Folketinget har fokus på ved bl.a. at lave tilskud til medicin, varme, bolig og alle dagligdagens andre nødvendigheder.
Og det er sådan set også dem, der stadig væk bør være fokus på, specielt også nu i de her tider med stigende priser, for det kan være svært for mange pensionister derude at få tingene til at hænge sammen, når der nu er ekstra meget pres på i de her måneder med stigende inflation.
At blive ældre kan jo være en udfordring på en lang række områder, ikke bare på det økonomiske, men det kan også være, at man skal affinde sig med en forringet fysik.
Det kan være, at man skal affinde sig med, at man har lidt forringet tænkeevne, eller at hurtigheden i ens krop ikke er der og man bliver lidt langsommere.
Men vi synes ikke, man skal affinde sig med et liv på randen af samfundet.
Man skal kunne have et liv, hvor der er råd til, at man kan lave en udflugt med sine børnebørn, eller hvor man kan deltage i en familiebegivenhed som en juleaften eller en fødselsdag og faktisk også kan give en gave.
For det at blive ældre må ikke medføre en udelukkelse fra fællesskabet.
Det er bl.a. det, der er vores rolle her i Folketinget, nemlig at vi skal sikre, at der er de rammer.
Heldigvis kan vi sige, at de fleste ældre har et godt og indholdsrigt liv, og det er jo super godt.
Der er rigtig mange, som takket være et godt helbred og deres mobilitet kan benytte mange af de gode tilbud, der er rundtomkring i kommunerne, både de kommunale tilbud, men sådan set også i de mange foreninger, som jo er gode til – det lyder lidt skævt – at hive folk ud af husene og få dem til at komme med, om det så er krolf eller alle de andre sjove ting, de går til derude.
Jeg har selv nogle svigerforældre, der render rundt til alverdens ting, og det er godt.
Men der er også mange ældre derude, som slås med noget, som jeg synes at der er for lidt fokus på, og det er jo ensomhed.
Det er et kæmpeproblem for rigtig mange derude og også et stort tabuemne for mange, for det er jo svært at komme ud og sige til folk, at man slås med ensomhed, og at man faktisk har brug for nogen at snakke med eller at komme af sted og gå til noget socialt eller andre ting.
Vi ved jo, at når folk døjer med ensomhed, er de oftere syge og derved også mere plejekrævende, og derved får de også en markant lavere livskvalitet.
Så på alle måder har vi jo en fælles interesse i at få gjort noget ved ensomheden, og ikke for at det skal fjerne fokus fra, at der også skal være en god praktisk hjælp og der skal være en god personlig pleje, når man har brug for det, men ensomheden er altså noget, jeg synes er et tabu i vores samfund og noget, vi bør gøre noget yderligere ved.
Hvad man så skal gøre, er jo også mange gange sværere at sige, når det er sådan et tabuemne, men civilsamfundet, altså foreningerne derude, gør en kæmpe indsats i forvejen.
Men jeg synes, det er værd også at fokusere på, hvordan vi måske som Folketing kan styrke det område, og hvordan vi kan lave mere fleksibilitet i plejen.
Det er også fremgået af debatten, at mange selvfølgelig sætter pris på, at der skal være gjort ordentlig rent, og at man kan få den personlige pleje.
Men hvad hjælper det, hvis man sidder og er drønensom og ikke synes, det er sjovt at leve mere?
Det kunne jo godt være, at der skulle være mere fokus på, hvordan man faktisk fik noget livskvalitet, så man ikke var ensom.
Og så kunne det godt være, at man i hvert fald som et frit valg kunne sige: Jeg vil faktisk hellere have, at vi ikke får gjort rent i dag, men vil du ikke bare sidde og drikke en kop kaffe?
Da statsministeren holdt sin nytårstale, varslede hun jo en ny ældrelov, ja, en helt ny begyndelse på ældreområdet med mindre bureaukrati og mere valgfrihed.
For samtidig lagde statsministeren op til stort set at slippe kommunerne fri af statslige regler.
Men spørgsmålet er jo så: Hvad indebærer det helt præcis?
Det så man at man kunne gøre med bl.a. det her frikommuneforsøg, hvor kommunerne fik mulighed for at gøre sig selv til eneleverandør på ældreområdet.
Det synes vi faktisk er dybt problematisk og sådan set også økonomisk uansvarligt.