Aaja Chemnitz (IA), 2025-11-28:
Mange tak.
Og tak for ordet.
Jeg ved, at der er rigtig mange af pensionisterne, som følger med i debatten, så det glæder mig.
Og det her er virkelig en sag, som betyder rigtig meget for mig som ordfører og for Inuit Ataqatigiit.
For det forholder sig nemlig kun til de erhvervsaktive tjenestemænd under staten, men hvad med de pensionerede tjenestemænd under staten, og hvad med de tjenestemænd, der findes, både erhvervsaktive og pensionerede, under selvstyret og kommunerne?
Det spørgsmål er vi nødt til at kunne give nogle svar på.
Derfor er det vigtigt at sige, at det her forslag i virkeligheden efterlader en hel generation i Grønland.
Vi står i dag med pensionister, som har ydet et helt arbejdsliv i statens tjeneste, men som staten har vendt ryggen.
Og de må klare sig for de pensioner, som ligger flere tusinde kroner under det niveau, som en tilsvarende tjenestemand i Danmark får.
Helt konkret får en pensioneret lærer med fuld optjening i Grønland ca. 17.000 kr. om måneden i pension, mens en tilsvarende i Danmark får omkring 25.000.
Det er en forskel på omkring 8.000 kr. om måneden, og det kommer oven i, at leveomkostningerne i Grønland er markant højere end i Danmark.
Så i praksis er uligheden i virkeligheden meget større, som lærerforeningen IMAK også har været inde at beskrive.
De lavere pensionssatser i Grønland har haft en mærkbar effekt på de fraflytninger, der er fra Grønland.
Mange føler sig ganske enkelt tvunget til at flytte til Danmark, fordi pensionen rækker længere, end den gør i Grønland.
Der er en bekendtgørelse, der gør, at når man skal til at blive pensioneret i Grønland, skal man melde ind, om man har tænkt sig at bo i Grønland eller i Danmark, fordi det kommer til at have ret stor økonomisk betydning for den enkelte pensionist.
Så det er et område, som ikke er blevet belyst tilstrækkeligt i den store offentlighed, og derfor er vi rigtig glade for, at det her lovforslag er her nu, for det berører i hvert fald en af de fire grupper, som vi tidligere var inde på, men det har også kæmpestore konsekvenser for det grønlandske samfund.
For det betyder, at vi mister ressourcestærke landsmænd med erfaringer og rødder i lokalsamfundet, landsmænd, der har været bærende kræfter i skoler, på sygehuse og i foreningslivet; landsmænd, som også har dedikeret deres liv til at tjene os andre, og som nu ikke bliver ligestillet, før de nåede at gå på pension, og før den her lov træder i kraft.
For os er det ikke bare nogle tal i en lov.
For os er det vores forældre, det er vores bedsteforældre, det er vores søskende, og vi mener ikke, det er rimeligt, og vi mener ikke, det er værdigt.
Inuit Ataqatigiit fik sidste år til finanslovsforhandlingerne igangsat en analyse i Finansministeriet om løsningsmodeller for ligestilling af de øvrige grupper af pensionister i finansloven.
Det er et arbejde, som vi kommer til at følge nøje.
Vi glæder os også til overenskomstforhandlingerne fra den 1. april 2026, og vi mener, det er vigtigt, at dem, der allerede er gået på pension, også bliver ligestillet.
Det gælder både lærerne, men det gælder også betjentene.
Derfor har vi desværre også svært ved at støtte det her lovforslag, i den form, det ligger.
På trods af at vi faktisk synes, det er et rigtig godt første skridt, er det bare ikke nok på nuværende tidspunkt.
Men vi håber, at vi i den lovproces, som vi skal igennem, bl.a. med et få stillet nogle spørgsmål og måske få lavet nogle ændringer, på den måde kan sikre, at der er flere, der får mulighed for at få lige pension som tjenestemænd i Grønland.
Vi kunne godt tænke os, at der blev lavet et pensionstillæg til de nuværende pensionerede tjenestemænd under staten, og vi håber også, at regeringen vil gå langt i forhandlingerne med naalakkersuisut i forhold til at finde løsninger for tjenestemændene under kommunerne og under selvstyret.
Og så kan vi godt se os selv støtte det her lovforslag.
Men det her er simpelt hen ikke nok i sig selv lige nu, som vi ser det.
For reel ligestilling kræver, at alle tjenestemænd, om de er pensionerede, eller om de erhvervsaktive, om de arbejder for staten, for kommunerne eller for selvstyret, eller måske alle tre, får anerkendt det vigtige arbejde, som de har lavet på vegne af det grønlandske samfund og på vegne af rigsfællesskabet, og at de får sikret den økonomiske tryghed, så vi kan få sat en stopper for den fraflytning, som vi desværre ser i alt for stor grad.
Mange tak for ordet.
Qujanarsuaq.
[Mange tak] .