Hans Kristian Skibby (DF), 2021-04-29:
På vegne af Dansk Folkeparti vil jeg gerne kvittere for den gode debat, vi har haft her i Folketinget omkring transportsituationen til og fra Bornholm.
Det kan godt være, der ikke er så mange, der deltager i sådan en debat her i Folketinget.
Der er jo som regel kun en fra hvert parti, og sådan er grundvilkårene.
Men ikke desto mindre synes jeg faktisk, vi kom pænt langt omkring i forhold til den situation, det øjebliksbillede, der var, ikke mindst før jul, hvor man lige pludselig oplevede den absurde situation, at Danmark var afskåret fra Danmark.
Det var noget, der nok undrede rigtig mange, og det var noget, der gav store bekymringer, og det var også noget, som gav rigtig mange bornholmere en rigtig dårlig oplevelse.
Og jeg tror også, det gav rigtig mange af dem, som havde påtænkt at tage til Bornholm og fejre julen osv., en ligeså dårlig oplevelse.
I Dansk Folkeparti synes vi ikke, det kan være rigtigt, at vi har en model, som overhovedet muliggør , at Danmark kan blive afskåret fra Danmark, at danskere kan blive afskåret fra danskere, med mindre de har en god forbindelse via et flyselskab og kan få en af meget, meget få billetter.
Men det var ikke desto mindre noget af den situation, som vi i hvert fald oplevede tidligere.
Og nu kan man så sige, at gode forhandlinger – og en minister, som trods alt også skal have den cadeau, at der er gjort en indsats i forhold til at afhjælpe så hurtigt, som det lod sig gøre – naturligvis ikke er nok, set i forhold til at situationen er optimal for Bornholms vedkommende.
Derfor var det, at Dansk Folkeparti valgte at fremsætte et beslutningsforslag, hvor vi brugte meget tid på at lave en lang formulering af det med en lang række faktuelle sandheder og historiske tilrids af, hvad det egentlig er, der er situationen bag den aftale, som vi har i dag.
For Dansk Folkeparti vidste naturligvis godt, at vi havde en aftale omkring færgebetjeningen til Bornholm.
Men det ændrer jo ikke på, at partierne naturligvis har lov til at fremsætte beslutningsforslag i Folketinget.
Og så er det muliges kunst jo naturligvis at få flertal for det og få alle de partier med, som er med i forligskredsen, således at man kan gøre situationen bedre end den situation, vi oplever i dag.
Det ville man ikke, og det er ikke nogen hemmelighed, at jeg har fået kritik fra flere fløje og partier om, at det dog var en mærkelige måde; at man sådan fremsætter et beslutningsforslag.
Men ikke desto mindre blev jeg så endnu mere pikeret over, at regeringen vælger, for få uger siden, mere eller mindre at fremsætte det samme forslag med en udmelding fra regeringen omkring den kommende infrastrukturaftale, hvor man netop ligeledes ønsker at få en analyse og en forhandling i forhold til status og vilkår for fremtiden i forhold til færgebetjeningen af Bornholm.
Regeringen må godt, men de politiske partier må ikke.
Det har jeg svært ved at forstå, og jeg synes ikke, at der er nogen som helst logik i det.
Det er gamle aftaler, og som jeg har spurgt flere af ordførerne om, så er det altså sådan, at siden 2002, og permanent stop for drift i 2004, så er der løbet meget vand i åen siden.
Og det betyder også, at udviklingen i typer af færger har ændret sig på de næsten 20 år, som vi taler om.
Der er faktisk kommet så mange flere modeller på tegnebrættet, at man kan få leveret andre typer af færger, hvilket også kan få indflydelse på det i forhold til sejlhastigheder, problemer i forhold for meget bølgeskvulp, som nogle selvfølgelig vil klage over, langs kysterne.
Det giver god mening, at man ikke vil have det sådan, som de oplevede det ved Aarhus, da man startede med de første katamaraner og fritidsfiskerne faktisk røg i baljen, fordi båden sejlede for stærkt.
Det er ikke det, vi er ude i den her sag.
Her er vi sådan set bare ude i at lave en model, hvor vi får belyst, hvad udviklingen siden 2002 siger, og hvad har vi af muligheder for at lægge det ind i en kommende aftale, som kan forbedre sejladsvilkårene markant, og som måske også kan tage et favntag med forskellige transitmuligheder, transportmuligheder.
Der er også miljødelen, som flere af ordførerne var inde på: Kan man nedbringe antallet af kørsler over Sverige med lange vejafstande og opnå, at færre biler kører med få personer?
Hvad får det af miljøpåvirkning, hvis man kan få trafikken gjort nær i forhold til hovedstadsområdet, hvor langt de fleste af dem, der søger transport, også skal hen?