Trine Torp (SF), 2019-01-29:
Tak for det.
Vores klima- og energiordfører kunne ikke være her i dag, så jeg har lovet at holde ordførertalen på SF's vegne.
Den klimapolitiske redegørelse indeholder meget nyttig information, og det er godt at konstatere, at regeringen anerkender klimakrisens alvor, når det gælder ord, for når det gælder regeringens politik, er der ikke meget at glæde sig over.
Redegørelsen er desværre et eksempel på, at man praler af en indsats, som er minimal, ja, faktisk er den mindre end minimal.
Jeg må lige minde om nogle kendsgerninger.
Regeringen sloges ikke for at maksimere EU's mål for vedvarende energi for 2030, Sverige og andre lande gik offensivt ind for 35 pct., men regeringen var ikke til at trække op til at støtte det mål.
Det virkede, som om man allerhelst ville mene ingenting.
Så meget for regeringens internationale klimakamp.
Da regeringen spillede ud med en energiaftale tilbage i foråret 2018, var den yderst skrabet, og det var tydeligt symboliseret af, at man bare ønskede en enkelt havvindmøllepark til.
Det, man ville bruge alle pengene på, var en markant reduktion af elafgiften, og det var først efter mange uger, at det lykkedes rød blok at give aftalen et markant løft, herunder at vi kom op på tre havvindmølleparker, og at kul skulle være væk inden 2030.
Regeringen kom så i efteråret med et klimaudspil, men her er det så, at indsatsen må kaldes mindre end minimal.
EU har fastsat, at Danmark skal reducere sin klimaforurening med 39 pct. frem til 2030.
Det kæmpede regeringen længe imod, for det var alt for meget at kræve, men nu kaldes det et ambitiøst mål i redegørelsen, selv om det er mindre end det nødvendige.
Det er f.eks. yderst tvivlsomt, om annullering af CO 2 -kvoter faktisk vil reducere CO 2 -udslippet; det har Klimarådet i hvert fald sat spørgsmålstegn ved.
Regeringen indrømmer selv, at den næppe kommer i mål, for der mangler op til 7 t CO 2 .
Statsministeren følte åbenbart også, at det var for pinligt, for han luftede så en vision om 1 million lavemissionsbiler i 2030.
Det er glimrende.
Men vi venter stadig på svaret på, hvordan det så skal ske – ja, bare en antydning.
De penge kunne passende være brugt på at fremme elbiler og andre lavemissionsbiler, sådan som SF har foreslået det.
På trafikområdet var der dog ansats til noget rigtigt.
Der skulle f.eks. stilles krav til vores busser om klimaneutralitet, og det var fint.
Og dog, for en bisætning afslørede, at det skulle finansieres ved at forhøje billetpriserne.
Hvis det så får flere til at tage bilen, bliver klimagevinsten jo beskeden.
Værre er det på landbrugsområdet.
Her var der stort set intet ud over et fornuftigt forslag om, at biogasanlæg skulle være mere tætte, så udslippet af klimagassen metan vil blive reduceret, og det er på trods af, at Klimarådet og andre eksperter har gjort det klart, at de billigste klimatiltag netop findes i landbruget.
Det er ganske enkelt forkert, når ministeren i redegørelsen skriver, at man ikke kan reducere landbrugets klimaudslip, uden at det rammer erhvervets konkurrenceevne.
To af de oplagte forslag er, som det også er nævnt tidligere her i dag, udtag af de mest klimaforurenende landbrugsjorde mod erstatning og et krav om behandling af al staldgylle, bortset fra de mindste bedrifter.
Før eller senere er det helt nødvendigt at gøre noget ved landbrugets klimaforurening, der, når man tæller det hele med, står for hele 30 pct. af Danmarks klimaforurening.
Og jo længere tid man venter, jo mere drastisk er det nødt til at blive.
Hvorfor ikke gå foran og vise, at dansk landbrug kan udvikle sig og tilpasse sig som et forbillede for andre landes landbrugsproduktion frem for bare at hænge fast i gammeldags klimabelastende landbrug?
Så vi har en klimaredegørelse med den rigtige og alvorlige baggrundshistorie og en masse grønvaskning.
At der mangler nye forslag, er ærgerligt, men ikke overraskende.