runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2019-10-24:
Men jeg vil bare høre, om ordføreren ikke er enig med mig i, at vi netop med de indsatser, vi gør, også har øje for de forskellige potentielle forureningskilder, der ligger.
Nu nævnte jeg selv før lossepladser; der ligger mange andre potentielle forureningskilder, og nu gør vi så en særlig indsats her på grund af bl.a. den særlige risiko, der er ved de her boringer.
Men i generel forstand, altså når vi taler beskyttelse af vores grundvand, er ordføreren så ikke enig med mig i, at vi altså har en bred palet af tiltag, og at vi skal sætte ind der, hvor vi kan fagligt set, at der er størst risiko for, at vores drikkevand er i fare?
Lise Bech (DF), 2019-10-24:
Jeg synes, det er rigtig godt, at der kommer noget andet end det, vi har i dag, altså at vi kommer til at screene meget mere.
Det synes jeg faktisk er vigtigt, og det burde vi have gjort for mange år siden.
Men midler, der godkendes i dag og må bruges i Danmark i dag, er uskadelige på den måde, at de skal opløses, inden de når grundvandet, og det er noget med inden 2 år.
I øvrigt er vores grænseværdi den laveste i EU – den er så lav, at det faktisk er ned til, hvad vi kan måle.
Vi kan næsten ikke måle lavere end det, så vores grænseværdi er, som den skal være.
Mette Gjerskov (S), 2019-10-24:
Men er det ikke sådan, at vi bliver klogere hele tiden?
Dengang i fortiden, da man syndede, troede man jo også, at alting var godt, og at der ikke var nogen problemer.
Og man troede jo næsten, at Roundup på det nærmeste kunne drikkes – så fantastisk var det – og at det nærmest forsvandt, inden det ramte jorden.
Kunne ordføreren ikke forestille sig, at vi også i fremtiden kunne risikere det?
Jeg siger det, fordi det ud fra Socialdemokratiets holdning ... er tiden gået?
Okay, jeg siger ikke mere.
Lise Bech (DF), 2019-10-24:
Nej, det mener ordføreren faktisk ikke, for i dag har vi nogle gennemregulerede sprøjtemidler, der gør, at de skal opløses, inden de når ned til grundvandet.
Så der er ingen risiko.
Det er jo det, vi har Miljøstyrelsen til.
Mette Gjerskov (S), 2019-10-24:
Jeg er rigtig glad for, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Men bare til afklaring vil jeg spørge: Skal jeg forstå Dansk Folkepartis ordførers tale sådan, at Dansk Folkeparti ikke mener, at brugen af sprøjtegift i dag kan have nogen som helst risiko for drikkevandet?
Ordføreren talte meget om fortidens synder, og det er jo dem, vi ser i drikkevandet i dag.
Mener Dansk Folkeparti ikke, at den brug, vi har af sprøjtegift i dag, kan medføre en risiko for vores drikkevand?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-10-24:
Tak for det.
Efter forskeren står jeg her så som sundhedspersonen og har faktisk også prøvet at være patienten.
Det er vigtigt at sikre rigtig gode rammer for brug af sundhedsdata til forskning, og processen med ansøgning om forskningsadgang til forskellige sundhedsdata skal være enkel og smidig.
Det er dog samtidig afgørende vigtigt, at der til stadighed værnes om borgerens integritet og ret til privatliv samt om tilliden til forskningen.
Det lovforslag, vi skal behandle lige nu, har til formål at balancere hensynet mellem bedre rammer for forskning og patientoplysninger med hensynet til beskyttelse af borgerens integritet og ret til privatliv.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi sikrer videnskabsetisk vurdering af alle sundhedsdatavidenskabelige forskningsprojekter.
Man skelner i dag mellem såkaldt våde og tørre data.
Det er der også allerede nogle, der har sagt noget om, men det er altså et spørgsmål om væv eller om tal og bogstaver og tegn.
I dag er det kun de våde data, som skal anmeldes og underkastes en videnskabsetisk vurdering.
Et forslag om forenkling af intern delegation giver også umiddelbart rigtig god mening, og det samme gør en forenkling i forhold til at kunne indhente patientjournaloplysninger til brug for forskning.
Tillid er nemlig rigtig godt, men vi skal også huske, at trygheden skal vægtes, så det er afgørende vigtigt for SF, at patienter kan regne med, at personlige data forbliver personlige.
Det betyder også, at forenklingen fortsat skal sikre, at patienten fortsat skal samtykke og har adgang til viden om, i hvilket omfang personlige data anvendes i forskningsøjemed.
SF støtter forslaget, men i udvalgsbehandlingen vil vi søge at få tydeliggjort netop de retssikkerhedsmæssige elementer i forhold til patienten, fordi vi synes, at der er plads til, at de tydeliggøres yderligere, også i det her lovforslag.
Men opbakning til, at vi selvfølgelig skal gøre tingene så enkle og så smidige som overhovedet muligt.
Stinus Lindgreen (RV), 2019-10-24:
Jeg har glædet mig særlig meget til at skulle stå her og tale om netop det her lovforslag, for jeg troede egentlig, at den tid var forbi, men så fik jeg alligevel lov til at tale om bioinformatisk forskning, og så endda fra landets fineste talerstol.
For nogle måneder siden sad jeg ude på den anden side og ville have været meget nysgerrig efter at høre, hvad der skete her i salen i dag, fordi det ville påvirke min egen forskning direkte.
Og det her lovforslag indeholder en række vigtige elementer.
For det første ønsker man at sidestille forskningsprojekter i såkaldt våde og tørre data, så det kræver den samme videnskabsetiske godkendelse, og det er et rigtig vigtigt tiltag.
Det vil øge beskyttelsen af den enkeltes data ude i regionerne, ude i landet.
Om jeg laver en bioinformatisk analyse på noget data, jeg netop har genereret fra en blodprøve, eller om jeg benytter genetisk data, jeg har fra tidligere, gør ingen forskel.
Jeg kan i begge tilfælde gøre såkaldte tilfældighedsfund, og derfor giver det mening, at begge projekter bliver reguleret på den samme måde og med den samme etiske godkendelse.
Og det er også godt at se, at man har valgt at præcisere, hvilke typer af data der anses for at være af særlig sensitiv art, og som derfor skal være dækket af loven.
For det andet ønsker man at flytte godkendelsen af projekter, der handler om oplysninger fra patientjournaler, fra Styrelsen for Patientsikkerhed til de regionale videnskabsetiske komiteer.
Også dette tiltag er rigtig fornuftigt.
For det tredje vil man så indføre en tidsfrist på 35 dage for behandling af ansøgninger om godkendelse af forskningsprojekter, og også det er en rigtig, rigtig god idé.
For det fjerde vil man med lovforslaget gøre det muligt lokalt at give autoriserede sundhedspersoner lov til at indhente relevante journaldata, såfremt de har en forskerrolle i relation til det konkrete projekt.
Det er en ændring, der vil smidiggøre processen uden at kompromittere patienternes sikkerhed og integritet, fordi det vil foregå inden for rammerne af et godkendt forskningsprojekt, fordi sundhedspersonen er underlagt tavshedspligt, og fordi adgangen altid bliver logget.
Så vi er også helt trygge ved den del af lovforslaget.
Så alt i alt er det her et lovforslag, der løser nogle helt konkrete problemer, både i forhold til beskyttelsen af den enkeltes data og i forhold til at smidiggøre processen omkring ansøgning af forskningsprojekter.
Så i Radikale Venstre støtter vi op om lovforslaget, og jeg glæder mig personligt meget til det videre arbejde i udvalget.
Tak for ordet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-10-24:
Tak for det.
Det er, som nogle allerede har sagt, sådan, at vi skal behandle et lovforslag, som ganske vist indeholder flere elementer, men det vigtigste er og bliver det første element, nemlig det, der handler om, at vi skal sikre, at sygehusene naturligvis ikke kan undlade at foretage aftalte kræftscreeninger med henvisning til, at man mangler ressourcer.
I kræftpakker er der aftalt, at borgere skal have tilbud om screeninger for brystkræft, livmoderhalskræft, tyk- og endetarmskræft, og med det her lovforslag sikres det så, at patienter også har adgang til Patienterstatningen, hvis forsinkelser eller undladelser af patientundersøgelser er årsagen til, at man udvikler alvorlig sygdom.
Det bakker jeg op om.
Det er, som andre også har sagt, fuldstændig uacceptabelt, når vi desværre lytter os til, at der er patienter, der er blevet alvorligt syge, fordi man ikke er blevet undersøgt i tide.
Som det fremgår af flere høringssvar, bør erstatningsreglerne gælde for alle sygdomme, som er pådraget som følge af mangelfuld undersøgelse, uanset ressourcer.
Men vi er også bevidste om, at et stærkt fokus på ét område kan medføre, at sygehuse blot tvinges til at flytte ressourcer fra et andet vigtigt område.
Jeg vil derfor også gerne i det videre arbejde med lovforslaget sikre mig, at vi samtidig forholder os til, hvordan vi samlet set får overblik over, hvorvidt ressourcer til kræftundersøgelser ikke får konsekvenser for ressourcer til andre vigtige områder.
De øvrige elementer i lovforslaget handler om udgifter til klage- og erstatningssager for speciallæger, det handler om en udvidelse af lægemiddelskadeordningen for nød- og beredskabssituationer, det handler om nogle tilpasninger af klage- og erstatningslove, og sidst, men ikke mindst handler det også om tandskader.
Det er primært tekniske ændringer, som SF støtter fuldstændig op om.
Stinus Lindgreen (RV), 2019-10-24:
Dette lovforslag omhandler en række lovændringer i forhold til patientklager og patienterstatninger.
Mine ordførerkolleger, der netop har været heroppe på talerstolen, har jo fint redegjort for indholdet, men jeg vil gerne lige knytte et par ord til lovforslaget, særlig den del, der omhandler begrænsningen af ressourcereglen.
Samlet set vil lovforslaget forbedre patienternes rettigheder i forhold til at have krav på erstatning.
Hvis man indkaldes for sent til en kræftscreening, risikerer man jo naturligvis, at en kræftsygdom opdages for sent eller når at udvikle sig, hvilket selvfølgelig kan være til skade for patienten.
En forsinkelse kan skyldes mange ting.
I dag kan man i regionerne henvise til ressourcereglen, hvis forsinkelsen skyldes manglende ressourcer ude i regionen, altså at man ganske simpelt ikke har hænder nok og ikke kan nå at gøre det inden for de givne tidsrammer.
I så fald kan regionen være fritaget for erstatningskrav.
Det kan jo desværre ske – og det sker ganske hyppigt – at der ikke er ressourcer nok, at der mangler hænder, og det kan næppe overraske nogen, der ved, hvor presset vores sundhedsvæsen er.
Men det er ikke patienternes skyld, og det må ikke ligge patienterne til last.
Derfor er det positivt, at vi nu sikrer patienterne bedre, så de, uanset hvad årsagen til forsinkelsen er, kan søge erstatning, hvis forsinkelsen vel at mærke er til skade for patienten.
Det er også positivt, at den udvides til at dække flere kræftformer.
Derfor er det også vigtigt, at vi hele tiden ser på, om vi har sikret de rette kompetencer og de rette ressourcer ude i regionerne, så vi kan løfte de opgaver, vi har.
Ja, det er jo det vigtigste, da formålet med de her screeningsprogrammer naturligvis er at fange sygdomme så tidligt som muligt, så vi undgår forværring og død.
I Radikale Venstre bakker vi fuldt op om dette forslag, og jeg ser meget frem til den videre behandling.
Tak for ordet.
Lise Bech (DF), 2019-10-24:
Tak, formand.
Vores ordfører er desværre forhindret i at komme i dag, så derfor er det mig, der står her.
Det er jo rigtigt, at det er et lovforslag, som har været fremme før, og som ikke blev færdigbehandlet.
Men herinde i Folketinget har vi lovgivet og sikret borgerne nogle patientrettigheder, og vi har lovgivet om en udredningsret og behandlingsgaranti.
Vi har også afsat penge til området for at sikre, at alle bliver tilbudt screening og behandling, men desværre har vi i de seneste år set, at flere regioner ikke har overholdt de aftaler, som de har lavet med ministeren, om at sikre at overholde den garanti, som der blev lovgivet om.
Da Region Hovedstaden derfor havde glemt at indkalde flere kvinder til brystkræftscreening og der var kvinder, der derfor ikke havde fået opdaget deres brystkræft i tide, så var regionens svar, at det var på grund af ressourcemangel.
Kan myndighederne afvise at yde erstatning, når mangel på ressourcer er undskyldningen for, at en behandling i sundhedssystemet ikke har levet op til lovens krav?
Det var i hvert fald ikke noget, vi troede kunne lade sig gøre, men desværre fik Region Hovedstaden ret, og de kvinder, det drejede sig om, kunne ikke få erstatning.
Vores love og rettigheder er intet værd, når man som region blot kan trække på skulderen og sige: Desværre, der er ressourcemangel, så vi skylder jer intet.
Derfor hilser vi loven velkommen.
Det bør og skal være sådan, at giver vi en rettighed til borgerne, så skal de selvfølgelig kompenseres, hvis man ikke kan overholde loven.
Vi støtter det her lovforslag.
Martin Geertsen (V), 2019-10-24:
Tak for det, og tak for ordet.
Med det udgangspunkt lægger lovforslaget op til – og det er jo det væsentlige her – at tilbuddene om undersøgelse for livmoderhalskræft og tyktarms- og endetarmskræft indskrives i sundhedsloven som patientrettigheder, herudover at fritage specialtandlæger fra krav om at afholde udgifter til klage- og erstatningssager, der kan henføres til disse tandlæger og endelig at udvide dækningsområdet for patienterstatningsordningen til en række særlige grupper af lægemidler.
Det centrale her er som nævnt, at vi specificerer og vi værner om nogle sådan fuldstændig grundlæggende patientrettigheder.
Det støtter vi selvfølgelig fuldt ud op om i Venstre.
Det er altså uacceptabelt, hvis en for sen screening forårsager yderligere skader og et sværere sygdomsforløb, end man ellers kunne have antaget at patienten ville have haft.
Derfor ønsker vi også at sikre, at patienter, som ikke indkaldes rettidigt til screening for kræft, får mulighed for at få erstatning, hvis de får skader eller deres sygdomsforløb forringes i forbindelse med en forsinket indkaldelse.
Der er altså afsat økonomi til, at regionerne skal kunne leve op til deres forpligtelser om at indkalde rettidigt til screeninger, og derfor må man altså også kunne forvente, at regionernes planlægning overholder de tidsfrister.
Desværre har det alligevel vist sig nødvendigt, at vi fremmer patienternes retstilstand og bl.a. specificerer, at regionerne altså ikke fritages for erstatningsansvar med henvisning til ressourcemæssige begrænsninger eller lignende.
Patienterne skal efter vores opfattelse ikke ende som kastebold i et eller andet bureaukratisk system, hvor en henvisning til ressourcereglen bliver en fribillet til at slippe for et erstatningsansvar.
Jeg skal også afslutningsvis sige, at det her forslag jo er fremsat af vores daværende sundhedsminister, fru Ellen Trane Nørby, og jeg kan se, at der ikke er sådan væsentligt ændret i det oprindelige lovforslag, som vi fremsatte tidligere, og som jo også på daværende tidspunkt mødte ret bred opbakning i Folketingssalen.
På den baggrund er jeg også glad for at se, at lovforslaget i høringssvarene møder bred opbakning, hvor centrale aktører som f.eks. Kræftens Bekæmpelse, Dansk Brystkræft Organisation, Lægeforeningen, Forbrugerrådet m.v. udtrykker stor tilfredshed med det her lovforslag.
Skulle der nu opstå spørgsmål eller ændringsforslag eller andet, vil jeg se frem til på vegne af Venstre at drøfte dem i udvalgsarbejdet.
Men Venstre støtter helt grundlæggende alle elementer i det her lovforslag i dets nuværende form.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-10-24:
Tak for det.
Socialdemokratiet støtter lovforslag nr. L 34 om begrænsning af ressourcereglen, ligesom vi støtter de øvrige to elementer, som er en del af lovforslaget.
Vi ved, at screeningsprogrammer betyder, at flere kræfttilfælde opdages tidligere, og dermed øges overlevelseschancerne betydeligt.
Derfor er det selvfølgelig helt urimeligt, at man indkaldes for sent til en screening, at man måske ligefrem bliver syg på grund af at blive indkaldt for sent til screening, og at man efterfølgende risikerer at få afslag på erstatning.
Vi så for nogle år siden eksempler på en række kvinder, der var blevet indkaldt for sent til screeningsprogrammer, så brystkræft ikke blev opdaget i tide, og at kvinderne efterfølgende fik afslag på erstatning med henvisning til netop ressourcereglen.
Det er helt urimeligt.
Den type historier underminerer tilliden til vores patientrettigheder, ja, det underminerer tilliden til hele vores sundhedsvæsen.
Derfor er vi enige i, at det ikke længere skal være muligt at bruge ressourcereglen i forhold til forsinket indkaldelse til screening af brystkræft, livmoderhalskræft, tyktarmskræft og endetarmskræft.
Vi anerkender fuldt ud, at der i øjeblikket løbes rigtig stærkt på rigtig mange sygehuse, og at man mange steder kæmper for at få enderne til at nå sammen, men løsningen er ikke at forringe screeningsprogrammerne eller svække patientrettighederne.
Det er selvfølgelig helt afgørende, at vi sikrer, at regionerne har ordentlige økonomiske rammer at arbejde under, og at der følger ressourcer med, så regionerne også kan følge med, når vi jo eksempelvis – heldigvis – lever længere og der heldigvis fødes flere børn.
Det er netop også derfor rigtig glædeligt, at regeringen har indgået en aftale med regionerne, som sikrer regionerne 1,5 mia. kr. næste år, som kan være med til at styrke hele sundhedsområdet.
Så samlet set er det et lovforslag, som retter op på en række elementer, og det giver rigtig god mening, og netop derfor støtter Socialdemokratiet dette genfremsatte lovforslag.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2019-10-24:
Tak for det, formand.
Enhedslisten synes, det er særdeles vigtigt, at Folketinget handler på baggrund af den helt urimelige situation, en række kvinder er blevet bragt i, da de ikke fik det tilbud om screening for brystkræft, som de havde krav på.
Selv om nogle af de pågældende kvinder udviklede brystkræft, vurderede Patienterstatningen, at Region Hovedstaden ikke kunne ifalde et erstatningsansvar, og sidste år stadfæstede Højesteret, at regionen ikke var forpligtet til at give kvinderne erstatning.
Det skete med henvisning til den såkaldte ressourceregel, som vi diskuterer i dag.
Problemstillingen er jo kun blevet bekræftet af den brystkræftskandale, vi har set udfolde sig i Region Sjælland, særlig på Ringsted Sygehus.
Ressourcereglen betyder jo i korte træk, at en region med henvisning til ressourcer kan slippe for at betale erstatning til patienter, der påføres en skade, som følge af at regionen ikke lever op til sine forpligtelser i forhold til behandlingsgarantierne.
Med forslaget her vil patienterne fremadrettet få mulighed for at få tilkendt erstatning i den situation, men det er dog, som andre ordførere allerede har bemærket, kun særlige grupper af patienter, der er undtaget fra ressourcereglen, nemlig de patienter, der påføres en skade som følge af manglende screeningsundersøgelser for brystkræft, for livmoderhalskræft og for tyktarms- og endetarmskræft.
Vi er for så vidt enige med Det Etiske Råd i, at det kan være lidt uheldigt og besynderligt, at lovforslaget kun omfatter særlige grupper af patienter, og at det kan ses som et udtryk for en forskelsbehandling, når muligheden for tilkendelse af erstatning afhænger af, hvilken sygdom man har, og når der knytter sig særlige garantier til sygdomme, hvor private udbydere i stort omfang giver tilbud om screeninger.
Når det er sagt, finder vi det selvfølgelig uhyre vigtigt, at vi tilstræber at sikre kvinder bedst muligt imod brystkræft.
Det er også rigtig godt, at vi har indført screeningsprogrammer, og så nytter det naturligvis ikke noget, at der er kvinder, der alligevel ikke får tilbuddet og bagefter må konstatere, at de heller ikke kan få erstatning, når de er blevet syge.
Men det peger jo på en tilbagevendende problematik i sundhedsvæsenet, nemlig at der ikke altid følger tilstrækkelige ressourcer med til de opgaver, vi bestiller.
Derfor kan vi også med tilfredshed konstatere, at det i det forståelsespapir, der er indgået mellem regeringen, SF, Radikale Venstre og Enhedslisten, fastslås, at der skal sikres en bund under velfærden, så det ikke alene er det demografiske træk, der dækkes, men at der også skal ske et egentligt løft i velfærden.
Der er vi langtfra i mål endnu, men der er dog indgået en økonomiaftale med regionerne, der sikrer, at netop demografien bliver dækket.
Det er det første skridt imod en mere retfærdig økonomi.
For Enhedslisten er det helt afgørende, at når vi udsteder nye garantier, skal vi også sikre, at der følger tilstrækkelige ressourcer med til at løse opgaven.
Med de bemærkninger kan jeg meddele, at Enhedslisten støtter forslaget.
Jacob Jensen (V), 2019-10-24:
Tak til ordføreren for bemærkningerne.
Jeg vil bare prøve at høre, hvordan ordføreren ser på det her forhold omkring erstatningen, altså til dem, som har jord i de her områder.
Man kan sige, at der kan være steder, hvor man har haft jorden i generationer, og så finder man ud af, at der er et vandreservoir nedenunder, og så kommer det lokale vandværk og lægger af naturlige årsager en boring enten direkte på jorden eller måske lige inde på den anden side af skellet.
Er De Radikale ikke enig med mig i, at vi netop skal være sikre på, at de aftaler, kommunerne indgår med lodsejerne, giver fuld og hel erstatning for det tab, som man måtte lide som lodsejer?
For det er jo et eller andet sted uforskyldt, at der kommer en boring på enten ens egen jord eller på nabogrunden på grund af grundvandet.
Lise Bech (DF), 2019-10-24:
Tak, formand.
L 35 handler om styrkelse af borgernes tryghed i forhold til og tillid til sundhedsforskningen.
Tryghed og tillid lyder næsten som et slogan, man kender, men det er i hvert fald det, som det her lovforslag skal sikre.
Lovforslaget skal sikre bedre rammer for forskning i patientjournaloplysninger ved at sikre en mere effektiv procedure for adgang til disse oplysninger til brug for forskning, statistik eller planlægning.
I dag er det sådan, at patienter beskyttes af komitéloven.
Formålet med lovforslaget er at beskytte patienterne mod unødig skade, hvis de indgår i lægemiddelforsøg.
Hvis et studie anses for at være et lægemiddelforsøg, skal forsøget anmeldes til Lægemiddelstyrelsen og de videnskabsetiske komiteer, hvorefter man ser på, om det er etisk forsvarligt, og det giver også god mening, at andre forsøg, hvor der sker intervention, har mulighed for at blive vurderet.
Vi skal sikre en god opbevaring af data og en sikker tilgang, når det skal bruges til enten statistik eller forskning, og vi skal kunne garantere folk, at deres data ikke misbruges, samt sikre deres anonymitet, når deres oplysninger trækkes ud.
Et andet ben i lovforslaget er, at man vil flytte kompetencen til at videregive patientoplysninger fra Styrelsen for Patientsikkerhed til regionsrådene, som forudsættes at placere kompetencen i sekretariaterne for de regionale videnskabsetiske komiteer – for at reducere antallet af forskellige instanser, som forskere henvender sig til.
Men det er vi da ikke helt trygge ved, for først og fremmest kan man ikke se, at det reducerer antallet af instanser, når man går fra en til fem.
Og hvordan tænker ministeren det ind i en sundhedsreform?
Selv Danske Regioner mener ikke, det er hensigtsmæssigt at flytte kompetencen, så det vil vores sundhedsordfører gerne spørge en del ind til.
I henhold til samtykkedelen står vi, hvor vi hele tiden har stået: at vi mener, at der skal samtykke til at få indsigt i rent private forhold og andre fortrolige oplysninger fra patientjournaler.
Det er § 46, stk. 2. Sidste element er en mulighed for, at ledelsen på behandlingsstedet kan give en tilladelse til autoriserede sundhedspersoner, der er ansat i sundhedsvæsenet, hvis det er godkendt af de forskellige instanser.
Og her er det vigtigt, at det kun er til det konkrete forskningsprojekt og ikke til andre oplysninger.
Så med et par spørgsmål til ministeren kan vi leve op til den tryghed og tillid, som man skriver om her, men vi ser frem til den videre behandling.