Marianne Jelved (RV), 2017-03-21:
Tak, hr. formand.
Det har været en meget lang vej eller en lang rejse, som det er blevet moderne at sige i disse tider, at nå til den lovbehandling, vi er i gang med nu.
Faktisk har to forskellige ministre betjent os på den lange rejse, og der er sket mange ændringer i de første udspil, vi fik fra den tidligere social- og indenrigsminister, og så til det, vi sidder med i dag.
Det er jo et udtryk for, at vi i virkeligheden har arbejdet meget ihærdigt og meget koordineret, og det er ment positivt forstået på den måde, at vi har samarbejdet på tværs af partierne og prøvet at finde løsninger, som kan løfte en lovgivning og en sag som den, vi står med her, så det bliver en forbedring for de borgere, som er afhængige af den lovgivning, som vi behandler nu.
Der er kommet mulighed for tidligere forebyggende indsatser, og det kan både ske på gruppebasis og individuelt, afhængigt af hvad for en situation man som borger er i.
Der er også sket en forenkling af den måde, man udmåler merudgiftsydelser på.
Det tror vi også vil være til gavn for borgerne, ellers var vi jo ikke gået ind for det, og vi venter os også meget af, at det bliver nemmere og hurtigere at få løftet de samfundsopgaver, som ligger inden for dette område.
Endelig har vi fået en varslingsordning, som jo allerede er blevet beskrevet her fra talerstolen af tidligere ordførere, og det er igen noget, der er gået fra at være et ønske om opsættende virkning i forhold til visse paragraffers ændringer og så til at være en varsling, hvor Ankestyrelsen nu skal vurdere, om der er grundlag for, at borgere får ret i deres eventuelle klage over den ydelse, som kommunalbestyrelsen eller medarbejderen i kommunens forvaltning har valgt at give til borgeren.
Det er selvfølgelig en sag, hvor vi meget nøje vil følge, hvordan det bliver implementeret.
Men det er jo en ting, som jeg er sikker på ordførerne vil følge ganske nøje – det vil jeg i hvert fald selv gøre – og vurdere, om det er hensigtsmæssigt, eller om der faktisk skal laves om på det.
For hvis det ikke virker efter hensigten, og som det er blevet beskrevet i loven og over for os i forhandlingerne, så er der noget galt, og så er vi nødt til at få lavet om på det relativt hurtigt.
Men vi må se, hvordan det kommer til at fungere. Vi fik ikke temaet om overvågning med, og jeg kan sige til borgerne uden for Christiansborg, at det er noget, som det virkelig har taget rigtig meget tid for os at drøfte igennem.
Og jeg tror, at det er fuldstændig rigtigt, som Dansk Folkepartis ordfører fru Karina Adsbøl har sagt, at det har været et meget stærkt ønske at få overvågning med.
Det kunne altså ikke lade sig gøre i den her omgang, og det har i sidste ende været økonomien, som har været afgørende for det, og derfor må jeg bare sige af erfaring, at økonomi kan man jo finde løsninger på.
Nu fik vi ikke gjort det i den her omgang, men jeg er ret sikker på, at vi ikke slipper det med overvågning, for der er rigtig mange borgere, som har brug for den håndsrækning, som ligger i muligheden for overvågelse.
Endelig har vi fået den socialpædagogiske ledsagelse til ferie, som jo har taget rigtigt meget af tiden her imellem ordførertalerne med spørgsmål, bl.a. fra Enhedslistens ordfører.
Det er ikke min opfattelse, at der er tale om en forringelse.
Det kan vi selvfølgelig godt diskutere temmelig længe og indgående.
Og Enhedslistens ordfører bruger som argumentation for, at det er en forringelse, at der ikke er en minimumsrettighed for alle borgere.
Det har vi også været omkring temmelig grundigt, og jeg er i hvert fald nået til den erkendelse, at vi ikke bare kan lave en minimumsrettighed.
Men det at lave en minimumsrettighed til mennesker med handicap i forhold til ledsageordninger har vi ikke engang fået lavet beregninger på, men det kunne vi så prøve at lave beregninger på.
Derfor synes jeg ikke, det er så enkelt, som det lyder, når det bliver sagt her i salen.
Det er ikke en enkel problemstilling, og jeg er tilhænger af, at vi lever i et liberalt samfund, og at der gives muligheder for individuelle afgørelser afhængigt af den enkelte borger, så man ikke bliver udsat for en ensretning, fordi man er nødt til at bo på et bosted sammen med andre mennesker, som er forskellige fra en selv.
Derfor er det i virkeligheden en meget delikat balancegang at løse de her typer af problemstillinger, og derfor kræver det også, at vi er i en meget tæt dialog med borgerne udeomkring, som kan inspirere os til, hvordan de her typer af udfordringer kan løses.
For jeg tror ikke, vi er alene om at se dilemmaerne.
Er det så de rigtige løsninger, vi har fundet?
Det ved vi selvfølgelig ikke, men vi har gjort os mange anstrengelser og megen umage med at finde de rigtige løsninger, og vi har gjort os mange anstrengelser for at blive enige på tværs af alle partierne, og det samarbejde, der kan være i et udvalg som Socialudvalget, synes jeg er en fornøjelse.
Vi håber selvfølgelig, at det er gode løsninger, men det kan kun fremtiden vise, og jeg skal også herfra garantere, at der vil blive holdt meget nøje øje med, hvordan loven bliver gennemført, og hvilken effekt den får, i forhold til hvad vi tænkte og var enige om den skulle blive til.
Men vi følger gennemførelsen af lovforslaget, og vi vil være i tæt kontant med de borgere, der bruger loven.