Ole Birk Olesen (LA), 2025-09-09:
Tak for det.
Det gode ved sommerferier er jo, at man kommer lidt væk fra hverdagen, at man oplever noget, man ikke har oplevet før, suger nye indtryk til sig og måske besøger andre lande og andre kulturer.
Jeg har været en del uger i Italien, og der nåede jeg at få en stamrestaurant, og på den stamrestaurant, som var familieejet, sad Carlo.
Carlo er ca. 80 år gammel, og han har igennem nogle år været svækket af demens.
Så hvorfor er han på den restaurant hele tiden i stedet for at være på sit plejehjem, som han ville være i Danmark?
Det er, fordi det er hans familie, der ejer restauranten.
Restauranten og den medfølgende vinhandel blev åbnet af Carlos bror, som nu er død, men han kommer der stadig væk, fordi det er hans nevø, hans niece og hans svigerinde, enken, som stadig væk ejer og driver restauranten, og de tager sig af Carlo, som er der både dag og aften.
Lad os prøve at kontrastere det til livet som ældre i Danmark.
Vi har jo, mener mange i Danmark, verdens bedste velfærdssamfund, men stadig flere taler om problemet med, at ældre mennesker er overladt til sig selv i deres hjem eller overladt til sig selv på et plejehjem, uden at der er nogen, som holder af dem, som har kærlighed til dem, som er i familie med dem, som kommer på besøg, og som har forpligtelser over for dem.
Det er, fordi vi har valgt at professionalisere opgaven i Danmark.
Jeg tror ikke, at man, dengang man besluttede at gøre det, tænkte på, hvad det ville betyde for ældre mennesker, at familien mister sin funktion over for den ældre, og at det eneste, som binder familien sammen over flere generationer, er lysten til at være sammen på helligdage og andre dage, men at der ikke er nogen daglig funktion i familien.
Jeg siger ikke, at alle ældre i Italien har det bedre end alle ældre i Danmark, men jeg siger heller ikke, at alle ældre i Danmark har det bedre end alle ældre i Italien.
Det, jeg siger, er, at vi i Danmark også burde have et system, der gjorde det muligt for familier at tage sig af hinanden i flere generationer, i stedet for at have det system, vi har, som plukker alle familier i skat – vi har verdens aktuelt næsthøjeste skatter – hvorefter de ikke har økonomi til at tage sig af hinanden og bliver nødt til at tage imod det tilbud, som kommer fra kommunen.
Jeg siger, at vores model skal være mere åben over for forskellige måder at gøre det på, i stedet for at man tager penge fra alle mennesker og kun giver penge tilbage til dem, der vælger at institutionalisere deres ældre og deres børn.
Men der sker ingenting med den her regering.
Og regeringens finanslovsforslag er symptomatiske for det.
De forlænger bare med brædder, de bevilger bare flere penge til noget, vi i forvejen bevilger mange penge til.
Der er ingen strukturelle reformer, der er ingen tanker om, hvordan vi kan gøre vores samfund bedre, når den her regering fremlægger finanslovsforslag.
Det ses også i den aktuelle debat, vi har, om, at det er blevet for dyrt at være dansker, hvilket aktualiseres rigtig meget af, hvor meget det koster at gå ned og købe fødevarer i vores supermarkeder.
Regeringen kommer med nogle mindre beløb og for elafgiftens vedkommende et større beløb, men det er kun midlertidigt – det vil man kun gøre i 2 år, for man skal endelig ikke bruge af råderummet, man vil kun bruge af overskuddet på de løbende finanser.