Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-04:
Det siger loven, for alternativet ville være, at en kommune kunne begunstige særlige grupper med en pris, der lå under markedsprisen, og den slags mulighed for korruption ønsker vi ikke i Danmark.
Derfor har vi en lov imod det.
Det skal ikke være sådan, at hvis man i en kommune f.eks. har et Venstrestyre og kommunen har en grund til salg, så sælger kommunen den grund til en anden Venstremand eller en erhvervsmand på egnen, som støtter Venstre, til en pris under markedsprisen.
Det ville jo være korruption.
Derfor har vi en lov imod det.
Det skal heller ikke være sådan, at en socialdemokratisk kommune sælger en kommunal grund billigt til en boligorganisation, som den socialdemokratiske ledelse i kommunen er gode venner med.
Det ville være korruption.
Man skal sælge til markedsprisen.
Derfor har vi den mulighed i lovgivningen, at man kan sælge en grund til en pris, som egentlig er lavere end markedsprisen, men begrundet i, at grunden kun må anvendes i et begrænset omfang.
Så i det begrænsede omfang, som grunden må anvendes, er prisen passende.
Det er den mekanisme, det her lovforslag vil gøre op med, og det vil gøre op med det specifikt for almene boligorganisationer.
For almene boligorganisationer, som har købt en grund under den forudsætning, at den kun må anvendes i et begrænset omfang til et specifikt formål, og derfor har fået den til en lavere pris, end hvis der var mere fri anvendelsesmulighed af grunden, vil det komme til at gælde, at en kommune frit kan vælge at udvide anvendelsesmulighederne af grunden, uden at køberen skal betale noget mere for grunden senere hen.
I princippet kunne man i dag forestille sig, at en almen boligorganisation henvender sig til kommunen og siger, at de gerne vil købe den her grund, men at de desværre kun kan betale det halve af prisen.
Så siger kommunen: Okay, men vi har faktisk også nogle regler, der gør, at grunden kun er halvt så meget værd, så I får den til den halve pris, men I må kun anvende den på de her måder, som gør grunden halvt så meget værd.
Og så beslutter kommunen en måned senere at ophæve anvendelsesbegrænsningerne, så grunden pludselig bliver meget mere værd.
Dermed har boligorganisationen jo fået en kæmpe, kæmpe gave.
Så stiller vi nogle spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, som er gået – tænk, at et regeringsparti bare lader ordføreren gå – om ordføreren for Socialdemokratiet ikke kan se problemerne i, at en socialdemokratisk kommune på den måde kan begunstige vennerne i den almene boligbevægelse med billige grunde, som de får lov til at udnytte i langt højere grad end oprindelig tiltænkt.
Og så står ordføreren for Socialdemokratiet bare her på talerstolen og taler om, at det er konspirationsteorier – som om den lovgivning, som sikrer, at kommunerne ikke må sælge grunde billigt til folk, bare er udtryk for konspirationsteorier.
Det er udtryk for en begrundet frygt for, at kommuner kan finde på at begunstige venner af det regerende styre.
Derfor har vi en lov imod det – en lov, som nu vil blive udhulet af den lov, der kommer fra regeringen.
Det er ikke en konspirationsteori, der er grund til, at vi har den lov.
Der er en begrundet frygt for, at kommuner med bestemte styrer vil begunstige bestemte interessegrupper og bestemte personer, som er på god fod med det styre.
Det er det, der kommer til at ske her.
Det formål, der siges højt, nemlig at det giver mulighed for at fortætte byen, går vi helt ind for.
Vi går helt ind for tætte byer.
Byens attraktionsværdi er dens mange mennesker.
Men vi kan ikke løse det problem, ved at vi giver mulighed for korruptionslignende tilstande i socialdemokratisk ledede kommuner, der så kan begunstige deres venner i de almene boligorganisationer.
Det vil vi ikke være med til, aldrig nogen sinde, og derfor stemmer vi imod dette lovforslag.