runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marcus Knuth (V), 2016-06-02:
Jeg ville være glad, hvis jeg kunne høre ordførerens syn på, hvorfor det er forkert at integrationsvurdere et barn.
Lad os sige, at myndighederne vurderer, at her er en person, som ikke vil falde til, som ikke vil blive integreret i Danmark, som har bedre af at være i hjemlandet i forhold til tilhørsforhold, er det så ikke en bjørnetjeneste at gøre barnet at hive det til Danmark, hvis det er sådan, at man vurderer, at barnet ikke vil blive integreret i Danmark?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-06-02:
For det første tror jeg på, at børn kan integreres.
Altså, jeg synes faktisk, det er en latterlig påstand, at f.eks. et 8-årigt barn ikke kan integreres, at der skal kunne sidde embedsmænd at vurdere og kigge på et 8-årigt barn og sige: Vi kan vurdere, at dette barn aldrig vil kunne blive integreret i Danmark.
Altså, jeg synes, påstanden er latterlig.
Typisk vil de her sager dreje sig om f.eks. en dansk mand eller kvinde, som finder en udenlandsk ægtefælle, og hvis man siger til den danske mand: Du må gerne få sin brasilianske kone til Danmark – så mener jeg også, at den brasilianske kones eventuelle børn skal have lov til at følge med, fordi børn skal have lov til at være sammen med deres forældre.
Dan Jørgensen (S), 2016-06-02:
Det er sådan set ikke derfor, vi gør det.
Vi gør det for at skabe et incitament til at søge så tidligt som muligt.
Så når der er den her grænse på 8 år, kan man sige, at det da er klart, at jo tættere på det ottende år, du søger, jo større chancer har du for at få nej, og det skal modvirke, at man f.eks. lader et barn blive i Somalia eller Thailand eller andre steder indtil det fjortende år, eftersom det selvfølgelig er meget, meget vanskeligere at integrere, jo ældre barnet er – specielt hvis der har været tale om en sådan meget rigid og striks opdragelse i et patriarkalsk samfund med andre kulturer og værdier end vores egne.
Ja, det er muligt, men nu argumenterer ordføreren jo for at ophæve integrationsvurderingen i det hele taget, og så er det bare, jeg siger: Hvordan vil ordføreren undgå, at eksempelvis en somalisk far sender sit barn til Somalia på en genopdragelsestur, altså i genopdragelsesøjemed, og sørger for, at barnet er i Somalia, indtil det barn fylder 14 år?
Altså, det var jo en af grundene til, at man oprindelig indførte det her kriterie.
Hvordan vil man undgå det, hvis ikke man vil have en integrationsvurdering?
Josephine Fock (ALT), 2016-06-02:
Jamen det vil jeg undgå på den måde, at jeg igen vil se på, hvad det er, som er vigtigt i forhold til den person, der bor her i Danmark.
Altså, når jeg snakker om at afskaffe integrationsvurderingen, er det i forhold til barnet.
Jeg har den holdning, at hvis du har et barn på 6, 8 eller 10 år, er det integrerbart i Danmark.
Kristian Jensen (V), 2016-06-02:
Jeg ville rigtig gerne have den der krystalkugle, der gjorde, at jeg kunne spå om, præcis hvornår der er en situation, der gør, at et flertal af EU-lande er klar til at flytte sig, eller at alle EU-lande er klar til at flytte sig i takt.
Den krystalkugle har jeg desværre ikke.
Men jeg kan sige noget om, hvad det er for nogle forudsætninger, der skal være på plads.
Der skal være en forudsætning på plads, hvor både Israel og Palæstina viser et større engagement i deres egen fredsforhandlingssituation, for vi har været klar længe og er fortsat klar både fra dansk side og fra EU's side med støtte og hjælp til at assistere og opbygge både en sikkerhedsstruktur, der stiller Israel tilfreds, og en statsopbygningsstruktur, der stiller Palæstina tilfreds.
Men det kræver, at de to parter i højere grad selv er klar til at komme ind til forhandlingsbordet end det, vi ser lige nu.
Martin Lidegaard (RV), 2016-06-02:
Jeg er faktisk enig med udenrigsministeren i, at hvis det skal batte noget med en anerkendelse af Palæstina, er det i EU, det skal ske, og at EU skal anvende det i deres forhandlingsposition over for parterne.
Og man skal ikke bare skal spille ud med en unilateral anerkendelse, for så forspilder man nærmest en chance, lidt ligesom Sverige har gjort, og gør det meget sværere at komme ind og påtage sig en konstruktiv rolle i drøftelserne.
Så mit spørgsmål til udenrigsministeren er sådan set – for mit indtryk er, at sådan er der mange partier der har det i Folketinget – om der kunne være basis for, at vi prøver at lave en fælles beretning på basis af det her beslutningsforslag, hvor vi forhåbentlig kan samle et bredt flertal i Folketinget, der ligesom præciserer, hvad Danmarks position i EU så er.
For hvis EU, om jeg så må sige, er det sted, hvor arenaen er lige nu, kunne det måske være interessant at komme lidt nærmere på, hvad den danske position i EU så er og skal være.
Kristian Jensen (V), 2016-06-02:
Jeg synes, det er et konstruktivt forslag, at vi skal prøve at kigge på, hvad vi i fællesskab kan samle os om i en beretning.
Altså, nu står vi her ved en første behandling på den almindelige mødeplans næstsidste mødedag, og derfor giver det ikke den samme mening sådan at følge op med en almindelig udvalgsbehandling og en anden behandling på et eller andet tidspunkt, som det gør at prøve at se, om vi kan samles om en beretning.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-06-02:
Nu handler det her jo ikke bare om, at demokrati kan være svært.
Så er det, vi jo må sige: Hvor er tostatsløsningen henne?
Så det var ikke bare om, hvor svært demokrati er, men om det egentlig afskaffer hele den løsning, vi går og snakker om at vi gerne vil have.
Men i forhold til det der med EU: Hvor mange lande skal så gå med?
Altså, skal vi have overbevist samtlige EU-lande, før vi kan anerkende Palæstina?
For det har jo netop lange udsigter.
Der er jo lande, der vil gå den direkte modsatte vej, så kommer vi ikke til at foretage os noget, før vi har samtlige EU-lande med på den her agenda?
Martin Lidegaard (RV), 2016-06-02:
Tak for det tilsagn.
Men så er det i direkte forlængelse af det tilsagn selvfølgelig naturligt at spørge, hvad regeringen tænker at Danmarks position i EU så kunne være.
Kristian Jensen (V), 2016-06-02:
Jeg tænker, at vores position vil være det, man på engelsk kalder for an honest broker, altså at vi hverken har forlovet os med den ene side eller med den anden side, men prøver at få samlet de ting op og påpeger både over for Israel og Palæstina, hvor knasterne er på hver deres side.
For det er, som der står i Bibelen: Du ser splinten i din broders øre , men ikke bjælken i dit eget øje.
Og det er virkelig det, der er problemet i øjeblikket: Man er så fokuseret på de fejl, man kan finde hos modparten, at man slet ikke ser de kæmpe udfordringer, man har hos sig selv.
Der kan vi godt være med, og vi kan være med til at skubbe på og forme EU's holdning til, hvordan man kommer videre i den her sag.
Jeg tror også, det er en af grundene til, at vi er blevet indbudt til at deltage i den anden af de to drøftelser i Paris.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-06-02:
Jeg tror, at de fleste af os netop kan se de store udfordringer, der er i situationen dernede lige nu.
Uenigheden er så om, hvordan vi kan hjælpe videre.
Det, der jo bekymrer mig, er, at man med den politik, vi ser gennemført, specielt, som ordføreren var inde på, i område C og med de bosættelser, der foregår i Østjerusalem, faktisk er i gang med at tage tostatsløsningen af bordet. Den er fysisk meget svær at se gennemført.
Der ønskes forhandlede løsninger, og der er blevet forhandlet i mange år, men hvornår er det, vi skal agere på en anden måde?
For det virker jo ikke, som om noget af det, der bliver gjort udefra, har nogen som helst effekt i positiv retning.
Så hvornår er det, vi skal dykke ned i den diplomatiske værktøjskasse og sige: Lad os tage noget andet op, og lad os gøre noget?
Vi står på et tipping point lige nu.
Hvis politikken fra Israel med bosættelserne fortsætter, er vi et helt andet sted henne.
Så er det nogle helt andre drastiske løsninger, der skal til.
Nick Hækkerup (S), 2016-06-02:
Vi skal gøre noget, når der er grund til at tro, at det kan virke, og at det ikke bare er egen hjemlig intern balsamering.
Vi skal gøre noget, når der er grund til at tro, at det kan virke.
Det var præcis det, jeg sagde om, hvornår den rette tid og måde er.
Så vi skal gøre noget, når der er en mulighed for, at anerkendelse kan få reel indflydelse på arbejdet for at nå en tostatsløsning, og vi skal gøre det sammen med nogle andre, sådan at der er forhåbninger for, at det kan have gennemslagskraft.
En ensidig dansk anerkendelse nu vil bare være en spildt strategisk mulighed.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-06-02:
Tak for det.
Jeg beklager forsinkelsen.
Det er svært at skulle så mange ting på én gang i de her dage.
Jeg tror, jeg har det som den foregående ordfører – og sådan har Radikale Venstre haft det, også gennem de år, hvor der har været forskellig lovgivning – nemlig at børn har ret til at være sammen med deres forældre, når det er i barnets tarv.
Og det er også en vurdering, der lægges ind her.
Derfor er vi rigtig glade for det ændringsforslag, som flere partier har været med til at stille, nemlig at hæve aldersgrænsen til 8 år, men er selvfølgelig kede af, at det her jo fortsat er en lovstramning, fordi 2-årsreglen udgår.
Jeg er med på, at det er det, som dommen udtaler, men det betyder også, at rigtig mange børn af forældre, der har været her i kort tid – børn, som tidligere kunne familiesammenføres med deres forældre i Danmark – nu også fremover skal integrationsparathedsvurderes.
Så det er vi kede af, og derfor stemmer vi imod lovforslaget.
Allermest, må jeg nu sige – og det er grunden til, at jeg går på talerstolen her ved andenbehandlingen – handler det om processen for det her lovforslag.
For det er så grundlæggende ting, som vi diskuterer og forandrer, og det gør vi altså på under 3 døgn.
I nogle af de svar, jeg har fået på mine spørgsmål, to for at være helt konkret, bliver der svaret, at en besvarelse af spørgsmålet ikke kan forekomme, da det ikke er muligt at indhente oplysningerne inden for de tidsmæssige rammer.
Det mener jeg faktisk nærmest er at gøre grin med folkestyret.
Vi kan ikke have sådan en proces.
Fordi det skal hastes igennem, stiller ministeriet sig til rådighed – og tak til alle de dygtige medarbejdere dér, der formodentlig har været på natarbejde; det er ikke dem, det handler om.
Det handler helt konkret om, at vi jo ikke kan lave noget fyldestgørende lovarbejde, når vi ikke kan få svar på helt grundlæggende spørgsmål om, hvordan tingene hænger sammen, når vi skal lovgive.
Det er altså under al kritik, at det her foregår.
Derfor vil jeg også opfordre til, at alle ordførere og partier overvejer, om ikke det var en mulighed at vente med tredjebehandlingen af det her lovforslag, indtil der har været en konkret høringsproces.
Det behøver ikke betyde, at vi starter forfra i næste samling, men at vi helt konkret udskyder tredjebehandlingen til august eller september – så snart den kan foregå, og der har været en mulighed for faktisk at få fyldestgørende svar på de spørgsmål, vi har stillet, og fyldestgørende høringssvar fra de mennesker, der ved noget om det, og som så vil få tid til at kommentere.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-06-02:
Tak for det.
Tak til udenrigsministeren.
Jeg synes selvfølgelig, at det er ærgerligt, at regeringen ikke kan bakke op om det her forslag.
Det siger sig selv, eftersom vi fra Enhedslistens side har været med til at stille forslaget.
Men jeg vil bare gerne høre udenrigsministeren, om jeg skal forstå udenrigsministerens tale sådan, at man fra dansk side nu aktivt vil bakke op om det franske initiativ.
Kristian Jensen (V), 2016-06-02:
Jeg skal gerne indrømme, at jeg til at begynde med var bekymret for det franske initiativ, for den første udlægning af initiativet var et forsøg på at gå uden om det fælles arbejde fra de 28 EU-lande og i højere grad sætte sig selv og andre lande i spil.
Den måde, det bliver lagt op på nu, og den måde, som både Laurent Fabius, daværende udenrigsminister, og den nuværende udenrigsminister lægger det op på, er et forsøg på at skabe en fornyet energi i forhandlingerne ved at få flere parter med til at lægge pres på.
Og jeg synes faktisk, at Frankrig har lavet en ganske glimrende model, som vi bakker op om, og det er også derfor, vi har takket ja til den invitation til at deltage i det senere af de to møder, der er planlagt.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-06-02:
Jeg synes, det er positivt, at regeringen bakker op om det franske initiativ, selv om det selvfølgelig er trist, at man ikke følger Sveriges eksempel og laver en selvstændig anerkendelse.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre fra udenrigsministeren: Hvad nu, hvis det franske initiativ ikke lykkes?
Hvad, hvis vi står i en situation, hvor det franske initiativ ikke kommer igennem, at der ikke bliver skabt en fredelig løsning?
Vil Danmark så, som en række andre EU-lande ser ud til at ville gøre, lave en selvstændig anerkendelse af Palæstina?
Kristian Jensen (V), 2016-06-02:
Det, der har været vores ønske, er, at EU i fællesskab agerede på det her område, fordi vi kan gøre mere sammen, end vi kan gøre hver for sig.
Og vi ved, at der i kredsen af EU-lande er forskellige holdninger.
Der er dem, som er meget for en anerkendelse, og dem, som er meget imod en anerkendelse.
Og så er der en midtergruppe af lande, der som Danmark siger, at sådan som Palæstina agerer i øjeblikket, er der ikke grundlag for at lave en anerkendelse.
Vi vil gøre, hvad vi kan for at holde sammen på den enighed, for vi tror på, at vi i fællesskab kan skabe størst muligt pres.
Og så vil jeg gerne advare imod, at man på forhånd siger, at hvis noget ikke lykkes, så vil vi vælge side til fordel for den ene part.
Det skaber nogle lidt skæve incitamentsstrukturer, inden man starter møderne.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-06-02:
Ministeren var inde på det her med den demokratiske grundstruktur i de palæstinensiske områder.
Jeg vil bare sige, at jeg jo har svært ved at se, hvordan man skulle kunne afholde et demokratisk valg nu, hvor er jo er en fuldstændig blokade af Gaza, og så har vi Vestbredden, der er i gang med at blive klippet væk fra Østjerusalem af bosættere.
Så vil et demokratisk valg ikke lige pludselig opsplitte en fremtidig palæstinensisk stat i mange små dele og dermed faktisk afskrive tostatsløsningen?
Det er i hvert fald min bekymring.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre om, er EU-vejen.
Altså, hvor længe skal vi blive ved med at gå og tro på, at der sker noget med EU-vejen?
Har udenrigsministeren viden om, at der er andre lande, der virkelig skubber på her, så vi ser en EU-anerkendelse inden for en overskuelig fremtid, eller er det lige så langt væk, som vi har gået og ventet allerede nu?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-06-02:
Jeg vil sige, at hvis det er det, der ligger til grund for, at man har truffet den her beslutning, er det stærkt bekymrende.
For det første kan det jo ikke diskuteres, om de her mennesker bidrager positivt.
Altså, det ved vi at de gør.
Det er der lavet undersøgelser af.
De her mennesker bidrager positivt; de er en overskudsforretning for den danske statskasse.
For det andet er det jo direkte forkert at påstå, at de her mennesker tager arbejde fra nogle.
Det skulle jo hvile på den præmis, at der er et bestemt antal job i en økonomi, som de her mennesker så kommer og tager for næsen af nogle andre.
Sådan virker en økonomi ikke.
Hvis det var sådan, skulle det jo have medført, at de reformer, vi har lavet, af f.eks. efterlønsordningen, bare skulle medføre øget arbejdsløshed, men det sker jo netop ikke.
Vi ser tværtimod en stærkt stigende beskæftigelse for de grupper, som ikke længere har adgang til efterlønsordningen.
Så hvis det er grundlaget, man har truffet beslutningen på, så er det et forkert grundlag, og så er man med til at skade dansk velstand og dermed dansk velfærd med den beslutning, som man nu tager.
Martin Henriksen (DF), 2016-06-02:
Jeg er ikke enig i, at de mennesker, der er kommet ind på greencardordningen, bidrager positivt rent økonomisk til det danske samfund.
Det er jeg ikke enig i.
Det er rigtigt nok, at de ikke har adgang til eksempelvis kontanthjælp, hvis de ikke har et arbejde, men de har jo fri adgang til resten af velfærdssamfundet i Danmark, og det har deres familie i øvrigt også.
Der er jo mulighed for, at man kan tage familien med på greencardordningen.
De har nemmere ved at få familien med på greencardordningen, end så mange andre udlændinge har, når de søger om familiesammenføring til Danmark, og de benytter sig jo også det danske velfærdssamfund.
Så er der jo også det at sige til det, at når der kommer mennesker hertil, som er parate til at tage ufaglært arbejde, så kan det jo også medvirke til, at der er nogle, som er på offentlig forsørgelse i Danmark – det kan være danskere, men det kan også være nogle af de indvandrere og deres efterkommere, der har været her i mange år – som bliver holdt uden for arbejdsmarkedet.
De mennesker betaler vi jo så for den offentlige forsørgelse af, så i den sidste ende mener vi ikke fra Dansk Folkepartis side at det her er en ordning der bidrager positivt til samfundsøkonomien i Danmark.
Dan Jørgensen (S), 2016-06-02:
Nu blev det hævdet, at der ikke har været høring, men der er jo en række høringssvar, bl.a. fra LO, som siger, at de støtter at afskaffe den her greencardordning, fordi den har ført til, at der er en lang række udlændinge, højtkvalificerede udlændinge, som kommer til Danmark og tager ufaglærte jobs.
Vil ordføreren ikke svare på, hvad man skulle sige til LO, hvis vi opretholdt greencardordningen?
Hvordan kan man forsvare, at højtkvalificerede ingeniører fra Bangladesh eller Indien kommer til Danmark og tager rengøringsjobs, budjobs, taxachaufførjobs, altså jobs, som kunne besættes af andre?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-06-02:
Jeg tror – det lyder det til – at vi grundlæggende i Socialdemokratiet og Radikale Venstre ser helt forskelligt på, hvordan jobskabelse foregår, og hvordan vi besætter job.
Der er jo en række krav i den greencardordning, vi har – en række krav til de mennesker, der kommer.
De skal tjene et bestemt beløb.
De skal arbejde i et meget højt antal timer for at kunne beholde det greencard.
Det betyder, at nogle, som, lige når de kommer, ikke kan få et job, der præcis svarer til deres kvalifikationer – de har måske ikke lært sproget endnu – tager indtil flere job.
Jeg tror godt, at ordføreren er klar over, at der vil være funktioner i Danmark, der ikke kan besættes, hvis ikke vi havde de mennesker til bl.a. at køre taxa om natten og andre ting indimellem.
Mit svar er jo, at vi skal gøre alt for, at de får job, der svarer til deres kvalifikationer.
Men der er ikke et bestemt antal job til rådighed i Danmark.
Det er ikke en stoleleg om job.
Vi skaber job ved at kunne besætte flere job, så virksomhederne har adgang til den kvalificerede arbejdskraft, de har brug for, lige når de har brug for den.
Dan Jørgensen (S), 2016-06-02:
Det skal jeg lige forstå rigtigt.
Ordføreren sagde ordret: Der er en række jobs, der ikke vil kunne besættes, hvis ikke vi har den her ordning.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-06-02:
Jeg kan da bekræfte, det gjorde jeg i min ordførertale, at Enhedslisten har fremsat et ændringsforslag til et forfærdeligt lovforslag, som gør det lidt bedre og redder de mennesker, der er her i forvejen i ellevte time.
Det bekræfter jeg, og det stemmer vi selvfølgelig for – det gjorde vi forleden dag.
Men jeg kan bekræfte, at jeg er uenig med hr. Finn Sørensens udlægning af Det Radikale Venstres politik, den foretrækker jeg at udlægge selv.
Vi går i høj grad ind for, at vi på det danske arbejdsmarked har ordentlige og regulerede forhold.
Det er noget af det, vi er kendt for i verden, fordi arbejdsmarkedets parter kan regulere det.
Vi har så ikke lovgivning for alting, bl.a. ikke for mindsteløn, men vi har regulerede, ordentlige forhold.
Det skal der også være, og det er der også krav til at mennesker med greencard opfylder.
Det er vi rigtig glade for i Radikale Venstre, og derfor svarer det jo ikke til den udlægning, som hr. Finn Sørensen lige gav.
Martin Henriksen (DF), 2016-06-02:
Jeg vil benytte chancen for at sige tak til Socialdemokraterne, tak til Socialistisk Folkeparti, og også tak til Enhedslisten for samarbejdet og opbakningen til det her lovforslag, som handler om at ophæve greencardordningen – og sådan set også tak for opbakningen til det forrige lovforslag, som handler om at hæve beløbsgrænsen.
Det er set med Dansk Folkepartis øjne en helt rimelig stramning af reglerne for udenlandsk arbejdskraft, og det er noget, som vi har arbejdet på en række år, så det er glædeligt, at det nu ser ud til at blive vedtaget her i Folketinget.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege – sådan ser vi på det fra Dansk Folkepartis side – at der godt under visse forudsætninger må komme udenlandsk arbejdskraft til Danmark, men selvfølgelig kun, hvis vi har brug for den udenlandske arbejdskraft.
Hvis ikke engang den forudsætning er på plads, er det jo tudetosset at begynde at hente udlændinge til Danmark for at arbejde, hvis vi dybest set ikke har brug for den arbejdskraft, som de kan levere.
Derfor skal vi lukke ordningen ned, og vi ser frem til, at greencardordningen bliver ophævet pr. 10. juni i år.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-06-02:
De borgere, som kommer ind på de her erhvervsordninger – greencardordningen, beløbsordningen – giver et nettooverskud.
De betaler altså mere i skat og afgifter, end de modtager i form af offentligt forbrug og overførsler osv.
De gør altså Danmark rigere.
Hvad er fornuften i at afskære disse mennesker muligheden for at komme til Danmark og dermed være med til at løse nogle af de udfordringer, som vi har både i forhold til vores offentlige økonomi, men også i forhold til at skabe økonomisk vækst, som er forudsætningen for den velfærd, som Dansk Folkeparti så ofte er så villig til at dele gavmildt ud af?
Finn Sørensen (EL), 2016-06-02:
Tak, og tak til ordføreren for skideballen, den var jo delvis velfortjent.
Men vil ordføreren bare sådan stilfærdigt bekræfte, at det var Enhedslisten, der stillede et ændringsforslag, som rettede op på den ulykke, vi var ved at begå?
Det erkender jeg.
Det var Enhedslisten, det var ikke Det Radikale Venstre.
Vil ordføreren også bekræfte, at ordføreren selv stemte for ændringsforslaget, fordi det sikrer, at vi ikke bryder nogen kontrakt eller nogen løfter, vi har afgivet til nuværende greencardindehavere og deres familier og deres muligheder?
Det vil jeg gerne have ordføreren bekræfter.
Så er det bare rigtigt, at vi ser fuldstændig forskelligt på det her, for ordføreren hylder jo den liberalistiske filosofi, at jo mere arbejdskraft, vi importerer, jo flere arbejdspladser bliver der.
Det er nok lidt svært at finde belæg for det ude i virkeligheden, det kan vi nok ikke komme overens med her.
Resultatet bliver selvfølgelig, at lønningerne falder, det er sådan set det eneste, man får ud af den strategi.
Til sidst vil jeg gerne lige bede ordføreren bekræfte, at der ingen forhindringer er for, at en virksomhed, der mangler højtkvalificeret arbejdskraft og kan påvise det, kan få importeret arbejdskraft til at løse opgaven, også fra tredjelande.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-06-02:
Jeg tager egentlig ordet, fordi jeg havde sådan en dejlig ordveksling med ordførerens partiformand, hr. Kristian Thulesen Dahl, i afslutningsdebatten i går, der handlede lidt om det her emne.
Det virker på mig, som om Dansk Folkeparti og Liberal Alliance måske er tættere på hinanden, end man umiddelbart skulle tro, og derfor tænkte jeg på, om vi ikke kunne lave en alliance, hvor vi prøver at presse Venstreregeringen til at få taget nogle forhandlinger om det her område.
For et er at fremsætte et beslutningsforslag, som alligevel aldrig vil komme igennem i Folketinget,
Jeg ved godt, at det ikke var et ja, men man afviste ikke, at man også godt kunne tage det med, hvis man fik løst de første to ting.
Det kunne egentlig være konstruktivt, hvis vi nu tog hinanden i hånden og prøvede at få Venstreregeringen til at tage de her problemer lidt mere alvorligt.