Marie Krarup (DF), 2021-11-23:
Så må jeg bare sige, at hvis man i Socialdemokratiet er helt sikker på, at der under alle omstændigheder vil blive ydet den service, der er behov for via en velfærdslov, hvorfor så lave en minimumsnormeringslov?
Det tyder jo på, at der ligesom ikke er den tryghed på børneområdet.
Det fører mig så til at sige: Jamen så må vi også have minimumsnormeringer på de andre områder, så der ikke er ét område, som aldrig kan udsultes, hvilket så gør det mere oplagt at udsulte andre områder.
Hvorfor den her lov om minimumsnormeringer, når der er en velfærdslov, som sikrer det, for så er den her lov jo unødvendig?
Det er faktisk det, ordføreren siger.
Vi synes, at hvis man laver en binding over for kommunerne på ét velfærdsområde, er det oplagt, at man vil finde besparelser på andre områder, for det her bliver lige pludselig låst.
Derfor er man nødt til også i højere grad at låse via minimumsnormeringer på de andre områder.
Hvis man vil have det på ét område, skal det være på alle områder, og det ser vi ikke er udmøntet i den velfærdslov.
Tak for ordet.
I Dansk Folkeparti ønsker vi, at der på alle områder i de kommunale velfærdsordninger er en ordentlig kvalitet, og det er faktisk ikke givet, at minimumsnormeringer vil forbedre en børneinstitution væsentligt.
Der er mange andre parametre end lige antallet af ansatte, der har indflydelse på kvaliteten, f.eks. ledelse, holdninger blandt de ansatte, pædagogik osv.
Minimumsnormeringer er ikke et quickfix.
Når man vil forbedre kvaliteten i en institution, er det simpelt hen for lidt kun at se på normeringer.
Nogle gange kan det måske endda have en skadelig virkning, fordi man faktisk kan risikere, at minimumsnormeringer bliver til standardnormeringer, så de kommuner, der ligger over, vil sænke deres normeringer.
Men det mest problematiske er, at man risikerer at udsulte de øvrige velfærdsområder i kommunerne.
For hvis det i fremtiden bliver sådan, at det bliver forbudt for en kommune at spare på børneområdet, så kan den blive stærkt fristet til at spare på ældreområdet og det specialiserede socialområde.
Og hvis der er mangel på arbejdskraft, vil man fylde op på børneområdet, men acceptere for få ansatte i ældreplejen og på det specialiserede socialområde – et problem, som vi allerede ser, for der er allerede i dag store problemer på både ældre- og specialområdet.
Derfor vil vi nødig sige ja til den her ordning med minimumsnormeringer, uden at vi kan få en garanti for, at denne ordning ikke vil udsulte de øvrige områder.
Så i stedet for kun at lave minimumsnormeringer på børneområdet kunne man lave minimumsnormeringer både på børneområdet, på ældreområdet og på det specialiserede socialområde, så man lavede en samlet minimumsnormeringspakke for alle områderne, sådan at der ikke bliver nogle områder, som kommunerne gerne må spare på, og nogle områder, som de ikke må spare på.
Så det vil vi gerne stille et ændringsforslag til lovforslaget om.
Samtidig er Dansk Folkeparti et parti, som ønsker at støtte og styrke familien og gøre det nemmere at passe sine egne børn, også hjemme.
Vi ønsker, at kommunerne fortsat vil tilbyde støtte til hjemmepasning.
Og det vil vi gerne være sikre på ikke bliver ramt af det her forslag, så vi har også behov for at stille en række spørgsmål og få afklaret en masse ting på det her område.
Når det drejer sig om de private institutioner og de private dagplejere, synes vi, det ser problematisk ud, at de bliver ramt i en grad, hvor de måske får svært ved at køre videre.
Derfor støtter vi også Venstres idé om at tage en særskilt debat om de private institutioner og de private dagplejere og om det, som Venstre har foreslået, med eventuelt at dele loven op.
Så vi har ikke lyst til bare at hælde lovforslaget her ned ad brættet, men vi vil gerne have belyst en række områder, og vi vil gerne have underbygget, at den her lov ikke kommer til at skade de øvrige kommunale velfærdsområder, før vi vil kunne sige ja.
Tak for ordet.