runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2018-01-24:
Jamen vi skal følge det her område tæt og netop også vurdere, om kapaciteten er tilstrækkelig, eller om der er nogle organiseringsformer, hvor vi kan søge inspiration fra andre lande.
Men uanset om det er et speciale eller et fagområdespeciale, er vi nødt til, som spørgeren også siger, at være bevidste om, at det at møde døden sådan set er en bred facet af det at være læge og sundhedsperson i Danmark.
Det synes jeg sådan set også ligger i den politiske aftale, vi har lavet, nemlig at vi er nødt til have en større og bredere viden – og også i de nye vejledninger, der er lavet – hos sundhedspersoner generelt, så man ikke er i tvivl, når man står ude hos den døende eller de pårørende.
Liselott Blixt (DF), 2018-01-24:
Der er bare nogle udfordringer.
Jeg har talt med speciallæger inden for andre specialer, og faktisk har de ikke ret meget om palliation i hele deres uddannelse.
Samtidig ved vi, at der kommer mange flere tilbage til eget hjem.
Ja, jeg ved godt, at der er den nordiske uddannelse, men der var ni danskere, der blev optaget, selv om der var 29, der søgte uddannelsen.
Der er lande, som har en specialuddannelse, og der kommer flere og flere.
Så jeg siger bare: Lad os nu gå foran i Danmark og få oprettet et speciale, så vi også kan leve op til Sundhedsstyrelsens anbefalinger, hvilket vi jo ikke gør i dag.
Hvad er ministerens holdning til at undersøge muligheden for en speciallægeuddannelse inden for palliation for på den måde at styrke indsatsen på et område, hvor det er vigtigt at klæde flere sundhedsprofesionelle på i det uundgåelige møde med terminalpatienter, og således at disse patienter og deres pårørende får den specialiserede og korrekte behandling og omsorg fra begyndelsen af et behandlingsforløb?
Ellen Trane Nørby (V), 2018-01-24:
Som jeg er oplyst, har vi jo valgt, også i de øvrige nordiske lande, at tage et fælles efteruddannelsesinitiativ på det her område, hvor det netop er et fagområde, også jævnfør de anerkendelsesregler, der er.
Det er jo ikke sådan, at der er andre lande, der har en uddannelse, som vi anerkender i Danmark, og som er en selvstændig speciallægeuddannelse.
Og det er ud fra den her tænkning om, at det også er vigtigt, at man har en speciallægeuddannelse inden for nogle forskellige felter, som man så bygger palliation oven på.
Jeg er helt enig med spørgeren i, at vi selvfølgelig løbende skal følge med og også kigge på, om organiseringen er rigtig, og om der er en tilstrækkelig kapacitet på området.
Og jeg synes jo egentlig også, at den politiske aftale, som vi indgik tilbage i september måned, om palliativ sedering og øget selvbestemmelse for patienter sådan set understreger en bred politisk interesse og et ønske om at være med til at understøtte en værdig død for flere mennesker.
Liselott Blixt (DF), 2018-01-24:
Jamen i Dansk Folkeparti har vi jo netop altid haft fokus på, at vi skulle have de hospicepladser, som der er brug for, og jeg tror, at vi stadig væk mangler nogle.
Men jeg er glad for, at vi hvert eneste år kan sætte penge af til hospice, enten det er de almindelige hospice, som vi kender, eller det er børnehospice, som vi lige har sat penge af til.
Men vi ved også godt, og det kan man se i Sundhedsstyrelsens nye anbefalinger, at der kommer nogle udfordringer ude i kommunerne, hvor man netop har brug for den specialviden og det tværfaglige samarbejde, der skal være mellem region og kommune.
Så det kunne et speciale netop være med til at få sat endnu mere fokus på.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-01-24:
Tak for spørgsmålet.
Vi kigger løbende på det område, og jeg er ligesom ordføreren meget optaget af, at vi sikrer en ordentlig palliativ indsats i Danmark.
Vi har jo også med kræftplan IV fulgt op på nogle af initiativerne.
Der har Sundhedsstyrelsen for nylig udarbejdet nye faglige anbefalinger for den palliative indsats.
Der er også igangsat et arbejde med at opdatere forløbsprogrammerne for rehabilitering og palliation, hvor hovedfokus er på, hvordan man bedst organiserer indsatsen, fordi vi jo også kan se, også på tallene, at der er mange, der i dag har et ønske om at dø hjemme, men som ender med at dø på et hospital –
det er også i forhold til at sikre, at der er den udgående palliative funktion og støtte, der skal være.
Og vi har jo også i fællesskab afsat penge til børn med livstruende sygdomme, hvor vi også lægger vægt på, at den palliative indsats skal nå helt ud i hjemmet.
Så jeg er helt enig med ordføreren i, at det er et område, vi skal følge tæt, og hvor vi også løbende skal kigge på, om kapaciteten er tilstrækkelig.
Liselott Blixt (DF), 2018-01-24:
Det er jo korrekt, at det er et fagområde, de kan vælge, efter at de har taget en speciallægeuddannelse, og det er netop det, der er en udfordring.
Vi har nogle læger, som bliver læger, fordi de gerne vil arbejde med palliation, arbejde med døende mennesker, uanset hvilken diagnose de har.
De skal igennem en hel, lang speciallægeuddannelse; det vil sige, at de vælger et speciale bare for at vælge noget, men desværre er det sådan, eller rettere sagt, det er måske godt for dem, at de så kan blive hængende, men der er jo også nogle, der søger til udlandet for netop at få den her uddannelse.
Så i stedet for at have gjort det til et speciale, hvor de så netop også var ude på alle andre områder, for selvfølgelig var de det, kunne det da være en løsning på nogle af de udfordringer, vi har.
Vi har 100 uddannede fagområdespecialister, og det er altså ikke nok til at dække de pladser, der er brug for.
Samtidig har vi en aldrende befolkning, og vi ved, at der er rigtig mange, der gerne vil have lov til at få en god afslutning og en værdig afslutning ved døden.
Så det bør da være noget, man kigger på fremover.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-01-24:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er helt enig med fru Liselott Blixt i, at vi har en stor opgave i at sikre, at patienter og deres pårørende oplever en høj kvalitet i den palliative indsats i Danmark, og det kræver, at vi i Danmark har dygtige læger, der kan tage sig af de palliative patienter, og det kræver også, at lægerne har tilstrækkelige kompetencer på området.
Men jeg synes også, vi må sige, at det kræver, at lægerne også har forskellige specialiserede kompetencer ud over de palliative, så de også kan håndtere den generelle behandling af patienterne, både frem til og i den palliative periode.
Det er i hvert fald det, vi ligesom har lagt vægt på i Danmark, hvor palliation jo er godkendt som et fagområde.
Det betyder, at uddannede speciallæger inden for en række felter kan blive såkaldte fagområdespecialister, hvor de har nogle specifikke kompetencer inden for palliation.
Det er jo sådan set et af de første fagområdespecialer, som blev godkendt her i Danmark, og det betyder eksempelvis i forhold til pædiaterne eller de kliniske onkologer eller geriaterne – altså alt afhængigt af om man er kræftlæge eller læge specialiseret på ældreområdet eller børnelæge og dermed kender både patienterne, men også det sygdomsbillede, der er, og de kendetegn, der er ved sygdommen hos patientgruppen – at det giver dem en mulighed for at kunne håndtere den palliative behandling af patienterne, samtidig med at de også har en specialiseret viden inden for det felt.
Det kræver selvfølgelig også, at der er læger inden for de relevante specialer og i alle regioner, som tager fagområdeuddannelsen i palliation, og jeg tror sådan set, man må sige, at der er steder, hvor regionerne og de faglige miljøer også skal sikre, at der sker en understøttelse af, at man får taget en fagområdeuddannelse på området.
Så derfor er det min umiddelbare holdning, at der ikke er behov for et særskilt speciale, fordi jeg sådan set synes, at den måde, vi har organiseret det på i dag, hvor det kommer oven på speciallægeuddannelsen, har nogle fordele, i forhold til at man kun er specialiseret i palliation.
Liselott Blixt (DF), 2018-01-24:
Spørgsmålet lyder: Hvad er ministerens holdning til at undersøge muligheden for en speciallægeuddannelse inden for palliation – dvs. den lindrende pleje – for på den måde at styrke indsatsen på et område, hvor det er vigtigt at klæde flere sundhedsprofesionelle på i det uundgåelige møde med terminalpatienten – altså den døende patient – og således at disse patienter og deres pårørende får den specialiserede og korrekte behandling og omsorg fra begyndelsen af et behandlingsforløb?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-24:
Nu har vi ikke skrevet lovforslaget endnu, og vi kommer ud med de tanker, vi har, bag det.
Men jeg synes, det giver usigelig god mening, at når man indfører det her, der er noget helt nyt, så evaluerer man det og siger: Okay, hvad har erfaringerne så været?
Det synes jeg vil være meget fornuftigt at gøre.
Jeg har været meget forsigtig over for det her med en total legalisering, især fordi vi nu lige har haft et politi, der i den grad har været overlæsset med arbejde i en verserende bandekrig, og jeg vil gerne have, at hvis man finder sådan en peberspray på sådan nogle typer, skal de kunne straffes for det, og de skal ikke kunne have det på sig.
Derfor tror jeg, at det er det rigtige step, vi tager lige nu, i første omgang.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-24:
Vi har jo så, når regeringen lægger op til den restriktive ordning, lyst til den mere liberale, frie ordning på det her område, og det, jeg bare vil høre ministeren om i den her runde, er, om man lægger op til en egentlig evaluering.
Altså, man kunne forestille sig, at efter et par år – det er i hvert fald mit indtryk – har rigtig mange danskere benyttet sig af ordningen.
Er det noget af det, regeringen vil prøve, altså evaluere det med henblik på at udvide ordningen?
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-24:
Hvilke overvejelser gør ministeren sig i anledningen af Højesterets dom af 18. januar 2018 om, at det ikke er i strid med grundloven og Danmarks internationale forpligtelser, at personer, som er frataget den retlige handleevne efter værgemålsloven, ikke kan stemme til folketingsvalg?
Anders Samuelsen (LA), 2018-01-24:
Nu var jeg så sent som i går i Strasbourg og svarede på spørgsmål fra parlamentarikerne dernede, og der er selvfølgelig også socialdemokrater til stede der.
Hr. Mogens Jensen var til stede i den forbindelse.
Vi har også diverse møder bilateralt, og jeg havde også møde med de danske repræsentanter dernede.
Så alle de steder, hvor jeg kommer frem, bliver der givet udtryk for den danske holdning i forhold til Tyrkiet, vores bekymring i forhold til den udvikling, som vi har set, bliver understreget gang på gang.
Man kan næsten ikke sende et stærkere signal end det, som statsministeren og jeg gjorde, da vi sendte et klart signal ud i Europa og resten af verden om, at vi ikke synes, at tiden er inde til, at man fortsætter optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet.
Yildiz Akdogan (S), 2018-01-24:
Jeg synes ikke, jeg sparker en åben dør ind, for jeg har nemlig ikke hørt ministeren udtrykke en bekymring sådan nogen steder.
Det er derfor, jeg spørger herinde i salen, og derfor er det også godt, at ministeren bruger ordet uacceptabelt, for det er det.
Men vil ministeren bare svare på mit andet spørgsmål: Agter ministeren også at tage den her problematik op i regi af Europarådet nu, hvor vi har formandskabet?
Anders Samuelsen (LA), 2018-01-24:
Spørgeren sparker jo en åben dør ind, hvis man nu skal bruge et billede på det.
For jeg står jo bl.a. her i dag og giver udtryk for, hvad der både er min personlige holdning, min holdning som minister og regeringens holdning, nemlig at det her er uacceptabelt.
Regeringen har jo så også, kan man sige, taget en konsekvens af den dårlige udvikling, som vi har set i Tyrkiet igennem lang tid, ved at vi – statsministeren og jeg – er gået frem og har anbefalet, at man stopper optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet i forhold til EU, fordi det ikke giver nogen mening i øjeblikket.
Vi skal have vendt udviklingen i Tyrkiet, og i hvert fald skal der sendes et klart signal til Tyrkiet om, at respekten for menneskerettighederne, herunder ytringsfriheden, står højt på dagsordenen i lande, som respekterer retsstatsprincipper, og det er helt åbenlyst, at der har Tyrkiet nogle store, store udfordringer i øjeblikket.
Yildiz Akdogan (S), 2018-01-24:
Nu nævnte ministeren konkret OSCE, men det er sådan, at vi har formandskabet for Europarådet.
Har ministeren måske også tænkt sig at italesætte udfordringerne med menneskerettigheder og demokrati og senest Domstolens uafhængighed i det regi?
For ministeren har jo formandskabet for det.
Det er det ene.
Det andet er: Kunne udenrigsministeren måske også som selvstændig minister give klart udtryk for, at han er bekymret og deler den kritik, som bl.a. hans kollegaer også udtrykker, altså senest med EU's talsperson?
Tak til udenrigsministeren for det meget klare og kontante svar.
Der er ingen tvivl om, at der har været en række tiltag, som har været meget bekymrende for den demokratiproces, Tyrkiet har været igennem fra år 2000 til 2005 og 2006, hvorefter det så er gået den forkerte vej.
Især efter det mislykkede militærkup i 2016 er der sket nogle ret interessante indgreb, kan man sige, som har været bekymrende i forhold til menneskerettigheder og demokrati.
Den ene er faktisk en økonomiprofessor og journalist ved navn Mehmet Altan og den anden er Şahin Alpay, der er journalist og tidligere skribent
De her to journalister bliver fængslet, og ifølge forfatningsdomstolens beslutning bør de frigives, da der ikke er nogen grund til deres fængsling.
Men forfatningsdomstolens beslutning bliver omgjort af en lokal domstol i Istanbul, og det er jo lidt interessant, for hvor er den uafhængige domstol?
Hvor er retsstaten i Tyrkiet?
Det er på den baggrund og med den bekymring, at jeg mener, at der her er et helt klart eksempel på, at forfatningsdomstolen bliver undermineret.
Så jeg vil gerne høre, om det måske er noget, som ministeren har tænkt sig at italesætte.
Jeg synes, det er fint, at man udtrykker bekymring, men man burde måske også give udtryk for mere end bare bekymring, for det her handler om et meget klokkeklart brud på domstolenes uafhængighed.
Anders Samuelsen (LA), 2018-01-24:
Tak for spørgsmålet.
Egentlig kan jeg svare ganske kort: Ja, jeg deler fuldstændig den bekymring.
Jeg synes, vi i lang tid, hvad spørgeren og jeg er enige om, har set tingene gå i den forkerte retning i Tyrkiet.
Og det er der også en stor opmærksomhed på fra EU's side, hvilket også kommer til udtryk i den udtalelse, der er kommet fra EU's talsperson i forhold til den konkrete sag.
Så ja, jeg deler fuldstændig det synspunkt, som også ligger til grund for spørgsmålet; jeg deler den bekymring, som der gives udtryk for fra EU's talsmands side, og som jeg også ved spørgeren har.
Yildiz Akdogan (S), 2018-01-24:
Spørgsmålet lyder: Deler udenrigsministeren samme bekymring som EU's talsperson i forhold til udviklingen i Tyrkiet, hvad demokrati og menneskerettigheder angår?
Deler udenrigsministeren samme bekymring som EU's talsperson i forhold til udviklingen i Tyrkiet, hvad demokrati og menneskerettigheder angår?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »EU har »serious concerns« about rule of law, independent judiciary in Turkey« fra www.turkisk.minate.com den 17. januar 2018.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-24:
Det kan jeg ikke forholde mig til på så hypotetisk et grundlag.
Jeg bliver ikke og vil ikke blive forelagt regionens trafikplanlægning for Dragør i forbindelse med planlægningen af, hvordan man skal sikre økonomien i letbanen.
Så det kan jeg simpelt hen ikke forholde mig til på så overfladisk et grundlag, som jeg her bliver bedt om at forholde mig til det på.
Anders Samuelsen (LA), 2018-01-24:
Det er jo to enige mennesker, der står og taler sammen her, for vi deler bekymringen.
Den sidste konkrete sag her er jo et eksempel, som er meget, meget svært at forstå for os i det danske system, i det danske demokrati og med vores respekt for domstolene, altså at man kan have en forfatningsdomstol, som siger, at de to omtalte skal løslades, men så sker det ikke, fordi en laverestående domstol nægter at efterleve det.
Derfor er det klart noget, der skal italesættes, og det gør jeg så bl.a. også her i dag, men det gør vi også igennem de muligheder, som vi har igennem det internationale system.
Vi tager den her type sager om krænkelse af de grundlæggende frihedsrettigheder meget, meget seriøst, og derfor arbejder vi også på, at der reageres, og at der følges op internationalt, ikke mindst fra EU's side.
Jeg tror godt, jeg kan stå her og tillade mig at afsløre, at i forhold til sagen om de to fængslede journalister skal man nok regne med, at der kommer en markering fra EU's side i OSCE's Permanente Råd med henvisning til landets forpligtelser i det regi.
Så det er et konkret eksempel på, at vi tager det op.
Jeg forventer også, at der kommer fornyede drøftelser i EU-kredsen om den konkrete sag, og der vil jeg selvfølgelig igen gøre opmærksom på den danske stilling i denne sag.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-24:
Som det fremgår af spørgsmålet, har Højesteret i sidste uge afsagt dom i en sag om stemmeret for personer, der er frakendt den retlige handleevne efter værgemålsloven.
Det fremgår udtrykkeligt af grundlovens § 29, at personer, der er umyndiggjort, ikke har valgret til Folketinget.
Og folketingsvalgloven er udformet i overensstemmelse med grundloven.
Det fremgår således klart, at det er et krav for at kunne stemme til folketingsvalg, at man ikke er under værgemål med fratagelse af den retlige handleevne efter værgemålslovens § 6, og efter den paragraf er en person umyndiggjort, når den pågældende er frataget den retlige handleevne.
Højesteret har ved dommen fundet, at personer, der er frataget den retlige handleevne efter værgemålsloven, må anses for umyndiggjort i grundlovens forstand, og de har derfor ikke valgret til Folketinget.
Højesteret har også fastslået, at de nuværende regler ikke er i strid med den europæiske menneskerettighedskonvention eller FN's handicapkonvention, og regeringen tager naturligvis Højesterets dom til efterretning.
Når Højesteret finder, at de nuværende regler er i overensstemmelse med grundloven, bekræfter det regeringens opfattelse af, at det vil være i strid med grundloven at ændre folketingsvalgloven, så personer, der er umyndiggjort, får valgret.
Det vil derfor være nødvendigt at ændre grundloven, hvis personer, der er umyndiggjort efter værgemålsloven, skal have valgret til Folketinget.
Jeg har forstået på udmeldingerne i medierne fra den advokat, der førte sagen for de fire sagsøgere ved Højesteret, at de vil indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg synes derfor, det er for tidligt at begynde at overveje eventuelle politiske tiltag i anledning af dommen, før vi har fået en endelig afgørelse derfra.
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-24:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti vægter grundloven meget, meget højt.
Men det, der også er kommet ud fra adskillige jurister, er i forhold til værgemålsloven.
Det er jo sådan, at de nuværende regler i værgemålsloven for fratagelse af den retlige handleevne er sådan en alt eller intet-ordning.
Enten får man frataget den retlige handleevne, for så vidt angår alle økonomiske forhold, eller også bevarer man den fuldt ud.
Ordningen giver så ikke mulighed for, at personer, hvis beskyttelsesbehov kan opfyldes ved f.eks. at begrænse deres råden over bestemte aktiver eller i bestemte forhold, så på den måde kan bevare deres retlige handleevne delvis.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-24:
Det kan jeg godt sådan kort.
Vi har indhentet erfaringer fra 12 europæiske lande, og den høring viser, at der er en forskellig regulering af peberspray i de lande.
Man kan sådan sige helt overordnet, at den ene halvdel har en restriktiv tilladelsesordning, mens den anden halvdel ikke stiller krav om tilladelse.
I Tyskland kan du jo købe det og have det på dig, men det er kun tilladt at bære peberspray, hvis det er til beskyttelse imod dyr.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-24:
Tak for besvarelsen.
Jeg kan jo selvfølgelig kun glæde mig over, at regeringen er i bevægelse på det her område, og at den i hvert fald bevæger sig i vores retning.
Noget af det, jeg ved regeringen har arbejdet ud fra, efter at vi tidligere har fremsat et beslutningsforslag, er jo de udenlandske erfaringer.
For der findes jo en stribe lande, der er sammenlignelige med Danmark, hvor man bruger det her, og hvor borgerne har adgang til det, og endda i en mere liberaliseret udgave, end den borgerlig-liberale regering i Danmark lægger op til, og de erfaringer er jeg selvfølgelig nysgerrig efter.
Nu bor jeg jo tilfældigvis selv tæt på vores sydlige nabo, Tyskland, og det er mit indtryk, at det altså dér foregår fuldstændig udramatisk.
Der er det noget, folk er glade for at have adgang til, og det er noget, folk er glade for at eje, det giver noget tryghed, og det har i øvrigt ikke givet sådan anledning til voldsomme problemer.
Så jeg vil egentlig bare i første omgang spørge ministeren ind til de udenlandske erfaringer, som regeringen jo har bundet hele sin argumentation op på: Hvordan er det faldet ud?
Måske ministeren kan sige noget om det.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-24:
Som det fremgår af den pressemeddelelse, som Justitsministeriet har udsendt i dag, ønsker regeringen at øge borgernes tryghed ved at give mulighed for at besidde peberspray under særlige omstændigheder.
Derudover foreslår regeringen, at det skal være lovligt at have peberspray i eget hjem, som kan anvendes til selvforsvar, hvis man f.eks. bliver udsat for et hjemmerøveri.
Det foreslås så samtidig at skærpe straffen for ulovlig besiddelse af peberspray for personer, der er tidligere straffet med en frihedsstraf for f.eks. vold eller trusler.
Når regeringen ikke foreslår en fuldstændig lovliggørelse af peberspray, skyldes det bl.a., at politiet har peget på, at en vid udbredelse af det i det offentlige rum kan føre til mere og grovere vold, og derudover vurderer politiet, at der er en risiko for, at peberspray vil blive brugt imod politiet og andre myndighedspersoner, f.eks. i forbindelse med demonstrationer eller andre uroligheder.
Jeg ved godt, at vi nu har et beslutningsforslag i morgen, vi skal drøfte, men jeg håber dog, at det her for Dansk Folkeparti må ses at være et skridt i den retning, som Dansk Folkeparti ønsker.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-24:
Tak for det.
Vil regeringen, ligesom Dansk Folkeparti, legalisere peberspray til selvforsvar?
Vil regeringen, ligesom Dansk Folkeparti, legalisere peberspray til selvforsvar?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-24:
Jeg vil nok sige, at jeg gerne vil tage en drøftelse med spørgeren om, hvor vi er i dag, og også om, hvor spørgeren ser problemerne, og tage en snak om det, inden vi overhovedet begynder på noget som helst.
Hvad angår de 1.850 personer i Danmark, som lige nu er omfattet af den her lov, er der jo en rigtig, rigtig lang vej, inden man kommer derhen.
Man er jo beskyttet af mange garantier.
Det er jo ikke sådan, at man bare lige bliver umyndiggjort fra den ene dag til den anden, og det synes jeg hører med i den her drøftelse.
Men jeg tager gerne en kop kaffe og en snak med spørgeren om det her, inden vi går videre.
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-24:
Jeg vil godt høre lidt nærmere om, hvordan vi får afklaret det.
Vil ministeren tage initiativ til at sætte et arbejde i gang i Justitsministeriet, hvor man kigger på det her, i forhold til hvordan vi kan sikre, at grundloven bliver overholdt, og samtidig ser på, om vi kan finde en løsning?
Selv om man er frataget sin økonomiske retlige handleevne, kan det jo godt være, at man kan stemme til et folketingsvalg.
I dag ser vi jo, at der er mange, der har svært ved at styre deres økonomi.
Vi kan jo kigge på programmet Luksusfælden, som kører på TV3.
Så hvilke initiativer vil ministeren tage til at sikre, at flere mennesker med handicap kan stemme?