Ole Birk Olesen (LA), 2022-09-08:
Vi står her med regeringens finanslov for 2023, som vi skal debattere.
Men det kan jo hurtigt blive et forældet dokument.
Det er jo sådan – som det er de fleste bekendt – at De Radikale har meddelt, at der kommer folketingsvalg inden Folketingets åbning, altså at det bliver udskrevet inden Folketingets åbning, og forventningen er jo, at regeringen vil lystre det mandat fra De Radikale.
Og når der så har været folketingsvalg, er der enten et blåt flertal, og så skal der jo laves en helt ny blå finanslov, et helt nyt blåt forslag til finanslov, eller også vil der være et rødt flertal igen, og så ved vi, at så er der planer om, at regeringen skal udvides.
Så der er altså også en ny regering i det tilfælde.
Så skal De Radikale formentlig med, og måske skal SF med, og måske skal hr. Lars Løkke Rasmussen med.
Og så kommer der også en ny finanslov.
Men det repræsenterer jo nogle idéer, som regeringen gerne vil sælge til os i den kommende valgkamp.
Og det, som først og fremmest skal sælges, fremgår af finanslovens titel, og jeg har pixiudgaven med her: »Stramt og ansvarligt«.
Og jeg har ikke tal for, hvor mange gange finansministeren sagde »stramt«, da han holdt pressemøde om den her finanslov, men det var mange gange.
Og det havde sådan karakter af en besværgelse, at hvis man ikke troede på ham, fordi man havde studeret tallene, var forhåbningen, at der var nogle mennesker, der ikke havde studeret tallene, men som bare hørte ham sige »stram« hele tiden.
For det er ikke en stram finanslov.
Derfor kom der også ret hurtigt den slags artikler ud, som der for tiden er vane for kommer ud, når regeringen meddeler bombastiske ting, altså den slags artikler, hvor man har spurgt nogle, der har forstand på det – eksperter, i det her tilfælde økonomer: Er det rigtigt, hvad regeringen siger?
Og nej, det var heller ikke i det her tilfælde rigtigt.
»Økonomer afliver regeringens fortælling om en stram finanslov: »Forøger inflationsproblemet««, lød en af overskrifterne, og den summerer meget godt, hvad der er virkeligheden ved siden af besværgelserne fra finansministeren om, at den er stram.
For når man søger ned i tallene i dette forslag til finanslov, på side 30 i det, der hedder »Økonomisk Redegørelse«, Tabel 1.1, kan man se, at den såkaldte finanseffekt af finansloven er positiv.
Den er på 0,9.
Altså, hvis der var en negativ finanseffekt, ville den modvirke ophedningen af økonomien.
Men den er jo positiv.
Det er også derfor, økonomerne siger sådan, som de siger: at de »afliver regeringens fortælling om en stram finanspolitik: »Forøger inflationsproblemet««.
Men hvorfor siger finansministeren det så?
Ja, der må vi finde hen til, at regeringen har fået og sådan set i hele regeringsperioden her har haft den uvane hellere at ville sige det, der lyder lækkert, end det, der er rigtigt.
Vi har i rigtig mange tilfælde set, at hvis der er en konflikt mellem, hvad der er sandt, og hvad der er lækkert, så siger regeringen det, der er lækkert, og ikke det, der er sandt.
Og lige nu har regeringen åbenbart den idé, at man skal sige, at en finanslov er stram, fordi det lyder lækkert, selv om man godt ved, at det ikke passer, fordi tallene fortæller, at der er en positiv finanseffekt, og at finansloven dermed bidrager til overophedning af dansk økonomi og bidrager til inflation – ikke ifølge mig, men ifølge landets førende økonomer.
De andre situationer, der har været, har f.eks. været, når regeringen har stillet sig op og sagt, at det er myndighederne, der har anbefalet en nedlukning af det danske samfund under indflydelse af corona, selv om myndighederne ikke havde anbefalet noget, der overhovedet lignede den nedlukning, som regeringen lagde frem.
Det har været, når regeringen har sagt, at myndighederne har anbefalet, at alle mink i Danmark skal udryddes, selv om der ikke er nogen myndigheder, der har anbefalet, at alle mink i Danmark skal udryddes.
Det har været, når regeringen har påstået, at Medarbejder- og Kompetencestyrelsen med finansministerens ord er »uafhængig«.
Og så kommer der besked ud fra førende forvaltningseksperter i Danmark, som siger, at det er »vitterligt vås« at kalde en styrelse som Medarbejder- og Kompetencestyrelsen for »uafhængig«, sådan som finansministeren gjorde, eller »uvildig«, sådan som statsministeren gjorde.