runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Aslan Rasmussen (S), 2018-05-15:
Det er et forslag, der indeholder fire initiativer, der vil øge forbrugernes rettigheder og stille skrappere krav til producenterne.
Vi har længe talt for bedre forbrugerbeskyttelse og hilser derfor diskussionen velkommen.
Der er behov for et klart fokus, som kan sætte fart på den grønne omstilling, og som gør, at verden producerer mere bæredygtigt og miljørigtigt; noget, som også er et punkt i Socialdemokratiets nye grønne udspil.
Socialdemokratiet støtter intentionerne i beslutningsforslaget, men kan ikke stemme for det, som det er fremsat.
Folketinget er på nuværende tidspunkt ved at diskutere hele spektret af cirkulær økonomi og deleøkonomi som en del af en større aftale.
Vi mener derfor, at indholdet i dette beslutningsforslag bør tages op i forlængelse af denne aftale.
Forslagsstillerne ønsker bl.a. et forbud mod planlagt forældelse af produkter, et forbud mod undersøgelsesgebyrer og at forlænge reklamationsretten og kræve, at producenterne skal oplyse produkternes estimerede levetid.
Socialdemokratiet har tidligere haft et ønske om at forlænge reklamationsretten, ligesom vi også mener, at det er godt at gøre krav på, at producenterne skal oplyse om produktets forventede levetid.
Men vi stemmer ikke for det her forslag.
Det er et vigtigt emne, som kræver en samlet og gennemarbejdet stillingtagen, også til de juridiske problemstillinger, som forslaget rejser.
Vi deler som sagt til fulde forslagsstillernes intention og vil gerne indgå i en videre diskussion og arbejde for forbedrede forbrugerrettigheder.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-05-15:
Der er elementer i forslaget, som ordføreren nærmest sagde måske hverken vil gøre fra eller til.
Men jeg kan oplyse, at Dansk Erhverv i hvert fald er optaget af det her forslag, og de synes, det er en dårlig idé af hensyn til deres medlemmer.
Det er jo helt legitimt, at man synes, det pålægger ens medlemmer nogle byrder.
Jeg synes, at vores opgave herinde er at finde den rette balance imellem virksomhederne og forbrugerne, men egentlig også naturen.
Vi lever i en brug og smid væk-kultur, og vores klode kan jo simpelt hen ikke holde til det.
Er der noget sted, hvor vi godt kan kræve lidt mere, så vi ikke smider så mange tons elektronikaffald og hårde hvidevarer ud, som måske nemt kunne repareres?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-15:
Jeg har meget svært ved at se, hvad en producent skulle få ud af – hvad jeg ligesom hører på det – bevidst at lave produkter, der er dårlige, andet end dårlig reklame, og at folk til sidst ikke vil købe produkterne.
Det tror jeg ikke man kunne få ret meget ud af.
Derfor synes jeg, vi skal finde den rigtige balance.
Jeg tror, de fleste har en interesse i, at der bliver talt godt om deres produkter, og at det er noget, folk gerne vil købe.
Så jeg synes måske, at vi skal passe på ikke at skabe et problem, som ikke reelt er der.
Som jeg også sagde i min tale, kan det jo ikke dokumenteres, om der er et sådant forhold, at man bevidst laver produkter, der går i stykker.
Christina Egelund (LA), 2018-05-15:
Mange tak.
På internettet florerer der mange konspirationsteorier.
En konspirationsteori handler om, at verdens største elektronikproducenter på et eller andet tidspunkt holdt et hemmeligt møde, hvor de blev enige om at forringe kvaliteten af deres produkter, så forbrugerne ville bruge nogle flere penge.
Når man læser det beslutningsforslag, som vi behandler her, kan man godt frygte, at SF er blevet ramt af en sådan teori.
Jeg er helt enig i, at vi selvfølgelig hele tiden skal se på, hvordan vi styrker forbrugernes rettigheder, men helt ærligt: Det her er at gå for vidt.
Det er at pålægge erhvervslivet for store byrder, hvis de ikke længere må opkræve gebyr for at undersøge et defekt produkt, eller hvis man pålægger producenterne at oplyse om et produkts forventede levetid.
Den ekstraregning, som det jo vil medføre, kan kun skubbes ét sted hen, og det er til forbrugerne i form af højere priser.
Jeg skal bestemt ikke afvise, at der også i elektronikbranchen findes brodne kar – det gør der i de fleste brancher – men at indføre den her regulering, altså bredt set, som SF foreslår her, mener jeg er at gå for vidt.
Så hellere se på, hvordan man slår ned mere præcist i forhold til de steder, hvor den adfærd, som forslagsstillerne beskriver, måtte foregå.
Endelig mener vi også, at den reklamationsfrist, som vi har i dag på de 2 år, er udtryk for en meget god balance mellem forbrugerbeskyttelsen på den ene side og erhvervslivets interesser og jo sådan set dermed også forbrugernes interesser på den anden side, og på den baggrund kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Karen Ellemann (V), 2018-05-15:
Jeg vil sige til den sidste del af kommentaren fra hr. René Gade, at det da ville være fantastisk, hvis man mødte folk på gaden, og de kippede med hatten over det hverv, vi nu hver især har påtaget os.
Men hvad den anden del angår – og jeg er fuldt bevidst om, hvad forslaget her går ud på – vil jeg sige, at i min optik er det her bureaukrati med bureaukrati på.
Alternativet vil lave et stort offentligt register, man skal kunne sidde og følge med i.
Jeg mener sådan set, at det regelsæt vi har, er velfungerende, og jeg mener også, det er rimeligt.
Hvordan vi hver især agerer som folkevalgt, altså den samvittighed og den håndtering skal vi kunne mestre individuelt, også når vi netop møder vælgerne og kigger dem i øjnene.
Øjvind Vilsholm (EL), 2018-05-15:
Det kunne sikkert være meget fornuftigt.
Nu er det jo ikke sådan, at vi i Enhedslisten falder helt på halen over – og det tror jeg heller at ikke fru Lisbeth Bech Poulsen gør – at markedet kan sikre det her.
Men hvis vi kan lave en regulering, der gør, at markedet hjælper til, så vil det jo være fantastisk.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-05-15:
Jeg vil egentlig bare sige tak for den meget positive modtagelse, forslaget har fået hos Enhedslisten.
Så ville jeg sige, at en model – for det spurgte Venstres ordfører lidt ind til – jo kunne være, at man havde en differentieret reklamationsret, henholdsvis 3 og 5 år, i forhold til at inddele produkterne i nogle kategorier, men at der måske også, og det kunne jo være fantastisk, blev et konkurrenceparameter i at få sine produkter op i eksempelvis 5-årsklassen, fordi man siger: Vores produkter er så gode, at vi er sikre på, at de godt kan ligge der.
Det kunne jo være fint at se på, at der er nogle, der vil konkurrere på kvalitet, og nogle, der vil konkurrere på pris, men at der simpelt hen ikke være kan nogen, der skal sælge eksempelvis et køleskab og sige, at det ikke engang kan holde i 5 år.
Altså, det er jo helt absurd.
Det var egentlig bare en bemærkning, men jeg kom i tanker om det der med at gøre det til et konkurrenceparameter simpelt hen at få det op i en længere tidsperiode.
Preben Bang Henriksen (V), 2018-05-15:
Jeg kan kun sige, at hvis det er tilfældet, så er det altså også svindel, for når man køber en genstand, regner man med, at dens levetid er normal.
Det er jo en normalt tilsikret ting ved købet, og hvis der bevidst er ændret på det, ja, så er det det, der i køberetten hedder svig.
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Det er vigtigt for mig lige at sige, at det jo heldigvis ikke er alle produkter, og det er heller ikke sådan, at produkterne nødvendigvis stopper efter lige et år, men i hvert fald bliver der indlagt facetter, hvor det kan være planlagt, at de ikke holder så længe og ikke kan bruges så længe.
Det var det, der var mit budskab.
Preben Bang Henriksen (V), 2018-05-15:
Ja, jeg må sige, at det da løber mig koldt ned ad ryggen, hvis det er, som spørgeren siger det er, altså en bevidst filosofi i det omfang.
Det kan godt være, jeg lider under at være liberalist og jeg dermed også tror, at det ikke kan være en god forretning at lave noget, der bryder sammen, men man kan jo blive overrasket hver dag.
Hvis det er sådan, som det bliver beskrevet, og i det omfang, det bliver beskrevet, jamen så synes jeg da, vi skal se på det.
Men om vi lige nøjagtig skal se på det på den måde, som er beskrevet her, det ved jeg nu ikke.
Men vi kunne måske høste erfaringer fra udlandet, som forslagsstillerne også henviser til sidst i forslaget.
Selvfølgelig skal vi da gøre det, for det her er jo grænsende til svig.
Det er jo grænsende til svindel, at man går ud og sælger noget uden at fortælle folk, at det bryder sammen, som jeg kan forstå det bliver angivet at det sker.
I det omfang, det sker, er det som sagt grænsende til svindel efter min opfattelse.
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Jeg synes bare, det var så opløftende at høre den tvivl, der var hos ordføreren, i forhold til om det virkelig kunne være rigtigt, at der er et marked, der bliver påvirket på den her måde, nemlig at nogen har en forretning i at lave den her planlagte forældelse i den kaliber, som det bliver anført.
Hvad den tvivl angår, må man jo bare finde ud af i udvalgsarbejdet, som det også blev sagt, om der er noget om det.
Og der er det min klare opfattelse, at SF har fat i noget her.
Flere artikler, som jeg har kigget igennem, viser, at det har de.
Flere erfaringer fra venner og bekendte, fra medier, der har skrevet om det, viser, at der simpelt hen er produkter, der bliver designet til at blive forældet meget, meget hurtigt.
Det handler om softwareopdateringer, der inden for et år eller halvandet simpelt hen ikke længere bliver udgivet til enkelte produkter, og det er i en størrelsesorden, der gør, at det faktisk miljømæssigt bliver et kæmpe, kæmpe problem.
Så jeg tænker, at hvis nu man finder ud af i udvalgsarbejdet, at det er rigtigt, at der simpelt hen er planlagt forældelse af en meget, meget stor kaliber, eksempelvis på en iPad, hvor man ret hurtigt derefter ikke får opdateringer på de gamle versioner – det kan være 2 år, det kan være 3 år, det kan være 4 år – altså produkter, der bliver solgt så massivt globalt, ville det så kunne være interessant for Venstre at bakke op om delelementer?
Preben Bang Henriksen (V), 2018-05-15:
Synspunktet anerkender jeg for så vidt også, men jeg er altså bare nødt til sige, at jo mere man indfører af den her slags, og jo flere forbrugerbeskyttende regler der kommer, jo dyrere bliver det jo tit og ofte for forbrugerne i den sidste ende – prøv at kigge til bankverdenen – og det kan også blive tilfældet her.
Derfor skal der selvfølgelig være forbrugerbeskyttelse, men der skal altså heller ikke være mere end højst nødvendigt, for som jeg sagde før, jo mere overbeskyttelse vi indfører, jo dyrere kan det altså gå hen og blive for forbrugeren i den sidste ende.
Indledningsvis må jeg sige til det med, at Dansk Erhverv har vendt tommelfingeren nedad, at det da godt nok er sjældent, at en forslagsstiller som begrundelse for, at det er et godt forslag, henviser til, at nogen synes, det er et dårligt forslag, men never mind.
Jeg ved ikke, hvad der nærmere har bevæget Dansk Erhverv til at have den mening om forslaget, som de har.
Jeg har redegjort for, hvad Venstres mening er.
Jamen jeg har fuld forståelse for forslagsstillerens bemærkninger og henvisning til min kollega Esben Lunde Larsens bemærkninger.
Ja, det har han da fuldstændig ret i, men om tingene ligesom skal rettes op på den her måde, kunne jeg godt tvivle lidt på, i hvert fald i den form, de er fremsat her.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-05-15:
Henvisningen til Dansk Erhverv handlede nu mere om, at med de bemærkninger, der er faldet, tror jeg ikke, de synes, det er et ligegyldigt forslag.
Jeg tror, de synes, det pålægger dansk erhvervsliv nogle opgaver, nogle byrder måske, og det ved vi godt.
Og det er jo ikke, fordi vi synes, det i sig selv er en god idé at pålægge erhvervslivet byrder.
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Det er nemlig et rigtig godt spørgsmål.
Det er det ikke her.
Vi har klart skrevet gaver, men så sent som her til formiddag var der nogle, der skrev om det i en avis eller på et onlinemedie, og så blev jeg lige nødt til at korrekse.
Det var altså kun gaver, fordi det andet jo er en helt anden snak – det vil jeg også komme lidt ind på senere – og det er derfor, at jeg gerne vil lægge op til, at der er en debat, måske gennem en beretning, måske gennem noget udvalgsarbejde, hvor vi får hjælp til at lave et eller andet, sådan at vi får klarhed og alle partierne igen står ved siden af hinanden.
Zenia Stampe (RV), 2018-05-15:
Ja, og så et andet spørgsmål: Hvad er en gave til 5.000 kr.?
Er det f.eks. også rejser eller et kursusforløb?
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Jeg forklarer mere i min ordførertale, men helt kort er det netop en udvidelse af det erhvervsregister, der er i dag, men det kan vi ikke alene sige at det er, i og med det også omfatter en række andre politikere rundtomkring i landet, men det er det primære.
Hvis man så fandt på et nyt system, der var endnu smartere, kunne man jo bruge det i stedet for det eksisterende, hvis det gav mening, men to systemer, er jeg enig i, for os herinde ville nok være at overgøre det.
Zenia Stampe (RV), 2018-05-15:
Vi deler den grundlæggende intention om at skabe størst mulig åbenhed og sådan set også den intention, som jeg hører fra Alternativets side her, som også fylder en del, nemlig om klare regler.
Det tror jeg måske er noget af det, som kan genere os politikere mest, altså, det er ikke, hvad vi må tage imod, men hvad reglerne er, og hvad man kan tillade sig.
Det gør, at der er nogle af os, der så næsten siger nej til alting, fordi vi i hvert fald ikke vil gøre noget forkert.
Det er så heller ikke noget stort afsavn, skal jeg sige.
Men klare linjer er jeg i hvert fald enig i ikke kun vil gavne befolkningen, det vil også gavne os herinde.
Når det så er sagt, er det også nogle uklarheder i Alternativets forslag, der gør, at vi ikke rigtig kan tage stilling nu, men selvfølgelig gerne, inden vi skal stemme – det skal vi jo også – og gerne på baggrund af en yderligere afklaring.
Der er især to ting.
Den første handler om registrering af gaver, hvor vi er lidt usikre på sammenfaldet i forhold til det erhvervsregister, som vi allerede har.
Altså, er det en udvidelse af det register, hvor man bare har en anden beløbsgrænse?
Er der tale om et helt andet system eller et andet register – det vil vi måske synes bliver lidt dobbeltkonfekt, og det strider i hvert fald imod princippet om større klarhed og enklere regler?
Eller er der tale om, at man udvider det her erhvervsregister til så også at omfatte kommunalbestyrelsesmedlemmer og regionsrådsmedlemmer?
Der er en uklarhed, som vi i hvert fald ser frem til at få afklaret.
Den anden uklarhed er om det her maksimum på gavers størrelse, som vi ikke er afvisende over for, men hvad er gaver?
Er en studierejse også en gave?
Da jeg f.eks. var med Folkekirkens Nødhjælp i Palæstina for nogle år siden, var det så en gave?
Eller er det en gave, når der er nogen, der bliver inviteret på studierejser andre steder som en del af deres politiske arbejde?
Det bliver vi også nødt til at have en eller anden afklaring i forhold til.
Det ser vi frem til at kigge på i udvalgsbehandlingen.
Vi har selv overvejet, om man, også på baggrund af den debat, vi har haft her, i forhold til vores egen stillingtagen, i virkeligheden skulle arbejde på at lave en beretning i stedet.
Det vil vi i hvert fald være meget positive over for.
Hvad vi kommer til at stemme, afhænger lidt af den afklaring, som jeg har efterspurgt her, men vi er helt enige i intentionen om størst mulig åbenhed og også klare regler.
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Der er jeg så af en anden holdning, for jeg mener faktisk, vi har et svært hverv som folketingspolitikere, for det er så umådelig svært at få et demokrati til at fungere, især et repræsentativt demokrati som vores, fordi det er så kompleks: Det, vi foretager os, er hyperpolitik, for vi skal vide noget om alting.
Så jeg mener, det er vores opgave at oplyse borgerne om, hvor kompleks det her er, og hvor svært det er at navigere.
Så der, hvor der måske så er nogle, der tænker, at det er for at sætte ild under politikerleden eller for at få en hurtig anerkendelse af Alternativet – det hører jeg ikke ordføreren sige det er, men dér, hvor man kunne tro det – vil jeg sige, at nej, det er simpelt hen bare for at oplyse maksimalt om, hvor kompleks det er at være herinde.
Det samme gør sig gældende i en byrådssal, for idet du siger noget, er halvdelen af byen imod dig, og den anden halvdel holder med dig.
Det er så kompleks, så jo mere oplysning, jo klarere linjer.
Det er derfor, vi har fremsat forslaget.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-05-15:
Da vi drøftede politikerlede, var der et par indlæg, der gik i retning af, hvad svaret egentlig er på det her med, at vi rangerer så lavt.
Ja, det er sådan set bare det, at vi opfører os ordentligt og gør det, der forventes af os, for det er sådan set det stærkeste kort, i stedet for at binde os ind i mange regler.
Det vil jeg godt gøre til mit hovedsynspunkt, altså at det faktisk drejer sig om, at vi opfører os ordentligt.
Jeg har før sagt, at jeg har nogle værdier i mit virke omkring aftaler og troværdighed osv., og dem har jeg taget med mig herind, så jeg vil ikke acceptere pludselig at være på den anden side af det.
Og jeg synes faktisk, at mine kolleger herinde opfører sig ordentligt.
René Gade (ALT), 2018-05-15:
Jeg har en kommentar.
Det retoriske spørgsmål er, om vi som politikere er bedre til at overholde reglerne end andre.
Det tror jeg ikke vi er, men vi har bare et langt større ansvar.
Det var ment som et spørgsmål, men jeg svarede selv på det.
Jeg tror egentlig ikke, der er så meget at være uenig i, så derfor kunne spørgsmålet måske så i stedet for være: Hvad skal vi gøre ved det?
Skal vi gøre noget ved det, eller skal vi sige, at folk ligesom må tolerere, at vi godt selv kan finde ud af at håndtere det.
Der vil jeg bare sige, at det tror jeg ikke der er ret mange af os der kan i situationer, hvor man står i et dilemma.
Man gør det efter bedste evne, og det er 99 pct. af gangene, forhåbentlig, lige som det skal være, men problemet er bare, at vi nogle gange lander i en gråzone, og så er der ingen til at beskytte politikeren eller ministeren, fordi vi ikke har nogen klare regler på området.
Der er regler, og dem ønsker vi så at forbedre i dag på nogle af punkterne.
Andet vil jeg egentlig ikke sige til det, for jeg tror, vi har haft nok spørgsmål.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-05-15:
Tak for det.
Når nu anledningen gives, kom jeg faktisk til at tænke på, at jeg sådan set får for få gaver – jeg er i hvert fald i den situation, at jeg sådan set selv må købe min vin og den slags ting.
Jeg er enig med hr. René Gade og Alternativet i, at der skal være åbenhed og gennemsigtighed, og det kan vi alle sammen bidrage med på alle måder.
Jeg ved ikke, om det bidrager til denne debat, men jeg tænkte sådan lige i første omgang, at vi lige for nylig har drøftet politikerlede, og hvordan man opfatter os, i forhold til at vi så tit har brug for at diskutere måske skyggesiderne, hvis der er sådan nogle – altså at det måske kan bære ved til det bål.
Jeg sagde »måske«, og dermed beskylder jeg ikke Alternativet for at gøre det.
Men vi mener faktisk, at der er udmærkede regler, og jeg har også tillid til, at politikere overholder de regler og er meget opmærksomme på det, hvis man får noget, der kommer i nærheden af det.
Jeg kender gode kollegaer, som simpelt hen bare opgiver et vist beløb om året, fordi man er ude at holde oplæg og dermed får de berømte to eller tre flasker vin, hvis det går højt for sig, og hvis det så er, at man i løbet af et år er mange gange ude, kan summen af det sikkert nærme sig et beløb af en eller anden art.
Jeg ved ikke, om Alternativets forslag går på, at det er enkeltgavers værdi, eller om det er summen af, hvad man kan modtage i løbet af et år – det savner vi måske en præcisering af.
For ellers vil jeg sige, at når man som organisation inviterer – og jeg har selv stået på den side af bordet – politikere eller ministre til arrangementer, hvor man giver en god middag eller en frokost, så opfatter organisationen bestemt ikke det som en gave, man giver til en minister eller politiker, men opfatter det faktisk som en gave til organisationen, at vedkommende kommer og deltager og måske ligefrem kaster glans over arrangementet ved at deltage. Så hvad er værdien af noget?
Er det også, hvis man bliver inviteret til ishockey eller fodbold, som den organisation, der inviterer, gerne vil have at man kommer til for at gøre opmærksom på og synliggøre dens aktiviteter, kampe, folk, det frivillige arbejde osv.?
For der glæder man faktisk de organisationer ved at møde op.
Så hvad er hvad i den sammenhæng?
Det synes jeg bare der kan være behov for at problematisere, hvis vi skal diskutere videre ad den vej.
Men vi kan ikke støtte forslaget og synes, vi har de regler nu, der skal til, og det er selvfølgelig op til os selv at overholde reglerne – det er klart.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-05-15:
Når jeg brugte det eksempel, er det, fordi et tysk ministerium har undersøgt en række elektriske apparater og hårde hvidevarer og kan se, at over tid holder de markant kortere og kortere tid.
Specielt vaskemaskiner er et problem.
Jeg synes, det er bizart, at vi har en reklamationsret på 2 år på maskiner, de fleste af os ville mene helt rimeligvis skulle kunne holde i længere tid.
Zenia Stampe (RV), 2018-05-15:
Det vil jeg se frem til, og jeg vil så også sige, at det virkelig er en gråzone, f.eks. bare det eksempel, jeg nævner her, at når man er af sted med en ngo, der arbejder for menneskerettigheder, kan man jo tænke, at det bare er i den gode sags tjeneste osv.
Hvad så, hvis man ugen efter er af sted og skal med en eller anden privat leverandør af et eller andet krigsmateriel, eller hvad det nu kunne være, hvor de også bare synes, at de er ude at lobbye og forsvare deres interesser osv.?
Det er jo rigtig svært her.
Jeg synes nok, at jeg kan kende forskel på de to ting, men der vil helt givet være nogle gråzoner, som jeg også synes er interessant at diskutere, men hvor vi jo så også har pressen, der må bide os i haserne, og så må vælgerne jo også i sidste ende vurdere, hvad de synes er legitimt.
Men vi ser frem til den yderligere afklaring.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-05-15:
Er det nu så svært at opføre sig ordentligt?
Jeg synes ikke, det er svært lige at have i baghovedet, hvad man med rimelighed kan modtage, hvis man skulle blive udsat for det.
Jeg synes ikke, det er så svært at have det i tankerne.
Vi er jo ikke i Danmark i en situation, hvor der er virksomheder, der nærmer sig noget, der kunne ligne bestikkelse af politikere til at gøre noget bestemt osv.
Det oplever jeg ikke.
Nu er jeg heller ikke i en position, hvor jeg kommer i nærheden af det, for jeg kan ikke levere varen, hvis man havde forventning om det, og så er der ikke noget ved at bestikke mig i hvert fald.
Men det er jo ikke det, der gennemsyrer dansk erhvervsliv eller dem, der færdes i det politiske liv, efter min bedste overbevisning.