Flemming Møller Mortensen (S), 2021-05-05:
Tak, formand, og tak til forslagsstillerne fra Nye Borgerlige for at fremsætte det her beslutningsforslag omkring fjernelse af bistand til det palæstinensiske selvstyre.
Forslagsstillerne udtrykker i bemærkningerne til forslaget, at de ikke mener, at danske skattekroner skal gå til Palæstina.
Det vil jeg vende tilbage til.
Forslagsstillerne henviser derudover i bemærkningerne til en artikel fra Weekendavisen fra 2016 vedrørende den kritik, der er rejst af det palæstinensiske selvstyres finansielle støtte til palæstinensiske fanger i israelske fængsler og deres familier.
Lad mig først slå helt fast, at Danmark ikke er med til at finansiere denne støtte.
Danmark yder ikke budgetstøtte til det palæstinensiske selvstyre.
Danske bistandsmidler til Palæstina går primært via multilaterale organisationer som eksempelvis Verdensbanken og FN's fødevare- og landbrugsorganisation eller fælles donorsamarbejder, hvor der er indbygget kontrolfunktioner.
Samtidig udfører vi vores egen kontrol gennem monitorering og finansielle inspektionsbesøg.
Dermed kan vi sikre, at danske midler går til de tilsigtede formål.
Lad mig samtidig også understrege, at regeringen deler kritikken i beslutningsforslaget af den måde, selvstyret udbetaler ydelser til fængslede og deres familier på.
Kernen i problemet er ikke, om der overhovedet udbetales sociale ydelser.
Det gør man i mange lande.
Det gør vi også her i Danmark.
Det er ydelser, som skal sikre, at særlig familierne kan videreføre et nogenlunde normalt liv.
Nej, kernen i problemet er det principielle, altså det princip, som ydelserne udbetales efter.
Det kan opfattes som en belønning for ekstreme handlinger, hvilket regeringen er
klart imod.
Derfor har Danmark også ved gentagne lejligheder både selv og sammen med ligesindede lande opfordret selvstyret til at ændre på systemet, så ydelserne i stedet bliver baseret på en vurdering af behov.
Den samme linje følger EU.
Vi vil fortsætte med at lægge pres på selvstyret for at få ændret det her system.
Regeringen er dog ikke enig i, at man fra dansk side bør indstille al støtte til Palæstina som en konsekvens af den omtalte praksis.
Det er vigtigt for at kunne mindske ulighed, for at kunne skabe alternativer til irregulær migration og for at kunne understøtte en løsning på Israel-Palæstina-konflikten på længere sigt, og i mellemtiden er det vigtigt for stabiliteten i de palæstinensiske områder.
Som vi netop har set ved vedtagelsen den 13. april i år af V 100 om udviklingen på Vestbredden, er der bred opbakning i Folketinget til, at Danmark fortsat arbejder aktivt for en tostatsløsning mellem Israel og Palæstina.
Opbakningen til tostatsløsningen og ønsket om at fortsætte med at give bistand til Palæstina er synspunkter, vi deler med en bred kreds af internationale donorer ikke mindst i EU-kredsen.
Hertil kommer, at også den nye amerikanske Bidenadministration nu genoptager amerikansk støtte til Palæstina, hvilket i den grad er hårdt tiltrængt.
Den israelske besættelse af Vestbredden og i Gaza har konsekvenser for palæstinensernes levevilkår.
Det gælder f.eks. i forhold til eksportmuligheder, bevægelsesfrihed og adgang til jord, beskæftigelse, naturressourcer, elektricitet og basale sundhedsydelser.
Den palæstinensiske økonomi kan ikke hænge sammen under de nuværende forhold og uden støtte fra donorerne.
Samtidig er det også vigtigt at understrege, at mange af de begrænsninger, som palæstinenserne lever under i de besatte område, kun kan endeligt afhjælpes, når der kommer en politisk løsning på konflikten mellem Israel og Palæstina.
Den kommende strategiske ramme for Danmarks engagement i Palæstina bygger derfor også på en vision og et mål om en politisk løsning på konflikten.
Danmarks engagement har et dobbelt formål, nemlig at støtte mulighederne for at opnå en fredelig og forhandlet løsning og samtidig bidrage til at fremme stabilitet i regionen og forbedre levevilkårene for de palæstinensere, der er fanget i konflikten.
Det politiske, udviklingsmæssige og humanitære går derfor hånd i hånd.