Flemming Møller Mortensen (S), 2019-03-12:
Tak, formand.
Tak til ministeren og tak til fru Liselott Blixt for den her forespørgsel.
Vi har tendens til, også i det danske sprog, at vi kalder ting noget, så vi ikke forstår, hvad det er.
ME siger jo ikke meget i sig selv, men jeg synes rent faktisk, at kronisk træthedssyndrom siger alt.
Og har man haft en ven, har man en bekendt, kender man en, som lider af kronisk træthedssyndrom, ME, så har man i den grad forståelse for, hvordan hverdagen og hvordan livet har forandret sig og lægger sig i nogle meget smalle rammer.
Jeg ser også, at der kan være variation – det er ikke alle, der ligger i sengen, som fru Liselott Blixt siger.
Her skal vi også passe på med ikke at sætte en ramme op for, hvordan ME-patienter skal have det, for der er også stor variation.
Jeg sagde allerede i den indledende kommentar til ministeren, at det glæder Socialdemokratiet utrolig meget, at vi har fået et fælles forslag til vedtagelse.
Det er sådan, at man med brede politiske beslutninger og signaler flytter ting på en helt anden måde, end hvis der er en politisk snæverhed omkring det.
Dem, der måtte sidde her og overvære vores forespørgsel, skal jo også vide, at sådan en fælles tekst ikke bare kommer af sig selv; det har faktisk været rigtig kompliceret, men desto større er glæden ved, at vi har en fælles tekst i dag, som lægger nye spor ud for ME-patienterne.
Og det har været et stort socialdemokratisk ønske.
Vores samfund, vores sundhedsvæsen, skal jo kunne noget helt særligt.
Og derfor gælder det som et grundvilkår, at der skal være forståelse for alle patienter.
Jeg synes, det stærkeste ved vores forslag til vedtagelse i dag og det, at vi står sammen, er, at vi udviser en forståelse for ME-patienterne.
Det er ikke en lille gruppe – nej, der står faktisk heroppe, at et sted mellem 10.000 og 20.000 patienter lider af kronisk træthedssyndrom.
Og som sagt: Har man mødt dem, ved man, hvor besværlig deres hverdag kan være.
Vi ønsker fra socialdemokratisk side, at vi får et øget fokus på ME, på samme måde som vi også ønsker det i forhold til patienter med andre sygdomme, der er i den samme i og for sig udfordrende og vanskelige situation, at man ikke bare kan måle og veje sig eller tage en blodprøve eller tage et røntgenbillede for at få en sikker diagnose.
Den forståelse skal vores sundhedsvæsen have.
Det er en forventning fra min side, at det her i dag får os til at sige, at det godt kan være, der er ting, der i setup og struktur er vanskelige, men den udfordring må man løse og knække.
Og man må også sørge for, at tilbuddet bliver tilrettelagt med en geografisk spredning, som giver den nærhed, der er et så vigtigt element set med socialdemokratiske øjne, når vi skal sætte struktur på vores sundhedsvæsen.
Og når vi taler om det, der skal være forventningen til vores sundhedsvæsen, er det jo, at både udredning, behandling og rehabilitering får et boost.
Og så ønsker vi også fra socialdemokratisk side, at det her skal blive et eksempel på, at vi ikke læner os tilbage.
Jeg tror, vi har behov for at styrke vores Sundhedsstyrelse.
Det bliver mere og mere komplekst at følge med i, hvad der foregår på hele sygdomsfeltet, både når det gælder udredning, behandling, rehabilitering og medicinsk udvikling.
Men jeg synes, det skal være en forventning og en fordring til vores samfund og vores sundhedsvæsen, at det her kan ske.
Vi skal passe på med, at vi ikke politisk også kan være med til at understøtte stigmatisering, for der bliver nævnt rigtig meget om fordomme og stigmatisering omkring ME.
Vi skal passe på med, at vi ikke kommer til med debatten i dag også at træde nogle andre store grupper lidt under fode i stigmatiseringen, i forhold til at rigtig meget sygdomsudvikling har både en psykologisk, en psykiatrisk og en fysisk og fysiologisk sammenhæng.
Den erkendelse skal vi tage med os, men jeg synes, at sporene er lagt fuldstændig rigtigt i det her forslag til vedtagelse.
Og jeg vil gerne takke jer alle sammen for, at det lykkedes.