Samira Nawa (RV), 2021-05-20:
Mange tak.
Jeg glemmer hver gang, at jeg skal tage mine højhælede på, fordi jeg kommer herop efter hr. Karsten Hønge, der er noget højere end mig.
Tak for at have fremsat det her borgerforslag, tak til alle dem, der har skrevet under og sikret, at vi nu her i Folketingssalen diskuterer en meget vigtig sag.
Den her sag omkring uligeløn ligger mig og Radikale Venstre meget på sinde.
Faktisk er det jo derfor, jeg er gået ind i politik, altså for at rette op på og adressere de uretfærdigheder, som der er rundtomkring, og jeg mener, at det kan gøres ved at være i politik og herinde fra den her sal, og netop ligestillingsområdet er et område, hvor der er en række uretfærdigheder, et område, der trænger til et løft.
Ligeløn er hovednøglen til ligestilling, og hvis vi skal tage det sådan helt generelt, synes jeg, det er ved at være rimelig pinligt, hvordan Danmark sakker bagud i forhold til vores nordiske naboer, når det kommer til ligestilling, og vi har jo en rapport fra World Economic Forum, som viser, at Danmark er gået fra en 14. plads til en 29. plads blandt alle verdens lande, når det kommer til ligestillingen mellem mænd og kvinder.
Og hvordan går det så med de øvrige nordiske lande?
Jo, Island, Finland, Norge og Sverige figurerer alle sammen i topfem.
Så vi er i Danmark et af de sorte får i den sammenhæng.
Og inden for ligelønsområdet halter Danmark også i den grad bagefter.
I EU indtager vi en 16. plads ud af 27, når det kommer til ligeløn.
Selv når en mand og en kvinde besidder sammenlignelige jobs, tjener manden mest i 90 pct. af tilfældene.
En del af forklaringen på det her åbenlyse løngab mellem mænd og kvinder går tilbage til tjenestemandsreformen fra 1969, hvor de traditionelle kvindefag blev placeret lavere i lønhierarkiet, fordi kvinders indkomst blev betragtet som en biindkomst til husholdningen.
Men reformen gør sig jo sådan set også stadig gældende i dag, og jeg betragter det i hvert fald på visse stræk som et fortidslevn, og det her borgerforslag om at ophæve tjenestemandsreformen adresserer jo uligheden i lønnen mellem kvindedominerede og mandedominerede fag i den offentlige sektor.
Lønforskellene mellem kønnene i den offentlige sektor har længe været på dagsordenen, og også Lønkommissionen har kigget på det, som andre ordførere før mig har nævnt det.
Så på den måde er debatten om lønforskelle jo ikke ny, og i det her spørgsmål om lønforskelle har vi ofte kigget på de uforklarlige lønforskelle.
Men her er der jo tale om forklarede lønforskelle, som netop kan adresseres tilbage til tjenestemandsreformen af 1969.
Så er der også en analyse fra december måned fra Institut for Menneskerettigheder, som konkluderer, at kvindefagene jo blev placeret lavt i lønhierarkiet, og det er der en relativt bred enighed om her i Folketingssalen, men en anden konklusion fra rapporten var, at kvindefagenes løn ikke er fulgt tilstrækkeligt med tendensen til en højere uddannelse, og der mener jeg sådan set også, at vi har nøglen til, at der skal en politisk beslutning til.
Der har meldt sig en række spørgsmål hos mig i forbindelse med den her debat og forslaget, og jeg har også oversendt en række spørgsmål til ministeren, og en af de ting er jo f.eks., hvilke konsekvenser det helt generelt vil have at gennemføre det her borgerforslag.
For fra Radikale Venstres side skal der ikke være nogen tvivl om, at vi er meget interesserede i den her specifikke del med lønnen, men er der også andre ting, som ligger i det at afskaffe tjenestemandsreformen?
Vi er så også meget interesserede i det her stillingsvurderingsråd, et råd, som ikke fungerede, og som i øvrigt blev nedlagt i 2001, og så kommer der – og det kan vi høre der er en opbakning til, og det skal der også lyde fra Radikale Venstres side – den her komité omkring en lønstruktur.
Men vi kan altså ikke nøjes med at drøfte de anbefalinger og konklusioner, der måtte komme derfra, for vi skal da handle.
For når vi nu over hele linjen bekræfter hinanden i, at det her skæve fundament er politisk skabt, er det altså også os herinde, der må finde sammen og lave en politisk løsning.