Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-04-04:
Tak for det.
Og den grønne omstilling af transportsektoren er selvfølgelig også helt uomgængelig.
Det er en omstilling, der vil betyde, at vi kan slippe af med biler, der jo bidrager med støjforurening, der generer mange mennesker, der bidrager til klimaforandringerne, der bidrager til luftforureningen, som gør rigtig mange mennesker syge, især i de større byer; og det er en omstilling over til f.eks. elbiler, som ikke har den forurenende udstødning, der skaber så store problemer, og som er næsten lydløse.
Det er en omstilling, der er i fuld gang mange steder i verden.
Bilfabrikanterne er i gang, og politikerne i flere europæiske lande tager lige nu bestik af situationen og kigger på, hvad der skal gøres, for at deres land kan blive klar til den nye teknologi og klar til den grønne omstilling.
Den svenske klimaminister har anbefalet et EU-forbud mod benzinbiler i 2030, og også politikere i Tyskland, Norge, Holland og Østrig taler om udfasning af benzinbiler.
Så der er ingen tvivl: Bilerne, der er drevet af fossile brændsler, er fortid inden for en overskuelig tidshorisont.
Det her beslutningsforslag, som jo adskillige partier i Folketinget står bag, handler om, at vi også her i det danske Folketing tager bestik af udviklingen, at vi også gør, hvad vi kan, for at gøre vores samfund klar til fremtidens teknologi, at vi skal favne den grønne omstilling, og at vi skal gribe de muligheder, der er.
Forslaget handler ikke om, at vi i dag skal beslutte, om det er 2025 eller 2030, der er det rigtige årstal, hvor vi ikke længere skal sælge fossile biler.
Det handler først og fremmest om at få mere viden, at se på konsekvenserne og på mulighederne for Danmark, så vi er klædt på til at træffe de rigtige beslutninger og tage de rette politiske initiativer.
Der er nemlig mange udfordringer ved så massiv en omstilling af transportsektoren.
Eksempelvis vil en massiv implementering af elbiler påvirke udnyttelsen af vindbaseret strøm.
Endvidere kræver en omstilling store omlægninger af infrastrukturen i energiforsyningen til transporten, og afgiftssystemet for personbiler skal tilpasses.
Så det kræver faktisk, at vi forbereder os.
Det kræver faktisk, at vi overvejer, hvilke konsekvenser det her kan få for alle mennesker i vores samfund.
Jeg har godt noteret mig – både i dag, men også op til i dag – den skepsis, der har været fra især den blå side af Folketingssalen.
Jeg har noteret mig, at bl.a. Venstre mener – ikke ordføreren, der var på talerstolen i dag, men Venstres miljøordfører, hr. Erling Bonnesen – at både børnefamilier og mennesker, der bor i landdistrikter, vil blive urimelig hårdt ramt, hvis man i fremtiden skal køre i biler, der ikke er drevet af fossile brændsler.
Jeg må sige, at jeg nok ikke helt forstår den frygt og bekymring for teknologisk udvikling og for grøn omstilling.
Og jeg forstår slet ikke den modstand, som den slags udsagn er et udtryk for, mod at blive klogere og få mere viden og blive i stand til at træffe oplysninger på et oplyst grundlag, fordi vi netop skal sørge for, at den grønne omstilling, også af transportsektoren, ikke får de konsekvenser, men at vi sørger for at sikre, at alle kan være med på vognen, når vi løser den bundne opgave at handle på klimaforandringerne og sikre den omstilling, der er nødvendig, også af vores eget samfund.
En grøn omstilling af persontransporten er et potentiale, som vi politisk skal arbejde for at udnytte maksimalt.
At få lavet en nærmere analyse af såvel de grønne aspekter som de økonomiske aspekter vil give os et rigtig godt grundlag til at ruste os til den omstilling, der helt sikkert kommer.
Og hvis vi endda vælger at være offensive og indgå som frontløber sammen med andre lande for at skubbe omstillingen fremad, vil vi, som det også var tilfældet med den vedvarende energis og vindmølleindustriens succes, også her være langt foran og være med til også at vise resten af verden, hvordan det faktisk kan lade sig gøre at omstille ikke kun sit energisystem, men også få energisystemet til at spille sammen med transportsystemet.
Og det er der altså virkelig gode perspektiver i, fordi vi ved, at alle verdens lande før eller siden skal igennem den her grønne omstilling, og at verden har brug for lande, der netop kan vise og udvikle den teknologi, der kan få det her til at ske.
Så for mig handler det her om at være visionær, at turde gribe fremtidens muligheder.
Også her må jeg så bare konstatere at der er en rigtig stor forskel på højre og venstre side af Folketingssalen.
Jeg vil gerne kvittere for den positive modtagelse, der har været fra Socialdemokratiets side, som ikke er medforslagsstillere, men som – føler jeg mig ret overbevist om – vi kan lave en beretning sammen med.
Og jeg håber også, at vi sammen med Det Konservative Folkeparti kan drøfte, hvordan vi kan bringe den grønne omstilling af persontransporten endnu længere fremad.