Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-05-21:
Tak til statsministeren for redegørelsen, og tak til ordførerne fra partierne for at fremlægge partiernes forskellige positioner på en bred vifte af spørgsmål.
Det er første gang, jeg står her til en afslutningsdebat som politisk ordfører, og det har de seneste dage fået mig til at tænke lidt mere over, hvad det store egentlig er ved det danske Folketing og det danske folkestyre.
En af de ting, der fylder mig med stolthed, er det sammenhold, vi har udvist i forhold til hjælpen til Ukraine – et sammenhold, jeg også ville ønske, vi havde, når det kommer til krigen i Gaza.
Lige nu holder der 3.000 lastbiler ved grænsen, og ifølge FN står 14.000 babyer til at dø i de her dage.
Jeg vil gerne takke statsministeren for hendes melding i forgårs om, at der skal lægges ekstra pres på Israel.
Nu skal der sættes handling bag de ord, som Venstres ordfører erklærede sig enig i, nemlig at Gaza er et helvede på jord.
Jeg er stolt af det sammenhold, vi har udvist i forhold til at styrke det danske forsvar.
Det står klart for enhver, at vi kollektivt har svigtet dansk forsvar i mange år.
Det står også klart, at hverken Danmark eller Europa har prioriteret vores egen forsvarsevne højt nok i mange, mange år.
Jeg og SF er glade for, at vi nu sammen lægger en anden vilje for dagen.
Men det efterlader mig også med en bekymring.
Hvis vi i en årrække negligerede forsvaret og overså problemerne, er det en dybere erkendelse, vi skal gøre os, og vi skal ikke gentage den fejl på andre områder.
Der er gode grunde til, at vi ikke, mens vi vælter penge ind i vores forsvar og sikkerhed, glemmer at tage ordentlig hånd om vores klima og vores velfærd.
I al sin enkelhed og i al sin besværlighed kan der godt være flere og store opgaver, vi håndterer på samme tid.
Hvis vi forsømmer dem nu, kommer der en stor efterregning, og den kommer sjældent belejligt.
Det er jo det, vi ser med forsvaret i dag.
Det USA, der sidste år valgte præsident Trump, er et USA, hvor millioner af mennesker har mistet tilliden til politik og til politikerne, et USA, hvor millioner har mistet troen på demokratiet, et USA, der har mistet troen på, at staten også er til for dem, hvor beslutninger, indflydelse og fremtidshåb har trukket sig tilbage og væk fra millioner og atter millioner, hvor de politiske eliters diskussioner kom længere og længere væk fra flere og fleres hverdag, et USA, hvor ulighed og uretfærdighed findes overalt, og hvor drømmen er brast og lykken uopnåelig.
Det er Danmark ikke.
Der er vi ikke, og der må vi aldrig havne.
Det starter med familier og med balance i hverdagen, og det starter med gode institutioner og skoler til børnene, som både giver tryghed hos forældrene og også et spillerum til vores arbejdsmarked.
Det kræver tryghed for de syge, både dem med et brækket ben og dem med ondt i sjælen.
Det kræver, at vi har tillid til, at udredningen af vores børn kommer hurtigt, og at der er en reel omsorg for vores bedsteforældre og for vores sønner, der lever med et handicap.
Det kræver også, at danskere oplever, at politiet har ressourcer til at tage vores anmeldelser alvorligt, og at vi tager det alvorligt, når der smides asbest i naturen, eller når børn og unge bliver tvunget til at rydde asbest op uden beskyttelse i et fritidsjob.
Det kræver, at vi tager klimaet alvorligt, for konsekvenserne giver vores børn ondt i maven.
Vores udgifter til boligen vokser, når kælderen for tredje gang står under vand.
Vi skal passe bedre på vores klode, hvor arter forsvinder i hast, og hvor fiskene gisper efter ilt i vores døde farvande.
Selv om vi har en enorm udfordring foran os med at styrke forsvaret og vores sikkerhed, både når det kommer til krudt og kugler og til cybersikkerhed, er det afgørende vigtigt, at vi ikke lader værdierne i vores samfund erodere i processen.
Vores soldater har jo også familier; vores soldater har også børn, der skal have gode tilbud; vores soldater har også forældre, der måske får brug for en plejehjemsplads eller hjælp i hjemmet; vores soldater får også kræft eller Parkinsons syge eller noget helt andet, som ikke relaterer sig til deres profession.