Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-05-25:
Tak for det, formand.
Og tak til statsministeren for redegørelsen om rigsfællesskabet, det er interessant både at læse den og høre debatten i dag.
Jeg er rigtig glad for, at vi igen har mulighed for at tale om rigsfællesskabet, både med hensyn til hvordan det ser ud i dag, men også i fremtiden.
Det er altid en kompliceret debat, fordi der er så stor forskel mellem Færøerne og Grønland i det samme rigsfællesskab.
Men egentlig vil jeg rose Enhedslistens ordfører, hr. Christian Juhl, fordi det er rigtigt, at vi hører nye toner fra vores statsminister med hensyn til en villighed til at lytte til de interesser, der gør sig gældende.
Det er, både når det angår selvstændighedsønsker og ikke mindst en selvstændighedsdialog fra begge landes side, men også i forhold til erhvervsinteresser i Grønland.
Så til at begynde med vil jeg gerne slå et slag for, hvorfor vi husker hinanden på, at det er fællesskabet i rigsfællesskabet, vi skal værne om; at det er fællesskabet og samarbejdet, som er afgørende for, at vi hver især og sammen står stærkere.
Grundlæggende synes vi i Alternativet, at vi skal sætte pris på rigsfællesskabets mangfoldighed.
I kraft af vores forskel, ikke på trods af, skal vi være ligeværdige parter, som hver især bidrager med hver vores kraft og styrke, og den er jo monumentalt forskellig, vores kraft og styrke, og burde prissættes således. Derfor bakker vi i Alternativet op om, hvis befolkningerne i Grønland og Færøerne ønsker selvstændighed, og hvis de ønsker at deltage i fællesskabet på mere lige vilkår, bakker vi også om det.
Det er godt at læse, at både Grønland og Færøerne oplever økonomisk fremgang, den skyldes jo også fiskeriet, og jeg er glad for, at der også bliver taget hånd om kvotekongeudfordringer, ligesom vi også gør herhjemme.
Begge lande oplever også demografiske udfordringer, som har en effekt på økonomiens holdbarhed, og det er også positivt, at der bliver diskuteret tiltag, og at der bliver diskuteret reformer, og den udvikling følger vi selvfølgelig.
I juni sidste år oplevede Vestgrønland en tsunami, som medførte et fjeldskred ved Karrats Fjord.
Jeg er glad for, at Folketinget fik bevilget støtte til selvstyret til hjælp til at skabe en ny tilværelse for de berørte.
I Alternativet håber vi også på, at den tragiske hændelse vil skærpe Folketingets opmærksomhed på klimaforandringerne og på de konsekvenser, som de har.
Klimaforandringer fjerner permafrosten mange steder.
Amerikanske forskere, britiske forskere og norske forskere peger alle sammen på, at det øger risikoen for jordskred og tilhørende tsunamier.
Igen vil jeg minde om fællesskabet i rigsfællesskabet og sige, og at vi derfor er fælles om klimaudfordringerne.
Jeg tror ikke, der hersker nogen tvivl i salen om, at klimaudfordringerne for alvor presser globalt set, og at det er en kæmpe udfordring i Grønland og for den grønlandske befolkning.
Jeg vil gerne punktere myten om, at klimaforandringerne ikke kommer til at påvirke os særlig meget i Danmark, det tror jeg helt bestemt de vil, og særlig når alle partier gerne vil vores rigsfællesskab.
Temperaturen stiger dobbelt så meget i Arktis som den globale gennemsnitstemperatur, havisen er på tilbagetog, og forholdene ændrer sig for befolkningerne i Arktis.
For det handler om at overvåge konsekvenserne med øget aktivitet, overvågning af forureningen og aftaler, der sikrer mennesker i Arktis og miljøet i Arktis.
Anvendelse af ny teknologi i denne hensigt kan være et rigtig godt værktøj.
Det er nødvendigt, når vi taler om klimaet, at Danmark går forrest, når det kommer til at føre en grøn, bæredygtig ambitiøs klimapolitik.
Arktiske klimaudfordringer er et globalt problem, er et fælles problem.
Hensynet til Arktis skal derfor indtænkes i al vores politik.
Her ser jeg desværre kun små initiativer, isolerede initiativer.
Der er brug for en helhedsorienteret politik, der er brug for en radikal omstilling af vores produktions- og forbrugsmønstre.
Danmark bør ikke bruge sin indflydelse i Arktis til at sikre, at vi bare har vores egne interesser tilgodeset.
Så hvordan går vi forrest i forhold til at stoppe den globale opvarmning, opvarmningen i Arktis, og at vi først og fremmest herhjemme sikrer, at Parisaftalen i samarbejdet bliver efterlevet, og naturligvis også, at Grønland tager sit ansvar herfor?
Visse dele af fællesskabet har sociale og økonomiske udfordringer.
Det er ikke kun den enkeltes ansvar; det er også et fælles ansvar.
Jeg er glad for at læse, at de grønlandske myndigheder samarbejder med Socialstyrelsen om socialt udsatte børn og unge i Grønland.
Der er også socialt udsatte i Danmark, som på mange måder er ramt af de samme sociale problemer, som udsatte danskere er.
Her vil jeg komme ind på, at mangfoldigheden igen er så vigtig for os at forholde os til og værne om.
Selv om der også er mange ting, der binder os sammen, er vi forskellige, og det skal vi fortsat være sensitive over for i stedet for at sammenligne os en til en.
Særlig her synes jeg at jeg ofte hører i dag, at det er danske løsninger, der bliver lagt vægt på, i stedet for grønlandske løsninger eller i stedet for at værne om og hjælpe til, at grønlandske løsninger faktisk bliver de bærende løsninger i Grønland.
Det gælder i øvrigt også for Færøerne.
I Alternativet mener vi, at der skal skabes mere viden og undervises mere i rigsfællesskabet og de historiske relationer, der er mellem Grønland, Færøerne og Danmark.
Det er også en vigtig sten i forhold til at tage rigsfællesskabet for givet.
Sammen skal vi have skærpet blikket for alle muligheder og naturligvis også udfordringer.
Og det er vigtigt, at unge går fremtiden i møde oplyst og med muligheden for at forholde sig kritisk.
Endnu vigtigere er det derfor også, at Grønland og Færøerne bliver inddraget i processen omkring at udvikle det her undervisningsmateriale, så landene kan genkende sig selv i portrætterne.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at undervisningsmateriale fremstår med faktuelle fejl.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har en grundantagelse om, at vi ikke kender nok til grønlændere, eller at de ikke har en positiv anseelse i Danmark – som jeg henviste til tidligere i Institut for Menneskerettigheders rapport et helhedsorienteret, positivt indtryk.
Med det sagt, især med vores børn og kommende generationer i tankerne, er vores børn og unge langt mere globalt og teknisk bevidste, end jeg var i deres alder
Som ung kom min forståelse af verden fra Danmarks Radio, landets eneste tv-kanal, og gennem movieboksen og de film, vi lejede på benzintanken.
I dag har unge adgang til informationer og nyheder, næsten før journalisterne har.
De lever med et globaliseret tankesæt i en globaliseret verden, og de ser og mærker effekterne af den globale ulighed.
Det er en ulighed, der historisk set er startet med europæernes kolonisering – herunder vores egne kolonier i Grønland, Arktis, i det tidligere Dansk Vestindien, Caribien, Tranquebar, Indien og i det tidligere Guldkysten i Vestafrika – og de postkoloniale strukturer, der i dag hæmmer den globale lighed og ligeværdig handel.
Jeg er overbevist om, at mere viden, undervisning og kendskab til rigsfællesskabet, til Grønland, til vores kolonihistorie og ikke mindst til de nuværende forhold vil skabe fundamentet for, at den manglende vilje til et opgør med disse ulige strukturer bliver vendt til et naturligt og mere handlingsorienteret ønske om at skabe en mere ligeværdig verden med lige muligheder for alle i vores kommende generationer.
Der er ingen tvivl om, at udviklingen i Arktis og rigsfællesskabet skaber både nye udfordringer og nye muligheder, og vi håber, at Danmark vil holde fast i en kurs mod at skabe økonomisk, social og miljømæssigt bæredygtig udvikling med respekt for både oprindeligt folk og befolkninger.
Tak for ordet.