runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Problemet er, at det er en fuldstændig tåbelig modsætning, og hvis man forsker i en fuldstændig tåbelig modsætning, er der jo et eller andet galt.
Man skal deltage i undervisningen, og det er da sådan set ligegyldigt, hvorfor man deltager i undervisningen.
Det bedste er da, hvis man deltager i undervisningen, fordi man er motiveret til at deltage i undervisningen, men hvis man i stedet for guleroden skal have den pisk som motivation, altså at man også skal have en årskarakter, så må det jo være sådan.
Jeg køber ikke modsætningen.
I det hele taget hviler den her debat jo bare på en hel masse modsætninger, jeg ikke køber, altså en modsætning mellem flid og kreativitet, en modsætning mellem at tænke ind i boksen og tænke ud af boksen, en modsætning mellem, at man føler sig under moderat psykisk pres til at præstere, og at man er motiveret.
Det er ikke modsætninger.
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Det vil sige, at det er helt okay, at en domfældt efter sådan en retssag kan sætte sig ud og køre hjem i sin bil til de katte, som i øvrigt ikke er fjernet fra hendes hjem endnu, fordi det er domstolenes afgørelse, og så fralægger man sig ethvert ansvar som politiker.
Er det rigtigt forstået?
Erling Bonnesen (V), 2019-01-25:
Vurderet på det, der står på skærmen offentligt, er det jo en grim sag, som jeg ikke tror nogen af os overhovedet bryder os om, men vi skal bare være klar på, at også strafudmåling skal ses over en længere periode, og det er jo lige præcis det, vi har domstolene til.
Som det også er fremgået af debatten, skal de lægge vægt på alle de forhold, der kan være i en sag.
Så jeg skal ikke kunne sige, hvad der også har været af andre forhold i den sag, men som det bliver fremstillet, og som det også fremstår i debatten, er det jo en grim sag, som ikke bør være der, og i sådan nogle situationer skal der selvfølgelig straffes, og de straffe har vi domstolene til at måle ud.
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Tak for det.
Tak for ordførertalen.
Ordføreren taler om og roser lidt den strafudmåling, der har været, i forbindelse med de her domme for mishandling af et enkelt dyr, og siger, at man kan se, det har virket, at der nu bliver idømt fængselsstraffe på 60 dage imod 30 dage før.
I en sag var der i 61 tilfælde tale om grov mishandling, 16 af dyrene var blevet aflivet på ikke spor lovlig vis, men den domfældte kunne bagefter sætte sig ud i sin bil og køre hjem.
Hvad mener ordføreren om det?
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Jeg vil lade min kollega, ordføreren for retsområdet, udtale sig om, hvilke områder det skal være, men det er klart, at når vi snakker om personfarlig kriminalitet og noget med dyr og børn, er det jo nogle af de steder, hvor vi skal være ekstra opmærksom på, at den straf, der nu gives, også bliver effektueret.
Simon Kollerup (S), 2019-01-25:
Der tror jeg jo at vi må gribe lidt i egen barm.
Vi har mulighed for at sætte strafferammerne, vi har mulighed for i forarbejderne til lovarbejdet at sætte retningen også for domstolenes arbejde, og hvis ikke vi mener, at det er gjort godt nok, kan vi jo med afsæt i næste år tage en drøftelse af, om det skal skærpes yderligere.
Så vi holder os til at sætte rammerne, som ordføreren selv sagde i spørgsmålet til mig lige for lidt siden, og det er vores arbejde.
Jeg kan jo ikke lade være at spørge, for nu siger man, at man er åben for at introducere minimumsstraffe på andre områder, hvad det er for nogle faktorer på de andre områder, der gør, at der kunne minimumsstraffe også være relevante?
Er det, når det er personfarligt?
Er det, når det handler om børn, dyr?
Har man gjort sig nogle tanker om, hvornår man vil introducere de her minimumsstraffe?
Karina Due (DF), 2019-01-25:
I Dansk Folkeparti er vi ikke imod minimumsstraffe, og vi ser gerne minimumsstraffe udbredt mere.
På det her område, som er det område, jeg har mest forstand på,
hvor er vi så henne, når vi har en strafferamme og det er den mest grusomme sag, der overhovedet har været i danmarkshistorien, og man ikke engang kommer i fængsel?
Simon Kollerup (S), 2019-01-25:
Tak for det, og bare en gentagelse af min tak til ordføreren for at rejse den her debat, for jeg mener det, når jeg siger, at det er en vigtig debat, og jeg glæder mig også over at kunne høre med mine ører, at forslagene til vedtagelse er meget lig hinanden på nær et enkelt punkt, og det er så minimumsstraffe.
Det får mig selvfølgelig til at spørge lidt ind til det, for er det Dansk Folkepartis generelle holdning, at anvendelsen af minimumsstraffe skal udbredes til flere strafforhold, og hvis ikke det er det – og i øvrigt også, hvis det er det – hvad er det så for nogle faktorer, der skal udløse, at man introducerer minimumsstraffe?
For det bliver en rigtig, rigtig svær balancegang.
Der er jo mange kriminalitetsforhold, som også kunne tale for, at man overvejede at gøre det der, hvis den logik, som ordføreren gør gældende, kan bredes ud på hele retsområdet.
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Nej, det anerkender jeg ikke, for vi snakker jo ikke om en hård fængselsstraf i de sager.
Vi snakker om de meget grove sager, og det er ikke noget, man bare lige kommer til, fordi man er faldet af potten, eller fordi man er kommet ud for et eller andet i livet, hvor man ikke længere magter det.
Det er noget, der står på i lang tid, og det er noget, der er meget groft.
Erling Bonnesen (V), 2019-01-25:
Jeg synes jo heller ikke, at vi som politikere fralægger os ansvaret, for vi har jo netop reageret ved at forhøje rammerne i 2016.
Så skal man anlægge en samlet vurdering på det her, skal man ikke kun kigge på enkeltsager.
Vi kan se, at der er nogle tendenser, i retning af at det ser ud til at virke, og derfor er jeg sådan set meget tilfreds med den linje, som ministeren også har lagt, ved at vi følger det her, og så får vi et, skal vi kalde det længerevarende tidsperspektiv og dermed også formentlig et stærkere grundlag at vurdere det på.
Men der er da ikke nogen som helst tvivl om, som det også er markeret i ordførertalen, at dyremishandling skal straffes, og det skal straffes hårdt.
Så jeg ser også frem til at få fulgt op på det og få konklusionen på et senere tidspunkt.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-01-25:
Nu er det faktisk ikke et tal på, hvor mange der har diagnoser, jeg nævner.
Det er et tal på, hvor mange der er i behandling – 7.400 i behandling.
Mener ordføreren, at det er hypokondere, som lægerne ikke kan gennemskue, så de er kommet i behandling?
Det forstår jeg ikke helt.
Det kunne jeg godt tænke mig lige at få et svar på.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-01-25:
Der er ikke nogen tvivl om, for mig i hvert fald, at alle Folketingets partier er enige om, at dyremishandling er en alvorlig forbrydelse, som skal tages seriøst, og at det selvfølgelig skal sikres, at den strafskærpelse, som Folketinget i 2016 var enige om at vedtage, også skal komme til udtryk i retspraksis.
Jeg synes, det er godt at have sådan en debat her, for dels får vi jo slået det indlysende fast, nemlig at det her er noget, vi alle sammen synes er frygteligt – og der kan man måske tænke, om det er nødvendigt at slå det indlysende fast, men det er egentlig meget godt lige at få sat en streg under, hvorfor vi har lavet en sådan strafskærpelse – dels får vi sat en streg under, at det faktisk er noget, vi mener alvorligt.
Så jeg vil egentlig gerne sige tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her debat.
Det signalerer også, at vi fra Folketingets side, fra lovgiveres side, følger det her med en vis opmærksomhed.
Så har vi været inde på forskellige emner som magtens tredeling, om præcedens, om minimumsstraffe og hele formålet med straf, og det, som Enhedslisten også var inde på, nemlig det her med, om det egentlig har en forebyggende effekt, hvis de bagvedliggende årsager i virkeligheden er nogle andre.
Fru Trine Torp var også inde på det her med, at det kan være andre ulykkelige omstændigheder, som ligger bag det, at mennesker kommer i uføre, og at det fører den her slags med sig.
Der deler jeg egentlig opfattelse og tænker: Gad vide, om det for at forhindre mennesker i nå ud i sådan et morads ville gøre en forskel, om straffen er hård eller mild, eller hvor lang den er eller er minimum noget.
Det tror jeg egentlig ikke.
Jeg synes også, det har været fint at have sådan en lille drøftelse om det her med vores ansvar for at holde øje med hinanden, og om, at det ikke kun er lovgiveres og samfundets ansvar, men at det også er det nære samfunds ansvar, at vi lige sørger for at se på, hvordan det egentlig går.
Vi har fra fru Karina Due fået en, synes jeg, uhyggelig beskrivelse af en konkret sag.
Jeg havde fået den beskrevet før, og det var ikke rarere anden gang.
Der synes at være en bred opbakning i Folketinget til at undersøge og følge udviklingen i retspraksis, sådan at vi får et, skal vi sige oplyst grundlag til at vurdere, om det faktiske strafniveau i alle typer af sager om dyremishandling afspejler den strafskærpelse, som vi vedtog i 2016.
Jeg er enig med det flertal, som ikke mener, at vi på nuværende tidspunkt har et tilstrækkelig oplyst grundlag til at foreslå konkrete yderligere skærpelser af straffene i lovgivningen.
Derfor vil jeg, som jeg nævnte i min første tale, med bistand fra justitsministeren undersøge og følge udviklingen i retspraksis de kommende år.
Og et stille håb fra min side er, at der vil være rigtig, rigtig langt imellem den retspraksis, for det vil jo betyde, at vi ikke skal se sådan nogle sager her.
Jeg kan oplyse, at Justitsministeriet allerede har bedt anklagemyndigheden om at følge udviklingen i retspraksis.
Tak for ordet.
Trine Torp (SF), 2019-01-25:
Jo, men jeg er jo ikke gået helt ned i detaljerne og har set på, hvad det er for nogle forhold, man har lagt til grund.
Og som det også er blevet sagt flere gange, er det domstolenes opgave at veje forskellige hensyn op mod hinanden, når de udmåler straffen.
Så når vi læser om sådan nogle domme og ikke kan forstå dem, kræver det også, at man virkelig er grundigt nede i, hvad det er for nogle, hvad kan man sige, formildende omstændigheder, der ligger, eller hensyn, der bliver taget i øvrigt.
For det er jo det, der er domstolenes opgave.
Det er jo det, der er så vanskeligt for os at lovgive om.
Det er en helt grundlæggende del af magtens tredeling, at herinde sætter vi rammerne for domstolenes arbejde, men det er domstolene, der har friheden til at afgøre det.
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Tak for det.
Og tak for ordførertalen.
Jeg er sådan set i princippet enig i, at man skal lade være med at lovgive ud fra enkeltsager.
Men den her sag er den voldsomste og den mest grufulde i danmarkshistorien, og så er spørgsmålet, om ikke man kunne risikere, at den danner præcedens for efterfølgende domme.
Er ordføreren ikke bange for det?
Trine Torp (SF), 2019-01-25:
Lovændringen om en strafskærpelse ved overtrædelse af dyreværnsloven i sager om mishandling af dyr trådte jo i kraft den 1. juli 2016 og havde hele Folketinget bag sig.
Det var et positivt skridt for dyrevelfærden.
I den her forespørgselsdebat følger Dansk Folkeparti op på, om de positive intentioner bag udvidelsen af strafferammen har vist sig i praksis.
Der er jo desværre fortsat horrible eksempler på dyremishandling og omfattende vanrøgt, så tak for at sætte fokus på dyrevelfærd her i Folketingssalen.
SF støtter, at vi får et strafniveau, som reelt står mål med grovheden i dyremishandlingen, men problemerne løses, som det også er sagt før, ikke alene ved en højere strafferamme.
Mulighederne i dyreværnsloven bør udnyttes både i forhold til at rejse sigtelse og tiltale, give bøde og fængselsstraf og frakende muligheden for at holde dyr.
Så synes jeg også, vi skal huske, at når vi diskuterer dyrevelfærd, bør det gælde alle dyr, uanset om det handler om landbrugsdyr eller kæledyr.
Det bør også gælde de tusindvis af dyr, som transporteres over kortere eller længere afstande, hvoraf nogle dør undervejs eller må aflives undervejs, og hvor kontrollen og sanktionerne er mangelfulde.
Når vi mennesker holder dyr i fangenskab, har vi en helt særlig forpligtelse til at sikre dem ordentlige vilkår, og det er altså, uanset om det er hunde, katte, grise, høns eller køer.
Så jeg er med på at følge op på det her, men jeg tænker, at det ikke må være sådan, at det alene er på grund af enkeltsager; det må også være den brede dyrevelfærdsdagsorden, som vi må stå sammen om, for jeg er meget enig i det, som flere af ordførerne har sagt, om det at forholde sig til en enkelt dom.
Jeg bliver også forarget over det, jeg bliver også chokeret over, at det overhovedet kan lade sig gøre, og jeg bliver faktisk også utrolig forstemt over, at der ikke er nogen, der opdager sådan noget.
Altså, hvordan kan det være, at det samfund, der er, ikke har reageret?
Altså, hvordan kan mennesker gå så meget i hundene – undskyld udtrykket – at de kan komme til at mishandle dyr på sådan en måde?
Altså, de mennesker har formentlig også nogle andre problemer.
Det kan undre mig, at det kan lade sig gøre, og at det, som Dansk Folkepartis ordfører også sagde, har stået på i årevis.
Altså, hvorfor sker der ikke noget?
Det er på samme måde, som jeg ikke kan forstå det, når der sker overgreb på børn i årevis, uden at der er nogen, der opdager det; så forstår jeg det heller ikke her.
Så der har vi altså en særlig forpligtelse, og det synes jeg egentlig også man skulle bruge noget energi på, altså hvordan vi egentlig sørger for at opdage de her sager og gribe ind i tide – både for at hjælpe de mennesker, som står i den situation, men selvfølgelig også for at beskytte de dyr, som bliver udsat for mishandling og vanrøgt.
Christian Poll (ALT), 2019-01-25:
Når vi har dyr i vores varetægt, har vi et særligt ansvar for at være opgaven voksen.
Der er meget etik på det her område, men der er heldigvis også forholdsvis klare regler, i hvert fald mere eller mindre.
Generelt er det vigtigt for mig, at regler overholdes og håndhæves, og at overtrædelser retsforfølges.
Vi holder husdyr og kæledyr på mange forskellige måder, og de forhold, dyr lever under i Danmark, er ret forskelligartet reguleret – fra det løselige for kæledyr til det meget præcise for husdyr i landbruget.
Der bør være balance i tingene.
Vi bør se proportionerne i vores regler og håndhævelse, og derfor kan det være fint nok med den øgede strafferamme, som vi fik i 2016, men deciderede minimumsstraffe på det her område er i overkanten for mig.
Og det vil jeg gerne lige uddybe.
Sagen fra Randers er jo uhyggelig.
I retssagen er man jo meget grundige og kan f.eks. tage hensyn til sociale, personlige og psykologiske forhold, som kan skærpe eller formilde domsudmålingen.
Disse overvejelser kan være meget komplekse og svære for menigmand at forstå og balancere detaljerne i – det har vi jo netop domstolene til at håndtere.
Både ministeren og Folketinget skal selvfølgelig overvåge området og se, hvordan det udvikler sig, når nu strafferammen er øget.
Carsten Bach (LA), 2019-01-25:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
Vi har jo alle sammen en interesse i som mennesker at behandle dyr og i øvrigt alle andre levende væsener ordentligt.
Det er der selvfølgelig en moralsk interesse i, men der er også en økonomisk interesse, da danske landbrugsvarer er efterspurgt i hele verden, bl.a. på grund af en meget, meget høj dyrevelfærd i dansk landbrug.
Derfor stemte Liberal Alliance også for den strafskærpelse for dyremishandling, der blev vedtaget her i salen i 2016, og som jo er blevet omtalt adskillige gange her i dag, og som i virkeligheden nok danner grundlag for debatten.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi også får fulgt op på det, så tak til Dansk Folkeparti for ligesom at være gatekeeper, hvad det angår.
Og det, vi skal følge op på, er, om strafskærpelserne i lovgivningen så også har fået en effekt ude i retssalene.
Hvorvidt det er muligt at komme med sådan en vurdering allerede nu med en så relativt begrænset retspraksis, tror jeg ikke jeg vil gøre mig klog på, men jeg er jo fuldstændig enig med ministeren og flere andre ordførere før mig i, at det er en udvikling, vi bestemt skal følge meget tæt.
Det har jeg selvfølgelig fuld tillid til at regeringen og ministeren vil gøre.
Jeg synes faktisk også godt, at man kan rose regeringen for allerede at have gjort utrolig meget for dyrevelfærden, og der er jo, bl.a. som lige for lidt siden omtalt af ordføreren for forespørgerne fra Dansk Folkeparti, sket en oprettelse af tre specialiserede dyreværnsenheder.
Det er jo så noget, som Dansk Folkeparti som bekendt har kæmpet for i årevis.
Som afslutning vil jeg bare sige, at Liberal Alliance tilslutter sig det forslag til vedtagelse, som Socialdemokratiets ordfører læste op tidligere fra talerstolen.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-25:
Jeg synes, at vi skal lade aftalen fra 2016 løbe lidt og se, hvor strafniveauet lander henne.
Men ud over det vil jeg også gerne igen pointere, som jeg også sagde i mit eget spørgsmål til ordføreren, at jeg synes, at vi skal have alle parametre ind her, fordi vi ved, at i en lang, lang række af de her sager handler det om psykisk sygdom eller alderdom, og det må være en betragtning, som skal tages med.
Det er ikke for at forklejne, at der er dyr, der bliver mishandlet.
Det skal man selvfølgelig have en straf for.
Og vi skal selvfølgelig også sørge for, at der er de nødvendige politiressourcer til at kunne tage de her sager, tage ud at se til dyrene, så snart det bliver anmeldt, og det er desværre en udfordring i dag.
Karina Due (DF), 2019-01-25:
Tak for det, og tak til ordføreren for ordførertalen.
Ordføreren taler meget om de knappe ressourcer inden for politiet.
Nu har vi jo endelig fået vores dyrepoliti – nej, det må jeg ikke kalde det, det hedder dyrevelfærdsenheder, ellers bliver ministerens sådan lidt pigefornærmet, hvis det er sådan, at jeg ikke kalder det det rigtige.
Så jeg vælger at kalde det dyreværnsenheder i det her forum.
Nu har vi endelig fået det trumfet igennem, og det er jeg jo rigtig, rigtig glad for, men vi kan også godt tale lidt om, hvad kom først, hønen eller ægget?
Vil ordføreren give mig ret i det?
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-25:
Men anerkender ordføreren så heller ikke, at der måske kunne være fornuft i, at vi faktisk lader det være op til domstolene at lave den konkrete vurdering med de forbehold, som der er behov for, fremfor at indføre minimumsstraffe, som jo kan betyde, at morfar på 75 år, som er blevet lidt smådement og ikke kan passe sine shetlandsponyer længere, måske skal 2 år i fængsel?
Pernille Schnoor (ALT), 2019-01-25:
Jeg tror ikke, at Alternativet har været med til at vedtage nogen af de ting, som ministeren har nævnt her.
Så det vil jeg ikke komme så meget ind på.
Jeg er da fuldstændig enig i, at det er et voksenansvar, og jeg synes da også, at det er voksenansvarligt, at De Radikale har indkaldt til den her debat i dag, for vi, der står herinde, har også et voksenansvar.
Jeg har fået et billede af, hvad ministerens grundholdning sådan er til, hvad der er af problemstillinger i skolerne, og det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at blive klogere på, er, hvad ministeren synes der konkret skal gøres.
I dag fik jeg en mail, sjovt nok, jeg tror, det er tilfældigt, men den var fra to piger på 15 år fra Holbæk – Emma og Shahd, hedder de
De sammenligner det med en MUS-samtale, og de siger, at voksne jo får sådan en MUS-samtale, hvor der tales om, hvordan det går, hvordan man har det og sådan noget.
For mange gange handler det jo bare om en dialog og om at tale sammen og finde ud af, hvordan de unge har det.
Merete Riisager (LA), 2019-01-25:
Hvis vi taler om vejledningen i folkeskolen, har regeringen jo ændret uddannelsesparathedsvurderingen sådan, at den både vejleder i forhold til de boglige fag og i forhold til praksisfaglighed, og det er lige præcis ned i det, vi taler om her.
Det handler om at anerkende, at elever har mange forskellige muligheder og mange forskellige veje, og at dem, som er dygtige til at skabe noget med deres hænder, også skal møde opbakning og feedback i deres skoletid.
Vi har sørget for, at håndværk og design bliver et prøvefag, så man med stolthed kan komme op i 8. klasse og få en karakter også for sit praksisfaglige projekt.
Det handler lige præcis om at anerkende, at der er nogle børn og unge, som er meget, meget dygtige til noget, og nogle, der er dygtige til noget andet, og vi skal lade være med at nedgøre det, at børn kan noget forskelligt.
Mette Reissmann (S), 2019-01-25:
Jeg vil gerne starte med at takke undervisningsministeren for rosen.
Jeg er glad for, at der her er noget, som forbinder os i højere grad end at adskille os.
Ministeren nævner ordet ærlighed.
Det er også en dyd, som jeg lægger stor vægt på.
Min far, som nu i dag er 88 år og pensioneret skolelærer fra skolevæsenet i Esbjerg Kommune, var skolevejleder i sin tid, og han havde det mantra, når han vejledte de unge mennesker, at hellere et stort kørekort end en lille studentereksamen.
Jeg er jo fuldstændig enig med ham.
Han var meget ærlig over for de studerende, som nok ikke ville kunne magte at gå en boglig vej og dermed få en karriere inden for det akademiske.
De blev lykkeligere på en anden måde.
Det hylder jeg selv meget, men det kræver, fru undervisningsminister, at der skal mere vejledning til, og der skal mere feedback, og det kan jeg jo så også høre undervisningsministeren gerne vil have og taler varmt om, men der skal jo penge til det.
Hvordan kan undervisningsministeren være en del af en regering, der jo altså årligt sparer 2 pct. på ungdomsuddannelserne, og vi kan så nu forstå på uddannelsesministeren, at det tidligst i 2021 vil blive fjernet.
Jeg kan faktisk oplyse, at regeringens finansminister i et samråd, som jeg indkaldte til, har sagt, at det slet, slet ikke allerede på nuværende tidspunkt kan loves, at man fjerner nedskæringer der.
Så hvad vil regeringen, og hvordan skal man overhovedet kunne lykkes med at få den vejledning og den feedback, som jeg kan forstå undervisningsministeren gerne vil have, hvis ikke der er penge til det?
Merete Riisager (LA), 2019-01-25:
Karakterer er godt, karakterræs er skidt.
Karakterræs opstår, hvis man får en forkert opfattelse af, at der kun er én vej frem, f.eks. gymnasiet eller nogle af de her meget attraktive uddannelser på universitetet.
Så det handler om at brede billedet ud og sige: Prøv at høre, der er mange forskellige muligheder, og de kræver helt forskellige ting, og det er ikke sådan, at det er nemt at blive plastmager – det er faktisk meget krævende – men det kræver ikke et lige så højt snit, som hvis du vil være læge.
Lotte Rod (RV), 2019-01-25:
Jeg er godt med på, at det er det, Liberal Alliances minister mener, men jeg kan ikke se, hvordan det svarer på spørgsmålet, altså om, hvordan ministeren vil modvirke karakterræs.
Og når jeg spørger om det, er det, fordi I i jeres egen tekst her skriver: »Det er samtidig vigtigt at modvirke karakterræs, der bidrager til en usund kultur blandt de unge.«
Så hvordan modvirker vi det karakterræs, der er?
Mette Reissmann (S), 2019-01-25:
Og det er fint, men med hensyn til gymnasiet, fru undervisningsminister, hvordan forholder man sig der?
Jeg bliver næsten træt af at høre mig selv sige det, jeg har sagt det tre gange i den her debat, men jeg siger det alligevel igen: Man fyrer i øjeblikket undervisere på gymnasierne, de almene gymnasier.
Der er overhovedet ikke plads i budgettet til at have vejledning og feedback, således at den næste generation af unge mennesker, der er på vej i systemet, kan få den fornødne vejledning til at kunne vælge ud fra, hvad deres ambitioner/evner rækker til.
Så jeg spørger igen: Nedskæringerne i vores uddannelsessystem, 2-procentsomprioriteringsbidraget, rammer stenhårdt, fru undervisningsminister, også i gymnasiet; hvordan vil man få enderne til at mødes?
Det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
Merete Riisager (LA), 2019-01-25:
For det, der jo er det pudsige ved børn, er, at du nogle gange først kommer ind under huden på dem lige der, hvor de ikke tænker over det.
Det er, hvis man tager på en udflugt sammen med skolen eller man er på lejrskole eller er midt i gymnastikundervisningen, at man finder ud af det og tænker: Hov, der er en her, der ikke er med i fællesskabet, som er ensom.
Så jeg tror, det mere handler om at lave nogle aktiviteter sammen, f.eks. »Kend dit land«, som regeringen jo har støttet, for at børn kommer ud af skolen og laver noget andet sammen, dyrker fællesskabet.