runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Laura Lindahl (LA), 2019-02-26:
Tak for det.
Som flere af de tidligere ordførere har været inde på, handler det her i forhold til magtanvendelsesdelen om at finde balancen mellem på den ene side den enkeltes frihedsrettigheder og på den anden side kommunens beføjelser og kommunens pligt til at drage omsorg.
Det er jo sådan, at de gældende regler faktisk i dag besværliggør det for kommunerne at kunne drage den nødvendige omsorg for borgerne, og at man faktisk i nogle tilfælde hidtil har været nødt til at begå lovbrud for at kunne varetage deres behov, og det går selvfølgelig ikke.
Det er en urimelig situation at stille medarbejderne derude i.
Så det har været nogle lange forhandlinger, fordi det er et svært område og et komplekst område, men med en god politisk aftale har man fundet den balance, og vi i Liberal Alliance støtter op om den aftale.
Med den anden del af lovforslaget, som handler lige præcis om de unges behov for også at være sammen med andre unge, giver vi nu kommunerne bedre mulighed for at målrette botilbud til disse unge, og det er også rigtig positivt.
Så Liberal Alliance støtter naturligvis op om lovforslaget, som udmønter de to politiske aftaler, vi har været med til at indgå.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Tak for det.
Når mennesker ikke er i stand til at tage vare på sig selv, bliver velfærdssamfundet en vigtig partner i deres liv.
For SF er det vigtigt, at velfærdssamfundet magter at understøtte den enkelte borger på den enkelte borgers egne præmisser og i det omfang, det overhovedet kan lade sig gøre.
Det er bare lettere sagt end gjort.
For hvordan vurderer vi den enkelte borgers ønsker til et godt liv på egne præmisser, når borgeren ikke er i stand til at udtrykke egne behov i et sprog, som vi alle sammen forstår?
Først og fremmest skal vi have tid nok til at lære at kommunikere på borgerens præmisser.
For i den udstrækning, det overhovedet er muligt, skal vi søge at tilgodese den enkelte borgers egne ønsker, så længe det vel at mærke hverken skader andre eller skader borgeren selv.
Det har også været SF's udgangspunkt i de forhandlinger, som danner grundlag for lovforslaget her, som handler om servicelovens bestemmelser om magtanvendelse og bestemmelser i forhold til boliger, som er et produkt af de forhandlinger, som vi har haft igennem længere tid.
Jeg forstår godt, når organisationer er bekymrede for regler, som handler om magtanvendelse.
Derfor har det også været vigtigt for SF at få gjort det stik- og hugfast, at magtanvendelse aldrig kan erstatte de rette normeringer og de rette faglige kompetencer.
Det har gjort indtryk på mig, når Jeanettes svært udviklingshæmmede bror på Sølund faktisk fik indskrænket sin bevægelsesfrihed, fordi man ikke måtte låse en havelåge.
Det fik som konsekvens, at han ikke selv kunne gå ud i haven og lege med biler, fordi han altså kom til at fortsætte ud på vejen til de store biler.
Det har også gjort indtryk på mig, at Thomas' søster har alvorlige helbredsmæssige udfordringer, fordi hun pr. automatik bare siger nej, når nogle gerne vil hjælpe hende med at komme til tandlægen eller komme til en læge.
Det kan vi gøre meget bedre.
I hverdagen giver uklare regler også en masse dilemmaer for personalet, som på den ene side er forpligtet af et fagligt ansvar og på den anden side af uklare regler om magtanvendelse.
Lovforslaget søger at imødekomme netop de udfordringer.
Er det så godt nok?
Vi skal bevæge os.
Vi skal nemlig bevæge os, i takt med at vi i dialog med hinanden får større og større tillid til, at vi alle sammen bare rigtig gerne vil de her borgeres bedste.
Det er vi nemlig forpligtet til.
SF støtter lovforslaget, og på vegne af De Radikale skal jeg sige, at det gør de også.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-02-26:
Lovforslaget her vedrører nogle af samfundets allermest sårbare borgere og omsorgen for dem.
Som flere ordførere har været inde på, er formålet med den ene del af lovforslaget at give kommunerne de bedste rammer for at varetage omsorgspligten over for voksne med betydelig og varigt nedsat psykisk funktionsevne, herunder demens.
Den anden del af lovforslaget er at give mulighed for kommunal dækning af skader forvoldt af lejere i almene plejeboliger samt en målretning af botilbud til unge, så unge med funktionsnedsættelse kan få mulighed for at leve i et ungdomsmiljø.
Konservative kan støtte lovforslaget.
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Tak for det, formand.
Målgruppen for det her lovforslag er jo nogle af samfundets allermest sårbare borgere, og derfor er det særdeles vigtigt med både klare og gennemtænkte regler for varetagelsen af disse borgeres omsorg.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at det var en bred kreds i Folketinget, som i august indgik to aftaler om en forbedring af servicelovens magtanvendelsesregler samt forbedringer på boligområdet.
Med lovforslagets del om magtanvendelse sikrer vi at skabe bedre og klarere regler, som skal sikre, at kommunerne får bedre rammer for at varetage omsorgen for de sårbare borgere i den her målgruppe.
Og med lovforslagets del om boliger ønsker vi at give kommuner og regioner mulighed for at målrette botilbud til unge, så unge med funktionsnedsættelse kan få mulighed for at leve i et ungdomsmiljø.
Vi ønsker endvidere at tilvejebringe hjemmel til kommunal dækning af skader forvoldt af lejere i almene boliger.
Jeg er meget tilfreds med den balance, vi har fundet i lovforslaget, og jeg tror, at lovforslaget kan gøre en rigtig positiv forskel.
Jeg står naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som udvalget måtte ønske at få belyst under udvalgsbehandlingen.
I forhold til magtanvendelse kan jeg oplyse, at jeg fra politisk side er blevet opfordret til at fremsætte et lovforslag, som gør det muligt i helt særlige tilfælde at låse alle døre til et beboerværelse for at forhindre, at en borger med handicap forårsager væsentlig personskade på sig selv eller andre.
Opfordringen kommer altså på baggrund af den ulykkelige sag om 22-årige Jonas Høj Jensen, som er så voldsomt udadreagerende, at han er til fare for sine omgivelser.
Derfor vil jeg jo nu tage en drøftelse med ordførerne iblandt de partier, som står bag magtanvendelsesaftalen på handicapområdet, for simpelt hen at få en drøftelse af, om det her er en vej, vi i fællesskab ønsker at gå.
Mit afsæt for de drøftelser vil naturligvis være et stærkt fokus på, at en adgang til at låse alle døre kun må bruges helt undtagelsesvis og i form af en dispensation og inden for nogle meget klare retssikkerhedsmæssige rammer.
Men altså, først og fremmest skal der være en drøftelse med ordførerne.
Jamen jeg er ikke enig i den præmis, der bliver stillet op i spørgsmålet, for jeg er ikke enig i, at kommunerne pr. definition skulle træffe afgørelser for at spare penge.
En række af de enkeltsager, som jeg har kigget ind i, viser jo lige præcis, at det faktisk ender med at blive langt dyrere for kommunen ikke at træffe den korrekte afgørelse og iværksætte de korrekte indsatser fra starten.
Så hvis det er, at man endelig skal sige, at kommunerne spekulerer i noget, burde de jo sådan set spekulere i, hvordan det vil være på langt sigt.
Det er jo også derfor, at vi i fællesskab – bredt i Folketinget – har besluttet os for at lave en SØM-model, hvor man altså kan beregne, hvad effekterne af en given indsats vil være.
Men det ligger jo noget væk fra det, en kompensationsordning vil kunne, og en kompensationsordning vil jo i hvert fald til syvende og sidst ikke give den indsats, som en borger gerne ville have haft.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at ministeren ikke vil være med til at styrke borgernes retssikkerhed.
Jeg ved, at ministeren også har kendskab til det her, for vi har tidligere haft samråd om det, altså kendskab til, at man ikke får den hjælp, man har behov for.
Vi har bl.a. netop haft foretræde af borgere med als, som har brug for flere timer, men ikke kan få de timer.
Så det handler også om, at man ikke får den rigtige visitation i forhold til det timeantal, man skal have.
Men når ministeren nu ikke vil være med til det her fremragende forslag og ministeren heller ikke vil give sanktioner til de kommuner, der ikke overholder loven, hvordan skal borgerne så forholde sig, når de har fået medhold af instanserne i, at der er sket en fejl i deres sagsbehandling igennem en periode på 1 år?
Er det så bare ærgerligt?
Skal de ikke have et plaster på såret i form af en kompensation for, at de er blevet fejlbehandlet og faktisk ikke har fået den ydelse, som de var berettiget til i henhold til lovgivningen?
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Det skal selvfølgelig være sådan, at man, hvis man har behov for en indsats, skal have den indsats.
Derfor er det, der ligger mig meget på sinde, lige præcis, at vi kommer derhen, at kommunerne forbedrer sagsbehandlingskvaliteten.
Det er jo også derfor, at vi i fællesskab har lavet de her danmarkskort, hvor man kan se, hvor mange afgørelser der bliver påklaget til Ankestyrelsen, som bliver sendt tilbage til fornyet behandling i kommunerne.
Og så har vi ovenikøbet pålagt kommunerne, at de en gang årligt skal drøfte de her omgørelsesprocenter.
Det er jo lige præcis for at få den lokale debat om, hvorvidt det serviceniveau, man har i den enkelte kommune, er det, man som kommunalpolitiker vil stå på mål for.
Så jeg synes faktisk, at vi har taget et rigtig, rigtig godt træk hen imod at få hævet kvaliteten i sagsbehandlingen.
Når vi ikke kan støtte det beslutningsforslag, der ligger her, er det, fordi det bliver meget tungt.
Og så løser det jo heller ikke det grundlæggende problem, nemlig at vi gerne vil have kommunerne til at træffe de rigtige afgørelser første gang.
Det går en kompensationsordning ikke ind og bidrager til.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Jeg synes som sagt, det er rigtig ærgerligt, at ministeren ikke vil være med til det her.
Ministeren siger, at hvis man har behov for en indsats, skal man have den indsats.
Så må jeg jo spørge ministeren: Hvis nu borgeren ikke får den indsats, er det så bare ærgerligt, at borgeren ikke har fået den hjælp i 1 år, eller hvor lang tid det nu er, den her klagesag har kørt?
Det, vi gang på gang hører, er jo, at det ikke har nogen konsekvenser, hvis kommunen ikke har overholdt lovgivningen og man ikke har fået den ydelse, som man i første omgang var berettiget til.
Det andet er jeg da helt med på.
Vi har i Dansk Folkeparti kæmpet for at få kigget på det her område – også i forbindelse med taskforcen.
Men det ene udelukker jo ikke det andet.
Der skal selvfølgelig ske en forbedring af sagsbehandlingen, men der skal også være en kompensation, når man ikke har fået den ydelse, man var berettiget til.
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Jamen en kompensationsordning giver jo ikke borgeren den indsats, som borgeren havde brug for.
Og når vi taler om socialområdet, er det jo vigtigt, at kommunerne i første omgang træffer en afgørelse, der er korrekt og er rigtig.
Det er også derfor, at jeg har et meget, meget stærkt fokus på, at de her danmarkskort eller tørresnore, som det også bliver kaldt, kommer til at få en betydning.
Vi har i fællesskab taget en lang række politiske initiativer, og samtidig har vi den her tørresnor eller det her danmarkskort, som skal sikre, at man ude lokalt politisk får den diskussion om, om det er okay, at man har så store omgørelsesprocenter på eksempelvis børnehandicapområdet, hvor vi jo kan se, at det gennemsnitligt i hvert fald er 50 pct., der bliver sendt tilbage til fornyet behandling i kommunerne.
Jakob Sølvhøj (EL), 2019-02-26:
Jeg kan jo godt forstå, at ministeren siger, at det vigtigste må være, at kommunerne træffer den rigtige beslutning første gang.
Til gengæld kan jeg ikke forstå, at ministeren siger, at det her forslag ikke skulle bidrage til, at man træffer den rigtige beslutning første gang.
Altså, når der føres en grænsesøgende sagsbehandling i kommunerne i dag, er det jo helt indlysende for at spare penge, og når man med det her begrænser kommunernes mulighed for at spare penge, tror ministeren så ikke, at det vil være et incitament til, at man i højere grad træffer den rigtige beslutning første gang?
Laura Lindahl (LA), 2019-02-26:
Tak for det.
Også tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte beslutningsforslaget.
Vi drøftede det jo for 3 år siden, hvor jeg også her fra talerstolen tilkendegav, at jeg også bliver frustreret og får krænket min retsfølelse, når kommuner fratager borgere ydelser, som de har krav på.
Så går der 10 måneder med en sagsbehandlingstid, og så får borgeren medhold fra Ankestyrelsen, men der er så gået 10 måneder, hvor man ikke har fået rengøringshjælp, hjemmepleje, hjemmetræning, eller hvad det kan være.
Det er ikke i orden på nogen måde.
Derfor er jeg jo glad for de ting, som ministeren og nogle af ordførerne har været inde på at vi har gjort for at styrke sagsbehandlingen.
Der er afsat masser af penge til at styrke sagsbehandlingen.
Der er afsat penge til at nedbringe sagsbehandlingstiderne, og det er godt.
Danmarkskortet er også godt.
Så er jeg også glad for retssikkerhedsrådet, som jo skal hjælpe på den her situation.
Der er rigtig, rigtig mange gode initiativer, som ligesom kredser om, at vi skal styrke retssikkerheden for borgerne.
Så synes jeg jo, det er dejligt at høre Enhedslisten her fra talerstolen tale om økonomiske incitamenter, og hvordan de virker, og sige, at man tror på, at hvis kommunerne straffes, så vil de ændre adfærd, og at man generelt har tiltro til økonomiske incitamenter.
Det er også noget, vi tror på i Liberal Alliance.
Vi har hele tiden sagt, at vi synes, at man skulle være bedre til at straffe de kommuner, som bryder loven, og at vi rigtig gerne vil give kommunerne bøder, fordi money talks og vi tror på, at det kan gøre en forskel.
Så grundlæggende har jeg stor sympati for det her beslutningsforslag, det ved forslagsstillerne også godt, og jeg ser frem til andenbehandlingen.
Torsten Gejl (ALT), 2019-02-26:
Den her lille lovpakke består af tre lovforslag, der bygger på politiske aftaler, som Alternativet alle sammen er med i.
Baggrunden for det første lovforslag er, at der i 2017 som led i regeringens nationale demenshandlingsplan 2025 blev gennemført et serviceeftersyn af servicelovens magtanvendelsesregler.
Formålet med lovgivningen er at give kommunerne rammer for at varetage omsorgspligten over for voksne mennesker med betydelig og varigt nedsat psykisk funktionsevne, herunder mennesker med demens på bo- eller dagtilbud.
Der foreslås en lang række ændringer, der omhandler husorden, magtanvendelsesformål, fysisk guidning, afværgehjælp, fastholdelse, tryghedsskabende vækstteknologi, låsning og sikring af yderdøre, vinduer, hygiejnesituationer m.m.
Det foreslås, at der tilføjes til formålsbestemmelsen i serviceloven, at anvendelse af magt og andre indgreb i selvbestemmelsesretten alene må ske for at sikre den pågældende borgers omsorg, værdighed og tryghed eller tilgodese hensynet til fællesskabet på bo- eller dagtilbuddet.
Dette er for bl.a. at tydeliggøre, at magtanvendelse ikke må erstatte socialpædagogiske indsatser eller personaleressourcer.
Lovgivningen er et resultat af lange drøftelser i Socialministeriet – drøftelser, som for næsten alle partier er sluttet med en aftale, vi kan bakke op om.
I Alternativet har vi været meget fokuseret på borgernes private frihedsrettigheder under hele lovarbejdet.
Det har nogle gange krævet et detaljeret fokus, f.eks. at sikre, at en dement beboer ikke har et kamera med i sin seng.
For uanset hvor betydelig og varig en borgers funktionsnedsættelse er, har borgeren nemlig samme krav på samme mål af værdighed som alle os andre.
Når vi ser på høringssvarene, er der et par stykker, som jeg godt mener vi kunne se nærmere på i udvalgsbehandlingen, nemlig at Rådet for Socialt Udsatte ikke kan tilslutte sig forslaget, af hensyn til at det at afværge ødelæggelse af indbo eller andre værdier ikke vil stå mål med indgrebets karakter.
Her kan det måske være klogt at efterprøve, om målet helliger midlet.
Socialpædagogerne bakker op om alle revisionerne med undtagelse af bestemmelsen om hygiejnesituationer, fordi de ikke kan bakke op om, at der skelnes mellem personer med medfødte eller erhvervede funktionsnedsættelser.
De anbefaler, at der gælder samme regler for alle.
Her ville det være fint at få ministerens tanker om, hvorvidt man kan gøre det.
Men alt i alt støtter Alternativet den her lovgivning, ligesom vi støtter de andre forslag om at målrette botilbud til unge samt om kommunal dækning af skader forvoldt af lejere i almene boliger.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Ja, det ved ordføreren for forslagsstillerne nemlig godt, for da vi behandlede forslaget sidste gang, stemte Liberal Alliance jo for.
Jeg er udmærket klar over, at nu er det en anden situation for Liberal Alliance, for nu er de en del af regeringen.
Derfor tillader jeg mig at konkludere, at det er Venstre og Konservative, der ikke bakker op om det her forslag – og der må ordføreren jo rette mig, hvis det er forkert – og så er jeg klar over den situation, Liberal Alliance er i.
Jeg har jo også tidligere hørt ordføreren være ude at sige, at der skal gives nogle tvangsbøder til kommunerne, når de ikke overholder lovgivningen.
Derfor kan jeg slet ikke forestille mig, at Liberal Alliance ikke kan synes, at en kompensation til borgerne ved lovbrud er den rigtige vej at gå.
Orla Hav (S), 2019-02-26:
Jeg er nok knap enig i det regnestykke, men det får så være.
Så vil jeg spørge, om Dansk Folkeparti har taget initiativ til at rejse den her problemstilling som støtteparti til regeringen og som følge deraf har kunnet komme igennem med sit ønske?
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Ja, det har vi da gjort ad flere omgange, men det er jo lidt interessant, at hr. Orla Hav beder ordføreren fra Dansk Folkeparti om at svare på, hvad det koster at overholde loven.
Ja, hvad koster det at overholde lovgivningen?
Det er et meget interessant spørgsmål.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Det er mig simpelt hen en gåde, at regeringen ikke kan bakke op om det her.
Altså, i den sidste ende må det da, hvis man tænker på økonomi, være billigere at give forældrene et kontant tilskud, og der er jo ikke nogen forældre – det vil da være de færreste forældre – der vil efterlade deres barn hjemme.
Altså, dem, der har muligheden for det, og hvor barnet kan, vil jo til hver en tid tage barnet med på ferie, så barnet også får ferie sammen med resten af familien.
Så det er mig simpelt hen en gåde, at regeringen ikke kan bakke op om det her.
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Jamen det vil jeg gerne uddybe.
Jeg vil ikke som minister tage ansvar for, at man giver familier de penge i hånden i stedet for en naturalydelse, hvor man fra kommunens side har vurderet, hvad det er for kompetencer, der er nødvendige for at kunne sikre den rette aflastning, og så bare forlader sig på, at den aflastning også bliver den rette.
Jeg kan bare lige se overskrifterne for mig.
Altså, jeg kan se de overskrifter for mig, hvor den her vekslen fra naturalydelse til penge i hånden betyder, at et barn med handicap bliver svigtet, altså fordi der er en aflaster med på ferie, som ikke har de nødvendige og de relevante kompetencer.
Det er jeg bekymret for, og jeg siger bare helt åbent og ærligt, at det er det, der gør, at jeg har rigtig svært ved at se, at det kan lade sig gøre at lave den her vekslen fra naturalydelse til et pengebeløb.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Men så har jeg da et løsningsforslag.
Så kan vi jo i forhold til aflastningskompetencen stille det krav, at hvis man bruger det kontante tilskud til at tilkøbe sig hjælp til aflastning, skal man sikre, at der er de rette kvalifikationer blandt dem, der er med.
Men altså, der er jo ikke nogen familier, der vil tage en aflaster med, som man ikke mener er god for barnet.
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Det kan man jo ikke pålægge familierne.
Altså, familierne vil selvfølgelig det bedste for deres barn – det er der da ingen tvivl om – men det kan jo ikke være familierne, som skal kunne træffe en faglig vurdering af, om en aflaster har de relevante kompetencer; det må være nogle, som har en professionel, faglig forståelse af det her.
Så må jeg bare sige, at jeg bliver meget overrasket over, at der kommer nye forslag på bordet, for vi har jo drøftet det her mange gange.
Vi drøftede det i foråret, hvor vi havde et beslutningsforslag, som lignede det her forslag rigtig meget.
Vi har også drøftet det i efteråret, hvor jeg kom med de samme bekymringer og de samme indvendinger om, at jeg har rigtig svært ved at se, at det kan gøres på en god måde.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Tak for det.
Jeg kan en gang imellem godt blive i tvivl om, hvorvidt vi i virkeligheden taler om de samme situationer.
Men det kunne jo f.eks. bare være noget så simpelt som en middagssøvn, som er nødvendig hver eneste dag, og som giver familien mulighed for at gå ud at bade eller gøre et eller andet i det tidsrum.
Hvis nu ministeren så bort fra de der bekymringer om, hvorvidt man kunne have de faglige kompetencer med sig, om man virkelig kunne finde de faglige kompetencer, som var nødvendige i forhold til aflastning, og forestillede sig, at det godt ville kunne lade sig gøre, ville ministeren så være med til at finde en løsning, sådan at familier også kunne tage deres børn med handicap med på ferie?
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Det er jo også derfor, at vi igennem årene har afsat rigtig mange midler til både at styrke sagsbehandlingen på handicapområdet og til at sikre, at vi får taget hånd om de familier.
Nu bliver middagssøvnen nævnt som et eksempel.
Jeg ser bare, at der er nogle ting, der giver anledning til rigtig store bekymringer, og som får advarselslamperne til at blinke, og jeg kan se overskrifterne for mig, og de bekymringer giver jeg jo så udtryk for her.
Så summa summarum: Der er ingen tvivl om, at vi alle sammen vil det bedste for de familier, som har et barn med handicap, men det skal også være solide og holdbare løsninger, så vi ikke ender med faktisk at stille de familier dårligere, end de egentlig kunne være stillet.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Ja, det er jo interessant.
Hvad koster det at levere den ydelse, man skulle levere?
Jeg kan ikke se, at det skulle koste noget som helst, for man skal fra kommunal side i dag som følge af serviceloven levere en bestemt ydelse, og det er man jo dut-kompenseret for.
Der er jo også aftaler med regeringen og KL hvert år.
Så det regnestykke, som ordføreren efterlyser, giver jo sig selv.
Når man er blevet dut-kompenseret for noget i en aftale, og man ikke overholder den, så har man jo tjent noget på den del.
Så jeg kan ikke se, at det skulle koste noget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Nu taler vi hele tiden om penge, der skal veksles, eller det er i hvert fald sådan, ministeren omtaler det.
Hvad nu, hvis man bare forestiller sig, at det er kommunen, som i forvejen ansætter folk til aflastning, som også ansætter den person, der skal aflaste familien på ferie?
Så har vi i hvert fald løst kompetenceproblemet, man vi har også stadig væk skabt luft i familien, så man kan aflastes, selv om man tager et barn med handicap med på ferie.
Orla Hav (S), 2019-02-26:
Jeg vil såmænd bare spørge efter det regnestykke, som ligger bag Dansk Folkepartis forventning om, hvad det her vil beløbe sig til.
Det ville jo være rart nok at vide, hvad det er for en skive, der vil blive ramt.
Laura Lindahl (LA), 2019-02-26:
Det er rigtigt nok, at vi har kredset lidt om, om kommunerne spekulerer i det eller ej.
Det ved vi ikke, men i hvert fald synes jeg, det er urimeligt, at kommuner kan opnå en besparelse på borgernes bekostning.
Så Liberal Alliance og jeg er på borgernes side, og nogle gange kan man ikke banke til i første omgang, men det kan man måske på den lange bane.