Rasmus Prehn (S), 2021-05-12:
Først og fremmest mange tak til forslagsstilleren for at rejse en, synes jeg, vigtig debat om udenlandsk opkøb af landbrugsjord i Danmark.
Jeg kan sådan set godt forstå forslagsstillernes bekymring, og jeg har tænkt mig at følge emnet meget nøje.
Dog har forslaget forskellige elementer, der gør, at regeringen ikke kan støtte forslaget, som det er.
Jeg vil gerne begynde med spørgsmålet om udenlandsk ejerskab.
Beskyttelse af natur, miljø og klima er helt afgørende, når vi regulerer landbruget.
Men de regler, der beskytter natur, miljø og klima, gælder altså uanset nationalitet, og uanset om ejeren er en person eller et selskab.
Der gennemføres årligt ca. 5.000 handler med landbrugsjord i Danmark.
Vi kan se, at ca. 2½ pct. eller 66.500 ha af det samlede danske landbrugsareal på 2,6 mio. ha har udenlandske ejere.
Det er altså, som ser ud nu, et relativt begrænset omfang.
Men vi står over for et meget vigtigt generationsskifte, hvor der formentlig kan ske større udskiftning af ejere.
Så selv om udenlandske køb i dag har et relativt begrænset omfang, vil regeringen følge den her udvikling nøje, og vi vil med jævne mellemrum få opdateret analyser af omfanget af udenlandsk arbejdskraft.
Det er så at sige værd at holde øje med.
Regeringen vil nu også nedsætte en arbejdsgruppe.
Det er et nyt tiltag, vi kommer med nu, med deltagelse af relevante ministerier, og den her arbejdsgruppe skal beskrive gældende regler og rammer for handel med landbrugsejendomme, og arbejdsgruppen skal også have særligt fokus på opkøb af landbrugsjord af personer eller selskaber fra lande uden for EU.
Det ville vi eventuelt kunne gøre – jeg siger ikke, vi gør det – når det handler om personer eller selskaber uden for EU.
Men med den her arbejdsgruppe kommer vi til at kende vores handlemuligheder inden for de nationale og internationale regler.
Hvis udenlandsk erhvervelse af dansk landbrugsjord skulle tage fart i et bekymrende omfang – man kunne forestille sig, at der pludselig var meget store udenlandske kapitalfonde og lande, man tænker man måske ikke havde så meget lyst til købte store dele op – så er det i hvert fald værd at have en status på det.
Derudover lægger forslaget op til at genindføre kravet om, at en dansk landbruger skal have bestemmende indflydelse.
Et bredt flertal i Folketinget besluttede i 2014 at afskaffe denne regel for at gøre det lettere for virksomheder, danske som udenlandske, at købe landbrugsejendomme.
Formålet var at gøre det lettere at rejse investeringskapital til landbruget.
Hvis vi genindfører de gamle regler, som forslaget lægger op til, vil det formentlig påvirke landbrugets økonomi negativt, og det har vi ikke brug for på tærsklen til en omfattende grøn omstilling, der faktisk kræver nye investeringer.
Så her er vi også lidt skeptiske over for forslaget, selv om vi jo godt kan forstå, hvad for nogle tanker der ligger bag det.
Endelig vil en genindførelse af reglerne formentlig være i strid med vigtige EU-principper.
En dom fra EU-Domstolen i 2007 slår således fast, at de daværende danske regler om personlig bopælspligt på landbrugsejendomme var i strid med princippet om kapitalens fri bevægelighed.
Reglerne blev derfor ændret til en upersonlig bopælspligt, som gælder uanset nationalitet og ejerforhold.
Og EU-Domstolen slog igen dette fast sidste år, hvor Letland blev pålagt at afskaffe sprogkrav og krav om bopæl i Letland for at kunne købe landbrugsjord.