Aleqa Hammond (UFG), 2016-10-25:
Mange tak.
Jeg er rigtig glad for, at udenrigsministeren nu har fremlagt sin redegørelse om Arktis.
Rigsfællesskabet er med i regeringsgrundlaget for første gang.
Debatten om rigsfællesskabet har aldrig nogen sinde været så lang, som den var sidste gang, der er kommet mange vigtige rapporter siden regeringsdannelsen, og der er blevet lagt mere vægt på de arktiske emner end nogen sinde før.
Det er jeg glad for at se.
Jeg er også glad for at se, at udenrigsministeren ser vores arbejdsgruppers virke i Arktisk Råd som vigtige emner og dermed også appellerer til, at vi på vegne af hele rigsfællesskabet skal levere substans i alt arbejdet, både i Arktisk Råd, i Arctic Five og i rigsfællesskabet med respekt for Færøernes og Grønlands myndigheder.
Grønland leverer altid substans i arbejdet i Arktisk Råd.
Alverdens lande udformer deres arktiske politikker, og rigtig, rigtig mange lande, såvel store som små, ønsker at få observatørstatus i Arktisk Råd.
Vi er et hot emne i global sammenhæng.
I redegørelsen bliver der highlightet rigtig, rigtig mange ting, og det kan nogle gange være lidt svært at se, hvad der er op og ned i redegørelsen, for den afdækker både hjemtagne sagsområder og også ikkehjemtagne områder.
Jeg skal være ærlig at sige, at jeg har savnet konkrete forslag til løsningsmodeller for den fremtidige arktiske indsats fra dansk side og rigsfællesskabets side.
Jeg vil også sige, at jeg også havde glædet mig til at læse lidt om forskellige konkrete løsningsforslag på langsigtede spørgsmål generelt om Arktis.
Arktis er jo ikke bare Grønland.
Når man taler om en arktisk redegørelse, tænker man også på det arktiske område samlet.
Arctic Five-landene, russernes oprustning i det arktiske polarhav, og canadiernes og amerikanernes indgivelse af deres submission vedrørende kontinentalsoklen og det mulige højsøfiskeri er også områder, som jeg synes kunne have været meget vigtige at tage med i redegørelsen, når man nu kalder det for en arktisk redegørelse.
Et af de mange emner, der bliver taget op i redegørelsen, er politiet.
Med hensyn til politiet i Grønland savner jeg også i den grad konkrete forslag til, hvordan kommunefogedproblematikken skal løses af regeringen, herunder justitsministeren, og politimesteren i Grønland.
Det totale danske ansvar på retsområdet fortjener en grundig gennemgang, på samme måde som forsvaret har fået sin egen analyse af den fremtidige opgaveløsning.
Grønland har en unik rolle i hele rigsfællesskabet, og Danmark har også en unik rolle over for amerikanerne på grund af Grønland.
Der er igangværende vigtige sager, der er af stor politisk betydning med hensyn til at bibeholde de gode relationer mellem Grønland og Danmark.
Amerikanernes tilstedeværelse gennem rigtig, rigtig mange år, nemlig fra anden verdenskrig til i dag, har bragt både mange gode og mindre gode ting med sig, hvad angår Grønland og relationerne mellem Danmark og Grønland.
Amerikanernes tilstedeværelse i Grønland baseret på tilladelse fra Danmark i form af forsvarsaftalen har frembragt og frembringer flere og flere frustrationer i Grønland.
Vi får ingen økonomisk gevinst af den i vores land, og det bliver forurenet.
Denne aftale mellem amerikanerne og Danmark er ikke til glæde og gavn for grønlænderne – hverken økonomisk eller miljømæssigt.
Det drejer sig ikke om, hvem der skal være bussemand i den her sag.
Der er en rapport, som vi efterhånden har nævnt flere gange fra den her talerstol, og rapporten dokumenterer også, at der ved afsmeltning af indlandsisen i Grønland er risiko for udsivning og forurening af værste skuffe.
Som forskerne også gør opmærksom på i deres rapport, er hverken affaldsdeponeringen eller den radioaktive forurening af området desværre bemærkelsesværdig i grønlandsk sammenhæng.
Jeg glæder mig til den tid, der kommer nu, hvor der skal være en afdækning af problemstillingen, og jeg håber også, at opgaveløsningen i den her sammenhæng vil være rigsfællesskabet værdig og ske med respekt over for både miljø og befolkning.
Spørgsmålet om Camp Century har stor opmærksomhed fra grønlandsk side og er af stor politisk betydning.
Internationale medier har nu også fået interesse for det her, heldigvis.
Nu vil vi så at sige have større dialog om emnet, både i udvalget her i Folketinget, men også mellem de to regeringer i Grønland og Danmark.
Camp Century er bare et af de mange områder i Grønland, hvor amerikanerne har efterladt store miljøskader.
Miljø- og fødevareministeren besøgte Ikkatseq i Østgrønland i august måned i år og så en efterladt base med meget miljøfarligt materiale, der bare har fået lov til at ligge og flyde siden 1947.
Brændstof, asbest, tungmetaller og ifølge visse amerikanske kilder også udetoneret sprængstof.
Dengang sagde miljøministeren, at Grønland ikke skal være verdens skraldespand.
Grønland mistede servicekontrakten på Thulebasen, og Grønlands gavn af amerikanernes tilstedeværelse ligger på et meget, meget lille sted.
Grønland bør og skal være med i de næste forhandlinger med USA, både om Pituffikkontrakten samt forsvarsaftalen.
Vores arktiske verden er meget sårbar.
Vi har fra rigsfællesskabets side én stemme i Arktisk Råd, og jeg ser i fremtiden en mulig konflikt i at have én stemme i Arktisk Råd ved spørgsmål om den manglende interesse i at sikre oprydning efter nuværende og tidligere amerikanske militærinstallationer i Grønland.
Arktisk Råd har særlig fokus på bæredygtighed, miljø, monitorering af fauna og flora, assessment og sikkerhed.
Det ville klæde rigsfællesskabet, hvis man ud over erklæringerne også udviste handling for at sikre rene omgivelser, også med Danmarks egne aftaler med andre lande, herunder amerikanerne.
Den arktiske del af rigsfællesskabet udgør 20 pct. af hele Arktis.
Den tidligere arktiske strategi, som er ved at være ved vejs ende, har desværre ikke bragt særlig meget godt med sig.
Tværtimod har jeg svært ved at se væsentlige forbedringer, som tager udgangspunkt i selve strategien fra 2011.
Der er udkommet to vigtige rapporter i den her regerings tid, og det er Taxøe-rapporten samt Forsvarsministeriets Arktis-analyse.
Jeg er rigtig glad for at læse, at udenrigsministeren finder rigsfællesskabets indsats i det arktiske område vigtig.
Den arktiske redegørelse fremhæver ikke de vigtige udfordringer, vi som rigsfællesskab kommer til at stå over for på grund af de nye sejlruter og Nordpolen som isfrit område om sommeren ikke så mange år fra nu.
Og vi kommer til at stå over for fremtidige investeringer, opgaveløsninger og infrastrukturmæssige udfordringer.
Jeg mener, at det er utrolig vigtigt, at Danmark også selv udviser noget engagement og interesse i at tage initiativ og forme den fremtid, Arktis kommer til at have, ved netop at investere og tage aktivt del i opgaveløsningerne og række hånden frem til Grønland, så det ikke altid er den anden vej.
Der er sagt og skrevet meget om Grønland i det forgangne folketingsår.
En række af de udfordringer og problemer, vi står over for, er blevet analyseret.
Nu skal vi holde fokus på at finde konstruktive løsninger.
Der er brug for en sammenhængende politik i rigsfællesskabet om Arktis.
Skal rigsfællesskabet have gode samarbejdsrelationer og succeser, kræver det, at man behandler hinanden med respekt for hinandens forskelligheder og udviser interesse i de forskellige kritikker og politikker, man nu måtte have.
Også når vi snakker om sagsområder, der ikke er hjemtaget.
Det er lige netop derfor, jeg ved, hvordan sagen står.
Jeg har selv været formand for naalakkersuisut i Grønland og rettet henvendelse til den danske regering ad flere omgange.
Man har fra den danske regerings side ikke villet anerkende den store miljøkatastrofe, der foregår i Camp Century.
Det nytter ikke bare at sende en liste.
Det er meget vigtigt, at vi selv fra Grønlands side også har gjort vores del for at sikre en meget fyldestgørende aflevering til Danmark, således at det ikke er miljøet og den grønlandske befolkning, der skal betale for Danmark og USA's forsvarsaftale.