Karina Adsbøl (DF), 2017-01-17:
Tak for det, og tak for ministerens tale.
Det er helt rigtigt, at vi har haft fokus på, hvad der er til barnets bedste og på barnets tarv.
Det har vi haft fokus på.
Men man kan jo somme tider godt stille sig det spørgsmål, når det er andre, der vurderer, hvad der er bedst for barnet, om de glemmer barnet midt i processen.
Det er rigtig godt, at vi har taskforcen.
Udfordringen kan så være, at det er frivilligt for kommunerne, om de vil tage imod hjælp fra taskforcen.
Jeg har en tidligere kollega, som netop rejste spørgsmålet i byrådet, og der blev det i hvert fald ikke vedtaget at få taskforcen ud.
Så der skal også være et politisk flertal for det.
Der kunne man jo overveje, om man på en eller anden måde skulle gøre det obligatorisk at sende taskforcen ud i de sager og i de mediesager, hvor man vurderer at der er behov for det.
Med hensyn til de mange regler, som vi også har vedtaget her i Folketinget, anerkender vi også fra Dansk Folkepartis side, at der selvfølgelig også er et pres for at følge med.
Men man skal jo tænke på, at Barnets Reform er en efterfølger af anbringelsesreformen fra 2006, og der er også nogle ting, der går igen.
Jeg tror, vi kunne komme rigtig langt, hvis man fuldt ud havde implementeret Barnets Reform i kommunerne, og hvis de levede op til gældende lovgivning.
Flere undersøgelser har desværre vist, at der sker alt for mange fejl på området.
Der er også flere unge, der er stået frem i medierne og har fortalt om, at systemet har svigtet.
Derfor er jeg også glad for alle de reforminitiativer, vi har taget, herunder også underretningsregisteret, som ministeren nævnte.
Det var også Dansk Folkeparti, der netop fremsatte det ønske, efter vi havde stillet et spørgsmål til Karen Hækkerup, hvor man fandt ud af, at der slet ikke var noget overblik over underretningerne.
Bekymringen gik jo på, at man kunne overse en underretning, bl.a. i forbindelse med at socialrådgiverne skulle holde ferie.
Derudover synes vi jo, det er rigtig godt, at man nu er forpligtet til at reagere inden for 24 timer, og at dette også gælder for børnehusene.
I forhold til Rigsrevisionens kritik er det jo ikke kun en kritik af kommunerne.
Den peger også ind på ministeriet.
Her har man fået en massiv kritik, fordi Rigsrevisionen har fundet det problematisk, at man ikke i tilstrækkelig grad har understøttet kommunerne i forhold til at indfri formålene med det.
I samme omgang er den manglende dokumentation for den manglende sagsbehandling blevet kritiseret.
Jeg synes jo, at serviceloven indeholder nogle rigtig gode paragraffer, og det er sådan set også det, vi hører, både når vi taler med fagfolk, men også med borgerne, som det vedrører, herunder netop servicelovens § 11, der i 2014 blev ændret til at være en forebyggelsesparagraf, så den i dag tydeliggør kommunernes forpligtelse til en tidlig forebyggende indsats.
Paragraffen giver bl.a. mulighed for, at kommunerne kan tilbyde forebyggende indsatser i form af familierettede indsatser samt deltagelse i netværks- og samtalegrupper med jævnaldrende med lignende problemer.
For at anvende forebyggelsesparagraffen er det ikke en forudsætning, at der udarbejdes en børnefaglig undersøgelse efter lovens § 50 eller en handleplan efter servicelovens § 140.
De forebyggende indsatser kan foregå med en efterfølgende § 50-undersøgelse.
Vi ved en masse ting på området.
Vi ved, at børn af forældre, der selv har været anbragt, i markant større omfang end andre oplever at blive anbragt uden for hjemmet i løbet af deres første 6 leveår.
Den viden skal vi selvfølgelig bruge til at forebygge.
Vi ved også, at der er færre sammenbrud i anbringelserne i netværkspleje end i andre anbringelsesformer.
Det er rigtig godt.
Vi har også hørt om redskaber, der virker, nemlig familierådslagning, netværksmøder m.m.
De har en rigtig god effekt.
Vi ved også, at relationen mellem de anbragte børn og deres familier er vigtig for alle parter.
Barnets Reform og lovændringerne havde den overordnede målsætning at støtte udsatte børn og unges mulighed for at trives og udvikle deres personlige og faglige kompetencer.
Derudover skulle Barnets Reform sætte fokus på, at børn og unge skulle styrkes i den nødvendige forberedelse til et liv som voksen.
Med hensyn til børn, der er anbragt uden for hjemmet, skal kommunerne lave en plan, inden den unge bliver 18 år, og det skal de gøre et halvt år inden.
Derfor mener vi også, det er vigtigt, at vi sikrer, at der tages ordentlig hånd om den unge, herunder stillingtagen til, om der er behov for efterværn.
Det kan den unge også have et ønske om.
Noget, som jeg også synes at vi skal drøfte i forhold til hele debatten her, er hele plejefamilieområdet.
Der er en række udfordringer på området, hvor barnet ofte ender som gidsel i de her sager.
Vi har desværre fået nogle henvendelser om, at det, når der skal forhandles vederlag i kommunen, er barnet, der ender som et gidsel i forbindelse med problematikken om vederlaget.
Det er noget, som jeg også synes at vi skal have en drøftelse af.
Jeg glæder mig til debatten i dag, og jeg har også et forslag til vedtagelse, som jeg vil læse op.
Forslag til vedtagelse »Udsatte børn, unge og deres familier skal hjælpes.
Folketinget konstaterer, at der fortsat er udfordringer med kommunernes implementering af lovgivningen på området, herunder fra Barnets Reform.
Udsatte børn, unge og deres familier skal have den hjælp, som de er berettiget til efter loven, og skal selv kunne vælge deres bisidder.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til fremadrettet at følge bedre op på implementeringen af nye reformer i kommunerne, herunder sikre, at den gældende lovgivning bliver overholdt, og at kommunerne opfylder deres rådgivningsansvar, herunder til fremadrettet at benytte de redskaber og sanktionsmuligheder, der findes, over for kommuner, der ikke følger og overholder lovgivningen.
Tak for ordet.