Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-05:
Tak, og tak for bemærkningerne til lovforslaget.
Jeg svarer selvfølgelig gerne på de spørgsmål, der måtte være i relation til det, både i forhold til sikkerhedsperspektiverne for borgere og for medarbejdere, også nogle af de mere tekniske spørgsmål, der er.
Men grundlæggende vil jeg egentlig glæde mig over, at det lyder til, at der her i salen er bred enighed om, at vi skal styrke og fremtidssikre strålebeskyttelsen i Danmark.
Der er ingen tvivl om, som det også er fremgået af nogle af ordførernes taler, at der er tale om et meget teknisk og på mange måder også vanskeligt emne, og som også på nogle af områderne i høj grad forudsætter, at man sådan dybere fagmæssigt får gravet sig ned i det.
Ikke desto mindre er målsætningen med lovforslaget jo egentlig ganske simpel, nemlig at vi skal sikre, at strålebeskyttelsen i Danmark lever op til internationalt anerkendte og aftalte krav, samt at vi fremtidssikrer området ved at samle alle de eksisterende regler i én lov – beføjelserne tilsvarende.
Og vi kan jo egentlig tolke det som et imponerende fremsyn, at to love, som er henholdsvis 87 år og 64 år gamle, har kunnet håndtere de udfordringer, vi står over for, indtil nu, desuagtet at strålebeskyttelsen og instrumenterne jo alt andet lige har ændret sig igennem de seneste mange årtier.
Det er jo ikke et mål i sig selv, at en lov får lov til at bestå i en menneskealder, men jeg synes sådan set også, at det understreger, at vi på det her område har haft nogle rammer, som også trænger til en modernisering, og det er det, vi gør med det lovforslag, der ligger, hvor vi ophæver eksisterende regelsæt, men hvor vi jo så samtidig i vid udstrækning også viderefører gældende ret.
Derfor vil lovforslaget umiddelbart heller ikke have nogen konsekvenser i forhold til beskyttelsesniveauet, kun positivt set i forhold til opdatering, og vi vil også sikre et fremadrettet og langsigtet fokus med de nye rammer, der nu etableres i forhold til også at sikre, at der bliver taget højde for, at Sundhedsstyrelsens stråleenheds redskaber kan håndtere fremtidige strålekilder, også de strålekilder, som vi måske slet ikke kender til i dag. For at understøtte den målsætning tager lovforslaget afsæt i de tre grundlæggende princippet for strålebeskyttelse, som vi også kender i dag, nemlig berettigelse, optimering og dosisbegrænsning, og de udgør sådan set i fællesskab en stærk ramme for indsatsen, i dag, i dansk og i international sammenhæng, og vil sådan set også gøre det fremover.
Og det handler jo i bund og grund om at sikre, at stråling bliver brugt, så nyttevirkningerne maksimeres og skadesvirkningerne minimeres, og den øvelse er sådan set også den, vi forsøger at videreføre med den fremtidssikring af lovgivningen, som vi står med i dag, og hvor vi jo for alvor også sikrer, at den stråling, som vi helt bevidst bruger i vores sundhedsvæsen, hvad enten det er hos tandlægerne, praktiserende speciallæger eller på sygehusene, bliver håndteret på en forsvarlig måde, både over for borgerne, men også over for de medarbejdere, der påvirkes af strålingen.
Nogle har spurgt om den nye gebyrstruktur, og vi mener, at der i lovforslaget bliver taget højde for brugen af stråleudstyr i sundhedsvæsenet.
Den har udviklet sig betydeligt over de seneste år, og det kræver en større agtpågivenhed, og det kræver også en mere intensiveret form for indsats, både når vi kigger på tilladelserne, og når vi kigger på godkendelser og på tilsyn.
Og i forhold til spørgsmålet om økonomi har vi lagt op til, at det skal holdes inden for den ramme, som Sundhedsministeriet samlet har, men det er klart, at det også kommer til at bero på en DUT-forhandling, ligesom det gælder for nogle af de her ting i forbindelse med vurderingen af, hvad de reelle omkostninger vil være på området.
For det er rigtigt, at der ligger en ekstra udgift i forhold til at styrke beskyttelsesniveauet og tilsynsniveauet på det her.
Grundlæggende skal vi huske, at der er behov for et øget tilsyn med stråleudstyr i sundhedsvæsenet, og det er jo grundlæggende en positiv udvikling, fordi det er et udtryk for, at der er kommet mere udstyr på vores sygehuse og andre steder i vores sundhedsvæsen.
Det er noget, som vores patienter har gavn af, fordi det sådan set afspejler, at en række af vores patienter har fået adgang til både mere avanceret udstyr og også udstyr tættere på, hvor de bor, og dermed også en mulighed for både en effektiv diagnostik og behandling, og det er med til at redde menneskeliv hver dag i vores sundhedsvæsen.
Det vil være en fast og en vedvarende opgave at fastholde målsætningen om at sikre en høj standard på det her område, ikke mindst i lyset af den meget hurtige teknologiske udvikling på området, og derfor er det også vigtigt at lave en samlet og tidssvarende og opdateret lovgivning, så vi er rustet til at håndtere den opgave i tiden fremover til gavn og til sikkerhed for såvel borgere som medarbejdere, der arbejder i nærheden af udstyr, som har en ioniserende stråling.
Så jeg svarer som sagt selvfølgelig gerne på de spørgsmål, der er, og håber på, at vi kan afklare dem, så vi også kan få sikret en opdatering af lovgivningen inden for den tidsramme, som der jo er fastsat i forhold til forordningens krav.