runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2020-11-19:
Jeg synes, det er skræmmende, hvad ministeren lægger for dagen.
Først laver man skræmmebilleder af holocaust, krigen, og at det åbenbart er derfor, vi ofrer børnene i det her spil.
Altså, vi er i 2020 og ikke i 1940'erne, og samtidig er der det svar med hensyn til, at dem, der mener noget andet, tager det letteste valg.
Det her er noget, som vi har diskuteret i årevis, og det har bestemt ikke været let for nogen af os.
Det er måske let for justitsministeren, fordi det ikke har ligget på det bord tidligere, men det har ligget i Sundhedsudvalget, og vi har godt nok brugt meget tid og arbejde på det her.
Så der er intet let valg over det, men det må jo være et let valg at sige, at man er fuldstændig bedøvende ligeglad med de drenge, der får en skade, som ikke er til at genoprette senere.
Betyder det intet for ministeren med de skader, som vi har set, og at vi kan se tal på, at der er over 200 drengebørn, der har haft bivirkninger, så de har måttet indlægges på sygehuset, de seneste par år?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Det er jo simpelt hen forkert at starte sit indlæg med at sige, at man ofrer børnene i den her sammenhæng, apropos hvad der kan være sagligt at referere til.
Det er jo simpelt hen noget sludder at sige, at man ofrer børnene i den her sammenhæng, og det er jo i øvrigt også efter min bedste overbevisning et forkert referat af tallene.
Det er selvfølgelig klart, at et af de elementer, som man skal forholde sig til, er, om den her omskæring uden medicinsk indikation kan foregå patientsikkert og under de rigtige forhold, og det er fuldstændig rigtigt, at det er noget, som man har diskuteret på sundhedsområdet længe – et krav om, at indgrebet skal være foretaget af en læge eller efter en læges autorisation, at der er tilstrækkelig bedøvelse og smertelindring – sådan at man ikke kan starte der, hvor spørgeren startede, nemlig med at sige at man ofrer børnene, og så er det altså, undskyld mig, det letteste valg.
Liselott Blixt (DF), 2020-11-19:
Når jeg siger, at man ofrer børnene, så er det, fordi man ikke lytter til de beretninger fra nogle af de voksne, der faktisk har fået skader af det her.
Jeg har haft en mand i røret, der fortalte, at han aldrig havde haft et forhold til en kvinde, fordi han var blevet omskåret, da han var barn.
Jeg har hørt og set mange af de mennesker, der ikke selv har fået lov til at tage det frie valg, og når ministeren siger, at de tal ikke passer, så vil jeg gerne have ministeren til at fortælle lige nu, hvad det er ved de tal, der ikke passer.
De tal er gennemgået for diagnosekoder, og faktisk mener man, at der er endnu flere, som er skadet, men som ikke er registreret.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Sådan som det er oplyst på vores høring forleden, er komplikationerne ved indgrebet få, og komplikationerne er meget sjældne.
Jeg kan forstå på Sundheds- og Ældreministeriet, at ministeriet udarbejder en oversigt over klagesager om omskæring uden medicinsk indikation, som i øvrigt vil blive sendt til Retsudvalget og vil blive sendt til Sundheds- og Ældreudvalget.
Så må man vel også tage det perspektiv med, at der, hvis man nu foretog det lette valg, som spørgeren vil, jo så er en betydelig risiko for, at det vil ske alligevel under nogle langt mindre betryggende omstændigheder.
Bjørn Brandenborg (S), 2020-11-19:
Men jeg bliver desværre også nødt til at sige noget af det, jeg har sagt før, altså at det her er sindssygt dilemmafyldt, fordi det er fuldt af noget, som ikke kun handler om etik hos spørgeren eller, som nogle vil mene, er et sundhedsargument, men jo også drejer sig om vores lands, det her Folketings og vores egen verdenshistorie, og det er jo det, der er dilemmaet, og det er det, der er spørgsmålet.
Det er jo derfor, at et spørgsmål som det her kan være fuldt af sindssygt mange dilemmaer og være svært.
For nogle kan det virke meget ligetil, men det synes jeg ikke det er.
For jeg synes, at når man træffer en beslutning, som er så vidtgående, som et forbud er, vil det betyde, at man potentielt skubber en hel befolkningsgruppe ud af Europa uden mulighed for at leve et trygt liv, som vi har lovet dem, og den risiko er vi bare ikke villige til at tage.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Jamen vi kan slet ikke støtte forslaget.
Altså, vi vil ikke på nogen måde legitimere kvindelig omskæring, som det her forslag lægger op til.
Vi vil jo have forslaget stemt ned i sin helhed.
Rosa Lund (EL), 2020-11-19:
Det er jo lige præcis derfor, at spørgsmålet går på, om regeringen vil være med til at støtte, at vi i Enhedslisten kan stille et ændringsforslag, så man netop ikke kommer til at legitimere kvindeomskæring, for det tror jeg sådan set at vi alle sammen i den her Folketingssal er imod.
Så det er det, mit spørgsmål går på.
Men jeg har forstået, at regeringen ikke kommer til at støtte borgerforslaget, som det ligger.
Men måske kunne I være søde at hjælpe Enhedslisten på vej med et ændringsforslag til borgerforslaget.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Vi vil altid gerne være søde, så det skal vi nok hjælpe med.
Pernille Vermund (NB), 2020-11-19:
Tak for ordet.
I Nye Borgerlige synes vi bestemt heller ikke, at det her er en let sag og en let diskussion.
Vi har truffet vores beslutning, og vi mener, at børns ret til at have deres krop intakt står over de religiøse normer og kulturer, som er væsentlige og vigtige for flere religioner, men som i den her situation må vige.
Og når jeg siger »vige«, er det bevidst, for jeg har ofte hørt Socialdemokratiet tale om, at når religion og demokrati støder sammen, er det Gud, der har vigepligt.
Vil ministeren erkende, at der er situationer, hvor kultur, normer og traditioner ikke nødvendigvis er af en sådan karakter, at man bare kan sige, at de har vigepligt, men hvor kultur, normer og traditioner, særlig dem, der er vores egne og tæt knyttet til vores egne, kan have en sådan betydning for fællesskabet, at det kan være svært at sige, at det så bare handler om menneskerettigheder, og hvad vi ellers har af sådan mere principielle diskussioner?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Men indgangen til spørgsmålet er forkert.
For det er ikke bare et spørgsmål om at sige, at vi har nogle børn, som skal have nogle rettigheder, over for nogle religiøse hensyn.
For hvis man gør det, tager man det lette synspunkt.
For så negligerer man den historiske, den samfundsmæssige og den værdimæssige kontekst, som man er nødt til at anvende, og man negligerer f.eks. de udenrigspolitiske implikationer, som det vil få, hvis Danmark som det første land skal gå den her vej.
Så derfor er den modstilling kun en beskrivelse af en delmængde af den problematik, som vi diskuterer i dag, og efter min mening en ikke afgørende delmængde.
Rosa Lund (EL), 2020-11-19:
Tak for det.
Jeg er simpelt hen også uenig i, at der er nogen lette valg her.
Det er jo simpelt hen et spørgsmål om, at der er tale om grundlæggende rettigheder, som støder sammen: retten til egen krop og religionsfriheden.
Men det er nu ikke det, som mit spørgsmål går på.
Ministeren var i sin tale også inde på, at borgerforslaget kan åbne op for kvindelig omskæring.
Det synes vi også i Enhedslisten er et meget, meget stort problem, og derfor har vi tænkt os at stille et ændringsforslag til det her forslag, sådan at man sikrer, at det ikke på den måde, som det er formuleret på nu, kommer til at åbne op for kvindelig omskæring.
Og jeg vil egentlig bare høre, om regeringen kan støtte op om sådan et ændringsforslag.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-19:
Næh, det, der er interessant i den her sammenhæng stillet op på den måde, er, at det jo er rigtigt, at der også er totalitære religioner, og det er rigtigt, at ekstremistisk islamisme er en af de her totalitære styreformer, som vi skal bekæmpe, ligesom vi bekæmpede fascisme, ligesom vi bekæmpede nazisme, ligesom vi bekæmpede kommunisme.
Det er en del af den historiske arv, der falder hos os, at tage den kamp, og den skal kæmpes med udgangspunkt i vores værdier, de værdier, som det jødiske folks tilstedeværelse i Danmark i dag er et symbol på.
Naser Khader (KF), 2020-11-19:
Tak til borgerne for borgerforslaget.
Der er gruppemedlemmer, der er stærkt for en aldersgrænse, og der er nogle, der er stærkt imod: Der er 8 imod en aldersgrænse og 4 for en aldersgrænse.
Jeg vil prøve i min tale at være loyal over for begge synspunkter.
Personligt er jeg tilhænger af en aldersgrænse, da jeg ikke synes, man skal skære i raske børn.
Min søn Hannibal blev ikke omskåret, og det er han meget glad for i dag.
Jeg synes, det er et unødvendigt indgreb, men det er så mit synspunkt på det.
Men det er ikke så simpelt, for der er også andre hensyn, man skal tage.
Vi ønsker alle at tage hensyn til det jødiske mindretal i Danmark.
I øvrigt er det ikke første gang, vi har den her debat.
Begge sider, altså dem, der er for, og dem, der er imod, har gode argumenter: barnets ret til at bestemme over egen krop kontra forældrenes ret til at opdrage deres børn i en tro og i en kultur; at det medicinsk set er et unødvendigt indgreb kontra de kulturelle og religiøse årsager; at man kan vente, til barnet selv beslutter sig, kontra den viden, vi har, om, at indgrebet bliver mere kompliceret, når man er ældre; at nogle måske gerne vil have en principiel holdning kontra virkelighedens verden, hvor vi frygter for, at et forbud skubber omskæringer i bl.a. muslimske miljøer tilbage i skyggen og under uhumske forhold, for vi har set eksempler på, at de har været der før.
Man kan ikke tale om barnets tarv, uden man spørger sig selv om, hvad den reelle effekt af et forbud er.
Selv om argumentet om, at Danmark går enegang, er blevet vendt begge veje, hævder nogle, at det er godt at gå forrest – det synes jeg personligt – mens det andre gange er tåbeligt.
Det afhænger i den her sag af, hvad man i forvejen mener om omskæring.
Sundheds- og Ældreudvalget bad i 2018 Det Etiske Råd om en udtalelse om rituel omskæring af drenge.
15 medlemmer kunne ikke støtte et forbud, 2 mente, at man kunne støtte et forbud eller en aldersgrænse til 15 år, sundhedsalderen, eller en anden aldersgrænse, hvor man vurderer, at barnet er gammelt nok til selv at træffe beslutning.
Jeg er meget glad for den grundige behandling, Folketingets partier igennem tiden har givet den her sag.
Jeg synes, at det viser respekt for vores jødiske mindretal, som har bidraget positivt og har været eksemplarisk i forhold til integrationen og assimilationen i Danmark.
I den forbindelse vil jeg også nævne, at Styrelsen for Patientsikkerhed i år udgav et notat på området, hvor det fremgik, at man vurderer, at der kan gives tilstrækkelig eller sikker smertestillende behandling ved omskæring af drenge ud over generel anæstesi.
Det bør indgå i debatten.
Det er med til at holde fast i nuancerne og forebygge, at nogle tror, at jøder er dårlige forældre, fordi de lader deres børn omskære.
De danske jøder har i 400 år været en velfungerende del af Danmark, og det håber jeg man vil huske på i debatten.
Vi lytter selvfølgelig til vores egne jødiske borgere, når der fremsættes et forslag, der vil ramme dem hårdt.
Vi har været i dialog med dem, og deres argumenter gør selvfølgelig indtryk.
Pernille Vermund (NB), 2020-11-19:
Tak for det.
Forslaget om at forbyde rituel omskæring af drengebørn uden medicinsk begrundelse ligger i forlængelse af en udvikling, hvor vi i samfundet i stigende grad er blevet opmærksomme på, at børn bør beskyttes mod overgreb.
En god borgerlig grundholdning er, at det er forældrenes børn og ikke statens.
Det er forældrenes ansvar og pligt at opdrage deres børn.
Forældrene har ret til at påvirke deres børn og opdrage dem efter de værdier, som forældrene finder vigtige, men der er grænser.
Samfundet skal og bør sætte grænser.
Grænser skal ikke sættes af hensyn til statens behov.
Grænserne skal sættes af hensyn til børnene.
Hensynet til det enkelte barn fordrer, at vi beskytter barnet.
Det er vores opgave som lovgivere at sætte den her grænse.
Det er ikke så vanskeligt at lovgive mod vanrøgt, udnyttelse og vold i familien; det er der bred konsensus om i samfundet.
Omskæring af drenge er dog hverken vanrøgt, udnyttelse eller vold.
Det er tradition, det er kultur, og for nogle er det også religion.
Det er sværere for et borgerligt tænkende menneske at gribe ind i forældreretten på dette område.
Personligt er jeg og i Nye Borgerlige er vi kommet frem til, at det bør vi gøre.
De sundhedsmæssige argumenter for at forbyde omskæring af raske drenge er stærke, og de principielle overvejelser om, at forældreretten stopper, før man når at skære i forhuden på drengene, leder i samme retning.
Jeg er bevidst om, at de fleste jøder i Danmark har en anden holdning, at for dem ligger omskæring af raske drengebørn inden for forældreretten.
Men min og Nye Borgerliges holdning går altså her på tværs af jøders opfattelse.
Beslutningen har ikke været let, og det har den formentlig ikke for ret mange af os.
Men den er taget efter grundige overvejelser, og jeg står naturligvis på mål for den.
Jeg skal også nævne, at vi i Nye Borgerlige ikke kun betragter dette som et sundhedsmæssigt spørgsmål, men også som et etisk spørgsmål.
Og det betyder, at vores valgte repræsentanter står frit til at fremme deres egen holdning og stemme efter egen overbevisning.
Med de ord skal jeg meddele, at vi i Nye Borgerlige som parti støtter forslaget.
Rasmus Stoklund (S), 2020-11-19:
Tak, formand.
Dette lovforslag er et af flere initiativer i vores kamp mod politisk islam i Danmark.
Lovforslaget er et skridt i den rigtige retning, når det gælder om at stoppe enkeltpersoner, organisationer og myndigheder, som vil finansiere islamistiske foretagender i Danmark; det kunne være moskéer, som arbejder for værdier, der ikke hører til i Danmark.
Lovforslaget vil give udlændinge- og integrationsministeren mulighed for at sætte henholdsvis indenlandske og udenlandske enkeltpersoner, organisationer og myndigheder på en offentlig forbudsliste.
Forudsætningen for, at en given person, organisation eller myndighed, der modarbejder det danske samfund og vores grundlæggende frihedsrettigheder, kan komme på listen, er en indstilling fra Udlændingestyrelsen.
Bagmanden opholder sig jo typisk i andre lande end Danmark og dermed uden for dansk jurisdiktion.
Politisk islam er ikke alene et problem i Danmark, adskillige europæiske lande døjer med mange af de samme problemer, som vi slås med herhjemme.
Nogle af landene har endda langt større problemer, end vi har i Danmark.
Derfor skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe islamistiske kræfter, og derfor støtter Socialdemokratiet lovforslaget.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-11-19:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
I 2016 blev der indført en ordning med nationale lister med navngivne udenlandske religiøse forkyndere, som kan udelukkes fra at indrejse i Danmark, under henvisning til at de må anses for en trussel mod den offentlige orden i landet.
Det gælder bl.a. hadprædikanter.
I forlængelse af den ordning blev den tidligere VLAK-regering enig med Dansk Folkeparti om, at udenlandske pengedonationer til trossamfund, foreninger m.v., hvis formålet med donationen er at modarbejde og underminere vores demokrati og grundlæggende frihedsrettigheder, også skal bekæmpes – naturligvis inden for rammerne af grundloven og vores internationale forpligtelser udadtil.
I Venstre er vi glade for, at den nuværende regering også er enige i hovedlinjerne i den aftale.
Der skal etableres en ordning, hvor ministeren efter indstilling fra Udlændingestyrelsen kan træffe afgørelse om optagelse af fysiske og juridiske personer, der foretager omtalte modarbejdelse, på en forbudsliste.
Vi ønsker, at spørgsmålet om, hvorvidt man skal optages på forbudslisten, skal afgøres på et så oplyst grundlag som muligt.
Derfor ser vi også gerne, at man inddrager partshøring i forslaget.
Det ændrer dog ikke på, at Venstre ser meget alvorligt på individer og grupper, der forsøger at bekæmpe vores demokrati og grundlæggende frihedsrettigheder.
Det er afgørende, at vores samfund ikke medvirker til at retfærdiggøre disse organisationer og personer, ved at der modtages økonomisk støtte fra dem.
Åbenlyse modstandere af vores frie demokratiske land skal hverken have sympati eller nogen form for indflydelse i Danmark.
I Danmark er vi stolte af vores demokrati.
Det har vi haft, siden vores første grundlov blev vedtaget i 1849.
Det var slutningen på enevælden, og borgerne fik deres stemme hørt.
Det skal dog siges, at vores første grundlov langtfra var perfekt.
Det var nemlig langtfra alle, der havde mulighed for at stemme eller mulighed for at stille op og blive valgt ind.
Men den var starten på demokratiet, som vi kender det i dag.
Og i dag ser vi os ikke tilbage, og vi savner ikke de indskrænkede frihedsrettigheder fra middelalderen – det gør vi i hvert fald ikke i Venstre.
Vores frihed er noget helt særligt, og det skal vi værne om.
Når vi ser ud i verden, får vi understreget, at vi aldrig skal tage disse frihedsrettigheder for givet, for de findes desværre ikke alle steder.
Derfor er jeg glad for, at lovforslaget også har til formål at modvirke udenlandske statslige myndigheder og statsligt styrede organisationer og virksomheder, der via donationer ønsker at underminere den frihed, som Danmark og danskerne har bygget op.
Den skal ingen tage fra os.
Med de bemærkninger bakker Venstre op om forslaget.
Rosa Lund (EL), 2020-11-19:
Jeg var ikke bekendt med det svar, og det siger så noget om min egen forberedelse.
Men så har jeg i hvert fald fået markeret, at det, der betyder noget for os her i Enhedslisten, er, at vi ikke lemper reglerne for kvindeomskæring, men at vi laver en aldersgrænse for drengeomskæring, og det er det, der er vores udgangspunkt, når vi har diskuteret det her beslutningsforslag.
Men tak til Dansk Folkepartis ordfører for præciseringen.
Tak for det.
Og tak til fru Marie Krarup for en spændende tale, vil jeg sige.
For det ligger vel indlejret i demokratiet og i de rettigheder, som vi har bygget Danmark op på, at man ikke gør forskel, altså at man netop ikke gør forskel; at man netop ikke siger, at de mennesker herovre, som vi er meget uenige med, må ikke donere, mens de mennesker derovre, som vi også er meget uenige med, gerne må.
Jeg tænker f.eks. på meget stærkt kristne, som er modstandere af abort.
Jeg mener, det er en grundlæggende rettighed, kvinden har til sin egen krop, og jeg mener da ikke, at vi skal tage imod donationer fra mennesker, som vil fremme den dagsorden, at kvinden ikke længere skulle bestemme over sin egen krop.
Derfor synes jeg faktisk, det er ret vigtigt, at man ikke gør forskel.
Så er fru Marie Krarup ikke enig i, at selve vores demokrati netop bygger på præmissen om, at vi ikke gør forskel på den måde?
Marie Krarup (DF), 2020-11-19:
Jeg er fuldstændig uenig.
Vores demokrati bygger lige præcis på, at vi gør forskel.
F.eks. er det ikke hele verdens befolkning, der har stemmeret i Danmark.
Det er en meget, meget vigtig forskel, at nogle har borgerskabet og andre har det ikke.
Enhedslistens spørgsmål er lige præcis det, der er det bekymrende ved det her lovforslag: at man har gjort det så universelt og så lidt præcist, at man risikerer lige præcis at ramme den katolske kirke eller den russiskortodokse kirke – måske, det er det, vi skal have spurgt ind til – med lovforslaget, fordi de f.eks. ikke vil støtte homoseksuelle ægteskaber eller aborter.
Så nej, jeg er ikke enig i, at man altid skal behandle alle ens.
Man skal faktisk gøre forskel.
Rosa Lund (EL), 2020-11-19:
Jamen det hører jo også til sjældenhederne, at fru Marie Krarup og jeg er enige i den her Folketingssal, så på den måde kommer det ikke så meget bag på mig.
Jeg undrer mig bare over, at der er nogle, man mener er meget kvindeundertrykkende, som man ikke vil modtage donationer fra, mens der så er nogle andre, der er lige så kvindeundertrykkende, men som man gerne vil modtage donationer fra.
Jeg synes ærlig talt, fru Marie Krarup, at det er en kende dobbeltmoralsk.
Marie Krarup (DF), 2020-11-19:
Men det er, fordi ordføreren ikke har sat sig ind i, at når vi taler om den katolske kirke, den ortodokse kirke eller andre frikirkesamfund i Danmark eller udenlandske kirkelige samfund, så er de ikke lige så kvindeundertrykkende som de islamiske.
Og det er ikke det, det drejer sig om.
Det, det drejer sig om, er, at vi har set terror.
Vi har set islamisk terror, og vi ønsker ikke, at organisationer, som kunne være med til at forberede terror, modtager donationer fra ekstreme lande og organisationer.
Det er jo ikke det samme, vi ser fra den katolske kirkes eller den russiskortodokse kirkes side.
Det er jo en absurd sammenligning.
Marie Krarup (DF), 2020-11-19:
L 81 vil modvirke, at islamiske organisationer eller stater kan støtte islamistiske foreninger i Danmark, og dermed være med til at forhindre terror i Danmark.
Det er i hvert fald det, som vi har ønsket at loven skulle gøre.
Vi har mange gange talt for, at donationer til ekstreme moskéer og foreninger i Danmark burde forhindres, så på den måde er det virkelig fint, at der nu kommer et lovforslag, og det er helt i overensstemmelse med den aftale, vi indgik med den blå regering før sidste valg.
I Dansk Folkeparti ønsker vi at undgå, at ekstreme muslimske foreninger og moskéer finansieres fra udlandet.
Det kunne være islamiske foreninger i Danmark, der får penge fra Iran, Saudi-Arabien eller organisationer som Det Muslimske Broderskab.
Men vi ønsker bestemt ikke at ramme frikirker og udenlandske kristne kirkesamfund, der f.eks. ikke ønsker at anbefale abort eller homoseksuelle ægteskaber.
Hvis loven kommer til at ramme sådan, vil det være til gene for nogle, som ikke bør generes.
Selve formålet er blevet meget bredt formuleret, nemlig at man ikke må modtage penge fra – og jeg citerer – »personer, der modarbejder eller underminerer demokrati og grundlæggende friheds- og menneskerettigheder«.
Det bedste ville selvfølgelig være, hvis man på forhånd sagde ligeud, at det, man ikke ønsker donationer fra, er lande som Iran og Saudi-Arabien eller ekstreme islamistiske organisationer, og at det ikke må være donationer til ekstreme islamistiske organisationer og moskéer i Danmark.
Dette lovforslag viser med al tydelighed, hvad vores åbne demokratiske samfunds svaghed er, nemlig at vi vil give frihed til alle, og at vi er bange for at gøre forskel.
Men problemet i dag er, at vi ikke kan regne med, at alle bakker op om spillereglerne, dvs. åndsfriheden og demokratiet.
Der er nogle, der bruger åndsfriheden og demokratiet til at undergrave og ødelægge åndsfriheden og demokratiet.
Samtidig gør vores frihedstradition det nærmest umuligt at rette loven direkte imod dem, som vi ønsker at stoppe, fordi vi ikke ønsker at gøre forskel.
Men jeg vil opfordre til, at man i det videre arbejde med lovforslaget forsøger at rette skytset imod dem og sørger for at få hegnet frikirker og andre kristne kirkesamfund ind, så de ikke risikerer at blive ramt.
Dansk Folkeparti støtter formålet i lovforslaget, men vi er nødt til at få vished for lovforslagets præcision, så det ikke kommer til at ramme disse kristne kirkesamfund, jeg taler om, før vi kan love at stemme for.
Tak for ordet.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-11-19:
Hr. Karsten Lauritzens tale giver mig anledning til at tage fat på det her spørgsmål om Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Det nævnes ofte, og det nævnes som det første af Venstres ordfører i den her sag, og af det kan man forstå, at angsten for, at Danmark sikkerhedspolitisk vil komme under pres med et forbud, skal føre til, at vi ikke selv her i Danmark skal bestemme vores regler for, om man må skære ting af børn eller ej.
Hvis nu vi tilbage i 00'erne havde et forbud i Danmark mod at tegne tegninger af profeten Muhammed og nogle havde sagt, at vi nu skulle ophæve det forbud, for vi har ytringsfrihed her i Danmark, og det bør være tilladt at tegne profeten Muhammed, så ville hr. hr. Karsten Lauritzen stå på talerstolen og sige: Det kan vi desværre ikke gøre, vi kan ikke tillade ytringsfrihed på det her område, for hvordan vil Danmark så blive set på af udlandet, og hvad med terror osv.?
Er det den måde, som Venstre synes at vi skal indrette vores samfund på, altså at vi på grund af trusler fra omverdenen om, hvad man vil gøre, skal gøre det, som omverdenen synes vi skal gøre?