Martin Geertsen (V), 2022-01-21:
Tak for det.
Jeg er helt sikker på, at fru Liselott Blixt ikke kan stå for den ros, hun der har fået.
Og jeg vil fortsætte med at takke Dansk Folkeparti for at have rejst den her forespørgselsdebat, som jo dybest set i sin kerne også handler om, hvordan vi håndterer fremtidens epidemier.
I dag har vi i Danmark heldigvis en meget høj blodsikkerhed, og det er jo i sig selv positivt – det er rigtig godt.
Vi er rigtig gode til at sikre, at blodsikkerheden er i top mod de nuværende kendte sygdomme.
På den anden side kan vi jo ikke vide, hvilke sygdomme der vil ramme os i fremtiden.
Da corona ramte os for et par års tid siden, vidste vi jo ikke i starten, om den ville være blodbåren.
Det var heldigvis ikke tilfældet, men havde den været det, ville det jo have krævet, at man lynhurtigt kunne udvikle en test, som kunne identificere smitten, og selv hvis det så skete lynhurtigt, ville det jo ikke kunne fjerne coronaen i det tilfælde, hvor den havde været blodbåren – man ville højst have kunnet identificere det.
Og især i en periode som den, vi ser nu, med udbredt samfundssmitte, ville det altså være svært overhovedet at kunne tappe noget blod.
Det er jo her, patogenreduktion kommer ind i billedet, altså en teknologi, som så at sige reducerer virus, bakterier og parasitter i blodet.
Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, ECDC, og WHO anbefaler, at patogenreduktion indgår som en del af beredskabet mod fremtidens epidemier, da det kan reducere såvel kendte som ukendte bakterier og vira i blod.
Og der er jo, som jeg også nævnte før, mange af de lande, som vi normalt sammenligner os med, som har valgt at bruge patogenreduktion i en eller anden grad.
Det varierer fra, at det er en mindre grad af det blod, der tappes for at have et beredskab klar, og til, at man patogenreducerer alt blod.
jo haft forsøg med patogenreduktion på Aalborg Universitetshospital, og her brugte man patogenreduktion til behandling af blodplader i perioden 2012 til 2017.
I deres egen evaluering konkluderede de, at de sådan set opnåede rigtig gode resultater.
Bl.a. konkluderede de, at brugen af patogenreduktion øgede sikkerheden, fordi teknologien gav en meget bredere beskyttelse mod bakterier og vira og samtidig reducerede risikoen for blodforgiftning.
Derudover vurderede man, at der med tiden kan opnås både omkostnings- og produktionsoptimering.
Et af kritikpunkterne vedrørende patogenreduktion omhandler behandling af røde blodlegemer, da de endnu ikke kan patogenreduceres.
Der er dog, som jeg lytter mig til, nogle ganske lovende testresultater, som forhåbentlig kan gøre det muligt allerede fra næste år.
Derudover er der selvfølgelig også den del, der handler om økonomi.
Et af de markedsledende firmaer, som producerer teknologien, vurderer, at hvis man ville implementere det med en strategisk implementering med 60 pct. af det blod, som håndteres på bare to hospitaler i Danmark, ville man kunne gøre det for 1½ mio. kr. om året.
Det ville have nogle store fordele, da man nemt og hurtigt ville kunne opskalere, hvis behovet opstår, og derudover ville man kunne behandle det blod, vi giver til de svageste patientgrupper, så de får så sikkert blod som overhovedet muligt.
Jeg har læst mig til, at man på universitetshospitalet i Stockholm, hvor man har indført patogenreduktion, over en 4-årig periode har sparet 21 pct., sammenlignet med før de begyndte at anvende den her teknologi
Så der er måske ovenikøbet en mulighed for, at patogenreduktion over tid også vil kunne tjene sig selv hjem.
Årsagen er den simple, at der jo så kan være en række af de andre test, spørgeskemaundersøgelser og lignende, man laver i dag,
som man så ikke behøver lave.
I dag er der karantæneregler for at donere blod, hvis man f.eks. har været ude at rejse i specifikke lande, eller hvis man er en homoseksuel mand.
Det har vist sig at være effektivt bl.a. til at slå ting som malaria, vestnilfeber og hiv ned.
Det er jo både en fordel for dem, som gerne vil donere blod og derfor kan undgå karantæne, men også for modtagerne, hvor risikoen for at stå tilbage med en sygdom i kroppen reduceres.
undgå en ny blødersag som den, vi desværre for årtier siden oplevede, hvis der igen skulle opstå en blodbåren sygdom.
Med alle disse ting in mente synes jeg egentlig, at det vil være rigtig, rigtig fornuftigt at få undersøgt det her til bunds allerede nu, altså med hensyn til hvilke muligheder der er, og hvilke omkostninger det vil medføre.
Og det er altså ikke – og det afspejlede den sidste spørgerunde i øvrigt også – blevet undersøgt til bunds siden 2010, og siden da har teknologien udviklet sig meget, og det samme har omkostningerne.
Vi støtter, som fru Liselott Blixt også sagde, det forslag til vedtagelse, som ligger, og jeg skulle hilse og sige, at det gør Det Konservative Folkeparti også.
Jeg skal bare lige sige noget her til sidst, formand.
Jeg er helt sikker på, at ministeren ikke har sagt noget i ond mening heroppefra, men jeg synes altså alvorligt talt og helt oprigtigt, at ministeren skulle gå tilbage til sit ministerium og bare lige spørge en ekstra gang ind til, om ikke der er behov for en lidt mere tilbundsgående analyse af det her felt.