Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Tak, formand, og tak til både De Radikale, Konservative og Enhedslisten for at give mulighed for, at jeg kan gå på talerstolen nu.
Jeg tror, at et af de udtryk, som nok vil blive bemærket fra debatten i dag, og som blev nævnt af SF's ordfører, er det med, at EU-hæren er stendød, al den stund det jo er et udtryk, der har et vist ekko over sig med hensyn til EU-debatten.
Det var jo den nu hedengangne Poul Schlüter, der sagde, at Unionen er stendød, hvorefter der gik 7 år, og vupti, så trådte traktaten om Den Europæiske Union i kraft.
Der står ovenikøbet i den traktat, vi jo diskuterer i dag, altså første bestemmelse, artikel 1: Oprettelse af Unionen.
Det vil sige, at det, som den tidligere danske statsminister erklærede for aldeles stendødt, i dag er mere end sprællevende.
Det siger måske i virkeligheden lidt om den diskussion, vi har, nemlig at man skal være meget, meget varsom med at tro på de såkaldte garantier, som partier, der ønsker, at vi skal afgive mere magt til EU, udsteder.
Især synes jeg jo, at hr. Kim Valentins betragtninger om forholdet mellem det mellemstatslige og det overstatslige påkalder sig en særskilt interesse.
Altså, når man kan forstå, at det er så væsentligt for japartierne at få forklaret, at det her jo er helt ufarligt, fordi det ligger i det mellemstatslige regi, mens man overhovedet ikke er i stand til at redegøre for, hvad forskellen mellem det mellemstatslige og det overstatslige så er, så påkalder det sig da en interesse.
Det er da i hvert fald ikke noget, der ligefrem påkalder sig et indtryk af, at man skal være imponeret over de argumenter, der bringes på banen.
Tilsvarende synes jeg, vi har hørt fra andre ordførere, både her og andre steder i debatten, at man sådan set er mere optaget af at få afmonteret, hvad der ikke måtte ske, end at forklare, hvad argumentet for, at Danmark skal være mere med i EU, er.
Jo, jeg kan forstå, at det handler om, at hvis Trump bliver præsident i USA igen , og hvis han så ikke vil forsvare europæiske interesser, så vil det være rart at have nogle andre.
Skulle vi ikke lige prøve at kigge på det argument igen?
Hvis Trump bliver præsident i USA igen, ville det så være rart at have nogle andre?
Nej, ville det så i virkeligheden ikke være rart at have forpligtet amerikanerne endnu stærkere under NATO, sådan at det bliver endnu vanskeligere for dem at ændre strategi?
I stedet for at sige, at et øget europæisk forsvar skal foregå i EU, kunne man jo sige: Vi gør det inden for NATO; vi laver en selvstændig europæisk dimension inden for NATO.
Det er jo ikke sådan, at NATO-traktaten forpligter ethvert NATO-land til at være med i alle aktioner.
Det går jeg ud fra at selv de partier, som ikke kender forskel på det mellemstatslige og det overstatslige, godt ved, altså at der selvfølgelig inden for NATO-traktaten er alle muligheder for, at man kan lave NATO-operationer, hvor der er nogle lande, der siger, at de er med, og andre lande, der siger, at de ikke er med.
Hvis vi i Europa gerne vil til Bosnien igen, er der intet til hinder for, at vi gør det under NATO-paraplyen uden amerikanernes deltagelse, men det vil være en super smart ting at gøre det under NATO, hvor amerikanerne så er med i forhold til efterretninger, i forhold til alle de ting, det diplomatiske og det politiske osv., som EU jo ikke magter, og som EU i bedste fald skal til at bygge op.
Derfor er det en dårlig idé at opbygge et egentligt EU-militær, og det er jo ikke bare noget, vi i Dansk Folkeparti siger.
Pentagon, det amerikanske forsvarsministerium, var ude for få dage siden at sige, at selvfølgelig vil det udfordre NATO militært og økonomisk, hvis EU forfølger sine egne militære ambitioner.
Det giver da sig selv.
Vi, i hvert fald det store flertal herinde, har besluttet os for, at vi gerne vil bruge de 2 pct. af bnp, som vi skal, og som vi har lovet, på vores forsvar.
Men det siger sig selv, at hvis vi begynder at bruge en del af det på et EU-forsvar, hvor det så er Frankrig, der spiller på klaveret, så bliver der da mindre til NATO.
Hvad er det så for et signal at sende til amerikanerne, at vi ikke prioriterer NATO?
Og hvad med briterne i øvrigt?
De har ligesom lugtet røgen i bageriet og forladt den synkende skude.
Så har der været en bizar diskussion om, hvorvidt EU ligesom kan komme og gribe ind i det danske forsvar og mod Folketingets vilje tvinge Danmark ind i missioner.
Nej, selvfølgelig kan EU ikke det.
Det ville kræve en grundlovsændring.
Det er slet ikke det, der er faren.
Faren her er jo, at de partier, der elsker EU så meget, at de i 40 år har sagt forkerte ting om, hvad EU ville udvikle sig til, også på det her område kommer til at trykke ja, hver gang EU beder om det.
Det er jo det, der er problemet, og det er jo der, hvor hr. Jan E. Jørgensen, udenrigsministeren og alle de andre ordførere her i dag har et kæmpestort forklaringsproblem.
Den er fuldstændig levende i dag.
Der er barselsreglerne, hvor udenrigsministeren garanterede, at det slet ikke var et område, vi havde overdraget beføjelser til EU på.
Det er i dag et område, EU har beføjelser på.
Udlændingeområdet var et område, hvor EU-partierne sagde: Vi har ikke givet EU beføjelser; vi har et retsforbehold.
I dag har EU ganske betragtelig indflydelse på vores udlændingepolitik.
Der er også et område, der måske taler lidt mere til venstrefløjen: Lønområdet.
Jeg har multiple citater fra både udenrigsministeren og statsministeren og alle mulige andre ministre om, at EU ingen beføjelser har på lønpolitikken.
I dag har EU vedtaget et minimumslønsdirektiv, som regulerer lønpolitikken.
Der er også arbejdsmarkedsområdet.
Vi har masser af eksempler på citater tilbage i tiden, hvor man sagde: Nødderne knækker vi selv.
Er det ikke sandt?
Det var sådan den store parole.
I dag har vi både Vaxholmdommen og alle mulige andre afgørelser, der lægger hindringer ned i den danske model.