Pia Olsen Dyhr (SF), 2018-10-04:
Der er nogle, der siger, at der ikke er forskel på højre og venstre i dansk politik, at jer til højre i salen og jer til venstre i salen skulle være helt enige og være et stort gråt miskmask.
Jeg vil i hvert fald gerne udfordre den påstand.
Vi hørte i går i statsministerens åbningstale, at det går fantastisk i Danmark.
Jeg vil faktisk gerne rose statsministeren for at tale Danmark op, for vi har et fantastisk land.
Så langt er jeg fuldstændig enig.
Men forskellen på rød og blå blok ligger jo i, hvordan vi forvalter de gode tider.
Statsministeren sagde i sin tale, at velstanden er vokset med 9.000 kr. pr. dansker.
Alligevel har den blå regering valgt at lade op mod 25.000 børn være fattige som følge af kontanthjælpsloftet.
Opsvinget buldrer, virksomhederne tjener gode penge, men alligevel er flere kommuner igen i år tvunget til at spare på vuggestuer, børnehaver og ældrepleje.
Virksomhederne skriger på uddannet arbejdskraft, og alligevel sparer regeringen hvert eneste år penge på uddannelserne i stedet for at investere i de kommende generationer.
Vi står midt i en klimakrise, og alligevel har regeringen gjort elbilerne dyrere og benzinslugerne billigere.
Er der ingen forskel på rød og blå blok?
Regeringen har delt skattelettelser ud, som svarer til et tab for statskassen på 11 mia. kr. frem mod 2019, og i regeringens levetid, i de 1.195 dage, er der uddelt for 9 mio. kr. i skattelettelser om dagen – og det kunne sågar have været meget værre, for det har jo krævet gaffatape og kontaktlim for statsministeren at holde sammen på de blå tropper.
Det er godt, at finansministeren er i god form, for han må have brugt ufattelig mange kræfter på at save de nederste grene af på de nærmeste træer for at holde udenrigsministeren fra trækronerne.
Men forskellen er til at tage at føle på, nemlig 11 mia. kr.
Tænk, hvis de penge var blevet brugt til velfærd; tænk, hvis de var blevet brugt på børn, ældre, syge og nedslidte; tænk, hvis de var blevet brugt på klimaet; tænk engang.
For de 11 mia. kr. kunne vi have fået flere hænder til trøst og leg i vuggestuerne, faste hjemmehjælpere i ældreplejen, så man som pensionist ikke hver eneste dag skal forholde sig til et nyt ansigt, flere dygtige sygeplejersker, tid til fordybelse og faglighed i folkeskolen.
Vi kunne have fjernet kontanthjælpsloftet og givet mange flere børn en fair chance for et godt liv.
Ja, hvis man er i tvivl om, hvad regeringens politik betyder i praksis, kan man spørge nogle af de borgere, der er ramt af kontanthjælpsloftet.
Jeg må ofte hjælpe til økonomisk, for at de bare kan få lidt mere livskvalitet og betale regningerne.
Selv har jeg kun min sygehjælperløn, og jeg skal snart på pension, så min økonomiske hjælp række desværre ikke så langt, som jeg ville ønske.
Min datter mistede 2.500 kr. i boligsikring ved indførelsen af kontanthjælpsloftet.
Det er en helt måneds madbudget.
Nu har vi jo ikke mere fattiggårde, men hvis loftet ikke bliver afskaffet, ender det med, at folk står på gaden.
På aktivistgruppen Næstehjælpernes hjemmeside er der mange flere beretninger om, hvordan kontanthjælpsloftet rammer hårdt, hvordan det rammer børnene, og hvordan det især rammer børnefamilierne.
Så hvis der stadig væk er nogle, der siger, at der ikke er forskel på rød og blå blok, kunne jeg ikke være mere uenig. Der er forskel.
Og jo, jeg har da svært ved at være enig med Enhedslisten om EU, og jo, jeg savner indimellem et mere socialt kompas hos Socialdemokratiet, men vi har grundlæggende et stærkt værdifællesskab og et fælles ønske om et socialt retfærdig Danmark og et grønt Danmark.
Hvorfor bruger vi så tiden på ævl og kævl og – undskyld mig – på stupide statsministerdrømme, som vi alle sammen godt ved alligevel ikke bliver til noget?
Der er ting, der skiller os ad, men der er heldigvis endnu mere, der samler os.
Hvis der var lidt mindre mig, mig, mig og lidt mere sammenhold, tror jeg faktisk, at vi kunne komme rigtig langt.
Så kære hr. Morten Østergaard, lad os sammen sikre, at den næste regering kommer til at prioritere uddannelse, vores alle sammens folkeskole, vores gode erhvervsuddannelser, vores stærke universiteter – lad os samarbejde om netop det, for uddannelse er alt for vigtigt til at overlade til de blå.
Og kære fru Pernille Skipper, lad os sammen sikre, at den næste regering kommer til at beslutte, at ingen børn vokser op i fattigdom, at ingen syge skal slås i årevis med beskæftigelsessystemet, og at langt flere kan trække sig tilbage fra et langt liv på arbejdsmarkedet, inden de er nedslidte.
Det bliver ikke nemt, men jeg tror, at vi kan gøre det sammen.
Kære hr. Uffe Elbæk, vi skal handle på klimakrisen, og vi skal handle nu – punktum.
Lad os sammen sikre, at vi får verdens mest ambitiøse klimamål, at Danmark igen bliver en grøn ledestjerne på en ellers dunkel nattehimmel.
Og kære fru Mette Frederiksen, vi skal have et stærkt socialt retfærdigt og et stærkt grønt alternativ til blå blok.
Det kræver, at vi står sammen.
Her har du som blokkens leder et særligt ansvar.
Så nej, jeg mener ikke, at rød og blå blok er smeltet sammen, at vi lige så godt kan springe alt i luften.
Forskellen er 11 mia. kr. i skattelettelser, 25.000 børn, der er ramt af fattigdom, en markant stigning i antallet af benzin- og dieselbiler på vejene, og det er især de store sultne modeller.
Forskellen på rød og blå blok er forskellen på, om kursen er sat efter en mere socialt retfærdig verden og en mere bæredygtig verden eller en mere ulige verden og mere brutal verden, hvor den stærke bliver stærkere og den svage bliver overladt til sig selv.
Jeg siger ikke, det bliver nemt at finde en fælles politisk platform, ligesom det bestemt heller ikke har været nemt for statsministeren.
Det har jo krævet gaffatape, brudte løfter, træklatring og stoledans.
Det har ikke været kønt at se på.
Jeg er sikker på, at vi kan gøre det bedre.
Vi har et kæmpe potentiale for at gøre det endnu bedre, men det kræver, at vi træffer de rigtige politiske beslutninger.
Det kræver, at vi vender kajakken.
SF er klar.
Ja, det synes jeg bestemt der er.
For det første har vi haft 11 mia. kr., vi kunne have brugt på ældreområdet, og det kunne jeg da godt se Dansk Folkeparti og SF kunne samarbejde om, altså at de ældre får en mere værdig ældrepleje.
Jeg oplever mange ældre, der tænker: Hvorfor skal jeg opleve syv forskellige i løbet af ugen komme og vaske mig om morgenen?
Det bliver uværdigt, fordi man som ældre også har krav på at vide, hvem det er, der kommer ind i ens hjem, så man kan styre sit liv.
Så til skattereformen fra 2012.
Hvad var det, vi gjorde i skattereformen i 2012?
Jo, vi gav bl.a. folkepensionisterne en check på 5.000 kr. mere om året.
Det synes jeg var et positivt resultat.
Vi sørgede for, at de enlige forsørgere, som jo ellers ikke havde så mange penge at rutte med, fik dobbelt op på deres fradrag.
Så vi leverede sådan set ting, der også skabte en social balance.
Så er det korrekt, at dem, der er på overførslerne, ikke stiger på præcis sammen måde som tidligere; de stiger, men ikke på samme niveau.
Det tror jeg også Dansk Folkeparti kender til.