Carsten Bach (LA), 2026-01-08:
Først til konklusionen: Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Liberal Alliance støtter nedsættelsen af en granskningskommission til undersøgelse af Elbitsagen.
Hvorfor så det?
Det gør vi, fordi det er min konklusion, at Folketinget, os som folkevalgte og offentligheden i en mere bred forstand ikke kommer sandheden nærmere, før de centrale personer i den her sag kan afhøres under vidneansvar i en kommissionsundersøgelse.
Regeringens ministre har heller ikke ønsket at bidrage yderligere til sagens oplysning end det, som Forsvarsministeriets advokatundersøgelse i forvejen har frembragt.
Statsministeren har ligefrem nægtet at stille op til det af udvalget ønskede samråd.
Forsvarsministeren har et utal af gange på direkte og helt konkrete spørgsmål blot henvist til advokatundersøgelsens redegørelser, og at SVM-regeringen helt parallelt med tidligere regeringspraksis ikke ønsker at give nogen form for indsigt i regeringens interne forhold.
Finansministeren henholder sig udelukkende til, at Finansministeriet har haft en vejledende funktion i forbindelse med udarbejdelsen af det fejlagtige aktstykke, hvorfor ministeren intet selv har haft med sagen at gøre.
Forsvarsministeriet har så helt rigtigt, som advokatundersøgelsen også anbefalede, efterfølgende gennemført en række medarbejderinterviews.
Og, som vi også har hørt tidligere fra Venstres ordfører, kan medarbejdernes udtalelser i forbindelse med de her interviews af personalejuridiske hensyn selvfølgelig ikke offentliggøres.
Men at spørgerammen og de konkret stillede spørgsmål uden svarene heller ikke kan offentliggøres, er mig bestemt noget af en gåde.
Heldigvis – heldigvis – er der stadig et spinkelt håb for, at offentligheden kan få lidt mere indsigt i spørgsmålene til de tilbageværende af relevante medarbejdere i ministeriet, end tilfældet er på nuværende tidspunkt.
Der er nemlig fra ministeriets side givet afslag på en aktindsigt, som efterfølgende er påklaget til Folketingets Ombudsmand.
Som aktiv deltager i hele den her parlamentariske proces under Granskningsudvalget må jeg så nu altså sætte min lid til Folketingets Ombudsmand for at få et minimalt lys kastet på dette sagskompleks.
Et helt særligt sprængende punkt i dette meget, meget komplekse sagsforløb er sammenhængen mellem de juridiske forlig mellem Forsvarsministeriets Materiel- og Indkøbsstyrelse og Elbit og de efterfølgende aftaleindgåelser, der blev foretaget, om indkøb af artilleri og raketkastersystemer fra netop producenten Elbit.
Hvorfor er det så et særligt sprængende punkt?
Det af det, fordi i et tidligt udkast til forligsaftale mellem Elbit sendt til FMI, Forsvarsministeriets Materiel- og Indkøbsstyrelse, foreslog Elbit helt lige ud af posen, at FMI som en del af et forlig skulle prioritere Elbit og forpligte sig til i videst muligt omfang med henvisning til artikel 346 i EU-traktaten at foretage direkte tildelinger til Elbit ved fremtidige indkøb af våben og våbensystemer, som Elbit nu måtte kunne fremstille.
Denne hede drøm, vil jeg kalde den, hos Elbit bliver godt nok afvist af FMI's jurister og vicechef, men går jo alligevel i opfyldelse med den politiske aftale om indkøb af artilleri og raketkastersystem fra Elbit.
Advokatundersøgelsen blev spurgt om at konkludere på, om usaglige hensyn har spillet ind i forbindelse med markedsundersøgelsen, der blev gennemført, og som fra FMI's side stærkt prioriterede Elbit.
Undersøgelsens formodning er dog, at der er en sammenhæng mellem forliget og købsaftalen.