Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Forslaget her har angiveligt som sit væsentligste formål at sikre, at den allerede eksisterende adgang i serviceloven til at indskrænke adgangen til internet og telefon for en mindre gruppe af domsanbragte borgere med vidtgående handicap så at sige kan håndhæves mere effektivt.
Det formål i sig selv kan der naturligvis ikke indvendes noget imod, fordi der er tale om en gruppe af domsanbragte borgere, som bl.a. har anvendt deres internetadgang til overgreb på mindreårige og selvfølgelig ikke skal kunne fortsætte med at begå disse overgreb under anbringelsen.
På trods af det mener vi i Enhedslisten, at det foreliggende forslag er endda særdeles problematisk.
Selv om formålet er rigtigt, må man jo sige også her, at formålet i sig selv ikke helliger midlet.
Vi mener, at der er store problemer i de midler, som forslaget vil give hjemmel til at tage i brug.
Først og fremmest er det helt uforståeligt for os, at man for at effektivisere håndhævelsen af den indskrænkede adgang til telefon og internet for siger og skriver, som det nu er konkret, fordi vi kun taler om ét botilbud, tre borgere på Kofoedsminde, der har et vilkår i deres straffedom om en sådan indskrænkning, så samtidig giver hjemmel til at gribe ind over for 67 andre borgere, som ikke har en tilsvarende dom.
Det gør man ifølge lovbemærkningerne, fordi det af og til sker, at beboere med de nævnte domsvilkår får fat i en smartphone, en iPad, hvad ved jeg, via en af de andre beboere, når de er sammen i forbindelse med den beskyttede beskæftigelse.
Det er klart, at det selvfølgelig er et problem, men efter Enhedslistens opfattelse kan det da ikke begrunde, at man etablerer et helt generelt forbud mod smartphones, iPads, eller hvad det nu kan være, på hele botilbuddet, sådan at man foretager et indgreb over for de 95 pct. af beboerne, der i dag har ret til en sådan adgang, et indgreb, der endda gennemføres på en sådan måde, at den enkelte beboer jo får fjernet sin ganske almindelige klageadgang.
Adgangen til mobiltelefon og internet er afgørende for mange anbragtes mulighed for at fastholde kontakten til familie og venner, og det er efter vores opfattelse simpelt hen ikke acceptabelt, at de fratages denne mulighed, alene fordi de er blevet anbragt på samme botilbud som beboere, der har fået indskrænket deres adgang til mobiltelefoner og internet ved dom.
Et generelt forbud er efter vores opfattelse ikke et proportionalt indgreb i forhold til det problem, som vi som sagt helt anerkender at der skal findes en løsning på, og derfor må der efter vores opfattelse findes andre måder at håndtere det på, også selv om det selvfølgelig nok vil kræve nogle flere personaleressourcer, og det er måske her, at man kan sætte fingeren på det egentlige problem.
Selv om vi godt kan se, at bestemmelserne er blødt op i forhold til det oprindelige lovudkast, mener vi ikke, at det er acceptabelt at håndtere de udfordringer, der ubestrideligt er med meget udadvendte borgere, ved at isolere dem i særlige afskærmningslokaler.
Alt i alt mener vi at forslaget indeholder bestemmelser, som i urimelig grad indskrænker rettighederne for en gruppe borgere med vidtgående handicap, og bestemmelser, der rummer en ganske betydelig risiko for, at der sker et yderligere skred i retning af at erstatte omsorg og en socialpædagogisk indsats med magtanvendelse.
Enhedslisten kan derfor ikke støtte forslaget.