Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-10-08:
Faktisk valgte jeg, mens der var pressemøde, hvor man var ude at fortælle, at der skulle komme en samtykkelovgivning, at skrive til vores minister, naalakkersuisoq, for bl.a. socialområdet, at jeg syntes, det kunne være en rigtig god idé, hvis Grønland også tiltrådte den her samtykkelov.
Jeg skrev et åbent brev til hende, og hun valgte faktisk at sige: Ja, det vil Grønland sådan set gerne have.
Så jeg tænker, det ligger på hendes bord og på justitsministerens bord, men det kommer i Grønland, for vi har været opmærksomme på det.
Mange tak.
Min pointe er sådan set, at tingene hænger sammen.
Man kan ikke se tingene isoleret.
For at kunne løfte justitsområdet ordentligt i Grønland – jeg har jo gentagne gange sagt, at vi har 34 gange så meget personfarlig kriminalitet, dvs. vold, voldtægter og seksuelle overgreb på børn i Grønland, sammenlignet med Danmark, og det synes jeg er et voldsomt tal – skal man ikke kun snakke om socialpolitik og boligpolitik eller kun om justitsområdet og socialområdet.
Tingene hænger sammen.
Børnepsykiatrien ved jeg f.eks. halter rigtig meget i Grønland, og den bliver også en forudsætning for, at regeringens indsats med de 80 mio. kr. bliver en succes.
Så derfor synes jeg, det er vigtigt at følge med i, hvad der foregår i det grønlandske samfund, og at man også kigger på de andre udfordringer og løsninger, der er.
Mange tak for ordet.
Jeg startede sådan set dagen med at ville holde en helt anden tale end den, jeg kommer til at holde i dag.
Så selv om det har været en rigtig lang dag, håber jeg, at I vil lytte efter, og så kommer Sjúrður Skaale sikkert på og fortæller noget rigtig sjovt lidt senere.
Selvstyret var sådan set tænkt som et samarbejdsprojekt, men det ender indimellem som en kampplads.
Her har både grønlandske og danske politikere et ansvar.
Politiske modstandere i Grønland taler om politisk selvstændighed, som om det sker i morgen.
Det kommer ikke til at ske.
Og hvis vi ville, kunne vi i øvrigt også bare gøre det.
Selv om det har sine mangler, vælger jeg aktivt selvstyret, og jeg vil gerne samarbejde.
Jeg vil gerne kæmpe for at forbedre selvstyret og det rigsfællesskab, som vi har i dag.
Det skal være i evig udvikling, og ikke mindst er det vigtigt, at vi udvikler det grønlandske samfund.
Som en del af vores selvstyre modtager Grønland hvert år et bloktilskud fra Danmark.
Den økonomiske afhængighed slider på Grønlands selvbillede og en vision om et mere selvstyrende land.
Det er afgørende, at vi hjemme i Grønland kommer i arbejdstøjet i forhold til at styrke vores økonomi, og hertil er der også et behov for et massivt løft af velfærden og en klar vision for Grønlands fremtid.
Derfor vil jeg gerne i dag dele min vision for Grønland, herunder hvordan vi skal samarbejde med Danmark.
Grønland er en stolt fiskerination, og vi er gode til det.
Vi skal ikke være en råstofnation eller en turismenation; det skal være en vigtig supplerende indtægt til fiskeriet, og det skal være med til at konsolidere Grønlands økonomi, ikke være den primære indtægtskilde.
Man kunne forestille sig – hvis der var et hav af miner i Grønland eller masseturisme – at det ikke ville være bæredygtigt, det ikke ville være grønt, men det kan fiskeriet sådan set godt være, hvis vi forvalter det ordentligt.
Grønland skal derfor udvikle sit fiskeri og gøre mere af det, som vi er gode til, for vi har brug for en stærkere økonomi i Grønland.
Her er et godt samarbejde med Danmark vigtigt.
Og her vil jeg gerne fremhæve det gode samarbejde, der er mellem Vækstfonden og Green Adventure, og det er sådan set lidt af en overset solstrålehistorie, som jeg gerne vil fortælle om.
Regeringen afsatte for nogle år tilbage 200 mio. kr., og naalakkersuisut afsatte ligeledes nogle penge.
Den grønlandske pensionskasse SISA spyttede 100 mio. kr. i samarbejdet, og helt konkret har det betydet, at det grønlandske familieejede flyttefirma Usisaat fik tilført 20 mio. kr. fra den her pulje, som faktisk voksede til 100 mio. kr. suppleret med private investeringer og lån.
Med andre ord skaber vi professionalisering og udvikling af grønlandske selskaber, og et samarbejde mellem regeringen og naalakkersuisut kan hurtigt være med til at tiltrække de her investeringer udefra fra private og de her lån, som er nødvendige for at booste Grønlands erhvervsliv.
De 2 mio. kr. kan vokse til faktisk helt op til 1 mia. kr.
Det synes vi er interessant.
Sammen med uddannelse mener vi nemlig at erhvervsudvikling er helt centralt for at styrke det grønlandske samfund.
Det kommer både det grønlandske erhvervsliv, den grønlandske økonomi og dermed også den grønlandske velfærd i Grønland til gode.
Personligt mener jeg faktisk også, at vi skal være færre steder end de knap 80 bosteder, som vi har i dag i Grønland.
Byerne skal udvikles.
Driftige bygder skal bevares, og andre bygder lukkes naturligt ned.
Her skal vi være med til at sikre, at folk bliver hjulpet ind til byerne på en skånsom måde, på en klog måde, og til gengæld skal vi sikre og love bedre velfærd.
I dag mangler vi f.eks. kommunefogeder i seks bygder på trods af en mangeårig indsats her i Folketinget.
Det er tankevækkende, særlig når det eneste krav, man sådan set stiller, er en ren straffeattest.
Konsekvensen er anarki og lovløshed, når vi ikke har lovens lange arm ude i bygderne.
Det her drejer sig også om bygder med en historik om mange overgreb på børn.
Det kan vi ikke være bekendt.
Derfor kommer jeg med det her meget modige forslag, for jeg mener, at naalakkersuisut burde nytænke vores bosætningsmønster og se det som en måde, vi kan højne velfærden på.