Rasmus Jarlov (KF), 2019-01-15:
Tak for beslutningsforslaget.
Nu skal jeg lige finde mine papirer frem.
Vi behandler et beslutningsforslag om samfundsrepræsentanter i finansielle institutters bestyrelse.
Det er et forslag, der er fremsat af Enhedslisten, Alternativet og Socialistisk Folkeparti.
Indtil 2002 var det et lovkrav, at der i finansielle virksomheders bestyrelser sad offentlige repræsentanter.
Til forskel fra reglerne dengang – de blev afskaffet i 2002 – foreslås det nu, at offentlige repræsentanter skal have mulighed for at indberette mistænkelige og ulovlige forhold samt overdreven risikotagning til Statsadvokaten for Særlig Økonomisk og international Kriminalitet, SØIK, bagmandspolitiet.
Derudover skal samfundsrepræsentanten ifølge forslagsstillerne fritages for tavshedspligt i forhold til orientering af myndigheder, og endelig skal samfundsrepræsentanterne leve op til gældende fit & proper-regler.
Regeringen kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Årsagen til, at det oprindelige krav blev ophævet i 2002, var, at de offentlige repræsentanter ikke havde gjort nogen forskel f.eks. i form af øget ansvarlighed i bestyrelsen.
Det er i hvert fald vores opfattelse.
Det var også, så vidt jeg husker det, bl.a. Socialdemokratiets opfattelse, dengang det blev afskaffet.
Den offentlige repræsentant skulle varetage bestyrelseshvervet på linje med de øvrige bestyrelsesmedlemmer med samme rettigheder og pligter.
Det blev også slået fast ved domstolene, at den offentlige repræsentant havde det samme ansvar erstatningsmæssigt som de øvrige bestyrelsesmedlemmer, selv om personen ikke var i besiddelse af de samme kvalifikationer til at varetage hvervet som bestyrelsesmedlem.
Hertil kommer så, at et flertal i Folketinget har valgt at gå en anden vej for at sikre samfundshensyn, nemlig ved at kravene til ledelsesmedlemmerne i pengeinstitutterne er blevet væsentlig skærpet siden afskaffelsen af den offentlige repræsentant i 2002.
Det drejer sig bl.a. om kravene om egnethed og hæderlighed, fit & proper-reglerne.
Vi deler jo, tror jeg, hensigten, som jeg fornemmer ligger bag forslaget, om at sikre, at der ikke foregår økonomisk kriminalitet i den finansielle sektor.
Det er jo for alle i Folketinget fuldstændig uacceptabelt, hvis der foregår det.
Regeringen føler bare ikke her, at offentlige repræsentanter er det mest præcise svar på den udfordring.
Vi har en række andre forslag, som jeg snart vil præsentere, og jeg ved også, at Finanstilsynet har en række forslag, som også snart vil blive sendt over til os politikere.
Derfor er der altså andre måder at bekæmpe kriminalitet og uansvarlighed i den finansielle sektor på end ved hjælp af offentlige repræsentanter.
Jeg hørte her i debatten, at man bl.a. fra Socialdemokratiets side har foreslået, at folk som hr. Mogens Lykketoft så skulle sidde i bestyrelsen.
Jeg er ikke sikker på, at det med sådan at sætte eksempelvis gamle politikere ind i bankernes bestyrelse ville gøre, at man opdagede ting som den hvidvasksag, som jo hele den her diskussion nok udspringer af.
Det kræver en meget stor viden om, hvordan en bank fungerer.
Det kræver en skarphed om bankdrift, som jeg ikke tror at tidligere politikere nødvendigvis vil besidde.
Så derfor mener vi altså ikke, at det er et ret præcist svar på de udfordringer, som er i den finansielle sektor, og vi har andre forslag, som vi snart vil præsentere og diskutere med den finansielle forligskreds og resten af Folketinget.