Jens Joel (S), 2019-02-26:
Da jeg tjekkede det, lige inden jeg gik herop, var det 65.867 borgere, der havde råbt i megafonen og fortalt os i Folketinget, at der er brug for handling.
Det er en alvorlig baggrund, må man sige.
Vi har rigtig mange og flere og flere og mere og mere entydige videnskabelige rapporter, som viser, at vi skal skrue tempoet op, og at vi skal sprede indsatsen ud.
Alle skal bidrage til den her omstilling.
Som der også står i borgerforslaget, er det de næste 10-15 år, der kommer til at afgøre, om vi lykkes med det.
Jeg har sagt det før – og der er i øvrigt også andre før mig, der har sagt det – at det er meget rammende, at vi er den første generation, der for alvor mærker klimaforandringerne, og at vi faktisk er den sidste, der kan gøre noget ved dem.
Jeg vil så sige, at borgerforslaget ikke bare er fremsat på en alvorlig baggrund, men også på en kedelig baggrund, for det er jo desværre et udtryk for, at hele det omgivende samfund, hvilket hr. Uffe Elbæk også nævnte, ikke kan se, at det, regeringen leverer, er nok.
Det er jo ekstremt bekymrende, alvorligt og kedeligt, at borgerne er nødt til at sige: Vi skal meget mere end det, de ansvarlige politikere, dem, der har ansvaret lige nu, gør.
Det er blevet regnet ud, at det med regeringens tempo tager 95 år og 7 måneder, før vi kommer ned i netto nul, før vi kommer i mål.
Så mange år har vi ikke.
Det er også bekræftet af regeringen og i svar på spørgsmål gjort klart, at i 2030 vil vores udledninger af CO 2 være 6 mio. t lavere end i dag.
Så det vil sige, at over de næste 11 år regner regeringen med at reducere vores udledninger med 6 mio. t.
Det var også det, som Klimarådets tidligere formand påpegede, og han sagde også, at nu reducerer man tempoet til en fjerdedel.
Og så endte vi i en situation, hvor ministeren først kaldte Klimarådets kritik for volapyk, og derefter genudpegede man ikke formanden.
Det er klart, at folk derude er bekymrede, for den her regering har faktisk halveret energiforskningen, da den kom til, forsøgt at aflyse havvindmølleparker og droppet kuludfasningen.
Og nu, når vi snakker om klimalov, så kom vi faktisk til klimatopmødet i Paris som det eneste land med et lavere mål, end vi havde haft året før, fordi den regering, vi har nu, ikke støttede den klimalov, vi har i dag, og 40-procentsmålet.
Så mens resten af verdens ledere sagde, at nu skulle der skrues op for ambitionerne, kom vi derned med et lavere mål.
Mine gamle kollegaer i Europa-Parlamentet kom hen og sagde: Hvad er det, der foregår i forhold til Danmark som foregangsland?
Vi er nødt til at skrue tempoet op, vi er nødt til at brede indsatsen ud, og så er vi – og det er meget væsentligt i det her borgerforslag – nødt til at have gennemsigtighed.
Vi er nødt til at kunne se, at det faktisk går fremad.
Vi er nødt til at kunne måle, at regeringen faktisk leverer, og det er måske et af de helt centrale spørgsmål.
Det er nok også derfor, vi er nogle stykker, som har spurgt regeringen, om man vil lave nationale mål for klimaet, og om man vil sikre, at der er karbonbudgetter, som det så fint hedder, så man kan se, hvor meget CO 2 vi ligesom har på kontoen, som vi kan udlede, sådan at vi kan korrigere, og sådan at vi kan se, om regeringen leverer eller ej.
Det er jo det, som er problemet her.
Nu kommer vi til forespørgselsdebatten bagefter, men det har vi jo gjort for at understrege, at vi faktisk er enige i det her borgerforslag.
Vi er enige om, at vi skal støtte det her forslag og stemme det igennem og sørge for, at det bliver til virkelighed.
Jeg synes godt, at regeringen kunne sige lidt mere tydeligt, at det mener man faktisk også, i stedet for kun at sige, at man støtter noget af det.
Hvis der er et enkelt element, som regeringen gerne vil have taget ud, så forhandler vi gerne om det, og så synes jeg, at man skal sige, hvad det er for et element, vi skal tage ud, sådan at vi kan komme videre med det.