Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
En aftale er nødt til at være balanceret.
Det indre marked hviler ikke bare på frihed for varer og tjenesteydelser, men også for personer, og vi ved endnu ikke, hvad det præcis er for en tilknytning til det indre marked, Storbritannien ønsker sig.
Det må de spille ud med.
Jeg håber, at de ønsker sig en, der er så tæt på det indre marked som overhovedet muligt, og så er det nødt til at være balanceret.
Det er det også i et dansk perspektiv.
Hvis vi f.eks. fremadrettet skal have adgang til det britiske eksportmarked, handler det jo ikke kun om varer, men det handler måske også om – hvad ved jeg – at danske vindmøllefabrikanter leverer hardware ind i Storbritannien, og at det skal følges op med eksperter og håndværkere, som skal have fri adgang til at installere de her møller og overvåge dem og monitorere dem.
Og hvis vores fødevarevirksomheder installerer fabrikationsanlæg der, gælder der noget tilsvarende.
Derfor må man jo sige, at det i en moderne form for samhandel er vigtigt, at mennesker også kan følge med.
Det kan i hvert fald ikke være sådan, at det kun går den ene vej, altså at man har et land, som har fuld og fri adgang til vores marked, hvis vi ikke balanceret har den samme adgang.
Ideelt set havde jeg jo ikke ønsket Brexit, og derfor ville jeg jo ønske, at Storbritannien sådan set valgte at være fuldt og helt med på det indre marked, så langt man nu kan, når man træder ud af EU-samarbejdet, men det beror jo på deres udspil.
Det, vi tilkendegiver, og som jeg også tilkendegiver, og som er i Danmarks interesse, fordi det altså er de interesser, vi varetager her, er, at det er nødt til at være balanceret.
Jamen der var ikke yderligere spørgsmål, så nu vandt vi lidt af tiden tilbage, formand.
Det er jo helt rigtigt, at vi i det her flerårsperspektiv for Danmark, vi har lagt frem, også har præsenteret, jeg tror, det er under otte overskrifter, en række udlændingepolitiske forandringer og stramninger.
Vi er også fuldstændig os selv bekendt, at det ikke nødvendigvis er udtømmende, og at der kan være andre ønsker.
Det glæder vi os til at komme i en realitetsdrøftelse om, når finansloven er på plads.
Ikke mindst hele det der perspektiv, som er meget, meget svært at forstå for os alle sammen, at vi har borgere i vores samfund, som vi klart har tilkendegivet ikke ønsker at have, og som myndighederne har sagt ikke må være her, og som så er her alligevel af den ene, den anden eller den tredje grund, er jo smertefuldt.
Det vil vi gerne til grænserne af alle vores forpligtelser afdække hvad vi kan gøre mere ved, og det er nok noget forskelligt i forskellige situationer. En del af det handler helt klart jo om at få lande, som, jeg havde nær sagt, eksporterer den type mennesker til Danmark og Europa, til at påtage sig et større ansvar.
Der kan vi gøre noget selv.
Vi kan gøre noget i en europæisk sammenhæng, og jeg er meget, meget glad for, at der i Europa nu er begyndt at komme en ny forståelse for, at hele det her migrationspres jo ikke bare skal løses ved, at vi fordeler mennesker iblandt os, men bl.a. ved at forpligte afrikanske lande.
Noget andet af det har vi jo forsøgt at give her i Folketingssalen med et konkret lovforslag omkring vores udvisningsregler, sådan at man skal udvise, medmindre at det med sikkerhed er i strid med vores konventioner – en formulering, som vi også lagde op til, da vi var i regering sidst, men som man desværre bakkede på under den tidligere regering.
Så vi er åbne over for alt, der ligesom kan fremme den her sag.