runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2020-01-16:
I min ordbog står der sådan, at »konservativ« også betyder noget med at bevare, og det er jo ærværdigt.
Men det er også vigtigt at nytænke, og jeg tror ikke, at De Konservative havde været der vælgermæssigt, hvis ikke de selv havde fundet veje ud af den krise, de var i for nogle få år siden, netop ved at nytænke.
Så det gør jo ikke noget, at man, selv om man hedder Det Konservative Folkeparti, godt kan prøve nye ting af, og måske kunne det være en rigtig god idé at springe ud i at være med til at prøve den her ting af.
Ordføreren sagde, at der var en stor åbenhed.
Jeg ved godt, at det i det her med offentlighed i forvaltningen, som vi har stemt om under det forrige punkt, så ud til, at Konservative havde ændret holdning i den forkerte retning, og det var jeg lidt ked af.
For I plejer en gang imellem også at forsvare, at der skal være indsigt i tingene, men skulle vi ikke prøve at eksperimentere lidt?
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Allerførst vil jeg gerne sige tak for, at ordføreren deler sine refleksioner og tanker, på baggrund af at vi har den her diskussion.
Og et langt stykke hen ad vejen kan jeg faktisk godt følge ordføreren, i forhold til hvordan vi kan slippe vores kommuner mere fri, hvordan vi kan slippe vores institutioner mere fri, og hvordan vi kan få et arbejdsliv, der gør, at folk har tid til at involvere sig i civilsamfundet.
Alle de ting kan jeg jo faktisk fuldstændig nikke til.
Så det er egentlig for at høre, om jeg har hørt rigtigt.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-16:
Jeg er meget glad for, at ordføreren nævner det med Facebook-algoritmer.
Jeg har haft ministeren i samråd lige præcis om det her, for jeg synes, at det er et kæmpestort problem, vi har.
Jeg synes, at den grundlæggende samfundsdebat jo meget er flyttet ind på de digitale medier, og derfor bliver vi nødt til at sikre os et rum dér, hvor det foregår.
Facebook er for mig det nye forsamlingshus, og derfor bliver vi nødt til at sikre os, at vi også har en fri og lige adgang til den samfundsdebat, som ligger derinde.
Så jeg deler absolut bekymringen omkring de ting.
Jens Rohde (RV), 2020-01-16:
Det er desværre den virkelighed, vi står over for, for der har vi jo uddelegeret, skal vi sige den demokratiske samtale til kapitalismens algoritmer.
Og det kan godt gå hen og blive en lille smule ensidigt.
Her vil det jo foregå på en anden måde.
I virkeligheden kunne det vel være et samtalerum, der kunne være et addon til det, hr. Lars Boje Mathiesen jo selv står og taler for her.
Kan han slet ikke se perspektivet i det?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-16:
Ja, umiddelbart, hvis man har den præmis, at jeg betragter det her som en ny blomst.
Men det gør jeg ikke.
Jeg ser det som noget eksisterende, altså som endnu et råd, endnu et nyt nævn, som vi nedsætter rigtig, rigtig mange af.
Hvis man skal kigge på, hvad jeg tror der er nye blomster i demokratiet, så kan vi kigge på de digitale sociale medier: se mig i øjnene-bevægelsen, som lige pludselig er blomstret op, sagen om minimumsnormeringer, som er blomstret op.
De ting, som foregår der, og som udgår fra borgerne, hvor de samles omkring en sag, som de brænder for, synes jeg er en ny ting og noget, som jeg tror vi kommer til at se.
Så kan man tage klimaet, hvor det måske også var noget af det samme.
Jeg tror, at det er den vej, vi kommer til at se vores demokrati gå, altså hvor folk begynder at involvere sig i de enkeltsager, som lige præcis betyder noget for dem.
Så kan vi diskutere, om det er et sundhedstegn, eller om det er et sygdomstegn for et demokrati.
Men jeg tror, at det går den vej.
Jeg tror, at det er den nye blomst.
Jeg ser ikke det her med borgertinget, som en ny blomst.
Jens Rohde (RV), 2020-01-16:
Og jeg kan jo sige til hr. Per Larsen, at det gode ved at være i tvivl er, at man så ikke er argumentresistent, men at man rent faktisk lytter.
Og når der står en på talerstolen og taler imod det, så taler jeg for – eller spørger på den anden side.
Og når der står en, der taler for det, så stiller jeg kritiske spørgsmål i forhold til det.
Jeg deler jo meget hr. Lars Boje Mathiesens analyse af, at vi spænder vores net ud over befolkningen og har alt for lidt tillid til, at de selv kan træffe beslutninger, og til at kommunerne selv kan træffe beslutninger i nærdemokratiet.
Men måske nogle nye blomster i haven, som hr. Christian Juhl formulerede det, kunne være med til at fremme den diskussion, som får det demokratiske virke bredt ud, væk herfra og så dertil.
I virkeligheden kan man godt undre sig over, at hr. Lars Boje Mathiesen siger nej, når han bringer den analyse frem, som han gør.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Jeg overlever nok.
Det, som er interessant her – eller det, som jeg håber er interessant – er, at det jo ikke er tænkt som, at vi herindefra så skal pynte os med lånte fjer fra, hvad borgertinget har anbefalet.
Altså, borgertinget skal komme med anbefalinger til os, ud fra hvad de har fundet frem til i fællesskab er den bedste løsning på en given problemstilling.
Og det står jo oven på skuldrene af borgerforslag, som en enkeltperson kan lave.
Og ordføreren ved jo givetvis godt, hvor meget borgerforslag har været med til at ilte debatten herinde og også har bragt nogle spørgsmål ind i salen, som man ikke nødvendigvis ville have rørt ved med noget som helst, altså en diskussion, som man ikke har lyst til at gå ind i.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-16:
Du hørte rigtigt, i forhold til at jeg mener, at magthavere og systemet skal træde tilbage og lade folk få plads – fuldstændig korrekt.
Men det synes jeg ikke at det her gør, og fordi det kommer herindefra, bliver det bare endnu en forlænget arm.
Det bliver bare endnu en form for statskontrol, som vi så kan henvise til.
Og så sidder politikerne jo herinde og henviser til, hvad det her råd har sagt, for at bekræfte sig selv i at vælge en holdning til og fra.
Og det synes jeg ikke giver nogen værdi.
Så nej, det hørte man ikke helt at jeg sagde.
Per Larsen (KF), 2020-01-16:
Jeg synes jo altid, det er glimrende, når man inddrager borgerne i beslutningsprocessen, hvad enten det er i kommunerne, i regionen eller det er her i Folketinget, og det gør vi jo også allerede.
Vi sender jo forslagene ud i høring til organisationer og til borgere, og alle har mulighed for at inddrage deres synspunkter i debatterne, og jeg skal da også love for, at borgerne gør det.
Jeg havde da aldrig nogen sinde drømt om at få så mange mails, som jeg gør som folketingsmedlem.
Vi bliver jo hele tiden påvirket af borgere, som har noget på hjerte, og godt for det.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-16:
Jamen der bliver det her klimaborgerting jo så måske en lakmusprøve på det.
For kan man lade det ligge, eller vil partierne begynde at bruge det som et argument for noget i debatten her?
Det må vi jo så se.
Jeg tror ikke på, at de kan lade være.
Og så vil jeg også spørge til en anden ting.
Nu nævnte man det her med de her borgerbudgetter, som også er nytænkning omkring det her.
For mig er det en kæmpe umyndiggørelse af borgerne.
Altså, man tillader sig at tage borgernes penge via skatter, og så leverer man nogle af dem tilbage som en eller anden slags lommepenge og siger: Så kan I få dem at bruge.
Så skal man jo lade være med at tage dem i første omgang.
Og det er de samme præmisser, som jeg synes at der er for det her.
Hvorfor er det ikke bare sådan, at borgerne sætter sig ned og laver det her, hvis de synes, at der er behov for det?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-01-16:
Ordføreren får det næsten til at lyde, som om SF ikke støtter op om intentionerne i forslaget.
Det gør vi, men jeg tror, modellen kan tåle at blive kigget på igen med henblik på at finde metoder, der egner sig.
Vi har set massevis af gode metoder i kommunerne, hvor man eksempelvis i Aarhus har arbejdet med borgerbudgetter.
Kommuner og regioner eksperimenterer enormt meget med netop at skabe de der rum, hvor man selv kan vælge og sige: Jeg vil gerne være med til at tale om økonomi.
Jeg vil gerne være med til at tale om den grønne udvikling i min kommune.
Det giver god mening at skabe de der rum, hvor borgerne kan komme til orde og også være med til at udvikle politikken.
Christian Juhl (EL), 2020-01-16:
SF's ordfører sagde, at man også skal have ret til at melde fra og sige: Den debat vil jeg ikke deltage i.
Men er det ikke netop det, der er grundessensen i det her forslag fra Alternativet: At der er 100 mennesker, der kan tage sådan nogle debatter under nogle former, som vi understøtter, og de vælger sådan set selv tre-fire debatter om året, som de har lyst til at deltage i, og så er der nogle, der prøver at gøre status over det efter en 3-årsperiode?
Det er jo netop det, der kommer til at ske, og det er ikke, at vi pålægger dem at tage stilling til alt muligt, vi finder på herinde, men at de selv vælger det.
Det synes jeg da er det kloge i det her, og det kan da være politikudviklende.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Det er egentlig ikke et spørgsmål, jeg vil bare sige, at jeg er rigtig, rigtig glad for at høre den positive respons, der kommer fra Enhedslisten.
Og så er jeg for øvrigt helt enig i det der med at bruge nogle ord og begreber, som er umiddelbart forståelige.
Jeg har konstant undgået at bruge det sådan meget professionelle begreb, fordi det, det handler om, er jo konsensus og samtaledemokrati – altså det er det, der er ambitionen, frem for at det er konflikten, der er det styrende i det.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-01-16:
Det er også der, jeg siger, at forslaget er godt, men det er ikke færdigbagt.
For, altså, melder man sig som domsmand, bliver man valgt på baggrund af, at man noget interesse for det – det er noget, som ordføreren selv sammenligner med – og de 100 borgere er jo heller ikke repræsentative pr. definition.
Og jeg er sådan set enig i, at vi skal undgå at begrænse den demokratiske debat til partiforeningerne, men søge at brede den ud.
Men jeg tror også, at vi skal tale om, at det faktisk er okay, at man nogle gange beslutter sig for at sige: Det her behøver jeg ikke at mene noget om, det vil jeg gerne lade det repræsentative demokrati tage sig af.
Så det er jo også en vægtning af, om vi skal tvinges til altid at tage stilling til alt, eller om vi kan deltage i nogle udvalgte debatter.
Så derfor synes jeg måske også, at vi selv har lidt pligt til en gang imellem at minde om, at nogle gange er ting anderledes, end vi forestiller os.
Jeg blev selv enormt overrasket, da jeg kom i Folketinget, over, hvor let adgang man faktisk har til folketingsmedlemmer.
Jeg gør mig faktisk ret stor umage, når jeg har rigtig mange debatter ude i landet, med netop at minde om, at man kan søge foretræde, at man kan tage telefonen, at man kan sende en mail, at man kan komme i kontakt med os, at man kan deltage i høringer, og at man oven i købet kan foreslå høringer, som man synes det giver mening at have herinde.
Det betyder ikke, at jeg synes, vi er færdige; det betyder bare, at jeg synes, at vi har mange muligheder, som vi også skal huske at bruge aktivt.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Tak for en positiv tilkendegivelse fra SF om, at vi kan arbejde videre med ideen.
Jeg har lige et spørgsmål.
Omvendt ser vi jo stadig væk, at tillidsforholdet mellem os og borgerne aldrig har været lavere, og at interessen for at melde sig ind i et politisk parti også er alt for ringe; det er under 4 pct. af borgerne, der i dag er medlem af et politisk parti.
Hvad med at få et 96-procentsdemokrati?
Altså, bliver vi ikke nødt til hele tiden at finde ud af, hvordan vi styrker demokratiet, de demokratiske processer og de demokratiske institutioner?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-01-16:
Tak for det.
Først tak til Alternativet for at fremsætte forslaget om et borgerting.
Forslaget flugter rigtig fint med et SF-udspil, som vi lancerede for faktisk lige præcis 1 år siden.
Vi skal værne om demokratiet, hvor flest muligt har adgang til at blande sig i debatterne om udviklingen af vores samfund, og hvor flest muligt føler sig inkluderede i de beslutninger, som vi skal træffe, men jeg har i den sammenhæng egentlig lyst til at fremhæve, at demokratiet har det meget bedre end sit rygte.
Da jeg var ung, skulle man på biblioteket for at finde en årbog, hvis man skulle i kontakt med Folketinget.
Man skulle oversende et brev eller kontakte en fastnettelefon.
Her i Folketinget har vi mærket det, ved at flere og flere borgere henvender sig direkte, enten til os alle sammen eller til udvalgte medlemmer eller til enkeltpersoner.
Når vi behandler lovforslag, har de forinden været i høring hos en række interessenter – altså før Folketinget overhovedet træffer beslutning.
Man kan også søge foretræde for udvalg, deltage i høringer og ofte følge med i debatterne på tv-skærmene hjemme i stuerne.
De sociale medier er i udstrakt grad blevet brugt til debatter, og man har også ofte haft held af at mobilisere grupper af borgere om særlige tiltag.
Se blot, hvordan netop de unge mobiliserede en klimadebat, som både blev et meget hot tema i valgkampen, men også helt praktisk er blevet til et af de vigtigste temaer i Folketingets arbejde.
Eller det kan være, når borgere med handicap og deres pårørende mobiliserer en million stemmer i et større og større netværk med henblik på at blive hørt, også af folkevalgte, eller når Jobcentrets Ofre bliver en græsrodsbevægelse, som vinder gehør i medierne og også her i Folketinget.
Og når forældre samlede sig i store demonstrationer med henblik på at efterspørge, hvor der er en voksen til børn i daginstitutionerne, så var det jo en indsats, som også kan aflæses direkte i de aftaler, som blev indgået med den seneste finanslov.
Kommuner og regioner arbejder konstant på tiltag, som kan give de lokale borgere en mere direkte mulighed for at deltage i debatterne med høringer og udvalg, og hvor borgere inviteres med i udviklingen af de lokale indsatser.
Jeg synes, at demokratiet har det meget bedre end sit rygte, og vi skal mere af det.
Det betyder ikke, at vi stopper, men det betyder bare, at vi skal have mere af det, men jeg synes faktisk også, at det er rigtig vigtigt, at vi husker, at vi allerede er i gang med den her udvikling, og det går rigtig, rigtig stærkt, men det går faktisk bedre, end vi en gang imellem lytter os til.
I SF synes vi også, det giver mening at drøfte et borgerting.
I SF vil vi gerne sætte modellen til debat, trods alt.
Det er vigtigt, at borgere, der deltager, deltager af interesse for et givet emne og ikke af tvang.
Alternativets forslag synes vi ikke er helt færdigbagt, men vi synes, det fortjener debat.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Det er jeg jo fuldstændig enig i.
Det, der bare er vigtigt for mig at understrege, er jo, at det er to forskellige måder at arbejde på: om vi arbejder her i Folketingssalen, hvor vi er organiseret efter partier, altså efter et særligt samfundssyn, afhængigt af hvilket parti vi repræsenterer, eller om det er i et borgerting, hvor det er borgere, som kun repræsenterer sig selv, og som har en opgave med hensyn til at finde konsensus.
Herinde handler det jo meget om konflikten.
I det borgerting sammensætter man jo 100 borgere – det er vores forslag – som skal søge konsensus om nogle gange komplekse tematikker.
Det vil sige, at man får nogle andre løsningsforslag, at man får nogle andre måder at diskutere på, og det er selvfølgelig derfor, vi foreslår det.
Christian Juhl (EL), 2020-01-16:
Det gav mig anledning til at sige noget, jeg ikke lige fik nævnt.
Jeg har levet et langt liv i fagbevægelsen, som jeg opfatter som en af de vigtigste demokratiske organisationer, vi har her i landet – de har såmænd også stivnet en gang imellem.
Altså, jeg rejste mig op og gik en tur frem og tilbage på kontoret og spurgte dem: Kan I se, hvor mange ben jeg har?
Så sagde de: Ja, du har to.
Så sagde jeg: Husk, at I er mindst lige så vigtige som politikerne.
Og der er I en enorm vigtig enhed i det udenomsparlamentariske arbejde, fordi politikere finder ikke på noget af sig selv.
De finder på noget, hvis I og vi, der har en idé, prøver på at hjælpe dem til at finde en vej til at løse problemerne.
Det fattede de fleste, når vi snakkede om det på den måde, fordi de så kunne se, at man jo ikke kan halte afsted i et demokrati.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Nu skal jeg sådan passe på, at jeg husker korrekt, men jeg mener, at den konservative borgmester i Gentofte har gjort et stort nummer ud af at udvikle nogle nye måder at inddrage borgerne på i de beslutninger, der er på lokalt niveau.
Og hvis jeg ikke husker helt forkert, er der stor lighed mellem det, man gør i Gentofte på lokalt niveau, og det, vi rent faktisk foreslår her.
Hvad tænker Konservative om det?
Per Larsen (KF), 2020-01-16:
Der er jo altid kvalitet, når nu meninger brydes og tingene drøftes og synspunkter bliver fremmet.
Så der kan man jo ikke sige andet her.
Der er da en vis form for kvalitet i, at man drøfter tingene, sådan vil det jo være.
Men vi synes bare fra Det Konservative Folkepartis side, at vi har så mange demokratiske indfaldsvinkler.
Jeg er jo, som ordføreren ved, nyvalgt til Folketinget, og jeg er da imponeret over den åbenhed og den lette tilgang, der er til Folketinget, og at man helt uopfordret kan få foretræde for Folketingets udvalg.
Jeg synes jo, det er imponerende og skønt og dejligt, at der er en åbenhed og den mulighed for, at borgerne kan komme til orde og påvirke os politikere helt direkte up front.
Det synes jeg jo er ganske glimrende, og derfor synes jeg faktisk, at det dækker meget godt i forhold til borgernes mulighed for at påvirke politikerne.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Det gør jeg så ikke, men jeg respekterer den, fordi vi jo, som ordføreren siger, allerede gør det, underforstået at vi politikere allerede afvikler høringer.
Men hele pointen er, at det ikke er os politikere, der skal afvikle de her høringer, men at det er borgerne, der skal afvikle de her høringer.
Og jeg har jo flere gange i debatten understreget, at det her ikke er en kritik af de værktøjer, vi allerede har, men et ønske om at få et nyt demokratisk værktøj, og ifølge de erfaringer, som vi kan se fra udlandet, har man brugt det med stor succes.
Det har været med til at opkvalificere debatten, også i det etablerede politiske rum, fordi borgerne er kommet ind med deres ideer, og det er konsensusbeslutninger, de kommer med.
Så hvis man nu kan stille et spørgsmål til ordføreren, vil jeg spørge: Hvilken kvalitet ser ordføreren i forslaget?
Er der overhovedet nogen kvaliteter?
Eller er man bare lodret imod?
Per Larsen (KF), 2020-01-16:
Tak for det, formand.
Det er vel på sin vis ikke så folkeligt at bruge udtryk, som man er nødt til at slå op for at forstå den fulde betydning af.
Nuvel, i min undersøgelse af udtrykket kom det frem, at deliberation betyder rådslagning eller grundig overvejelse, og det deliberative demokrati bygger således på kvalificerede debatter på et veloplyst og nuanceret grundlag borgerne og eksperter imellem – i det her tilfælde er det vel politikere – for at finde de bedste løsninger.
Det mener jeg egentlig at vi i høj grad allerede har i Danmark, når vi tænker på alle de høringer, politikerne arrangerer med det formål netop at belyse en problemstilling grundigt og nuanceret; eller alle de høringssvar, der bliver afgivet, og som fører til, at der bliver ændret i lovforslagene imellem lovbehandlingerne, fordi lovforslagene undervejs er blevet kvalificeret i deres indhold; eller alle de gange, hvor der er foretræde i udvalgene, hvor borgerne kommer ind og præsenterer deres problemstillinger og løsningsforslag.
Forslagsstillerne ønsker, at borgertinget to gange årligt skal tage et emne op til debat, som derefter skal afdækkes og diskuteres gennem en række høringer.
Det gør politikerne jo allerede i dag, og med både høringer, foretræder og høringssvar er der gode kanaler til at involvere borgerne, så de også får medejerskab til de beslutninger, politikerne træffer.
Sluttelig har vi Konservative også en bekymring for, om processerne i et sådant forslag vil blive meget tunge og bureaukratiske.
På baggrund af alt det overstående kan Det Konservative Folkeparti ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Christian Juhl (EL), 2020-01-16:
Det kan jeg sagtens, men der er noget, der tyder på, at der kan ske en afledt effekt af sådan nogle ting.
Prøv at tænke tilbage til, da Bertel Haarder, vores alle sammens kollega, for nogle år siden foreslog, at vi skulle have folkemøder.
Det var ikke noget, han sad og lavede inde på et studiekontor.
Det var, fordi han havde været i Sverige og Norge og set, hvordan de havde folkemøder der, og så voksede det, fordi der var nogle lokale kræfter på Bornholm, der gerne ville løfte den opgave.
Folkemøder har bredt sig.
Der er folkemøder i rigtig mange kommuner og regioner, og på forskellig vis har de så videreudviklet formen, sådan at de faktisk er mere dynamiske end Bornholmermødet.
Så det kan sagtens udvikle sig, og det kan den her idé også.
Jens Rohde (RV), 2020-01-16:
Jo, men vi er jo også mennesker, og man kan sige, at vores evner til at fokusere på diverse ting jo trods alt også er begrænsede.
Vil et borgerting f.eks. styrke lokaldemokratiet?
Vil det det?
Hvordan får vi tænkt det ind i en diskussion?
Fru Jette Gottlieb var lige inde at aflevere sådan en glimrende brochure om, hvordan man kan skrotte budgetloven.
Det handler jo ikke bare om tal, det handler om lokaldemokrati og om, hvordan vi styrker lokaldemokratiet i Danmark.
Det er derfor, jeg lidt efterlyser, at man også tør at tage en diskussion, der sådan sammentænker de her elementer, der handler om demokrati, og ikke bare laver sådan en biopsiprøve, hvor man så tager en enkelt ting ud.
Christian Juhl (EL), 2020-01-16:
Jo, og der er der et vigtigt svar.
Og det er, at hvis en organisation vil være levende, skal den leve i et spændingsfelt mellem den stabilitet og den styrke, som de har opbygget gennem årene, og så evnen til at nytænke, se signalerne og prøve nye ting af.
Det er derfor, jeg godt kan lide det her forslag, for det er ligesom om, at det går ind midt i det hele, og det er jo også beskrevet her, at det netop er et forsøg på at sige: Hvordan kan man prøve på at hjælpe demokratiet på vej?
Der er jo ikke nogen fødder i det her, som træder på nogle andre demokratiske arbejdsmetoder, vi har i samfundet.
Og derfor ser jeg det som et forsøg på at plante en enkelt smuk blomst et sted, hvor der måske er lidt plads, uden at det generer de andre flotte blomster, vi har plantet, og som især vores forfædre har plantet, gennem årene.
Så derfor skal vi hele tiden arbejde i et spændingsfelt mellem stabilitet, det kendte, det, vi er vant til, og det nye ukendte.
Og nogle gange vokser der så noget op.
Det kan være, det her bliver et bluff.
Det ved vi ingenting om, før vi har prøvet det.
Og det kan sagtens spille sammen med borgertinget inden for klimalovgivningen, efter min mening.
Jens Rohde (RV), 2020-01-16:
Men kunne man så ikke også vende den om og så sige: Hvordan kan vi styrke dem?
Og jeg er faktisk også på det hold, som synes, at fagbevægelsen er en af de vigtigste demokratiske institutioner, vi har.
Det er dem, der sammen med arbejdsgiverne skaber balancen, altså det, at vi har den, skaber stabiliteten på arbejdsmarkedet – det er godt for alle.
Så når vi nu tager sådan en diskussion, som handler om vores demokrati, var det så ikke bedre, om man måske bredte den ud og ikke bare kiggede på én blomst, men måske samtidig kiggede på: Hvordan kan vi styrke vores fagbevægelse, så vi ikke taber organisationsprocent?
Frankrig er et godt eksempel, hvor man har en organisationsgrad på 7 pct.
Det er jo det, der gør, at tingene ikke fungerer, og at der hele tiden er strejker – meget voldsomme endda.
Så kan Enhedslisten ikke se ideen i, at man måske sammentænker et borgerting med andre tiltag, vi kan gøre for at styrke nogle af de blomster, som hr. Christian Juhl nævnte i sin ordførertale?
Rosa Lund (EL), 2020-01-17:
Jeg ved ikke, om det her beroliger hr. Marcus Knuth, men jeg kan da berette, at der faktisk var mange af de her trossamfund, som hr. Marcus Knuth taler om, der førte kampagne imod Enhedslisten, fordi vi har fået afskaffet blasfemiparagraffen.