runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod (DF), 2025-10-21:
Hvis det er så godt, og hvis det virker så godt, hvorfor kan det så kun laves med statskassen som sikkerhed?
Hvis det her var så fantastisk og så selvbærende, burde man have en businesscase, hvor man kunne overbevise alle mulige andre om, at det her var en god idé.
Men det har spørgerens parti ikke.
Der er kun én mulighed, og det er, at skatteborgerne må til lommerne, og det er jo i meget, meget høj grad.
Hvad koster de her havvindmøller?
Det ved vi ikke, men de kommer til at koste.
Hvad koster Energiø Bornholm?
Det bliver kun dyrere.
Det, der ligger på bordet nu, er fuldstændig urealistisk i forhold til priser, og man har ikke engang lavet en aftale med Tyskland endnu.
Hvad koster brintrøret, når det er fuldt udrullet?
Der er da ikke nogen, der skal komme og bilde mig ind, at det er billig energi.
Det er en ekstremt dyr omstilling, men det er ikke en grøn omstilling.
Karin Liltorp (ALT), 2025-10-21:
Jeg tror ikke, at jeg fik svar på mit spørgsmål, nemlig om ordføreren har sådan en viden om, at det er lige på trapperne, altså de her atomkraftværker, som man taler så varmt op for.
Med hensyn til Alternativets politik er vores politik derudover, at nej, vi skal faktisk nedsætte forbruget markant, fordi det er vigtigt, for at vores klode kan overleve.
Så vil jeg også minde om, at de her solceller og vindmøller, som ordføreren ser som gammeldags, faktisk virker, og det er faktisk en teknologi, vi har, og vi er i Alternativet meget positive over for alle nye landvindinger på det her område.
Så hvordan ordføreren har fået ind i sit hoved, at vi er bange for ny teknologi, ved jeg ikke rigtig.
Peter Kofod (DF), 2025-10-21:
Næ, men i det mindste har jeg et teknologispor.
Det, som Alternativet tilbyder, er årtier gammel teknologi.
Det er noget fra dengang, hvor boomerne blev født; der talte man om, at man kunne udvinde det her.
Det er så tilbagestående i forhold til den udvikling, der buldrer af sted ude i verden.
Sagen er jo, at når jeres klimapolitik er fuldt implementeret, vil der jo stadig væk være tidspunkter, hvor den energipolitik ikke kan drive det behov, som Danmark har, og jeg synes i virkeligheden, at det er endnu mere skræmmende.
For når man ser på, hvad verden får behov for i fremtiden, så får vi behov for langt, langt mere energi.
For dybest set – og heldigvis – bliver vi meget rigere, men udviklingen af kunstig intelligens betyder også, at menneskehedens energibehov kommer til at stige radikalt, og det kan ikke dækkes af jeres vindmøller eller solceller eller brintgas, som I vil lave fra vind. Det kommer simpelt hen ikke til at ske, og hvis man ikke kan bruge den energi, at der kun én anden mulighed: Det er fossil energi fra undergrunden.
Og det kan jeg ikke forstå at I vil være bannerfører for i stedet for at bruge den ny teknologi, som giver menneskeheden et grønt håb.
Karin Liltorp (ALT), 2025-10-21:
Tak for det.
Jeg blev også lidt nysgerrig på det, da ordføreren igen nævnte kernekraft.
For da jeg var ude at besøge Seaborg for et år siden, var de stadig væk ikke kommet til det punkt, hvor de var begyndt at putte radioaktivt materiale ned i deres salte for at lave den her kernekraft, og de sagde selv, at hvis de var meget optimistiske, så kunne de begynde at teste det om x antal år.
Så jeg er nok bare nysgerrig på, om ordføreren har noget viden, der indikerer, at der kan stå et atomkraftværk klar inden for et par år.
For jeg går ikke ud fra, at det er de gammeldags atomkraftværker, som ordføreren ønsker indført i Danmark.
Peter Kofod (DF), 2025-10-21:
Vi ser tydeligvis meget forskelligt på det her.
Jeg har den stik modsatte frygt, og det er, at når andre lande ser, hvad det er, Danmark kaster sig ud, så vil de sige: Den grønne omstilling, som danskerne har valgt, er alt for dyr, alt for ineffektiv, og den fungerer kun med statsstøtte.
Det er en model, der dækker et i-lands behov; men hvis man er et land, hvor man er på vej ud af fattigdom, hvor man har behov for at bygge produktion op, bekæmpe arbejdsløshed, social ulighed – som Enhedslisten siger, man kerer sig så meget om – så siger man, at man ikke vi have den der dyre, ineffektive model, som man har valgt i det rige Danmark, og så modarbejder man jo den grønne omstilling.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-10-21:
Man kan godt komme med forslag, der er fuldstændig urealistiske, nemlig at man skal købe et et atomkraftværk i Tyskland.
Altså, det er jo helt uden for skiven.
Det er ikke sådan, at Enhedslistens politik bygger på håb alene.
Selvfølgelig bygger den på et håb for fremtiden.
Men når vi laver f.eks. energiaftaler, der sikrer, at det nu bliver nemmere for kommuner og regioner at sætte solceller oppe på tagene, så er det jo en del af en proces, hvor vi har presset på over lang tid, og så kommer løsningerne indimellem.
Så er der nogle udbud, som vi skal have afklaret.
Det bliver spændende her den 17. december at se, hvem der byder ind på de havvindsprojekter?
Jeg håber, det bliver en lav tilskudspris, vi kommer tl at give fra statskassen, men der jo ingen grund til at give op nu.
Peter Kofod (DF), 2025-10-21:
Ordet håb indgår meget i ordførerens partis strategi for den grønne omstilling, for det er jo håb, håb, håb.
Man håber, at der vil komme nogen, der vil bygge den her havvind.
Man håber og håber og håber.
Altså, sagen er jo, hr. Søren Egge Rasmussen: Hvornår står jeres vindmøller?
Hvornår står Energiø Bornholm færdig?
Det der med at påstå, at hvis man er til moderne, ren, effektiv kernekekraft, er det sådan noget science fiction-noget ude i fremtiden, mens den der grønne omstilling med de der dyre og dårlige vindmøller kan ske sådan med et fingerknips; men sådan er verden jo ikke.
Det, I gør nu, er, at I lægger Danmark fast på en energiforsyning, som om ganske får år kan vise dig at være meget, meget dyr og meget, meget ineffektiv, og som vi ikke kan komme ud af i løbet af den næste generation eller to.
Det er en dårlig investering for Danmark.
Det er ikke mig, der siger det; det er alle mulige eksperter og tænketanke, som siger, at det, I har gang i, bl.a. med Energiø Bornholm, er en superdårlig idé, Jeg vil ikke forholde mig til andre partiers forslag om, hvor man skal lægge et atomkraftværk.
Vi har jo selv peget på, at vi vil lade den danske stat købe et nedlagt atomkraftværk i Tyskland, som sagtens kunne forsyne Danmark med energi, indtil vi er klar til at bygge den nye generation af kernekraftværker.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-10-21:
Jeg synes, det er alt for nemt for Dansk Folkeparti at komme og sige, at atomkraft er løsningen.
Jeg har noteret mig, at der er nogle partier, der her op til komunalvalget har sagt, at de tror, at man kan bygge noget atomkraft, og at man så om 15 år har energi derfra.
Det er da muligt, at man kan lavde det så hurtigt; det kan også være, det tager 20 år.
Jeg er i hvert fald sikker på, at hvis man vil bygge atomkraft ved Studstrupværket lige uden for Aarhus, vil der komme flere høringssvar end normalt om det.
Hvis man taler ind i det her med 15 år til den der omstilling, er det jo passé.
Det er jo på den korte bane, vi skal lave noget, og det gøres endnu mere aktuelt af den krig, der er med Putins angreb på Ukraine, at vi skal gøre os uafhængige af gas.
Der er man altså nødt til at sætte turbo på den vedvarende energi.
Og der står vi altså i Enhedslisten ved, at det her brintrør skal bygges.
Jeg vil høre, om ordføreren ikke er enig i det perspektiv.
Peter Kofod (DF), 2025-10-21:
Tak for det.
Det her lovforslag er jo en direkte udløber af den, synes jeg, meget forkerte og uansvarlige klima- og energipolitik, som den her regering fører, og som regeringer før den har ført.
Det er jo også en såkaldt grøn omstilling, som jo nærmest er kollapset.
Den eneste grund til, at den ikke er kollapset, er, at man har kunnet bruge statskassen og sige, at man garanterer nogle ting, som aldrig ville kunne gå i den virkelige verden, uden at man brugte skatteborgernes penge.
Vi ser det hele vejen rundt: Havvind er en superdårlig forretning - ingen vil byde på det, ingen vil lave det.
Energiø Bornholm er en ren katastrofe.
Kraka, som man må sige jo mildest talt ikke er vores venner i klima- og energispørgsmål, siger, at det er en samfundsøkonomisk dårlig idé, og at det var noget, man burde have dræbt ved fødslen.
Om det brintrør ned igennem Sønderjylland til Tyskland, som jo allerede er blevet fordyret en enkelt gang i forhold til det, der oprindelig var meningen, må man sige, at man løber nogle meget store risici, f.eks. i samarbejdet med Tyskland om håndtering af brint, men jo også i forhold til hvad man kan sælge el til.
Min konklusion er bare, at det, som man kalder den grønne omstilling, i virkeligheden risikerer at blive en helt, helt ekstremt dyr omstilling af Dannmark, hvor man lægger sig fast på nogle energiformer, som efter min mening er dybt, dybt forældede, når man ser på den teknologiske udvikling, der f.eks. sker i de her år inden for kernekraft, som vil blive langt renere, langt mere effektivt og langt mere sikkert og stabilt i fremtiden.
Regeringen og et flertal i Folketinget er ved at lægge sig fast på en model, som er dyr, usikker og stripser os fast i mange år, må man sige, til en model, som ikke er det værd.
Det bliver så til det her forslag, som jo handler om, hvordan vi skal håndtere gas, hvordan vi skal håndtere brint.
Jeg anerkender sådan set også, at der kan være nogle forbedringer i den her del om, at det skal være mere effektive regler, slankere regler, og jeg skal give jer.
Altså, der er nok nogle forbedringer i det her isoleret set, og det vil vi så forsøge at kigge lidt på i løbet af udvalgsbehandlingen.
Men jeg vil gerne sige, at hvis det skulle ende med, at de tvivlsspørgsmål, som vi har rundt omkring, får os til at sige, at vi lever med det her lovforslag, så er det ikke det samme, som at vi støtter det her tåbelige brintrør til Tyskland; og det er ikke det samme, som at vi støtter havvind eller Energiø Bornholm eller de uansvarlige investeringer i klima- og energipolitikken, som den her regering foreslår.
Hvis vi lever med lovforslaget her, skal det ikke ses sådan, at vi kan støtte regeringens klimapolitik.
Det er meget vigtig for mig at sige.
Tak for ordet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-10-21:
Enhedslisten er med i de politiske aftaler, der vedrører den nye brintinfrastruktur fra Esbjerg til den tyske grænse.
Derfor er vi også for det her lovforslag.
Jeg synes, at det jo er meget ærligt, når der står i høringsnotatet: »Der findes i dag ingen specifik sikkerhedsteknisk regulering for rørført brint, som har en væsentligt højere risikoprofil end øvrige gasser i det danske forsyningssystem.«
Det er jo ikke det aspekt, der har været i centrum under de forhandlinger, vi har haft.
Derfor bliver man selvfølgelig lidt betænkelig, for er der noget, vi har overset?
Jeg vil egentlig godt opfordre til, at man i ministeriet kigger på høringsnotatet og det, der er kommet ind i høringsprocessen, og vurderer, om man har ændret nok i det her lovforslag.
Der står nogle steder, at der er ting, der så vil blive præciseret i opdateringen af bekendtgørelser.
Så er det jo sådan uden for Folketinget; så har vi jo sådan set, kan man sige, givet sagen videre.
Der kunne selvfølgelig være høringer i den proces, men jeg synes faktisk, at når der så markant står, at her har vi at gøre med en gasart, som er mere risikofyldt end det, vi indtil nu har håndteret, så skylder vi at have et stort fokus på sikkerhed.
Så jeg vil godt opfordre til, at man lige vender det en gang.
Altså, det hænder jo indimellem, at vi har lovforslag, hvor det ender med, at ministeren selv kommer med flest ændringsforslag, og det kunne jo også godt ske med det her forslag.
Jeg vedstår, at vi er med i de her aftaler.
Jeg rejser bare et lille flag for, at vi skal have helt styr på sikkerheden.
Men jeg synes også, at når man kigger i høringsnotatet og ser på de lange forklaringer, der er, så er det lidt utraditionelt, at der er så lange forklaringer, når man besvarer et høringssvar.
Det er jo fint, at man er grundig i sin læsning af, hvad der er kommet ind via høringen, men det er alligevel lidt utraditionelt, synes jeg, i forhold til hvad jeg ellers har set.
Så det er bare en lille opfordring til at kvalitetssikre det her lovforslag en gang mere.
Kim Valentin (V), 2025-10-21:
Tak til formanden.
Så behandler vi L 31.
Her har vi så et lovforslag i fire dele.
Det lovforslag er jeg sådan set grundlæggende ret glad for, fordi vi forenkler reglerne på arbejdsskadeområdet.
Det gør vi ved at ændre anmeldeprocedurerne, så de bliver mere tidssvarende.
Det betyder, at både virksomheder og myndigheder skal bruge mindre tid på papirarbejde og mere tid på at forebygge og håndtere de alvorlige arbejdsulykker.
Vi ønsker et robust arbejdsskadesystem i Venstre – et robust arbejdsskadesystem, der fungerer, når uheldet er ude.
Samtidig skal vi gøre det lettere for arbejdsgiverne ved at mindske ressourceforbruget ved de mindre alvorlige ulykker.
Det er selvfølgelig altid en balance, og hvordan finder man så den balance?
Med lovforslaget finder vi netop en god balance.
Når jeg siger det – en god balance – siger jeg ikke, at der ikke er en bedre balance, men at det lige nu er en god balance at gøre lige præcis det her.
Så må vi jo senere igen vurdere, om der er en, der er endnu bedre.
Det er hele tiden den balance, vi står i at skulle forklare, når vi laver lovgivning.
Det er godt: Vi skal forklare sådan en balance.
Konkret foreslås det, at arbejdsgivere fremover kun skal anmelde en arbejdsulykke, hvis den har medført mindst 3 dages fravær ud over selve tilskadekomstdagen.
I dag er grænsen 1 dag.
Dermed vil mindre alvorlige hændelser, som ikke har væsentlige følger, ikke længere skulle anmeldes.
Det betyder mindre bureaukrati og et lettere administrativt ansvar for virksomheden.
Det er dog også vigtigt at understrege, at ændringen ikke påvirker den tilskadekomnes rettigheder.
Hvis en arbejdsgiver vurderer, at ulykken kan give ret til erstatning efter arbejdsskadesikringsloven, skal den naturligvis stadig anmeldes, uanset fraværets længde.
Lovforslaget præciserer også Sikkerhedsstyrelsens ansvar på asbestområdet.
Det er et område, jeg personligt selv er yderst opmærksom på, og det er virkelig et område, vi er nødt til at kigge på tit.
Formålet er at tydeliggøre styrelsens tilsynsforpligtelser i forhold til autorisationsordningen for nedrivning af asbest, så det klart fremgår af loven, hvem der fører tilsyn med hvad.
Det skaber klarhed over ansvaret og styrker sikkerheden på et område med stor sundhedsrisiko.
Derudover indeholder lovforslaget et forslag om at tilføje en reference til EU's asbestdirektiv i fodnoten til arbejdsmiljølovens titel, så loven lever op til de formelle EU-krav, og det er vigtigt.
Endelig foreslås en mindre teknisk ændring, som følge af at Finanssektorens Arbejdsgiverforening er blevet nedlagt.
Fremover vil det med lovforslaget betyde, at Finans Danmark/Arbejdsgiver og F&P Arbejdsgiver indgår som medlemmer af Arbejdsmiljøklagenævnet i stedet.
Venstre bakker altså op om lovforslaget, og vi ser frem til det videre arbejde.
Karin Liltorp (ALT), 2025-10-21:
Vi er ikke et rigtigt arbejderparti, men vi er et ægte grønt parti, og det er jo nok det, jeg har mest fokus på.
Og jeg er glad for, ministeren er håbefuld i forhold til at sige, at det bare er en simplificering.
Men jeg tror jo, virkeligheden er, at der er mange lande, der arbejder imod den grønne omstilling.
Det er nok ikke kun mig, der hører på vandrørene, at vi har et Sydeuropa, der i virkeligheden ikke er lige så interesserede i den her omstilling, som nogle andre lande er.
Det er jo derfor, det er vigtigt for mig at få bekræftet, at man vil beholde de høje krav, som man har i dag.
En anden ting, jeg vil høre, er, om ministeren har prøvet at udfordre, at det skal tage 2 år.
Jeg ved godt, at politik er bøvlet og tager lang tid, men 2 år er altså lang tid, hvis vi risikerer at tabe en masse momentum.
Morten Bødskov (S), 2025-10-21:
Men det her handler om at trykke på pauseknappen.
Så foregår der i anden sammenhæng en diskussion om, hvad det så er for regler, der ligesom skal sættes i stedet, og det kommer vi til at vende tilbage til.
Der er Danmark jo i formandsstolen for EU lige i øjeblikket, og det arbejder vi intenst med.
Vi simplificerer; vi deregulerer ikke – vi simplificerer; vi deregulerer ikke.
Og hvorfor er der den forskel?
Vi ændrer ikke reglerne her.
Vi svækker ikke målet om den grønne omstilling med det, vi diskuterer i anden sammenhæng, når vi taler den her berømte Omnibuspakke 1, som er til drøftelse nu i Europa-Parlamentet.
Men forhåbentlig kan vi nå en god aftale sammen – Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet – og så kan vi få lavet regler, som så kan sikre, at det bliver klarere for virksomhederne.
For virkeligheden er jo den, at de gerne vil investere grønt.
Altså, det, jeg bare synes, kritikerne af det her glemmer, er, at virksomhederne forlader Europa lige i øjeblikket. Hvis man er et rigtigt arbejderparti, vil man stemme ja til det her, for det er med til at sikre flere grønne investeringer og flere grønne arbejdspladser til helt almindelige lønmodtagerfamilier.
Men man kan have andre synspunkter.
Det må man selv om.
Men jeg er uenig i det.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-21:
Tak for ordet, formand.
Den grønne omstilling kræver jo også, at vi ændrer adfærd, og det er jo ikke uden bøvl.
Og noget af det bøvl kræver også, at man som virksomhed kan blive set efter i sømmene, om man faktisk ændrer adfærd, om man lever op til en grønnere profil, om man har et lavere klimaaftryk, og om man også tager et socialt ansvar.
Derfor har SF været for, og vi er det stadig væk, at der er bæredygtighedsrapportering.
Vi er i Europa-Parlamentet gået konstruktivt ind i, at man kunne sætte noget af rapporteringen på pause, og det gør vi egentlig grundlæggende, fordi vi synes, at man godt kan lytte til de virksomheder, som mener, at reglerne gennemføres for hurtigt og med for tunge omkostninger, og de skal jo implementeres på en måde, som virksomhederne kan håndtere.
Har man brug for ekstra tid til at tilpasse sig, er der nogle småting, der skal justeres, er det fornuftigt.
Men den bevægelse, der er sket samtidig, er dybt bekymrende og skaber ikke mere klarhed.
Det er en bevægelse, hvor man ikke bare stopper tiden, men hvor man også arbejder hen imod at deregulere.
Man skruer tilbage og slækker på nogle af de klima- og miljøkrav, som man ellers har stillet op.
Det skaber ny og større usikkerhed for virksomhederne, og det belønner de virksomheder, som handler sent, og som ikke omstiller sig, som ikke ændrer adfærd, dem, som ikke allerede har taget opgaven alvorligt.
Det er også derfor, man kan se mange virksomhedsledere sige: Kør videre med bæredygtighedsrapporteringen, for det er noget, der skaber større usikkerhed for os, hvis det hele bliver sat på pause.
Man er lige nu i gang med at forhandle om at fjerne en række virksomheder fra at skulle lave bæredygtighedsrapportering, man skubber dataindsamlingen baglæns, man udhuler noget af kædeansvaret, det, der handler om forurening, afskovning, arbejdsvilkår og brud på menneskerettigheder uden for EU i resten af verden.
Klimakrisen går ikke væk, fordi vi ikke følger med i, hvordan det går, og det er også useriøs erhvervspolitik.
For de danske virksomheder, som er forrest på nogle af de her områder, er det et problem, at man i EU slækker på kravene.
Det er danske virksomheder, som er gået forrest i at tage et ansvar for klimaet, for den sociale omstilling, for miljøomstilling, og nu bliver der ikke sikret en mere lige spillebane.
Det er dårlig erhvervspolitik, også for Danmark.
Vi er kritiske over for den udvikling, hvor man deregulerer.
Vi er som sådan ikke imod, at man sætter det på pause, men den pause må ikke bruges på at skabe ny usikkerhed med en større deregulering.
Tak for ordet.
Betina Kastbjerg (DD), 2025-10-21:
Tak for det, formand.
Lad mig starte med at sige det helt klart: Vi var imod indførelsen af EU's bæredygtighedsdirektiv fra begyndelsen, og det er vi stadig.
Udskydelsen, som det her lovforslag handler om, er i bedste fald et lille plaster på et meget stort sår, for det grundlæggende problem består.
Det her direktiv pålægger danske virksomheder massive og bureaukratiske og dyre rapporteringskrav, så vi i praksis flytter fokus væk fra drift, vækst og arbejdspladser og over mod skemaer, procedurer og papirarbejde.
De nye regler betyder, at tusindvis af virksomheder skal bruge tid og ressourcer på at rapportere om alt fra CO 2 -aftryk og leverandørkæder og til sociale forhold og ledelsesprocesser.
Når erhvervsministeren nu taler om at udskyde kravene i 2 år, lyder det måske som en lettelse, og det er det jo også, men kun på overfladen.
For i stedet for at tage fat om roden og sige klart fra over for et EU-direktiv, der er ude af proportioner, vælger regeringen blot at trykke på pauseknappen.
Det ændrer ikke ved, at direktivet fortsat er alt for vidtgående, alt for tungt og alt for lidt forankret i virkeligheden for danske virksomheder.
I Danmarksdemokraterne mener vi, at man, hvis man virkelig vil styrke konkurrenceevnen og lette byrderne, ikke bare skal udskyde reglerne, men helt grundlæggende gentænke dem.
Det er på tide, at vi i Danmark og i EU begynder at have mere tillid til virksomhederne og mindre tro på kontrol og central regulering.
Så ja, udskydelsen kan give et kort pusterum, men det løser ikke problemet.
Det svarer til at give smertestillende i stedet for at behandle selve sygdommen.
Så Danmarksdemokraterne støtter ikke lovforslaget.
Linea Søgaard-Lidell (V), 2025-10-21:
Vi har rigtig meget regulering, som sikrer, at virksomheder bidrager til den grønne omstilling, f.eks. kvotehandlen, som vi har udvidet, og som jeg synes er en god måde at gå frem på, altså ved at vi sætter en pris på udledninger.
Det er jo noget, som skaber nogle resultater i den virkelige verden.
Det her handler jo ikke om, hvordan virksomhederne ikke skaber grøn omstilling, men om, hvordan de rapporterer på den grønne omstilling, de skaber.
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Men så kunne jeg godt tænke mig at få ordførerens bud på, hvordan man så laver det?
Vi er vel enige om, at virksomheder skal bidrage til den grønne omstilling, særlig store virksomheder og særlig virksomheder, der udleder meget og tjener mange penge.
Hvilke andre greb foreslår ordføreren kan matche det her i forhold til at sikre, at de store virksomheder, særlig på EU-plan, bidrager til den grønne omstilling?
Linea Søgaard-Lidell (V), 2025-10-21:
Jamen jeg synes, at ordføreren har en vigtig pointe, i forhold til hvor meget bøvl vi skaber, og hvor meget betydning det får i den virkelige verden.
Der synes jeg netop, at det her er et eksempel på, at der er meget bøvl, som egentlig ikke får så meget betydning.
Det, som vi godt kunne tænke os, er jo, at vi har en bæredygtighedsrapportering, som er gennemsigtig, gennemskuelig og nem for investorer at sammenligne ud fra.
Det forslag, der er vedtaget nu i forhold til CSRD'en, er der jo rigtig meget i, som er prosa, altså hvor det er op til virksomhedens kommunikationsafdeling at finde ud af, hvordan man forholder sig til det ene og det andet, og ikke ligesom hård data, som man måler på.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-21:
Tak for det.
Det var jo bare, fordi ordføreren startede talen med en interessant diskussion om, hvad der er forskellen mellem at deregulere og at afbureaukratisere.
Du kan ikke deregulere det fuldkommen, men bureaukraiet er jo det at opsætte kravene og processerne for, hvormed du rapporterer på de regler, der er.
Så jeg synes jo bare, at der her er en helt åbenlys forskel, og vi har det jo i SF ikke sådan, at der skal være så meget bureaukrati som muligt, og der må gerne være lette og simple regler.
Men at deregulere betyder færre regler for markedet og færre regler, man skal leve op til, og det mener jeg er en helt anden diskussion.