Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-11-24:
Tak for det.
I december 2016 kunne mediet metroXpress fortælle om, at vores toldere med jævne mellemrum finder børnesexdukker, der er specifikt designet til at ligne børn helt ned til babyalderen.
Artiklerne bragt i metroXpress havde en detaljeringsgrad i beskrivelsen af de her dukker, som burde give ethvert normalt menneske kvalme.
Jeg skal spare jer for uddybelserne i artiklen af hensyn til, ja, jeres velbefindende.
Jeg mener, at vi skal forbyde de her børnesexdukker, og det er det, vores beslutningsforslag i dag handler om, for det er det, vi ønsker.
De nuværende regler forbyder allerede børnepornografi, men retter sig alene imod film, fotografier og visuelle gengivelser, ikke mod de her dukker.
Helt til en start vil jeg gerne understrege, at folk, der måtte have de her tanker eller forestillinger om at begå seksuelle overgreb mod børn, skal stoppes, og helst inden overgrebene begås.
De bør henvende sig til et behandlingstilbud, som der findes, for at få hjælp, så vi kan undgå overgreb.
Vi ønsker at anspore de her mennesker til at søge hjælp i stedet for at købe dukker.
I debatten er der nok to grundsynspunkter.
Det ene er, at man ved ikke at have et forbud mod de her børnesexdukker ansporer til, at seksuelle afvigere, der måtte have tanker om at begå overgreb mod børn, passivt holder deres afvigelse kørende, frem for at man får fokus på at få dem i behandling, så vi kan bremse det her.
Vi skal tilskynde til medicinsk behandling, vi skal have et forbud, vi skal ikke bare lade stå til.
Den holdning står over for det andet argument i debatten, nemlig at dukkerne kan være med til at afholde nogle, der ellers ville have begået et overgreb, fra at gøre det.
Det tror jeg ikke nødvendigvis på.
Specialisterne i de her spørgsmål er ikke i stand til at give noget helt tydeligt svar.
Hvis man læser den grundige og, synes jeg, dygtigt lavede skrivelse fra Sexologisk Institut, kan argumenterne trække i begge retninger, men under alle omstændigheder synes jeg, at Folketinget skal handle.
Vi foreslår i dag, at vi tager initiativ til et egentligt forbud.
Vi har også tid til, at regeringen kan komme med et forslag, hvor der er mere præcise afgrænsninger, og hvor man kigger på sanktioner, og på, hvordan det kan skrues sammen.
For overgreb mod børn er en af de mest ondskabsfulde forbrydelser, der kan begås.
Det burde straffes langt hårdere, men vi synes jo også, at vi skal bremse de ting, der kan være med til at anspore folk til at begå de her ting.
De mennesker skal i behandling, før overgrebet sker, og hvis de gennemfører et overgreb, skal de selvfølgelig straffes rigtig hårdt.
Jeg håber, at Folketinget vil se velvilligt på vores forslag.
Jeg synes, hvis man sådan skal tale lidt om debatten i dag, at vi sådan set er enige om hovedmålet.
Men jeg er også nødt til at sige, at det er udtryk for moralisme, at man på den ene side står på den her talerstol og i meget, meget skarpe vendinger tager afstand og skubber det væk, mens man ikke er villig til at lovgive.
Det er altså en gratis omgang.
Vi har nu i et år ventet på regeringen på det her område.
Vi har spurgt justitsministeren.
Vi har gjort justitsministeren opmærksom på, at det her er en væsentlig problemstilling, som vi synes Folketinget skal forholde sig til.
Og der er så gået et år med det, og vi er stadig ikke nået til bunds i det.
Vi har stadig væk ikke indhentet det, som et flertal af medlemmerne af Folketingets synes er tilstrækkeligt for at kunne træffe en beslutning på et oplyst grundlag.
Det synes jeg er beklageligt.
Kan det så medføre flere overgreb, hvis det her vedtages?
Det er ikke mit indtryk, at man i Norge har set et mønster med, at den måde, man håndterer det på der, har medført flere overgreb, måske snarere tværtimod.
Den norske model har jo givet mulighed for, at når politi eller toldvæsen støder på de her dukker rundtomkring, har man dels kunnet konfiskere dem, dels har man også haft et navn, man kunne gå efter.
Man kunne få personer i medicinsk behandling for det her, så man kan undgå, at de på et tidspunkt begår et overgreb.
Man kan bremse de her mennesker fra at arbejde med børn, og det er ellers noget, vi traditionelt går rigtig, rigtig højt op i.
Jeg synes, at særlig reaktionen fra regeringen i dag har været skuffende, men vi er jo altså heller ikke afvisende over for det, hvis man er interesseret i at afholde eksperthøringer, for så kan vi gøre det.
Vi synes bare, at et år er meget lang tid at vente på, at regeringen kommer op i omdrejninger, for det stiller os jo lidt i den situation, at næste gang, vi gerne vil noget, så er det måske nemmere bare at fremsætte et beslutningsforslag end nødvendigvis at gå til regeringen og spørge, om det her ikke var noget, man kunne gøre bredt i Folketinget.
Men sådan er det.
Jeg siger tak for ordførernes bemærkninger.