Christian Rabjerg Madsen (S), 2020-09-08:
Tak for det, tak for ordet.
I 2019 flyttede Rikke på 25 fra Aalborg til Helsingør for at arbejde i et kosmetikfirma.
Desværre blev glæden kort, da Rikke blev opsagt i prøveperioden.
53-årige Claus har arbejdet i den samme fødevarevirksomhed, siden han var i midten af 30'erne, men 18 års anciennitet og det faktum, at Claus jo har givet de bedste år af sit liv til virksomheden, var ikke nok til at undgå en fyring, da coronaen kom.
De to deler skæbne med Elise fra København, der efter sin coronafyring håber, at hun trods alt får økonomisk mulighed for at beholde sin bil, fordi hendes kæreste bor på landet.
Jeg har ovenfor fremhævet tre menneskeskæbner, men i realiteten kunne jeg lige så vel have valgt en hvilken som helst anden blandt de 40.000 danskere, der enten har mistet eller kommer til at miste deres arbejde i år som følge af coronaen.
Arbejdsløshed rammer selvfølgelig økonomisk, men arbejdsløshed rammer lige så ofte mentalt, det rammer den enkelte på selvtilliden.
Der er mange mennesker, der simpelt hen knækker, hvis deres selvforståelse ryger sammen med jobbet.
Sidste gang vi så, at massearbejdsløsheden stak sit grimme ansigt frem i Danmark,
var efter finanskrisen.
Dengang var det jo Venstres ansvar at løfte Danmark ud af krisen.
Det var et ansvar, Venstre svigtede.
Dengang var Venstreregeringens svar på finanskrisen at gennemføre skæve skattelettelser, ufinansierede skattelettelser og varige skattelettelser.
Det slog et så betydeligt hul i statskassen, at man allerede året efter måtte stramme finanspolitikken, hvilket resulterede i genopretningspakkens voldsomme forringelser af vores sociale sikkerhedsnet
, selv om ledigheden på det tidspunkt stadig væk var 6 pct.
Dengang var det de svageste i vores samfund og dem, der stod yderst på arbejdsmarkedet, der betalte den højeste pris for krisen, og det var de mest vellønnede, der fik de største gevinster.
De rigeste danskere fik en skattelettelse på 1,5 mio. kr. hver; hårdtarbejdende lønmodtagere mistede ved den lejlighed de facto efterlønnen.
Det var en udansk måde at håndtere krisen på; det var en uklog måde at håndtere krisen på.
Konsekvensen var, at det tog 10 år, før beskæftigelsen var oppe på samme niveau som før krisen.
Og for de mennesker, der mistede deres arbejde under finanskrisen, gælder, at mange af dem aldrig indhenter det tabte.
Faktum er, at de lønmodtagere, der arbejdede i en virksomhed, der måtte lukke under finanskrisen, 10 år efter krisen tjener 35.000 kr. mindre om året end dem, der ikke blev opsagt – 35.000 kr.
Det er også grunden til, at tonen i den internationale økonomiske debat er skiftet siden finanskrisen.
I dag anbefaler OECD, FN, og Den Internationale Valutafond deres medlemslande at bruge offentlige investeringer på den ene side og forstærkede sociale sikkerhedsnet på den anden side for at få økonomierne tilbage på fode igen.
Modsat ville passivitet og laissez faire-liberalisme medføre en lavere økonomisk vægt, en øget strukturel ledighed – en øget strukturel ledighed, som jo på sigt ville gøre vores råderum mindre.
Det er læren af finanskrisen, og der er ikke nogen grund til at begå den samme fejl to gange.
Det er grunden til, at regeringen handler nu.
Danmark og danskerne udviste samfundssind, da vi sammen vandt første runde over coronaen.
Det sammenhold har vi brug for igen.
Vi har brug for at udvise en ligeså stålfast vilje i kampen mod coronaens konsekvenser, som vi viste mod coronaen.
Coronaens konsekvenser er jo arbejdsløshed, og det er den arbejdsløshed, som vi skal bekæmpe nu.
Det er den vigtigste ledetråd i årets finanslovsforslag.
Coronaen har kostet menneskeliv, og coronaen har efterladt hele verden i en stor, omfangsrig økonomisk krise.
Og selv om Danmark jo med massive hjælpepakker politisk og også med menneskeligt sammenhold og med et omstillingsparat og selvopofrende sundhedspersonale har klaret sig bedre end andre lande, er også vi ramt.
Bnp forventes i år at falde med hele 4,5 pct., og på trods af at danskerne igen er begyndt at svinge dankortene og den hjemlige efterspørgsel derfor ser fornuftig ud, kan det billede desværre hurtigt vende, hvis sundhedssituationen gør det.
Det er en situation, som vi skal være i stand til at håndtere.