runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Tak, og tak til ordføreren for en glimrende ordførertale.
Jeg vil godt give ordføreren mulighed for lige at komme med en replik.
Nu er Morten Messerschmidt godt nok gået fra salen, og jeg ved ikke, om det er, fordi han ikke ønsker mere debat, men under alle omstændigheder var en af de ting, der kom frem under Morten Messerschmidts tale, at der er en modsætning mellem EU og NATO.
De er komplementære, det siger alle, altså, man hjælper hinanden med alle de indsatser, der er.
Er Radikale Venstre enig i de bemærkninger?
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Jeg tror ikke, at man nogen sinde har hørt Radikale Venstre nedgøre FN-samarbejdet.
Jeg tror heller ikke, man har hørt Radikale Venstre tale imod forebyggende indsatser eller imod øget udviklingsbistand.
Så det er ikke et billede, jeg kan genkende.
Det her er ikke et enten-eller.
Vi ønsker stadig at være et stærkt medlem af FN, vi ønsker mere udviklingsbistand, og vi ønsker mere forebyggende samarbejde, også i regi af EU.
Sikandar Siddique (FG), 2022-05-04:
Tak til ordføreren.
Nu sagde ordføreren i starten af sin tale, at man ville træde et skridt tilbage og kigge objektivt på det – jeg synes nu, at det var en meget subjektiv tilgang til forslaget.
Men jeg anerkender selvfølgelig de erfaringer, som ordføreren har gjort sig som enmandshær i Folketinget.
Formålet med det her forslag er at skabe en bredere repræsentation og bekæmpe stemmespild, og der er Frie Grønne klar til at kigge på, om der er andre måder, vi kan gøre det på.
Så jeg vil bare kvittere og sige tak.
Anders Kronborg (S), 2022-05-04:
Tusind tak for, synes jeg, et spændende oprids af både nuancerne, faldgruberne og det positive i det her forslag.
Det var sådan set ikke meningen, jeg ville sige noget, men under ordførerens tale kom jeg til at tænke på, at jeg i virkeligheden synes, at det, som ordførerens eget parti har gjort, da de kom i Folketinget, er rigtig, rigtig interessant, for da var der jo, om man så må sige – jeg tror ikke, jeg fornærmer ordføreren ved at sige det – et stort kludetæppe ude på venstrefløjen, hvor hvert af de her partier i kludetæppet havde svært ved individuelt at komme i Folketinget.
Så jeg vil sådan set bare spørge ordføreren – og ordføreren må ikke opfatte det drilsk – om han ikke vil sende en opfordring til hr. Sikandar Siddique om, at så må man jo ud at kæmpe, slå sig sammen med meningsfæller osv., og så lave et grundlag, som der er en opbakning til i befolkningen.
Det lykkedes for Enhedslisten og tillykke med det; I har siddet i Folketinget i rigtig mange år.
Men det er bare for at illustrere, at det jo rent faktisk kan lade sig gøre med de valgregler, som vi har den dag i dag.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Tak til hr. Anders Kronborg for den perspektivering.
Den er jo fuldstændig rigtig.
Nu var jeg selv med, dengang vi dannede Enhedslisten, og jeg husker tydeligt, hvordan det daværende folketingsmedlem hr. Jacob Haugaard drilsk kaldte det for de forenede dødsboer.
Hr. Anders Kronborg har jo en pointe i forhold til det der med, at det også er en styrke at kunne sætte sig ned sammen og finde et fælles grundlag, og jeg tror, at skal man se på det sådan rent demokratisk – for det er jo rigtigt, at der er opstået mange nye partier på det seneste, også partier, som heldigvis holder miljø- og klimadagsordenen højt – så kan man sige, at det, vi har brug for, sådan set ikke er, at vi har flere partier.
Det er måske nærmere, at man kan samles om en sag.
Det ændrer bare ikke på det helt principielle, i forhold til at når vi taler om demokratiet og det at sikre, at så mange stemmer som muligt kan præsenteres, så mener jeg godt, at man kunne overveje spørgsmålet om, om man skulle afskaffe spærregrænsen.
Det ændrer aldrig nogen sinde ved styrken ved at kunne samles, finde et fælles fodslag og dermed sikre større gennemslag.
Jeg mener tværtimod, at man bør kunne satse på begge dele.
Anders Kronborg (S), 2022-05-04:
Jeg synes faktisk, jeg fik et rigtig godt svar, så der er ingen grund til at opfinde nye spørgsmål.
Så tak for det.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Selv tak.
Et godt spørgsmål kan jo nogle gange afstedkomme et godt svar.
Birgitte Bergman (KF), 2022-05-04:
Man skal høre meget her i salen, før ørerne falder af – foreningen for dødsboer, eller hvad det nu var.
Den synes jeg faktisk var meget god.
Nå, jeg vil godt have lov at sige velkommen til den nye minister, og tillykke med jobbet.
Og så gælder det sagen.
Ikke siden 1979 har der været så højt et antal partier, der har opnået valg ved Folketinget, end der er med de ti partier, der blev valgt i 2019, og resultatet af det seneste folketingsvalg viser vel egentlig meget godt, at det heller ikke skulle være blevet vanskeligere for nye eller små partier at opnå valg til Folketinget.
Så her til aften behandler vi altså et beslutningsforslag fra Frie Grønne, og det handler om, at de vil pålægge regeringen at fremsætte forslag om at indføre valgforbund til folketingsvalg inden udgangen af 2022.
Formålet er ifølge forslagsstillerne at begrænse såkaldt stemmespild, men der synes vi, at de gældende regler ikke forhindrer nye partier eller bevægelser i at slå sig sammen, og vi synes, at folketingsvalgloven tværtimod giver gode betingelser for, at alle politiske holdninger kan komme til orde og blive repræsenteret i Folketinget.
Det er vigtigt, at reglerne om valg til Folketinget beror på grundlæggende demokratiske principper og ikke på, hvordan det enkelte valg konkret falder ud for det enkelte parti.
Og så kommer vi til alt det om kredsmandater, som mange har været inde på, og det er jo noget af et regnestykke, hvordan man tæller alt det sammen; det er godt nok kompliceret.
Det er vigtigt.
Dertil kommer tillægsmandater, der skal sikre den matematiske forholdsmæssighed ved at udligne det såkaldte stemmespild, der måtte opstå for partierne i de enkelte storkredse.
Sikandar Siddique (FG), 2022-05-04:
Tak til Konservatives ordfører.
Vi er jo ærgerlige over, at I ikke støtter forslaget, men det er nu engang vilkårene.
Det er rigtigt, at ti partier blev valgt sidste gang, men er det ikke også rigtigt, at der var to partier, som var rigtig, rigtig tæt på spærregrænsen?
Jeg tror, at de opnåede 1,7 pct. og 1,8 pct. af stemmerne.
De blev så ikke valgt, og dermed er der 153.000 stemmer, som på en eller anden måde ikke er repræsenteret her i salen.
Der kunne jeg sådan helt principielt godt tænke mig at spørge ordføreren, om hun ikke mener, at det ville være meget sundere for vores demokrati, hvis de 153.000 mennesker også på en eller anden måde var repræsenteret her i folkestyret.
Birgitte Bergman (KF), 2022-05-04:
Det er jo sådan, at det er op til det enkelte frie menneske at sætte sit kryds, hvor man vil, og jeg synes faktisk, at der er en meget stor, bred skare – både det, vi så i 2019, og det, der er ved at forme sig til det kommende folketingsvalg.
Man kunne jo så egentlig modsat stille spørgsmålet
: Er der måske noget, der er ved at gå lidt galt med vores demokrati, hvis ikke man kan finde sig selv inden for de partier, der stiller op?
Så jeg synes et eller andet sted, at det skal være op til den enkelte, og jeg synes, at der er rigelig mulighed for at få sine holdninger og meninger igennem ved at sætte sit kryds.
Det er jo det valg, den enkelte må tage.
Vi har også set eksempler på partier, der kommer i Folketinget, og som faktisk gør det ganske godt og står endnu stærkere.
Og det, der er op til det enkelte parti, er jo netop at kæmpe for sine holdninger og sine meninger og få dem ud over rampen og gøre sig selv uundværlig, sådan at der er andre, der har lyst til at sætte sit kryds der.
Sikandar Siddique (FG), 2022-05-04:
Jeg synes, at debatten er rigtig sjov.
Jeg møder jo tit det argument fra de politiske partier: Lad være med at lave Frie Grønne, for det fører jo til stemmespild.
Og i debatten i dag møder jeg det modsatte argument.
Når vi fremsætter det her forslag, er det i virkeligheden, fordi vi tror på, at det vil give en langt bedre repræsentation i Folketinget end den, vi har i dag.
Det var ikke et spørgsmål; det var bare en kommentar.
Birgitte Bergman (KF), 2022-05-04:
Jeg har heller ikke yderligere kommentarer.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-05-04:
Tak, formand.
Tillykke til den nye minister.
Vi havde et meget fint samarbejde med den afgåede minister.
Nu til forslaget, som jeg synes er lidt løst formuleret og også lidt hurtigt udarbejdet.
Man kunne med held have brugt lidt tid på både fordele og ulemper, og man kunne også have brugt lidt tid på, hvad følgerne af forslaget egentlig vil være.
For følgerne vil være, at man nedlægger storkredsene og enkeltkredsene, og til gengæld bliver Danmark så én stor valgkreds.
Det er jo bl.a. derfor, der er valgforbund i kommunerne og til Europa-Parlamentet.
Til Europa-Parlamentet er Danmark én stor valgkreds, og i kommunerne er kommunen én stor valgkreds.
De er valgt i f.eks. en storkreds på Fyn, og de er så opstillet i en kreds.
Hvis vi får én stor valgkreds, kan vi risikere et kendisdemokrati.
Dem, vi kender fra fjernsynet, er også dem, der bliver valgt, uanset hvor de kommer fra.
Det kan man så sige er det, man ønsker.
Jeg synes, det ville være ærgerligt.
Jeg er glad for, at demokratiet og kandidaterne er knyttet til det lokale.
Israel har én stor valgkreds.
Man kunne indhente erfaringer fra Israel med deres valgsystem.
Det vil vi gerne være med til at drøfte i udvalget.
Altså, vi afviser det ikke blankt.
Vi vil gerne blive klogere på erfaringerne fra andre lande, og det synes jeg at hr. Sikandar Siddique skal sætte i gang igennem udvalget.
Det vil vi gerne.
Det sidste, jeg egentlig bare vil sige, og det er ikke drillende sagt, men hvis der havde været mulighed for valgforbund, så ville der jo have været en mulighed for, at Stram Kurs ville være kommet ind.
Jeg ved ikke, om det er derfor, hr. Sikandar Siddique har fremsat dette beslutningsforslag.
Men det skal man bare vide.
Det ville være resultatet af forslaget.
Tak for ordet.
Sikandar Siddique (FG), 2022-05-04:
Så må det jo være, fordi Stram Kurs indgik valgforbund med Dansk Folkeparti eller Nye Borgerlige, for for at blive valgt ind kræver det sådan set, der er nogle, der gider indgå i et valgforbund.
Så nej, jeg tror egentlig ikke, at Stram Kurs var blevet valgt ind, medmindre de have indgået et valgforbund med Dansk Folkeparti – sådan lidt drillende svaret tilbage.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-05-04:
Vi har ingen intentioner om at indgå valgforbund, for vi vil blive valgt ind uden.
Men små partier som Frie Grønne, Stram Kurs og andre ville måske have en interesse i at indgå i et valgforbund for at trække hinanden ind.
Vi har ingen interesse i at gøre den slags.
Christian Juhl (EL), 2022-05-04:
Det er det eneste eksempel, som man kan komme på, hvor Danmark trak sig, da NATO trak sig og der var en lillebitte EU-styrke tilbage, som symbolsk var der.
Det er fuldstændig rigtigt.
Et andet spørgsmål, som jeg har grublet over, handler om, hver gang vi nævner forebyggende arbejde, altså konfliktløsningsarbejde, som vi stort set ingen penge bruger på i Danmark, ud over udviklingsbistanden selvfølgelig – langt væk, hvor folk er fattige.
Hvorfor er det ikke en mulighed?
Hvorfor er FN så nedgjort, som det er af stort set alle partier,
og hvorfor er det kun våben, der kan løse de her problemer?
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Jo, det er rigtigt, at Danmark har spillet en rolle, en aktiv rolle, også militært.
Noget af det har vi stemt for i Radikale Venstre, noget har vi stemt imod, og sådan vil det også være, hvis vi melder os fuldt ud ind i EU-samarbejdet om forsvar og sikkerhed.
Så der er ikke nogen tvang, og der er ikke nogen krige, vi bliver tvunget ind i, men lige nu afskærer vi os muligheden for at deltage i EU-regi.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Nej, jeg har meget svært ved at forestille mig det.
Når Lissabontraktaten meget specifikt siger, at man ønsker at lave et EU-forsvar, altså et egentligt EU-forsvar – det står i artikel 42, stk. 2, i EU-traktaten, og det er øverst på side 46 – har jeg meget svært ved at forestille mig, at det ikke også skulle indeholde en EU-hær.
Jeg kan jo spørge tilbage til fru Marie Bjerre: Kan man have et forsvar uden en hær?
Marie Bjerre (V), 2022-05-04:
Tak for det.
Jeg vil også gerne spørge ind til den her debat, der er om en EU-hær, den her myte om en EU-hær.
Jeg kan forstå, at hr. Morten Messerschmidt har udtalt, at man mener, at der på sigt vil komme en EU-hær, hvor Danmark skal sende stående styrker til Bruxelles, styrker, som bliver udstationeret til Bruxelles, på trods af at eksperter siger, at sådan en generalfuldmagt slet ikke kan blive givet.
Så det er en myte.
Så vil jeg høre hr. Morten Messerschmidt, om ikke det er rigtigt, at sådan en EU-hær slet ikke kan lade sig gøre ifølge Lissabontraktaten.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Nu tror jeg, at dr.jur. Jan E. Jørgensen hvirvler lidt rundt i tingene, for det, vi taler om i det interview, handler ikke om traktatændringer.
Det handler om, hvad man kan inden for grundlovens beføjelser, altså hvor meget Folketinget kan udsende danske tropper til inden for § 19, stk. 2.
Og hvad der eventuelt måtte skulle til af traktatændringer for at realisere det, der jo allerede står i traktaten om et EU-forsvar, er noget andet.
Det, som det her handler om, er, om hr. Jan E. Jørgensen er villig til f.eks. at stemme for et stående mandat til, at Danmark bidrager til fredsbevarende missioner i Afrika eller noget i den stil.
Kan det gøres inden for grundloven?
Jan E. Jørgensen (V), 2022-05-04:
Men altså, de fem eksperter er jo blevet konfronteret direkte med citater fra hr. Morten Messerschmidt, altså direkte, og forholder sig til dem.
Og hvad angår det, hr. Morten Messerschmidt påstår, nemlig at man kan lave en stående hær i EU, som Danmark sender ind til, og som er permanent udstationeret i Bruxelles, og at der er en EU-kommando, der har mandat til at gøre, hvad de vil, og gør, hvad de vil, altså at det kan man godt på sigt forestille sig, så er svaret: Det kan man ikke forestille sig, medmindre man har en voldsom livlig fantasi, for det kræver en traktatændring.
Kan hr. Morten Messerschmidt bekræfte det?
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Nej, det, som jeg synes er interessant, er, at der ikke er noget, de forskere eller de eksperter siger, som jeg ikke også er fuldstændig enig i.
Det, der er det underlige ved den artikel og den her sjove symbiose imellem DR og EU-partierne, er, at man ikke prøver at forstå, hvad det egentlig er, der bliver sagt.
Altså, jeg har gjort det meget klart, at der er en grænse for det samtykke, som Folketinget kan give ifølge § 19, stk. 2, i forhold til hvornår man kommer ind i en egentlig beføjelsesoverdragelse, for så er man inde i § 20.
Det brugte jeg 1 time og 20 minutter på at forklare journalisten på DR, og alligevel ender man med at konkludere noget andet.
Jeg gjorde mig den ulejlighed efterfølgende at ringe til Frederik Waage og kan oplyse hr. Jan E. Jørgensen om, at vi faktisk ser ret ens på tingene.
Så det er hverken hr. Jan E. Jørgensen eller Frederik Waage, tror jeg , der er idioter – eller i hvert fald ikke den sidstnævnte – men derimod journalisten, som tilsyneladende ikke har ønsket at prøve at forstå, hvad det er, budskabet er.
Jan E. Jørgensen (V), 2022-05-04:
Jamen det er jo rørende at høre den omsorg, som hr. Morten Messerschmidt fra Dansk Folkeparti viser over for Rusland; man skal passe på ikke at provokere dem.
Det er jo samme tanker, som hans tidligere partifælle Marie Krarup har gjort sig til talsmand for.
Påstanden om, at der er en EU-hær på vej, som kan kommandere over danske soldater, kommandere dem til en mission, uden at det danske Folketing har sagt ja, er grebet ud af den blå luft og har ikke støtte i andet end hr. Morten Messerschmidts livlige fantasi.
Og det er en afklædning, som hr. Morten Messerschmidt ikke er så begejstret for.
I en artikel i Altinget spørger han: »Er idiot noget, man bliver af at læse journalistik – eller er det et krav allerede ved optagelsen på journalisthøjskolen?«
Nu havde journalisten jo ikke skrevet artiklen ud af det blå, og derfor skal jeg spørge, om hr. Morten Messerschmidt mener, at Frederik Waage, professor med speciale i forfatningsret, Anne Ingemann Johansen, ph.d. i europæisk sikkerhed, Henrik Larsen, professor i international politik, Jørgen Albæk Jensen, professor emeritus med speciale i statsret, og Sune Klinge, adjunkt på Københavns Universitet med speciale i EU-forfatningsret, også er idioter.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Jeg tror, at det, der var min hensigt at få sagt der, var, at det skal være nogle, som Rusland ikke føler sig provokeret af – det gælder også Kina.
Hvis jeg har sagt, at de skulle deltage direkte, har det været en fortalelse.
Og altså, det er lidt meget at forvente, at man kan stå her og sige, præcis hvilke lande der skal deltage på et eller andet givent tidspunkt i sådan en fredsbevarende mission, når det er noget, som har en stærk betydning for vores sikkerhed, men jo også potentielt kan føre til noget eskalerende i forhold til andre lande, som Putin måtte have en eller anden vild idé om at gribe ind i.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Tak for svaret, selv om jeg ikke rigtig synes, jeg fik svar på, hvilke nøje udvalgte lande det så skulle være.
Jeg fik et svar på, hvem det i hvert fald ikke skulle være.
Og jeg er slet ikke enig i, at EU ikke vil kunne påtage sig den opgave.
Men når jeg spørger, er det, fordi jeg i sidste uge var i en debat med hr. Morten Messerschmidt på Roskilde Katedralskole, hvor jeg hørte, at det bl.a. skulle være Rusland og Kina, der skulle være med i den fredsbevarende mission.
Men det er måske sådan, at hr. Morten Messerschmidt har ændret standpunkt?
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Jeg tror, det er ret vigtigt, at den fredsbevarende styrke, eller hvad man skal kalde det, bliver en alliance af lande, hvor man ikke har, hvad kan man sige, for mange følelser i klemme.
Det er helt klart, at det ikke kan være NATO – altså, der har jo været en ret hård konfrontation.
Det er også ret klart, at det ville være meget, meget vanskeligt, at det skulle være EU – altså med den konfrontation i forbindelse med handelspolitikken, der er i øjeblikket.
Jeg tror, det skal være en multinational alliance af forskellige lande – hvor Rusland selvfølgelig ikke skal godkende det, men hvor man nøje skal udvælge dem, sådan at der ikke er nogen, der betragter det som en provokation.
Så jeg synes, det er et rigtig, rigtig væsentligt spørgsmål, som fru Anne Sophie Callesen rejser.
Og jeg synes i hvert fald, det må være fuldstændig klart, at det hverken kan blive EU eller NATO.
Og det er jo en rigtig indvending i forhold til Sikkerhedsrådet – jeg ved egentlig ikke, om Sikkerhedsrådets prærogativer er så vide, at de kan nedlægge veto imod alting, men jeg synes, det vil være oplagt at gå i retning af FN.
Men hvis ikke det kan lade sig gøre, tror jeg, det skal være sådan en alliance af frivillige eller nøje udvalgte lande.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Tak for det.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre hr. Morten Messerschmidt: Når krigen i Ukraine på et tidspunkt afsluttes og der vil være behov for fortsat at sikre freden i Ukraine, hvem forestiller han sig skal gøre det?
Tror hr. Morten Messerschmidt, at det bliver NATO, der vil påtage sig den opgave?
Tror han, at det vil være FN, hvor Rusland vel at mærke sidder i Sikkerhedsrådet?
Vil det være EU?
Eller vil det måske være en anden konstellation af lande og i så fald hvilke?
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Så lad mig prøve at forklare det lidt mere konkret.
Altså, hvis Danmark afskaffer forbeholdet, er vi med i traktaten og i alle de traktater, der måtte følge efter.
Vi kan ikke få forbeholdet tilbage, og det er ikke sådan, at vi kan ringe ned til EU og sige: Hov, vi har altså fortrudt, nu vil vi ikke være med længere.
Hvis nordmændene derimod siger, at de godt vil med en eller anden EU-aktion, fordi det er rent bilateralt, så kan de godt gøre det.
Så er de med der, og så slutter det.
Hvis EU så f.eks. afskaffer vetoretten eller gør andre skøre ting, som hr. Benny Engelbrechts parti jo har tendens til at støtte, så binder det ikke Norge, men det binder Danmark, for når først forbeholdet er væk, kan vi aldrig få det igen.
Benny Engelbrecht (S), 2022-05-04:
Det er jo faktisk det, vi først og fremmest skal tage stilling til ved folkeafstemningen, altså: Skal det være en magt, der ligger hos Folketinget – mere magt til Folketinget, mindre til EU?
Marie Bjerre (V), 2022-05-04:
Jeg tror, at hr. Morten Messerschmidt skal læse videre i artiklerne i så fald, for hvis man læser videre til artikel 42, stk. 3, står der faktisk meget klart, at det er medlemsstaterne, der skal stille militær kapacitet til rådighed.
Altså er de militære kapaciteter, medlemsstaterne, ikke EU's, og det kan heller ikke blive EU's ifølge traktaten.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Det, at Danmark, Sverige, Tyskland osv. bidrager til et EU-forsvar, gør det vel stadig væk være en EU-hær.
Det er også Danmark, der sender en dommer til EU-Domstolen, og han er så EU-dommer.
Det er Danmark, der sender medlemmer til Europa-Parlamentet, og det er så EU-parlamentarikere.
Så hvad er det, fru Marie Bjerre ikke helt forstår ved den traktat her?
Må man ikke kalde det EU, når det er EU?
Christian Juhl (EL), 2022-05-04:
Vi har faktisk haft et væld af krige, eller som Peter Viggo Jakobsen sagde: Der er krige nok til alle, også til de radikale og de SF'ere, der er vilde efter, at vi skal ud i krig.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Ordføreren sagde det egentlig selv: Ja, vi kan deltage i andet regi.
Men vi har så afskåret os fra muligheden for at kunne deltage i EU-regi, og det er for mig uforståeligt, at man vil afskære sig fra at have muligheder for at kunne bidrage her.
Og som jeg sagde i min ordførertale, er det min forventning – og det tror jeg er lysende klart for de fleste – at EU lige nu træffer nogle meget store beslutninger på det her område, og derfor vil der også komme flere situationer, hvor vi vil kunne vælge, både hvilken retning vi vil trække det i, og om vi selv ønsker at deltage i de konkrete beslutninger og i de missioner osv., som man vedtager at gennemføre.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Danmark kan jo deltage i et samarbejde om cybersikkerhed med forsvarsforbeholdet, fordi en stor del af det foregår i civilt regi.
Hvis vi tager de andre eksempler som f.eks. indsatsen mod pirateri, så er det jo ikke EU eller forsvarsforbeholdet, der har stillet sig hindrende i vejen.
Hvis Danmark har ønsket at deltage, har vi jo kunnet gøre det i andet regi, og det har vi jo også gjort tidligere i forhold til Adenbugten.
Så Danmark kan jo godt deltage.
Men når det f.eks. handler om Bosnien, har Enhedslisten tidligere rejst spørgsmål om, om den danske regering ikke ville deltage i f.eks. minerydningsaktioner, men det har man sagt at man ikke har nogen interesse i.
Det har jo ikke været på grund af EU-forsvarsforbeholdet – det har været den politiske vilje, der har stillet sig i vejen.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Tak for det.
Det vil jeg gerne svare på.
Det er jo bl.a. indsatser mod pirateri og cybersikkerhedssamarbejde, og der er også eksempler på missioner, hvor Danmark har ønsket at deltage og har gjort nogle krumspring for så alligevel at kunne deltage, og hvor vi har deltaget i de civile dele, men når det så overgik til at være en militær mission, f.eks. som i Bosnien, måtte de danske styrker tage hjem.
Jeg ville gerne have haft, at de var blevet.
Når krigen slutter i Ukraine, og der kommer en EU-mission, hvad jeg tror der gør, for jeg tror, det bliver EU, der løfter det ansvar – jeg stillede et spørgsmål om det til hr. Morten Messerschmidt før – så ønsker jeg også, at Danmark skal kunne deltage.
For jeg tror, at danske soldater vil kunne bidrage med noget helt særligt der, netop at arbejde i krydsfeltet mellem det civile og det militære, hvor det både handler om at afslutte en krig, men også om at opbygge en fred.