Jacob Mark (SF), 2020-01-24:
Jo, det er helt rigtigt set.
Nu kan jeg ikke tallene fuldstændig, men jeg husker dem svagt sådan, at besparelsen var ca. 75 mio. kr. på mindre udgifter til su og til det, det koster at have studerende gående, og så var resten på dynamiske effekter.
Og både med uddannelsesloftet, men sådan set også med fremdriftsreformen – det var også derfor, jeg bragte Finansministeriet ind i min tale – har udgangspunktet været, at der her var nogle penge at spare, fordi man presser unge hurtigere igennem, som så kommer ud på arbejdsmarkedet og er med til at hæve arbejdsudbuddet.
Men jeg har flere gange spurgt: Hvad med dem, der dropper ud, hvad med dem, der bliver syge, og hvad med dem, der mistrives?
Dem kan man ligesom ikke få regnet med ind.
Så jo, jeg er helt enig med fru Mai Villadsen i, at det ikke skal være udgangspunktet, når man laver uddannelsespolitik.
Udgangspunktet skal være at gøre mennesker frie og gøre mennesker dannede.
Hvorfor skal en sygeplejerske ikke kunne blive læge?
Hvorfor skulle en socialrådgiver ikke kunne blive psykolog, og hvorfor skulle en psykolog ikke kunne blive socialrådgiver?
Hvorfor skulle en fysioterapeut ikke kunne blive idrætslærer, eller hvorfor skulle en matematiker ikke kunne gå tilbage og blive matematiklærer i en tid, hvor vi mangler lærere?
De svar har jeg efterlyst i nogle år, men jeg har aldrig fundet dem.
Sandheden er nok – og det er nok også derfor, vi er her i dag – at der aldrig rigtig var et godt svar på de spørgsmål.
Faktum er, at uddannelsesloftet har skabt den tilstand, har afskåret mennesker fra at blive klogere og ønsket om at vælge om, hvis de valgte forkert i første omgang, og samtidig blev der sendt et signal, ikke kun på de videregående uddannelser, men hele vejen ned igennem vores uddannelsessystem, vores ungdomsuddannelser og vores folkeskoler, om, at man helst skal vælge rigtigt første gang, for ellers risikerer man, at bordet fanger.
Hvorfor endte man der, altså, hvordan endte vi i den situation?
Det har jeg også tænkt en del over, måske fordi jeg har siddet i salen mange gange og prøvet at få det her loft afskaffet.
Jeg mener, det var, fordi man lod Finansministeriets og konkurrencestatens logikker opsluge uddannelsespolitikken en gang for alle.
Det skal hele tiden gå hurtigere, det skal hele tiden være valg, der binder, når man træffer valget, og man skal vælge rigtigt første gang, og man skal gerne vælge det, som arbejdsmarkedet efterspørger – det, man vælger, skal være til gavn.
Men sandheden er, at det ikke har en døjt med uddannelse at gøre, det har ikke en døjt med kvalitet at gøre, det har ikke noget med dannelse at gøre, det har ikke noget med livslang læring at gøre, det har ikke noget med vores uddannelsestradition at gøre, for det handler bare om, at det skal gå hurtigere og hurtigere, så man kan få større og større arbejdsmarkedsudbud og spare nogle penge.
Uddannelsesloftet er og bliver et uddannelsespolitisk misfoster, og det er godt, at vi afskaffer det nu.
Uddannelse handler for SF om muligheden for at blive klogere hele livet, det handler om at have mulighed for sporskifte.
Jeg kan huske, at da et flertal vedtog uddannelsesloftet, var den daværende statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, samme dag ude at sige, at det med, at man kunne tage en uddannelse, og så var det bare det, var en forældet tankegang, for nu var man altså nødt til at uddanne sig hele livet.
Og det mener jeg er rigtigt.
Politikere skal skabe muligheder for mennesker, ikke tage muligheder fra dem, politikere skal give mennesker frihed, ikke indskrænke dem og gøre dem bange for at fejle.
Uddannelsesloftet er et eksempel på en lov, der gjorde i morgen dårligere end i dag, og i dag tager vi i morgen tilbage og giver unge flere muligheder.
Vi lukker uddannelsesloftet ned en gang for alle, og jeg er sikker på, at det ikke kommer igen.
Tillykke til de mange studerende, som har været imod det her, tillykke til elev- og studenterbevægelsen, som har mobiliseret sig fra starten og var med til at skabe opbakning til det første borgerforslag nogen sinde i Danmark; tillykke til de mange forældre, bedsteforældre, onkler og tanter, mødre og fædre, som har brokket sig over det her og har været med til at give det en stemme, selv ovre i den borgerlige lejr, hvor man vedtog det; og tillykke til uddannelsespolitikken, der er ved at vende tilbage på et spor, der handler om dannelse, kvalitet og frihed.
SF er for forslaget.