Alex Ahrendtsen (DF), 2020-11-06:
Tak, formand.
Lovforslaget består af tre dele.
Første del giver kommunerne mulighed for at tildele og finansiere midlertidige boliger til alle uddannelsessøgende, hvis de ikke kan finde bolig.
Og som Venstres ordfører allerede har påpeget, er det jo en slags lex København, for man kan allerede gøre det, som lovforslaget lægger op til, i Odense Aarhus.
Og det, vi så ikke rigtig kan forstå i Dansk Folkeparti, er, hvorfor man så skal have en særskilt lovgivning for en enkelt kommune, der ikke kan finde ud af det.
Under den tekniske gennemgang stillede jeg spørgsmålet til ministeren og embedsapparatet, som ikke kunne svare på spørgsmålet.
Jeg håber, at ministeren har svar i sin tale i dag, så vi kan få svar på, hvorfor vi skal lave særskilt lovgivning for København.
Anden del af forslaget handler om, at udlejere af almene boliger fremover skal sende breve til lejere som digital post, og det er jo en del af en aftale, som Dansk Folkeparti er med i, og vi står selvfølgelig fortsat ved den del.
Det er en god ting, at man kan sende digital post.
Vi har også noteret os, at man kan blive fritaget under de gældende regler, så man kan få papirpost, hvis man beder om det.
Og vi har også set, at ministeriet vil følge med i, om det vil betyde, at der er flere lejere, der bliver sat på gaden, fordi de ikke har betalt huslejen.
Alt sammen vældig godt.
Den tredje del vil jeg dvæle lidt ved.
Det er jo det forsøg, der i helt særlige situationer giver mulighed for at opsige lejere af almene ældre- eller plejeboliger, hvis de får ændrede plejebehov, altså hos lejerne.
Og så vidt jeg kan forstå på lovforslaget, har det været en del af et frikommuneforsøg, der så er blevet flyttet over til udfordringsretten.
Det, vi ikke har kunnet finde ud af, er, hvilke kommuner der har udfordret ministeriet og bedt om det her forsøg.
Jeg ved ikke, om ministeren har mulighed for at svare på det.
Hvis ikke ministeren har mulighed for det, må vi få svar på det i løbet af udvalgsbehandlingen.
Det ville være rart for os.
Det, vi kan se, er, man har forsøgt at ramme det ind, altså at forsøgsgodkendelsen ligger hos kommunalbestyrelser og regionsråd og selvejende institutioner.
Og boligministeren skal i hvert enkelt tilfælde vurdere, om der skal være godkendelse.
Og så kan vi også se, at der er et ønske om mere fleksibilitet for bebyggelser, der har blandede boligformer, for at man kan tilgodese nogle ældre, når de skal flyttes til en bolig, så de kan få bedre pleje.
Og hensigten er jo alt sammen god.
Vi kan også godt se, at lejere og pårørende skal inddrages, og at forsøget bliver evalueret.
De vi bare ikke kan se, er, om vi overhovedet er forpligtet på at gennemføre forsøget, altså jævnfør udfordringsretten.
Det må ministeren også gerne svare på.
Og så har vi også noteret os i Dansk Folkeparti, at vi for en gangs skyld ligger på linje med Institut for Menneskerettigheder i deres bekymring i forhold til dette forsøg.
Det sker ikke ret tit, men det skal da også nævnes – ret skal være ret.
Derfor bliver vi i Dansk Folkeparti nødt til at afvente udvalgsbehandlingen før stillingtagen.
Vi er meget, meget skeptiske over for etableringen af dette forsøg.
Umiddelbart tror jeg ikke, vi kommer til at støtte det.
Det behøver vi jo for så vidt heller ikke; en minister har altid ret til at gennemføre et forsøg.
Jeg ved ikke, om det er nødvendigt med lovgivning her.
Det må ministeren også gerne lige svare på.
For hvis ministeren bare skal igangsætte det som forsøg, kan vi jo tage det ud af lovforslaget, så Dansk Folkeparti også har mulighed for at sige ja til de øvrige ting.
Så vi afventer udvalgsbehandlingen, vi afventer ministeren og ministeriets svar, inden vi tager endelig stilling.