Jens Joel (S), 2022-01-11:
Tak for det.
Ikke overraskende lægger jeg mig i slipstrømmen på min partikammerat ministeren.
Nogle siger, at det er karrierefremmende; jeg ved ikke, om det faktisk er tilfældet, men det er sådan, vi gør det her.
Jeg vil selvfølgelig også gerne sige et par ord om bevægelse og om vigtigheden af bevægelse og i virkeligheden også om den der ret interessante diskussion, som vi lige har haft om, hvorvidt man også kan få nogle af de der gode elementer ind i skolen uden nødvendigvis at styre det helt ned i detaljen.
Først vil jeg sige noget om bevægelse.
Det er jo sådan nu og har været det, siden vi lavede folkeskolereformen, at det er et krav.
Der er ligesom ikke noget at rafle om.
Det er også godt.
Det er godt for indlæringen, men det er også godt for sundheden, og det gælder sådan set både den fysiske og den mentale sundhed.
Som hr. Uffe Elbæk også sagde, er der også nogle, hvis nervebaner og fysik bare trænger til en gang imellem at blive rørt, for at de ligesom kan få ro i kroppen og dermed også holde koncentrationen.
Så der er ingen tvivl om, at det er en ekstremt vigtig dagsorden, og derfor er jeg også glad for, at Venstre og hr. Stén Knuth har rejst diskussionen gentagne gange og bl.a. været med til at lave nogle af de aftaler, som betyder, at vi nu ikke bare har et krav om bevægelse, men også – og det er jo lidt væsentligt – at vi gør det mere sandsynligt, at det rent faktisk bliver til virkelighed.
For det, der er det interessante, er jo ikke, hvad vi laver af lovgivning, men om det rent faktisk også kan endnu indoptages derude, om det rent faktisk kan omsættes til praksis, om der er nogle, der griber bolden i den anden ende.
Der har vi, som ministeren har nævnt, og hvilket andre også har været med til at lave aftaler om, jo bl.a. øget støtten til Dansk Skoleidræt, for det er nogle af de mennesker, der både kan være ambassadører, men også rollemodeller, kan man sige, og nogle af dem, der instruerer i og viser, hvordan man gør det.
Og der er lavet det her projekt Fagene i Bevægelse, som jo i virkeligheden er et forsøg på at se på, hvordan man kan indtænke bevægelse i forskellige fag, sådan at det ikke er hver enkelt lærer, der skal opfinde den dybe tallerken hver dag, og sådan at vi undgår, at lærere afstår fra at inddrage bevægelse i deres undervisning, fordi de simpelt hen ikke lige kan finde ud af, hvordan de skal gribe det an.
Det er nemt i nogle fag, og det er rigtig svært i andre fag, og det skal vi hjælpe hinanden med at blive bedre til.
Som ministeren sagde, er det måske en af de ting, vi synes er sværest at undvære.
Men det er klart, at forudsætningen for, at et krav eller for den sags skyld et ønske eller en henstilling om, at der foregår bevægelse, rent faktisk bliver til virkelighed, er jo, at man har hjulpet med at gøre dem i den anden ende af den her beslutningskæde, nemlig dem ude i klasselokalerne på skolerne, i stand til rent faktisk at integrere det i deres hverdag.
Det kan vi gøre noget for, ikke ved at lave en national strategi, som er et stykke papir, hvor der står et eller andet pænt om, hvad man skal gøre, men ved faktisk at lave det, man jo i virkeligheden godt kunne sige var en national strategi – det er i hvert fald nationalt, og det har også et strategisk sigte – nemlig at få det her til at blive til virkelighed, og det er noget af det, vi har gjort sammen.
Derfor synes jeg måske – selv om vi ikke støtter beslutningsforslaget her – at vi jo sådan set gør nogle af de her ting for fra nationalt hold at understøtte bevægelse derude, også selv om vi ikke trykker en plan på glittet papir.
Så vi støtter ikke beslutningsforslaget, men vi støtter bestemt intentionen, og vi vil meget gerne diskutere, hvordan vi sikrer, at der kommer mere bevægelse i vores skole.