runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Matthiesen (V), 2018-10-09:
Jeg kan godt høre, at SF's ordfører ikke har så meget tillid til, at de mange gode og dygtige pædagoger, som faktisk findes derude, kan håndtere det her på en god og ordentlig måde.
Det har jeg tillid til.
Jeg tror på, at det her faktisk kan lykkes på en god måde.
Og så tror jeg faktisk også på, at når først forældrene kommer inden for i daginstitutionerne, ja, så vil der være mange af dem her, som melder børnene ind måske endda på fuld tid og får økonomiske fripladser og måske dermed ikke engang selv skal betale.
Det er da mit håb.
Jeg ved ikke, om ordføreren kan se, at det egentlig kunne være en mulighed.
Jacob Mark (SF), 2018-10-09:
Jeg er sikker på, at pædagogerne kommer til at gøre alt, hvad de kan, for at give børnene en god dag i daginstitutionen, men med det lovforslag, der ligger her, bliver den gode dag på trods af loven og ikke på grund af loven.
Det bliver sådan, netop fordi der er dygtige voksne, som ved, at det her lovforslag er noget rod.
Selvfølgelig skal de også have det samme gode pædagogiske tilbud som alle andre.
Det håber jeg at der er plads til, men det er jo ikke, fordi de har meget tid derude i forvejen.
Så når man nu sender den her rodelovgivning ud om et nyt tvungent læringstilbud, gør man ikke hverdagen lettere for dem.
Mai Mercado (KF), 2018-10-09:
Tusind tak for en meget engageret debat, og også tak for modtagelsen af lovforslaget og for den konstruktive debat, der har været undervejs.
Det her er et af de lovforslag, som jeg måske føler allerallermest for, og hvor jeg absolut er mest sikker på, at det er det rigtige, vi gør.
Det har været nævnt ad flere omgange, bl.a. af Venstres Anni Matthiesen, at det jo sådan set ikke er noget nyt at kunne pålægge forældre at indskrive deres børn i et dagtilbud.
Det har man kunnet i mange år med de 3-årige.
Der er bare den udfordring, at når man indskriver børn som 3-årige, kan det for nogle børns vedkommende være for sent.
Vi har simpelt hen brug for at få fat i dem tidligere for at få styrket deres udvikling.
Vi kan se, at i de udsatte boligområder er der børn, som kommer i skole, som klarer sig dårligere i dansk og matematik, klarer sig dårligere i forhold til at få en ungdomsuddannelse, og det betyder, at de grundlæggende står med nogle ringere kort på hånden end en række børn, som bor uden for de udsatte boligområder.
Men der er også forældre, som man ikke nødvendigvis kan nå ad dialogens vej, og vi kan jo se, at i de udsatte boligområder er der en højere andel af børn, som ikke går i daginstitution, end når vi sammenligner med områder udenfor.
Derfor mener jeg, det er afgørende for børnenes skyld, at vi meget målrettet forpligter de forældre til at sende deres børn i et obligatorisk læringstilbud eller i et dagtilbud.
Det vil løfte børnene nu og her, og det vil klæde dem bedre på til livet i skolen, i uddannelsessystemet og sådan set også til den senere vej ud på arbejdsmarkedet.
Og jeg står naturligvis til rådighed for besvarelse af spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Jacob Mark (SF), 2018-10-09:
Tak for det.
Når det så er sagt, er der jo også nogle ting i lovforslaget, som jeg ikke vidste, da aftalen blev indgået.
F.eks. blev jeg ret overrasket over det her med, at man ikke skal bruge de styrkede læreplaner, altså de nye læreplaner i det her nye læringstilbud, som regeringen vil lave.
Jeg har det sådan, at vi gerne vil have de udsatte børn ind på institutionerne, så de kan få den pædagogik, som de andre børn får, for det skal bryde den negative sociale arv – så langt, så godt.
Men de skal så ikke have det samme pædagogiske tilbud som de andre børn, der allerede er der.
Hvorfor ikke?
Anni Matthiesen (V), 2018-10-09:
Er det ikke korrekt – det er måske noget af det, Det Radikale Venstres ordfører kan bekræfte fra talerstolen – at det der med at tvinge nogle i daginstitution og for den sags skyld også gøre det ved at trække i børnechecken faktisk er noget, man har kunnet gøre i lang tid?
Lotte Rod (RV), 2018-10-09:
Tak for det.
I Radikale Venstre tror vi på, at alle børn skal have chancen for at vælge deres fremtid, uanset hvem deres mor og far er.
Der er jo bare meget stor forskel på, hvad det er for nogle forældre, man har fået, hvor meget de kigger en i øjnene, hvor meget de smiler til en, hvor begejstrede de bliver, når man peger på noget, hvor nysgerrige spørgsmål de stiller, eller hvor meget de skælder en ud.
Derfor synes jeg også, at regeringen her har fat i noget rigtigt.
Men når det så kommer til det konkrete lovforslag, synes jeg jo, at regeringen går helt galt i byen, ved at det ligesom er bundet op på, at alt efter hvor man bor henne, er der enten ingen hjælp eller tvang.
Hvorfor?
Jeg havde det selv sådan, at jeg var meget, meget glad for at få besøg af min sundhedsplejerske, Eva.
På samme måde, som en sundhedsplejerske bare tager fat i barnet og sørger for, at man ammer helt rigtigt, kan en dygtig pædagog med det samme hjælpe forældrene til f.eks. at stille flere nysgerrige spørgsmål i stedet for at skælde ud.
Derfor tror jeg også rigtig meget på det med at bruge hjemmepædagoger, som kan komme hjem i familien og være der med det samme.
Det har regeringen nu også fået øjnene op for, og det synes jeg er rigtig godt.
Hvad er det, regeringen forestiller sig?
Hvad tror regeringen det vil gøre ved samarbejdet mellem pædagogerne og forældrene, at det hele ligesom bygger på, at det er dagtilbuddet, der skal kontrollere og følge med i, om børnene nu er der i de timer, de skal være der?
Altså, hvis man rent faktisk lykkes med, at hjemmepædagogerne opbygger tillid, kommer vi så til med det samme henne i institutionen at bryde den tillid.
Jeg synes også, at der er noget i det for børnene.
Den her model, som er lidt firkantet med, at de skal være der 25 timer, gør noget ved børnenes mulighed for at være med i børnefællesskaberne og den helt almindelige dag, for hvis institutionen skal på tur og skal på en lidt længere tur, kan man måske ikke komme med, fordi man skal være hjemme på et bestemt tidspunkt, for ellers er tiden gået.
Jeg synes også, at pædagogerne i deres høringssvar påpeger noget meget vigtigt, når de skriver, og jeg citerer: »Det vil være stærkt uhensigtsmæssigt, hvis hverdagen for disse børn skal præges af særlige koncepter, aktiviteter og programmer, som fjerner dem fra resten af børnegruppen.«
Altså, hvis man bruger det her med at lave særlige indsatser til, at børnene netop ikke er en del af de andre børns leg, men bliver taget ud for at gøre noget særligt, går vi i virkeligheden et skridt i den forkerte retning i forhold til det, vi lige har aftalt i forbindelse med den nye dagtilbudslov og de nye pædagogiske læreplaner, som bygger på børns leg i fællesskaber. Så, kære regering, Radikale Venstre er enig i alt det gode, som vores dagtilbud kan gøre, men jeg er simpelt hen så ærgerlig over, at man ikke, når nu man faktisk sætter penge af til at få pædagoger, som kan komme hjem i familien, giver dem chancen for at vise, at de kan bygge bro og skabe tillid og kan få flere forældre til at have lyst til at sende deres børn i daginstitution, men i stedet indfører tvang ved siden af.
Laura Lindahl (LA), 2018-10-09:
Som liberal er det bestemt ikke uproblematisk at ville tvinge forældre til at sende deres børn i daginstitution.
Og det er jo ikke nogen naturlov, at det er bedre at sætte børn i daginstitution.
På den anden side står vi med en udfordring, nemlig den udfordring, at der findes børn, som ikke er socialt, fagligt eller sprogligt klar til at deltage i den obligatoriske undervisning, når de starter i folkeskolen.
Børn, som hænger langt bagefter i starten af deres skoleliv, har væsentlig dårligere forudsætninger for at klare sig godt.
Det har stor betydning for børnenes muligheder for uddannelse og job på sigt.
Den problematik, man her forsøger at adressere, er sådan rimelig specifik.
Man kan godt indvende mod den her lov, at der er en masse børn, som står med samme udfordringer som dem, der lever i de udsatte områder, og som ikke er omfattet af det her, og det er selvfølgelig rigtigt.
Men som sagt er det vigtigt for os, at man ikke bare tvinger alle børn i daginstitution.
Man kan kalde det her en slags risikobaseret tilgang.
Det synes vi er fornuftigt, og i Liberal Alliance støtter vi forslaget.
Jacob Mark (SF), 2018-10-09:
Dengang jeg stiftede bekendtskab med Liberal Alliance, kan jeg huske, at en af mærkesagerne var afbureaukratisering af den offentlige sektor.
Vi skulle have mindre bureaukrati, og det skulle præge al den lovgivning, Liberal Alliance skulle være med i.
Nu er det så endt med at være en lov om, at børn kommer ind 25 timer; de 25 timer skal tilrettelægges på en bestemt måde, og er børnene der færre timer, skal lederen vide det, og der skal holdes øje med det, for så skal forældrene trækkes i ydelse, men er det lige præcis mere, altså bare 1 minut mere jævnfør lovgivningen, så skal de også have det at vide oppe hos kommunen, for så skal de betale for det.
Jeg vil gerne høre: Tror ordføreren ligesom mig, at det her lovforslag kommer til at skabe væsentlig mere bureaukrati ude i daginstitutionerne?
Laura Lindahl (LA), 2018-10-09:
Ja, det tror jeg.
Jacob Mark (SF), 2018-10-09:
Det er jeg glad for at høre, for så er vi trods alt enige om, at den del af lovforslaget ikke er så klogt.
Så vil jeg gerne høre om noget andet.
Vi er jo i den her sal enige om de pædagogiske læreplaner, og det er vi også enig med hele sektoren om, altså at det er rigtig godt, at vi har fået lavet de her nye pædagogiske læreplaner, fordi det styrker pædagogikken.
De her børn, som er nogle af de mest udsatte, som ordføreren også snakker om, og som vi gerne vil hjælpe ved at putte dem ind i de her tilbud, skal ikke underlægges de her pædagogiske læreplaner, de skal ikke have den samme pædagogik.
Hvorfor?
Laura Lindahl (LA), 2018-10-09:
Det, man jo har lavet med den her aftale, er et særskilt læringsforløb, hvor der er fokus på bredere ting end de læringsplaner, som man i forvejen har ude i daginstitutionerne.
Det har for de partier, som er med i aftalen, været sådan, at der har været andre ting, der har været vigtige, og derfor har man nu lavet en ny model for det her.
Jeg synes – fuldstændig på linje med ordføreren – at det var bedre, at de her børn bare kom ind og blev en del af det rigtig gode tilbud, som er i langt de fleste daginstitutioner.
Men det her er en start, og jeg håber, at det her kan få flere børn i daginstitutioner, og at man så forhåbentlig slet ikke behøver at have den her nye model senere.
Anni Matthiesen (V), 2018-10-09:
Jeg vil egentlig først og fremmest takke for ordførertalen.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-10-09:
Den er svær at svare på, ikke?
Så siger man et eller andet heroppe på talerstolen, og så bliver man fanget om 2 måneder.
Jeg tror, at det, der ligger helt grundlæggende i vores syn på frihedsrettighederne og på frihedsbegrebet, er det samme, som jeg nævnte i ordførertalen, nemlig at vi som mennesker bør været frie i det samfund, vi lever i, og leve vores liv, som vi vil, så længe vi selvfølgelig overholder straffeloven, det siger sig selv, så længe den frihed, som vi har, også kan gives til alle andre, så vi ikke har nogen frihedsrettigheder, som andre ikke har – det er der jo et eksempel på i det her lovforslag: Dem, der bor uden for de udsatte boligområder, har friheden til at vælge, det har de andre ikke – og så længe man ikke skader andre med den frihed og den måde, man lever sit liv på.
Så det er sådan den helt grundlæggende forståelse af frihed hos os, og det må være udgangspunktet for en individuel vurdering, hver eneste gang vi står i en situation, hvor vi skal tage stilling.
Anni Matthiesen (V), 2018-10-09:
Ja, så længe man ikke skader andre.
Jeg holder også rigtig meget af frihed som liberal, men jeg synes jo faktisk, at der, hvis vi ikke gør noget her, så er forældre, der skader deres børn.
Hvis de her forældre ikke sikrer, at børnene bl.a. også får lært dansk, hvis de ikke sikrer, at de jo også som mange andre børn kan komme godt fra start, den dag de skal starte i skole, så synes jeg faktisk, at de skader deres børn.
Det er jo i de tilfælde, jeg synes det kan være nødvendigt at tage det her værktøj op af værktøjskassen.
Er ordføreren ikke enig i det?
Mai Mercado (KF), 2018-10-09:
Jamen man bliver jo altid sådan lidt glad, når det er, at man som regering får en meget stor ros som den, der har været i løbet af hele debatten.
Men det er også rigtigt nok, at det her endte med at se ud på en anden måde end det, som regeringen foreslog, og det er jo, fordi der i forhandlingskredsen var en opfattelse af, at det her ikke sådan er at sidestille med et almindeligt dagtilbud.
Det her er noget andet, og det er sådan set også noget særligt.
Det særlige, det også er, og som ikke har fået ret mange ord med på vejen, men som jeg synes er rigtig vigtigt, og som knytter an til spørgsmålet, er jo lige præcis, at der følger et boostforløb med til de børn, som får det her læringstilbud.
Man må hjertens gerne bruge de pædagogiske læreplaner, men der er jo tale om et helt særligt boostforløb, som skal sikre et bedre sprog og en bedre udvikling, således at de børn, når de når skolealderen, ikke er bagud, sådan som vi ser det i dag, hvor vi altså kan se, at de er mere bagud, end deres jævnaldrende, som er uden for de udsatte boligområder, er.
Jacob Mark (SF), 2018-10-09:
Nu sagde ministeren, at man hjertens gerne må bruge de pædagogiske læreplaner.
Så daginstitutionerne kan altså stadig godt vælge at sige, at det pædagogiske arbejde, de har gang i med de pædagogiske læreplaner, også skal omfatte børnene i det tvungne læringstilbud?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2018-10-09:
Jeg helt enig med ordføreren i, at der skal vi være meget bedre, end vi er i dag.
Men det generelle billede er, at hver tredje barn, der er vokset op hos forældre, der drikker, selv siger, når de er blevet voksne, at de gerne ville have været anbragt uden for hjemmet som barn.
Det er hver tredje barn blandt dem, der er vokset op med en fuld forælder – og det er altså hver tiende barn i Danmark, der er vokset op hos en fuld forælder.
Så oversætter vi de tal, burde vi have anbragt fire gange så mange børn, som vi gør i dag, altså hvis man spørger folk selv om, hvad de mener ville have været bedst for dem.
Så jeg er enig med ordføreren i, at vi skal have et meget mere finmasket system, som gør, at der ikke bliver begået de fejl, der bliver.
Altså, vi kan forestille os, hvordan vi selv ville reagere, hvis vores barn blev fjernet på baggrund af en fejl.
Carl Holst (V), 2018-10-09:
Tak for det, formand.
Venstre støtter forslaget.
Jeg skal hilse fra De Konservative og sige, at de også støtter forslaget.
Vi gør det fra samme udgangspunkt som de to foregående ordførere.
Altså, i den græske mytologi har man prokrustessengen – det er den der seng, hvor man cutter benene af folk, der er for lange, og gør dem, der er for korte, lange, fordi alle skal passe i samme kasse.
Men vi må ikke tale til de unge socialt udsatte medborgere, som om de har én udfordring og der derfor er én løsning, for det er mere komplekst.
Og der vil vi – håber jeg – med antallet af flere typer af pleje bedre individuelt kunne ramme det, der er behovet hos den enkelte.
Nu skal jeg ikke kaste mig ud i den her kamp om det faglige niveau.
Der er nogle af de her unge mennesker, der i den grad har behov for et højt, højt, højt specialiseret tilbud, men så er der altså også nogle af dem, der har behov for tryghed og nærvær – noget, som man ikke nødvendigvis har en forventning om udelukkende kan komme ud fra en højt specialiseret indsigt, men som kan komme på baggrund af nogle andre kompetencer.
Når alt kommer til alt, er vejen frem, at vi i det offentlige Velfærdsdanmark tager individuelle hensyn og ikke propper folk i kasser eller i prokrustessenge.
Og hvorfor siger jeg det?
Det gør jeg, fordi de tal, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil nævner, jo er fuldstændig rigtige – rigtige, i forhold til at vi har et efterslæb, der gør, at den sociale mobilitet er forsvundet, ja, ligefrem er blevet negativ.
Altså, vokser du op med forældre, der er alkoholikere, så bliver du narkoman.
Nu fortegner jeg det lidt, men det er jo et billede, jeg har hugget fra nogle af udlægningerne af de seneste års socialpolitiske redegørelser, der viser, at i takt med at vi har givet flere og flere penge, har vi fået en social mobilitet, der er blevet negativ.
Det troede jeg simpelt hen ikke var formålet med velfærdsstaten.
Der, hvor det går galt, er i forhold til den gruppe af medborgere, vi her taler om, og jeg er helt overbevist om, at det, vi nu gør i bred politisk enighed, er et skridt i den rigtige retning.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2018-10-09:
Nu slutter hr. Carl Holst af med at sige, at det er et skridt i den rigtige retning.
Jeg kan ikke lade være med at spørge: Hvis vi nu ser bort fra de forslag om socialtilsynet, regeringen er kommet med, og som vi skal have en drøftelse om, når vi er færdige her, mener hr. Carl Holst så, at lovgivningen – altså ikke lovgivningen, hvad angår socialtilsyn, men lovgivningen, som socialtilsynet skal sørge for bliver overholdt – er solid, som den er i dag?
Eller mangler vi eksempelvis et uddannelseskrav, sådan at når man har et barn på et døgntilbud i Danmark, ved man, at der ikke f.eks. sidder en italiensk udvekslingsstuderende, som ikke forstår dansk, som nattevagt?
Eller mener hr. Carl Holst, at det er helt okay, at der ikke findes nogen former for uddannelseskrav i vores lovgivning?
Carl Holst (V), 2018-10-09:
Jeg sagde det måske ikke tydeligt nok, men jeg forsøgte faktisk at sige det, nemlig at der er nogle af de her medborgere, der i den grad har behov for og krav på et højt uddannelsesniveau i mødet med det offentlige, og så er der nogle, som har behov for stabilitet og ro, og hvad ved jeg.
Min pointe er jo netop, at vi ikke kan sige, at det er enten-eller.
Men ja, vi skal sige til institutionerne, at de har nogle forpligtelser i forhold til at tilvejebringe et nødvendigt højt uddannelsesmæssigt niveau til visse af de her unge mennesker.
Jeg tror bare ikke, at en rigid uddannelsesfokusering alene er vejen frem.
Det, vi fejrer i dag, er, at vi går den rigtige vej med det her lovforslag.
Vi tror ikke på, at vi skal overføre det til, at det er folk med et bestemt uddannelsesniveau, der kan bruges.
Vi vil ikke gå efter, hvad man har af uddannelsesmæssigt navn – vi vil gå efter, hvad de gør af gavn.
Stine Brix (EL), 2018-10-09:
Fra Enhedslistens side deler vi intentionen bag lovforslaget om, at plejefamilier skal styrkes for at sikre, at udsatte børn og unge, som ikke kan bo hos deres biologiske forældre, får bedre mulighed for en tryg og god opvækst med nære og stabile relationer til voksne.
Sådan er det desværre ikke altid i dag, hvor risikoen for konflikter og sammenbrud i plejefamilieanbringelserne er stor.
Og i dag anbringes flere og flere børn i familiepleje, hvilket også betyder, at plejefamilierne skal være rustet til at tage sig af børn med stadig mere varierende og komplekse behov.
Det stiller naturligvis også større krav til den støtte og uddannelse, som det offentlige tilbyder plejefamilierne.
Derfor er vi positive over for forslaget om at øge intensiteten i det støtte- og uddannelsesforløb, som plejefamilierne i begyndelsen af en anbringelse får, og vi er glade for, at kvaliteten i det grundkursus, som er obligatorisk for plejefamilierne at gennemføre, øges.
Så selv om der altså bestemt er gode takter i forslaget, mener vi samtidig også, at man kunne gøre mere for at hæve kvaliteten i anbringelserne.
Mest bemærkelsesværdigt er det, at forhold vedrørende plejefamiliernes vederlag ikke bliver adresseret i forslaget, selv om det er alment kendt, at vederlagsstridigheder ofte skaber store problemer på anbringelsesområdet.
Usikkerhed omkring løn og vilkår for plejefamilierne øger risikoen for konflikt og sammenbrud med potentielt store konsekvenser for et udsat barn eller en udsat ung.
Vi så gerne, at plejefamilierne blev ansat på overenskomstslignende vilkår, der sikrer en rimelig løn, ret til pension, en opsigelsesperiode, kompetenceudvikling, uddannelse – langt mere, end hvad der er tilfældet i dag – samt beskyttelse mod pludselige ændringer i plejefamiliernes arbejdsforhold.
Det ville bidrage til at skabe ro omkring en anbringelse til barnets, familiens og myndighedernes bedste.
Desuden mener Enhedslisten, at vi bør se på, om der skal indføres et loft over, hvor mange børn en familie må have i pleje af gangen, så vi sikrer, at der er den nødvendige tid og det nødvendige overskud til de børn, som er anbragt.
Så helt overordnet støtter vi altså lovforslaget, men vi savner flere initiativer, som kan sikre den nødvendige kvalitet i plejefamilierne.
Det var ordene herfra.
Laura Lindahl (LA), 2018-10-09:
Tak for det.
Det er ikke så tit, det sker, men det sker i dag, at jeg kan sige, at jeg stort set er enig i alt det, som Socialdemokratiets ordfører fru Pernille Rosenkrantz-Theil sagde, da hun stod på talerstolen for lidt siden.
I Liberal Alliance synes vi også, det er grotesk, at vi ikke gør det bedre på det her område.
Vi synes, at tallene for anbragte børn – hvor dårligt de klarer sig i forhold til andre børn – ikke er gode nok.
Så det her er, fuldstændig som fru Pernille Rosenkrantz-Theil sagde, et skridt i den rigtige retning, og vi støtter selvfølgelig lovforslaget.
Men vi synes også, at det her er et område, vi skal kigge meget mere på.
Vi skal kigge meget mere på, hvordan vi kan løfte anbragte børn, få anbragte børn bedre igennem uddannelsessystemet, give dem bedre muligheder for et friere liv.
Så vi støtter det her lovforslag, fordi det er et skridt i den rigtige retning, men vi ønsker også at kigge mere på det her område.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2018-10-09:
Det er helt rigtigt, at det ikke er så tit, det sker, at vi er enige.
Til gengæld kan man jo bare slå fast, at hvis det er sådan, at Liberal Alliance er enig i det, jeg sagde, så har vi et flertal for at gennemføre nogle forandringer.
Så nemt er det.
Derfor er jeg jo utrolig interesseret i at høre, om det så bare er noget, Liberal Alliances ordfører står og siger oppe fra talerstolen, eller om det faktisk er noget, hvor Liberal Alliance er villig til at sætte hænderne på kogepladen, altså at de vil sige, at det godt kan være, at der er et regeringssamarbejde, men på spørgsmålet om anbragte børn mener de, at det er så alvorligt, og at der skal ske nogle forbedringer, så de fra Liberal Alliances side har tænkt sig at lægge stemmer til, hvis Socialdemokratiet bringer et forslag frem i salen.
Det tror jeg for så vidt heller ikke.
Jeg mener, at det er et af de 100 tiltag, vi skal tage.
Men det, der er mit konkrete spørgsmål, er jo om uddannelseskrav.
Det kan man jo skrue sammen, som man vil.
Det kan være halvdelen, der skal have det – det kan man lave på alle mulige måder.
Det, der jo er det store spørgsmål, er, om regeringen overhovedet har tænkt sig at komme med nogen initiativer på det her område, eller regeringen ikke har tænkt sig at gøre det.
For vi andre har ventet nu siden sidste efterår, hvor vi forhandlede det her sidst, og det eneste, der er kommet, er sådan nogle småbidder på det ene og nogle småbidder på det andet.
Men det virker ikke, som om regeringen påtænker at komme med nogle større strukturelle forandringsforslag, altså at lave en decideret reform af området, hvilket jeg synes er fuldstændig håbløst – for at sige det ligeud.
Så jeg er meget interesseret i at høre, om der faktisk er noget på vej, eller om der ikke er noget på vej.
Karina Adsbøl (DF), 2018-10-09:
Jamen jeg er så venlig på det her område, for forebyggelse er nemlig vigtigt.
Og min bekymring går på, at der sker en tvangsanbringelse, der ikke burde være sket.