Henning Hyllested (EL), 2017-05-24:
Tak for det.
Man kan jo ikke sige andet, end at den fælles myndighedsindsats, som er centrum for forespørgselsdebatten i dag, i høj grad er en indsats, der betaler sig.
Ministeren har allerede nævnt det: Alene SKATs indsats indbragte statskassen 290 mio. kr. i 2016, og det tilsvarende beløb i 2015 var 123 mio. kr. i nettoprovenu.
Så der er jo i virkeligheden tale om en ren pengemaskine, kan man næsten sige.
Og Arbejdstilsynets indsats, som ministeren også omtalte, har jo altså ført til de her ganske mange besøg, 11.500, hos udenlandske virksomheder.
Der er foretaget det, der hedder reaktioner i 3.348 tilfælde, og tre fjerdedele af disse har drejet sig om overtrædelser, alvorlige overtrædelser, som har medført forbud eller strakspåbud, hvor arbejdet jo rent faktisk standses.
Så det er ganske alvorligt.
Så en stærk myndighedsindsats og kontrol med social dumping, hvad enten det er snyd med lønninger eller skat eller moms, som er noget af det, vi har indflydelse på, er noget, der virker, og det er faktisk en god forretning oven i hatten.
Problemet er, at det efter regeringsskiftet i 2011 er gået den forkerte vej med bevillingerne.
3F har således beregnet, at der er skruet 25 pct. ned for myndighedsindsatsen over de seneste par år.
Og det synes jeg og Enhedslisten ikke er acceptabelt – altså at en indsats, som i den grad virker, er udsat for besparelser og er sådan en, som man skruer op eller ned for fra finanslov til finanslov.
Der er brug for, som også den socialdemokratiske ordfører har nævnt, en permanent indsats med faste bevillinger på finansloven år efter år.
Så vil jeg også tillade mig at bruge lejligheden til ligesom at slå på tromme for, at det jo i tilknytning til den her myndighedsindsats er vigtigt, at man har et redskab som kædeansvar.
Der er en frygt for, at så blander vi os i den danske model osv.
Det er jeg slet, slet ikke enig i.
Vi kan sagtens vedtage et kædeansvar, uden at vi af den grund blander os i overenskomster eller i overenskomstindgåelse.
Og så skal vi jo også være opmærksomme på, at der er faldet en række EU-domme, som indskrænker strejkeretten og dermed fagbevægelsens mulighed for at gøre noget ved det her problem.
Social dumping er en svøbe.
Det er en svøbe for de arbejdere, som presses på lønnen.
Det er en svøbe for arbejdsmiljøet – det dårlige arbejdsmiljø, der skabes, slider folk ned og udgør en fare for liv og helbred, og det er også noget af det, der fremgår af rapporten om den fælles myndighedsindsats.
Og det er også en svøbe for vores samfund, for fælleskassen, der jo snydes for indtægter i form af skat og moms f.eks. Men det er jo også en svøbe for de arbejdsgivere, som udsættes for unfair konkurrence – de arbejdsgivere, som har orden i tingene og forsøger at opretholde en anstændig forretning i forhold til deres ansatte og i forhold til de kunder, som de selvfølgelig også betjener.
Fra Enhedslistens side har vi aldrig lagt skjul på og lægger fortsat ikke skjul på, at vi finder, at det er EU, der i høj grad i den her forbindelse er problemet.
Det er det indre marked med fri bevægelighed af arbejdskraft, som skaber problemet, og vi synes jo, at det langt hen ad vejen er blevet til fri bevægelighed for løntrykkere og unfair konkurrence.
Og det er jo ikke, fordi Enhedslisten har noget imod, at folk fra andre lande kommer hertil for at arbejde, men det skal ske til danske løn- og arbejdsvilkår, og derfor skal vi være udstyret med nogle redskaber, fagbevægelsen skal være udstyret med nogle redskaber, og vi skal udstyre arbejdsmarkedet med redskaber, som gør, at man effektivt kan bekæmpe social dumping.
Vi har derfor fra Enhedslistens side foreslået, at man skal have en kontrakt med en arbejdsplads, hvis man skal komme her og arbejde som udenlandsk arbejder – en kontrakt, der garanterer, at der arbejdes til overenskomstmæssige vilkår, og som er kontrolleret af arbejdsmarkedets parter.
Så skulle vi mene at man ligesom har hånd i hanke med tingene.
Der har jo forud for forespørgselsdebatten her været en del mailkorrespondance om en vedtagelsestekst, og der er så fremsat et forslag til vedtagelse, som hele Folketinget står bag undtagen Enhedslisten – det er ligesom i gamle dage.
Men vi syntes ikke, at vi ville være med til den fælles vedtagelse, fordi vi ikke synes, den er særlig konkret.
Der tales ganske vist om at opretholde indsatsen, og der tales om en forstærket myndighedsindsats, men sammenlignet med hvad?
Og det er noget af det, jeg har været inde på i ordførertalen her.
Opretholder man indsatsen på det nuværende og efter vores mening utilstrækkelige niveau, eller forstærker man indsatsen, i forhold til at den jo løber ud om et par år, hvis der altså ikke kommer nye bevillinger?
Der står faktisk ikke noget i vedtagelsesteksten om en permanentgørelse af indsatsen, som den socialdemokratiske ordfører jo ellers helt rigtigt gjorde opmærksom på at der i høj grad er behov for, og som vel også var en del af formålet med forespørgselsdebatten her og den vedtagelse, som skulle komme ud af det.
Enhedslisten havde naturligvis håbet, at vi i forlængelse af den her debat kunne manifestere et markant krav om en myndighedsindsats på niveau med det, som vi selv tidligere aftalte med den daværende S-ledede regering.
Og derfor har vi også et forslag til vedtagelse, som vi selv vil fremsætte, og det vil jeg læse op: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at den fælles myndighedsindsats mod social dumping nu har fungeret i 5 år.
Folketinget konstaterer dog samtidig, at bevillingerne til bekæmpelse af social dumping desværre er faldet siden 2015.
Dette er sket, selv om der ikke har været mindre behov for at sikre, at udenlandske virksomheder og lønmodtagere overholder dansk lovgivning.