Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Tak, formand.
Det her er en super vigtig samtale.
Der er ikke nogen tvivl om, at der er børn og unge i Danmark, der lider og har ondt i sjælen, fordi de føler, at de er havnet i den forkerte krop.
Det er vigtigt for mig at slå fast, at jeg fuldt ud anerkender, at de findes, og at deres problemer er virkelige.
Jeg har som mange andre set en del dokumentarprogrammer på det seneste, der netop handler om at vokse op i den forkerte krop og føle sig som en anden.
Det er altså virkelighed for nogle mennesker – og det må vi aldrig glemme.
En ting er, at de skal leve med at føle sig placeret i den forkerte krop, men en anden og lige så vigtig ting er, at de så oven i det også skal leve med frygten for ikke at blive taget alvorligt, hvis de åbner sig.
Vi skal skammen og frygten og tabuerne til livs.
Alle mennesker er okay, og alle følelser er okay.
For mig og for Liberal Alliance er det dog også vigtigt, at vi passer på vores børn.
Vi er som forældre rollemodeller, opdragere, hjælpere og beskyttere.
Vi er programmeret til at beskytte vores afkom.
Derfor kan jeg også godt forstå trangen til at fjerne smerte og bekymringer og utryghed fra vores børn – vi vil give vores eget liv for, at vores børn skal have det godt.
Sådan er vi indrettet, i hvert fald de fleste af os, og det er sådan, det skal være.
Men med trangen til at hjælpe og fjerne smerte er der desværre også en risiko for, at vi gør vores børn en bjørnetjeneste – i ordets oprindelige betydning.
Og lige i tilfældet, hvor et barn oplever kønsdysfori, tror jeg desværre at vi kan komme til at gøre barnet en kæmpe bjørnetjeneste, hvis vi behandler dem, mens de endnu er små, mens deres kroppe og ikke mindst deres hjerner ikke er fuldt udviklet.
Det er forvirrende at være teenager, og det er med garanti mere forvirrende i dag, end det var, da jeg selv var barn, for dengang skulle vi som børn ikke forholde os til nær så mange ting, som børn og unge skal i dag.
I dag er alt muligt; hele verden ligger åben; du kan, lige hvad du vil; der er ingen begrænsninger.
Det lyder umiddelbart fedt, men hvor må det også være forvirrende og utrygt på en måde.
Jeg har en veninde, der underviser i drama.
På et af hendes dramahold faldt snakken en dag på køn og seksualitet.
En pige fortalte, at i hendes vennegruppe på ti var der en, der var heteroseksuel.
Det vil altså sige, at ni ud af ti har en anden seksualitet end heteroseksualitet.
I en artikel i Illustreret Videnskab fra den 1. februar kan man så læse, at der er 86 seksualiteter.
Men i en befolkningsundersøgelse lavet af SEXUS publiceret i august 2022 anslår man, at 8 pct. af befolkningen betegner sig selv som andet en heteroseksuel.
Det er jeg i hvert fald.
Det er dog vigtigt for mig at sige, at jeg ikke sammenligner seksualitet og forvirringen over den med køn og forvirringen over det.
Min pointe er bare forvirringen, forvirringen over verden, forvirringen over ens egen krop – og så det faktum, at alt er muligt.
Min pointe er ikke, at det ikke føles virkeligt for de unge mennesker, der står i det.
Jeg underkender overhovedet ikke deres følelser, men jeg mener, at det er vores opgave som ansvarlige voksne at se og høre de unge mennesker og så vejlede dem i bedste stil, indtil de selv er gamle og modne nok til at træffe en så livsindgribende beslutning som at skifte køn.
Der er desværre op til flere historier om mænd og kvinder, der er blevet opereret eller medicinsk behandlet, og som derefter har fortrudt.
Desværre er skaden så sket, for man kan ikke lave det om igen, og det skal vi for alt i verden gøre alt for at undgå.
Derfor mener jeg også, at vi her har pligt til at vejlede og tale med vores børn om deres følelser, indtil de er gamle nok til selv at træffe beslutningerne, indtil de er helt klar over konsekvenserne.
Det kan vi som forældre ikke gøre for dem, uanset hvor meget vi ønsker at hjælpe dem.
Og vigtigst af alt: Så længe der ikke findes et diagnoseapparat for det her, så længe lægerne ikke selv ved, hvordan de skal agere her, og at alt så beror på et skøn, så kan vi ikke være bekendt at tillade den slags indgreb på børn.
Tak for ordet.