Lotte Rod (RV), 2022-01-11:
Jamen i Radikale Venstre er vi jo faktisk villige til at rydde op i utrolig mange regler, og som sagt vil jeg gerne have ryddet op i de fælles mål som noget af det næste, for jeg oplever, at det, at undervisningen er styret af så mange mål, bliver en hæmsko for at kunne have den pædagogiske refleksion og at have en undervisning, som er bygget på virkelyst og på fantasi i skolen.
Så vi er faktisk villige til at gå ret langt.
Hvis jeg skal udfordre en lille smule tilbage, så var der faktisk noget, jeg var lidt uenig i i hr. Alex Ahrendtsens ordførertale.
For jeg synes, at vi skal passe meget på, når vi snakker frihed, hvem friheden så er til.
Altså, er den til skolerne, eller er den til kommunerne?
Og vi er jo ikke nået så meget længere, hvis det bare er kommunen, der laver en strategi.
Jeg kan se, at hr. Alex Vanopslagh nikker, mens jeg siger det, og i hvert fald lægger vi i Radikale Venstre utrolig stor vægt på, at friheden skal ud på skolerne og ikke bare skal være i kommunalbestyrelsen.
Tak for det.
I Radikale Venstre kan vi heller ikke støtte det her beslutningsforslag, men jeg har meget lyst til at starte med at sige: Hvor er jeg simpelt hen bare så glad for, at vi har hr. Stén Knuth i kredsen af ordførere, der bliver ved med at snakke om betydningen af bevægelse og bliver ved med at presse på for, at der skal ske noget mere.
Det synes jeg er en stor fornøjelse og virkelig vigtigt, og det må vi endelig bare blive ved med.
For helt tilbage til Den Blå Betænkning i starten af 1960'erne har skolefolk jo snakket om, at vi har brug for at udvikle arbejdsformerne i skolen; eleverne skal føle, at de er i meningsfulde situationer.
Og det giver jo bare ikke nogen mening, at vi har så stor en opdeling mellem hoved og krop, for vi mennesker har jo ikke bare en krop – vi er en krop.
Vi lærer gennem vores sanser, vi husker jo det, hvor vi bliver påvirket allermest.
Vi taler jo endda om, at oplevelser går under huden på os, og det skal vi have meget mere af i skolen.
Ministeren sagde det her med, at vi jo har skønne, selvstændige lærere i den danske skole, så selv om politikere synes, de vedtager noget, som er vældig klogt, bliver det ikke altid sådan.
Og jeg tror måske, at det lige her er lidt for nemt, hvis man siger, at det er, fordi lærerne ikke vil.
For jeg møder utrolig mange lærere, som rigtig gerne vil skabe en mere varieret undervisning, men det er rammerne, der er problemet.
For jeg tror, at noget af det, der står i vejen for bevægelse, er den meget stramme målstyring og de krav, der var til alt det, man skulle leve op til, og at det blev presset længere og længere ned.
Det gjorde, at man som lærer oplevede, at man havde mere og mere travlt, samtidig med at man har haft for lidt tid til at forberede de gode forløb, og at man derfor nogle steder har følt sig presset til at lave for meget portalundervisning, som jo bliver enormt ensformig og enormt stillesiddende – at man bare løser den samme slags opgaver en efter en.
Så jeg tror, at vi herinde også har et ansvar for at sikre nogle rammer, der gør, at vi løsner skolerne og lærerne fra målstyringen, at vi giver mere plads til den pædagogiske refleksion på skolen, og at vi giver ordentlige rammer for, at man kan forberede de gode forløb, hvor bevægelse er tænkt ind.
Derfor er det meget vigtigt for os i Radikale Venstre, at når vi går til det her, skal vi lave politik på en ny måde.
Og jeg synes allerede, vi er kommet langt.
Jeg lagde godt mærke til, at man i beslutningsforslaget fra Venstre lægger stor vægt på, at det her er noget, der skal udvikles lokalt, selv om det er en national strategi.
Men jeg synes stadig, at sådan en national strategi er noget, der kommer oppefra eller udefra.
Og jeg tror på, at hvis vi for alvor skal rykke noget, er der ikke nogen vej uden om, at det kommer gennem fagene, og det er derfor, jeg er så optaget af, at vi skal have udviklet de fælles mål, så vi får gjort op med målstyringen, men også sådan at vi får udfoldet formålet med de enkelte fag og arbejdsformerne.
Og der er det også vigtigt for mig, at bevægelse så ikke bare bliver én ting, men at vi lykkes med at få varierede undervisningsformer, så vi får fantasi og virkelyst – at der er bevægelse, at der er åben skole, at der er udeskole.