Peter Kofod (DF), 2026-02-19:
Tak for det, og tak til Liberal Alliance for at indkalde til den her vigtige forespørgselsdebat.
For det er et rigtig vigtigt tema, hvordan vi bevarer og beskytter tilliden til særlig vores lokale folkevalgte.
Eller også ligger de uden for normal arbejdstid, og så er der nogle dage om ugen, hvor man lige pludselig ikke får mulighed for at se sine børn eller sine venner.
Der er alle mulige begrænsninger i det.
Det er måske noget af det, men kan tænke over – det har jeg i hvert fald selv tænkt over, da jeg overvejede, hvad jeg skulle sige i min ordførertale i dag – nemlig at vi, der er så privilegerede herinde at have det her som vores primære beskæftigelse, måske for sjældent får sagt tak til alle de mennesker udenfor, som har det som en fritidsinteresse og noget, de gør ved siden af et tidskrævende arbejde eller at passe deres familie.
Så der skal lyde en meget stort tak til vores kommunalbestyrelsesmedlemmer på tværs af partierne.
Tilbage i november måned sidste år fik jeg den idé, at jeg ville være formand for Region Syddanmark.
Jeg sagde, at jeg ville gribe ud efter den post, hvis muligheden skulle byde sig.
Jeg gjorde mig rigtig mange tanker om, at hvis det ikke skete – hvis jeg ikke fik den post –
Jeg var så heldig, at jeg fik et fantastisk godt valg, og det forpligter også.
Derfor vidste jeg også, at selvfølgelig kunne jeg ikke bare i ærgrelse sige, at det her vil jeg godt nok ikke passe og så gå min vej og være sur og så bare sidde herovre.
Der er nogle mennesker, der stemmer, fordi de har en høj grad af tillid til en kandidat.
Det er også mit indtryk, at der er rigtig mange, der gør en stor indsats for netop at værne om den tillid, som er en forudsætning for, at man kan få nogle overbevist om at stemme på sig.
Nu er det jo en bredere debat, og det betyder også, at vi måske kan diskutere nogle løsninger, som ikke kun er det, der indgår i vedtagelsesteksten, hvor vi har valgt at støtte den, der kommer fra Liberal Alliance, og er med i den.
Så har vælgerne direkte styr på, hvem det er, der får den kommunale toppost derude.
Det er ikke noget, der bliver afgjort på valgnatten, hvor nogle måske får den franarret, kan man sige, for der var virkelig nogle steder, hvor det ikke så pænt ud.
Der var et medie i Danmark, som kørte en podcast, hvor de havde det som pakkelegstema.
I kender pakkeleg fra jul, hvor man sidder der med hver sin gave, og hvis man så slår en sekser, må man tage en af de andres gaver.
Så er der nogle, der ender med rigtig mange pakker, og der er nogle, der ender med ingen pakker – og så er julestemningen ødelagt.
Og sådan var det også ude på nogle af rådhusene, altså at så var den gode stemning ødelagt, når man for tredje, fjerde eller femte gang på få uger havde skiftet borgmester op til det her konstituerende møde, hvor det blev afgjort.
Så måske var det en mulighed, altså at vi i stedet for at have alt det bøvl – hvor det den ene dag er en blå og det den næste dag er en rød, og så er de blå sure på hinanden, og de røde er sure på hinanden, og ingen kan finde ud af noget, og så ender det med den, man mindst vil have – lader vælgerne lægge hånden på kogepladen og beslutte det direkte, så det er den, der får flest stemmer, eller ved en separat afstemning.
Så vælger vi bare borgmesteren eller regionsformanden på den måde, og så undgår vi en eller anden mærkelig situation, hvor det er en, der er kommet ind med 1 mandat ud af nogle og 20, som så ender med posten, fordi det er den eneste, der ikke er nogen der er sure på.
Det kunne jo være en mulighed, så det vil jeg foreslå som min løsningsmodel, som ikke indgår i en vedtagelsestekst, men idéen er hermed fuldstændig skattefrit givet videre til Folketinget.
Tak for ordet.