Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Det er jo godt at få mulighed for at diskutere den her 7-årige budgetramme her i salen.
Nu er det jo 20 måneder siden, vi startede debatten om det, og desværre har debatten i Danmark stort set stået stille.
Den har handlet om 1,0 pct.
Det er stort set det, man har diskuteret under den tidligere regering, der bestod af en række partier, og under den her regering – altså 1,0 pct. I stedet for at snakke om indholdet, i stedet for at snakke om, hvordan det er, vi skaber et budget, som faktisk kan løse de udfordringer, vi står sammen om, i stedet for for alvor at gå ind at se på, hvordan det er, vi får de rigtige redskaber til at tackle klimakrisen, så vi ikke bare står og peger fingre ad de enkelte lande og siger, at de skal gøre det ene eller det andet, at de skal leve op til et mål, så skulle vi faktisk mere havde diskuteret både 2030-mål og klimaneutralitetsmål som fælles opgaver.
Det havde jeg gerne set man havde diskuteret langt mere frem for blot at snakke om 1,0 pct.
Det er så vigtigt, når vi ser på det her budget, når vi ser på vores samarbejde i vores fællesskab, at vi hele tiden husker på, at vi altså også skal kunne se fællesskabet fra de andres stol.
Det kan godt være, at der er noget, der er vigtigt for os i dag, som ikke er vigtigt for dem i Polen eller i Grækenland, og at det er nogle andre ting, der er vigtige for dem, som måske bliver vigtige for os i morgen.
Det skal vi altså forstå, når vi forhandler sådan et budget, nemlig at vi ikke kun skal sidde på vores egen lille stol og sige, at det, vi synes er vigtigt, er det eneste, der er vigtigt.
Vi skal ikke sidde og blive ved med at tale om ting, der er blevet gjort i fortiden, og gøre grin med strukturfondsmidler, som gør en forskel for nogle lande, gør en forskel for nogle regioner.
Det synes jeg godt vi kunne blive bedre til, når vi diskuterer det flerårige budget, og i det hele taget når vi diskuterer løsninger i fællesskab fra EU's side.
Vi har fra Alternativets side sådan hele tiden faktisk været meget på linje med Europa-Parlamentet.
Vi synes, vi har nogle rigtig store udfordringer; vi synes faktisk, at det er forkert kun at sidde at se på, hvad vi skal betale, i stedet for at sige: Hvad er det, vi løser sammen, som vi så ikke behøver at løse alene?
I stedet for at sidde og snakke om nettobidragsydere og nettobidragsmodtagere, hvor vi laver en skillelinje mellem dem og os, så er vi langt mere optaget af at se på, hvordan vi kan lave egenindtægter til EU, så vi faktisk kan skabe en økonomi, hvor det hedder os og vi.
Den tilgang har vi savnet i den danske debat i forhold til det her og også i forhold til de skiftende regeringers tilgang til det her budget.
Det synes vi er ærgerligt.
Vi synes, at vi havde chancen nu og her for at gøre op med nogle af de ting, som hele tiden skaber modsætningsforholdene i vores fællesskab, nemlig når vi står og siger, at vi betaler mere, end de gør, og at de får mere, end vi gør, så vi på den måde ikke ser på, hvad det er, vi løser sammen.
Så det har været vores tilgang hele vejen, og det vil det fortsat være.
Det handler altså om fællesskabet, det handler om fælles opgaver, og det handler om, hvordan vi støtter og hjælper hinanden.