Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-14:
Restauranter og spisesteder i Danmark er alvorligt truet på indtjeningen i de her uger og måneder, hvor de jo er tvangslukket.
Tidligere har de været udsat for nogle restriktioner, som gjorde, at de skulle lukke på et bestemt tidspunkt, nu er de helt lukket, og man må slet ikke spise der, og det kan man jo ikke gøre så meget ved i den nuværende situation.
Men man kan give dem noget optimisme på fremtiden, man kan give deres kreditorer noget optimisme på fremtiden ved at vedtage en lovgivning, der gør, at man i fremtiden kan se, at der kan man tjene penge, og at man også kan tjene flere penge, end man har kunnet tidligere.
Det her forslag er blevet født i det lys, at vi siger: Den her særregel, vi har om, at virksomheder ikke må afløfte 100 pct. af deres momsudgifter, når de i erhvervsmæssig sammenhæng bespiser medarbejdere, skal afskaffes.
Det er sådan i dag, at man kun kan afløfte 25 pct. af momsudgiften, og det er jo en særregel, fordi man med hensyn til alle andre momsudgifter, som relaterer sig til det at drive en virksomhed – det at have håndværkere på besøg til at ordne bygningen, man opererer i, købe en kontorstol, købe en kuglepen, købe en computer, købe rengøring eksternt osv. – kan afløfte det 100 pct.
Men hvis man er en type virksomhed, hvor medarbejdere engang imellem skal spise en frokost med kunder, eller hvor man gerne vil sende medarbejdere på virksomhedsseminarer, så kan man kun afløfte 25 pct. af udgifterne til maden, og det er jo underligt.
Vi har fået forklaringen her fra skatteministeren, og det er rigtigt, at det er det, der er forklaringen, og derfor tak til skatteministeren for at sige det ærligt, selv om det er en rigtig dårlig forklaring, og så kan vi andre jo skyde på den dårlige forklaring.
Nogle gange, når den virkelige forklaring er dårlig, snakker folk bare udenom, men skatteministeren indrømmer helt og fuldstændig, at den eneste forklaring, han har på det her, er en af de dårlige forklaringer, og det synes jeg er glædeligt for den åbne og transparente debat.
Den dårlige forklaring er, at når de nu sidder derude med kunden og spiser en frokost eller er på medarbejderseminar osv., så er der i det at spise der da en høj grad af privat glæde, og det kan man da godt nikke genkendende til, ligesom det er en privat glæde, at der er varme på kontoret.
Det er da også en privat glæde – man kan jo skrue ned for varmen derhjemme imens – og så er det da også en privat glæde, at man kan få noget mad, når man nu arbejder, mens man burde spise.
Men det er da en rigtig dårlig forklaring.
Det er da en utrolig dårlig forklaring, og selv hvis man tog den for gode varer, er der da ingen, der bilder sig selv ind, at når man sidder der i en arbejdssammenhæng og skal have noget mad, er 75 pct. af godet for den mad simpelt hen noget, der er relateret til ens private fornøjelser, mens det kun er 25 pct., der er relateret til noget virksomhedsmæssigt.
Det er der da ingen som helst mennesker der kan tage for gode varer.
Hvis man havde det synspunkt, måtte man da sige: Nå ja, det kan godt være, at 25 pct. af godet er et privat gode, som er forbundet med, at man får noget bedre mad, end man ellers selv ville bikse sammen.
Vi har et problem med, at virksomheder, der henlægger deres virksomhedsrelaterede restaurantbesøg til udlandet, kan få refunderet 100 pct. af deres momsudgift fra den udenlandske stat, hvis reglen i den udenlandske stat er, at der er fuld momsafløftning.
Så kan man få refunderet 100 pct. af den svenske stat eller den tyske stat, for reglen er sådan i Sverige og Tyskland, at der er 100 pct. momsafløftning for restaurantbesøg, og derfor kan danske virksomheder få refunderet 100 pct. af momsudgiften i disse lande.