Rasmus Helveg Petersen (RV), 2022-06-02:
Mange tak for det, og mange tak for redegørelsen.
Det er jo en fornøjelse at kunne tage den her årlige stocktake, som det hedder, altså lige at gøre status på, hvor langt vi er, hvad vi står over for, og hvad vi mangler.
Om noget har 2021 været året, hvor det er blevet slået fast, at energi- og klimapolitik også er sikkerhedspolitik, og krigen i Ukraine har vist, at vi er skrøbelige, når vi er afhængige af fossile brændsler, men også at vi er stærke, når vi står sammen.
Den udfordring, vi står over for oven på Ukraine, mener jeg selvfølgelig er akut, og den er heldigvis fuldstændig sammenfaldende med den udfordring, vi har på klimaområdet, men der er god grund til at accelerere tempoet i den grønne omstilling oven på det, der er sket i Ukraine.
I går sagde vi ja til EU-sammenhold og nej til forbeholdet, og det skal også gælde i energipolitikken.
Jeg synes, det er vigtigt at huske hele tiden at kigge ud over Danmarks grænser, når vi i Folketinget vedtager energi- og klimapolitik.
Jeg synes, at nogle af de forhandlinger, vi havde sidste år, har været præget af for meget osteklokke og for lidt globalt udsyn, og derfor har det også glædet mit grønne hjerte meget med den vision, der blev fremlagt for Nordsøen i samarbejde med flere af vores nabolande.
Det er stort, og det giver et ægte europæisk perspektiv på Nordsøens muligheder, men vi mangler nu selvfølgelig noget konkret handling fra regeringens side.
Det er herligt i redegørelsen at læse om Kriegers Flak, og det giver mig jo altid mulighed for at filosofere lidt over, hvor stærkt udviklingen egentlig går på det grønne område.
Jeg husker, hvordan vi talte om Kriegers Flak, som så skulle det være vores største havvindmøllepark, da vi lavede energiforliget i 2012, og jeg kan huske, hvordan jeg nærmest i årevis brugte tid på at beskytte Kriegers Flak, der var omdiskuteret, fordi der var partier, der ønskede den ud af energiaftalen, fordi man skulle have for mange statspenge bundet i Kriegers Flak.
Det lykkedes dengang at fastholde en fælles politisk opbakning til Kriegers Flak, nu står den der, og den er vores p.t. største vindmøllepark, og den har, hvilket er nok så vigtigt, været en stepping stone, altså en trædesten, hen imod den nye virkelighed ude i Nordsøen og forhåbentlig også i Østersøen.
Fremover skal vi ikke længere binde statspenge i halen på ny kapacitet, vi stiller op, tværtimod er det sådan, at folk er parate til at betale for at installere kapacitet derude.
Desværre, når nu der så er snak om en overskudsforretning for staten, hører jeg en voldsom interesse, ikke for hvordan vi får stillet mest mulig kapacitet op, men snarere hvordan vi kan tjene flest mulige penge på det her.
Jeg er stadig væk
der, hvor jeg er imponeret over, at vi ikke behøver at give penge for at få stillet grøn kapacitet op.
Jeg synes ikke, at vi skal klemme citronen.
Det glæder som sagt mit grønne hjerte, at regeringen har lagt den vision for Nordsøen sammen med nabostaterne, og jeg synes selvfølgelig, vi skal gøre nøjagtig det samme i Østersøen.
Jeg håber ikke, at Kriegers Flak bliver det sidste, men at vi får en yderligere udbygning omkring Kriegers flak, at vi får en udbygning af hele Østersøens potentiale, og jeg håber, at vi, lige så vel som vi nu prøver at sigte mod Nordsøen, også vil sigte mod det fulde potentiale i Østersøen.
Det skal være en opfordring til regeringen.
Vi skal have flere energiøer, det er også oplagt, og derfor kan det også godt undre mig, at der endnu ikke er en afklaring af udbuddet på den første energiø.
Det er mere end et år siden, vi i fællesskab tog planen til os om, at vi nu skal sætte gang i den første energiø, men vi har ikke lavet udbuddet endnu.
Det er også oplagt, at selv om vi skal accelerere og gøre arbejdet færdigt omkring den grønne strøm, er grøn strøm ikke nok.
Vi skal også væk fra fossil energi.
Også her kan det undre mig, at regeringen fastholder, at man vil have gas i opvarmningen i 2030.
Gas er et forædlet brændstof til at bruge til rumopvarmning, det bør bruges til andre steder.
En til en kan al den gas, vi lader være med at afbrænde Danmark, reducere vores import af gas fra Rusland, så derfor skal vi selvfølgelig ikke have gas i opvarmningen i 2030.
Det er selvfølgelig oplagt, at det er den forkerte vej at gå.
Alle disse bemærkninger er alene for at sige, at selv om vi er kommet langt, selv om vi har sat barren højt, og selv om teknologien er med os, er der stadig masser af arbejde at gøre derude.
Det vil vi fra radikal side selvfølgelig punkt for punkt arbejde på at få igennem for at accelerere den grønne omstilling.
Tak for ordet.