runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2019-01-11:
Uden i øvrigt at være dataekspert eller kende ret meget til lovgivningen på området synes jeg det ville være en glimrende idé.
Vi ved jo godt, at der er sider, hvorpå der ligger nogle ting, som, hvis de kom ind i Danmark, overhovedet ikke ville få lov til at blive solgt – det tror jeg faktisk vi alle sammen ved – men som forbrugerne alligevel køber.
Erling Bonnesen (V), 2019-01-11:
Tak for det.
Det er meget vigtigt, at man som forbruger og køber af legetøj kan have tillid til, at det legetøj, man tager fra hylderne, er i orden, at man trygt kan købe det, tage det med hjem, give det væk til sine børn osv. og bruge det.
Vi udsættes dagligt for kemi i mange sammenhænge – fødevarer, tøj, elektronik og legetøj, som er det, vi snakker om i dag.
Kemi har en masse fordele, når man ser på det fra den side, som er uundværlige i et moderne samfund, men når vi bruger kemiens mange egenskaber, skal vi også være sikker på, at den ikke er skadelig.
I det beslutningsforslag, som vi behandler her i dag, foreslås det af Enhedslisten, at obligatoriske indholdslister for kemi i legetøj skulle indføres, og argumentet skulle være, at det så ville gøre det nemmere for danske forbrugere at fravælge legetøj, der skulle indeholde farlig kemi.
For det første vil indholdslister jo kun sige noget om selve indholdet i legetøj, men ikke noget om, hvor meget der afgives af stoffer fra det, hvilket er det afgørende i forhold til forbrugersikkerheden.
For det andet vil det for langt de fleste forbrugere uden indgående kendskab til det være svært at navigere i de her lister over de mange forskellige stoffer og deres eventuelle skadelighed.
Dermed vil indholdslister mere være en kilde til forvirring end til oplysning, og det vil også rykke rundt på ansvaret og placere det et helt forkert sted, nemlig hos forbrugerne, og det er ikke den vej, vi skal.
Vi skal kort og godt kunne købe legetøj fuldstændig uden bekymring for børnenes sikkerhed, og det er myndighedernes opgave at sikre, at producenter og importører overholder lovgivningen, så der slet ikke kommer legetøj med skadelig kemi på hylderne.
Fokus bør derfor hellere være på kontrol og kortlægning af de kemiske stoffer, for på den måde sikrer vi bedst forbrugersikkerheden.
Øjvind Vilsholm (EL), 2019-01-11:
Nu nævner ordføreren igen, at det vil være at flytte ansvaret for at undersøge legetøjets farlighed over på forbrugerne, hvis man laver indholdsfortegnelser.
Det nævnte ministeren også.
Føler ordføreren sig også ansvarlig over for de fødevarer, som ordføreren køber?
Der er jo også indholdsfortegnelser på.
Erling Bonnesen (V), 2019-01-11:
Generelt har vi i Danmark en meget høj forbrugersikkerhed, en meget høj standard.
Nu nævner spørgeren fødevareområdet: Der er vi jo også blandt de lande, der har den højeste grad af fødevaresikkerhed, den højeste grad af fødevarekontrol, den højeste grad af fødevarekvalitet, så også på fødevareområdet føler jeg mig meget tryg.
Øjvind Vilsholm (EL), 2019-01-11:
Jeg vil lige gøre ordføreren opmærksom på, at vi jo ikke kun taler om de stoffer, der er forbudte, vi taler jo også om stoffer, der er tilladte, men som nogle ikke kan tåle, altså på linje med det, vi taler om på fødevareområdet.
Der kan jo være gluten, der kan være laktose, der kan være mange ting, som enkelte ikke kan tåle.
Tilsvarende er der jo også på kemiområdet og på kosmetikområdet det samme, så kunne ordføreren ikke se en god pointe i at give forbrugerne mulighed for at se, hvad der er i produkterne, sådan at de kan undgå de af legetøjsprodukterne, som indeholder noget, som lige netop deres barn ikke kan tåle?
Erik Lund (KF), 2019-01-11:
Nej, jeg tror igen, som flere ordførere har sagt heroppefra, at når man går ned og køber legetøj til sine børn og børnebørn – jeg har også oldebørn, det kan også være, at jeg køber noget til dem – og hvis man så der skal have en liste for at finde ud af, hvad der er ulovligt, så kan man finde ud af det; men der er også lovlige stoffer, og hvor meget udleder de?
Det tror jeg vil være et kæmpe arbejde for forældrene.
Derfor vil vi hellere have den kontrol, der er i dag, og måske intensivere den for at finde ud af, hvor meget de lovlige stoffer udleder, for det er udledningen, der er vigtig.
Det er ikke så meget, om der er et lovligt stof i, og hvor meget der er, men det er udledningen, der er vigtig, så det ikke kommer til at skade børnene.
Vi er tilhængere af en kontrol, og ellers er det noget, som vi i EU-regi må fokusere på, nemlig om vi kan gøre det her endnu bedre og få en endnu større sikkerhed for, at vores børn ikke kommer til skade, når de leger med deres legetøj.
Øjvind Vilsholm (EL), 2019-01-11:
Jo flere gange jeg hører det, jo mere har jeg svært ved at forstå, at forbrugerne skulle blive forvirrede og belastede af, at der sidder en mærkat på legetøjet, hvor der står andet, end at det ikke må sluges.
Jeg tænker, at langt de fleste vil købe legetøj uden at kigge, men den interesserede forbruger vil kunne blive klogere.
Jeg må bare sige, at jeg ikke forstår, at flere ordførere og ministeren vil afholde forbrugerne fra den mulighed.
Erik Lund (KF), 2019-01-11:
og så må man få et svar ad den vej.
Lea Wermelin (S), 2019-01-11:
Men jeg synes, at det, der gør, at man ikke bare lige kan sige, at der også er andre områder, hvor der kan være svipsere, er det omfang, vi kan se i den undersøgelse, som jeg også refererede til oppe på talerstolen, hvor vi kan se, at hvert femte stykke legetøj i Europa, altså ifølge den her europæiske undersøgelse, indeholder hormonforstyrrende stoffer.
Det er jo et omfang, der er rigtig stort.
Og det er ikke det samme, som at der ikke godt kan være noget i fødevarer, som ikke skal være der, men det er jo et pres på producenterne, hvor man siger: Hov, hov, vær nu opmærksom på, hvad der er i de her produkter, og du står til ansvar for, hvad du har skrevet på den liste.
Så kan ordføreren ikke prøve at gøre os klogere på: Hvad er i ordførerens øjne forskellen på fødevarer og kosmetik, hvor man jo skal deklarere, og så legetøj, som netop handler om børn, der er så sårbare?
Øjvind Vilsholm (EL), 2019-01-11:
Jeg tænker, at der skal man nok være heldig.
Men hvordan kan det være, at det så ikke er tilstrækkeligt på fødevare- og kosmetikområdet?
Lea Wermelin (S), 2019-01-11:
Vi ser jo gerne, at man laver den her varedeklaration, men selv om vi ikke kan få Konservative til at være med til det, er vi sådan set indstillede på at bruge andre værktøjer.
Vi vil sådan set også gerne gribe efter at give danske forældre en større tryghed i forhold til de produkter, man kan købe i Danmark.
Så når ordføreren siger, at der måske skal intensiveres på kontrollen, vil jeg da gerne kvittere for det og i forlængelse af det spørge ordføreren, om det så betyder, at vi i fællesskab kan bede ministeren om at indkalde os til forhandlinger, så vi kan tage hul på at se på, hvordan vi kan styrke kontrollen på det her område.
Carsten Bach (LA), 2019-01-11:
Som jeg var inde på før i forbindelse med et tidligere spørgsmål, mener jeg, at der er en ret stor forskel på legetøj og på kosmetik skråstreg fødevarer.
Fødevarer er jo noget, vi decideret indtager, og kosmetik er noget, vi i hvert fald i langt overvejende grad påfører huden, og derfor er der nogle strenge regler for det, og det synes jeg da er helt naturligt.
Når vi snakker om legetøj, produkter af plastik, træ, metal osv., er det en anden kemi, der gør sig gældende.
Det er en form for afdampning fra de her konkrete produkter, der er afgørende for sundhedsrisikoen i det, og derfor er der en stor forskel, og derfor er der også en forskel på regelsættet.
Det afspejles jo i de EU-regler, der er på området, som jeg mener er det, der beskytter forbrugerne langt, langt bedst i den her situation.
Trine Torp (SF), 2019-01-11:
Jeg vil starte med at sige, at jeg deler ordførerens holdning om, at indsatsen mod farlig kemi jo ikke er løst ved at lave varedeklarationer.
Men jeg får alligevel lyst til at udfordre den argumentation, som ordføreren bruger i forhold til varedeklarationer, altså det her med, at borgerne ikke har brug for at få sådan en lang liste.
Altså, hvornår er det blevet et liberalt synspunkt, at det er staten, der skal afgøre, hvad borgerne har gavn af at vide og brug for at høre?
Carsten Bach (LA), 2019-01-11:
Forbrugerinformation er altid godt, men for meget af alt kan jo også være skadeligt.
Men jeg mener faktisk, at lige præcis i et, kan man sige, liberalt demokrati som det, vi lever i, er det statens og myndighedernes ansvar, at det, borgerne og forbrugerne kan hive ned fra hylderne i butikkerne, er af en beskaffenhed, sådan at man trygt og roligt kan tage det med hjem til sine børn, og at ens børn kan lege med det, og at man i et liberalt samfund som det danske så kan have den tryghed.
Jeg mener, at det helt naturligt ligger hos staten, og jeg er af den helt klare overbevisning, at hvis vi kommer ind i et paradigme, hvor man, hver gang man skal tage et produkt ned fra hylden i supermarkedet, hvad enten det er legetøj eller fødevarer eller kosmetik, er tvunget til nøje at skulle læse en varedeklaration eller en indholdsliste igennem, så flytter vi måske ikke direkte ansvaret, men det vil i hvert fald skabe en større usikkerhed om ansvarsfordelingen.
Trine Torp (SF), 2019-01-11:
Jeg er helt enig i, at det er statens opgave at sikre, at vi ikke skal udsættes for farlige ting.
Men det er faktisk slet ikke det, det handler om.
Det handler om retten til at kunne vælge ting til og fra på baggrund af information.
Det er jo en mulighed, man giver folk, for at kunne læse, hvad der er i det produkt.
Hvordan kan man som liberal være uenig i, at folk skal have de muligheder?
Carsten Bach (LA), 2019-01-11:
Jamen jeg er jo som udgangspunkt heller ikke uenig i, at information til forbrugerne er godt.
Men som jeg også sagde før, kan for meget information også bevirke, at vi kommer ind i et paradigme, hvor der er usikkerhed omkring, hvem der egentlig har ansvaret for, at det, der står på hylden, er trygt og sikkert for den enkelte forbruger, ligegyldigt om man har den ene eller den anden form for allergi eller ej.
Og det er den balance, jeg helt klart mener bliver varetaget bedst ved at lave fælleseuropæiske regler, sådan at forbrugerne overalt i Europa kan være sikre på, at det, man køber, hvad enten det er legetøj eller andet, er helt trygt og sikkert.
Christian Poll (ALT), 2019-01-11:
Tak til Enhedslisten for det her spændende forslag.
I min ideelle verden behøvede vi slet ikke nogen deklarationer, fordi der ville vi kunne stole fuldt og fast på, at der intet er, som påvirker os som mennesker og heller ikke naturen, i noget som helst produkt, vi har med at gøre.
Men desværre står vi jo et andet sted i den virkelige verden.
I den virkelige verden har vi gang i et kæmpemæssigt kemikalieforsøg, som har kørt i nu to generationer.
Vi har 200.000 kemikalier i omløb, vi kender ganske få af dem rimelig godt, lidt flere kender vi halvgodt, og rigtig mange af dem kender vi meget lidt til.
Derfor er det nødvendigt at have forskellige strategier til, hvordan vi får indsigt i, hvad vores produkter indeholder, og hvordan vi kan undgå de stoffer, som er farlige i en eller anden grad.
, fordi der har vi med påvirkning af børn at gøre, og børn er mennesker i fysiologisk udvikling, det vil sige, at de er mere følsomme over for de kemikalier, som de kan blive påvirket af
Når vi så har en situation, hvor vi har gentagne fund af problematiske, farlige stoffer i legetøj, så mener jeg at vi står i en ganske særlig situation.
Og der har det her forslag en rolle at spille, men det har også en bagside.
Bagsiden består i, at jo mere man deklarerer, desto mere kan vi som forbrugere nemt få en følelse af, at det er vores eget ansvar at købe noget, hvorpå der ikke står, at det er giftigt.
Den tendens er jeg som sagt ked af.
Det bør være sådan, at vi kan stole på, at de produkter, vi kan købe, er i orden.
Fordelen ved det her forslag er, at det fokus, det sætter på virksomheder, der skal markedsføre de her produkter, tvinger dem til at have styr på, hvad der er i deres produkter, og derfor er jeg sådan set lidt med på det her forslag.
Jeg er ikke afvisende over for det.
Sagen er i forhold til legetøjssituationen, at der skal meget, meget mere til.
Vi skal kigge på håndhævelsen.
Vi skal kigge på strafferammen.
Jeg tror, vi skal ind og se på større bøder, fordi virksomhederne åbenbart ikke bruger ressourcer nok på at finde ud af, hvad der er i deres produkter.
Det kunne også være, at der i en periode er en slags anmeldepligt med hensyn til legetøjsprodukter, og at vi måske skal kigge på, at man, når der er gentagne overskridelser fra et firmas side, går ind med meget høje bøder eller med en slags karantæneordning fra at agere på markedet og den slags ting.
Det viser, synes jeg, at det her er en ret alvorlig sag.
Så Alternativet er bestemt ikke afvisende over for det her forslag.
Vi vil meget gerne gå ind i en konstruktiv dialog og et samarbejde om at lave en god beretning.
Men vi mener, at det er et lidt svært forslag, fordi det har både fordele og ulemper, som kan være svære at have med at gøre.
Øjvind Vilsholm (EL), 2019-01-11:
Tak for den overvejende positive indstilling til forslaget.
Jeg bliver lidt nysgerrig på det med ulemperne.
Jeg er med på, at hvis vi levede i en ideel verden, behøvede vi ikke indholdsfortegnelser på noget som helst, for så var der ikke noget, der var farligt.
Jeg var lige ved at sige, at selv naturen jo nogle gange er lidt farlig, for der kan være ting, som vi ikke kan tåle.
Så jeg kan ikke se forhindringen i det, for forbrugerne får adgang til en viden, som de kan vælge at se på eller lade være.
Det er, som når man køber ind, for ikke engang jeg ser på indholdsfortegnelserne på fødevarerne, hver gang jeg køber ind.
Så jeg kan ikke helt se de negative konsekvenser i sådan et forslag her.
Nej, og sådan er der så meget.
Nu har vi det her, som vi kan gøre, så jeg tænker, at vi nok finder ud af at arbejde videre på det.
Jeg håber da også, at ordføreren kan overbevises om, at det vil være en god idé at udfordre EU lidt på det her punkt.
Som vi også var inde på tidligere i debatten, er der jo nogle lande, der går foran, og det kan faktisk gøre, at resten af EU følger med.
Så kunne ordføreren være så elskværdig at være positivt stemt?
Christian Poll (ALT), 2019-01-11:
Det er præcis det, jeg mener med gerne at ville være positiv til samarbejdet om en beretning på den her sag, som kan skubbe til noget, og det er jo det, vi må finde ud af i udvalgsarbejdet.
Trine Torp (SF), 2019-01-11:
Tak for det.
Tak til Enhedslisten for at fremsætte forslaget.
Jeg synes, det har været en rigtig interessant debat, vi har haft, og vi er i virkeligheden også kommet meget bredere rundt om den her problemstilling end lige det, som beslutningsforslaget adresserer.
Det er måske også ret sigende for, hvor vi står henne i forhold til beslutningsforslaget, nemlig at det her er ret bredt, og at vi faktisk godt kunne tænke os at gøre en effektiv indsats i forhold til den her problemstilling.
Ministeren bør derfor efter vores mening tage kontakt til Kommissionen og ministerkolleger i andre lande med henblik på at sikre, at sådan et forslag støttes i flere lande og fører til en fremsættelse af et formelt forslag fra Kommissionens side til vedtagelse af medlemslandene.
Det nytter nemlig efter vores opfattelse ikke meget at pålægge importører eller detailhandlen i Danmark det her krav, og det er vist heller ikke det, tænker jeg, som Enhedslisten foreslår.
Til gengæld synes jeg, at Enhedslistens forslag mangler den strategiske dimension, nemlig hvordan vi egentlig fremmer regelændringer i EU.
Det kunne jo ske, ved at der faktisk er et flertal blandt landene, som kunne vedtage det.
Vi vil derfor også under udvalgsarbejdet stille spørgsmål om en egentlig virksomhedsbaseret kontrolindsats, i håb om at Folketinget kan blive enige om en målrettet indsats mod den rådne del af branchen.
Produktindsatsen er sådan set fin nok, og den gode del af branchen reagerer prompte, når der findes noget skidt, og det synes jeg også vi skal anerkende.
Men vi skal jo være ude efter dem, som er ligeglade, det er også pointen.
Jeg mener også, at vi skal øge kontrollen med produkter sendt til danske forbrugere fra udenlandske netbutikker, og det involverer et noget større arbejde, end det her forslag adresserer, det er jeg godt klar over, men jeg synes, det er mindst lige så vigtigt, når man tager i betragtning, hvordan folks indkøbsvaner udvikler sig i øjeblikket.
Det kræver en regering, der vil arbejde aktivt i EU over for medlemslandene, og det kræver en målrettet aktion mod de brodne kar, som der er, og så kræver det en indsats over for netsalg.
Derfor støtter vi ikke forslaget, som det ligger nu, men vi vil rigtig gerne være med til at lave en beretning, hvor vi kommer lidt rundt om alle de nødvendige tiltag, som vi ser det.
Erik Lund (KF), 2019-01-11:
Tusind tak for det.
Legetøj må ikke indholde og afgive kemiske stoffer i sådanne mængder, at det er skadeligt for børn, der leger med legetøjet.
Når Enhedslisten nu fremsætter et beslutningsforslag om krav om obligatorisk indholdsliste for legetøj, kan det ved første øjekast se ud som et godt forslag, der skal sikre, at vores børn ikke kommer til skade, når de leger med deres legetøj.
Men ved nærmere eftertanke er forslaget nok ikke noget, der på nogen måde vil sikre, at børn ikke kommer til skade, når de leger med deres legetøj.
Som det er sagt flere gange heroppefra, er reglerne for legetøj for det første totalt harmoniserede i EU, hvilket betyder, at vi ikke kan udstede nationale regler på området.
For det andet må vi også sige, at det legetøj, der sælges i dag, skal være lovligt.
Skal det være på hylderne, skal det være lovligt.
Da legetøj i dag skal være sikkert og lovligt, vil en obligatorisk indholdsliste derfor kun indeholde nogle lovlige stoffer.
Man vil på en sådan liste ikke skrive, hvis et stykke legetøj indeholder ulovlige stoffer.
Derfor vil det ikke være nogen tryghed for forældre, der køber legetøj til deres børn.
Ansvaret for, at et legetøj ikke indeholder og afgiver kemiske stoffer i sådanne mængder, at det er skadeligt for børn, ligger hos producenterne og importørerne og ikke hos de forældre, der køber legetøj til deres børn.
Det er derfor vores opgave at sørge for, at vi har en god kontrol med, at produkter på markedet er lovlige.
Konservative kan ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Lea Wermelin (S), 2019-01-11:
Nu kan jeg se, at ordføreren har taget det grønne slips på – måske i dagens anledning, hvem ved.
I hvert fald siger Konservative, at de gerne vil være den grønne stemme i den blå blok, og det forpligter jo også til at levere dér, hvor vi kan se, at der er udfordringer.
Og der er udfordringer på det her område.
Det er jo også det, vi har diskuteret her i løbet af debatten.
Der bliver desværre fundet for mange eksempler på, at den lovgivning, vi har, bliver overtrådt, og de krav til producenterne, vi har, ikke bliver overholdt.
En ting er, at man ikke kan bakke det forslag, der ligger på bordet, op, som det er nu, men det forhindrer jo sådan set ikke, at vi kan gøre noget mere, så jeg vil egentlig bare spørge ordføreren: Hvad er Konservatives svar på, hvordan vi kommer den utryghed i møde?
Hvad skal vi gøre, for at forbrugerne føler, at det er trygt at købe legetøj i Danmark?
Erik Lund (KF), 2019-01-11:
Vi skal gøre det, som vi gør i dag.
Vi skal måske intensivere det endnu mere.
I den stikprøvekontrol, der er, bliver der fundet ting.
Det burde man ikke gøre, men man finder ting.
Den stikprøvekontrol må vi intensivere, og så må vi sørge for, at når der er legetøj på hylderne, hvor man finder det her, skal det fjernes.
Jeg ser det helst ikke være der.
Christian Poll (ALT), 2019-01-11:
Det handler om, at det vil være et ret bøvlet forslag at få gennemført, og det er bl.a., fordi det her område er totalharmoniseret i EU, og når man sammenligner det med effekten af at få det gennemført, bliver jeg lidt forbeholden.
Jeg tænker, om vi kunne bruge kræfterne bedre, og derfor har jeg også, da ministeren var på talerstolen, spurgt, om man kunne gøre mere ambitiøse tiltag på det her område.
Men som sagt er vi ikke afvisende; vi synes bare ikke, det er det første og vigtigste, vi ville gøre i den her sag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2019-01-11:
Tak for det meget korte, men præcise svar, og jeg håber selvfølgelig, at Alternativet vil bruge sin indflydelse og gøre den gældende over for de noget nølende socialdemokrater og Enhedslistefolk.
Jeg har haft lidt svært ved at hive et svar ud af disse partier.
Derfor er det glædeligt, at Alternativet svarer så klart.
Det ville jo være fint, hvis vi havde et sammenhængende forløb – eller i hvert fald gav mulighed for det – fra 1. til 8. klasse i billedkunst.
Så tak for det korte svar.
Det var en fornøjelse.
Marianne Jelved (RV), 2019-01-11:
Før sommerferien sidste år forhandlede vi i folkeskoleforligskredsen om, hvordan vi kunne få mere praksisfaglighed ind i folkeskolen, især på mellemtrinnet og i udskolingen.
Det lykkedes, og det var vi rigtig, rigtig glade for.
Det er faktisk noget, vi har arbejdet for på mange fronter igennem vores historie.
Nu lykkes det altså.
I virkeligheden har vi en ambition i Det Radikale Venstre om, at en tredjedel af timerne udgøres af humanistiske fag, en tredjedel af naturvidenskabelige fag og en tredjedel af praktisk-musiske fag.
Det er et papir, som vi har lavet for par år siden, som er partiets politik på det her område, og det er visioner, som vi gerne arbejder for.
Vi kan godt konvertere nogle dansktimer til noget andet.
Og det vil vi meget gerne diskutere i forligskredsen.
Så vi er åbne over for det skridt, der tages her.
Vi er meget glade for, at skridtet bliver taget.
Vi var meget glade over den aftale, vi lavede i fællesskab med forligspartierne før sommerferien, hvor der var enighed om det, vi nåede frem til, og som fremgår af det her lovforslag.
Og vi mener helt klart, at det er vigtigt, at vi skaber en skolehverdag, hvor man mere tager udgangspunkt i det praktiske end – som man meget ofte gør – i en bog, der bygger på nogle teorier, hvad der kan være vanskeligt for nogle elever at håndtere.
Så den åbne skole, den varierede skoledag, udgangspunkt i den praktiske hverdag omkring skolen, på naturområdet og i forbindelse med virksomheder, kunst og kultur osv. er en meget stor målsætning for os.
Hensigten er at gøre det bedre og muliggøre, at alle børn oplever succes ved, at man også tager udgangspunkt i det praktiske omkring skolen og dens hverdag.
Så det her er et skridt, og selv om det måske er et lille skridt, er det et meget vigtigt skridt, vi har taget her, for at bryde nogle af de barrierer, der har været for at bidrage til at parallelisere vigtigheden af de praktisk-musiske fag og de mere teoretiske fag, som er i skolen.
Så vi støtter det her.
Alex Ahrendtsen (DF), 2019-01-11:
Det er rart, at man på venstrefløjen nu kan tælle både Alternativet og Det Radikale Venstre med som tilhængere af, at billedkunst også skal være et fag i 6. klasse.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Hvor vi så skal finde timerne, kommer an på de kommende forhandlinger.
Men jeg vil bare sige en indledende tak for, at fru Marianne Jelved så klart har tilkendegivet, at billedkunst selvfølgelig også skal findes i 6. klasse.
Jeg håber selvfølgelig, at fru Marianne Jelved vil gøre sin indflydelse gældende over for et noget fodslæbende Socialdemokrati i disse forhandlinger.
Tak for det.
Marianne Jelved (RV), 2019-01-11:
Jeg har så til gengæld også sagt, hvordan jeg vil frembringe det resultat, nemlig ved at konvertere nogle andre fags timer til eksempelvis billedkunst.
Det er vi helt åbne over for.
Nu taler jeg om det, jeg kalder de teoretiske fag, men jeg mener altså de humanistiske og naturvidenskabelige fag, og de er også er vigtige i skolen, og det er ikke for at underkende betydningen af dem, men vi har indtryk af, at der er for mange, og at de er overdimensioneret i forhold til de praktisk-musiske fag.
Vi så gerne en konvertering den vej rundt, og det vil vi gerne arbejde for.