Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-23:
Tak for de mange fine intentioner om en værdig ældrepleje.
Der er næppe et parti med respekt for sig selv, som ikke deler det synspunkt, at vi skal sikre ældre en værdig alderdom.
Med udgangspunkt i en række eksempler på, at det halter ganske alvorligt med at nå det mål, så har vi i Sundheds- og Ældreudvalget også haft en række samråd om emnet.
Her har vi igen og igen bl.a. konstateret, at den demografiske udvikling har resulteret i, at vi får flere og flere ældre borgere, og sådan vil udviklingen fortsætte i mange år endnu.
Hvis vi blot ser frem til 2021, taler vi om en stigning blandt ældre borgere på 80 år og +80 år på 15 pct.
Det har skabt og vil skabe et stort pres på ressourcerne til ældreplejen.
Det er indtil videre kompenseret ved at skærpe kravene til tildeling af hjælp eller ved at lade den ansatte løse forholdsvis flere opgaver på kortere tid.
Den udvikling kan ikke fortsætte, og det vil resultere i, at vi må forvente, at flere ældre oplever en uværdig ældrepleje, sådan som vi også har været vidne til det gennem de seneste måneder.
Vi har to muligheder: Vi accepterer tingenes tilstand af økonomiske årsager; eller vi løser problemerne ved at afsætte de nødvendige ressourcer, fordi vi vil, og fordi vi kan.
Det her forslag tager udgangspunkt i, at vi skal løse problemerne.
I de seneste måneders mange samråd har jeg lyttet mig til, at ordførerne deler den opfattelse, at udfordringerne er reelle, og at vi skal løse dem.
Det er det, som det her forslag handler om, nemlig at vi pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag, som en gang for alle sikrer, at kommunerne kompenseres for de stigende udgifter til ældreplejen, i takt med at kommunerne får flere og flere ældre med plejebehov, mod at kommunerne rent faktisk også bruger pengene på ældrepleje.
Jeg beklager en diskussion, når den kommer til at handle om, hvem der har gjort hvad, og hvem der har stemt for hvad –
det hjælper jo ikke nødvendigvis borgerne til det nødvendige bad.
Jeg anerkender, at vi kan have en diskussion om finansiering til gode.
Men det handler jo i bund og grund om, hvad det er for en rådighedsramme, der skal gøre sig gældende.
0,3 pct. vækst vil betyde 6 mia. kr., som vi har som ramme, og de ville alle sammen skulle gå til at løse det her helt rigtige problem.
Man kunne også vælge de 0,6 pct., som i det mindste vil give os mulighed for at kunne opretholde den norm, som vi har i dag.
Jeg konstaterer også, at vi har en regering lige nu, som prioriterer skattelettelser i sit regeringsgrundlag frem for velfærd.
Det er jo et valg.
Man kan vælge, om man vil det ene, eller man kan vælge, om man vil det andet.
Jeg tænker, at så længe vi har et åbenlyst behov for en bedre ældrepleje, bliver vi også nødt til at prioritere en bedre ældrepleje.
Der er kommet mange gode forslag her fra talerstolen i dag.
Jeg tror sådan set, at kommunerne har prøvet at bruge dem alle sammen, men det ændrer ikke ved, at vi stadig væk og så sent som i sidste uge måtte konstatere, at der igen var eksempler på særdeles uværdig ældrepleje.
Det synes jeg ikke vi kan være bekendt.
Derfor synes jeg heller ikke, at den her debat har været spild af tid eller useriøs.
Jeg synes faktisk, det er useriøst, hvis vi undlader at prøve at finde en løsning på et fuldstændig rigtigt problem.
Jeg glæder mig over, at der ikke er nogen, der har afvist regnestykket, og at jeg måske på den måde godt kan opfatte det, som om vi er enige om, at det altså er den her ramme, vi snakker om, hvis vi skal løse problemet, sådan så vi ikke skal skære yderligere på ældreplejen i forhold til det, vi ser i dag.
Derfor vil jeg også se frem til en udvalgsbehandling, hvor jeg håber vi måske kan få lejlighed til at drøfte videre, hvad der så skal til for at dække et rigtigt behov.