runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sascha Faxe (ALT), 2024-05-17:
Jeg tænker, at der jo er to sider i den her sag – det tror jeg faktisk er rigtig vigtigt – og Hamas er absolut en rigtig vigtig del af det.
I forhold til hvorvidt det palæstinensiske folk har en ramme for at tage afstand fra noget som helst nu, hvor de flygter først det ene og så det andet, det tredje og det femte sted hen og har bomber flyvende om ørerne, vil jeg sige, at det tror jeg faktisk er svært at have et samlet forhold til.
Det er ikke en ensidig ting, for så bliver det ikke en våbenhvile.
Altså, så bliver det jo sådan, at nogen trækker sig, og det ville jo, hvis det var, vi f.eks. sagde det samme til Ukraine, betyde, at russerne så f.eks. bare ville bombe videre, ikke?
Så det ville vi jo heller ikke ønske i den sammenhæng.
En våbenhvile er noget, der sker mellem de to kombattanter.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-05-17:
Det kan også være et udtryk for, at man skal vælge sine kampe med omhu.
Det er ikke hensigtsmæssigt, men det er en realitet, og som hr. Søren Søndergaard også helt udmærket var inde på i sin egen begrundelse – også uden manuskript, hvad jeg jo så også kastede mig ud i, og det er jo altid en farlig sag – så skal man jo her også holde proportionaliteterne på plads.
Man kunne lege med tanken om, at den her konstruktion aldrig var kommet op at stå, fordi man historisk ikke var i stand til at indgå det her kompromis.
Så havde Europa været dårligere stillet.
Alexander Ryle (LA), 2024-05-17:
Tak for det.
Fra Bruxelles til Strasbourg og fra Strasbourg til Bruxelles.
Jeg er jo helt enig med forslagsstillerne i, at når man kigger på den løsning i dag, virker den tudetosset.
Den historiske årsag til, at samlingerne er i Strasbourg, mens udvalgsarbejdet foregår i Bruxelles, kender de fleste af os jo nok, men blot for at opridse det, skyldes det, at da man oprettede Kul- og Stålunionen i 1952, var der seks lande, hvor datidens store rivaler, Frankrig og Tyskland, besluttede, at man samlede Unionens arbejde i Luxembourg som et kompromis.
Men da man så oprettede institutionerne, havde Europarådet allerede hjemme i Strasbourg, og de tilbød derfor, at man kunne låne deres lokaler, hvor der var plads til de store samlinger.
Derudover begyndte Kommissionen og Ministerrådet at lave deres arbejde i Bruxelles, hvor man senere dannede hovedsæde for Unionen.
Man fastslog så senere i traktaterne, at det skulle være den geografiske og arbejdsmæssige deling mellem de forskellige institutioner.
Så kommer vi til det måske vigtigste i min tale, for som forslagsstiller og udenrigsministeren jo også har været inde på, vil det med det her forslag, altså hvis man ønsker at afvikle EU's rejsecirkus, kræve, at man genåbner traktaterne, og man vil så kun kunne lukke dem igen, hvis der kan opnås enstemmighed.
I Liberal Alliance er vi bekymrede for, at det vil føre en masse ting med sig, som vi egentlig ikke bryder os om.
Det kunne f.eks. være, at EU's kompetencer udvides til også at dække socialpolitik, arbejdsmarkedspolitik, sundhedspolitik osv., at man vil forsøge at skabe en mere integreret økonomisk og finanspolitisk union, hvilket kan inkludere en fælles skattepolitik, eller at vi over en bred kam og altså ikke kun på meget afgrænsede områder går fra enstemmighed til flertalsafgørelser.
Det ønsker vi ikke at risikere, og derfor er vi egentlig enige i, at hvis traktaterne bliver genåbnet alligevel, bør et stop for EU's rejsecirkus være en del af de ændringer, man laver, men vi mener ikke, at det skal være Danmark, der tager initiativ til at åbne for traktaterne, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Så skulle jeg også hilse fra Konservative og sige, at de godt kan støtte beslutningsforslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jeg vil bare høre: Er det virkelig Venstres opfattelse, at vi kan imødegå de kæmpemæssige udfordringer, som Europa og EU står over for, ikke bare i form af økonomi, klima, krigstrusler osv., men også udvidelsesprocessen, og at vi kan håndtere det uden at lave traktatændringer?
Er det Venstres opfattelse?
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Altså, nu er det jo ikke det, vi taler om her.
Vi snakker om rejsecirkus kontra traktatændringer.
Hvis vi snakker om, at vi skal lave en udvidelse af EU med nogle nye ansøgerlande, så er det jo en helt anden situation, og det så vi bl.a., da Danmark sad ved forhandlingsbordet i 2002 og vi lavede den sidste store udvidelse af EU.
Så derfor kan det jo sagtens være, at der kommer en situation på et eller andet tidspunkt, hvor man må sige: Ja, med ti nye lande i EU holder landbrugspolitikken ikke.
Så bliver man nødt til at lave en ny traktat på det, men det har jo ikke noget med rejsecirkusset at gøre.
Skal det ind i billedet, når man så sidder og forhandler en ny traktat?
Selvfølgelig skal det da det.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jo, det har præcis noget med rejsecirkusset at gøre, for det er jo den måde, man holder den diskussion levende på.
Det er jo på den måde, man sørger for, at det er på dagsordenen.
Det er jo ikke sådan, at det er populært blandt landene med det der rejsecirkus.
Altså, jeg har kun fundet halvandet land, som støttede det.
Så kan vi diskutere, hvilket land der er det halve – det kan vi komme tilbage til –
men altså, det er halvandet land, så det er ikke sådan, at det er populært.
Så derfor vil jeg sige: Hvis man vil sørge for ligesom at være sikker på, at det kommer ind, så er det da fornuftigt at rejse det nu.
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Det er idiotisk, vil jeg endda sige, undskyld mig, at bruge en lille milliard på at rejse frem og tilbage mellem Bruxelles og Strasbourg, og der er jeg ret sikker på, at de kæmper for hele tiden at gøre opmærksom på Danmarks holdning omkring de ting, eller Venstres holdning omkring de ting.
Charlotte Munch (DD), 2024-05-17:
Jeg har været så heldig at få lov at præsentere vores lille tale her, mens hr. Jens Henrik Thulesen Dahl er optaget af andre gøremål.
Med beslutningsforslaget pålægges regeringen at arbejde for en ændring af EU-traktaten, som indebærer en afvikling af Europa-Parlamentets rejsecirkus mellem Bruxelles og Strasbourg.
Det er jo en udfordring, som er blevet debatteret i mange år, men det bliver den ikke mere fornuftig af.
Danmarksdemokraterne stemmer for forslaget.
Det nuværende rejsecirkus er en hån over for danske og europæiske skatteydere, der skal betale gildet og betale for, at europaparlamentarikere hver måned fragtes til og fra Strasbourg.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Tak for ordet, og tak til Enhedslisten for at fremsætte forslaget her.
Jeg tager talen for Marianne Bigum, som desværre ikke kunne være her lige nu.
Jeg kan glæde forslagsstillerne med, at deres ønske om at stoppe EU's rejsecirkus er en del af en meget bred kreds.
Der er ingen, der er fan af deres rejsecirkus – lige på nær franskmændene, og her tror jeg faktisk at mange kan se, hvor håbløst et koncept det er.
Det er praktisk talt umuligt at ændre, da det er et udtryk for et historisk kompromis og vil kræve enstemmighed blandt EU's medlemslande at lave om på det.
Det åbner så op for diskussionen om, hvorvidt det er en god idé at starte en ny traktatforhandling, der så risikerer at splitte landene, mens der er stadig mere brutal krig i gang på det europæiske kontinent.
Skal EU kastes ud i årelange traktatforhandlinger, som risikerer at sande til i institutionelle spørgsmål, risikerer vi, at al opmærksomheden ryger den vej i stedet for til håndtering af vigtige spørgsmål som klimaforandringerne og vores sikkerhed.
Det kan jeg i hvert fald godt frygte.
Selv om enkelte lande har talt om traktatændringer, er sandheden nok den, at der ikke er en bred appetit på traktatændringer blandt medlemslandene.
Alle skal jo som bekendt være med, hvis der skal laves om i traktaterne.
Men for at der ikke skal være nogen som helst tvivl, er vi i SF ualmindelig trætte af det her rejsecirkus og ønsker det afskaffet.
Det burde faktisk aldrig have været indført.
På den måde er vi helt med på intentionen i det her forslag, og den støtter vi bestemt op om.
Men desværre står de politiske realiteter i vejen.
Hvis der på et tidspunkt skulle vise sig en realistisk vej til at få afskaffet EU's håbløse rejsecirkus, er vi selvfølgelig med på det.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Nu har jeg respekt for, at ordføreren repræsenterer en anden, og derfor må ordføreren bare sige til, hvis det er, at det er noget, som ordføreren ikke har lyst til eller mulighed for at forholde sig til.
Men der er noget, som jeg synes er lidt underligt.
Vi har jo sammen med SF på en række punkter kæmpet for traktatændringer, fordi vi opfatter EU som en kampplads; vi har f.eks. kæmpet for en social protokol, og det kræver jo også en traktatændring.
Vi får ikke en social protokol, hvor lønmodtagerne sikres, uden en traktatændring.
Betyder det ræsonnement, som blev fremlagt her, så, at også ønsket om en social protokol er udskudt til bedre tider?
Som sagt har jeg fuld respekt for det, hvis ordføreren siger, at det må jeg snakke med en anden om.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Jeg mener nu godt, jeg kan udlægge vores politik sådan nogenlunde her.
Jeg skal i hvert fald gøre mit bedste.
Og lige nu mener jeg, at det her er spild af penge, det er spild af CO 2 , der bliver udledt i atmosfæren, det er ekstremt upraktisk, og det er vi alle sammen enige om herinde i Folketingssalen.
Men jeg synes bare, at der er vigtigere kampe at tage, f.eks. kampen om et mere socialt retfærdigt Europa, som vi deler meget med Enhedslisten, og en kamp for et grønnere Europa, som vi også deler med Enhedslisten, og en kamp for et mere sikkert Europa.
Det mener jeg bare vi vægter højere end den her kamp, som Enhedslisten har sat i gang her.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Jeg vil bare høre, om SF har fortrudt deres opbakning til Maastrichttraktaten i den anden revision, altså Edinburghkompromiset, hvor man jo endte med at stemme ja, eftersom det her var en del af det kompromis.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Nej, jeg tænker ikke, at vi har fortrudt, at vi stemte ja dengang.
Nu er jeg heller ikke helt med på de historiske kompromiser, der er blevet indgået, og hvordan vi forholder os til dem alle sammen, men som spørgeren også selv siger, er det kompromiser.
Der er dele, vi kan se os selv mere i end andre, og der er det klart, at det her jo ikke var noget, vi selv pegede på som en god idé.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Nej, men jeg har forstået, at hvis man spørger Socialdemokratiet om Socialdemokratiets politik, er det, fordi man interesserer sig for meget for det, og spørger man SF om SF's historiske måde at agere på, er det også lige pludselig utidigt.
Men er det ikke rimeligt, at man forlanger en eller anden form for sammenhæng imellem den måde, et parti agerer på i Europa og her, historisk og nu, i stedet for at det hele bare bliver fraser?
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Jeg mener, at vi har en sammenhængende politik i SF.
Vi har igennem lang tid sat fokus på meget vigtige emner som den grønne omstilling, et socialt retfærdigt Europa, et sikkert Europa.
Og så er der jo en masse andre ting, vi også gerne vil ændre, men det er begrænset, hvor meget man kan nå, og vi ved jo alle sammen, at når man er til de her møder, er der begrænset tid, og hvis vi skulle sætte gang i en proces med en traktatændring, ville meget af den tid, vi hellere synes skulle bruges på at snakke grøn omstilling, sikkerhed, blive brugt til at snakke om det her.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Vil ordføreren give et eksempel på, at Danmark fylder mere end sin vægtklasse i EU?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-05-17:
Det kunne man jo sagtens sige, men jeg er ret sikker på, at man ville møde nogle franskmænd, der ville skubbe traktaterne foran sig, uanset hvad man kom op med.
Derfor tror jeg bare, man må sige, at bundlinjen i det her er, at det, hvis man skulle omgøre det her historiske kompromis, hvad vi jo sådan set meget gerne ville, så ville forudsætte nogle traktatændringer.
Af mange andre grunde, og vi kommer til at vende tilbage til det i debatter senere i eftermiddag, så er det ikke bare ikke en dansk prioritet – det er noget, vi ikke ønsker, og derfor kommer den her sag til at lukke sig ned der.
Det kan man ikke tage som udtryk for, at jeg synes, det er verdens bedste brug af skatteydernes penge, at man pakker det hele ned en gang om måneden og tager en tur til Strasbourg, selv om Strasbourg jo også er et dejligt sted.
Ja, man skal måske snarere tage det som et udtryk for, at et demokrati en gang imellem også koster nogle penge.
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Normalt er det jo sådan fra Socialdemokratiets side af, at når det har noget med cirkus at gøre, er det hr. Anders Kronborg, der tager sig af det, men det her er jo en anden slags cirkus.
Man kan sige, at set med danske briller virker det her med at have to steder til et parlament overhovedet ikke optimalt, og jeg synes, at der som nævnt er mange argumenter for at samle det hele ét sted, nemlig i Bruxelles.
Men der er den der hurdle, som også er blevet nævnt, nemlig at det kræver en traktatændring, og der må jeg bare sige, at det ikke ligger ligefor i min optik.
Jeg mener, at vi skal vælge vores kampe med omhu, og jeg synes, at der lige nu er rigtig mange dagsordener i forhold til EU, og den her er ikke en af dem, jeg tror vi på noget tidspunkt kommer til at vinde.
Jeg ved, at avisen Københavneren på et tidspunkt havde et citat, der hed: Lad ikke være med at løbe panden imod en mur – hvem siger, at det er muren, der holder?
Der vil jeg bare helt konkret i den her sag sige, at jeg er helt sikker på, at muren er så solid, så den holder i forhold til det her.
Jeg tror ikke, at tiden er til traktatændringer.
Jeg vil sige, at vi har lavet en europapolitisk aftale i december, hvor vi sådan set også, synes jeg, i fællesskab slår fast, at vi er helhjertede medlemmer af EU, men vi er det inden for de rammer, der traktatmæssigt bliver givet i dag.
Jeg tror, det her vil åbne for rigtig mange ting, hvis man går ind og siger, at vi fra dansk side nu er interesseret i at diskutere traktater.
Hvis udgangspunktet for at droppe rejsecirkusset skulle være, at alle 27 lande skulle gå ind i det her, vil jeg sige, at det tror jeg ikke reelt på.
Der tror jeg, at vi ville åbne for Pandoras æske i forhold til 26 andre lande, der ville have ønsker til andre ting end lige præcis det her.
Så fra Socialdemokratiets side af mener vi ikke, selv om vi godt kan se problemerne i forhold til det her, at tiden er til, at vi rejser en traktatmæssig sag i forhold til det her, og derfor siger vi nej til beslutningsforslag nr. B 150.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Mit problem er, at jeg ikke helt forstår, om Socialdemokratiet har opgivet modstanden mod rejsecirkusset.
For engang var det noget, kandidater fra Socialdemokratiet gik til valg på, og det var noget, de var meget imod og sådan noget.
Og jeg har jo selv samarbejdet med socialdemokrater i Europa-Parlamentet om at stille forslag om at begrænse det og den type ting.
Men det lyder nærmest, som om man har accepteret det, og at man ikke længere er imod det.
Er det rigtigt forstået, at Socialdemokratiet ikke længere er imod rejsecirkusset mellem Bruxelles og Strasbourg?
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Nej, det er ikke rigtigt forstået, og jeg synes sådan set også, at jeg i min ordførertale klart gav udtryk for, at jeg synes, at det her er en håbløs konstruktion.
Men man kan sige, at der er den ideelle verden, og så er der den reelle verden, og hvis der i den ideelle verden var 26 lande, som foreslog, at det her skulle afskaffes i morgen, så ville vi som socialdemokrater stå i front for, at vi i det danske Folketing selvfølgelig bakkede op om at få afskaffet det.
Men man må også sige, at der er en reel verden, hvor der lige nu er nogle aktører, som gør, at det har meget lange udsigter, og derfor mener vi, at der er rigtig mange andre ting end lige nødvendigvis det her, vi lige nu skal bruge noget politisk kapital på.
Men modstanden er den samme, som den har været hele tiden.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Hvis jeg så skal omformulere det socialdemokratiske synspunkt, så er Socialdemokratiet egentlig stadig væk imod det her gigantiske spild af penge og træk på jordens ressourcer, men man vil bare ikke gøre noget ved det.
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Nej, altså, vi vil jo gøre noget de steder, hvor vi kan, men vi vil bare ikke rejse en traktatsag.
Men det kommer ikke konkret til at betyde, at vi rejser en traktatsag.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Jeg mindes jo dagene, hvor hr. Søren Søndergaard og jeg sad i Europa-Parlamentet sammen og vore grupper, hvor uenige de end kunne være om så mange sager, faktisk var forenet i det her, og jeg tror også, vi kørte retssager imod Europa-Parlamentet, fordi vi havde en anden fortolkning af den måde, traktaten var indrettet på.
Jeg vil bare gerne høre hr. Henrik Møller: Hvilke initiativer har den socialdemokratiske gruppe taget i Europa-Parlamentet i den forgangne 5-årige periode for at begrænse rejsecirkusset?
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Altså, nu er vi ude i det, som hr. Morten Messerschmidt er eminent til, nemlig det der quizshow, hvor man skal have et eller andet ubrugeligt lager af paratviden i forhold til et emne.
Jeg er næsten sikker på, at når hr. Morten Messerschmidt spørger, er det, fordi hr. Morten Messerschmidt sådan set selv kender svaret på det.
Som nævnt er det her jo, som jeg har forstået det, en del af det grundlag, som Danmark i sin tid sagde ja til at være med i EF på.
Der var det her traktatbundet i forhold til de her to steder.
Og jeg vil bare sige, at vi ikke har nogen illusion om, at Frankrig i morgen vil gå ind at sige, at de synes, at det her er en fantastisk god idé.
Og så må jeg bare sige, at der er rigtig mange andre steder, hvor vi synes vi skal bruge vores ressourcer på at komme videre.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Det er sjovt, at det bliver udlagt som et quizshow, at man spørger et parti om, hvad det pågældende parti foretager sig.
Jeg vil bare spørge igen: Har der overhovedet været nogen initiativer fra Socialdemokraterne på nationalt eller europæisk plan, hvor man har søgt at begrænse – altså ikke stoppe det, for det kan jeg forstå at man ikke har noget ønske om – flyttecirkusset?
Det er der jo rent faktisk mulighed for inden for traktaten.
Der står, at man skal have 12 samlinger, men de kan jo lægges på mange måder.
Så har man overhovedet foretaget sig nogen overvejelser i forhold til de begrænsninger?
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Først vil jeg sige, at jeg da er ærgerlig over, at vi ikke besidder de samme evner og kvaliteter, som hr. Morten Messerschmidt.
Nu er det anden gang, at hr. Morten Messerschmidt nedgør den kvalitet, hans kollegaer herinde besidder.
Jeg ved ikke, om det er fordrende for debatniveauet.
Jeg snakker om den ideelle og den reelle verden, og i den reelle verden står vi med et Frankrig, som ikke er interesseret i det her.
Vi lægger på nuværende tidspunkt ikke politisk kapital ind i en tro på, at vi kan få ændret den franske holdning til det her.
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Der er jo to ting i det her forslag, som vi godt kan høre.
Det ene er, at vi skal debattere ophøret af det, som Enhedslisten kalder et rejsecirkus.
Det er vi meget enige i i Venstre.
Det er fuldstændig unødigt, synes vi, at rejse fra det ene til det andet sted, og det koster en lille milliard – jeg tror, det er et godt stykke over 500 mio. kr., bygningerne koster om året, og jeg tror, at i de tal, jeg så, var det over 250 mio. kr., det koster at rejse frem og tilbage, og lønudgifterne var små 100 mio. kr.
Nu satte jeg nogle tal på, og det gjorde jeg, fordi man så meget bedre kan forholde sig til det.
Og det er da selvfølgelig noget, vi skal begrænse så meget som muligt, og vi skal arbejde for det, og det ved jeg også at Venstres medlemmer i Europa-Parlamentet benytter enhver chance for at gøre.
Så er der den anden del af det her.
Det er, at Frankrig fik forhandlet ind, at det står i traktaten, at der skal være et andet sted, de holder møder, altså ikke bare i Bruxelles, og det er så i Strasbourg, man holder møder.
Jeg har selv muligheden for at tage derned, for der er Europarådet også til stede.
Og det er et flot sted, som de har i Strasbourg.
Men jeg er også ret sikker på, at Frankrig ikke har lyst til at frigive det, uden at man genforhandler traktaten.
Det er jeg meget sikker på.
Så kan man måske lave nogle forhandlinger med dem om, at de får noget andet.
Men lur mig, om det så ikke bliver lige så dyrt eller dyrere end de tal, jeg lige har sat på her.
Så derfor er det selvfølgelig en vanskelig sag.
Jeg siger ikke, det er umuligt.
Jeg siger ikke, man ikke skal bruge enhver lejlighed til at bekæmpe rejsecirkus.
Det skal man.
Men Venstre er ikke for, at man åbner den traktat.
Og der er jeg fuldstændig enig med udenrigsministeren.
Altså, det her var et kompromis, man lavede for meget lang tid siden, og nu er man så i den situation, at det stadig er et kompromis, der ligger i aftalen.
Hvis det skal ud, er jeg meget sikker på at Frankrig forlanger noget rigtig godt den anden vej, og det ved jeg også godt at forslagsstilleren fra Enhedslisten, ordføreren Søren Søndergaard, er fuldstændig klar over – fuldstændig klar over.
Så derfor kunne man jo være fristet til at stille spørgsmål den anden vej om, hvorfor det her bliver fremsat, når ordføreren er så sikker på det.
Men det vil jeg glæde mig til, når ordføreren kommer på talerstolen.
Venstre er supermeget interesseret i at få afviklet det rejsecirkus, men vi er ikke interesseret i at åbne traktaten, så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Jeg er rigtig glad for at høre, at Venstre ikke bakker op om nogen som helst traktatændringer.
Det tror jeg er godt for både Venstre og for Danmark og for Europa.
Men vi kan jo så konstatere, at der er nogle derude, der gerne vil have traktatændringer, bl.a. Macron, altså præsidenten i Frankrig, som Venstre jo i øvrigt sidder i gruppe med.
Og der kunne man godt forestille sig, at når Macron så kommer og siger, at han vil have fjernet vetoretten og andre gode ting, hvad jeg forstår at Venstre er imod – det må man jo forstå på hr. Kim Valentins tale – så har man to muligheder: Enten kan man sige nej, eller man kan sige, at så skal vi have noget til gengæld.
Der kunne det jo godt være, efter at Venstre de seneste 40-50 år ikke rigtig har bedt om at få noget til gengæld, når Frankrig har bedt om suverænitetsoverdragelser i traktaten, at det her kunne være et område.
Derfor vil jeg bare godt høre hr. Kim Valentin om noget, for nu svarede udenrigsministeren ikke på det: Når nu Venstre kommer til at sige ja til traktatændringer, som andre lande beder om, kunne det forslag, der er kommet her, så være et modkrav, som Venstre ville stille?
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Der ligger rigtig meget godt i det, der blev spurgt om her, vil jeg sige.
Først vil jeg dog lige rette spørgeren og sige, at Macron ikke sidder i vores gruppe i Europa-Parlamentet; hans parti sidder der.
Derfor får man ikke lov til at tale med ham selv, men det kunne være fristende at tale med ham om de her dele.
Jeg er faktisk ret sikker på, at han godt selv ville kunne finde ud af at sige, at det er ufornuftigt at bruge 1 mia. kr. på sådan nogle ting.
Den anden ting er, at når vi snakker om traktaten, er det en forhandling, fuldstændig ligesom udenrigsministeren var inde på.
Vi er ikke interesseret i, at de store lande som Tyskland og Frankrig får mere magt.
Vi er interesseret i, at den magtfordeling, der er i øjeblikket, hvor Danmark har rigtig meget at skulle have sagt i EU, og hvor vi fylder meget mere end vores egen vægtklasse, bliver bevaret.
Så derfor siger vi nej tak til en åbning af traktaten.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jo, men bekymringen er jo så også, at man i en anden sammenhæng kan give Frankrig en indrømmelse, eller at man kan placere noget et nyt sted uden at inddrage det her.
Og jeg forstår jo godt ministerens synspunkt om, at man, når man nu har indgået en europapolitisk aftale med alle de andre om, at man ikke må ændre ved traktaterne, så ligesom også, uanset hvor tåbelige tingene er, bliver nødt til at sige, at det vil man ikke ændre ved.
Men derfor kunne man jo så sagtens sige, at man til gengæld vil bruge nogle andre midler til at få det igennem.
Men det forstår jeg er ikke noget ministeren satser på.