Holger K. Nielsen (SF), 2018-12-05:
Jeg vil godt rose statsministeren for en, synes jeg, offensiv og fin tale, som viste sådan et klart internationalt engagement, viste en bevidsthed om, at vi står over for nogle globale problemer, som det globale samfund er nødt til at forholde sig til, og det er jo det, som den her diskussion ret beset handler om.
Jeg har ikke nogen bemærkninger til processen her i Folketinget.
Jeg synes, at vi er blevet orienteret, som man skal orienteres, og at der har været masser af tid til at drøfte de her ting.
Sagen er bare den, at det ikke var særlig kontroversielt indtil for nylig, hvor det eksploderede på internettet, fordi en eller anden højrefløjbevægelse – styret af hvem, ved jeg ikke, men i hvert fald en eller anden bevægelse – på internettet begyndte at køre misinformationskampagner på det her.
Det er jo helt ukontroversielt, og derfor synes jeg, det er en fuldstændig ordentlig måde, som det er håndteret på.
Den eneste skandale, der er, er i virkeligheden hr. Naser Khader.
Det er jo fuldstændig forrykt, at der er et folketingsmedlem, som er ordfører for et regeringsparti, der i den grad er med til at sprede misinformation og køre fuldstændig illoyalt i forhold til det her.
Der kunne jeg godt håbe, at der var nogle i regeringen, eller i hvert fald i Det Konservative Folkeparti, som jo har håndteret det her totalt ynkeligt, der kunne tage fat i nakken på hr. Naser Khader og fortælle ham, hvordan det her hænger sammen.
Hr. Søren Søndergaard har været inde på migrantarbejdere og har nævnt Saudi-Arabien og andre steder i Mellemøsten, hvor de kommer og arbejder under forfærdelige vilkår, og det er ikke kun i Mellemøsten, men det er også andre steder.
Men det er jo langt mere omfattende.
Det er jo også internt i Afrika, hvor det er langt, langt større, end det er hos os, det er Latinamerika, hvor millioner af mennesker i øjeblikket flygter fra Venezuela, det er Asien, hvor folk flygter fra Myanmar og andre steder.
Med andre ord: Vi taler om et problem, som vi er nødt til – og som man i FN har besluttet sig for at vi skal håndtere – at håndtere i fællesskab, og vi må jo gå ud fra, at det ikke bliver mindre.
Folk bevæger sig, når der er sult, og folk bevæger sig på grund af klimakrisen.
Alene klimakrisen vil forøge det her problem.
Derfor er det da rettidig omhu, at man i FN tager det her alvorligt og får lavet en erklæring.
Den er ikke fuldstændig krystalklar på alle områder, men det kan en tekst, der skal bearbejdes og diskuteres af så mange medlemslande, jo ikke være.
Alle, der har beskæftiget sig med de her ting, ved, at sådan kan det ikke være, og derfor kan det ikke nytte noget, at vi står og pindehugger i enkelte formuleringer og pindehugger i, hvordan det burde have været og det skulle have været og kunne have været.
Sagen er den, at der ligger et kæmpe fremskridt i, at man er blevet enige om den her erklæring – et kæmpe fremskridt – og derfor synes jeg, at man fra Folketingets side burde tilslutte sig det her uden forbehold af nogen art, for i virkeligheden jagter man jo nogle spøgelser.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til en dansk stemmeforklaring, og nu gør man det, okay.
Men jeg synes, det står rimelig klart, at vi på ingen måde i den her erklæring bliver forpligtet i forhold til at ændre vores udlændingepolitik, og tilsvarende omkring vores politik om social dumping og arbejdsmarkedet, og det afgørende er i hvert fald, at vi fra Folketingets side i dag totalt entydigt siger, at vi bakker op om, at regeringen tilslutter sig den her erklæring, at vi forpligter os til et internationalt samarbejde, at vi erkender, at der er tale om globale problemer, der skal løses globalt.