Birgitte Bergman (KF), 2024-11-08:
Tak, formand.
For en måneds tid siden blev min mor, som er 90 år gammel, hasteindlagt på hospitalet.
Det ligger i Nordsjælland, så det hedder Nordsjællands Hospital.
I gamle dage kaldte vi det Hillerød Hospital.
Hun har det godt, skulle jeg hilse og sige.
Men der bemærkede jeg, at der rendte en masse gode folk rundt på hospitalet med røde T-shirts på, og jeg tænkte: Hvad laver I?
Hvad laver I egentlig her?
Men det viste sig jo at være Røde Kors-folk, som faktisk hjalp til med de indlagte, ved at de kom med kaffe og vand og gav lidt omsorg.
Først blev jeg lidt forvirret, for jeg tænkte: Sig mig, har vi ikke nok personale i Danmark?
Hvad sker der her?
Men jeg blev simpelt hen så positivt overrasket.
De kan i virkeligheden også gøre en god indsats på det område og understøtte et fagpersonale, som ikke har tid nok.
Civilsamfundet har jo en stor plads i De Konservatives hjerte.
Det har det altid haft.
Det er bindeleddet mellem os, og det samler os som borgere.
Det skaber fællesskaber på tværs af generationer, kulturer og interesser.
Vi ser dagligt i kommunerne, hvordan frivillige organisationer gør en positiv forskel for vores udsatte grupper, ældre og børn, som har brug for et trygt fællesskab.
Netop derfor er det afgørende, at vi også som politikere støtter og anerkender deres store arbejde, og det tror jeg sådan set vi alle sammen gør her i salen.
Det lytter jeg mig i hvert fald til.
Så jeg vil godt sige tak til Alternativet for at tage initiativ til at bede social- og boligministeren om at redegøre for regeringens planer for civilsamfundets inddragelse.
Det er første gang, jeg er med i sådan en forhandling,
men jeg har lyttet til mit partis tidligere ordfører på området, og det er sådan lidt give and take og handler lidt om, hvem der er hvis darlings osv. Det er altså lidt uværdigt.
Det er pulje på pulje, det er bevillinger på 1 år ad gangen eller måske 3, hvis man er heldig, og så kommer man først for alvor i gang dér.
Nu har jeg arbejdet med et andet område, inden jeg kom herind, men det var også med nogle begivenheder og events, og det tager immer væk 2-3 år at løbe ting i gang.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt, og det skal vi altså gøre bedre.
Så den grundfinansiering er simpelt hen så hamrende vigtig at vi får på plads.
Det bliver også en svær aftale at lande; det er jeg sikker på.
Det bliver forhåbentlig nogle gode drøftelser, vi skal have.
Ikke mindst skal vi sikre – og det er jo også derfor, vi står her i dag – at regeringen holder sit løfte om, at vi skal have den aftale på plads.
For der kan, som mange andre gode ordførere var inde på, ske rigtig meget i politik.
Det ved vi.
I løbet af en uge eller 14 dage kan der ske rigtig meget.
Civilsamfundet har brug for en stabil og respektfuld finansiering og ikke mindst en strategi: Hvad er det, vi vil?
Vi har jo brug for det.
Om noget har vi brug for det.
De skal ikke være afhængige af projektmidler, puljer og årlige bevillinger.
De skal sikres, at vi planlægger langsigtet og dermed lægger deres essentielle arbejde i vores lokalsamfund fast.
Civilsamfundets indsats er langtfra en selvfølge.
Nu har vi efter coronanedlukningerne set, hvor svært det er at drive et frivilligt netværk igen.
Det er svært at hive folk tilbage.
Det gør rigtig ondt, for vi har brug for frivillige, der kan engagere sig i vores lokale fællesskaber.
Det er lige fra sportsklubber til ældreforeninger, som gør en stor forskel i forhold til at bekæmpe ensomhed blandt unge og ældre.
En forening, jeg vil nævne, er DepressionsForeningen, som jeg er glad for at vi nu forhåbentlig kan få med ind.
Jeg ved det ikke endnu, men at vi får kørt det i gang, er i hvert fald noget, som er vigtigt for mig, for vi har for mange, der er ensomme, og som er kede af det, ikke mindst efter coronanedlukningerne.
Det skal vi altså have på plads.
Vi står her med en oplagt mulighed for at styrke civilsamfundet gennem en langsigtet finansieringsmodel og en god og bæredygtig strategi for at styrke samarbejdet mellem civilsamfundet og det offentlige.
Så jeg håber virkelig, at regeringen og ministeren tager det her meget alvorligt.
Det lytter jeg mig også til at de gør, og jeg anerkender også, at ministeren lige har sat sig i stolen.
Men hvorom alting er, har ministeren et kæmpe ministerium og gode folk bag sig, så jeg er sikker på, at der allerede ligger gode strukturplaner for, hvordan vi kan gøre det her.
Derfor vil jeg gå ind i det her samarbejde og de her forhandlinger med det sigte, at vi får lavet noget respektfuldt til gavn for de mange foreninger derude.
Til slut vil jeg lige komme ind på grunden til, at vi tilslutter os, skal vi kalde det oppositionens vedtagelsestekst.
Jeg er jo også ny ordfører på det her område, og da jeg kom ind i det her for ikke mere end 1½ eller 2 måneder siden, havde jeg også et møde med nogle af civilsamfundets organisationer – jeg kan se, at formanden har rejst sig – og de var fuldstændig knuste over, at vi ikke kommer i gang med det her område i år.
Derfor skal vi i gang.
Tak for ordet, og undskyld, formand.