Jens Joel (S), 2021-11-23:
Tak for det, formand.
I går morges var det sådan en mandag morgen, som man kender det, og hjemme hos os foregår det sådan – givet mit job her – at det ofte er mig, der afleverer ungerne mandag morgen.
Jeg har også bopæl i en kommune, som har været relativt godt med i forhold til normeringerne.
Men det er også klart, at rigtig, rigtig mange steder har den kommunale økonomi været presset i rigtig mange år, og alt for mange steder er det endt med at være børnene, der har betalt prisen for det.
Det er en af baggrundene for, at jeg ligesom mange andre forældre har følt, at der var knaphed, at det var vanskeligt at få enderne til at nå sammen, og det var det, der var baggrunden for, at der var en hel bevægelse af forældre, der rejste sig forud for sidste folketingsvalg og sagde: Vi er nødt til at diskutere forholdene i daginstitutioner, vi er nødt til at sikre en bund under det, vi er nødt til at sikre, at når der er knaphed i kassen, så er det ikke altid hos børnene, man henter pengene.
Og det har virket, det har haft en effekt.
Det har betydet, at vi nu har et politisk flertal, som med det her lovforslag, vi behandler i dag, indfører minimumsnormeringer gældende fra 2024, hvilket betyder, at der skal være en voksen til tre børn i vuggestuerne og en voksen til seks børn i børnehaverne, og at det bliver barnets alder, der bliver afgørende for, hvor mange ressourcer der tildeles, sådan at når man flytter et barn fra en vuggestue til en børnehaveplads, handler det ikke om at få kommuneøkonomien til at hænge sammen.
Så handler det om at lave det bedste pædagogiske tilbud, den bedste overgang fra vuggestue til børnehave, den bedste inddeling af børnegrupperne.
Det nye flertal har valgt at investere i vores børn.
Det gør vi selvfølgelig først og fremmest, fordi vi tror, det er vigtigt for børnene, men også fordi vi tror, at det er vigtigt for os som samfund.
Og det er faktisk rigtig mange penge, når det er fuldt indfaset, 1,8 mia. kr., og jeg tror også, vi skal minde hinanden om, at politik jo – og penge i den her sammenhæng – faktisk gør en forskel.
I den her måned har Google offentliggjort en undersøgelse, som viser, at nogle af de pædagoger i nogle af de kommuner, hvor man rent faktisk er gået foran og har tilført flere midler, oplever helt andre vilkår at gå på arbejde under, altså at det bliver nemmere at være den pædagog, man gerne vil være for børnene, at det bliver nemmere at inddele i mindre grupper, at det bliver nemmere at relationsarbejde.
Derfor tror jeg selvfølgelig også, at minimumsnormeringer og det at investere i børn er en del af svaret på den rekrutteringsudfordring, vi har på børneområdet, hvor vi jo desperat mangler at gøre det attraktivt for flere at søge derind.
For hvis man skal få folk til at tage en pædagogisk uddannelse, hvad enten det er som pædagog eller som pædagogisk assistent, og hvis man skal få folk til at blive i faget, så skal der selvfølgelig være arbejdsforhold, som gør det muligt at realisere den pædagogiske vision, man er gået ind i faget med.
Så jeg vil sige, at jeg synes, det er en god dag.
Jeg er med på, at det har været et langt, sejt træk.
Og der er også nogle partier, som har været meget vokale omkring det.
I Socialdemokratiet er det ikke nogen hemmelighed, at vi gik til valg på at tilføre flere penge til det her område.
Vi ville gerne investere i velfærden, vi ville gerne vil styrke børneområdet.
Men der var også andre partier, som var meget klare på, at det da skulle have form af minimumsnormeringer.
Det er helt nødvendigt.
Vi støtter selvfølgelig lovforslaget.