Ellen Trane Nørby (V), 2018-05-25:
Tak for forespørgslen om, hvilke initiativer regeringen påtænker at tage for at begrænse og regulere omskæring, der ikke er medicinsk begrundet, blandt drenge under 18 år.
Debatten om omskæring af drenge er kompleks.
Der er mange vigtige hensyn, der skal afvejes.
Det er også en debat, der vækker mange følelser, og det er nok også naturligt, når det handler om vores børn.
For regeringen indgår både barnets perspektiv, sundhedsmæssige overvejelser, konsekvenser for trossamfund i Danmark, sikkerhedsmæssige, etiske og juridiske overvejelser og også refleksioner over udenrigspolitiske implikationer samt sikkerhedsmæssige konsekvenser, bl.a. i forhold til Danmarks udsendte soldater.
Dermed er denne diskussion ikke isoleret sundhedspolitik for regeringen, og det er heller ikke en sag, der er sort-hvid, men en sag med mange facetter og hensyn.
Når regeringen afvejer de forskellige hensyn, er konklusionen, at vi afviser et forbud.
Ser vi rundt i verden, er op imod en tredjedel af alle mænd omskåret.
Ser vi isoleret på USA, viste et studium fra 2010, at næsten 60 pct. af drengebørn blev omskåret på hospital i USA, og diskussionen er der langt mere og andet end religiøst funderet.
Det handler om kultur, og for mange handler det også om hygiejne.
Det er en skik, som kan forekomme underlig ud fra et dansk kulturelt ståsted, hvor vi ikke har den samme tradition.
I Danmark hverken anbefaler eller fraråder sundhedsmyndighederne omskæring af drengebørn, og i Danmark er det traditionelt set jødiske og muslimske drenge, som bliver omskåret rituelt, altså uden at der foreligger en medicinsk begrundelse.
Der har også siden den 1. januar 2017 været pligt til at anmelde alle omskæringer til Landspatientregisteret, og det er, uanset hvor omskæringen finder sted.
Der er i 2017 indberettet i alt 662 rituelle omskæringer, og tallene viser også, at næsten alle omskæringerne sker på børn, der endnu ikke er fyldt 1 år.
Næsten alle omskæringerne, 654, er foretaget på private sygehuse og klinikker, mens nogle få, 8, er foretaget uden for sygehuse og klinikker – det vil formentlig sige i hjemmet.
Til sammenligning er der i 2017 indberettet i alt 3.831 medicinske omskæringer – det kan være af årsager som f.eks. forhudsforsnævring eller andre ting, der kan lede frem til en medicinsk omskæring.
Det er Sundhedsstyrelsens vurdering, at der ikke sundhedsfagligt er et grundlag for at anbefale et forbud mod rituel omskæring af drenge, hvis indgrebet altså foretages af kompetente læger.
Og ved omskæring af drenge er der generelt få komplikationer, og der er meget sjældent alvorlige bivirkninger.
Vurderingen er også, at der set ud fra et sundhedsmæssigt og et patientsikkerhedsmæssigt perspektiv kan være fordele ved at omskære drengebørn i deres første levemåneder frem for senere, fordi indgrebet på det tidspunkt vil være mindre og typisk give færre komplikationer.
Omskæring i Danmark opfattes som et operativt indgreb i autorisationslovens forstand.
Det er derfor som udgangspunkt kun læger, der må udføre indgrebet, men der kan som på andre områder ske en faglig delegation.
Lever lægen ikke op til sit ansvar, kan der rejses en tilsynssag mod lægen, hvilket ultimativt kan føre til, at lægen får frataget eller indskrænket sin autorisation.
Har lægen under indgrebet udvist grovere forsømmelse, kan lægen straffes med bøde.
Der føres tilsyn med både klinikker og læger, som udfører rituel omskæring i Danmark, og klinikkerne skal bl.a. lade sig registrere hos Styrelsen for Patientsikkerhed, så de også kan indgå i det risikobaserede tilsyn med behandlingsstederne i Danmark.
Styrelsen for Patientsikkerhed og før den Sundhedsstyrelsen har i perioden fra 1998 til den 21. marts 2018 identificeret 19 tilsynssager i forbindelse med mandlig omskæring, og heraf vedrører 7 den samme læge.
Da opgørelsen er genereret på baggrund af en søgning i styrelsens journalsystem, hvor der ikke foretages en kodning af, om sagerne er oprettet i forbindelse med omskæring, kan der være tale om flere sager.
14 af sagerne vedrører med al overvejende sandsynlighed rituel omskæring, mens indikation for at foretage omskæring i de resterende 5 sager ikke umiddelbart kan fastslås.
Der er i 3 af sagerne, der med al overvejende sandsynlighed vedrører rituel omskæring, givet tilsynssanktioner, 1 autorisationsfratagelse og 2 virksomhedsindskrænkninger.
Styrelsen for Patientsikkerhed og før den Patientombuddet har også modtaget og behandlet klager over omskæringer.
Styrelsen har ved søgning i sit journalsystem identificeret 14 klagesager om mandlig omskæring, der er afsluttet inden for de sidste 5 år.
Det vurderes, at der i langt hovedparten af sagerne er tale om medicinske omskæringer.
13 klagesager vedrører omskæring på medicinsk indikation.
Endelig oplyser Patienterstatningen, at man i perioden fra den 1. juli 2013 til den 31. december 2015 ikke har truffet afgørelser i sager, som omhandler rituel omskæring, og at der i perioden fra den 10. februar 2016 til den 19. marts i indeværende år ikke er registreret nye erstatningssager om omskæring.
Der inddrages også til tider den dimension i debatten, at der er tale om manglende ligestilling, når omskæring af kvinder er forbudt efter straffeloven, mens det samme ikke er tilfældet, når der er tale om omskæring af drenge.
Det hørte jeg også SF's ordfører nævne.
Jeg synes, det er vigtigt i den diskussion at fremhæve, at de to indgreb, mandlig og kvindelig omskæring, sundhedsfagligt ikke kan sammenlignes direkte, og derfor er der også god grund til, at man i lovgivningen sondrer mellem omskæring af kvinder og mænd.
Som det fremgår af mit svar til Folketinget om kvindelig omskæring og af bidrag fra Justitsministeriet, kan jeg citere følgende: »Omskæring, specielt infibulation, kan have nogle umiddelbare helbredsmæssige følger og en række senfølger, som dels beror på indgrebets karakter, dels på den måde, indgrebet typisk bliver foretaget på.
Blandt de umiddelbare følger kan nævnes smertechok og psykisk chok på grund af indgrebets karakter, blødning, smerter ved vandladning, infektioner, blodforgiftning og stivkrampe.
Senfølgerne er bl.a. smerter ved menstruation, ophobning af menstruationsblod i skede og livmoder ved infibulation, underlivssmerter, kronisk underlivsbetændelse, der kan medføre sterilitet, invaliderende vandladningsproblemer, gentagne urinvejsinfektioner, komplikationer i forbindelse med graviditet og fødsel på grund af uelastisk arvæv, smerter ved samleje og andre seksuelle problemer.
« Det forhold er også reflekteret i den danske straffelovgivning, og dermed adskiller det sig også markant fra de sundhedsfaglige indstillinger til rituel omskæring af drengebørn, hvor sundhedsmyndighederne altså ikke kan anbefale et forbud.
Det leder mig videre til de sundhedsmæssige konsekvenser af et forbud.
Et forbud mod rituel omskæring af drenge vil kunne medføre en risiko for, at sundhedsmyndighederne ikke længere har kendskab til omfanget af mandlige omskæringer.
Samtidig er det vanskeligt at vurdere, i hvor høj grad et forbud vil blive efterlevet i praksis.
Men det betyder ikke, at vi ikke ser på området med et ønske om at styrke patientsikkerheden.
Derfor vil regeringen også som opfølgning på den debat, der har været her i Folketinget, anmode Styrelsen for Patientsikkerhed om at opdatere den faglige vejledning om omskæring af drenge.
Og vi er som regering også positive over for at diskutere behovet for med regulering at speciallægeforbeholde omskæring foretaget uden for offentligt sygehus til urologer.
Det ville i givet fald skulle ske med en vis indfasning.
Vi er også åbne over for at diskutere en skærpelse af indberetningspligten, så det bliver tydeligere, hvilke patientsikkerhedsmæssige rammer der skal være til stede, når omskæring uden medicinsk grund finder sted.
Men regeringen ser som sagt ikke et forbud som en løsning.
Jeg vil i den forbindelse også særlig nævne, at Kirkeministeriet vurderer, at hvis et allerede anerkendt trossamfund overtræder et eventuelt forbud, så kan det danne grundlag for, at kirkeministeren må indlede en konkret tilsynssag om, hvorvidt trossamfundets anerkendelse skal tilbagekaldes.
Det vil f.eks. betyde, at hvis det jødiske samfund eller personer med tilknytning til det jødiske samfund bliver dømt for at overtræde et eventuelt forbud, så kan det altså få konsekvenser for anerkendelsen af det jødiske samfund som sådan her i Danmark.
Som jeg startede med at sige, er den her sag kompleks.
Den har mange hensyn og mange facetter.
Regeringen har ikke taget let på den her diskussion.
Vi har afvejet de forskellige hensyn, og når regeringen afvejer den samlede problemstilling og de dilemmaer, der retmæssigt knytter sig til spørgsmålene, så er regeringen nået frem til, at vi klart afviser et forbud mod en rituel omskæring.
Tak for ordet.