Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-10-13:
Jamen man kan jo spørge tilbage: Hvorfor er det nødvendigt med den her lovændring?
Hvad er problemet?
Vi har allerede et tilsyn, som fungerer ude på skolerne.
Så kan der godt være små reguleringer i forhold til det her med, hvor lang perioden skal være og sådan noget, men hvorfor er det, at man går ind med en så gennemgribende lovændring som den her?
Det bekymrer os, at man gør det uden noget åbenlyst grundlag for det.
Jeg synes da, at det netop ikke er at tage børnenes parti, at man indskriver i loven, at det er muligt, at man kan tale alene med et barn som tilsynsførende, at man pålægger barnet et muligt ansvar for det, som måske efterfølgende så sker med skolen.
Det synes jeg ikke er at tage børnenes parti.
Tak for det.
Hvis der er noget, der er nyt i det her lovforslag, er det altså sprogbruget.
Det tror jeg vi alle sammen kan være enige om, og jeg tror også, det er det, der har ført til de store bekymringer fra friskoleverdenen, for der er nogle nye begreber i spil, og der er nogle nye begreber i spil, som ikke bliver defineret særlig godt.
Demokratisk dannelse.
Hvad er det?
Friheds- og folkestyrekravet?
Det står jo allerede i den nuværende lovgivning.
I lov om efterskoler og frie fagskoler bruges begrebet demokratisk dannelse jo.
Det kan vi sagtens abonnere på i Alternativet.
Det skal jeg være den første til at understrege.
Men i bemærkningerne til det her lovforslag står der, at der foreslås en ændring af formålsbestemmelsen, således at det udtrykkelig fremgår, at de frie grundskoler i deres formål og hele deres virke skal styrke elevernes demokratiske dannelse.
Så fra at eleverne skal dannes til engagerede medborgere med lyst og evne til at være aktive i et demokratisk samfund, skal deres demokratiske dannelse nu styrkes.
Der er en forskel.
Det kan så godt være, at man kan være uenige om, om fortolkningerne er i den forskel, men det er vores påstand, at der i sprogbrugen er en forskel.
Det bekymrer os i Alternativet, og jeg tror, at det er det, der også bekymrer friskoleverdenen.
Man kan udlægge det og forstå det, som at vi siger til eleverne: I er frie til at elske, hvad I vil, så længe det er demokratiet, I elsker.
Men vi har altså frihedsrettigheder i vores samfund, vi har åndsfrihed.
Vi kan ikke pådutte vores verden og vores samfundsborgere at abonnere på demokratiet, hvor meget vi – langt fleretallet af os – end synes, at det er den mest ringe styreform.
Der er tankefrihed i Danmark, og det skal vi holde fast i.
Så at skulle elske og indoptage demokratiet på en særlig måde, begrænser altså åndsfriheden.
Jeg undres så lidt over, at det her lovforslag kommer fra Danmarks liberale parti, for i min fortolkning af liberalismen handler liberalisme jo lige præcis om, at det enkelte menneske har en række naturlige rettigheder, f.eks. åndsfriheden, religionsfriheden, den frie ret over eget liv, over frihed og ejendom, som det så er statens opgave at sikre – altså at sikre retten til at være et frit menneske.
Så nogle gange kan man måske spørge sig selv, hvor liberalismen blev af i det her lovforslag.
Det understøtter vi fuldt ud.
Men hvor er argumentet for at skærpe tilsynet i forhold til at kunne gå ud at tale med elever, uden at en forældre, værge eller lærer er til stede?
Hvor er argumentet for, at der skal være en repræsentant fra ministeriet med til bestyrelsesmøder?
Hvor er dokumentationen for, at det er nødvendigt med de her reguleringer?
Jeg ser det simpelt hen ikke, og som jeg har nævnt før, er der fra 2000-2015 altså 14 skoler, som har været under skræpet tilsyn.
De 8 fik eferfølgende frataget deres tilskud, men der er ingen af dem, der har fået frataget tilskuddet alene på grund af en manglende opfyldelse af det her friheds- og folkestyrekrav.
Ingen af dem.
I 2 tilfælde har friheds- og folkestyrekravet været inddraget i vurderingen om fratagelse af tilskuddet, og det var så en kristen og en muslimsk friskole – 2 friskoler på 15 år.
Samtaler med børn uden voksne.
Ja, det er rigtigt, at der er blevet indskrevet i bemærkningerne, at forældre kan frasige sig det.
Jeg har selv et barn, der går på en friskole, og jeg kom til at tænke på, hvordan det ville være, hvis det var mit barns friskole, der blev udsat for et skærpet tilsyn, og vi som forældre fik at vide, at vi kunne frasige os, at vores barn skulle deltage i en samtale.
Det er ikke en religiøs friskole, det er en kreativ drama- og musikfriskole.
Jeg er ret sikker på, at langt de fleste forældre ville sige: Niks, det vil jeg ikke være med til.
Ville det så betyde, at min søns friskole på Østerbro skulle have frataget sit tilskud, fordi langt de fleste forældre ville sige nej tak til det?
Og ville det gøre en forskel, hvis der var en muslimsk friskole, der sagde det samme?
Det er antagelser, og det er spekulationer, men det bekymrer mig, at det kan være konsekvensen af det her lovforslag.
Vi synes i Alternativet, at lovforslaget er udtryk for en mistillidstankegang, som er møntet på en meget lille gruppe friskoler, og som højst sandsynligt kommer af en dokumentar i TV 2, som handlede om moskeer og hed »Moskeerne bag sløret«.
Vi kan ikke støtte, at skoler, der bygger på religiøse værdier, på forhånd anses for at være et særligt udfordrende område.
Frihed for Loke såvel som for Thor, sagde Grundtvig, og det skal vi huske; det er noget, som vores demokrati bygger på, og vi synes, at vi med det her lovforslag sætter det på spil.
Derfor kan Alternativet altså ikke støtte lovforslaget.
Ordføreren sagde – og det ved jeg ikke om man så kan læse op – at faktum er, og det skal vi ikke lukke øjnene for, at nogle af de muslimske skoler ikke efterlever demokratikravet.
Og så spørger jeg bare: Hvorfra har ordføreren dokumentationen for den påstand?