Mattias Tesfaye (S), 2018-12-13:
Socialdemokratiet er en del af det brede flertal i Folketinget, der står bag vores nuværende udlændingelov, integrationslov og reglerne om tildeling af statsborgerskab.
På samme måde som det gælder forsvarspolitikken og folkeskolen, er det vores opfattelse, at et bredt og stabilt samarbejde omkring udlændingepolitikken er vigtigt.
Da antallet af asylansøgere voksede ret eksplosivt i 2015 og politiet var nødt til at lukke de danske motorveje, fordi flygtninge og migranter gik på dem og vandrede ind over grænsen fra Tyskland, gik det op for mange af os, hvor hurtigt flygtninge- og migrantstrømme kan opstå.
Konsekvensen ved ukontrollerbar tilstrømning blev helt synlig, både for os på Christiansborg, ude i kommunerne og hos de mange borgere, der løfter integrationsopgaven i hverdagen.
For at få det under kontrol har Socialdemokratiet været med til at gennemføre en lang række stramninger af udlændingepolitikken – som udskydelse af retten til familiesammenføring, den midlertidige grænsekontrol og stramninger af, hvornår man har mulighed for at få permanent ophold.
Vores vurdering er, at det har været med til at begrænse tilstrømningen, ikke alene, men det har det været med til.
Det har skabt lidt mere overskud til at tage godt imod de mange, der allerede er ankommet til landet.
Fremadrettet ser vi netop behov for at fokusere mere på at sikre en bedre integration af de medborgere, der er her, med ikkevestlig oprindelse.
For nylig udkom Danmarks Statistiks årlige rapport om, hvordan det står til med indvandringen herhjemme.
Igen i år er det indvandrerne og deres børn, der påkalder sig størst opmærksomhed.
I kølvandet på rapporten opstod der som altid en diskussion om, hvilke vilkår vi skal leve sammen under.
Hvad kan det danske samfund egentlig med rimelighed tillade sig at forvente af nye medborgere?
Her er så vores bud: Vi kan for det første forvente, at folk så vidt muligt forsørger sig selv.
Ellers kan velfærdsstaten ikke hænge økonomisk sammen.
Offentlig forsørgelse er undtagelsen ved sygdom og arbejdsløshed.
Arbejde må være hovedreglen.
Men sådan er det faktisk ikke i dag, særlig ikke blandt kvinder med ikkevestlig baggrund.
De ambitioner afspejler sig nu bedre i forpligtelserne og kravene til at opnå permanent ophold, ligesom det er den bærende filosofi bag integrationsgrunduddannelsen.
Vi kunne godt tænke os at gå endnu længere ved at introducere et 37-timers-integrationsprogram, hvor man kun får penge for de timer, man møder op, i stedet for det nuværende system, hvor man får integrationsydelse og måske bliver sanktioneret, hvis man pjækker.
Vi skal belønne folk for at gøre det rigtige i stedet for at straffe folk for at gøre det forkerte.
For det andet: Folk skal lære vores sprog, både fordi vi forventer af nye medborgere, at de kan forstå os andre, men i lige så høj grad fordi vi kan gerne vil kunne snakke med vores nye naboer.
Det afspejler sig bl.a. i de nye regler for ægtefællesammenføring, hvor sprogkravene er blevet skærpet.
Det gælder også for ægtefæller i mere velstående familier, der ikke bare kan henvise til, at de snakker godt engelsk, ligesom det afspejler sig i kravene om, at børn fra udsatte boligområder skal starte i vuggestuer.
Vi kunne godt tænke os at gå endnu længere, sådan at alle børn skulle starte i vuggestue, hvis deres forældre ikke taler godt dansk, uanset om de bor i et boligområde på de her lister eller ej.
For det tredje: Folk skal ikke bare acceptere, at demokratiets værdier er grundlaget for de fleste i det her land.
Folk bliver også nødt til at anerkende, at demokratiets værdier er grundlaget for deres eget liv, hvis de ønsker at bo her.
Det gælder f.eks. ligestilling.
Det gælder det, at vi regulerer samfærdslen i det offentlige rum med sekulær lovgivning og ikke med religiøse regler, og det gælder, at vi selv vælger vores ægtefælle.
De liberale frihedsrettigheder er ikke en luksuriøs overbygning på det velfærdssamfund, som man er indvandret til.
Demokratiet er selve grundlaget og forudsætningen for velfærdssamfundet.
Alt det her afspejler sig bl.a. i reglerne for at opnå statsborgerskab, og det har vi fået styrket med de aftaler, vi har lavet, omkring tildeling af statsborgerskab.
Vi kunne godt tænke os at gå endnu længere, så vi f.eks. beskytter de danske friskoler endnu bedre mod antidemokratisk indflydelse fra Saudi-Arabien og andre steder.
Og endelig for det fjerde: Folk skal ville leve med os andre.
De skal aktivt og selvstændigt blive en del af vores fællesskab.
Det er ikke nok at ville leve i en velfærdsstat.
De skal også ville leve i det fællesskab, der har skabt og stadig skaber det her samfund.
Indvandrere skal ikke klumpe sig sammen i de samme boligområder, på de samme skoler og i det samme fritidsliv.
Vi vil gerne jer, der er kommet hertil, og vi forventer også, at I vil os, når I nu er rejst hertil.
Det her er omdrejningspunktet i vores aftaler om at bekæmpe parallelsamfund.
Vi kunne godt tænke os at gå endnu længere, så vi blev bedre til f.eks. at fordele elever på gymnasierne på en måde, hvor vi ikke bliver så etnisk opdelte, som det er tilfældet nu.
Jeg håber med det her indlæg at have skitseret, hvordan vi ser på udfordringerne fremadrettet.
Vi er nået et stykke siden sidste folketingsvalg, men hvis vi skal længere, skal vi enten have en ny regering, eller også skal vi have nogle nye holdninger hos den siddende regering.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer med tilfredshed, at antallet af asylansøgere er faldet de seneste år.
Folketinget ønsker at føre en politik, der sikrer flygtninge og familiesammenførte en bolig, lægehjælp, skolegang og beskæftigelse, så de også bidrager til samfundet.
Dette står ikke i modsætning til, at flygtninge med midlertidigt ophold vender hjem til deres eget hjemland, når der ikke mere er behov for beskyttelse.
Folketinget ønsker et styrket fokus på at få hjemsendt afviste asylansøgere.
Det er uholdbart, at et stort antal mennesker opholder sig i Danmark uden lovligt grundlag.
Folketinget ønsker desuden at fortsætte arbejdet imod den sociale og etniske opdeling af samfundet.
I den forbindelse udtaler Folketinget tilfredshed med de brede politiske aftaler, der skal bekæmpe parallelsamfund.«