runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DD), 2026-01-16:
Det danske forsvar er i gang med en massiv oprustning, hvor der er brug for mange flere soldater og mange flere værnepligtige, og de værnepligtige skal være der i længere tid.
Derfor er der brug for alle, der kan og vil, som der står i det første afsnit af redegørelsen.
Det er vi i Danmarksdemokraterne meget enige i.
Vi er dog ikke enige i, at den tvungne værnepligt for kvinder, som er indført, bør være baseret på frivillighed.
Men ligemeget om man er for eller imod det, er det vigtigt, at forsvaret er en attraktiv arbejdsplads, og det er rigtig positivt, at der er rigtig mange kvinder, som vælger at gøre karriere i forsvaret, og også mange, som har meldt sig til at være værnepligtige.
Der har dog været en lang række sager.
Den her undersøgelse i redegørelsen, som vi behandler i dag, og også den, der bliver henvist til i de korte bemærkninger, viser, at der er massive udfordringer med seksuel chikane og krænkelser.
Der vil jeg gerne tydeligt slå fast, at det naturligvis ikke er i orden
, hverken når det foregår i forsvaret eller på andre arbejdspladser.
Jeg vil på den anden side også godt rose forsvaret, fordi det lader til, at man faktisk tager problemstillingen seriøst.
Det er klart, at man ikke er i mål, men skal man gøre noget ved det, er man også nødt til først at undersøge tingene, og det gør man.
På den måde sætter man jo også røven i klaskehøjde – nu tog jeg chancen og sagde det alligevel, formand – når man laver sådan en undersøgelse.
Det gør jo også, at man så får fokus på problemet.
Man kan også lidt simpelt sige, at hvis man går i haven for at rydde ukrudt i bedene, får man også jord på hænderne, og man skal altså igennem sådan et ukrudtsbed nogle gange, før man får det ryddet ordentligt væk.
Sådan er det også med sådan et problem som det her.
Det er en kultur, der skal ændres, og det tager lang tid, desværre.
Det siger også sig selv, at hvis man som forælder skal sende sin datter trygt af sted som værnepligtig eller hun gerne vil gøre karriere i forsvaret eller som kvinde synes, at det er interessant at være i forsvaret, så skal man selvfølgelig også vide, at det her er en arbejdsplads, hvor man ikke bliver udsat for seksuelle krænkelser eller anden chikane.
Jeg er i øvrigt også selv far til en datter, og det kan være, at det har gjort mig rund med årene.
Det ved man ikke.
Det kunne godt tænkes at være en del af det.
Det skal selvfølgelig være sådan, når man har sådan en arbejdsplads, at man ikke bliver udsat for det, ligemeget om det er i forsvaret eller andre steder.
Redegørelsen viser jo ret klart, synes jeg egentlig, at vi er på den rigtige vej.
Er vi i mål?
Der er langt endnu.
Men jeg synes i hvert fald, at man godt kan se på side 9 og side 10 i redegørelsen, at kurven bevæger sig i den rigtige retning, og det synes jeg trods alt er positivt.
Men det er en kulturændring, der tager tid, og derfor er det også godt, at vi har sådan en debat, og at der er vedvarende fokus på det her også i fremtiden.
Carsten Bach (LA), 2026-01-16:
Tak for det, formand.
Jeg vil meget gerne have lov til at starte med at anerkende forsvaret, Forsvarsministeriet og forsvarsministeren for de indsatser og initiativer, der er sat i værk på det her område allerede, og herunder også mange tak til ministeren for selve redegørelsen.
Det er jo, som allerede nævnt i debatten, første gang vi har sådan en redegørelsesdebat her i Folketingssalen, og al begyndelse er svær, og vi er da bestemt heller ikke i mål.
Redegørelsen er inden for skiven, og det samme er de mange konkrete indsatser rundtom i forsvaret, og derfor håber jeg også, at vi i den kommende tid kan tage nogle opfølgende politiske drøftelser i forligskredsen om forholdene. Jeg vil ikke kommentere yderligere på den egentlige redegørelse, men forsøge at sætte fokus på en anden undersøgelse, som allerede har været brugt fire gange i debatten indtil nu.
Det er den undersøgelse, der har overskriften »Køn, minoriteter og kultur i hæren«, som KVINFO har udarbejdet, og der er særlig én sætning, jeg gerne vil have at vi alle sammen kan tage med os fra debatten her i dag: Man kan være soldat på mange forskellige måder.
Ikke alle soldater behøver at være ens.
Ikke alle skal passe ned i den samme skabelon, hverken fysisk eller socialt.
Og hvis forsvaret skal lykkes med både at kunne rekruttere til værnepligten og skabe en større interesse for at tegne kontrakt med forsvaret og være tjenestegørende i en årrække efterfølgende, så kræver det et stærkt fællesskab, der også kan rumme forskellighed.
Fællesskabet er allerede en kæmpe styrke i forsvaret.
Men det må aldrig blive en barriere for dem, der ikke ligner flertallet.
Personligt mener jeg, at det er værd at bemærke, at hærrapporten fra KVINFO peger på, at en strategi om kønsneutralitet kan have en uheldig effekt.
Det kan usynliggøre kønsspecifikke barrierer og lægge et ekstra pres på minoriteter, særlig kvinder og også mænd, der ikke passer ind i et meget snævert maskulint ideal.
Det beskrives netop i rapporten som forskellen mellem det at behandle alle ens og det at kunne skabe fair vilkår.
Og det er netop det, vi skal.
Vi skal skabe fair vilkår.
Vi skal skabe god adfærd og ledelse samt tydelige rollemodeller, og alt sammen er det noget, vi skaber igennem tydelige forventninger og konsekvens for os alle på det politiske niveau og fra forsvarets øverste ledelse.
Det betyder faktisk noget, hvad lederen siger, også den øverste leder og dermed jo selvfølgelig altså også, hvad ministeren selv siger.
Det er vigtigt, at vi ikke reducerer det her emne til et spørgsmål om papirer og procedurer.
Kulturen og omgangstonen skal i centrum.
En hård omgangstone ses ofte som – i citationstegn – en del af pakken, når man som ungt menneske vælger forsvaret til.
Forklaringen mellem de unge kan være, at det at være soldat ikke er for alle, og at man skal kunne tåle mosten.
Problemet er, at det risikerer at normalisere en grænseoverskridende adfærd og udviske grænser for, hvad der bør tolereres.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Jo, det kan man jo håbe.
Men i forhold til hr. Carsten Bachs spørgsmål til mig, som jeg ikke nåede at besvare, ser vi jo faktisk desværre det modsatte, altså en afvigelse væk fra den ellers gode udvikling, vi har set igennem mange år, hvor flere og flere kvinder har ønsket at gøre værnepligt; der ser vi jo desværre nu en negativ udvikling i forhold til uddannelsens længde, og hvad man har lyst til senere.
Vi bliver nødt til både at sætte ind i forhold til kulturen, altså hvordan vi taler om tingene, under værnepligten, og samtidig også anerkende det behov, der er for både mænd og kvinder, for, at man gerne vil kunne føre et familieliv, mens man har en karriere i forsvaret.
Og de forskellige elementer skal spille med, for at man har lyst til at have en længere karriere i forsvaret.
Det er i hvert fald det, som tallene viser os.
Peter Have (M), 2026-01-16:
Der bliver snakket lidt om, at det er en lav procentsats af kvinderne, som gerne vil have en fortsat karriere i forsvaret, men det er jo taget fra undersøgelsen af en 4-månedersværnepligt.
I forbindelse med den nye værnepligt, som er på 11 måneder, har vi jo så den her 5-månedersgrunduddannelse, og så har vi 6 måneders uddannelse i operativ uddannelse.
Håber ordføreren ikke, ligesom jeg gør, at med den her ekstra uddannelse, som kommer på og giver mere indblik i, hvordan forsvaret arbejder, er der flere kvinder, som bliver motiveret til at fortsætte en karriere inden for forsvaret og dermed måske også få en officersuddannelse, og at vi derfor får flere kvindelige ledere ind i forsvaret, som det jo er et problem at der ikke er på nuværende tidspunkt?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Jeg synes, det er afgørende, at både forsvarsministeren og forsvarschefen, som jeg er ret sikker på er enige i de her pointer, er meget, meget tydelige i deres kommunikation – specielt fordi forsvaret jo er en ret hierarkisk organisation.
Så hvis dem, der er øverst i hierarkiet, er meget tydelige omkring, hvilke værdier og hvilken opførsel der skal være, så er jeg ret sikker på, at det siver ned.
Jeg tror faktisk – det var også lidt det, hr. Carsten Bach sagde før – at der, hvor det ikke siver ind, er det måske, fordi det ikke er tydeligt nok, hvad man forventer af en moderne arbejdsplads og en organisation i forhold til opførsel.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-16:
Tak for det, og tak for svaret.
Jeg er meget, meget enig.
Jeg synes, det er nogle gode refleksioner.
Og vi har jo alle sammen en interesse i, at det er en tryg arbejdsplads.
Uanset om det er vores egne børn eller andres børn, der skal være der, er det jo vores ansvar, at det er en tryg arbejdsplads at være på i kortere eller længere tid.
Det er jo positivt at høre, at der er nogle, der har gode oplevelser, men vi kan jo bare se, at der stadig væk også er dårlige oplevelser.
Så jeg vil blot høre: Hvis ordføreren har én anbefaling, hvad er så det første, vi kan gøre?
For det er jo vores ansvar.
Om lidt ruller vi jo den helt store løber ud og inviterer alle indenfor.
Det skal være trygt.
Vi skal som forældre være trygge ved det, og de unge skal være trygge ved det.
Hvad kan vi gøre?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Det er jeg meget enig i, og det er jo også et af både Institut for Menneskerettigheders og KVINFOs ønsker, at man kigger bredere på det og kigger på kulturen generelt, så det ikke kun er køn, men også er etnicitet og religiøs eller kulturel baggrund.
For vi har brug for et mangfoldigt forsvar og de værnepligtige, der kommer ind.
Når man har skullet tale det op, har man jo tit sagt, at der, hvor værnepligtige møder hinanden, er der tale om alle typer fra hele landet, og sådan skal vores forsvar også helst være, for det skal helst være repræsentativt i forhold til vores samfund.
Derfor bliver vi også nødt til at kigge bredt på, hvor der er problemer henne.
Det er jeg enig med ordføreren i.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-16:
Tak for talen.
Jeg skal ikke kunne vurdere, om ordføreren er blevet mere rund og blød eller mere kantet med alderen, skulle jeg til at sige, eller i hvert fald med børnene.
Men jeg synes, det er nogle gode pointer, der bliver fremdraget i talen her, og at det er godt også at få nuanceret, at det her er bredere end alene det, der står i redegørelsen, som jo viser en positiv tendens – det anerkender jeg, og det hører jeg også ordføreren anerkende – men der er stadig væk udfordringer.
Så jeg har egentlig bare et spørgsmål til, når vi nu står her om et år og har endnu en redegørelsesdebat: Kan man folde det her lidt mere ud, så den redegørelse, vi får, måske kigger lidt bredere på krænkende adfærd og ikke alene på den her seksuelt krænkende adfærd, som er i fokus i redegørelsen her?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Jeg tror faktisk ikke, vi er uenige, for jeg er også fuldstændig enig med hr. Carsten Bach i, at det er et ledelsesansvar, og at det i Forsvaret som alle andre organisationer og på alle andre arbejdspladser handler om, at man går foran med det gode eksempel, at man er meget tydelig omkring, hvad man accepterer, og hvad man ikke accepterer på en arbejdsplads, og at man siger fra, og at man måske også får lidt mere diversitet på ledelsesniveauet, og der har forsvarsministeren jo faktisk meget konkrete handlemuligheder.
Undskyld, jeg nåede ikke at svare på det sidste.
Carsten Bach (LA), 2026-01-16:
Jeg er helt enig: Rollemodeller kommer i fremtiden til at spille en meget, meget vigtig rolle i Forvaret.
Jeg er dog ikke på samme side i forhold til intuitivt at sige, at de værnepligtige faktisk tager deres kultur med ind.
Jeg er ret overbevist om, at det her handler om uddannelse; det handler om uddannelse af ledere og lederes ageren i den kultur, der er, og den omgangstone, der er.
Men jeg er glad for, at ordføreren også selv får øje på, at det her primært handler om kvindelige værnepligtige, hvor vi jo desværre set et drastisk fald i forhold til den nye og længere værnepligtsuddannelse.
Vil ordføreren ikke prøve at sætte nogle ord på, hvad det første er, der kommer op i ordførerens forestilling om en kommende kvindelige værnepligt, med det fald in mente?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Men min intuitive fornemmelse ville være, at det er rigtigt, for vi kan se, at det i høj grad er værnepligtige, der opfører sig dårligt over for andre værnepligtige.
Det her er fuldstændig anekdotisk, men jeg oplever med de unge, jeg kender, deriblandt min bonusdatter, at der på det ene stræk blandt unge er en langt større bevidsthed om, at man skal tale ordentligt til hinanden og man skal være ordentlig over for hinanden.
Samtidig oplever jeg virkelig også, at der er en forråelse forårsaget af internetkultur, af sociale medier osv. – en forråelse, som jeg synes på nogle stræk er ret giftig og foruroligende.
Derfor synes jeg også, det er vigtigt, at der er forbilleder – specielt mænd, måske endda specielt heteroseksuelle mænd – der siger: Sådan taler vi ikke til hinanden; vi kan godt være et stærkt forsvar og tale ordentligt til hinanden.
Carsten Bach (LA), 2026-01-16:
Tak, og tak til ordføreren for en rigtig god og meget nuanceret og reflekteret tale.
Den sætter jeg stor pris på.
Jeg sætter særlig stor pris på, at ordføreren fra SF også har kigget ud over Forsvarsministeriets egen redegørelse og kigget ned i bl.a. KVINFO's undersøgelse af hæren, hvor man får et væsentligt mere repræsentativt indblik i, hvad der er af udfordringer.
Også mange tak til ordføreren for at komme med nogle eksempler på udtryk fra bl.a. nogle af Forsvarets øverste chefer.
Dermed kan man jo også stille det spørgsmål, om der er ting, der er sevet ned igennem systemet – som vi havde oppe tidligere – og om det overhovedet er sevet ind i systemet.
Det tror jeg nu nok det er i nogen udstrækning, men desværre ikke så godt, som man kunne tænke sig.
Der bliver ofte brugt en undskyldning om, at det her er et samfundsmæssigt problem, og at det særlig er de værnepligtige selv, der tager deres kultur fra ungdomsuddannelser og andet med ind i Forsvaret.
Hvad er ordførerens tanker om den slags påstande?
Troels Lund Poulsen (V), 2026-01-16:
Det synes jeg er et relevant spørgsmål, som jeg ikke kan give et endeligt svar på i dag.
Generelt har vi jo ret store udfordringer med at kunne fastholde vores medarbejdere i dansk forsvar, og det er vel nok en af de to største udfordringer, vi har.
Det tror jeg vi skal kigge mere ned i, for jeg tror, at der er mange forskellige elementer, som gør sig gældende her, og at det ikke kun skyldes én ting.
Men jeg har ikke det gode svar.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-16:
Jeg er meget enig.
Men vi kan jo desværre se af tallene, at der er færre kvinder, der søger den vej, som det ser ud lige nu.
Jeg vil egentlig blot spørge ministeren, om ministeren gør sig nogen tanker om, hvordan det kan være, og om man måske skulle undersøge, hvad årsagen er, så vi kan gribe den udfordring, inden den bliver endnu større, end den er i dag.
Peter Juel-Jensen (V), 2026-01-16:
Det er også derfor, at vi på forligskredsmøde på forligskredsmøde har drøftet de her forhold, og vi har nedsat et advisoryboard bestående af i mine øjne meget kompetente personer til i samarbejde med forsvarets ledelse at komme længere.
Vi står med et samfundsproblem.
Har vi ikke ligestilling i Danmark?
Har vi kønskrænkende adfærd?
Har vi den tone, som ordføreren kunne berette, på alle danske arbejdspladser, i vores skole og på vores uddannelsesinstitutioner?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Jamen jeg kender ordføreren og ved, at ordføreren har nogle gode værdier.
Men med al respekt er ordføreren en hvid mand.
Hvis man har en spørgeskemaundersøgelse, hvor kvinder eller seksuelle eller etniske minoriteter siger, at det er et problem, og de synes, at det er meget voldsomt, og en tredjedel ikke engang får opbakning, måske endda får latterliggørelse fra en overordnet, så synes jeg, at man skal lytte til de tal, når det kommer fra en undersøgelse, der også er så repræsentativ, som den er.
Peter Juel-Jensen (V), 2026-01-16:
Ordføreren kender mig som en god liberal og dermed også som en, der hylder retten til forskellighed.
Jeg har en fortid i forsvaret – 15 år.
Noget af det billede, som ordføreren nævner der, kan jeg ikke genkende, og det er jeg glad for.
Men jeg kan ikke sige, at det ikke eksisterer.
Men jeg synes faktisk, at da jeg var i forsvaret – jeg startede i 1987 – var der en god tone.
Jeg har været livgarder, jeg har været gardehusar, og jeg har været officer ved en rekrutskole, som netop rummer mange kvindelige værnepligtige.
Jeg kan ikke genkende det billede, der bliver tegnet der.
Men jeg kan jo se i den redegørelse, som vi debatterer i dag, at der er eksempler på det her.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-01-16:
Tak, og tak for talen.
Jeg vil gerne lige komme med et par kommentarer og et spørgsmål, også foranlediget af KVINFO's undersøgelse af hæren, for jeg synes, den udgør et godt supplement til forsvarets egen undersøgelse.
Og der var over 4.000 respondenter, hvor det er 50 pct. af alle, der så har svaret; så den er ret repræsentativ.
Hele 44 pct. af kvinderne i hæren har oplevet ubehagelige kommentarer eller vittigheder om deres køn.
Til sammenligning gælder det 2 pct. af mændene.
41 pct. af personer med anden etnisk baggrund har oplevet kommentarer eller vittigheder om deres etnicitet sammenlignet med 2 pct. af etniske danske.
Humoren karakteriseres som sexistisk, homofobisk, racistisk og udtryk for gammeldags normer og værdier, der ikke hører en moderne arbejdsplads til.
Respondenter beskriver, hvordan ord som, og nu citerer jeg, bøsse og homo rutinemæssigt bruges som skældsord.
Det skal kobles med, at en tredjedel siger, at hvis de så faktisk kommer til en overordnet med en klage, bliver den latterliggjort eller ignoreret.
Hvad synes ordføreren det?
Bjørn Brandenborg (S), 2026-01-16:
Det er mest kun fra, at jeg selv har været værnepligtig og derfor kender lidt til den kultur, der er.
Jeg tror i virkeligheden, uanset om det handler om sprog eller andre dele – hvis jeg bare sådan uden at være på området løst skal reflektere over det – at der er en kultur i forsvaret, som der ikke er mange andre steder i vores samfund i dag og ikke er på mange andre arbejdspladser.
Der kan man jo sige, at uanset om det er kultur, eller om det er sprog eller andre ting, så er der nok en kultur, som ikke er fulgt med udviklingen mange andre steder, og det tror jeg ville være klogt at kigge på sådan over en bred kam.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-16:
Det er selvfølgelig helt forståeligt, når man er ordfører på et område, man normalt ikke har.
Men noget af det andet, der er, er, at redegørelsen her kun handler om indberettede sager til Auditørkorpset.
Det vil sige, at der jo er alle mulige andre typer af krænkende adfærd, man også kunne have diskuteret.
Altså, hvordan taler man til hinanden?
Hvilken sprogbrug bruger man?
Handler det kun om seksuelt krænkende adfærd, eller kunne det også være, at man gjorde noget andet som f.eks. at sige: Du kan ikke løfte den opgave, for du er bare en kvinde?
Så hele den der måde at tale på, som stadig væk gennemsyrer i hvert fald store dele af forsvaret, er jo også, mener jeg, en del af den problemstilling, vi diskuterer her.
Igen vil jeg sige, at jeg forstår, at det er som vikar, ordføreren står på talerstolen, men har ordføreren nogen tanker om den del af diskussionen?
Bjørn Brandenborg (S), 2026-01-16:
Det har jeg gjort mig absolut ingen tanker om, for jeg er vikar på den her redegørelse.
Men jeg vil meget, meget gerne tage det med videre til vores ordfører.
Det er jo enormt relevant, hvordan vi håndterer det her.
Jeg må jo desværre sige, at jeg ikke er klar over, om der har været nogen diskussion om det i den kreds.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-16:
Tak for det, og tak for talen.
Mit spørgsmål går nok lidt den anden vej, for som SF's ordfører også var inde på, er der jo altså nogle tal her, der viser, at det måske ikke går, så godt som man kunne få indtryk af, når man læser redegørelsen her.
Og der er jo det ved det, at hvis du er værnepligtig, er det en lidt anden type stilling, du er i, end alle andre jobs.
Du kan ikke bare gå din vej.
Så har ordføreren gjort sig nogen tanker om, hvad man gør i den situation, at man er en ung mand eller kvinde, og man er i forsvaret, og man bliver udsat for noget, man ikke har lyst til at blive udsat for.
Hvilke handlemuligheder har man egentlig i den situation?
Bjørn Brandenborg (S), 2026-01-16:
Ja, det er jeg meget, meget enig i, og jeg tror netop, at det, som ordføreren siger til sidst, er meget vigtigt, altså at hvis ikke man håndterer det her på en ordentlig måde, sådan at der er styr på retssikkerheden, så kan der være en frygt for, at det får den omvendte effekt.
Derfor tror jeg, at det er meget, meget vigtigt, at man, når man laver sådan et stykke arbejde her, selvfølgelig også tager højde for de ting.
Der synes jeg godt, at man kan sige sådan med ret rolig stemmeføring, at der har været nogle eksempler de sidste par år, hvor det, ikke inden for staten, men andre steder, måske er kammet over, og det synes jeg da man skal tage ved lære af i det her arbejde.
Carsten Bach (LA), 2026-01-16:
Jeg vil forsøge at lade være med at gå ned i de sproglige detaljer i ordførerens indlæg, og så alligevel, for netop når talemåden med bl.a. albuerne og det, ordføreren fik sagt i sit indlæg, kom op, så vil jeg sige, at godt nok er ordføreren vikar her, men ordføreren er jo retsordfører, og derfor må retssikkerhed fylde en del for ordføreren for Socialdemokratiet.
Jeg er sådan set enig.
Ordføreren siger mange rigtige ting, og ordføreren taler om nultolerance osv., men skal vi ikke her passe på, at det ikke kammer over?
Vi skal jo hele tiden holde os retssikkerheden for øje.
Vi må ikke skabe en frygtkultur her og en tilstand, hvor man, bare der er det mindste, ryger ud på det, som ordføreren kom til at sige, og albuer?
Er ordføreren ikke enig med mig i, at vi skal passe på, at det her ikke kammer over og vi får skabt en frygtkultur og dermed måske en modreaktion imod det, som vi rent faktisk søger at opnå?
Tak for det, og tak til ordføreren fra Venstre, som også lige fik lejlighed til at takke mig som ordfører for Liberal Alliance.
Tak for det.
Ordføreren fik også lejlighed til at liste sine egne meritter inden for Forsvaret og systemet i det danske Forsvar.
Også tak for det, og tak for den indsats, ordføreren har gjort som en del af Forsvaret.
Ordføreren bruger så en vending, som jeg lige studsede lidt over, i starten af sit indlæg, om, at det her nu var »sivet« ned igennem systemet.
Det vil jeg gerne have hvis ordføreren kan uddybe en smule, jo netop også i relation til det, som ordføreren også siger: at ordføreren ikke kan genkende det billede, som fru Lisbeth Bech-Nielsen tegnede før ud fra KVINFO's rapport.
Ordføreren siger, at ordføreren ikke kan genkende de forhold osv. Er det ikke netop et udtryk for, og det vil jeg gerne have ordføreren til at uddybe, at systemet, som ordførerne selv med de meritter, der blev oplistet, er en stor del af, ikke kan se de her problemer, og at man derfor har et stort behov for eksterne udefrakommende til at sætte lys på det her og belyse problemet?
Troels Lund Poulsen (V), 2026-01-16:
Ja, bestemt.
Jeg tror måske endda, at vi var så generøse, at vi delte den disposition for den her første redegørelse med forsvarsforligskredsen – for at få nogle input.
Jeg er helt åben over for, at den ikke nødvendigvis skal have et bestemt format år efter år; den kan sagtens have nogle tematikker, som bliver berørt.
Jeg synes jo, at noget af det, der er allervigtigst, faktisk er hele spørgsmålet om, hvordan man kan sikre en større ledelseskraft, som ikke handler om, hvorvidt man skal være kvinde eller mand, men en større ledelseskraft, hvor man sætter fokus på, hvordan man kan sætte flere kompetencer i spil.
Og det vil i sig selv betyde, at der er flere kvinder, der bliver en del af ledelseslaget.