Martin Henriksen (DF), 2018-11-15:
Tak for det.
I Dansk Folkeparti har vi forståelse for, at det kan være vanskeligt for en familie at sætte sig ind i lovgivning og udlændingeregler.
Vi har forståelse for, at mange af de omtalte sager skaber frustration ude i befolkningen og hos dem, der ønsker at være i Danmark, men som får afslag på at være i Danmark.
Derfor diskuterer Dansk Folkeparti også gerne mulighederne for en afgrænset dispensationsmulighed i forhold til de generelle regler.
Men det er også vigtigt at sige, at den skal være afgrænset, hvis det er en mulighed, og at de generelle regler grundlæggende skal fastholdes.
Det er også vigtigt at få sagt, for det synes jeg ikke rigtig har været en del af den offentlige debat – og jeg synes, at den offentlige debat på nogle punkter har været en anelse unuanceret – at Dansk Folkeparti altså ikke går ind for fri indvandring, heller ikke fra Thailand, Filippinerne eller Kina.
Og det har ikke noget at gøre med, at vi ikke synes, at det er søde og venlige og sympatiske mennesker; det har noget at gøre med, at vi har den holdning i Dansk Folkeparti, at uanset hvor man kommer fra, skal der være nogle regler, der skal være nogle krav, og når der er nogle regler og der er nogle krav, så vil det alt andet lige også betyde, at man i nogle tilfælde vil komme ud for, at der er nogle, der bliver frasorteret, at der er nogle, som får at vide, at de ikke har mulighed for at opholde sig i Danmark.
Det kan man kun komme uden om, hvis man helt generelt siger, at der er nogle områder, hvor man slet ikke stiller krav, hvor der slet ikke er nogle regler i lovgivningen, og det skal der selvfølgelig være.
Hvis man har det, vil der også fra tid til anden komme sager og være sager, hvor mennesker – og jeg har også mødt nogle af dem, snakket med nogle, som har mødt dem osv., læst om deres sager i folketingsdokumenter og hørt om dem i Folketingssalen, men også fra medierne – som er venlige og sympatiske, men som vil komme i en situation, hvor de vil få afslag på at opholde sig i Danmark, fordi der er nogle krav, der er nogle regler, som de ikke lever op til.
Og bare for at sige det, som er: Det kan ikke være anderledes.
Men når det er sagt, diskuterer vi gerne muligheden for en afgrænset dispensationsmulighed, som måske vil være den mest farbare vej frem i forhold til at løse nogle af de udfordringer, der er.
Men ud over at diskutere det, synes vi også, at de her sager har vist, at der kan være behov for at diskutere nogle andre ting.
Vi synes i Dansk Folkeparti, at det er problematisk, at der er børn og unge mennesker, som får lov til at gå i skoler i Danmark, uden at de har, må man antage, et lovligt opholdsgrundlag i Danmark.
Sådan bør det naturligvis ikke være.
Man skal ikke efter Dansk Folkepartis opfattelse kunne gå i en dansk folkeskole eller på danske uddannelsesinstitutioner, hvis det er, at man ikke har et lovligt opholdsgrundlag i Danmark.
Så der har de her sager også vist, at der er et hul i lovgivningen, som der er behov for, at vi går ind og lukker.
Vi synes fra Dansk Folkepartis side, at det har været en unuanceret debat, og selv om det kan være relevant og er relevant at diskutere, hvordan lovgivningen også rammer i forhold til konkrete personer, og selv om man selvfølgelig kan og skal gå ind og forsøge at sætte sig ind i, hvordan de her mennesker har det – for det er jo selvfølgelig afgørende for og også en del af det at være politiker, at man forsøger at sætte sig ind i, hvordan andre mennesker har det, når de bliver ramt af den lovgivning, som vi vedtager herinde i Folketinget – så synes jeg også, at det hører med til debatten, at der faktisk er mange børn, som bliver familiesammenført i Danmark.
Der er en hel del børn og unge mennesker, som får lov til at komme til Danmark, og som får lov til at bo i Danmark.
Danmark er altså ikke et lukket land for børn og deres danske familier.
Men der bliver en gang imellem givet afslag – og for nu bare at sige det, som det er: Det kan ikke være anderledes.
Men igen: Vi diskuterer gerne, om den her dispensationsmulighed, som vi har været inde på, kunne være en farbar vej frem, men vi synes også, at der er behov for at diskutere nogle af de eksempler, som jeg har også nævnt i talen, eksempelvis at som det er i dag, kan børn og unge mennesker uden lovlig opholdstilladelse faktisk få lov til at gå på danske institutioner.
Det bør selvfølgelig heller ikke forekomme.
Med de bemærkninger siger vi nej til forslaget.