Finn Sørensen (EL), 2019-04-25:
Enhedslisten har stillet en række ændringsforslag til de her to lovforslag, og formålet med vores ændringsforslag er at få fjernet de forringelser for de ledige, som vi kan se i lovforslagene.
Desværre synes vi, at forligspartierne bag beskæftigelsespolitikken – i hvert fald bag de her lovforslag – lider af noget, jeg vil betegne som en tvangstanke, der går ud på, at man ikke kan gøre noget godt for de ledige, uden at man med djævelens vold og magt samtidig skal forringe de lediges vilkår på nogle andre områder.
De forringelser vil vi gerne have fjernet, før vi kan stemme for lovforslagene.
Det gjorde vi opmærksom på ved førstebehandlingen, hvor vi grundigt gennemgik det her meget store lovkompleks.
Vi roste de gode ting, der er i det; vi kritiserede forringelserne i det.
Så det skal jeg ikke gentage her.
Når jeg tager ordet nu, er det, fordi vi har stillet et yderligere ændringsforslag, som ikke nåede at komme med i betænkningen.
Det handler om, at det skal være frivilligt for de ledige at deltage i virksomhedspraktik.
Der er rimelig gode resultater med det – det er cirka halvdelen, der kommer i ordinær beskæftigelse umiddelbart efter et afsluttet løntilskudsjob.
Men hvis vi taler om virksomhedspraktik, viser ministerens egne tal, at der ser det helt anderledes ud.
Så sent som i går har vi fået svar på en række spørgsmål, vi har stillet om det her, og de svar bekræfter det, vi fik at vide for et års tid siden, og som vi også havde ministeren i samråd om dengang, nemlig at der er stort set ingen beskæftigelseseffekt af virksomhedspraktik.
er stort set det samme nu, som det har været siden 2013, nemlig 12 pct., mens det seneste tal, vi fik, viste 11½ pct. Næsten alle andre praktikanter er tilbage på offentlige ydelser efter afsluttet virksomhedspraktik.
Det bekræfter vores opfattelse af, at virksomhedspraktik først og fremmest er et middel til at gøre livet surt for de ledige, enten fordi de er syge og ikke kan arbejde, eller fordi de systematisk bliver brugt som gratis arbejdskraft.
Det er en omfattende fortrængning af ordinære job, der finder sted her.
Hvert år er der lidt over 140.000 personer i virksomhedspraktik i private virksomheder.
Med en meget forsigtig udregning svarer det til ca. 15.000 fuldtidsjob.
Vi er helt opmærksomme på, at ministeren i lovforslaget foreslår nogle opstramninger af formålsbestemmelsen, sådan at praktik i højere grad skal tage sigte på ordinær beskæftigelse – og det er selvfølgelig udmærket.
Men vi er ikke særlig imponeret over den der formulering, når man ser, at man et andet sted i samme lovforslag svækker de ansattes og fagbevægelsens indflydelse på, om der finder misbrug sted i forbindelse med virksomhedspraktikken.
Man er nødt til at gå anderledes håndfast til værks, hvis man vil forhindre misbrug; derfor vores forslag om, at det skal være frivilligt for den ledige at deltage i virksomhedspraktik.
Hvis det bliver vedtaget, vil det selvfølgelig betyde, sådan som loven i øvrigt er indrettet med pligt for kommunerne til at give de ledige nogle tilbud, at jobcentret så skal give de ledige nogle andre tilbud, nemlig tilbud om vejledning, opkvalificering og uddannelse – og det er efter Enhedslistens opfattelse også den vej, vi skal.
Men desværre vil regeringen jo den modsatte vej.
Ministeren lægger jo ikke skjul på, at han vil presse eller tvinge kommunerne til at bruge færre ressourcer på det, som de ledige har brug for, nemlig vejledning, opkvalificering og uddannelse, og bruge flere kræfter på at levere det, som virksomhederne gerne vil have, nemlig noget gratis arbejdskraft – og det bliver også resultatet af det her lovforslag.
Det står ikke direkte i lovforslaget – det vil jeg gerne understrege – så den kritik skal man ikke rette direkte mod de partier, der støtter det; men det handler jo om den bagvedliggende økonomi, for regeringen og Dansk Folkeparti besluttede for nogle måneder siden at fjerne en milliard kroner fra kommunernes beskæftigelsesindsats.
Så sker der jo altså det, at hvis man samtidig fjerner kommunernes forpligtelser og stiller dem mere fri, i forhold til hvad de vil gøre for de ledige, så bliver det den billigst mulige løsning, kommunerne vælger, og det er virksomhedspraktikken.
Der bliver kommunerne presset af økonomien til at tilbyde det, som er billigst og nemmest for kommunen, og som mange virksomheder, ikke mindst de store supermarkedskæder, efterspørger.
Vi synes, det er på tide, at vi giver de ledige nogle redskaber til at beskytte sig imod det; derfor vores ændringsforslag, som selvfølgelig også skal vedtages, hvis vi skal stemme for det her lovforslag.