runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Mark (SF), 2021-08-27:
Først vil jeg beklage, at jeg ikke har nævnt Kristendemokraterne og Frie Grønne.
Det har ikke været i en eller anden ond hensigt.
Jeg er rigtig glad for, at vi er flere, der stemmer imod det lovindgreb, som ikke løser det grundlæggende problem, vi har med ulige løn i den offentlige sektor.
Derudover mener jeg faktisk ikke, at det er vores ansvar alene at sørge for, at der kommer forhandlinger bredt blandt partierne.
Altså, vi bidrager gerne til det, og vi sagde også på talerstolen i går, at vi godt ved, at det ikke nødvendigvis er den finansieringskilde, vi peger på, som skal finansiere, at man retter op på de her skæve lønninger.
Men hvis man skal løse det her, kræver det jo, at regeringen, som jo er regering, sætter sig for bordenden og indkalder partierne bredt.
Og det er jo også det, vi stiller ændringsforslag om her.
Jens Rohde (KD), 2021-08-27:
Nu bruger hr. Jacob Mark, både i går og i dag, udtrykket tage det seriøst.
Det vil jeg godt lige trykteste en lille smule med forlov.
Jeg noterer mig, at hr. Jacob Mark konsekvent undlader at omtale KD som dem, der ikke støtter lovforslaget.
Det var både i går, og det var også i dag – og i øvrigt også Frie Grønne, men fred være med det.
En ting er, hvem man nævner; en anden ting er – hvis man gerne vil have folk med på sine ændringsforslag og man beder andre om at forhandle, som man opfordrer regeringen til – hvorfor SF så ikke har indkaldt de partier, som er enige med SF i, at det lovindgreb, der kommer her, er utilstrækkeligt.
Hvorfor har man ikke indkaldt til en forhandling om, hvordan man kan finde de penge?
For det er jo let nok at sige, at vi afsætter 2 mia. kr., men vi er jo ikke nødvendigvis enige om, hvordan man finansierer de 2 mia. kr. eller 5 mia. kr., eller hvor mange penge der skal til.
Hvorfor gør SF ikke sit politiske håndværk?
Men det er måske, fordi man har glemt at invitere nogle og så kun har forhandlet med andre.
Eller hvad er årsagen til det?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-08-27:
Tak for det.
Det var sådan nemt at se.
Jeg tænker også, det er rigtigt, at der er mange ubesvarede spørgsmål i forhold til ligeløn.
Men når ministeren som argument for indgrebet, uden løfter om mere i løn, henviser til argumentet om, at organisationerne har anbefalet forliget, og at de andre faggrupper har stemt for forliget, mener jeg faktisk oprigtigt, at ministeren sætter kikkerten for det blinde øje.
For når organisationerne anbefalede forliget, var det jo ikke et udtryk for, at de mente, at problemet med uligeløn var løst med den overenskomst.
De anbefalede forliget, fordi de godt ved, at problemet med ulige løn ikke kan løses i den overenskomstmodel, som vi kender i dag.
Er ministeren enig i, at problemet med ulige løn, som sygeplejerskerne har strejket for at få løst, ikke kan løses i en overenskomst, og at det kan være forklaringen på, at der var rigtig mange andre, som stemte for deres overenskomst og ikke var i strejke?
Eller mener ministeren, at alle de andre faggrupper også skal i strejke for at overbevise ministeren om, at vi altså har et problem med ulige løn, som ikke kan løses i overenskomstforhandlingerne?
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Først og fremmest tak for de ord, og også tak for, at hr. Jens Rohde kan høre, at regeringen ikke har haft nogen som helst interesse i eller intention om at skulle blande sig i den her konflikt indtil et punkt, hvor det var tydeligt at se, at man ikke kunne lade være med at gøre det.
Det er ganske rigtigt – som hr. Jens Rohde fremhæver – at den rigtige måde at gøre det på så er at bruge den mæglingsskitse, som i øvrigt begge parter har anbefalet at man indgik en aftale på baggrund af.
Altså, den formulering skal jo primært ses, i lyset af at udgangspunktet er – og det er også det, der er en del af processen – at parterne selv skal aftale kommissoriet.
Men de partier, der har været med til at tage ansvar for, at lovforslaget blev stemt igennem, får selvfølgelig lov til at se det.
Men det, der er regeringens klare udgangspunkt, er, at det er parterne, der skriver og definerer kommissoriet, og at vi tager det til efterretning.
Jens Rohde (KD), 2021-08-27:
Tak for det.
Jeg synes, det er stærkt, at ministeren stiller sig op på talerstolen.
Jeg synes også, der har været et sådan lidt unfair raid på regeringen og ministeren i hele debatten her, i går og også i dag, og jeg har faktisk lidt svært ved at se, at regeringen skal kunne gøre andet end det, den gør, med de analyser, den bringer til torvs, og de analyser, den har.
Det er en del af den danske model.
Hvorfor stemmer vi så ikke for her?
Ja, det har ikke noget at gøre med, at vi ikke har tillid til regeringen og dens intentioner, men det er jo tilliden til os herinde samlet set, som vi ønsker at tage livtag med.
For vi har diskuteret det her i årevis.
Altså, nu har jeg i 20 år været aktiv i dansk politik, og de her diskussioner er ikke nye.
Så jeg skal bare sige til ministerens ros, at det her ikke er et udtryk for, at vi ikke har tillid til regeringen og ser det som manglende vilje.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad det betyder, at parterne, der stemmer for, får forelagt kommissoriet for lønstrukturkomitéen.
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jamen det er jeg selvfølgelig heller ikke et sekund i tvivl om at De Radikale gør, men det glæder vi os til at have en videre dialog om.
Jens Rohde (KD), 2021-08-27:
Jeg går jo ud fra, at samtlige partier i Folketinget vil få kendskab til kommissoriet, altså få det forelagt på et eller andet tidspunkt.
Hvis ikke man får indflydelse på det alligevel, hvad skal det så til for?
Kan ministeren ikke bare sige her fra talerstolen, at samtlige partier i Folketinget selvfølgelig får forelagt det kommissorium, som parterne vælger at skrive, da ingen af os jo får indflydelse på det alligevel?
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Tak for det spørgsmål, og endnu en gang også tak til De Radikale for at medvirke, vel vidende at det her er meget, meget svært og at det ikke har været noget, nogen har haft et ønske om.
Det, regeringen forestiller sig, er i virkeligheden – og der har vi også været meget generøse i den forstand, at vi har taget det forslag, der ligger fra FH, om, hvad den her lønstrukturkomité skal – at parterne bliver indkaldt på et eller andet tidspunkt, kort tid efter man forhåbentligt vedtager det her lovforslag, til drøftelser af kommissoriet og en nærmere bestemt tidsplan, og så vil vi derfra selvfølgelig også sørge for, at der er en ordentlig opfølgning.
Jeg tror, at der nemlig vil være behov for opfølgning i flere retninger.
Jeg tror, at der helt klart kommer til at være et spor, hvor Christiansborg vil blive foreholdt nogle af spørgsmålene, der vil helt klart være et spor, hvor parterne imellem skal forholde sig til nogle af spørgsmålene, men der vil helt klart også være et spor, hvor man på lønmodtagersiden og i kravfastlæggelsen også kommer til at forholde sig til nogle af de spørgsmål.
Om det bliver til egentlige trepartsforhandlinger, tror jeg ikke jeg allerede nu kan sige, men jeg vil heller ikke afvise det.
Samira Nawa (RV), 2021-08-27:
Ministeren nævnte, at det overhovedet ikke er nemt at være blandt de partier, der om lidt skal stemme for lovindgrebet, og det vil jeg egentlig gerne bekræfte, for det her er ikke nemt, det er en alvorlig sag.
Når vi gør det i Radikale Venstre, er det jo bl.a., fordi patienterne lider og ikke har udsigt til, at en konflikt skulle blive løst ad andre veje.
Det betyder ikke, at vi har givet op på den ligestillingsproblematik, som vi også ser.
Jeg er enig med ministeren i, at lønstrukturkomitéen må undersøge i flere retninger, og konklusionerne kan pege på, at flere parter må byde ind med noget.
Det, som vi foreslår fra Radikale Venstres side, er, at der på ryggen af lønstrukturkomitéen må blive indkaldt til nogle trepartsdrøftelser, hvor alle parter bringer noget til bordet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren måske uddybe, hvad det er, han tænker, hvad regeringen tænker med at forpligte sig på lønstrukturkomitéen, når nu den skal tages alvorligt.
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jamen altså, vi har løbende fulgt med i, hvad det er for nogle tal, Danske Regioner har haft indrapporteret.
Sundhedsstyrelsen har forsøgt i et notat at prøve at fremskrive, hvad udfordringerne vil være, og hvor man også medtager både den coronapukkel, der i forvejen ikke er helt afviklet, og ferieafviklingen, og også at fremskrive med de udvidelser af strejken, som var aftalt.
Men jeg vil gerne understrege igen, at det, der har været det væsentligste for regeringen, har været, at konflikten ikke alene var fastlåst, men var gået så meget i hårdknude, at parterne selv bad om, at det blev løst.
Samira Nawa (RV), 2021-08-27:
Tak for den tilkendegivelse.
Jeg bemærker sådan set, at regeringen måske også har rykket sig lidt her, i forhold til når vi tidligere har haft diskussionen om ligelønsproblematikken.
Der kommer i hvert fald flere tilkendegivelser om, at her er der altså noget, der forpligter, og herfra vil jeg bare sige, at det holder vi i hvert fald regeringen op på, for vi mener det her alvorligt.
Og det, vi gør i dag, handler om en konkret konflikt, der skal løses, men det andet spørgsmål kommer vi i hvert fald også til at forfølge.
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jeg vil gerne gentage, også så fru Victoria Velasquez har hørt det, at regeringen er klar over og forpligter sig også til, at der skal være en opfølgning på lønstrukturkomitéen – den lønstrukturkomité, som en enig fagbevægelse og Dansk Sygeplejeråd selv i øvrigt har peget på som en trædesten videre.
Det andet er, at en del af det, der også har været med til at mudre den her debat, har jo været, at der har været meget snak om strukturelle forhold.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at der selvfølgelig er nogle strukturelle forhold, der har gjort, at lønforskellene er, som de er.
Tjenestemandsreformen kan sagtens være et af dem, men det kan ikke lade sig gøre at ophæve en reform fra 1969, som ikke længere eksisterer.
Jeg har i hvert fald ingen som helst viden om, hvad det er for nogle knapper, man kan trykke på, eller håndtag, man skal dreje på, for i givet fald at gøre det.
Der synes jeg personligt, at det har været lidt for nemt for dem, der har peget på, at man bare skal ophæve tjenestemandsreformen.
Victoria Velasquez (EL), 2021-08-27:
Det er da ikke modigt at stemme for at gøre en mæglingsskitse, som sygeplejerskerne har stemt imod to gange, til lov.
Det er da ikke modigt ikke at ville sikre et opgør mod ulige løn.
Det ville være modigt at sige: Nu griber vi faktisk chancen.
Vi sikrer et opgør med konsekvenserne af tjenestemandsreformen.
Vi starter opgøret med uligeløn.
Det ville være modigt.
Det andet
synes jeg simpelt hen ikke er modigt.
Regeringen har stadig mulighed for at kunne indkalde til forhandlinger og sige, at de gerne vil sørge for, at økonomien er der, så de er klar på at handle, når det er, at anbefalingerne kommer.
På alle mulige andre områder har vi da ikke brug for at gennemanalysere alt muligt.
Det gjorde vi ikke med Arnepensionen.
På alle mulige områder har vi ikke gjort det.
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jeg skal hilse og sige, og det tror jeg i øvrigt også gælder andre socialdemokratiske regeringer, der har været tvunget ind i situationer, hvor man var nødt til at gribe ind i legitime arbejdskonflikter, at der ingenlunde er noget kujonagtigt ved det, når man er nået til det tidspunkt, hvor man føler sig nødsaget til at træffe den beslutning – i virkeligheden tværtimod.
Jeg kunne sagtens stå her og både fabulere og spekulere i, hvad der i øvrigt kan kendetegne kujonagtige handlinger, men det vil jeg undlade.
Jeg synes, det væsentlige her i den her situation er, at der over to omgange og i den sidste aftale af den 18. maj ligger en mæglingsskitse, som sygeplejerskernes organisation selv har nikket ja til.
Det valgte medlemmerne at forkaste.
De har nu strejket i op mod 10 uger – den længste arbejdskonflikt siden engang i 1970'erne.
Begge parter, herunder sygeplejerskerne selv, beder om, at det bliver løst af andre end dem selv, og det gør vi jo så ved at ophøje den mæglingsskitse til lov, som også indeholder lønstigninger samlet set for 1,1 mia. kr. til sygeplejerskerne.
Det, jeg er blevet oplyst, er, at det nogenlunde svarer til i gennemsnit 2.000 kr. pr. medarbejder.
Jeg har respekt for, at man ikke synes, det er nok, men det er det samme, som sosu'erne, pædagogerne og andre har fået i den her omgang.
Det er fuldstændig rigtigt, at alle partier i Folketinget selvfølgelig kommer til at se det kommissorium.
Victoria Velasquez (EL), 2021-08-27:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at anfægte det, når ministeren siger, at regeringen ikke har haft noget valg.
Derudover har vi også tidligere set eksempler på – på den ene og på den anden måde – at regeringer har gjort forskellige ting, når de har lavet et lovindgreb.
Vi har også i 1998 set et eksempel på, at man i et lovindgreb faktisk kom med forbedringer.
Det, jeg godt kan være bange for, er, at vi om 3 år, hvis det er, at komitéen er færdige med arbejdet på det tidspunkt og kommer med anbefalinger, ikke kommer videre, at det er tomme intentioner og varm luft.
Nu siger ministeren, at der jo ikke er nogen, der har vundet noget.
Nej, men man kunne faktisk godt blive i tvivl om, om det her er udtryk for, at Socialdemokratiet er nogle kujoner, fordi man åbenbart hellere vil svigte sygeplejerskerne, sosu'erne, pædagogerne, den lavtlønnede fængselsbetjent og mange andre end måske at genere dem, man skulle finde finansieringen hos, eller dem, som på en eller anden måde ville blive berørt af finansieringen.
Så hvorfor er det, at man ikke vil sørge for, at der er en finansiering, så man, lige så snart anbefalingerne er klar, kan handle på det?
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Men som jeg flere gange har svaret, har vi altså overordentlig vanskeligt ved selv at kunne svare på alle de følgespørgsmål, der kommer af, hvilken betydning det har for reguleringsordningen, hvad omfanget af problemets karakter egentlig er, hvor det starter, hvor det slutter, og hvad man i givet fald kan gøre ved det.
Og det er også derfor, vi synes, det er præmaturt på forhånd at skulle lægge enten en pose på 2 mia. kr., som SF foreslår, eller 5 mia. kr., som Enhedslisten foreslår.
For uanset hvordan man vender og drejer det, vil der være mange grupper, der siger, at de penge heller ikke er nok.
Så derfor er vores klare svar: Lad os nu få den lønstrukturkomité, som en enig fagbevægelse i øvrigt peger på, til at lave sit arbejde og komme med nogle anbefalinger til fagbevægelsen og til Christiansborg.
Jette Gottlieb (EL), 2021-08-27:
Nu kender jeg jo rækkefølgen i ministerens argumenter: De kommer i en bestemt rækkefølge, hver gang vi kommer med spørgsmålet.
Men det, vi siger, er, at i den her situation var der en anden vej.
For hvis man på forhånd kunne sige, at der var penge på bordet til at løse problemerne, så ville vi jo ikke sige, at de skulle løses i morgen, men vi er overbeviste om, at det ville få forhandlingsparterne tilbage til bordet.
Og det er den mulighed, ministeren har forsømt, og det er dermed, det er sket: at det er blevet statsautoriseret, at det først starter om 3 år.
Og det er det, vi synes er utåleligt.
For om 3 år er problemet endnu større.
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jeg synes, at fru Jette Gottlieb ud over historietimen – og den er jeg altid glad for; jeg kendte godt de historier i forvejen, men det er altid en fornøjelse at få fru Jette Gottliebs også sådan aktive erindringer fra nogle af de konflikter, der har været igennem tiden – lægger mig ord i munden.
For det er faktisk ikke det, jeg siger.
Jeg siger, at man jo er nødt til at få belyst det.
Altså, hvis en del af lønudviklingen, som har ført til skævheder, også handler om – og det bliver altså, med al respekt, jo også fremhævet af en række medarbejdergrupper i den offentlige sektor, selvfølgelig med FOA's medlemmer som de meste højlydte – at der er en uretfærdig andel af kagen, der tilfalder dem, der i forvejen er højest lønnede, når man lønner i procenter frem for i nominelle lønstigninger, så mener jeg da, at det klart skal være en del af den lønstrukturkomités opgave at se på det forhold.
Jette Gottlieb (EL), 2021-08-27:
Ministeren spurgte mig, hvordan det var med lange konflikter, og han spurgte kun ind til 1970’erne.
Han glemmer, at typografer og socialrådgivere blev grillet 1981.
Han glemmer den store, store konflikt i 1985.
Og hvis regeringen ikke erkender, at der er en stærk modstrid mellem ønsket om at løse ligelønsproblemet, hvad ministeren giver udtryk for, og så uviljen til at sige, at der naturligvis skal penge på bordet, så siger han jo med andre ord, at lige netop alle de andre faggrupper skal bløde for 100 års forsømmelse.
For det var, længe før man indførte tjenestemandsreformen, at det startede med den uligeløn.
Så siger han, at så skal netop politifolkene, lærerne, alle de andre, trække penge op af lommen.
Det er derfor, vi siger, at det er nødvendigt, at ministeren erkender, at der skal penge til herfra.
Ellers kommer der ikke en løsning på ligelønsspørgsmålet.
Mai Villadsen (EL), 2021-08-27:
I Enhedslisten kæmper vi for mere lighed i det her samfund.
Derfor synes vi også, at det faktisk er en pointe i sig selv, at dem, der tjener mest, også bidrager mest til vores velfærdssamfund.
Men vi er selvfølgelig også klar til at fjerne bøvl og bureaukrati, som mange partier siger gang på gang på gang.
Jeg vil dog betvivle, når jeg ser diverse økonomiske planer for partier, at det kan findes i så stort et omfang.
Peder Hvelplund (EL), 2021-08-27:
Det her handler ikke om at give et specifikt løft til sygeplejerskerne, men at give nogle penge, som kunne bruges til et generelt lavtløns- og ligelønsløft, og man kunne jo overlade til parterne at forhandle om, hvordan de skulle udmøntes, og det kunne muligvis have været med til at bløde op for den konflikt.
Ministeren ved jo godt, at det er det, der har været forslaget.
Men jeg spurgte til det med pukkelafviklingen.
Altså, kan ministeren bekræfte, at der lå nogle andre tal fra Danske Regioner end dem, som regeringen gik ud med?
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jamen jeg har flere ting til det, som hr. Peder Hvelplund siger, og det er jo sagt i al tænkelig respekt for de forhandlende parter.
Men for det første: Hvis Folketinget i den situation her havde besluttet sig for at gå ind at lægge flere penge til én medarbejdergruppe i den offentlige sektor, altså ud over den aftalte ramme, som alle var med til at forhandle om, havde det jo været, jeg tror, med nogle medlemmers ord at tromle sosu-assistenterne, pædagogerne eller alle de andre, som har forhandlet løsninger og i øvrigt stemt ja til dem.
Det andet er, at jeg ikke selv har siddet i forhandlingerne, og jeg har heller ikke haft noget ønske om at sidde i forhandlingerne, men jeg har i hvert fald kunnet læse i avisen – om det er rigtigt eller ej, ved jeg ikke – at Danske Regioner rent faktisk forsøgte at tilbyde sygeplejerskerne flere penge, men at det kunne de ikke få igennem deres forhandlingsfællesskab, og det er jo også det, jeg peger på i mit svar til fru Mai Villadsen, altså at der er nogle af mekanismerne, også på lønmodtagersiden, i den måde, man forhandler på, og den måde, man fastsætter sine krav på, som også indvirker på den måde, løndannelsen har udviklet sig på.
Men fru Mai Villadsen: Rammen er jo bl.a. defineret af, hvordan lønudviklingen også er på det private arbejdsmarked.
Grundlæggende har den mekanisme tjent alle de offentligt ansatte rigtig, rigtig godt igennem alle de år, hvor den har eksisteret.
Og der, hvor jeg synes det er rigtig, rigtig vigtigt, at man politisk holder tungen lige i munden, er, at hvis man foreslår, at der skal lægges ekstra penge på forhånd – inden man kender strukturerne og konsekvenserne underneden i den ramme – og det så betyder, at reguleringsordningen og den mekanisme bortfalder, så skal man jo være sikker på, at det ikke kommer til at være til ugunst for de offentligt ansatte på den lange bane. Og jeg kan ikke svare på de spørgsmål.
Det er det, vi skal have lønstrukturkomitéen til.
Mai Villadsen (EL), 2021-08-27:
Altså, jeg undrer mig såre, når medlemmer af regeringen og Socialdemokratiet nu pludselig synes, at der skal belyses og analyseres og kortlægges igen og igen, når man jo fra selv samme parti tilbage i 2008 konkluderede, at der er behov for penge centralt fra.
Alternativet er jo at omfordele inden for rammen, og så må man jo lægge til grund, at regeringen synes, at politibetjente, lærere og andre øjensynligt skal have skal have mindre i løn.
Det mener vi i hvert fald ikke i Enhedslisten.
Og derfor savner jeg virkelig en tilkendegivelse fra ministeren om, at hvis der fra parterne, fra lønstrukturkomitéen, peges på, at der mangler penge, vil man så levere herfra?
Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Ordføreren stillede jo også mere eller mindre det samme spørgsmål til mig i går, og det giver mig jo så anledning til at svare på det.
Men jeg tror også, at det er en for tidlig konklusion at afsætte et bestemt beløb, når vi ikke kender, hvad strukturernes udfordring egentlig er i forhold til den manglende ligeløn.
Men jeg tror også, man forregner sig, hvis man tror, at det alene kommer til at pege i retning af, at det er Christiansborg eller, hvad kan man sige, det offentlige, der skal lægge penge oven i rammen.
Det kan sagtens være, det bliver svaret, og vi afviser heller ikke at gøre det.
Men vi kommer også til at analysere, hvad det er for nogle krav, der bliver stillet fra bestemte grupper af offentligt ansatte, og hvilken måde man stiller kravene på.
Er det nominelle lønstigning, man går efter, er det procentuelle lønstigninger, som har en tendens til primært at belønne de i forvejen højstlønnede?
Hvilket samspil er der i øvrigt, hvis man politisk skulle vælge at lægge nogle penge oven i rammen til reguleringsordningen?
Bliver reguleringsordningen så sat ud af kraft, og er det i de offentligt ansattes interesse?
Og det er jo alle de mange spørgsmål i forening, som vi mener og er enige med både Dansk Sygeplejeråd og Fagbevægelsens Hovedorganisation i skal belyses og analyseres og så pege på nogle videre skridt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-08-27:
Tak til ministeren for både at tage ordet og kommentere noget af det, jeg sagde i mit indlæg her i dag.
Jeg vil lige tage fat i det, ministeren siger om, at en del af den danske model er det her med, at man jo kan gribe ind fra Folketingets side, for ministeren siger så også: når det er i yderste konsekvens.
Altså, den yderste konsekvens er så, at Folketinget griber ind.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at få ministerens beskrivelse af, hvad det er, der gør, at man mener, at man står i den situation nu.
Der er masser af danskere, der desværre har måttet opleve at få udsat deres behandlinger osv., men hvad er det lige præcis, der gør, at regeringen er nået frem til, at definitionen på, at man nu er ved den yderste konsekvens i den danske model, er, at det er så samfundskritisk nu, at Folketinget bliver nødt til at gribe ind?
For det er i virkeligheden en definition, som man jo også vil kunne bruge i andre sammenhænge, når der i givet fald på et fremtidigt tidspunkt måtte være strejker, som påvirker, hvordan det foregår i den offentlige sektor.