Martin Lidegaard (RV), 2016-11-10:
Tak for det, formand.
Det er jo fristende at benytte anledningen i dag, hvor klimatopmødet i Marrakech er gået i gang, hvor vi har fået en ratificering af Parisaftalen, hvor vi i enhver henseende har fået gjort krystalklart, at klimaet er på vej i den rigtige retning, men slet ikke hurtigt nok, til at prøve at slå lidt på regeringen, fordi den nu i et års tid har gjort, at dansk klima- og energipolitik er noget fuldstændigt rod.
Ingen aner, hvad der vil ske, hvorfor det vil ske, ingen aner, hvad man kan regne med og ikke kan regne med.
Venstre har ikke sit parlamentariske grundlag på plads, vores udbud sejler, og det er i enhver forstand en fuldstændig håbløs situation.
Det kunne man snakke længe om, og det er også fristende at gøre det og kritisere regeringen.
Men jeg har egentlig lyst til at holde en helt anden tale, nemlig en glædestale over det udbud, vi nu har hevet hjem, det andet på få måneder, der viser, med hvilken acceleration det er lykkedes bl.a. Danmark i fællesskab med en række andre ambitiøse lande at drive teknologiudvikling på vedvarende energi af sted så hurtigt og så markant, at vi ser prisfald på vind, ikke mindst havvind, langt, langt over hvad vi i vores fantasi overhovedet kunne forestille os for bare 6 måneder siden.
37,2 øre lyder vinderbuddet på Kriegers Flak.
Det er 60 pct. under det, vi troede for bare 4 år siden.
Det er konkurrencedygtigt med andre former for energi, og det tegner utrolig lovende, i forhold til hvad priserne på land vil udvikle sig til.
Jeg tør i dag godt komme med den forudsigelse, at når vi skal lave vores næste energiforlig for 2020-2030, så tror jeg, at de såkaldte subsidier til vedvarende energi slet ikke bliver nødvendige.
Faktisk må man sige, at allerede i dag er det jo ikke subsidier, i modsætning til hvad alle går og siger.
Det er, fordi vi har skruet en støtteordning sammen, hvor vi vil have, at møllerne skal være betalt af på 8-12 år, afhængigt af mølletype, i stedet for over hele levetiden, og derfor har man et investeringsdyk i starten.
Må jeg bare nævne to tal.
I øjeblikket sættes der to vindmøller op i timen rundtomkring i verden.
Hver fjerde af de vindmøller udskibes fra Esbjerg Havn.
Det burde vi da være stolte af alle sammen, det burde vi da kæmpe for bliver ved med at være sådan, og at de titusindvis af private arbejdspladser, der er lavet i hele landet, ikke mindst i landdistrikterne, er en fælles sag at holde fast i, i stedet for alt det bøvl og kævl og surhed, vi skal møde fra regeringens side.
Kunne vi ikke få lidt entusiasme igen, lidt glæde over, at vi igen har sat rekord her i landet, og at vi kan se frem til, hvis vi holder ambitionerne højt, at fortsætte den udvikling i mange år frem – også i det næste energiforlig, hvor ambitionen selvfølgelig må være at få priserne endnu længere ned, få lavet det smarte marked, der gør, at vi kan udnytte vores vedvarende energi endnu bedre, endnu mere effektivt, endnu stærkere og derved bevare vores grønne førerposition.
Derfor har jeg tre konkrete spørgsmål til ministeren, hvor jeg håber, han vil løfte sløret.
Spørgsmål 1.
Mange har nævnt behovet for at få mere el ind i varmesektoren.
Nu har vi talt om det i i hvert fald 8 år, også i min tid som energi- og klimaminister.
Kunne vi dog ikke blive enige om at få lettet den elvarmeafgift og få gjort det hurtigt, så vi kan få langt mere grøn el ind i varmesektoren og dermed billigere varme til forbrugerne og grønnere varme og store CO2-besparelser?
Spørgsmål 2.
Et af de områder, der har sejlet fuldstændig i 2 år nu, er energibesparelsesområdet.
Kunne ministeren nu, hvor fjernvarmesektoren åbenbart går og siger, at de ikke vil stå ved aftalen, løfte sløret lidt for, om det er rigtigt, at de ikke vil det, og hvad forestiller regeringen sig egentlig, der skal ske med den energispareindsats?
Vi har det udgangspunkt: Vi er meget fleksible med, hvordan vi når vores besparelsesmål, men vi går da ud fra, at regeringen står ved de mål, der er i energiaftalen.
Til sidst kan jeg ikke lade være med at spørge klima-, forsynings- og energiminsteren, nej, energi-, forsynings- og klimaministeren hedder det vist, det ændrer sig lidt over tid, i forhold til ambitionerne på vedvarende energi.
Nu har vi jo en diskussion om de kystnære møller, men ud over det er der et kæmpe udfald af vindmøllekraft i de kommende år, fordi de gamle vindmøller bliver slidt ned og skal udskiftes.
Har regeringen tænkt sig at erstatte de gamle vindmøller, der skal på pension over de næste 5-10 år, med nye vindmøller?
Det var mine tre spørgsmål til ministeren, idet jeg takker for redegørelsen og håber på en god debat.