Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-11-08:
Tak for det.
Jeg synes, at den her debat egentlig lader et ret væsentligt spørgsmål tilbage, eller ikke tilbage, men der er noget, vi måske i mindre grad har diskuteret.
Vi laver lidt talgymnastik, og hvor skal pengene tages fra osv., men det, det også handler om, er jo, hvad formålet med uddannelse egentlig er.
Hvorfor mener vi egentlig, at vores borgere skal have kvalitetsuddannelse?
Det er verdensmål nr. 4, nemlig kvalitetsuddannelse til alle.
I mandags var jeg med til sådan en verdensmålskonkurrence i DUF.
Vi var otte folketingspolitikere, der skulle pitche et verdensmål hver, og så skulle vi ligesom konkurrere om, hvem der vandt verdensmålene, nej, ikke verdensmålene, men pitchet.
Og jeg havde nemlig valgt kvalitetsuddannelse.
Jeg vandt ikke.
Det var Jan E. Jørgensen, der vandt, og det var han meget glad for.
Men i den forbindelse gjorde jeg mig selvfølgelig nogle overvejelser over, hvorfor det er så vigtigt med kvalitetsuddannelse.
Selvfølgelig er det vigtigt, at vores børn og unge mennesker lærer at læse og regne og skrive, og de skal have de dybe fagligheder og kundskaberne, men det er jo også vigtigt, at det er igennem uddannelse, at vi skaber den kritiske bevidsthed.
Den kritiske bevidsthed er jo hele fundamentet for, at vores unge borgere kan gå ud og tage livtag med det samfund, som venter dem derude, så de på en eller anden måde kan stille sig op og være kritiske over for alt, hvad der hedder fake news og demagogiske præsidenter og brasilianske præsidenter, som går ud og udtaler sig diskriminerende om kvinder og homoseksuelle og sorte, og i det hele taget være kritisk over for de ting i vores samfund, som får lov til at eksistere, selv om de enten er uretfærdige eller illigitime eller decideret, kan man sige, usande.
Så det er hele fundament for, at vi uddanner nogle borgere, som forstår, ikke bare at stille spørgsmål, men også at tage de nødvendige skridt til at skabe oprør og mobilisering og forandring.
Det et jo det, der er formålet med uddannelse.
I forbindelse med at vi skulle have den her forespørgselsdebat i dag, kiggede jeg tilbage i vores eget partiprogram, som vi lavede, da Alternativet blev stiftet.
Vi kom med supermange andre udspil senere.
Jeg vil gerne læse lidt op af, hvad vi synes formålet med uddannelse egentlig er.
Vi skriver: Det essentielle formål er at skabe de bedste vilkår for meningsfuld og forandringsorienteret læring.
Elever og studerende skal kunne omsætte viden og indsigt, så det skaber værdi for andre.
De skal sættes i stand til at tænke kreativt, skabe forandring og løse konflikter.
Længere nede skriver vi: Med de udfordringer, vi som samfund står over for, har vi brug for al den kreativitet, entreprenante energi, kritiske og empatiske tænkning og handlekraft, som vi individuelt og i fællesskab kan mønstre.
Det er jo bare for at nævne nogle af de ting.
Vi står fuldstændig her.
Det er jo det, uddannelse handler om.
Og så kan man tage det næste skridt og sige, at hvis det er det, det handler om – hvis vi er enige om det, det kan godt være, at vi ikke er enige om det, men hvis vi er – hvad kræver det så?
To ting.
Det kræver frihed til institutionerne.
Den diskussion har vi haft mange gange her i Folketingssalen, både hvad angår de videregående uddannelser og ungdomsuddannelserne og skolen.
Det kræver frihed til, at institutionerne selv kan forvalte deres faglighed og deres praksis.
Og så kræver det investeringer i uddannelserne.
Det sidste er jo det, vi diskuterer i dag, for det, vi har gjort, det, regeringen har gjort hen over de seneste år, er jo ligefrem at trække penge ud af uddannelserne.
Det kan aldrig nogen sinde være det rigtige svar.
Hvis vi overhovedet skal flytte på pengene i forhold til uddannelse, så skal de flyttes den anden vej.
For vi bliver nødt til at investere i det, der er vores fælles fremtid.
Der er ikke noget mere vigtigt i hele verden end det fundament af viden og evne til at skabe forandring, som vi giver vores unge mennesker.
Det koster penge, det koster tid.
Det koster gode lærere, der har tid til relationen med de unge mennesker.
Så kan jeg bare nævne, at i vores regeringsprogram, som vi kom med i august, leger vi med tallene.
Hvis der er nogen, der spørger, skal jeg nok nævne alle de andre steder, hvor vi så har taget dem fra.
Men det kommer nok ikke bag på nogen, at det bl.a. handler om arveafgift, formueafgift, boligbeskatning og så selvfølgelig en masse beskatning af det, vi kan kalde de forurenende tiltag, f.eks. NOx-afgift og CO2-afgift.
Det er bare for at sige, at vi selvfølgelig godt kan flytte penge til det her område, hvis vi vil.
Det handler om, hvad vi prioriterer som det vigtigste i vores samfund.
Så det var det, jeg ville sige.
Tak for ordet.