Mette Thiesen (DF), 2024-05-07:
Der blev sagt noget tidligere fra talerstolen, som jeg ikke kan lade være med at replicere på.
Jeg tror faktisk, det var fru Nanna W. Gotfredsen, der sagde det – og tak for den rigtig gode tale – nemlig gid man også ville forbyde sukker.
Det ville jeg personligt være utrolig ked af, vil jeg sige.
Så nej tak til det.
For flere år siden var jeg på gadetur med Stenbroens Jurister og var rundt at se på noget af København, som jeg i hvert fald ikke havde set før.
Jeg var i fixerummet på Halmtorvet.
Jeg var på Reden.
Jeg talte med nogle af de mennesker, der lever på gaden, og jeg vil ikke kalde dem svage, for det var ikke mit indtryk, at det var svage mennesker – det var udsatte mennesker.
Så det var jo nogle af samfundets allerallermest udsatte.
At høre nogle af de tragiske fortællinger gjorde så dybt, dybt et indtryk på mig, bl.a. om hvordan nogle af de her sexarbejdere skulle igennem 20 eller måske flere kunder på en dag for at kunne tjene nok penge til deres misbrug.
Hvis de så stødte ind i en politimand, kunne de risikere at miste det stof, de lige havde købt, så de skulle om ikke starte forfra, men i hvert fald tage en masse flere kunder for at få råd til det igen.
Det var faktisk dybt hjerteskærende.
Det var nogle meget, meget udsatte mennesker, jeg så være der på Reden.
Jeg vil ikke referere til nogle af de frygtelige historier, jeg hørte fra medarbejderne på Reden, om de her hovedsagelig kvinder, men det var i hvert fald noget, der gjorde så dybt indtryk på mig, at jeg faktisk var nødt til at tage helt hjem bagefter.
Jeg havde simpelt hen ondt i maven, fordi jeg havde mødt noget, der var så frygteligt og så fyldt med armod og menneskelig tragedie, at jeg faktisk havde enormt svært ved at lægge det fra mig.
Lige præcis det her lovforslag handler nemlig om at sikre de allerallermest udsatte i vores samfund; dem, som har stof, som de skal bruge, fordi de er i et så dybt misbrug, at de har behov for det.
Det ved jeg godt at der er andre partier der ikke er imod, men det er vi imod.
Det her handler grundlæggende set om at give de her mennesker lov til at tage det stof, de har købt, og så gå over og få den her tilfredsstillelse, fordi de har det her misbrug, og så vi forhåbentlig i højere grad kan hjælpe dem ud af det misbrug.
Så tak for at fremsætte det her forslag.
Jeg synes i den grad, at det kan noget, at der er mennesker herinde i det danske Folketing, som har en anden baggrund en bare statskundskab.
Nu rammer jeg måske en del – det beklager jeg meget.
Fru Nanna W. Gotfredsen har en fantastisk baggrund.
Jeg er selv skolelærer.
Vi har sygeplejersker, vi har læger, vi har rigtig meget forskelligt fra hele Danmark og fra alle samfundslag, og det synes jeg faktisk gør noget ret særligt, så vi ikke alle sammen bare er skolet og uddannet til at kunne gå ind i politik, men at der altså kommer nogle mennesker ude fra den rigtige verden.
Det er sådan noget, vi mærker, når vi så sidder med et lovforslag som det her.
Jeg ser det her lovforslag som værende en udstrakt hånd og en kærlig arm rundt om skuldrene på de mennesker, som har brug for samfundet til at holde lidt om dem, fordi de ikke kan selv.
Det er her, hvor samfundets net griber dem, som ellers ville falde igennem, og jeg synes, at det er noget af det allerfineste, når vi kan lave lovgivning herinde, der faktisk favner de mennesker, som et stærkt samfund jo skal kunne favne og passe på, når de ikke selv kan.
Så lad det være ordene herfra.
Tusind tak for at fremsætte det her lovforslag.
Jeg kigger hen på justitsministeren, der er optaget – beklager forstyrelsen.