René Gade (ALT), 2016-11-18:
Det her er et godt eksempel på sådan et lovforslag, hvor man kan blive klogere undervejs.
Da jeg først så det, huskede jeg tilbage til vores forhandlinger om retssikkerhedpakke II – igen et godt forhandlingsforløb, som også Enhedslistens ordfører gjorde opmærksom på før.
Vi endte også med at sige nej tak af nogle forskellige årsager.
Jeg tror ikke, jeg kommer til at kunne sige fra talerstolen i dag, om vi er positivt eller negativt stemt over for forslaget, og jeg kan heller ikke sige, præcis hvad der skulle laves en opsplitning af, for at vi kunne være med – det må vi finde ud af her i de kommende uger.
Men jeg vil give ros og sige, at forudsætningen for at kunne gå med til at støtte det her er blevet langt, langt bedre, siden vi sad på møderne om retssikkerhedspakke II.
For dengang var der ikke velvillighed fra regeringens side til at sige, at der var et økonomisk problem – jo, det var der måske, men der var i hvert fald ikke villighed til at understøtte det med økonomi.
Vi havde et problem med at blive enige om, om der skulle investeringer i SKAT til og flere medarbejdere til for at kunne få løst de her problemer, ikke mindst få løst problemerne vedrørende retssikkerheden.
Det er så sket nu.
Der er kommet en rigtig god investering i SKAT – den er langt mindre, end hvad vi i Alternativet mener der skal til, bl.a. på grund af den interessante dialog, Liberal Alliances ordfører og Enhedslistens ordfører havde før om, hvad SKAT egentlig er for en størrelse i det danske samfund.
Der tænker vi jo, at det er meget vigtigt at huske på, at vi her fra Folketingets side bestemmer, hvad SKAT skal gøre, og SKAT er faktisk en dynamo, der gerne skulle hjælpe os alle sammen, og ikke nogen, vi skal være imod.
Vi skal bare finde en eller anden måde, hvorpå vi alle sammen bliver glade for at betale SKAT, fordi vi synes, at vi får en god service, der modsvarer den indbetaling og den investering, vi foretager her.
Dengang, da vi sad i forhandlingerne, kunne jeg ikke se, at man havde den forståelse hos regeringen.
Man havde i hvert fald ikke forståelsen eller viljen til at investere i SKAT.
Nu står vi et andet sted, og jeg har læst punkterne igennem igen, og der er enkelte steder, hvor jeg ikke er sikker på at vi faktisk øger retssikkerheden.
Der er også flere høringssvar, bl.a. fra Ernst & Young, der siger, at det her enkelte steder måske faktisk medfører en forværring af retssikkerheden.
Ja, det ved jeg ikke, men jeg læner mig også lidt op ad en udtalelse, som vores skatteminister kom med i en gennemgang her fra talerstolen for nogle uger siden.
Nogle gange skal man måske også kigge på lovforslagene og på, om vi skal insistere på at få dem splittet op og dermed fordoble antallet af lovforslag her i salen, eller skal vi prøve at sige, at vi kan være med i 80 pct. – og så skriver vi os i betænkningen ud af, at der er 20 pct., vi ikke er for – og så alligevel gå med.
Det er lidt der, jeg står lige nu.
Så jeg synes, det er meget, meget væsentligt at sige, at regeringen altså – siden vi havde de her retssikkerhedspunkter oppe i forhandlingerne – har sagt: Ja, vi skal investere massivt i SKAT.
Og det er blevet gjort.
Man har investeret massivt i nye medarbejdere.
Derfor kan vi også i langt højere grad end tidligere gå ind og sige, at nogle af de her initiativer ikke bare er glasur, men at der rent faktisk er blevet investeret i at få løst selve problemet nu.
Så de her symptombehandlinger, som det her langt hen ad vejen er set med vores øjne i Alternativet, er måske faktisk ved at være okay.
Jeg er stadig væk usikker, i og med jeg også husker den dialog, der var, om det adfærdskodeks, der skulle optimeres eller nyfortolkes i forhold til SKATs medarbejdere.
Det var noget af det, vi også sad og drøftede i de forhandlinger om vi godt kunne tage med, nemlig at vi faktisk lige løftede pegefingeren over for medarbejderne i SKAT og sagde, at man skulle arbejde på en ny måde, have en ny indstilling, når man arbejdede i SKAT.
Man skulle simpelt hen forbedre sig på nogle parametre.
Hvis der var et eller andet, man ikke gjorde godt nok i dag, skulle vi her fra politisk hold sige: Nu skal vi altså have en ny kultur.
Der synes jeg vi savnede at tage et politisk ansvar og sige: Måske er det også de rammer, vi har opstillet, for, hvordan skattemedarbejderne skal arbejde, der gør, at det er lidt svært som medarbejder at efterleve den kultur, vi gerne vil have de efterlever.
Men alt i alt er vi meget positive over for det her forslag.