Nanna W. Gotfredsen (M), 2025-12-18:
Tak for ordet, formand.
Det her lovforslag handler om nu i en svær, temmelig kompleks og stadig jo faktisk heller ikke afklaret situation i et – om det så er større eller mindre – sort hul mellem housing first-østaftalen tilbage i 2021 om behovet for flere mindre og billigere boliger med det formål nu endelig at få nedbragt den stadig alt for store hjemløshed, og hvad der så siden hen er både set og sket.
Der er i særklasse stort set intet kommet af det byggeri, vi havde brug for for sammen med andre ting at sikre, at vores mest udsatte og hjemløshedstruede medborgere, der oftest lever helt ude over kanten, hverken fastholdes i eller presses ud i hjemløshed.
Det er så det, vi gør med det her lovforslag, og det kan jeg godt gå med på at kalde en nødløsning i en mulig undtagelsestilstand.
At vi overhovedet står her, vil jeg tillade mig at sende en kærlig hilsen eller tanke til min formand, hr. Lars Løkke Rasmussen,
Jeg tror, han stod i Letland, da han meddelte, at der var noget, vi måtte erkende her – og ja, også en god tanke til dna'et i det moderate med insisteren på, er problemer skal løses.
Det kræver jo så, at mindst 90 af os herinde går sammen om at nå frem til en løsning.
Vi skal tage ansvar for de af vores medborgere, som lever på kanten i ekstremt udsatte positioner, svigtet, også politisk, svigtet eklatant også herindefra gennem alt for mange år.
Vi skal sikre, at de har mulighed for at leve værdige liv også med tag over hovedet og anden tryghed.
Alle mærker, at det meste er blevet dyrere.
Det gør de mest udsatte i den grad også – dem, der har allermindst, og det i særlig høj grad også på boligmarkedet.
Det gælder så ikke mindst i København, hvor der ikke er mange betalbare boliger, og det er jo også, fordi København så længe har svigtet med hensyn til at bygge de mindre, mere betalbare over boliger.
Det var en udfordring, Fonden for blandede byer skulle have givet et solidt rygstød tilbage i 2021-aftalen til at løse, men vi må jo desværre konstatere, at kommunerne, når det så gælder, altså ikke mindst i København, ikke er i nærheden af at levere i forhold til spørgsmålet.
Det er også komplekst.
Men en del af forklaringen er jo, at man på Københavns Rådhus i mange år har holdt fast i at sørge for, at der primært bygges større boliger – familieboliger er der brug for, siger de igen og igen – og en anden er selvfølgelig, at puljen på over 1 mia. kr., viste en opgørelse i Altinget for ikke så længe siden, slet ikke var blevet søgt.
Der skal gang i byggeriet, og frem til at vi lykkes med at få det til at ske, er vi nødt til at gøre det, vi gør her i dag.
Jeg er stolt af og glad for, at vi i Moderaterne rakte hånden op og sagde: Her er et problem; det skal kunne imødegås; vi skal handle hurtigt.
Derfor er der så for nu 15 mio. kr. til, at nogle af vores mest udsatte medborgere kan bevare taget over hovedet, eller til sikring af, at de overhovedet kan komme i bolig.
Det er, som fru Camilla Fabricius også sagde, en god begyndelse.
Vi får handlet hurtigt.
Det var vigtigt.
For os i Moderaterne er det også vigtigt, og det har vi også meddelt vidt og bredt, at vi er åbne for at se på yderligere finansiering, hvis beløbet ikke rækker.
Vi skal simpelt hen herindefra tage langt bedre hånd om samfundets allermest udsatte – og det kun endnu mere, når kommunerne og KL for den sags skyld svigter.
Jeg er glad for, at vi har sat det her i gang, men det er samtidig afgørende med de betalbare boliger i kampen mod hjemløshed.
Vi kan ikke bare blive ved med at slukke ildebrande her.
Det er en kamp, vi skal tage alvorligt; det er en kamp, vi skal lykkes med, altså at få reduceret hjemløsheden.
Moderaterne stemmer for.
Tak for ordet.