Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2017-06-01:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til alle ordførerne for jeres bemærkninger.
Jeg vil gerne takke alle dem, som støtter forslaget enten helt eller delvis, og jeg vil gerne sige tak til Socialdemokratiet, til regeringspartierne, som grundlæggende anerkender, at der er et behov, men som mener, at beslutningsforslaget er for ambitiøst.
Tak for jeres bemærkninger, tak for jeres indsats – trods alt.
For Inuit Ataqatigiit er justitsområdet en mærkesag, og de seneste par år er der sket en række forbedringer på området.
Der har været afsat 20 mio. kr. ekstra til bunkebekæmpelse i kredsretterne, der har været afsat penge til at styrke kommunefogedernes løn og sikre, at deres udstyr bliver bedre.
Endelig har vi for nylig også set, at der er blevet udpeget en landsforsvarer.
At der så skulle gå et par år, før det skete, er måske meget sigende på det her område.
Rådet for Grønlands Retsvæsen er oprettet med et ønske om løbende at opjustere rammerne og sikre, at forholdene på området er i orden, og her har både Grønland og Danmark repræsentanter.
I virkelighedens Grønland i dag er kriminalitetstallene dog meget alarmerende.
Vi ser, at der i Grønland i dag er 10 gange flere anmeldelser af sædelighedsforbrydelser, vi ser, at der er 3½ gang flere voldsanmeldelser, vi ser, at der er 34 gange flere anmeldelser af voldtægt og 10 gange flere mord og mordforsøg end i Danmark, og samtidig ved vi også, at der sidder ca. 4 gange så mange i anstalterne, som der gør i de danske fængsler.
Tallene taler et meget tydeligt sprog.
Kriminaliteten er for høj i Grønland, og det er uacceptabelt, hvis vi, som sidder med ansvaret her i Folketinget, sidder dette overhørig.
Justitsområdet er et dansk ansvarsområde, og det er altså her i Folketinget, at rammerne for området udformes og lovene udarbejdes.
Forud for udarbejdelsen af det her justitsudspil har jeg også snakket med en lang række kompetente fagfolk inden for de forskellige områder inden for justitsområdet, og alle italesætter de et kæmpe stort behov.
Grundlæggende kan man sige, at vi har et retssystem, et justitssystem, som ikke skal ændres radikalt, men jeg synes også, det er rigtig vigtigt, at vi lytter, når der er vigtige institutioner i både det grønlandske og det danske samfund, som råber vagt i gevær.
Grønlands Råd for Menneskerettigheder udgav sammen med Institut for Menneskerettigheder deres statusrapport for 2016, hvor de peger på en række områder, som vi i forhold til justitsområdet i Grønland har et ansvar for her i Folketinget.
Advokatrådet udkom også i 2016 med en række anbefalinger i forhold til at sikre retssikkerheden i Grønland.
Lad det være helt klart fra vores side, fra Inuit Ataqatigiits side ønsker vi et stærkt, et moderne og et trygt retssamfund.
Vi har taget initiativ til at drøfte justitsområdet i Inatsisartut.
Inatsisartut, Grønlands parlament, udtrykte bred opbakning til styrkelse af justitsområdet på tværs af alle partier, og naalakkersuisut er i gang med at udarbejde en strategi på området.
Det er ikke kun her i Folketinget, vi ser, at Inuit Ataqatigiit er optaget af at give justitsområdet en øget opmærksomhed.
Samarbejdet og dialogen med Grønland mellem Grønland og Danmark er helt afgørende i forhold til at styrke området.
Politiet og socialvæsenet er et meget klassisk eksempel på, hvordan tingene skal spille sammen.
Justitsområdet består i dag både af politiet, kriminalforsorgen og retsvæsenet, og det er nogle ting, som skal spille sammen.
Politiet passer på os alle sammen, og set fra Inuit Ataqatigiits synspunkt gør politiet en rigtig god indsats.
Da jeg arbejdede som børnetalsmand, eller da jeg var direktør for socialområdet i Kommuneqarfik Sermersooq, så jeg, hvor svært det nogle gange er for politiet.
Personligt har jeg rigtig stor respekt for det arbejde, som politiet udfører i Grønland.
Det er ikke altid nemt, og der er rigtig store udfordringer.
Kigger vi på de fysiske rammer, som politiet har til rådighed, så er de nogle steder ikke tidssvarende.
Vi ved, at kommunefogederne nogle steder er en rigtig stor mangel, og det er vigtigt, at vi sikrer, at politiet er til stede alle steder.
Når politiet ikke er til stede, er det retsfølelsen i Grønland, som lider under det, og man kan sige, at pilen jo så peger på Folketinget, i forhold til at sikre at de ting så er på plads.
Vi har talt om kommunefogeder igennem rigtig, rigtig mange år efterhånden, og jeg synes, det er på tide, at vi får styr på, at politiet er til stede alle steder.
Inden for politiet ser vi også, at der er en lighed i opgaver, men en ulighed i løn mellem grønlandske og danske politifolk.
Det mener jeg personligt er en skamplet.
Jeg mener, det er uacceptabelt.
Nogle gange sidder man i den samme politibil og ved, at man udfører den samme opgave, men får en forskellig løn.
Det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Inden for politiet har de jo også politikuttere til rådighed, fordi det er vigtigt at kunne komme rundt mellem de forskellige byer og bygder.
Politikutterne er politiets forlængede arm rundt omkring i Grønland, og det er her vigtigt at sikre nogle ordentlige lønvilkår, nogle ordentlige ansættelsesvilkår, sådan at man fortsat kan tiltrække og fastholde personalet.
Kigger vi på retsområdet, er der behov for et kompetenceløft.
De tre områder, som der er inden for kredsretterne, nemlig kredsdommer, anklager og forsvarer har ikke nødvendigvis de kompetencer, som de har behov for.
Kigger vi på kriminalforsorgen, kan man se, at hvis vi styrker de ting, der fungerer godt i dag, bl.a. samfundstjeneste, og hvis vi bruger den mulighed, der er, i lovgivningen for straksdomme, så vil det være med til at sikre et mere effektivt retssystem.
Etableringen af konfliktråd, brug af fodlænker vil være med til at imødekomme det behov, som der er i dag i et grønlandsk retssamfund.
Der er behov for et mere effektivt retssamfund, hvor vi også har større fokus på at styrke ofrene.
Ude i de forskellige anstalter er vi dybt afhængige af at have nogle dygtige anstaltsbetjente.
Vi skal sikre, at de bliver uddannet bedre, så de bedre kan løfte den opgave, som de står med i dag.
Rigtig mange af de indsatte er opvokset under svære sociale vilkår, og mere end 40 pct. af de indsatte har været anbragt som barn.
Det synes jeg er et tal, der siger, at vi er nødt til at gøre noget, også i forhold til at sikre den sociale indsats i anstalterne.
Er det et dansk ansvar, er det et grønlandsk ansvar?
Det vil jeg meget gerne opfordre regeringen til at få sikret inden længe.
Vi ved også, at tilbageholdte i bygderne lænkes til en radiator i kommunefogedernes private hjem – det blev også nævnt tidligere af en anden ordfører – og det er ikke værdigt.
Det kræver politisk mod, og det kræver en politisk prioritering her i Folketinget.
Justitsområdet bør sikres en standard svarende til den danske – det er blevet nævnt flere gange i dag – og det står også i bemærkningerne til selvstyreloven, og det står også i regeringsgrundlaget.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder fast i det, der fungerer, og at vi tænker nyt dér, hvor det ikke fungerer.
Der er behov for, at man moderniserer justitsvæsenet; der er behov for, at man tilpasser det til det moderne grønlandske samfund.
Det er blevet nævnt flere gange, at sprog og kompetencer er rigtig store udfordringer, men jeg synes også, at det er vigtigt at sige, at vi i Grønland har rigtig mange dygtige folk.
Vi vil gerne være med til fra Inuit Ataqatigiits side at fastholde et højt ambitionsniveau på området, for vi ved der er et behov.
Derfor vil vi også meget gerne følge op på den her sag i Grønlandsudvalget for at se, hvor langt vi kan nå der.
Vi vil tage det med til finanslovsforhandlingerne, men hvis der ikke er opbakning der, vil vi gerne se på mulighederne for eventuelt at komme med et nyt beslutningsforslag, som et flertal kan bakke op om.