Kathrine Olldag (RV), 2022-03-23:
Tusind tak, formand.
Når ministeren og Folketingets politikere bliver spurgt ind til den ene trælse sag efter den anden om hjemsendelse af syriske borgere, er standardsvaret: Det har jeg ikke noget med at gøre.
Det er Udlændingestyrelsens afgørelse og Flygtningenævnets.
Det er dem alene, der afgør, om flygtninge skal sendes hjem.
Men ansvaret er jo vores, kære alle sammen.
Det er os, der laver de regler, som de gode medarbejdere i Udlændingestyrelsen forsøger at styre efter, og at forsøge at knibe sig udenom er ikke andet end skinmanøvrer og røgslør.
I diverse facebookgrupper kan jeg godt se, at mange hopper på præmissen om, at det er embedsværkets skyld, at de stakkels djøf'er beskyldes for at administrere rigidt og menneskefjendsk, men sandheden er jo, at de blot forsøger at passe deres arbejde og administrere, som vi politikere har bestemt.
Og fordi det er vores ansvar, har vi også ansvaret for at rette op på fejlen, at rette op på lovgivningen, og det er derfor, vi er her i dag med det her forslag fra alle de her partier.
Men hvem bestemmer egentlig over os politikere?
Det gør vælgerne selvfølgelig.
Det er dem, der har sat os her, og på dette punkt er Folketinget ude af trit med virkeligheden, ude af trit med folkestemningen derude.
Virksomheder er nervøse for at miste gode produktionsmedarbejdere, og børn er nervøse for at miste deres venner og klassekammerater.
Det er jo det, der sker for flygtninge, når krigsmareridtene klinger af og hverdagen sætter ind.
De bliver en del af samfundet.
Integrationen går den rigtige vej, om end den gerne måtte gå hurtigere.
For ja, jeg så også gerne en meget højere beskæftigelsesfrekvens hos syrere, både mænd og kvinder, men det går den rigtige vej.
Mange unge syrere har i høj grad bevist, at det kan lade sig gøre at blive et positivt og værdsat medlem af det danske samfund, særlig i provinsen, hvor lokalsamfundet har spillet en aktiv rolle i at få de syriske familier til at falde til.
Integration er vejen frem for syrerne, ikke hjemsendelser.
Jeg ved godt, at en appel om menneskelighed, medmenneskelighed og næstekærlighed preller af på det meste af Folketingssalen, selv de partier, der ynder at pynte sig med kristne værdier, men så lad mig i dag prøve at gå en lidt anden vej, nemlig den mere utilitaristiske, for hvad skal det overhovedet nytte med så rigid en § 7, stk. 3?
Man kan lægge ud med at kigge på effekten af den, og her kan vi se, at siden hjemsendelserne begyndte, har ca. 800 syrere fået inddraget deres opholdstilladelse.
Hvis man som politiker går op i hjemsendelsestal, må det springe i øjnene, at repatrieringsordningen er langt mere succesfuld end inddragelse af opholdstilladelser.
Syrere og andre borgere med indvandrerbaggrund kan vurdere, om livet ville være bedre i hjemlandet eller et andet land, og få en sum penge med til at starte forfra.
Det er der et par hundrede syrere der har benyttet sig af siden 2019 – altså en langt mere effektiv frivillig ordning end med hård hånd at fjerne flygtninges opholdsgrundlag i Danmark.
Hvorfor ikke bare lade det blive ved det og så droppe hjemsendelserne?
Hvad er fornuften i at flytte syrere ind på udrejsecentre og fratage dem retten til arbejde, skolegang og en normal hverdag?
Det er jo der, de ender, når vi nu af vældig gode grunde ikke har en hjemsendelsesaftale med diktatoren Assad i Syrien.
Hvorfor synes Folketinget, at det er smartere at betale 300.000 kr. pr. person på et udrejsecenter end at lade dem være en del af samfundet og finde deres egen vej?
Vi har jo hørt, at inden ukrainerne kom, faldt Danmarks samlede udgifter til indvandrere.
Vi ved, at integrationen går den rigtige vej, både på kriminalitet og på beskæftigelse.
Syrerne er vores naboer, venner, kolleger, klassekammerater og medarbejdere.
Snart kan de først ankomne begynde at søge permanent opholdstilladelse i Danmark, og mange vil få det, fordi de faktisk kan leve op til de strenge krav
Der er også for mange, for hvem det har længere udsigter, men hvorfor så ikke investere i integration i stedet for at investere i pladser på udrejsecentre?
Lad os stoppe med at gå europæisk enegang og ændre § 7, stk. 3, så reglerne flugter med EU's øvrige medlemslande.
Det er sund fornuft.
Til sidst vil jeg rigtig gerne takke alle de ngo'er og professionelle organisationer, som har støttet og bakket op om det her forslag.
Det har været meget hjertevarmende at finde ud af, hvor mange der egentlig bakker op om det, som vi foreslår her i dag.
Tusind tak til alle dem.