Naser Khader (KF), 2018-12-05:
Jeg tvivler på, at den sidste ordfører, SF's ordfører, har læst FN-pagten.
Det er jeg meget, meget i tvivl om, og når man læser det, skal man læse det kritisk.
Udgangspunktet for FN-pagten er, at Danmark og Vesten står over for enorme udfordringer fra vores baghave i Afrika og Nordafrika, hvor der lige nu er en befolkningseksplosion.
Tag et land som Egypten: 90 millioner indbyggere, og de bliver 1 million flere hver niende måned.
Mange afrikanere har i dag mobiltelefoner og paraboler, og de kan se, at de kan få det lidt bedre andre steder i verden.
Menneskesmuglerne udnytter deres drømme og lokker dem til at forlade deres oprindelige hjemlande og søge lykken i Vesteuropa.
Men det er jo ikke løsningen.
Løsningen er ikke udvandring.
Løsningen er, at vi investerer i de lande, at vi køber deres varer.
Det er jo det, der gør, at folk bliver hjemme.
Vi skal gøre noget ved de grundlæggende årsager til, at folk flygter og emigrerer.
Derfor skal vi have en løsning på at stoppe illegal indvandring og menneskesmugling.
Men hvis vi skal få de oprindelige lande, dem, som de illegale indvandrere kommer fra, til at tage imod deres egne borgere, til at hjælpe os med at bekæmpe menneskesmuglere, så er det enormt vigtigt, at vi får løst den her udfordring.
Der er problemer, der skal løses.
Hvad er prisen?
Det spørgsmål synes jeg da er relevant at stille sig.
Hvad er det, der skal leveres til gengæld?
Der er en hel del spørgsmål, som man kan stille om pagten og dens konsekvenser.
Personligt er jeg skeptisk over for pagten og dens konsekvenser, og den konservative folketingsgruppe deler min skepsis.
Derfor er det afgørende for os, at regeringen får formuleret nogle klare forbehold, hvor vi understreger, at der er ting, som bliver påstået om pagten, som vi er uenige i.
Forbeholdene skal være præcise, de skal være klare, og de skal være stramme, så der ikke hersker tvivl om konsekvenser af pagten.
Sådan starter konventionerne: Først er der hensigtserklæringer, og så bliver det til konventioner.
Passer det?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at få svar på eller få understreget i forbeholdene.
Et andet spørgsmål er: Hvad er prisen for, at andre lande hjælper os med at bekæmpe de her menneskesmuglere og illegal indvandring og tage imod deres afviste borgere?
Hvor forpligtende er det for de lande, når pagten ikke er forpligtende?
Der bliver sagt, at alle har de samme universelle rettigheder fra dag et – hvordan vil det påvirke vores velfærdssamfund?
Vil vi være i stand til at fastholde vores autonomi i forhold til indvandringspolitikken?
Et afsnit i pagten, som virkelig provokerer mig, er afsnittet, som siger, at man vil begrænse mediernes frihed til at informere offentligheden.
Jeg synes, det er problematiske formuleringer.
Dansk Journalistforbund har været ude at påpege det.
Så har der været en masse påstande fra de afrikanske lande – hvis man har fulgt med i den debat, der har været i de afrikanske lande – hvor man har hævdet en hel masse.
Der kunne jeg egentlig godt tænke mig, at den der påstand, der kommer derfra, skal gendrives, bl.a. det om, at dem, der bor illegalt i de vesteuropæiske lande, de der 2-3 millioner, får lovligt ophold.
Så regeringen er jo, som vi har nævnt det tidligere, i gang med en rigtig god proces, hvor man er i dialog med ikke mange lande, men de rigtige lande, som vi er på bølgelængde med, om at finde frem til fælles forbehold.
Så pagten alene er ikke god nok, men pagten med forbehold er nødvendig.
Så det, der bliver spændende, er at se formuleringen omkring disse forbehold, så tingene kan sættes på plads en gang for alle.