Christian Juhl (EL), 2019-10-09:
Jamen eftersom ordføreren er ny på området, synes jeg da, det gik helt godt, især åbningen til sidst.
Hvis det giver en ubehagelig fornemmelse at skulle bruge offentlige midler på forsvarsområdet, så vil jeg da gerne tilbyde et samarbejde, så vi kan nedbringe det.
Det er et af de få steder, hvor jeg synes at de offentlige midler er fejlinvesteret i ret vid udstrækning.
Så jeg vil gerne tilbyde et samarbejde til Liberal Alliance om, at vi i fællesskab kæmper en kamp for at nedbringe de udgifter mest muligt.
Tusind tak.
Tak for redegørelsen til ministeren.
Den forekommer noget tør, det gør den nu hvert år.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi fandt en procedure, hvor der sådan blev kvikket lidt op på tingene, f.eks. ved at vi afsluttede debatten om redegørelsen ved at lave en fælles beslutning om, hvad vi skal det næste år, i stedet for bare at konstatere og debattere, men det kan vi jo ikke inden for forretningsordenens rammer.
Men det kunne vi prøve på at kigge på engang.
Temperaturen stiger to til tre gange hurtigere i Arktis end på kloden som helhed.
Det er godt nok stærkt, og det er mere, end vi havde regnet med.
Det er, fordi når først det begynder at smelte, så accelererer afsmeltningen og klimaændringerne.
Det er voldsomme ændringer, havstigninger, et ændret globalt miljø, ændrede klimaforhold og efterfølgende øgede stormagtsinteresser, fordi der er mere tilgængelige sejlruter og en masse naturressourcer, der kommer til syne.
I det spørgsmål er det hamrende vigtigt, at vi i rigsfællesskabet gør alt, hvad vi kan, for at bekæmpe klimaændringerne, og at vi indretter os på at leve på en anden måde, så vi ikke får en katastrofe, som især rammer Grønlands, Færøernes og Arktis' beboere, men hvor også den tredje verden bliver ramt enormt hårdt af det.
Det med øgede stormagtsinteresser betyder jo, at der i øjeblikket er et ordentligt pres på vores holdning om lavspænding i området og især også den store drøm om at få et atomvåbenfrit område.
Alle Arktis' stater har øget deres militære tilstedeværelse i Arktis; de laver suverænitetshævdelse, de laver overvågning og redningsoperationer.
De civile ting er jo sådan set fornuftige at få lavet, fordi det er et område med store risici.
Rusland er defensiv i sine oprustninger; det er i egne områder, de gør det, men derfor er det alligevel oprustninger.
USA har været noget mere offensive på det sidste, for i starten interesserede de sig overhovedet ikke for Arktis, men de er begyndt på det, og deres øje på Grønlands lufthavne er ret problematisk efter min mening, lige såvel som deres allerede opgraderede radarsystem oppe i Thule, Pituffik, også er problematisk.
Det er ikke engang blevet diskuteret med Grønland, det er ikke engang blevet diskuteret med Danmark; man siger, at det bare var udskiftning af noget udstyr, men der er reelt tale om en opgradering til en ny situation.
Kina opgraderer forskningsmæssigt.
Det kunne være en fornuftig investering, og vi kunne bygge videre på de ting, der allerede er i gang, både i rigsfællesskabet, men også internationalt.
Om vi skal have et forskningsskib, synes jeg, vi skal diskutere med dem, der bor der, og hvis der er brug for det, synes jeg, vi skal sørge for, at vi får sådan et nyt forskningsskib.
Danmark har også oprustet, og derfor er det jo interessant, når ministeren skriver, at Danmarks målsætning om et lavspændingsområde er udfordret.
Jamen skulle vi så ikke lade være?
Altså, vi har lige hørt, at der er planer om, at der skal oprustes i Kangerlussuaq med fly, og vi har også sendt en ekstra fregat til Grønland.
Heldigvis kan fregatten da gøre anden gavn end bare at være et militært redskab.
Den kan jo også arbejde med de civile ting.
Men er det ikke lidt svært at sige til de andre, at vi ikke vil have oprustning i området, og at vi så selv er med i det?
Ja, jeg spørger i første omgang.
Jeg synes, det ser besynderligt ud, når vi gerne vil have det, som vi snakker om.
Det kan let blive en snak, og så gør vi det modsatte af, hvad vi siger.
Der er noget tredje, som er vigtigt, når vi siger, at klimaet er det vigtigste, og at lavspændingen er lige så vigtig i kølvandet på det, nemlig at det er indbyggerne i regionen og deres interesser, vi kigger på først, når vi skal lave ting deroppe.
De skal have optimeret deres indflydelse efter min mening.
Danmark er isoleret set ikke noget arktisk land, men det er via vores samarbejde med Grønland, at vi overhovedet har noget som helst at skulle have sagt i Arktis.
Derfor er det vigtigt, at vi siger, at den grønlandske stemme og for den sags skyld også gerne den færøske stemme på vegne af rigsfællesskabet skal lyde alle de steder, hvor det overhovedet er muligt, for det er dem, der ved, hvor skoen trykker, og det er dem, der ved, hvordan vi kan komme videre.