runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Abildgaard (KF), 2021-10-07:
Tak for det.
Og tak for en god tale, der også gjorde mig klogere.
Det er altid spændende at lytte til ordføreren.
Noget af det, som jeg jo ved også er vigtigt for Kristendemokraterne, er familiepolitikken.
Man kan sige, at en af de største trusler, der i virkeligheden er mod familierne i Danmark i dag, er infertilitet, altså at vi simpelt hen ikke får de børn, vi ønsker os.
Der har vi fra konservativ side præsenteret et udspil, hvor vi foreslår at fordoble antallet af forsøg med inseminationsbehandling, så man går fra tre til seks forsøg.
Det vil betyde, at det ikke er to ud af tre, der får held med behandlingen og får bragt et barn til verden, men derimod fire ud af fem, og prisen på det her ligger på lige knap 40 mio. kr. Jeg vil høre, om det er et forslag, som ordføreren kunne have sympati for netop med henblik på at indfri danskernes ønske om at få de børn, man nu engang måtte ønske sig, når man står i den her situation.
Jens Rohde (KD), 2021-10-07:
Ja, spørgsmålet er, hvilken model vi vælger.
Jeg er egentlig mest optaget af at prøve at finde sådan en slags solidaritetsbidrag fra alle de medier, som ønsker at få del i mediestøtten, og som man så lægger oven på den medieskat, man opkræver fra danskerne.
For dem, der vil have mediestøtte, skal også være forpligtet til en fælles solidaritet for at holde det her system kørende.
Det er jo en model, som vi har arbejdet med.
Vi er sådan set åbne over for at diskutere alt.
Det afgørende er, at der kommer flere penge ind, og at vi får styrket danske medier, og ikke mindst at vi kigger på det lokalt og regionalt.
For nyhedsørkenerne breder sig, og så er der altså ikke nogen til at kigge de kommunale beslutningstagere over skulderen, og det duer ikke.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-10-07:
Det er jo voldsomt spændende, og derfor glæder jeg mig også rigtig meget til, at vi skal have den debat, når vi om lidt præsenterer vores medieudspil.
Noget af det, som vi i forståelsespapiret er enige om, er jo, at streamingtjenester skal bidrage til dansk indholdsproduktion.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad Kristendemokraternes syn er på den sag.
Skal vi i Danmark forpligte både de udenlandske, men jo også de indenlandske streamingtjenester – det er vi nok også nødt til – til at bidrage mere til den danske indholdsproduktion, sådan at vi kan sende nogle penge tilbage i det kredsløb, de lige nu hiver penge ud af?
Jens Rohde (KD), 2021-10-07:
Nu bliver jeg jo helt høj, når jeg hører hr. Kasper Sand Kjær stå og tale den dagsorden.
Det er jo derfor, at jeg bliver ved med at stå og stampe i jorden efter det medieudspil, og det er derfor, vi har lavet et medieudspil, som investerer massivt i danske medier.
Da jeg første gang kom for skade at gøre det i Radikale Venstre, var man også ved at få kaffen galt i halsen og sådan noget, for hold da op, at gå fra 5,6 mia. kr. til 10 mia. kr. er et stort spring.
Og ja, det anerkender jeg.
Det er mange penge lige pludselig at sende ind i danske medier, men hvis man sammenligner det med de budgetter, som de, der konkurrerer med det danske indhold, altså inde i danskernes hoveder, har, så er det jo meget, meget lidt.
Derfor bliver vi nødt til at finde en finansieringsstruktur, der er holdbar.
Og når vi så har foreslået, at man indfører det som en slags medieskat, ligesom vi kender det med kirkeskatten, så er det for at sikre en slags folkeligt medejerskab gennem den synlige skat.
Jeg er jo en af dem, der er ked af, at man fjernede licensen, ikke fordi jeg ikke syntes, det var fornuftigt at finde en måde, hvorpå de bredeste skuldre bærer de tungeste byrder, men fordi licensen giver et folkeligt mediemedejerskab ved, at den er synlig.
Mette Abildgaard (KF), 2021-10-07:
Det forslag, som vi er ude med, kommer vi selvfølgelig også til at finansiere i vores finanslovsudspil, og der er jo en række gode finansieringskilder, så mon ikke vi kan finde noget, vi kunne være enige om der?
Et andet forslag, vi også har været ude med, er at se på at indføre en behandlingsgaranti på det her område.
Vi kan se i dag, at uanset hvilken form for fertilitetsbehandling der er tale om, kan der være ganske lange ventetider på det.
Op mod 1 års ventetid er ikke ualmindeligt i det offentlige.
Der har vi et forslag om, at man skal kunne gå til en privat klinik og få sin fertilitetsbehandling i stedet for.
Det er der jo også mange, der gør i dag, men der er bare en ganske stor brugerbetaling forbundet med det, og det betyder, at det reelt kun er de mest velhavende, der gør det i dag.
Kunne ordføreren ligeledes være interesseret i at drøfte det videre med det samme hensyn for øje, nemlig at få indfriet familiernes ønske om at få børn og danne nye familiefællesskaber?
Christian Juhl (EL), 2021-10-07:
Tak for det.
Det siges, at der mangler arbejdskraft i Danmark.
Jeg er selv lidt i tvivl.
Men jeg har somme tider undret mig lidt over, at når borgerlige politikere, inklusive Liberal Alliance, skal finde på, hvad vi så gør, så er det lavere dagpenge og kontanthjælp og lidt pisk til de ledige, og så skal der nok komme flere ud på arbejdsmarkedet.
Det forudsætter jo, at de ledige er dovne og ikke gider arbejde, fordi de får alt for mange penge for ikke at arbejde.
Jeg mener ikke, at der mangler arbejdskraft i Danmark, men der mangler kvalificeret arbejdskraft i Danmark.
Hvorfor kommer der den her ensporede melding fra de borgerlige, når vi skal diskutere de her ting?
De fleste mennesker vil gerne selv have et arbejde og vil være uafhængige af dagpengesystemet eller kontanthjælpssystemet, også selv om lønnen ikke bærer fornøjelsen i sig selv, og man ikke får ret mange flere penge ud af det.
Det er min erfaring gennem mange år.
Jeg kom selv i arbejde, ved at vi dengang i 1980'erne – de rigtig kolde Schlüter-80'ere – kunne gå på uddannelse, mens vi var ledige, og få kvalifikationer og ikke behøvede at skrive tåbelige ansøgninger og lave tåbelige nyttejob.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-10-07:
Ja, men vi har jo en fælles kamp i at sikre både kortere skoledage og forhåbentlig også, at frikvartererne er frikvarterer, og at man hverken rykker timerne ind i frikvarteret eller frikvarteret ind i timerne.
Jens Rohde (KD), 2021-10-07:
Det er fuldstændig rigtigt, og jeg er helt enig i, at vi har Luthers to regimenter – kirken og gud sit, og magthaveren sit, altså os, der har voldsmonopolet, sværdet i hånden osv.
Det er helt fint; det er det, vi lever på.
Men der er også nogle grundværdier, som man kan hente fra Det Nye Testamente, en lov, som overtrumfer alt, nemlig Bjergprædikenen med det dobbelte kærlighedsbudskab om, at du skal elske din gud, og du skal elske din næste som dig selv.
Er det nogle værdier, der vinder genklang hos fru Pernille Vermund?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Når jeg taler om kristendommen, er det de kristne værdier, vores samfund hviler på, altså vores kristne kultur, som jo ligger i utrolig meget af det, vi foretager os.
Det er en kristen, også protestantisk kultur, som jo også er anderledes end det, vi ser, når vi kommer ned til Sydeuropa.
Så for mig handler det om sådan kulturelle værdier.
Hvor meget den enkelte tror, og hvor troende den enkelte er, og hvor kristen den enkelte er, må være op til den enkelte dansker – det blander vi os ikke i politisk.
Men at vi er et kristent land rundet af kristne værdier, er jo bare en del af vores historie, og det er noget af det, som har givet os det frie liv, som vi har i dag, og det samfund, vi har i dag, hvor vi accepterer, at selv om vi har en religion, vi tror på – og det ligger jo så også i kristendommen – så har vi også et retssystem, et demokratisk system, som ligger ved siden af, og som ikke er forbundet med religionen – i modsætning til eksempelvis islam, som både er lov og religion.
Så for mig handler det ikke om, hvad jeg tror og tænker, og at det skal påduttes alle andre; det handler om vores lands værdier.
Jens Rohde (KD), 2021-10-07:
Det er så et ufravigeligt krav fra vores side, at man overholder internationale love og konventioner, og heri ligger jo, at man har ret til at søge asyl, hvis man mener at have behov for det.
Så der er da i hvert fald et clash dér, som også går ind i den anden diskussion.
Jeg har bidt mærke i, at der sådan er flere og flere, der går på talerstolen og tager kristendommen forfængeligt.
Det er jo interessant, især hvis man kan få lidt at vide om, hvad det så er for en kristendom, folk abonnerer på.
Kunne fru Pernille Vermund ikke sådan udfolde lidt af sit kristne livssyn, når nu det er så vigtigt for fru Pernille Vermund at nævne kristendommen fra talerstolen?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Hvis man ønsker vores mandater, altså hvis man kommer til Nye Borgerlige og siger, om ikke vi vil bakke op om vedkommende som statsministerkandidat, så er det jo stadig ufravigeligt.
Og så må vedkommende sige: Jamen hvad skal der til, for at I peger på mig?
Og så siger vi: Jamen der skal et nyt asylsystem til med et stop for spontanasyl; vi skal sikre, at kriminelle udlændinge udvises konsekvent og efter første dom.; og vi skal sikre, at udlændinge i Danmark forsørger sig selv.
Så kan man godt kalde det ultimativt.
For mig er det lidt ligegyldigt.
Jeg har bare fra begyndelsen sagt, at det er ufravigeligt, for det er det, jeg ikke kommer til at vige fra i forhold til de løfter, jeg giver danskerne.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-10-07:
Jamen det er jo i øvrigt tre glimrende krav, så det er ikke, fordi jeg ikke bakker op om dem.
Men bare for at være helt sikker på, at jeg har forstået det korrekt: Det er ufravigelige krav for at pege på en blå statsminister, og når vi så skal forhandle regeringsgrundlag, så bliver det til ultimative krav.
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Vi har kaldt dem ufravigelige fra begyndelsen, og det er jo, fordi det er krav, vi ikke viger fra.
Det er løfter til vores vælgere.
Dem, der ønsker at stemme på Nye Borgerlige, kan regne med, at vi ikke viger fra det her.
Hvis man taler ultimative krav, så taler det fra mit perspektiv – og det kan jo opfattes anderledes; det er jo kommunikation, så det kan opfattes anderledes af andre – ind i sådan en reel forhandlingssituation, hvor vi siger, at hvis ikke I gør sådan, så sådan og sådan.
Der har vi jo bare sagt, at det her er forudsætningen for, at vi vil pege på en borgerlig statsministerkandidat, altså at vi rent faktisk kan være sikre på, at det her, som er nøglen til at få vendt udviklingen, er noget, som man vil tage med i det arbejde, der ligger for en borgerlig regering; at man vil sætte sig i spidsen for at tage det som en del af ens egen politik, nemlig at vi skal have et nyt asylsystem, at kriminelle udlændinge skal udvises konsekvent og efter første dom, og at udlændinge i Danmark skal forsørge sig selv.
Så når jeg siger ufravigelige, er det, fordi vi ikke viger fra det.
Så kan det jo også være, at når man sidder i forhandlingssituationer, så bliver det ultimativt.
Men lige nu er det ufravigeligt i forhold til de danskere, der vil stemme på os.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-10-07:
Det her med ultimative krav er jo interessant, for det er noget, vi har erfaringer med i Liberal Alliance.
Fru Pernille Vermund gav jo et glimrende interview til Joachim B. Olsen for noget tid siden, hvor fru Pernille Vermund slog fast, at de tre ufravigelige krav til en blå statsminister ikke er ultimative krav, men derimod ufravigelige krav.
Og der blev jeg lidt forvirret.
Jeg blev glad for, at det ikke var ultimativt, det var godt, men jeg har simpelt hen brug for at få uddybet, hvad forskellen er mellem ultimative krav og ufravigelige krav.
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Det er vi for at redde danske landbrug, for at redde de mange arbejdspladser, der er i følgeerhvervene, som jo stod til at ryge ud af landet med det udspil, der var fra regeringen, med opbakning, som jeg forstod det, fra Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre og Enhedslisten.
Det var op mod 15.000 danske arbejdspladser, som risikerede at ryge ud af landet med det udspil, der lå i sidste uge, må det være, da vi var næsten færdige med forhandlingerne.
Gudskelov lykkedes det, og det gjorde det, fordi de borgerlige partier var gode til at stå sammen.
Vi havde ordførere, som var dybt nede i materien her.
Vi stod sammen, vi kæmpede til sidste blodsdråbe, og det lykkedes jo også at få meget massive indrømmelser i sidste time søndag aften, eller var det mandag?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2021-10-07:
Jeg undrer mig bare over, når vi nu jagter de her 20 mio. t CO 2 -reduktioner, hvorfor Nye Borgerlige så vælger at gå med i en landbrugsaftale, hvor man laver et bindende mål for landbrugssektoren på 6 mio. t, altså hvis det er sådan, at den her klimalov bare er varm luft og vi ikke skal tage de her klimapåvirkninger så alvorligt.
Hvorfor er det, at Nye Borgerlige er med til at pålægge landbruget sådan et krav?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Jeg formoder, at spørgsmålet måske er noget i retning af: Når FN konkluderer noget, betyder det så ikke, at alle forskere er enige?
Nu må ordføreren gerne nikke, eftersom ordføreren ikke må sige noget igen.
Er det korrekt forstået, at det var det, der var spørgsmålet?
Nej, det betyder selvfølgelig ikke, at alle forskere er enige.
Altså, der er jo masser af områder, hvor forskere ikke er enige.
Derfor kan man godt lave metastudier, derfor kan man godt konkludere på visse studier, men at sige, at forskerne er enige, fordi der er forskning, der peger i retning af noget, er altså ikke det samme.
Det er mit svar, hvis det var det, der var spørgsmålet.
Ja, det er det.
Men jeg er ikke sikker på, at en tidligere radikal, nu kristendemokrat, har samme opfattelse som jeg af, hvem næsten er.
For mig er min næste i første omgang min familie, dernæst er det mine venner og dem, jeg har tæt på mig, og endelig er det mit folk.
På den måde bevæger jeg mig udad.
For mig ville min næste aldrig være en, der boede meget, meget langt væk, og for hvem jeg ikke er en næste.
I virkeligheden er det jo lidt som at tale om det her med, at vi skal være solidariske med folk ude i verden – folk, som aldrig nogen sinde ville være solidariske med os.
Sådan fungerer det med næsten ikke, og sådan er solidaritet heller ikke opbygget; den er gensidig.
Må jeg få spørgsmålet?
Det var vist en lidt kringlet slutning at komme til der.
Altså, jeg har aldrig hørt hr. Jakob Ellemann-Jensen sige, at for at man kan pege på ham som statsministerkandidat, skal man tilslutte sig klimaloven.
Og gør han det, ved jeg, at der er to borgerlige partier, som han får svært ved at regne med.
Det, som vi er enige om i blå blok, er, som jeg sagde før, at der skal være økonomisk vækst og velstand i Danmark.
Det er rigtigt, at vi har økonomisk vækst lige nu.
Man glemmer bare indimellem at fortælle, hvad der er udgangspunktet, og hvad man måler det op imod – og at måle det op imod et coronaår er måske en lille smule fusket.
Til gengæld har I jo været dygtige til at øge uligheden de sidste 2 år.
Det synes jeg vi savner lidt debat om, men det kan vi jo tage senere.
Orla Hav (S), 2021-10-07:
Det klinger en lille smule hult, eftersom den nuværende regering har skabt en situation, hvor vi har mangel på arbejdskraft, og hvor vi har udsigt til en kæmpe vækst i bnp.
Men jeg må konstatere, at Nye Borgerlige ikke kan støtte den linje, som hr. Jakob Ellemann-Jensen som statsministerkandidat vil lægge.
Så det vil sige, at Nye Borgerlige ikke vil pege på en borgerlig statsminister.
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Nej, det er det ikke.
Den fællesmængde, der er blandt de borgerlige partier, når vi taler klimapolitik – og nu skal jeg passe på, hvad jeg tager hr. Jakob Ellemann-Jensen til indtægt for – udgøres af en erkendelse af, at forudsætningen for, at man har råd til den grønne omstilling, er, at vi har økonomisk vækst og velstand.
Altså, den er, at vi ikke år for år bliver fattigere, men at vi år for år bliver rigere.
Den er, at vi stadig har arbejdspladser og virksomheder i Danmark, som udvikler sig, og at man ikke afvikler dem.
Et helt konkret eksempel er de forhandlinger, vi lige har siddet i på landbrugsområdet, hvor det oplæg, der lå fra regeringen, dvs. Socialdemokratiet, som havde opbakning fra Enhedslisten, Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti, jo var et forslag, hvor konsekvensen af, at man ønskede at nå det her 70-procentsmål, var, at man var villig til at sende op mod 15.000 danske arbejdspladser ud af landet.
Det var der ikke ét borgerligt parti, der kunne bakke op om – og gudskelov for det.
Der er en økonomisk ansvarlighed på den borgerlige fløj, som jeg er glad for at være en del af.
Orla Hav (S), 2021-10-07:
Tak for det, og tak for ordførertalen.
På ordførertalens hovedindhold kan jeg høre, at det bliver ganske vanskeligt at finde en borgerlig statsminister, men jeg vil så alligevel føje noget til.
Jeg har forstået, at hr. Jakob Ellemann-Jensen fremhæver klima og den grønne omstilling som et af de områder, hvor der findes en borgerlig fællesmængde mellem de blå partier i Folketinget, og så vil jeg bare høre ordføreren, om det betyder, at Nye Borgerlige er parate til at tilslutte sig klimaloven og dens 70-procentsmålsætning om reduktion af drivhusgasser i vores miljø.
Er det situationen?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Jamen det står jo i planen.
Vi siger, at frem mod 2035 er konsekvensen af at prioritere, som vi gør, og som vi jo har forpligtet os til, at vi fjerner frås for 6 mia. kr. om året – og vi taler altså om et offentligt budget på 1.100 mia. kr. og et offentligt forbrug på ca. 500 mia. kr. Vi vil fjerne frås, adressere frås for 6 mia. kr. om året.
Det er nærmest ingenting ud af det store offentlige budget, vi har.
Og konsekvensen af at fjerne det, f.eks. at lukke jobcentrene, er, at der er en masse mennesker, som ikke længere skal arbejde i jobcentrene, for de skal over og have jobs i den private sektor, hvor de kan gøre gavn og nytte for os andre.
Men frem mod 2035 er det 100.000 færre stillinger i det offentlige og 235.000 flere i den private sektor.
Birgitte Vind (S), 2021-10-07:
Jeg ved faktisk ikke lige, om det var svar på mit spørgsmål, men det synes jeg jo ikke det var.
Jeg ved, at Nye Borgerlige har en økonomisk plan, og når man har en økonomisk plan, har man lavet nogle beregninger, og der står jo sort på hvidt, at man skal af med 100.000 offentlige stillinger, og samtidig vil man også gerne sænke registreringsafgiften, eller man vil helt af med den, og man vil sænke skatten på f.eks. aktieindkomster.
Sådan en plan hænger sammen, for man kan ikke bare tage dele ud, det hænger jo sammen.
Fru Pernille Vermund må da kunne give et tal på, hvor mange stillinger der skal væk, for at de her ting kan blive gennemført.
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Vi har ikke nogen ufravigelige krav om, hvor mange stillinger der skal fjernes i det offentlige.
Vi har lige nu en regering, en socialdemokratisk regering, som siger, at 50.000 flere skal være ansat i det offentlige frem mod 2035.
Jeg tror, de fleste herinde er med på, at de fuldtidsstillinger, der er i det offentlige, ikke også kan være fuldtidsstillinger i det private, så det handler altså om mennesker, som man siger ikke skal arbejde i det private, men skal i stedet arbejde i det offentlige.
Vi vil en anden vej; vi siger, at vi bliver nødt til at mindske den offentlige sektor, så vi frigiver folk til de arbejdspladser, som ikke er besat i den private sektor.
Det er for mig helt, helt indlysende, at hvis den offentlige sektor bliver for stor og lægger beslag på en alt for stor del af den arbejdskraft, vi har i samfundet, kommer det til at ske på bekostning af den private sektor – ikke alene fordi det er dyrt, så man er nødt til at indkræve skatter og afgifter for at finansiere det, men også fordi de mennesker, som er ansat i det offentlige, jo ikke også kan være ansat i det private.
Jobcentrene er et godt eksempel.
Der er 13.000 mennesker, og vi vil gerne frigive dem til jobs i den private sektor meget hurtigt.
Birgitte Vind (S), 2021-10-07:
Nye Borgerlige har jo fremlagt en økonomisk plan, og der står bl.a. i den, at man gerne vil afskaffe 100.000 offentlige stillinger.
Vi ved jo godt, at Nye Borgerlige flirter lidt med måske at bakke en borgerlig regering op – og nu skal jeg så formulere spørgsmålet rigtigt, så vi ikke får en kamp om ord – men hvor store nedskæringer i antallet af ansatte i den offentlige sektor vil Nye Borgerlige stille som ufravigeligt krav for at gå med i en regering?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Jamen det svarede jeg også på før, nemlig så hurtigt som muligt, hvis det står til os.
Altså vi har et system, hvor vi betaler folk – det er i virkeligheden som med dimittendsatsen – en højere ydelse for at blive væk fra arbejdsmarkedet.
Vi kan se, hvad det har af indflydelse på arbejdsudbuddet.
Det koster penge.
Havde vi været i en lavkonjunktur, hvor der ikke var jobs til alle, så kunne det måske give en eller anden form for mening, men lige nu har vi altså virksomheder, som skriger på arbejdskraft.
Vi har jo også nogle ældre mennesker, som har en forventning om – en helt rimelig forventning – at når de bliver syge, eller når de bliver gamle, skal der også være råd til velfærd til dem.
Vi har i øvrigt afsat 43 mia. kr. til sundhed og til ældre, men det kan man jo ikke, hvis ikke pengene bliver tjent.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-10-07:
Ja, ja, og man kan jonglere med, om det er en holdning og et standpunkt.
Prøv lige at høre: Det er sådan set ikke, fordi jeg klandrer Nye Borgerlige for at have den politik om efterlønnen.
Der kan være alle mulige grunde til, at man har valgt at have den politik, at efterlønnen skal udfases.
Jeg siger bare, at der er 300.000-400.000 danskere, der i dag indbetaler til ordningen i den forventning, at de så har ret til at gå på efterløn 3 år før folkepensionsalderen.
Den ret vil Nye Borgerlige fjerne, altså spare ordningen væk, spare 5,5 mia. kr. ved at fjerne den ordning.
Så spørger jeg bare stilfærdigt, for man har jo lagt en stor økonomisk plan frem om, hvad der skal ske: Fra hvornår skal de her danskere forestille sig, at den ordning er væk, altså hvor hurtigt skal den udfases?
Får dem, der indbetaler i dag, ret til det, men man kan ikke indbetale på ny, eller hvordan skal det foregå?
Pernille Vermund (NB), 2021-10-07:
Jamen altså, hvis det står til Nye Borgerlige – og ikke mindst i den situation, som vi har nu, hvor vi jo mangler arbejdskraft – kommer man ikke til at betale folk i den arbejdsduelige alder, som i øvrigt ikke fejler noget, for at gå tidligere fra arbejdsmarkedet.
Altså, det synes jeg er helt logisk.
Det er klart, at hvis man er nedslidt eller syg, skal man have en hjælpende hånd, men ligefrem at få en bonus for at forlade arbejdsmarkedet, når man rent faktisk godt kan arbejde, virker jo skrupskørt.
Så er det klart, at de penge, man selv har indbetalt, skal man selvfølgelig have tilbage, og man skal have vished så hurtigt som overhovedet muligt; men jeg synes altså, at vi har et ansvar, når vi har virksomheder, der står og skriger på arbejdskraft, for at sikre, at den økonomiske vækst og velstand, der skal til, for at vi også fremover har råd til velfærd på højt niveau, og skal til, for at vores kommende generationer kan leve gode og frie liv, bliver opbygget nu.
Det skal vi da ikke bare lukke øjnene for.
I forhold til det med det ultimative og ufravigelige har vi altså fra begyndelsen kaldt det ufravigelige krav, men det er ikke vigtigt for mig, om man kalder det for ultimative eller ufravigelige krav.
Jeg bruger bare ordet ufravigelig, og det har vi sådan set altid gjort.