Jacob Mark (SF), 2018-04-26:
Tak for det.
Først og fremmest tak for behandlingen, og tak til især Enhedslisten, Alternativet, Det Radikale Venstre – som ikke kunne være her, men som også bakker op om at rulle lovgivningen tilbage – og til Dansk Folkeparti for en særdeles god og rigtig tale, hvis man spørger en SF'er.
For ca. 4 år siden – nej, 5 år siden må det være i dag –
blev jeg ansat på Hastrupskolen i Køge.
På Hastrupskolen har man ansvaret for modtageklasserne, dvs. klasserne for alle de børn, som kommer til kommunen, får opholdstilladelse og skal integreres.
Det var en meget sjov oplevelse at være i sådan en modtageklasse.
Jeg kom ind som sådan en støttefunktion for den lærer, der var derinde, og jeg kom ind i det her rum, hvor der sad i omegnen af 12 elever.
Og det var så med et aldersspænd på tre klassetrin, for dengang måtte man kun have et aldersspænd på tre klassetrin.
Og i den klasse sad der en brasilianer; to fra Polen; tre fra Syrien, som hverken kunne et ord af deres eget sprog på skrift eller af engelsk eller dansk; en tyrkisk dreng, som ikke kunne sige andet end »computer«, fordi han gerne ville spille på computer; to fra Grønland, som ikke sagde et ord – uanset hvad vi gjorde, kunne vi ikke få dem til at tale; og to fra Rumænien.
Der tænkte jeg: Hold da op, det her er altså noget af en opgave!
Det er undervisningsdifferentiering, når man virkelig skal køre det maks. ud, at kunne lave undervisning både målrettet børn, der er flygtet fra krig i Syrien, målrettet børn, der kommer fra Europa med forældre, der egentlig er velfungerende og kommer herop for at arbejde, og målrettet børn, der kommer fra Grønland, og som slet ikke føler sig tilpas i Danmark – og så bare ikke have særlig meget tid.
Men jeg tænkte: Det tager vi på os.
Og det, der var det fantastiske ved at være i de her modtageklasser, var, at man kunne se, hvor hurtigt børnene udviklede sig.
Og efter kort tid begyndte man jo at prøve at få de her børn ud i de almene klasser.
Det lykkedes også, og mange af børnene møder jeg, når jeg i dag er tilbage i Køge på valgkamp, eller hvad jeg ellers laver dernede.
Og så kommer de og taler flydende dansk.
Derfor tænkte jeg, at hvad foregår der, da jeg læste L 190, [folketingssamlingen 2015-16], som man havde lavet sammen med kommunerne, og som mange borgmestre dengang var ude at advare imod.
Jeg tror, vi lavede en undersøgelse, hvor resultatet var, at ni ud af ti borgmestre, der blev spurgt, decideret advarede mod at bruge de der redskaber, for hvordan skal det nogen sinde gavne de her børn, som vi gerne vil have kommer hurtigere ind i det danske samfund, lærer om de danske værdier og lærer det danske sprog, at man siger: Det er fint nok, kære kommuner – der i øvrigt er presset økonomisk – hvis I lige hæver klassekvotienten fra 12 til 18, det er okay?
De var i det mindste stadig på en folkeskole, men hvordan skulle de nogen sinde blive integreret, hvis man bare flyttede dem over i et ekstraordinært tilbud med halvstuderede stratenrøvere ligesom mig, som ikke havde lærerkvalifikationer, og uden krav om, hvor mange der skulle være i klasserne?
Hvordan skulle det nogen sinde gavne de her børn?
Så jeg tænkte i virkeligheden dengang, at det, man ønskede, nemlig at sikre bedre integration, aldrig nogen sinde ville komme til at ske med det forslag.
Det havde vi en lang debat om i Folketingssalen, og jeg blev lidt betrygget dengang, fordi alle ordførerne – alle som én – sagde, at det skyldtes en ekstraordinær situation.
Det var den nuværende undervisningsminister, der var ordfører på det tidspunkt, der sagde det; det var Socialdemokratiet, der sagde det; det var Venstre, der sagde det; ja, selv De Konservative sagde det.
Så har den der lov naget mig lidt, for jeg synes, det er noget rod, og jeg er virkelig af den overbevisning, at det ikke fremmer integrationen at putte flere børn ind i klasserne.
Og så tænkte jeg: Nu, hvor regeringen er så stolt af, at vi har det laveste antal asylansøgere i 9 år – og når målet for regeringen er at få færre asylansøgere til Danmark, har den lov til at være stolt – kan man heller ikke længere bruge argumentet om, at det skulle være en ekstraordinær situation, som alle ordførerne brugte i 2016, da man vedtog loven.
Det er ikke længere en ekstraordinær situation, og dermed falder argumentet for hele lovgivningen, medmindre man synes, at loven er en god idé.
Der vil jeg bare stadig lige genopridse nogle af de argumenter, der var imod lovforslaget dengang:
Der var væsentlige spørgsmål, og det er jo noget, vi efterhånden tit diskuterer i den her sal, i forhold til både grundlov og konventioner.
For efter grundloven har man ret til undervisning i den danske folkeskole, men det har man jo ikke, hvis man bliver placeret ude i et særligt undervisningstilbud og forældrene ikke har ret til at sige: Mit barn skal gå i folkeskole.
Så har man ikke længere ret til undervisning i den danske folkeskole, selv om man er i Danmark og har opholdstilladelse.
Det var også derfor, der dengang var flere jurister, der sagde: Det rejser altså væsentlige spørgsmål i forhold til grundloven.
Man kunne også sætte spørgsmålstegn ved, om det rejste spørgsmål i forhold til flygtningekonventionens artikel 22, hvor det fastslås, at staterne med hensyn til elementær undervisning skal give flygtninge samme behandling som den, der tilkommer deres egne statsborgere.
Det mener jeg heller ikke man gør her, hvis man bare siger: Vi kan parkere de her børn ude i et særligt undervisningstilbud.
Men hvis vi skal kigge lidt væk fra jura, hvor det tit bliver sådan en meget instrumentel debat, vil jeg bare sige, at det her er en lovgivning, der betyder, at færre børn hurtigere lærer dansk.
Det vil være sværere at nå ud til både den grønlandske dreng, den syriske pige, den brasilianske pige og den polske dreng, hvis man skal rumme de her 18 børn, der så ikke længere kun kommer fra tre alderstrin, men fra fem forskellige alderstrin.
Det vil simpelt hen være sværere at få dem integreret.
Så til al den her snak, vi har, om god integration, vil jeg bare sige, at jeg mener, at det lovforslag, man vedtog, L 190 [folketingssamlingen 2015-16], har skadet mulighederne for god integration.
Jeg vil glæde mig til, evalueringen kommer, og jeg vil også prøve at sige i udvalget, at i stedet for det her forslag kunne vi så i det mindste fremskynde den her evaluering, så vi kan se, hvad det egentlig har haft af konsekvenser.
Det håber jeg så at ordførerne i stedet kan bakke op om.