runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-23:
Jeg kan forstå, at det er værre, hvis der er en socialdemokratisk regering, der har et støtteparti, der påtvinger den noget, den egentlig ikke ønsker, end da der var en borgerlig regering, hvor der var et støtteparti, der påtvang den noget, den egentlig ikke ønskede.
For sandheden er jo, at det her med tidligere statsminister Lars Løkke Rasmussens ord er et befrielsens øjeblik, fordi vi ruller noget af det tilbage, som det klassiske borgerlige Danmark blev påtvunget af Dansk Folkeparti i sidste valgperiode.
Så det er et godt forslag, der ligger her.
Læg også mærke til, at Dansk Arbejdsgiverforening har afgivet et endog meget positivt høringssvar, og de vurderer ganske klogeligt, at den foreslåede ordning kun i meget begrænset omfang kan mindske danske virksomheders mangel på kvalificeret udenlandsk arbejdskraft.
Det vil på almindelig dansk sige, at det her forslag ikke betyder særlig meget, i forhold til hvor mange mennesker der kommer til Danmark.
Det er det, det her lovforslag går ud på.
Det er faktisk svært at finde noget dårligt ved det her lovforslag.
Dansk Arbejdsgiverforening har dog fundet noget, som de også påpeger i deres høringssvar, og det er, at de synes, det er ærgerligt, at man sætter tidsgrænsen på 37 timers ugentlig beskæftigelse.
De foreslår som alternativ, at man eksempelvis kunne sige 27 timers ugentlig beskæftigelse, også af ligestillingsmæssige hensyn, fordi især kvinder i de her grupper ofte har et lavere timetal beskæftigelsesmæssigt end mændene.
Så hvis man skulle have et ligestillingselement med i det her, skulle man måske se på timetallet, næste gang man skal følge op på det her.
Nu ved jeg jo ikke, hvem der stemmer for, og hvem der stemmer imod.
Jeg ved, at hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti stemmer imod, men jeg vil bare sige til dem, der stemmer nej til det her, at vi burde lave den aftale her i Folketinget, at næste gang der opstår en sag med en, der skal sendes hjem, og som er velintegreret og har et arbejde – hvis noget sådan lignende opstår – så drop at gå på de sociale medier, drop at føre valgkamp på det, drop at føre kampagner på det, for hykleriet vil simpelt hen være så tykt, at det vil drive ned ad alle computerskærme og iPhones, for man kan jo ikke på den ene side sige, at man ikke synes, at folk, der integrerer sig og får et arbejde, skal have lov til at blive, og når det så bliver konkret, skal man søreme ud at føre valgkamp.
Så lad nu fornuften råde, og til mine borgerlige venner vil jeg sige: Lyt til vennerne i Dansk Arbejdsgiverforening, og sig selvfølgelig ja til det her helt igennem fornuftige forslag, som vi med hr. Morten Messerschmidts ord desværre blev påtvunget i den seneste valgperiode.
Samira Nawa (RV), 2020-06-23:
Jeg vil takke hr. Morten Messerschmidt for at bidrage til den radikale valgkampagne.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-23:
Tak, formand.
Og jeg kan tilføje, at jeg skal sørge for, at det bliver bredt ud i alle ghettoerne, altså ud i hele det nye vælgersegment skal man høre, hvordan Det Radikale Venstre vinder frem med socialdemokratiske stemmer.
Samira Nawa (RV), 2020-06-23:
Hr. Morten Messerschmidt er tit i salen for at lykønske mig og Det Radikale Venstre med store resultater, og igen i dag må jeg bare sige tusind tak.
Det her med at stå skulder ved skulder vil hr. Morten Messerschmidt se om et øjeblik, når både Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre kommer til at stemme for det her lovforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-23:
Jamen jeg vil gerne gratulere Det Radikale Venstre, for det er da en magtdemonstration uden lige.
Det, man kan overveje, er selvfølgelig det moralske indhold i det, altså at Det Radikale Venstre på den her måde får sin politik igennem, fuld cadeau for det, men at Det Radikale Venstre samtidig har en regering, som forsøger over for befolkningen at give det indtryk, at Det Radikale Venstre ikke findes og ikke rigtig har nogen indflydelse osv., og at man fører en stram udlændingepolitik, hele den der spinretorik, som vi har hørt nu i flere år, det må da være lidt ubehageligt.
Normalt forventer man vel, at man står skulder ved skulder, når man laver politik sammen – det har vi da gjort i Dansk Folkeparti.
Så den her stedmoderlige relation, der er opstået, hvor en regering foregøgler noget helt andet end det, som Det Radikale Venstre jo med rette kan glæde sig over, må da være ubehageligt.
Men ja, det er en sorgens dag for Danmark, og det er jo ofte en glædens dag for Det Radikale Venstre.
Samira Nawa (RV), 2020-06-23:
Tak, formand.
Hr. Morten Messerschmidt indledte så fantastisk med at sige, at det var en god dag for Det Radikale Venstre, og det vil jeg egentlig bare bekræfte.
Det, som det lykkedes den tidligere regering, var ud over en masse symbolpolitik faktisk også at få indført noget realpolitik, som var til stor skade for mange mennesker, for beskæftigelsen og for det danske samfund.
Det paradigmeskifte får vi i dag slået et hul på, og det er Det Radikale Venstre rigtig glade for og tilfredse med, for paradigmeskiftet i udlændingepolitikken betød, at tilknytningen til Danmark skulle betyde mindst muligt i forbindelse med at få opholdstilladelse.
I dag er det den sunde fornuft, der tæller, nemlig således, at hvis man har opnået tilknytning til det danske samfund via beskæftigelse, kan man også få lov til at blive og yde sit bidrag til Danmark.
Så det er virkelig en god dag for Det Radikale Venstre.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-23:
Tak, formand.
Man kan se på de sociale medier og forstå, at det er en god dag for Det Radikale Venstre, som med det her forslag endnu en gang har fået drejet på lempelsesknappen og fået regeringen med til at lave en alvorlig lempelse af udlændingepolitikken.
Det er også en god dag for selvfølgelig mange udlændinge derude i landet, der skulle have været sendt hjem.
Det kunne være Said, den somaliske familiefar med syv børn, som man nu må undvære i Somalia og får glæde af i Viborg og Aarhus.
Til gengæld er det en lidt bedrøvelig dag for de danskere, der ved folketingsvalget stemte i forvisning om, at Socialdemokratiet ville være en garant for en stram udlændingepolitik; og det er selvfølgelig en bedrøvelig dag for de danskere, som skal finansiere de mange udlændinge, som med den her lempelse får lov til at blive i Danmark, men som antagelig ikke vil bidrage nævneværdigt til det danske samfund.
Så er det selvfølgelig en trist dag at være socialdemokrat – eller er det egentlig det?
Altså, det må selvfølgelig være skønt at have regeringsmagten, men det er jo ærgerligt at have regeringsmagten på en måde, hvor man er tvunget til at forvalte den i strid med det, man har lovet sine vælgere, og som man må antage at man inderst inde mener.
I valgkampen hørte vi i hvert fald meget konsekvent – både fra fru Mette Frederiksen som partiformand og fra en stribe andre, ikke mindst udlændingeordføreren, som jeg kan se er til stede her i dag iklædt sin ministerkåbe in spe – at udlændingelempelser blev der ikke noget af.
Man ville skam ikke være regering for enhver pris.
Men det ville man så alligevel, for det socialistisk-radikale partifællesskab, der så gør, at man er i regering, kræver sin magt.
Og hvem skal så bøde for det?
Ja, det skal vælgerne, det skal dem, der finansierer indvandringsgildet, og vel egentlig også demokratiet.
Det rejser vel visse overvejelser om, hvor mange løgne man sådan kan nå at stikke ud – undskyld, formand, usandheder, det er jeg før blevet korrigeret for – hvor mange usandheder man kan nå at stikke ud blot for at komme i regering.
Jeg kan i hvert fald med sikkerhed sige, at vi i Dansk Folkeparti tæller hvert eneste – hvert eneste – løftebrud, som den her regering gennemfører, især på udlændingepolitikken.
Og vi skal minde jer om det, hver eneste gang der er en lejlighed til det.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-23:
Jamen så lad mig gøre det helt klart: Det er ikke min opfattelse, at man smider om sig med statsborgerskaber.
Det er svært at blive dansk statsborger, og det er sådan, det nu engang er.
Det her drejer sig ikke om, hvordan reglerne er for at blive dansk statsborger.
Det her drejer sig om offentliggørelsen af 15 navne, og det kunne være 15 hvilke som helst navne, men når folk forventer, at der er tillid til os og vi modtager ting i tillid, skal vi også leve op til den tillid.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-23:
Nej, selvfølgelig synes Enhedslisten og Radikale ikke, at det her er problematisk, fordi de netop er nogle af dem, der har stået allerforrest i at smide om sig med statsborgerskaber til mennesker, som aldrig nogen sinde burde have haft det.
Det er ganske almindelig sund fornuft, og jeg er ret sikker på, at danskerne udeomkring i landet mener, at dømte kriminelle selvfølgelig aldrig nogen sinde skal have den gave, det er, at få det danske statsborgerskab.
Selvfølgelig skal de ikke det.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-06-23:
Tak for det.
Siden 2015 har tre socialministre efter hinanden siddet og lovet, at der skulle gøres noget ved den her sag.
Og i dag bliver der faktisk taget et første skridt på vejen hen imod at skabe muligheden for overvågning blandt mennesker med handicap.
Det er altså en stor sejr.
Det kommer til at betyde rigtig meget for den gruppe unge mennesker, som trods alt bliver omfattet af det her forslag.
Der er heller ikke nogen tvivl om, at vi i SF også gerne havde set en langt bredere udrulning af mulighederne for overvågning blandt de borgere, vi har – det gælder også i forhold til nogle voksne mennesker med als, eller eksempelvis et ungt menneske, hvor det giver mening at være hjemme lidt længere.
Den slags muligheder havde vi gerne set.
Det var ikke det, der var muligt med den her ramme, vi havde til rådighed, men vi opfatter det ikke som et afsluttet kapitel.
Det her er et rigtig godt første skridt, hvor vi kan begynde at give de unge mennesker en mulighed for netop lige at få lidt længere tid til at blive klar, men det gælder faktisk også de mennesker, som muligvis aldrig nogen sinde bliver klar til at flytte hjemmefra.
helt ud.
Karina Adsbøl (DF), 2020-06-23:
Tak for det.
Jeg bliver nødt til at tage ordet og sige, at vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter det her ændringsforslag.
I Dansk Folkeparti har vi arbejdet benhårdt for, at mennesker med handicap kunne få den hjælp, de havde behov for.
Og det var sådan, at i 2015 faldt der en landsretsdom, som gjorde, at den hjælp, kommunerne tidligere havde givet i form af hjælp til overvågning, var der ikke hjemmel til.
Det vil sige, at den hjælp, man tidligere havde haft, kunne man ikke længere få, og derfor har vi i Dansk Folkeparti ønsket, at vi lavede en hjemmel i lovgivningen til at bevilge overvågning til mennesker med handicap, både unge, men også mennesker, som har sygdommen als, og andre, der har behov for det.
Vi indkaldte tidligere den tidligere social- og indenrigsminister til en debat omkring det i Folketingssalen, men også vores nuværende minister.
Og det var jo sådan, at vi den 12. november 2019 vedtog et fælles forslag til vedtagelse her i Folketingssalen, og jeg vil lige læse op, hvad vi dér vedtog: »Folketinget opfordrer regeringen til hurtigst muligt at finde en løsning på overvågningsproblematikken i relation til svært handicappede, der ikke kan være arbejdsledere, men som ønsker at bo hjemme, herunder bl.a. i forhold til overgangen fra barn til voksenliv.
Overvågning er helt afgørende, fordi personen akut kan have behov for hjælp på grund af f.eks. fejlsynkning eller et epileptisk anfald.
Overvågningen kan være et alternativ til anbringelse på et botilbud eller plejehjem.
En landsretsdom fra 2015 slog imidlertid fast, at der ikke er hjemmel i serviceloven til, at kommunerne kan bevilge hjælp til overvågning.
I praksis betyder det, at de pårørende er tvunget til at overvåge personen døgnet rundt eller søge om anbringelse på en døgninstitution væk fra familien og alt det, personen kender og er tryg ved.
Situationen er ikke holdbar for de berørte familier.
« Det var det, vi vedtog i Folketingssalen.
I dag når vi et skridt videre med det her lovforslag.
Det giver hjælp til unge fra 18-23 år, men så mangler vi den resterende gruppe.
I Dansk Folkeparti støtter vi lovforslaget, og vi støtter også ændringsforslaget.
Og så håber vi, at der på et tidspunkt kommer enighed omkring det her, og at der bliver fremsat et lovforslag mere, så vi kan hjælpe de mennesker, som har behov for det, uanset alder.
Tak for ordet.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-23:
Tusind tak.
Det her handler sådan set om, at der i det lovforslag, som ligger her, er sat en aldersgrænse, og vi mener sådan set ikke, at der skal være en aldersgrænse på det her.
I forhold til de her svært handicappede børn og unge, som har brug for den her hjælp, synes vi, det er forkert, at man går ind og kigger på fysisk alder, da det kan være meget forskelligt.
Og vi mener sådan set, at det skal være op til familierne.
Hvis familierne ønsker at passe deres børn hjemme, synes vi, der skal være en mulighed for det – dér må pengene følge det enkelte barn og den enkelte unge.
Så i forhold til at man sætter en rigid aldersgrænse på 23 år, mener vi ikke, at der skal være en aldersgrænse, men at danske familier selvfølgelig skal have mulighed for at tage sig af deres kære hjemme, hvis det er det, de ønsker, i stedet for at blive tvunget til at skulle have dem på en institution eller i et botilbud.
Så det er det, ændringsforslaget handler om.
Karina Adsbøl (DF), 2020-06-23:
Tak for det.
Det her lovforslag handler jo om, at man kan give kvinder, der kommer på kvindekrisecentrene, ret til psykologhjælp i 10 timer.
Det, der så er udfordringen med det her lovforslag, er, at man har glemt mændene, for i Dansk Folkeparti mener vi, at man uanset køn skal have ret til hjælp.
I bemærkningerne til lovforslaget står der: »Det bemærkes i forlængelse heraf, at mænd, der har været udsat for vold, trusler om vold eller tilsvarende krise i nære relationer, ikke får adgang til samme behandling.«
Derfor har vi i Dansk Folkeparti stillet ændringsforslag, så det her lovforslag kommer til at gælde både kvinder og mænd samt børn, som enten møder op med mor eller far på enten et kvindekrisecenter eller et mandecenter.
Tak for det.
Tusind tak, og også tusind tak til hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille for at støtte det her forslag.
Det er jo et beslutningsforslag, der har været fremsat ad nogle omgange, også i forhold til at kunne finde et flertal her i Folketinget, altså at man netop kan tage sit barn, som har et handicap, med på ferier, og der har jo været nogle udfordringer.
Det bedste ville jo være, hvis man kunne lade pengene følge familien og barnet, og vi har prøvet at løse det med forskellige forslag, når vi har haft de her debatter i Folketingssalen, men desværre ikke mødt opbakning.
Det, der er så mærkeligt, er jo, at familien kan få stillet en aflastningsplads til rådighed, mens de selv skal tage på ferie.
Ja, man kan undre sig.
Men jeg vil i hvert fald takke varmt for Simon Emils ord, og tak for Simon Emils støtte til forslaget.
Karsten Hønge (SF), 2020-06-23:
Jeg sad hele talen igennem og ventede meget spændt på: Hvad skal vi så gøre?
Jeg har forstået, at De Konservative ikke har så meget tilovers for folk, der går arbejdsløse eller er på overførselsindkomst; de skal ikke have for meget.
Men det er ikke den diskussion, jeg vil prøve at tage frem her, men det er, at vi vel er enige om, at der i fremtiden bliver brug for flere mennesker med uddannelse, at vi har brug for færre ufaglærte og flere faglærte og har brug for at opkvalificere styrken, for – nu vil jeg vælge det spor – at styrke virksomhederne.
Hvis vi lige parkerer det med lønmodtagerne et øjeblik, kan vi sige, at det styrker virksomhederne, som fremover i den grad får brug for en fleksibel arbejdskraft, for det er den, der tilpasser sig, der overlever.
Hele sagen gik ud på at rakke ned på, at man nu giver nogle mennesker nogle ekstra penge, og at de, fordi de får 10 pct. mere end i dagpenge, alle sammen vil gå hen og tilmelde sig en uddannelse, som de aldrig havde drømt om at tilmelde sig, fordi de åbenbart sidder og tænker på at få 10 pct. mere.
Men vi parkerer den diskussion, hvor absurd den end måtte være.
Jeg sad og ventede på det svar.
Birgitte Bergman (KF), 2020-06-23:
Tak for det.
Regeringen har den 17. juni indgået en aftale om et ekstraordinært løft af ledige med Venstre, De Radikale, Dansk Folkeparti, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten.
Det betyder, at man samlet set anvender 750 mio. kr. på opkvalificering af ledige.
Det Konservative Folkeparti er ikke imod at opkvalificere ledige i det omfang, der er behov for det og det giver mening.
I forhandlingerne foreslog vi, at man holdt sig til at bruge de 340 mio. kr., der allerede var afsat til indsatsen, der faktisk virker.
Men nej, et flertal vil partout anvende yderligere 400 mio. kr. i beskæftigelsessystemet – et system, der ifølge Finansministeriet er et af de dyreste i verden.
Regeringen og aftalepartierne vil hæve dagpengesatsen fra 19.000 kr. om måneden til 21.000 kr. om måneden for ufaglærte ledige, der tager en faglært uddannelse.
Det bliver ikke med konservative mandater, for hvorfor skal vi kaste et større millionbeløb efter at øge offentlige ydelser, der i forvejen er meget generøse?
Jeg synes ganske enkelt ikke, det er rimeligt over for de mange mennesker, der knokler i lavtlønsjob og tjener mindre end 21.000 kr. om måneden, for slet ikke at tale om dem, der tager en uddannelse i det ordinære uddannelsessystem på lukrativt set langt dårligere økonomiske vilkår.
Vi risikerer, at der er ledige, som alene tilmelder sig uddannelser for at hæve en større check fra det offentlige uden reelt at være motiveret til at tage en uddannelse.
Det påpegede Thorningregeringens egne eksperter i 2015.
Vi bruger cirka dobbelt så meget som tyskerne på den aktive beskæftigelsesindsats.
Vi vil langt hellere bruge pengene på tiltag, der styrker erhvervslivet, og som skaber vækst og arbejdspladser.
Man bliver ikke populær af at sige, at man ikke bare kan bruge løs af borgernes penge i det offentlige, men nogen må gøre det, og derfor bliver regeringens dagpengeeksperiment uden vores stemmer.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte op om dette lovforslag.
Jeg skulle hilse og sige fra Nye Borgerlige og Liberal Alliance, at de heller ikke støtter forslaget.
Jette Gottlieb (EL), 2020-06-23:
Jeg vil også gerne melde mig i skåltalekoret, som siger uddannelse, uddannelse, uddannelse, og der er også med det her forslag også kommet nogle konkrete tiltag, der måske – det skal vi vurdere om et år – kan fremme det, vi hedest ønsker, nemlig at folk tager mere uddannelse.
Arbejdsgiverne, fagbevægelsen og politikerne har sagt det her i lang tid, og det er første gang, der kommer noget, der minder om nogle realiteter i det.
For det første bliver der fjernet nogle snubletråde, og de snubletråde har virkelig været hindrende for, at folk kunne komme i gang.
Den slags snubletråde skal bare væk; de har kun været indført for at sikre besparelser på uddannelseskontoen, hvad ingen nogen sinde har turdet indrømme.
Ideen om at komme med et løft af dagpengene er selvfølgelig også en gammel traver for så vidt.
Men er det nu nok til, at man tør kaste sig ud i det, der i realiteten er et nyt liv, for det er jo det, det er for rigtig mange, der har været på arbejdsmarkedet i mange år.
Man kaster sig ud i fra at være ufaglært til at få en anden uddannelse, måske inden for et andet område.
Jeg er ikke sikker på, at det er nok til, at det rigtig batter.
Den begrænsning, der stadig er i det, er, at det kun er til nogle bestemte uddannelser.
Ja, den er lavet ved, at man har kigget på, hvad der var af mangel i den forrige periode.
Der bør jo laves nye uddannelser, nye kurser, nye kompetencer, som retter sig imod den grønne omstilling, som vi ved skal ske.
Den skal rette sig mod de nye it-tiltag, som vi ved vil være vanskelige for nogle folk, der ikke har været inde i det før, sådan at de kan tilegne sig nye arbejdsmetoder.
Alle sådan nogle ting er der jo ikke fundet løsninger på, de uddannelser findes ikke rigtig.
I stedet har man så lavet nogle begrænsninger på, hvilke uddannelser man må tage, hvis man skal have de 110 pct., mens de øvrige må nøjes med de 80 pct., som har været reglen, siden man skar det ned.
Det er selvfølgelig nemt at sige, når man er i en situation, hvor man har en fast arbejdsplads, en fast arbejdsgiver, men jeg vil sige, at jeg dog kommer fra et arbejdsmarkedsområde, hvor man snildt kan blive fyret fem, seks gange om året, og møder man så op i november og har en personlig uddannelsesret på f.eks. 14 dage, hvilken arbejdsgiver er så interesseret i at ansætte en for at sende en af sted på skole med det samme?
I det hele taget tror jeg, det er vigtigt, at også arbejdsgiverne tager deres tunge ansvar her.
Selvfølgelig bør man i en virksomhed planlægge uddannelse på samme måde, som man planlægger ferie.
Problemet er jo meget ofte, at man ikke kan nå det.
Virksomheden har så frygtelig travlt, så man ikke kan nå at sende sine folk på uddannelse, man kan ikke undvære dem, men når opgaven så er slut, bliver de fyret.
Så det kommer der ikke noget uddannelse ud af.
Det er en kendsgerning på mange af de timelønnede arbejdsområder, hvor mange af de ufaglærte findes, så derfor skal man udtænke nogle helt andre fremmende metoder for at sikre, at også de grupper får noget uddannelse.
Det her er et skridt, det er ikke noget stort skridt, men det er et skridt i den rigtige retning, og selvfølgelig støtter Enhedslisten det.
Karsten Hønge (SF), 2020-06-23:
Vi skal flytte og løfte mennesker og virksomheder gennem uddannelse.
Frem med rulletrapperne, og væk med snubletrådene.
Det kræver, at vi opfører os snusfornuftigt, for nu skal vi have gang i voksen-, efter- og videreuddannelse.
Både arbejdsløse og ansatte i virksomhederne skal stå stærkere efter krisen.
Det er en investering, at Danmark kommer hurtigere og klogere videre.
Mange ting vil være anderledes i fremtiden, og det er den, der tilpasser sig, der overlever.
Opkvalificering, omskoling og sporskifte giver lønmodtagerne flere individuelle valgmuligheder og ofte en bedre løn.
Dagpengekortet skal erstattes med et diplom for efteruddannelse.
Vi skal friste, og vi skal lokke flere i gang.
Og det kræver, at voksen- og efteruddannelse skal foregå på rimelige vilkår.
Vi kan jo kalde det voksen-su.
Over alt i landet skulle virksomhederne – lad os sige fra på mandag – gå i gang med at planlægge uddannelse for deres ansatte, og staten skal sammen med fagforbund og arbejdsgivere gøre det fristende og gøre det let at komme i gang.
For at efteruddanne sig skal være snildt, enkelt og overskueligt for alle parter, og nye og bedre regler om økonomisk støtte skal spille effektivt sammen med de eksisterende kompetencefonde.
Opkvalificering og uddannelse styrker virksomhedernes konkurrenceevne.
Det, vi behandler i dag, er en visionær lov.
Det er et lille skridt, men det er absolut et skridt i den rigtige retning, for det løfter lønmodtagerne, og det gør hele Danmark stærkere i forhold til at kunne sejle igennem fremtidige storme.
Samira Nawa (RV), 2020-06-23:
Mange tak.
Mange har mistet deres job, og mange står desværre også til at miste deres job i kølvandet på coronakrisen, og derfor skal vi gøre en særlig indsats for de mennesker, som ser ud til at blive skubbet allerbagerst i ledighedskøen.
Det gør den her aftale et forsøg på.
Det løser vi med den her aftale.
Som en forsøgsordning giver vi dagpengemodtagere 110 pct. af dagpengesatsen, hvis de påbegynder et uddannelsesløft inden for et fag, hvor der forventes mangel på arbejdskraft.
Men det er jo en del af en større aftale, hvor det bl.a. også har været en radikal prioritet, at dimittender, som står til at ramme arbejdsmarkedet, og iværksættere, også bliver prioriteret, og at der bliver rakt ud og gjort en særlig indsats for dem.
Derudover er vi i Radikale Venstre også rigtig glade for, at den samlede aftale kigger på en personlig uddannelseskonto for alle, der er på arbejdsmarkedet.
Radikale Venstre støtter lovforslaget.