Morten Bødskov (S), 2018-12-13:
Tak for det, formand, og tak for en, synes jeg selv, ganske udmærket debat.
Det kan faktisk godt lade sig gøre at have en fin debat i Folketingssalen om et forslag, som jo rigtignok, som hr. Hans Kristian Skibby sagde, er 13½ linje langt.
Det lykkedes ganske udmærket, det lykkes faktisk også at samle et flertal bag forslaget.
Så meget kan man nå på lidt plads.
Tusind tak for en god debat og for, at der er et flertal, der bakker op om forslaget.
Vi ser frem til, at regeringen lytter til, hvad Folketinget har diskuteret i dag, nemlig at det her ikke bare skal ses som en forhandling, der skal foregå med henblik på at styrke indsatsen i Finanstilsynet.
Der er behov for at sammentænke indsatsen både hos skattevæsenet, hos bagmandspolitiet og hos Finanstilsynet.
Og det er der, fordi de skandaler, vi har set i finanssektoren, ryster os alle.
Det er jo også blevet bekræftet her i dag.
Vi har været vidner til et enormt svigt fra dele af finanssektorens side, og som formanden for Finans Danmark jo rigtigt nok sagde på det netop afholdte årsmøde i Skuespilhuset, har finanssektoren brudt den samfundskontrakt, som de er en del af.
Som det også har været fremme – jeg tror, det var hr. Pelle Dragsted, der nævnte det – så er det i de her dage nøjagtig 10 år siden, at de danske skatteydere måtte garantere mere end 4.000 mia. kr. til den samlede finanssektor.
Det gjorde man, fordi et globalt sammenbrud var virkelighed, og ikke mindst også fordi vi havde set en voldsom uansvarlig adfærd fra nogle danske bankers side.
Det ligger i hvert fald helt fast, at Socialdemokratiet ikke havde forventet, at svaret på danmarkshistoriens største økonomiske redningsplan ville være en byge af nye sager om bankers aktive hjælp til skatteunddragelse for milliarder, angreb på fællesskabets kasser i form af aktiv hjælp til svindel med udbytteskat, verdenshistoriens største hvidvaskskandale og jo altså dermed også nu bl.a. efterforskning af omfattende hvidvasksager i landets to største banker.
Alt imens skatteyderne altså garanterede tusindvis af milliarder til bankerne og tusindvis af danskere i øvrigt mistede deres arbejde og væksten i det danske samfund led et historisk tilbageslag på grund af finanssektorens fuldstændig uacceptable adfærd, ja, så må man jo forstå, at det her bare er kørt videre.
Så er det fortsat, og det er det, der er det egentlig rystende i det og som sagt et fundamentalt brud på den samfundskontrakt, som blev skabt – som vi troede blev skabt – mellem Folketinget, skatteyderne og finanssektoren.
Det er derfor, vi har fremsat det her beslutningsforslag.
Det er, fordi vi faktisk mener, at det, der er sket, er temmelig alvorligt, og der er brug for stærkere handling.
Som det også fremgår af beslutningsforslaget, mener vi godt, at regeringen sagtens kan være mere ambitiøs.
Finanstilsynet er under pres, men man må forstå, at forhandlingerne tidligst starter tidligt i det nye år, som det bliver sagt.
Og skattevæsenet, for at det ikke skal være løgn, hiver stadig væk efter vejret og kæmper med endnu en gigantisk redningsplan.
Så vi mener, der er behov for en samlet forhandling om det her.
Vi mener, der er behov for, at alt det, der bliver annonceret, ikke skal lade vente på sig.
Der er behov for, at vi ser det i en sammenhæng, så både genopretningen af skattevæsenets indsats mod økonomisk kriminalitet, den styrkelse af bagmandspolitiet, som alle er enige om er nødvendig, og ikke mindst det løft af Finanstilsynet, der skal til, bliver set i en sammenhæng.
Vi er nødt til at se på, hvordan de her myndigheder samarbejder bedre og bliver mere effektive i deres samarbejde.
Vi er nødt til at se på, om de skal have nye værktøjer, således at vi kan blive endnu stærkere i både forebyggelsen og bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet.
Det her er vigtigt, og det blev bekræftet i går, da Erhvervsudvalget og Retsudvalget var på besøg hos SØIK, altså bagmandspolitiet, for der kom det jo frem, at når det handler om udveksling af oplysninger mellem bagmandspolitiet og skattevæsenet, er der nu diskussioner om hjemmel til at udveksle oplysninger.
Den diskussion er der mellem to nøglemyndigheder, 10 år efter at vi stod i den her sal – nogle af os stod her midt om natten – for at redde finanssektoren.
Hvis det alene ikke er nok argumentation for, at vi bør se det her i en sammenhæng, så ved jeg ikke hvad.
Sandheden er den, at den hvidvaskaftale, som vi indgik her tidligere i år, jo rigtignok er ganske udmærket – der er sket en række ting – men som også flere har været inde på, er virkeligheden den, at den ikke var blevet så stærk, hvis oppositionen ikke havde presset alvorligt på.
Virkeligheden er den, at der i de senere år er kommet signaler fra ministre og regeringen, som vi jo ikke engang behøver diskutere om kunne misforstås.
Finanstilsynets direktør sagde det selv på den høring, der blev afholdt i Folketinget, hvor vi diskuterede hvidvaskskandalen i Danske Bank.
Han sagde jo mere eller mindre ordret citeret, at den ene dag får vi at vide, at vi skal kramme finanssektoren, og den næste dag får vi at vide, at vi skal stramme over for finanssektoren.
Man forstår selvfølgelig godt frustrationen fra sådan en tilsynsdirektør, når signalerne kan være så forskellige, som de er.
Og derfor er det vigtigt, at vi ser de her forhandlinger samlet, at signalet ikke længere er noget i retning af, at vi skal stoppe med at mobbe bankerne, men at man tager det her med en helt anden alvor, altså ser indsatsen både i bagmandspolitiet, skattevæsenet og Finanstilsynet under et og starter forhandlingerne om det.
Det er der behov for.
Vi har alle sammen en interesse i, at vi har en effektiv og velfungerende finanssektor.
Det er nødvendigt og en forudsætning for at have et moderne velfærdssamfund som det, vi har.
Derfor er opfordringen altså i beslutningsforslaget, at regeringen indkalder til forhandlinger, hvor det ikke bare handler om Finanstilsynet, men hvor det handler om skattevæsenet og bagmandspolitiet og Finanstilsynet og ikke mindst om de her myndigheders evne til at samarbejde bedre og mere effektivt i bekæmpelsen af økonomisk og finansiel kriminalitet.
Socialdemokratiet har rigtignok, som det også er sagt, fremsat en hel række forslag.
Vi mener helt grundlæggende godt, man kan diskutere strukturen i Finanstilsynet.
Skal der ske en opsplitning?
Vi synes, meget peger på det, nemlig at det vil kunne frigøre ressourcer og skabe fokus for Finanstilsynets evne som kontrolorgan over for finansiel kriminalitet.
Vi mener, at det, der måske er allervigtigst, er, at de mange fine ord, der står på bankernes hjemmesider, om ordentlig adfærd og andet nu bliver samlet i et adfærdskodeks for den finansielle sektor, og at finanssektoren selv begynder at gå forrest.
De af os, som har beskæftiget os med retspolitik igennem snart mere end et årti, vil vide, at sådan noget har Politiets Efterretningstjeneste, nemlig Center for Terroranalyse, hvor man sidder og samler analyser, trusselsvurderinger: Hvor er det, truslerne kommer fra?
Ser man på den meget voldsomme sag med Danske Bank, er der ingen tvivl om, at der har været behov for at se sådan et center i aktion.
Altså, kunne man have advaret?
Kunne man have analyseret sig frem til, at der for de kunder, som havde været inde i Danske Bank, ville have lyst røde lamper, hvis man havde engagementet der, hvor man nu engang har haft det?
Der er masser af forslag, som vi er klar til, men på bundlinjen står altså en stor tak til Folketingets partier i dag for at bakke op om beslutningsforslaget og for at følge vores opfordring til, at regeringen nu ser de her forhandlinger under et, og at man især starter med det mål at sikre et langt bedre og mere effektivt samarbejde mellem skattevæsenet, bagmandspolitiet og Finanstilsynet.
Så tak for opbakningen.
Jeg glæder mig til, at vi kan komme i gang med de her forhandlinger.
Nu har vi faktisk forsøgt at finde ud af, om det forholder sig sådan, som der bliver sagt her hele tiden.
Jeg har til gode at se, at den tidligere regering rent faktisk specifikt har set på det, som der blev henvist til her, altså efter engelsk forbillede, at det, der handler om Finansiel Stabilitet, ligger hos Nationalbanken, og det, som handler om kontrol, ligger hos Finanstilsynet.
Jeg har så til gode at se, om det rent faktisk er blevet diskuteret.
Det kan være, det er os, der tager fejl, for vi har lidt svært ved at se, at det rent faktisk var det, der blev diskuteret.
Det er rigtigt nok, at man diskuterede strukturen for Finanstilsynet, men har man specifikt diskuteret det her?
Det har vi til gode at se.
Så er det jo klart, at vi så ser på, hvad der ellers er sket af indsatser i den daværende S-R-SF-regering, og en af de ting, som jeg selv var med til at lave, var den pakke, som Enhedslisten og hr. Pelle Dragsted var med til at lave.
Og for at man nu ikke skal svinge sig alt for højt op, kunne man jo prøve at tage referaterne fra Venstres Folketingsgruppe og kigge på, hvad Venstre havde meget svært ved at sige ja til.
Hvad var det?
Det var lige nøjagtig den pakke.
Men det må man jo så tage siden hen.