Lotte Rod (RV), 2025-05-07:
Tak for det.
Den 15. august 1943 er en særlig dag i dansk pædagogisk historie, for den dag åbnede verdens allerførste byggelegeplads i Emdrup.
Havearkitekten Carl Theodor Sørensen havde i sin bog »Parkpolitik i Sogn og Købstad« fra 1931 formuleret idéen om at lave et legemiljø til børnene i byen med store åbne arealer, hvor børnene kunne få nogle af de samme muligheder for leg og beskæftigelse som børn på landet, hvor de kunne bygge huler og lege på egne præmisser med materialer og ikke så meget opsyn.
Han havde fået idéen ved selv at gå rundt på nogle af de store byggepladser, hvor han kom, og hvor han kunne se drenge hænge ud og lege og bygge.
I starten var der ikke så meget træ og mursten at gøre godt med, så børnene gravede sådan nogle jordhuler, og så byggede de med mursten oven på og lagde et tagbræt ovenpå lige højt nok til, at de kunne kravle derned og sidde og tænde bål.
Egentlig var det meningen dér på den første byggelegeplads, at den skulle lukkes for vinteren og tingene skulle pilles ned, og så kunne man bygge noget nyt til næste forår, men sådan kom det bare ikke til at gå.
Som et af de først byggerbørn Kaj Nielsen senere har fortalt, at var man rigtig fræk, hoppede man over hegnet om vinteren, når der var lukket, og så satte sig ned i sin hule og hyggede sig.
I de følgende år fik de flere materialer, bl.a. tykke stolper, som børnene byggede sådan en småfarlig rutsjebane og nogle høje tårne af,
som blev pladsens vartegn.
Den første pædagog, Jonas, havde egentlig arbejdet som kurer for modstandsbevægelsen.
Det kunne man også godt høre nogen sige i dag.
Nu siger Trivselskommissionen så: »Børn og unge danner bl.a. deres karakter ved at spejle sig i voksne, ved at blive givet aldersvarende ansvar og indflydelse og ved at opleve, at de kan håndtere udfordringer og møde omgivelser, der forventer noget af dem.
Karakterdannelse rummer en dobbelthed mellem ansvaret for sig selv og ansvaret for andre og det fælles.
Karakterdannelse indebærer derfor også – ud over en række personlige egenskaber – at blikket vendes udad frem for indad.«
I dag findes nogle af de vildeste byggelegepladser i Berlin, hvor man midt inde mellem de smukkeste lejligheder i weekenden kan gå ind i sådan en magisk byggerverden, vel at mærke hvis man er mellem 6 og 14 år, for det er børnenes sted og pædagogernes, forbudt for overvågende forældre.
Vi har også nogle skønne byggere tilbage i Danmark.
Der er Rødovre, hvor man får et sug i maven, når man træder ind i en hel verden af små grunde med finurlige huse og kaninbure.
Der er Fredericia, hvor børn fra folkeskolen og specialskoler passer kaniner og spiller rollespil fuldstændig på lige fod.
For et par dage siden var jeg med til sådan et rollespil.
Der midt i historiens udfoldelse var det umuligt for mig udefra at se, hvem af elverne, dværgene, kongens vagter der uden for byggeren har brug for massiv støtte, specialskole og aflastning.
Jeg kunne ikke se det, og det er faktisk den smukkeste form for inklusion.
Byggeren tjener også der som et forbillede for resten af samfundet.
Derfor også tak til jeres taler og for alt det, I har sagt om betydningen af den frie leg.
Debatten her i dag ligger jo i forlængelse af vores fælles vedtagelse tilbage fra folketingsåret 2021-22, hvor Socialdemokratiet, Venstre, Radikale Venstre, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance var sammen om en tekst, hvor vi skrev: »Folketinget finder, at udfordrende leg er væsentlig for børns udvikling.
Den aktive og frie leg er med til at understøtte og stimulere børnenes sociale, følelsesmæssige og kreative kompetencer.
Nu er tiden inde til at styrke den ukontrollerede leg med skovbørnehaver og med skrammellegepladserne eller byggelegepladserne, som de ofte kaldes i dag.