runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Det var en meget fin opremsning i indledningen af hr. Christian Juhls rejse igennem et langt liv som aktiv venstrefløjspolitiker i forskellige hjørner af den danske sangskat – det synes jeg var rigtig fint.
Der kom også lige lidt ud over det politiske, nemlig kærligheden – det var jeg også glad for at høre.
Det, som jeg i særklasse godt kunne tænke mig at få beskrevet med måske nogle konkrete eksempler, er de sange, som jeg tror hr. Christian Juhl nævnte som nationalistiske og svulstige – bare for at gøre konkret, hvad det er, vi taler om, som hr. Christian Juhl ikke bryder sig om.
Så kunne hr. Christian Juhl måske nævne et par eksempler?
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Det er, at kanonen var en liste, og man kunne så købe en bog, hvor listen var uddybet lidt, men det var jo ikke sådan, at vi sendte bøgerne ud til den danske befolkning eller til de unge mennesker, som fru Birgitte Bergman refererer til.
Det er jo forskellen.
Den liste, som kanonudvalget udarbejdede, var jo netop et forsøg – og al respekt for det – på at udpege værker, der bl.a. repræsenterede diversiteten i vores kulturarv, hvor vores forslag handlede om løbende at uddele bøger, sådan at vi kunne have en levende og rig samtale om vores egen tids kunst og kultur.
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Hvad er så lige forskellen på det og en sangskat?
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Så jeg kunne bare godt tænke mig at høre nogle konkrete eksempler fra fru Birgitte Bergman på, hvordan hun har brugt kulturkanonen aktivt de sidste 10 år, for jeg kan forstå, at det især er det her med at overlevere kulturen til nye generationer, der er vigtigt, altså at holde kulturen i live, så at sige.
Kan fru Birgitte Bergman nævne nogle værker, som hun har opsøgt, læst, set eller hørt, fordi hun har set dem i kulturkanonen, som Brian Mikkelsen tog initiativ til?
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Altså, det har jeg jo ikke personligt, for jeg er ikke underviser; jeg er ikke i berøring med det i mit daglige arbejde.
Men jeg har arbejdet med det i forhold til turismeudvikling, og deri ligger jo altså nogle ting, som er vigtige, når man er ude at kommunikere, hvad det er, folk rejser til vores land efter.
Det er jo bl.a. vores stærke kulturarv, altså vores museer og vores arkitektur.
Det kan være Designmuseum Danmark i København.
Det kan være ude i provinsen, et teater osv.
Så på den måde er der da mange ting, som jeg har brugt i mit daglige arbejde, men som jeg også bruger over for mine egne børn, min egen familie, og det synes jeg da er vigtigt.
Der er noget, f.eks. Statens Museum for Kunst, der har en større stjerne end andre, og noget, der er vigtigere at holde hånden under end noget andet.
Det anerkender jeg fuldt ud.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Og jeg elsker, at hr. Uffe Elbæk elsker syngepigerne, lige så meget som jeg elsker både syngepigerne og mine egne forslag.
Men det, jeg især kunne tænke mig at reflektere lidt over, for der er godt nok meget, man kunne gribe fat i her, er det her med højskolesangbogsudvalgets uafhængighed.
For hvor ved hr. Uffe Elbæk det fra?
Det er jo et udvalg, som ikke har noget med staten at gøre, det er sandt.
Men det er jo et udvalg, der er nedsat af en forening, der så udgiver en fuldstændig privat sangbog.
I den diskussion, vi havde om Kunstakademiet, er det jo et fuldstændig statsligt institut.
Jeg kunne aldrig finde på at blande mig i, hvad private penge måtte gå til.
Det kunne f.eks. være hr. Uffe Elbæks tidligere arrangement i Aarhus med Kaospiloterne.
Det var et privat institut.
Det hernede er Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Folkehøjskolernes Forening er en privat forening.
Der kan man da ikke sige, at Højskolesangbogens udvalg er uafhængigt.
Det er da tordnende afhængigt af foreningen, så jeg forstår simpelt hen ikke hr. Uffe Elbæks paralleller.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-03-16:
For sådan at blive i konteksten vil jeg sige, at jeg er højskoledreng, og jeg har sunget i Højskolesangbogen, siden jeg kunne gå, så jeg har den fuldstændig inde under huden.
Jeg elsker det at synge; jeg elsker at synge gode sange.
Lige så meget elsker jeg det, som jeg ikke kan holde det her forslag ud.
Jeg synes, det er et rædselsfuldt forslag.
Det synes jeg, fordi det er totalitært, og det er identitetspolitisk, og det er grænsende til det manipulerende.
Det er afsættet.
Så ved jeg godt, at der er en række ordførere, der siger, at selve idéen er god.
Men den her idé er født af en udskamning, en mobning, en marginalisering af bestemte grupper i det her samfund.
Jeg synes, der er en enormt interessant bro imellem den diskussion, vi havde, om de forslag, vi diskuterede tidligere, og så det her, hvor Dansk Folkeparti med hr. Morten Messerschmidt i spidsen ved den tidligere debat stod op for åndsfrihed, mangfoldighed, tolerance, lige indtil vi kom til at diskutere, hvilke holdninger man skulle have for at kunne få lov til at sidde i bestyrelsen på Kunstakademiet, hvis man var studerende og medarbejder.
Det her er identitetspolitik for fuld hammer – for fuld hammer.
Så kan hr. Morten Messerschmidt grine og smile endnu en gang op til loftet, men når man går ned og læser bemærkningerne, står der jo, at grunden til, at man ønsker en sangkanon, er, at der er en sang, som hedder »Ramadan i København«, som man ikke kan lide.
Det er derfor, man ønsker en sangkanon.
Det er, fordi der er en sang, man ikke kan lide.
Og det mest utrolige er så, at hele logikken falder fra hinanden, fordi man siger, at man har en idé om, at der skal nedsættes et uafhængigt kanonudvalg.
Vil hr. Morten Messerschmidt ikke anerkende, at den redaktion, der sidder, bag Højskolesangbogen er uafhængig?
Der er et uafhængigt udvalg, der har valgt nogle sange.
Dem kan man så desværre ikke lide.
Så ønsker man at nedsætte et uafhængigt kanonudvalg.
Hvad vil der så ske, hvis det udvalg vælger nogle sange, som hr. Morten Messerschmidt ikke kan lide?
Når jeg har hørt debatten og også hørt dem, der bakker op om det her, har jeg det sådan, at vi endnu en gang er hoppet direkte på Dansk Folkepartis identitetspolitiske krog, der handler om, at vi skal gå ind og være værdipoliti, holdningspoliti for, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Så Frie Grønne støtter det overhovedet ikke.
Så kan jeg give en bonusoplysning, og det er, at hr. Morten Messerschmidt og jeg faktisk har nogle sange, vi godt kan lide sammen, og som vi synger oppe på Bakkens Hvile, og vi har en fest, og jeg elsker det rum.
Det var det.
Christian Juhl (EL), 2021-03-16:
Nu prøvede jeg med det der med den 1. maj og arbejdersange.
Det var jo ikke arbejdersange, vi sang i min skoletid.
Det er først blevet lidt mere moderne og lidt mere frit med de nyere lærere, og nu ved jeg ikke, om ordføreren hører til dem.
Der var også dengang, hvor Marie kom til læreren og læreren ville have at vide: Hvad er din mor og far?
Så sagde hun: Jeg har kun en mor, og min mor er kun rengøringsassistent.
Der begynder forandringen jo reelt, for at citere en af de arbejderdigtere, jeg bedst kan lide.
Sproget betyder jo meget.
Lærerens indstilling betyder meget.
Jeg erkender, at undervisning også er noget med at have styr på tingene, men vi skal jo ikke have retningslinjer for, hvad vi vil synge og har lyst til at synge.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Jeg har også sunget arbejdersange, og jeg kan huske, at jeg en gang imellem var med mine venner fra Enhedslisten i Aarhus, når de holdt fester.
De holdt sådan nogle gode fester, fordi de havde billige dåsebajere.
Så holdt vi fester, og så kom jeg og spillede guitar, mens de sang de her sange, og det var vældig, vældig hyggeligt.
Skolen ikke kun et sted, hvor børn skal gøre det, som de har lyst til at gøre.
Skolen er også et sted, hvor der er nogle mennesker, nogle fagpersoner, der har truffet nogle valg om, hvad børnene skal beskæftige sig med, og selvfølgelig kan lærere sagtens træffe valg om det.
Men derfor er det alligevel godt at have et fælles udgangspunkt at snakke ud fra.
Så en kanon blev måske i starten betragtet som et overgreb, men blev med tiden mere betragtet som et brugbart og integreret værktøj, som kunne samle os og være et udgangspunkt for de diskussioner, vi skulle have.
Christian Juhl (EL), 2021-03-16:
Man kan jo lære meget.
Jeg havde ellers så stor tillid til lærerstanden – det tror jeg også jeg har stadig væk – til, at de sagtens kunne klare sig uden den slags rette linjer og rent faktisk arbejdede ud fra, hvordan de nu synes at et år kunne gå, og brugte deres egen lange uddannelse til det.
Men det er da interessant at høre.
Jeg vil gerne fortælle en lille historie om Hans, der kom i skole, og da de så havde morgensang den 1. maj, spurgte han læreren: Kunne vi ikke godt synge en arbejdersang, når nu det er den 1. maj?
Så svarede læreren – og jeg erkender, at det er 20 år siden det her: Nej, her på skolen er vi ikke politiske.
Jeg mener, at en kanon jo let kan blive et politisk redskab, selv om man laver nok så meget armslængde og ting og sager.
Det er det, jeg synes er mærkeligt, altså at det ikke er de sange, som man har lyst til at synge.
Og det er lysten til at synge, der driver værket og driver, hvilke sange der overlever for at sige det ligeud.
Mange borgerlige siger jo: Lad falde, hvad ikke kan stå.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Nej, jeg brugte ikke kulturkanonen ret meget i min undervisning, fordi opbygningen af den var for bred, syntes jeg.
Altså, der er 108 værker, tror jeg, og så er det bygget op under de der ti tematiseringer, og det syntes jeg simpelt hen ikke passede ind i undervisningen.
Man kunne måske bruge den, hvis man skulle på en ekskursion eller en udflugt eller noget andet, men der sætter man sig jo som lærer ind i det faglige stof.
Så jeg må sige, at jeg ikke har brugt kulturkanonen på den måde i min undervisning.
Jeg har brugt de andre ting, hvor vi faktisk havde en god faglig debat omkring det.
Og så er det jo sådan med os lærere, at det siver lidt, og så må vi erkende, at vi lærere jo nok udvælger lidt i forhold til alt det, der kommer derfra, og sier det fra – det er nok en sund tilgang, når alt kommer til alt.
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Det var nogle gode eksempler, og det er jo så også eksempler på, hvordan man har brugt kanoner, som rent faktisk også er målrettet til undervisning i skolen.
Men jeg tænkte nu mest på kulturkanonen og den her kanon, som jo ikke bliver lavet sådan målrettet til uddannelsessystemet, men bliver lavet som sådan en folkelig ting.
Og der kunne jeg bare godt tænke mig at spørge, om hr. Lars Boje Mathiesen har erfaring med i sin tid som lærer at have brugt kulturkanonen aktivt som redskab i sin undervisning.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Så vil jeg lige præcisere det, for jeg sagde, at det var litteraturkanonen og historiekanonen – jeg nævnte faktisk ikke kulturkanonen.
Så i min danskundervisning har jeg selvfølgelig brugt litteraturkanonen – det skulle jeg jo.
Så der har jeg selvfølgelig haft H.C. Andersen, Herman Bang og alle de andre, som jeg skulle igennem, alt efter hvilket klassetrin jeg har undervist.
Når vi tager historiekanonen, var problemet lidt, at til at starte med, da den kom ud, var der ligesom en forestilling om, at det skulle laves i kronologisk rækkefølge, og det vil sige, at 1.-3. klasse havde om den ældste tid, Ertebøllekulturen og alt mulig andet.
Så havde man på mellemtrinnet om vikingetiden, og så var det kun i udskolingen, man arbejdede med den sidste periode.
På den måde blev det meget begrænset, hvad det var, du kunne tage dine elever op til eksamen i, for så var det jo kun i det sidste stof.
Så på den måde gav det større metodefrihed.
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Jeg kan huske, at jeg nærmest så frem til at se de der kanonlister, for jeg syntes, at der måske var noget, jeg godt kunne indhente der.
Hr. Lars Boje Mathiesen siger, at det var et godt redskab, og jeg er enig i, at en kanon ikke behøver at være et overgreb, men jeg kan godt være lidt usikker på, om det er så fantastisk et redskab.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre nogle konkrete eksempler på, hvordan hr. Lars Boje Mathiesen har brugt kulturkanonen.
Og nu nævner hr. Lars Boje Mathiesen jo, at han som dansklærer har brugt den.
Kan hr. Lars Boje Mathiesen give nogle eksempler på nogle værker, som han har anvendt i sin undervisning inspireret af kulturkanonen?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Og jeg kan berolige ordføreren med, at ude i den danske folkeskole har vi både sunget sange fra »Absolute Music« og fra Højskolesangbogen, og vi har også sunget fra salmebogen.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Jeg synes, det, hr. Lars Boje Mathiesen siger, lyder meget fornuftigt, og jeg er sikker på, at vi i udvalget kan finde hinanden i den beretning, som hr. Kim Valentin har foreslået.
Det, jeg bare vil sige ved at tage ordet her, er, at jeg kan berolige hr. Lars Boje Mathiesen om, at jeg føler mig helt overbevist om, at hvis Højskoleudvalget fortsætter den udvikling, som de er inde i nu, så skal vi ikke meget længere hen end et par enkelte revisioner, før både »Absolute Music« 1, 2 og 3 vil være optaget i Højskolesangbogen.
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Prøv at høre her: Det er mange år siden, den blev udviklet, og jeg er overbevist om, at den er blevet brugt rigtig meget.
Det har jo også noget at gøre med, om der er fokus på det, og jeg synes, at der hele tiden skal være fokus på det.
Det er jo noget, vi konservative dyrker hele tiden.
Vi italesætter det hele tiden.
Der er noget, der er vigtigere end noget andet.
Der er noget, der skal bruges oftere end noget andet.
Der er noget, der skal besøges mere end noget andet.
Og jeg er overbevist om, at man derude i det ganske land, når det kommer til skoleklasser osv., bruger det rigtig meget.
Om man er bevidst om kanonen i dag, handler jo også om, at ting – undskyld, jeg siger det – lever i sin tid, og hvis ikke man dyrker det, og hvis ikke denne regering dyrker det, vil det måske fade ud.
Men det har jo skabt en debat, og det var det, der var vigtigt dengang.
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Men jeg synes jo så bare, at fru Birgitte Bergman også indrømmer, at kulturkanonen ikke er blevet et praktisk redskab.
Der findes jo masser af inspiration for undervisere, der gerne vil undervise i både musik, litteratur osv. osv.
Der er masser af lærebogsmateriale, der hjælper dem på vej i forhold til at finde nogle gode værker, som repræsenterer dansk kulturarv.
Domænenavnet blev ikke betalt længere, og der var ikke rigtig nogen, der gik ind på hjemmesiden.
Så tror jeg nok, at vi faktisk forbarmede os over det konservative projekt og fandt en ekstra bevilling.
Men jeg mangler altså også i dag konkrete eksempler fra fru Birgitte Bergman på, at kulturkanonen rent faktisk er et redskab, der bliver brugt.
Det er ikke mit indtryk.
Astrid Carøe (SF), 2021-03-16:
Tak for det.
Og tak for en rigtig fin tale og for at anerkende det her problem.
Jeg kan jo godt fornemme, at det er meget vigtigt for Venstre, at vi ikke lægger byrder på virksomhederne, og det kan jeg godt forstå – det er også vigtigt, at vi ikke gør det, især i denne tid med coronaen.
Men det her med at offentliggøre måltal, som virksomhederne opstiller, vil jo ikke lægge byrder på virksomhederne.
De skal opstille dem allerede i dag, og det eneste, erhvervslivet skal gøre, er at offentliggøre dem på deres hjemmeside.
Kunne Venstre ikke være med til det?
Victoria Velasquez (EL), 2021-03-16:
Tak for det.
Jeg vil gøre det kort.
Jeg vil bare høre ministeren, om han tænker, at der kunne blive foretaget en evaluering af den her ordning.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Men klokken er mange, og jeg beklager, at vi måske ikke fangede den helt så hurtigt.
Nu skal jeg undlade selv at prøve med en joke nu.
Det ville jo være uendelig pinligt, hvis den så ikke bliver god.
Så falder den fuldstændig sammen.
Nej, jeg kan ikke lade være.
Der er en folketingspolitiker, der bliver taget for at køre for stærkt.
Så ryger han i retten, og han står straks med sine gode taleevner og står og siger: Ja, det kan godt være, hr. dommer, at jeg har kørt lidt for stærkt, men jeg er altså politiker.
Tak, minister.
Ja, den var sød, ikke?
Til lovforslaget: Det er et meget, meget teknisk lovforslag.
Der er gode elementer i det.
Vi har ikke været så tæt med inde som nogle af de andre partier.
Vi har et par bekymringer omkring nogle af de ting, som erhvervslivet har taget op, så vi kommer til at stille et par spørgsmål i udvalgsarbejdet.
Men vi forventer også, at vi kan komme til at stemme for forslaget, når vi kommer til enden af det.
Victoria Velasquez (EL), 2021-03-16:
Jo, jeg er faktisk meget enig i, at hvis der kommer god handel på gode betingelser, så vil det kunne føre rigtig meget godt med sig
Jeg synes også, at ordførerens bemærkning om, hvordan Kina opfører sig på det her område, er meget relevant.
Det er ikke noget, der gør problemet mindre, og jeg synes, det er en vigtig nuancering at påpege det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-03-16:
Ja, for vi kommer jo vidt omkring, og jeg er som udenrigsordfører kun glad for en udenrigspolitisk debat her klokken lidt i 1.
Hvis man går ind og kigger på, hvordan og hvorledes situationen er i de forskellige lande i Afrika, så er der to store grunde til, at de ikke har større økonomisk fremgang.
Den ene er, at især Kina er gået ind og har købt undergrund op og har fået sat store investeringer i gang, men gør det med kinesisk arbejdskraft, og at de derudover via bestikkelse, korruption og andre ting generelt har sørget for ikke at betale skat i det pågældende lande.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at de pågældende lande jo ikke er åbne.
Altså, der er ingen samhandel mellem de forskellige afrikanske lande.
Så er Enhedslisten ikke enig i, at hvis der faktisk kom reel frihandel på gode betingelser, så ville det faktisk også være en fremgang i forhold til de afrikanske lande?
Victoria Velasquez (EL), 2021-03-16:
Tak for det.
Vi finder det opmuntrende, at EU har taget affære, og at der nationalpolitisk følges op, ligesom flere af vores nabolande har gjort det.
Markedet skal ikke tillade udenlandske staters aggressive investeringsfremstød og andre økonomiske aktiviteter ud i sensitiv teknologi, samfundsvigtige virksomheder og kritisk infrastruktur.
I lovforslaget er det i høj grad vinklet på en sådan måde, at det handler om national sikkerhed og offentlig orden.
Det er meget brede kategorier, men ikke desto mindre vigtige.
For os handler det her i lige så høj grad om forsyningssikkerhed, om fødevaresikkerhed og om demokratisk kontrol med kritiske økonomiske sektorer og forsyningskæder.
Det frie marked skal selvfølgelig ikke trumfe flertallets sikkerhed og tryghed.
Den indsigt må gerne sprede sig som ringe i vandet.
Derfor følger vi også meget interesseret med i det arbejde, der indgår i definitionen af kritisk infrastruktur og samfundsvigtige økonomiske sektorer.
Den definition er nemlig ikke kun relevant i den her sammenhæng, men også når det handler om de seneste mange års uheldige tendens til at sælge ud af fællesskabets værdier.
Sluttelig er jeg nødt til, ikke mindst for historiens skyld, at bemærke, at EU's og regeringens og den tidligere regerings lovarbejde på det her område røber en vigtig indsigt, som mange udviklingslande kunne have belært os om i det forudgående halve århundrede.
I årtier har den vestlige verden nemlig haft nøjagtig den samme aggressive investeringsstrategi over for udviklingslandene, som vi i dag selv finder os nødsaget til at beskytte os imod, og det er en påfaldende udvikling.
Nogle ville måske sige, at historien smiler til os.
I årtier har man opstillet som betingelse for bistand og udviklingslån, at fattige og nyligt afkoloniserede udviklingslande skulle åbne deres økonomier for udenlandske investeringer i deres kritiske infrastruktur og naturressourcer, og de rigeste industrialiserede økonomier har stort set alle udviklet sig ved hjælp af forskellige protektionistiske regler, der har beskyttet deres industrier mod udenlandske konkurrenter.
Det gælder England, det gælder USA, og det gælder store dele af den vestlige verden.
Men den mulighed har vi ikke tilladt det globale Syd.
I stedet har man sparket stigen væk under fødderne på dem og opdyrket et ensidigt afhængighedsforhold, som Vesten og rige eliter i de pågældende lande har tjent styrtende på, mens flertallet og udviklingen har haltet.
Jeg håber, at den her nye indsigt også påvirker den fremtidige indstilling til fattige landes behov for at beskytte sig mod udenlandsk kapital.
Tak for ordet.
Simon Kollerup (S), 2021-03-16:
Det giver god mening at evaluere ordningen, ikke mindst fordi den er så principiel, som den er, og jeg tænker også, at vi løbende vil tale med organisationer på området om, hvordan hele anvendelsen af ordningen finder sted.
Men den egentlige evaluering tænker vi at påbegynde i 2023.
Så har vi haft erfaring med ordningen herhjemme i Danmark, og så har vi også andre landes erfaringer at kunne læne os op ad i den sammenhæng.
Så der skal helt sikkert laves en evaluering, når man laver så stor en ordning som den her.
Hans Kristian Skibby (DF), 2021-03-16:
Det burde være sådan her i Folketinget, at de lovforslag, som har størst vigtighed, burde komme først på dagsordenen til behandling.
Det betyder, at det her lovforslag skulle have været sat på og lovbehandlet sådan omkring kl. 15 her i går eftermiddag.
Nu gør vi det så her natten til onsdag i stedet for.
Men det skal ikke ændre på, at vi selvfølgelig fra Dansk Folkepartis side vil meddele, at vi naturligvis også kan bakke op om det lovforslag, som regeringen har fremsat.
Det er jo et lovforslag, som bygger på en række møder, sådan som det også tidligere blev præciseret, da man trods alt også har været interesseret i at inddrage et bredt udsnit af folketingets partier i forbindelse med implementeringen af den her del, som jo nærmest bygger på en forordning om koordinering af de nationale investeringsscreeninger, som trådte i kraft i oktober sidste år i EU.
Som også Socialdemokraternes ordfører sagde, er det jo et lovforslag, som konkret sikrer implementeringen af en dansk screeningsordning, og det muliggør også, at man kan undersøge udenlandske investeringer og økonomiske aftaler, samt giver muligheden for at kunne gribe ind, fastsætte nærmere vilkår eller helt forbyde en indgået aftale og kræve den afviklet.
Det er selvfølgelig vidtgående ting, men det er jo ting, der vil bringes i anvendelse, hvis det viser sig at være nødvendigt.
Og vi må jo godt nok håbe, at det ikke bliver ret tit, at det bliver nødvendigt at lave så drastisk en indgriben, som det er.
Hvis man kigger i selve lovforslaget, er det jo drastiske bemyndigelser, der ligger i det, med hensyn til at kunne gå ind og korrekse i forhold til private virksomheder, handel over landegrænser osv.
En lovpligtig tilladelsesordning er nødvendig, vurderer Dansk Folkeparti.
Der er primært, som man også har præciseret det i bemærkningerne til lovforslaget, tale om særlig følsomme sektorer vedrørende forsvar, dual use, it-sikkerhed, kritisk infrastruktur og så også den kritiske teknologi, som for den sags skyld jo også har noget med dual use at gøre.
Vi har også noteret os i Dansk Folkeparti, at der står i lovforslaget eller i hvert fald i ministerens skriftlige fremsættelsestale, at det foreslås at ske ved regler fastsat ved bekendtgørelse, og at man også vil inddrage virksomheder, erhvervslivets organisationer osv.
Men der står ikke i ministerens fremsættelsestale, at man vil inddrage Folketingets partier.
Det vidste vi så godt at man trods alt ville, i og med at vi jo har haft forhandlinger om det med ministeren, men vi har også fået et notat her i dag eller rettere i går, den 16. marts, hvor det også bliver præciseret fra erhvervsministerens side, at ministeren finder det naturligt, at de partier, der støtter op om lovforslaget, også bliver inddraget i udmøntningen.
Det vil også være et forventeligt krav, for at Dansk Folkeparti skulle støtte lovforslaget.
Men ministeren har også præciseret, at det er den arbejdsform, der vil blive praktiseret.
Så Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.