Karen J. Klint (S), 2018-05-03:
Tak for det, formand, og også tak til ministeren for den grundige gennemgang af baggrunden for, at vi står her i dag.
Det er jo rigtigt, at det var et bredt udsnit af Folketingets partier, der ændrede pensionsforholdene og andre forhold for os alle sammen i den stemmeaftale, der blev indgået i 2016.
Den aftale opdaterer og normaliserer en række elementer om fuldtidspolitikernes forhold, som vi diskuterer i dag, og vi i Socialdemokratiet står stadig ved den aftale, der blev indgået dengang.
Men det er helt forståeligt, at mange danskere går op i, hvilke vilkår vi har
enten som folketingspolitiker eller som minister.
Jeg synes også, at det er helt forståeligt, at man jo netop er forvirret over det, fordi det jo ikke er alle, der bidrager til den objektive oplysning.
Der florerer jo stadig væk mange myter, som bunder i gamle aftaler og ikke i den sidste nye aftale, hvor efterlønsordning og alt muligt andet er blevet begrænset meget mere.
Så det er jo ikke det sidste nye, som befolkningen i al almindelighed forholder sig til, men ofte nogle ældre ting.
Med aftalen fra sidste år lavede vi en række gode ændringer, som opdaterer reglerne for vilkår for vederlag og pensionsforhold.
Mest aktuelt i forhold til dagens debat vil jeg fremhæve nogle ting.
Vi synes, at det er meget fornuftigt, at politikernes pensionsalder fremrykkes og dermed følger den almindelige pensionsalder for alle, så der er sammenfald med folkepensionsalderen.
Så når alle danskeres pensionsalder fremrykkes, i lyset af at vi lever længere – og det er jo dejligt, at vi alle sammen lever længere, og derfor skal vi også senere på pension – gælder det selvfølgelig også folketingsmedlemmernes pensionsvilkår.
På samme måde ændrer vi satsen, så løn og vederlag også følger den lønudvikling, der er andre steder.
Det er også fair.
Og for god ordens skyld vil jeg så nævne, for det var ministeren ikke inde på, hvilket niveau vi er på, men her i Folketinget svarer vores vederlagsniveau til statens lønramme 37-39, og så kan man jo gå ind og se, hvilket arbejdsniveau der giver match, i forhold til hvilke stillinger der er på det niveau.
Vi har også afkortet den periode, som man vil få eftervederlag i, og der er også en refusion, eller hvad skal man sige, der er et fradrag, hvor man bliver modregnet, hvis man får et eftervederlag og samtidig får et andet arbejde, eller hvis en minister kommer tilbage til Folketinget, er der også modregning på eftervederlaget der.
Der er nogle af de nye ting her, der først træder i kraft efter valget, for det ville også være blevet betragtet som en ekspropriation, hvis man går ind og ændrer nogle ting med tilbagevirkende kraft i forhold til de valg, der har været.
Jeg synes så heller ikke, at det kun er ganske få personer, vi bliver sammenlignet med, fordi når vi ser på både tjenestemænd og overenskomstansatte i staten, er vi faktisk oppe på over 60.000 personer, og det er i hvert fald bare et af de tal, jeg har.
Det kan være, at det er væsentlig flere, alt efter hvem vi tæller.
Vi ønsker som parti, at forholdene for landets politikere skal være afbalancerede, og derfor skal vederlag og pensionsordninger også ses som en samlet pakke.
Det står vi stadig væk på mål for.
Hvis nogle ønsker en anden drøftelse af det, må vi se på det, men vi drøfter ikke vederlag for sig og pensionsordning for sig.
Det er to sider af samme sag og en samlet pakke at stille op til politiker på.
Samlet set synes vi, at aftalen med de nuværende regler er fornuftig, og vi ønsker også, at der skal være nogle vilkår, hvor det ikke afholder nogen fra at være politiker.
Hvis vi sætter vederlaget væsentligt ned eller pensionsordningen væsentligt ned, tror jeg faktisk, at vi kommer til at savne nogle erhvervsfolk i Folketinget, en faggruppe, der ikke er i overtal herinde.
Så der skal også være en balance, så det ikke bliver lukrativt og vi ikke bliver lønførende eller vederlagsførende, men det skal også være sådan, at vi kan repræsentere hele befolkningen.
Jeg har jo været herinde i godt 20 år, og jeg har hørt den her debat rigtig mange gange og også haft den lidt sjove ære at være ordfører for det nogle gange, og jeg er jo enig med jer i, at det ikke er lykkedes for os at forklare de nuværende ordninger godt nok, og vi stiller gerne op til en debat om, hvordan vi kan gøre det mere gennemskueligt, så vi har færre misforståelser omkring de ordninger, der er.
Det er vi meget enige i der er behov for.
Men min erfaring med mine 20 år herinde er jo også, at vi sådan set ikke kommer sovende til vores vederlag eller til vores pensionsordning.
Jeg synes faktisk, at de fleste herinde – for ikke at sige alle sammen, og også os, der er i salen i dag – er rimelig arbejdsomme både herinde og ude i landet.
Jeg ved ikke, om det skal tælle med i argumenterne, men det er jo ikke bare et 4-dagesjob, vi har, eller en 37-timersarbejdsuge, vi har, og det med ansvar er også lidt svært at sammenligne.
Den lovgivende magt er der jo kun en af i Danmark, og med hvem er det, vi kan sammenligne det ansvar?
Der har vi så valgt det snit i de partier, der har lavet stemmeaftalen sidste gang, at det så var på et lønniveau, der ikke ligger i toppen blandt de offentlige embedsmænd, men altså lønrammetrin 37-39.
Så med de ord indstiller vi fra Socialdemokratiet, at vi lader de nuværende regler bestå.
Vi har ikke intentioner om at ændre dem her og nu, men vi vil gerne være med til en drøftelse af, hvordan vi kan tydeliggøre dem, så folk bedre forstår dem.