Annette Lind (S), 2020-10-20:
Allerførst tak til formanden for at have taget min vagt i formandsstolen.
Og mange tak til udenrigsministeren for at give os lov til at tale om Arktis.
Jeg giver faktisk hr. Sjúrður Skaale meget ret i, at de her Arktisdebatter binder mange af redegørelsesdebatterne her i Folketinget sammen.
Vi skal have en debat om det nordiske forsvar bagefter, som også handler rigtig meget om Arktis.
Jeg læste Ombudsmandens rapporter om, hvordan man har klaret sig i de nordiske lande, og hvordan man har klaret sig på Færøerne og i Grønland.
Det er sådan, at på Færøerne har man haft stort held med en stram inddæmningsstrategi og stor succes på testkapaciteten.
Det er sådan, at alle er blevet tilbudt test gratis uden henvisning fra en læge, og man har formået at få en hurtig smitteopsporing.
I Grønland er der knap så mange, der er blevet ramt af corona, men alligevel er det sådan, at man er blevet ramt økonomisk.
På Færøerne har man troet, at man kunne få en økonomisk fremgang i 2020, fordi man har været i en god vækst – og det samme er tilfældet i Grønland.
Men det er desværre vendt til en tilbagegang.
Heldigvis ser det ud, som om man igen får en positiv vækst i 2021.
Det er sådan, at coronaen især påvirker turismen, transporterhvervene og fiskeriet.
Det gælder både på Færøerne og i Grønland.
Derfor ser vi også en negativ vækst.
Det er også sådan, at vores arbejde i det nordiske og det arktiske er blevet ramt ret hårdt.
Jeg er meget, meget ærgerlig over, at det første møde, som vi skulle have haft, i Ilulissat om arktisk strategi, blev aflyst i sommer.
Så havde vi i stedet et elektronisk møde.
Det er okay, men det er ikke helt på samme måde, som hvis man kan mødes fysisk.
Møder i Arktisk Råd er også blevet aflyst eller afviklet virtuelt, og det er selvfølgelig en løsning, der kan bruges, men ikke særlig hensigtsmæssigt.
Jeg er også meget enig, når der bliver snakket om en økonomisk fredelig og bæredygtig måde at have Arktis på.
Det er klart, at det er det, som vi arbejder rigtig meget efter.
Der er fortsat stigende interesse for Arktis.
Stormagtsrivalisering er på alles læber.
Det er sådan, at Arktis fylder mere på den storpolitiske dagsorden, især når sikkerhedspolitikken har øget interesse.
Samarbejdet bør baseres på tillid og gensidig respekt.
Når der er stigende interesse for Grønland – som der er rigtig, rigtig mange der har sagt noget om – er det, fordi man har stigende interesse mange steder fra ude i verden.
Uenigheder og konflikter med udspring i andre dele af verden kommer nemlig til udtryk i Arktis.
De arktiske stater øger deres militære tilstedeværelse i regionen, herunder med suverænitetshåndhævelse og overvågningsopgaver og civile opgaver som bl.a. redningsoperationer.
Rusland, som vi har hørt, er især i gang med at udbygge og konsolidere militære kapaciteter i deres arktiske egne.
USA og Storbritannien var i maj 2020 med til at holde en fælles øvelse i Barentshavet, og Kina kalder sig, ja, som hr. Søren Espersen sagde, nu for en nærarktisk stat og begynder at bygge isbrydere.
Så der er meget, meget stor interesse for området omkring Arktis.
USA er jo kongerigets nærmeste allierede og udgør sammen med NATO-medlemskabet fundament for vores sikkerhed.
Det gælder også i Arktis, og det er positivt, at USA har åbnet et konsulat i Nuuk.
Jeg har ligesom rigtig mange af ordførerne her talt med den nye konsul, Sung Choi, og jeg synes, det har været en positiv oplevelse.
Jeg synes, det er fint, at man har fået lavet et konsulat i Nuuk.
Jeg synes også, vi skal se det positive i, at vores ministre både på Færøerne og i Grønland og Danmark har fået en langt, langt mere ligeværdig og tidssvarende tilgang til den måde, man omgås hinanden på.
For første gang i vores regerings historie har man involveret ministrene, som de ikke helt hedder på grønlandsk, men dem, der har ansvar for udenrigsanliggender, og de har f.eks. været med hos Pompeo i USA og med igen ved genbesøget her i sommer, da man havde et møde om Arktis i Danmark med den amerikanske udenrigsminister.
Jeg synes, de er garanter for et bedre og et tættere samarbejde.
Det er det, vi skal have i fremtiden i Arktis.
Det er det, som fører til, at vi kan arbejde mere ligeværdigt, og det vil jeg gerne rose ministeren for.
Det synes jeg da er rigtig, rigtig fint.
Det er den eneste vej frem: Når vi taler sammen om det.