Trine Pertou Mach (EL), 2025-12-05:
Tak for det.
Klyngeammunition er, og det er et citat, et meget væmmeligt våben, som kan skade, mange år efter at de er blevet smidt.
Derfor er det vigtigt, at vi får elimineret dem, og derfor har vi været meget aktivt engageret i de internationale bestræbelser på at få fjernet de klyngevåben, som volder disse uacceptable skadevirkninger.
Selv om jeg er helt enig, er det ikke oprindeligt mine kloge ord.
De stammer fra daværende udenrigsminister, den konservative Per Stig Møller, da Folketinget i 2009 førstebehandlede beslutningsforslaget om Danmarks godkendelse af Oslokonventionen om klyngeammunitionen.
Også beslutningsforslaget om tilslutning til Ottawakonventionen om forbud mod antipersonelminer, blev støttet af et enigt Folketing, da det var til behandling her i salen i foråret 1998.
Nu står vi så i 2025 og kan konstatere, at der ikke længere er enighed i Danmark om, at civilbefolkningen i krig og konfliktramte områder skal beskyttes mest muligt, også gennem forbud mod våbentyper, der vurderes at have uacceptable humanitære virkninger, fordi de står ihjel i flæng og længe efter en konflikt er afsluttet.
Det synes jeg faktisk er dybt beskæmmende og ganske skræmmende.
Jeg synes, det er beskæmmende, at vigtige principper om at trække klare grænser for omfanget af civil lidelse og for, hvad der er tilladt i krig, for forslagsstillernes vedkommende åbenbart kun gælder, så længe der ikke får alvor er brug for de regler.
Og det er der i dag med Putins blodige invasionskrig, hvor russiske tropper strør om sig med både antipersonelminer og klyngeammunition i Ukraine.
I EL ønsker vi at fastholde vigtige folkeretlige humanitære og menneskeretlige principper, både i fredstid og i krigstid.
Putins brug af grusomme våben, som i generationer frem vil dræbe og lemlæste små og store ukrainere, når de sætter foden ned på deres eget lands jord, skal ikke forlede os, der støtter det ukrainske folks kamp for frihed til at bruge eller acceptere de samme grusomme våben.
Danmark har en årelang historie for internationalt at kæmpe for beskyttelse af civilbefolkningen under krig og væbnet konflikt, og det vil være et meget problematisk signal at sende ud i verden, hvis netop Danmark melder sig ud og begynder at anskaffe og donere våben, som med god grund er internationalt fordømt.
I Enhedslisten har vi stemt for at støttet samtlige forslag om bidrag af humanitær og militær karakter til Ukraines kamp mod den russiske invasion og besættelse.
Men Danmark skal ikke forfalde til at bruge væmmelige våben med uacceptable skadevirkninger, for nu at gentage hr. Per Stig Møllers ord, fordi den autoritært styrede stormagt Rusland gør det stor i stil i Ukraine.
Når man ser på de civilsamfundsorganisationer, som beskæftiger sig med konsekvenserne af minebrug, nemlig Folketingets Nødhjælp, Røde Kors, Red Barnet og Dansk Flygtningehjælp, har de i anledning af det her beslutningsforslag sendt en fælles appel til Folketingets partier om at holde fast i de to konventioner.
Blandt de overbevisende argumenter fra de store operationer er, at over 80 pct. af alle mineofre er civile, og at børn udgør 43 pct. af ofrene for miner og andre eksplosive efterladenskaber.
Landmine Monitor har netop udsendt en rapport, som siger, at tallet for landmineofre i 2024 er over 6.000, og det er et tal, der er stigende.
I Afghanistan var 75 pct. af de civile ofre børn, og jeg synes, man skylder at have et svar til de familier og de pårørende om, hvorfor man synes, at det her våben er acceptabelt og noget, vi fra dansk side ikke længere skal være en del af en konvention der forbyder brugen af.
Der er mere brug for de to konventioner, end der har været nogen sinde før.
Det er faktisk nu, at vi skal insistere på at sætte grænser for, hvor grusomt og umenneskeligt en krig må føres.
Netop fortidens rædsler var grunden til, at verden har besluttet flere redskaber, inklusive de to konventioner, til at regulere krig og væbnet konflikt.
For uden civiliserende regler og institutioner er det barbariet og de store bøller som Putins Rusland, der bestemmer, og det er de små, der betaler prisen.
Der er brug for mere, ikke mindre regulering, også af krig.