Peter Kofod (DF), 2018-11-01:
Jeg skal nok love den radikale ordfører, at vi ikke kommer på et senere tidspunkt og foreslår at legalisere maskinpistoler eller rigtige håndvåben.
Jeg synes ikke, at en peberspray kan omtales som et rigtigt håndvåben.
Ja, så bliver deodoranten i hvert fald også lige pludselig til et håndvåben, og så bliver alle mulige andre ting i et privat hjem til et håndvåben.
Men det skal jeg nok garantere at vi ikke kommer til at gøre.
Tak for det.
Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti er meget uenige lige præcis på det her punkt, men det skal jo ikke afholde mig fra at stille et par oplysende spørgsmål for at finde helt ud af, hvad det er, Socialdemokratiet vil her.
Det, jeg er interesseret i i første runde, vedrører, at regeringen lægger op til, at særlige grupper skal have mulighed for at medbringe den her peberspray.
Hvis Socialdemokratiet kunne bestemme det hele, havde man så også – forudsat at vi vedtager det her, det er jo planen – sagt, at den her gruppe skulle fratages pebersprayerne igen på et senere tidspunkt?
Altså, ville man bevare den mulighed, der er, for at særlige grupper – stalkingofre, voldtægtsofre – kan få lov til at bære en peberspray?
Jeg kan jo lige så godt lægge ud med det vigtigste, og det er, at vi i Dansk Folkeparti har tænkt os at støtte lovforslaget.
Vi har flere gange fremsat beslutningsforslag netop om legalisering af peberspray.
Vores forslag synes jeg jo har været mere ambitiøse end det, regeringen lægger op til.
Altså, regeringens løsning er jo, at man siger, og det kan der være argumenter for, at man er lidt forsigtig i første omgang og indhenter erfaringer fra andre lande.
Efter at man har gjort det, siger man, at vi starter med en hjemmeløsning, der altså handler om, at folk kan få lov til at eje en peberspray, have den derhjemme og bruge den, i tilfælde af at nogle måtte forsøge at bryde ind eller hoppe igennem et vindue, eller hvad ved jeg, for at tiltvinge sig adgang.
Så det er vores indtryk, at det er et rigtig godt forsvarsmiddel.
Alternativet til en peberspray – der altså er, er jeg bare nødt til at sige, ret uskadelig, for det er et udtræk af cayennepeber – ville jo være, at man havde en baseballkølle stående eller en køkkenkniv liggende, altså våben, der ville have givet varige skader, kroniske skader, og i værste tilfælde kunne ende med at tage livet af folk.
Der er det vores indtryk, at det her er den fredeligste og bedste løsning for danskerne.
Vi ville nok have været mere ambitiøse.
Danskerne kan godt de her ting selv, men det vil vi jo se.
Vores indgangsvinkel vil være, at vi vedtager det, der ligger her, og at vi så i løbet af et par år får evalueret ordningen og får set på, om det her så kunne gå, om det blev så dramatisk, som nogle forudså, men som jeg ikke troede på, og at vi tager debatten, når vi når til den tid.
Jeg er overbevist om, at når vi når den dag, hvor vi skal evaluere den her ordning, så vil svaret være, at det her har danskerne godt kunnet finde ud af, og at mange formentlig ønsker, at vi godt kunne tage et skridt mere.
Jeg synes, at der er den lille, fine åbning i forslaget, at man jo fra regeringens side lægger op til, at hvis det handler om stalkingofre, får man mulighed for at kunne have den her peberspray med sig.
Der er ting, som vi mener at kunne gøre bedre i udvalgsarbejdet end det.
Altså, kunne man ikke forestille sig, som der står i et af høringssvarene, at de toldere, der står på grænselinjen og jo altså har kollegaer, der bærer ikke bare peberspray, men rigtige håndvåben – der tænker jeg selvfølgelig på politiets pistoler eller den bevæbning og udrustning, der gives til folk i forsvaret og hjemmeværnet – også kunne få lov til at bære en peberspray?
Kunne vi bestemme, ja, så synes vi godt man kunne det.
Kunne man forestille sig, at fængselsbetjente, der har været udsat for et helt urimeligt pres, kunne få lov til, når de kører til og fra arbejde, at have en peberspray med i det offentlige rum.
Ja, det kunne vi også godt se for os.
Så der er nogle ting, hvor vi tænker, at vi inden for rimelighedens grænser af det, der er lagt frem af regeringen, kunne justere nogle ting, der kunne gøre det her endnu bedre.
Jeg synes, at man skal have to tilgange til det her spørgsmål: Der er hele det spørgsmål, der vedrører hr. og fru Jensen, som bare vil have pebersprayen liggende i køkkenskuffen derhjemme, eller hvor de vil have den, og som ikke har tænkt sig at bruge den til andet end selvforsvar.
Så er der alle de personer, der allerede den dag i dag måtte have en peberspray, og her sigter jeg selvfølgelig til folk, der er kriminelle.
Altså, de vil da allerede have købt sådan en i grænsehandelen i Tyskland, eller hvor man nu ellers kan anskaffe sig sådan en.
Så de forkerte mennesker har allerede den her peberspray i dag.
Spørgsmålet er, om vi kan differentiere det på en måde, så vi siger: På den ene side vil vi gerne tage hensyn til hr. og fru Jensen, på den anden side vil vi måske gerne gå skridtet videre og slå endnu hårdere ned på de folk, der ikke skal bære peberspray i det offentlige rum.
Der kunne vi godt se for os, at det her kunne være endnu et element i forhold til at gå hårdere efter bandemedlemmer, så hvis der er et bandemedlem, der måtte gå rundt med sådan en peberspray, kunne vi så gøre noget for at skrue ekstra meget på straffeskruen, hvis man har været straffet i forvejen, for at gøre det mindre attraktivt for nogle af dem, der kunne være derude, som kunne have forkerte hensigter, og som allerede den dag i dag må bære rundt på sådan en peberspray.
Så hvis vi kunne gøre mere for det, vil det være noget af det, vi vil se på i Retsudvalget.
Bundlinjen er, at regeringen tager små skridt, men det anerkender vi, for vi bevæger sig i den rigtige retning, og det har vi tid til at vente på.
Vi støtter forslaget, men vil selvfølgelig også se på, om vi ikke kan gøre det lidt bedre, når vi når dertil.