runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Alex Vanopslagh (LA), 2020-05-12:
Jeg kan sige, at Leif Mikkelsen, vores tidligere formand, sagde Vandopslaw.
Så der er forskellige varianter, men det er så fint.
Først og fremmest tak til Nye Borgerlige for at fremsætte det her beslutningsforslag, som vi synes er rigtig godt, og det bakker vi op om.
Det kan næppe komme som den store overraskelse.
Vi har egentlig helt fra starten været indædte modstandere af den stramning af offentlighedsloven, som den socialdemokratiske regering vedtog tilbage i 2013, og har også arbejdet for at få stramningerne tilbagerullet.
Det gjorde vi egentlig også, da vi sad i regering.
Vi forsøgte, men lykkedes ikke med det, og sådan er der jo så mange ting i politik.
Nu er vi jo på ny en fri fugl og kan gale med jer andre, og det gør vi så også her.
For os at se er det afgørende i et demokrati, at borgere og medier så at sige kan holde magthavere i ørerne, altså at man kan tjekke efter i forhold til arbejdet, og derfor ville det også være fornuftigt, at man fjernede den her særregel om ministerbetjening
Jeg er sådan set med på, at der selvfølgelig er et behov for, at en minister skal kunne tale om og diskutere forslag i fortrolighed med sine embedsmænd, men når først den politiske beslutning er truffet, mener vi, at der skal være fuld åbenhed om processen, så borgerne kan se, hvordan den politik, som griber ind i borgernes liv, som ændrer borgernes liv, og som i nogle tilfælde indskrænker deres frihed, hvilket man i allerhøjeste grad ser i de her tider i forbindelse med håndteringen af coronavirus, er blevet til.
Her har man givet meget, meget vidtgående beføjelser til regeringen, og det kommer løbende frem, at regeringen adskillige gange overtrumfer og sidder sundhedsmyndighederne overhørig for at rage beføjelser til sig.
Det kan sagtens være velbegrundet, men selvfølgelig har offentligheden, når først beslutningen er truffet, en interesse i at kunne drøfte de her ting og få indsigt i de her ting.
De har ikke bare en interesse i det, men egentlig også et eller andet sted et demokratisk krav på det, som vi ser det.
Så vi synes, at det her er et glimrende beslutningsforslag.
Jo, jo, vi kan da også svinge os op til de store paroler om, at det da er ærgerligt, at de to gamle store magtpartier står sammen om lukketheden.
Og som jeg også var inde på tidligere, forstår jeg egentlig ikke helt, hvorfor Venstre bliver ved med det.
Det gavner formentlig kun den socialdemokratiske regering.
Når der kommer en Venstreregering engang, er der nok et flertal, der vil ændre på offentlighedsloven.
Men man skal næppe bruge taletiden fra Folketingets talerstol på at diskutere taktik, og det er måske snarere en taktisk overvejelse, end det er så meget andet.
På den måde er der jo mange ting, man rent faktisk kan undre sig over i de her dage hos nogle store blå partier.
Lad det ligge.
Forslaget er godt.
Vi bakker op om det, og endnu en gang ros til Nye Borgerlige for at fremsætte det.
Vi er jo glade for at være tilbage blandt de frie stemmer i Folketinget sammen med Enhedslisten og andre gode folk.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Jeg vil bare sige tak til hr. Alex Vanopslagh for opbakningen til Nye Borgerliges forslag og glæde mig over, at LA er blevet en fri stemme.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-05-12:
Der går ikke en dag, hvor vi ikke glæder os over det samme.
Sådan kan vi blive ved med at rose hinanden.
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-12:
Hvis der er nogen, der lytter til den her debat og tænker, at det her handler om, at de store partier ikke vil kigges efter i kortene, så tror jeg faktisk, de har ret.
Og jeg tror, at det medvirker til politikerlede, når det er så svært at få kastet mere lys over de mellemregninger, der foretages bag lovgivningen, og som foretages inde i ministerierne.
Jeg tror ikke, det havde været nødvendigt for Venstre at få vedtaget det her coronaåbenhedsmanifest i sidste uge, hvis vi ikke havde haft den her mørklægningslov, som Venstre støtter.
Vi vil have central lovgivning, som sikrer åbenhed; vi vil ikke være blandt de mest lukkede lande; vi vil ikke have international kritik for at være for lukket i vores politiske system.
Argumenterne med, at man bare kan spørge de enkelte ministre om adgang til information og aktindsigt, holder simpelt hen ikke.
Så skal vi have adskillige trafikmanifester, sundhedsmanifester, uddannelsesmanifester og sociale manifester – ja, hver gang der er en sag, skal man true ministeren med bål og brand for at få oplysninger frem.
Det holder jo ikke.
Lad os få noget lys ind gennem borgens tykke mure, der er så stærkt, at det når helt ind i bunden af papirbunkerne og giver borgerne nogle af de mellemregninger, der skaber den lovgivning, som alle mennesker skal rette sig efter.
I Alternativet støtter vi forslaget fra Nye Borgerlige, og hvis der bliver fundet støtte og vi skal i udvalgsbehandling, kunne vi måske se, om det skulle tilbagerulles en til en, eller om vi skulle justere og modernisere det.
Men efter den her debat støtter vi i hvert fald beslutningsforslaget, som det står her.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Jeg vil blot sige tak til Alternativet for at støtte Nye Borgerliges beslutningsforslag om at fjerne ministerbetjeningsreglen i offentlighedsloven.
Tak for det.
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-12:
Det er i gennemsigtighedens tjeneste en fornøjelse.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-12:
Tak for det.
Det undrer mig lidt, at ministeren, når hun siger, at hun er enig i formålet med og intentionen i forslaget, nemlig at sikre, at anbragte børn kommer godt på vej, også i voksenlivet, alligevel ikke kan støtte op om det forslag, der ligger.
Kan ministeren bekræfte, at der i lang tid har været et ønske om, at man skal have et tilbud om efterværn, altså ikke en »kan«-bestemmelse, men at man simpelt hen skal følge op på, at børn får en rettighed til efterværn?
Er der nogen af de aktører på området, som ministeren gerne vil lytte til, som er imod det?
Naser Khader (KF), 2020-05-12:
Vi har gjort rigtig meget for at ændre på offentlighedsloven.
Da Søren Pape Poulsen var justitsminister, indkaldte han til forhandlinger, og vi var langt i forhandlingerne, og vi forsøgte at ændre på offentlighedsloven, men der var bare ikke flertal for det dengang, men vi har stadig væk en ambition om at ændre på offentlighedsloven, og det vil jeg også opfordre til herfra.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-12:
Det er korrekt, og det var også noget, der fremgik af et forslag til vedtagelse for 2 år siden i forbindelse med, jeg tror, det var forespørgsel nr. F 9 i samlingen 2018-19 – og Radikale stillede den forespørgsel.
Her fremgik det, at ministerbetjeningsreglen skulle fjernes.
Så når der er et parti, der fremsætter et forslag, som også er i en tekst, Radikale Venstre tidligere har foreslået, støtter vi naturligvis op om det.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-12:
Det handler jo dybest set om, at der er nogle dokumenter, der kører i proces.
Hvis ikke det var sådan, at man kunne have den arbejdsproces, så ville det hele blive meget mere omsonst.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Man ønskede altså mere åbenhed om, hvad der foregik i forbindelse med, hvad skal man sige, de oplæg, vi får fra regeringen om forhandlingerne i forbindelse med genåbningen efter coronanedlukningen.
Det her åbenhedsmanifest rettede sig helt konkret mod den siddende regering.
Man følte, at man blev holdt lidt udenfor, og man følte, at man ikke havde fuldstændig indblik i, hvad det er, der er regeringens politik, og hvad det er, styrelserne siger.
Man er altså med andre ord blevet ramt af, at der er noget, som man kun ville kunne få indblik i, hvis man havde haft aktindsigt, og hvis journalisterne havde haft mulighed for at kigge i papirerne.
Det er man blevet ramt af selv.
I sidste uge ønskede man altså det her åbenhedsmanifest.
Det ønsker man så åbenbart ikke i dag, når det kommer til det generelle i forbindelse med mørklægningsloven og ministerbetjeningsreglen.
Og når man ikke ønsker det, er det selvfølgelig, fordi man lige om lidt risikerer selv at sidde regering og blive ramt af det samme.
Er det ikke lidt hyklerisk og dobbeltmoralsk?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Nu betragter vi det ikke som en risiko at komme i regering.
Det er et stort ønske hos os, og derfor er det bestemt ikke nogen risiko.
Det er en mulighed, som vi håber på bliver opfyldt, hellere i morgen end i overmorgen.
Jeg havde nok på fornemmelsen, at det der åbenhedsmanifest ville komme frem i debatten, og derfor har jeg også fået det printet.
Men bare for god ordens skyld: Der er intet i den nugældende offentlighedslov, som forhindrer regeringen i at opføre sig ordentligt og dele et beslutningsgrundlag med de andre partier i Folketinget – intet.
Altså, der er en meroffentlighedsbestemmelse, som regeringen sådan set bare kan vælge at gøre brug af.
Så åbenhedsmanifestet og offentlighedsloven står ikke i modsætning til hinanden.
Jeg tror også, jeg er citeret flere steder for at sige, at meroffentlighedsprincippet jo ikke er noget, der sådan for alvor har vundet indpas i ministerierne.
Det er jeg skuffet over, og hvordan vi eventuelt kan se på meroffentlighedsprincippet, er da noget, vi skal have en drøftelse af.
Men det er bare ikke det, der lægges op til i det her beslutningsforslag.
Der lægges op til bare at fjerne ministerbetjeningsreglen, § 24, og det giver altså ikke meget mening.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Altså, jeg synes stadig, det lugter langt væk af hykleri.
Det er altså ikke, mange timer siden ordførerens partiformand stod herude foran den samlede presse og talte om, at det var problematisk, at man ikke kunne få indsigt i, hvornår sundhedsmyndighederne har truffet beslutning om den her afstand – fra 2 m til 1 m – og om det er sundhedsmyndighederne, der har truffet beslutningen søndag, uden at regeringen vidste det, eller om regeringen rent faktisk har vidst, at det her var på vej, da vi sad og forhandlede i sidste uge.
Så man har fra Venstres side stået for kort tid siden med den fulde presse og problematiseret det her og problematiseret, at man ikke kunne få indblik i det, samtidig med at man nu siger, at fordi Venstre en dag risikerer selv at sidde med magten, skal den her regel ikke ændres.
Det er hykleri.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Det er stadig væk ikke nogen risiko, men en gylden mulighed.
Jeg tror, at man som folketingspolitiker nogle gange glemmer, at man også har mange andre magtmidler.
Altså, i forhold til det der med at sige, at regeringen ikke gør noget ulovligt, for de må det sådan set godt i forhold til offentlighedsloven, kunne man også stille sig selv det spørgsmål: Har jeg tillid til en minister, som ikke ønsker at dele et helt centralt beslutningsgrundlag med mig?
Og det er klart, at det spørgsmål selvfølgelig er mest relevant at stille, hvis man tilhører et af regeringens støttepartier.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-12:
Jeg synes, det er rart at få på plads, at hr. Jan E. Jørgensen ikke betragter det som en risiko med Venstre i regering.
Men man kan ikke udelukke, at der er andre, der har det synspunkt.
For det er jo nemt nok at sige, at forsvaret for § 24 er, at det ville være kaos, hvis den slet ikke eksisterede.
Men det er jo ikke det, vi taler om, hr. Jan E. Jørgensen.
Det, vi taler om, er: Hvordan ville ministerbetjeningen se ud, hvis vi havde fastholdt den situation, der var inden den seneste ændring af bestemmelsen?
Og der kan jeg ikke forstå – medmindre hr. Jan E. Jørgensen selvfølgelig tilslutter sig den totale oprigtighed som jo i øvrigt er beundringsværdig fra justitsministeren, at det her handler om at beskytte magten, når man har mulighed for at få den – at et liberalt parti ikke kan se, at det er et problem, at i forhold til nogle af de helt store politiske sager, der har været om ministre, der har forsømt deres embede, siger de journalister, som har gravet dem op på det seneste: De ville ikke kunne være blevet afdækket med den nugældende udformning af § 24. Kan hr. Jan E. Jørgensen ikke se, at det er et problem?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Det er sådan set det, vi diskuterer, hr. Morten Messerschmidt.
Vi diskuterer en ophævelse af ministerbetjeningsreglen.
Altså, der står: »Folketinget pålægger regeringen inden udgangen af 2020 at arbejde for markant mere åbenhed hos myndighederne ved at fremsætte lovforslag om ophævelse af ministerbetjeningsreglen i offentlighedsloven.«
Væk med den, ud!
Det er det, vi diskuterer.
Og det giver altså ikke meget mening.
Om vi kan drøfte en anden udformning af ministerbetjeningsreglen, sådan at eksempelvis nogle af de sager, som hr. Morten Messerschmidt fremhæver, kunne fremlægges i et andet lys, har jeg ikke på noget tidspunkt afvist.
Men der er altså et forlig mellem Socialdemokratiet og Venstre, så det vil sige, at det er noget, vi drøfter i forligskredsen.
Og det er ærgerligt, synes jeg, at der er så mange, der har meldt sig ud af det forlig.
For så står man udenfor, og så har man ikke så meget indflydelse.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt, men det er altså ikke en farbar vej at sige, at nu fjerner vi bare § 24.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-12:
Nu skal man jo vælge med stor nøjsomhed, hvad det er for nogle selskaber, man bliver en del af.
Og jeg vil sige, at den klub, som hr. Jan E. Jørgensen her omtaler, er jeg glad for ikke at være en del af.
Men i relation til § 24: Skal jeg forstå det sådan, og det tror jeg i virkeligheden er det, vi alle sammen taler om – om der så er nogle prokuratorforhold, der lige skal ændres her, og der har hr. Jan E. Jørgensen jo et skarpt blik – at det, vi taler om, er at vende tilbage til § 24's udformning inden den seneste revision af offentlighedsloven?
Kan vi så dér regne med Venstres opbakning?
Den her bestemmelse er jo ikke en, der sådan går tilbage til grundloven.
Altså, det er jo faktisk en ganske ny bestemmelse.
20 år eller noget i den stil har den på bagen.
Sådan var det jo ikke.
Derfor vil jeg bare spørge, hvorfor der i dag er sådan et presserende behov for, at de to magtpartier – for det er jo dét, ved vi nu fra justitsministeren – kan censurere mere, end man tidligere kunne.
Hvad er det, der retfærdiggør, at de her historier, som altså ikke kunne være kommet frem med den nugældende bestemmelse, ikke må komme frem?
Jeppe Bruus (S), 2020-05-12:
Jamen altså
, hvis man mener, at der slet ikke skal være nogen begrænsning overhovedet – at der skal være fuld adgang til alle dokumenter, til alle telefonnotater og til alle sms'er til al tid – forstår jeg sådan set udgangspunktet.
Det var jo sådan set det, som var grundlaget for offentlighedsloven.
Det var det, der var grundlaget for den revision, man lavede, og det var det, der var grundlaget for de drøftelser, der var, i forligskredsen før valget, hvor man jo så ikke kunne blive enige om at revidere de her bestemmelser, som vi taler om i dag.
Det er altid en balance, og når der er sådan en balance, kan der selvfølgelig altid være for eller imod.
Men jeg synes sådan set, at det er fornuftigt, at der er nogle rum, hvor man faktisk også kan arbejde i proces.
Nick Hækkerup (S), 2020-05-12:
Jeg tror simpelt hen ikke – det sagde jeg også ganske kort i min tale –
at den der tese om, at hvis vi bare afskaffede offentlighedsloven, ville tilliden til politikere i almindelighed eksplodere, holder.
Vi har jo en måde at debattere på, hvor man i hvert fald et stykke hen ad vejen reagerer helt anderledes, end hvis man sad over for mennesker, som man havde en normal samtale med.
Altså, der er jo en tendens til, at man slår lejr på toppen af et standpunkt og så bliver dér og forfægter det uanset hvad.
Jeg tror i virkeligheden, at den der mulighed for at have den åbne dialog er bedre, og jeg har det lidt sådan, at de politikere, som jeg sætter mest pris på her på Christiansborg, er dem, som også tør lægge partiparolerne lidt fra sig og kaste sig ud i reflekterede overvejelser.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-12:
Det er jo ikke kun mig eller nogle fra andre politiske partier, der giver udtryk for, at det vil skabe tillid og gennemsigtighed, hvis vi foretager de her forskellige ændringer af offentlighedsloven.
GRECO, EU's antikorruptionsenhed, gjorde jo sidste år opmærksom på, at det ikke står så godt til med de ændringer, man har lavet, og senest har vi jo set Ytringsfrihedskommissionen anbefale, at nu skulle vi altså til at revidere offentlighedsloven.
Hvilket indtryk gør det på ministeren, at der ikke kun er tale om et politisk pres, men også et pres fra alle mulige andre steder, altså at det nærmest kun er ministerens eget parti og et andet parti herinde, der som de eneste ikke vil gøre noget ved offentlighedsloven?
Nick Hækkerup (S), 2020-05-12:
Det er jo meget skægt, hvilke argumenter man hiver frem for at understøtte sin sag.
Hvis vi nu kigger på Ytringsfrihedskommissionens anbefalinger, anbefalingerne om at ændre offentlighedsloven, er der så nogen af medlemmerne i den kommission, som man kunne forestille sig tidligere havde udtalt sig om offentlighedsloven?
Ja, det er der.
Kan man forestille sig, at der er nogen af dem, der har indtaget det synspunkt, som de også er endt med at indtage nu?
Ja, det er der også.
Hvis man går det igennem, vil man kunne konstatere, at der ikke er nogen overraskelse i, at Ytringsfrihedskommissionen siger det, som de gør, for det ligger lige i forlængelse af det, som enkeltmedlemmer har sagt tidligere.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Tak for det.
Ligesom ministeren tidligere fremhævede, fremhæver hr. Jeppe Bruus også, at det her ikke er første gang, vi har sagen oppe i den her sammenhæng.
Det er det ikke, formentlig af den årsag, at der jo p.t. kun er to partier, der holder hånden under offentlighedsloven, og i øvrigt en række andre partier, som synes, at der er gået for meget mørklægning i den her lov.
Socialdemokratiet har regeringsmagten, og derfor undrer det mig ikke, at man beskytter regeringens mulighed for at holde kortene tæt ind til kroppen, men Socialdemokratiet er også et parti, der bryster sig af at være et arbejderparti, et parti for folket, et parti for manden på gulvet.
Skylder man ikke manden på gulvet derude, på arbejdspladserne, rundtomkring i samfundet, alle de mennesker, som ikke er optaget af magt, men som er optaget af deres rettigheder, at give et bedre indblik i, hvad der foregår, når styrelser og politikere i regeringen udveksler informationer?
Hvad er det, der foregår?
Hvem er det, der regerer?
Er det styrelserne?
Er det politikerne?
Eller er det en skønsom blanding?
Jeppe Bruus (S), 2020-05-12:
Nu deltager jeg en del i udvalgsarbejdet her i Folketinget – det synes jeg er en stor fornøjelse – både i Retsudvalget og i Transportudvalget, hvor jeg er formand.
Jeg kan konstatere, at når der er kamera på, har vi én type debat.
Når kameraerne er slukket, har vi en anden type debat.
I den anden type debat kan vi faktisk drøfte synspunkter, vi kan bøje os mod hinanden, og villigheden til at gøre det er betydelig mindre, når der er kamera på.
Uanset om man gør det internt i et ministerium eller vil gøre det i et folketingsudvalg, tror jeg faktisk, det er gavnligt for vores demokrati, at der er den plads til, at vi kan bøje os mod hinanden, og hvis det er sådan, at vi har kameraer hængende over os hele tiden, så vil den tilbøjelighed – baseret bare på min korte parlamentariske erfaring – alt andet lige være mindre.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Men den store forskel på regeringen og Folketinget er jo, at vi i Folketinget er her og repræsenterer befolkningen bredt.
Det gør man jo ikke i regeringen.
Så når beslutninger bliver truffet og hemmeligholdt for Folketinget i regeringen, hemmeligholdt for danskerne, for journalisterne har ikke mulighed for at få indsigt i, hvad der foregår, så er det jo noget helt, helt andet, end når Folketinget i udvalg og andre steder har mulighed for bag lukkede døre at finde ud af, hvordan vi kan nå hinanden.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-12:
1: Regeringen repræsenterer forhåbentlig folket.
Man havde vel ikke en regering, hvis der var et flertal i Folketinget imod den.
2: Den der mistænkeliggørelse af, at hvis der er et rum, hvor ikke alle partier er med, så foregår der nok noget, der er mørkt og forkert, deler jeg ikke.
Der er også masser af arbejde, hvor man sidder og forhandler i rum, hvor ikke alle partier er til stede.
Det kan man jo så mene er forkert, og det er bestemt at foretrække, at alle har mulighed for at være med, men nogle gange deles vandene jo også, og det vil sige, at der jo altså foregår diskussioner, hvor vi ikke alle sammen sidder der.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-12:
Problemet er jo ikke de møder, hvor vi sidder og forhandler, og hvor alle Folketingets partier er repræsenteret.
Problemet er jo de forberedende møder, hvor der kan udveksles informationer og andet, som ikke tåler journalisternes inkvisitoriske blikke.
Og jeg ved ikke, om hr. Jeppe Bruus er bekendt med det, men journalisterne Lars Rugaard og Erik Valeur skrev jo for et par år siden en bog, hvor man meget nøje gennemgik nogle af de sådan, hvad kan man sige, større historier, der igennem de seneste 10 år har berørt ministre, som ikke ville kunne være skrevet, hvis den nugældende § 24 havde været der.
Og det er altså historier om, hvordan en minister gav forkerte oplysninger om antallet af handicappede, spørgsmålet om, hvordan Arbejdsmarkedsstyrelsen korrigerede i rapporter, og hele baggrunden for det, vi kender som tuneserloven.
Jeg har bare meget svært ved at forstå, hvordan man, magtparti eller ikke magtparti, kan forsvare en bestemmelse, som altså på de her områder ville have forhindret offentlighedens kendskab til ulovligheder.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Nej, det kan vi ikke, for den har Offentlighedskommissionen sagt var forældet; den tog slet ikke hensyn til den måde, man arbejder på i dag.
Lad mig bare give et eksempel: Erhvervs- og Selskabsstyrelsen var tidligere en del af Industriministeriets departement.
Så dengang var der ikke adgang til aktindsigt, for det var internt i departementet.
Fordi det så blev udskilt i en selvstændig styrelse, er der pludselig adgang til aktindsigt i præcis og nøjagtig de samme dokumenter.
Det er da uhensigtsmæssigt.
Lad os f.eks. sige, at en regering nedsatte sig selv med ét stort departement, der hed regeringen.
Så var der ikke aktindsigt i noget som helst.
Altså, det giver ikke meget mening.
Tanken må være, at det er dokumentet og dokumentets karakter, der afgør, om der skal være aktindsigt eller ej, og ikke, om det er sendt mellem to ministre eller mellem en minister og ministerens egen departementschef.
Det må være det, der er det afgørende.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-12:
Jeg vil gerne rose og kvittere for det gode samarbejde, som vi havde med Venstre i sidste uge omkring det her åbenhedsmanifest, hvor vi jo fik sat prik ved vigtigheden af åbenhed – det er altså vigtigt.
Og det følger jo meget godt trit med de bemærkninger, som Venstre har udtrykt de seneste måneder om åbenhed, ikke bare under coronakrisen, men også tidligere.
Jeg fandt en artikel i Berlingske fra den 27. december 2020, hvor Venstres finansordfører under overskriften »Venstre kræver nu at få beregninger bag klimalov fremlagt« siger: »Beregningerne ligger der nu, så jeg forstår ikke, hvorfor de skal mørklægges og hemmeligholdes.«
Og det er rigtigt, at den nuværende lov sådan set ikke forhindrer mere åbenhed, men den forpligter måske heller ikke nogen på mere åbenhed.
Så vil Venstre være villig til at udvide åbenhedsmanifestet, så vi reelt forpligter os på mere åbenhed?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Tak for det.
Jeg skal bare høre, om det sådan virkelig kommer bag på hr. Morten Messerschmidt, at politik handler om at have magt, for det var, som om det var sådan en helt ny erkendelse, og det, at justitsministeren havde erkendt, at det handlede om magt, var: Hold nu op – det skal jeg da lige love for.
Ja, selvfølgelig handler det om magt, hvad skulle det ellers handle om?
Når vi taler om magtens tredeling, er det jo, fordi det er magt – og der er det ikke noget prokuratorkneb, når jeg beder Folketinget om at tage den magt, vi sådan set har, alvorligt – til at sige, at hvis vi føler os dårligt behandlet, konkret under den coronakrise, vi står i lige nu, af en minister, så har vi muligheden for at sige til den minister: Vi har ikke tillid til dig.
Vi har ikke tillid til, at de informationer, vi får, klæder os ordentlig nok på til at deltage i nogle forhandlinger.
Men det kræver jo, at man tør anvende den magt, som grundloven har udstyret Folketinget med.