Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-11-18:
Tak for det.
Det sidste var jo simpelt hen noget vrøvl.
Jeg bliver bare nødt til at kommentere på det med det samme, og så skal jeg nok bagefter sige det, jeg egentlig havde planlagt.
Der er jo ikke nogen unge, der bliver flyttet over, og så skal de gå på et indvandrergymnasium.
Det er jo det, der er hele idéen.
Der kommer jo ikke til at være indvandrergymnasier, det er jo det, der er hele pointen med elevfordeling, nemlig at sørge for præcis det, der bliver sagt fra Dansk Folkepartis ordførers side, nemlig at dem, der repræsenterer majoritetskulturen i vores samfund, er majoriteten på det sted på hvert eneste gymnasium i hele Danmark.
Det er det, der sker med elevfordelingen, og derfor er det simpelt hen bare noget vrøvl fra ende til anden.
Så vil jeg sige, at jeg egentlig ikke er så overrasket over det med Nye Borgerlige, altså at det er der, vi er i forhold til det spørgsmål her, nemlig at man ikke kan støtte det.
Det er mere et spørgsmål om retorikken, hvor jeg synes man går meget langt væk fra det, der er virkeligheden i det her, men til gengæld er jeg simpelt hen så ærgerlig over, at det ikke lykkedes at få Konservative og Venstre med.
Jeg ville så gerne have haft, at vi havde stået hele flokken sammen om det her.
Og jeg har været tilbage og rode i de citater, der ligger, fra dengang fru Ellen Trane Nørby var undervisningsminister, og jeg synes, hun sagde nogle enormt fornuftige ting omkring det her – og jeg citerer: De ghettogymnasier, vi ser i dag, er skidt for den enkelte elev, som ikke møder danske elever, danske normer og værdier, og det er også skidt for integrationen i vores samfund, og derfor er der behov for politisk handling.
Hun sagde også på det tidspunkt: Jeg håber, forligskredsen og de politiske partier vil være med til at handle, så vi kan få nye fordelingsregler på gymnasierne startende fra næste skoleår.
Det, der jo er en lille smule specielt her, er at høre Enhedslisten.
Nu har jeg været ordfører for Enhedslisten i mange år på uddannelsesområdet, og der er kommet en helt anden kompromisvillighed i de senere år, og jeg synes, det er ret fantastisk at høre Enhedslisten sige heroppe, at der er dele af den her aftale og det, vi behandler med lovforslaget i dag, som man faktisk ikke bryder sig specielt meget om, men det var det, der kunne lade sig gøre i forhold til aftalen, og det ville nogle af os andre gerne.
Jeg ville jo have ønsket mig, at Venstre og Konservative gjorde det samme, for det giver jo sig selv, at når man laver en aftale, kan man ikke elske den 100 pct.
Jeg tror simpelt hen aldrig, jeg har prøvet at lave en politisk aftale, hvor jeg elskede det, der lå i den, 100 pct.
Det er heller ikke nødvendigt for at lave aftaler, for det er faktisk meningen, at vi skal indgå kompromiser.
Jeg ved jo godt, hvad det er for nogle dele af det her, som Venstre og Konservative har slået sig på, men jeg mener ikke, der var nok, der skilte vandene, til, at vi ikke kunne indgå en aftale, så det var et inderligt ønske fra regeringens side, at vi havde holdt sammen på det, også selv om der var dele af det, man ikke var interesseret i.
Det er jo aldrig for sent efterfølgende at tiltræde ting, og jeg vil bare appellere til, at man løbende genovervejer det i de to partier.
Det her har været en meget lang rejse hen imod at få lavet den her aftale, og det vil sige, at det jo ikke er sådan, at det er væltet frem med bud på, hvordan man ellers kunne gøre de her ting på en måde, som både kunne samle opbakning i Folketinget, og som i øvrigt kunne lade sig gøre inden for internationale love og rammer.
Så vil jeg så i øvrigt også sige noget, som jeg tror er nok så vigtigt, nemlig at finde frem til noget, som parterne omkring ungdomsuddannelserne bakker op om.
Det vil sige, at hvis ikke der er de alternativer, er det jo så meget desto mere vigtigt, at man også indgår i de kompromiser, der skal til for at lande brede aftaler.
Så jeg er simpelt hen ærgerlig over det med Venstre og Konservative, men det kan være, det bliver taget op til genovervejelse.
Nu vi er ved parterne omkring ungdomsuddannelserne, har jeg lyst til at rette en meget stor tak til alle dem, der utrætteligt og i årevis har kæmpet en brav kamp op ad bakke med at få nogle gymnasier til at hænge sammen, nogle ungdomsuddannelser til at hænge sammen med en pivskæv elevfordeling.
Det er en politisk beslutning, der ligger bag, at fordelingen har været så skæv, som den har været, det har ikke været gymnasierne, der har gjort noget forkert, og det er i øvrigt heller ikke eleverne, der er forkerte.
Jeg har hørt nogle elever spørge, om det er, fordi det er os, der er noget galt med.
Det er sammenblandingen af jer, der er noget galt med, og den er I jo som enkeltelever ikke ansvarlige for.
Det er en politisk beslutning, der ligger bag, at elevsammensætningen er, som den er, og derfor er det også et politisk ansvar at få rettet op på det.
Lærerne og ledelserne på de gymnasier, der har været meget skævt sammensat, har i den grad knoklet for at få tingene til at hænge sammen på baggrund af den elevfordeling, der har været.
Jeg var på besøg på Frederiksberg Gymnasium for nylig, som gerne også ville fortælle lidt om, hvad det er for redskaber, man har taget i anvendelse for at få tingene til at hænge sammen, og jeg synes jo, at rigtig mange andre steder kunne lade sig inspirere af de erfaringer, de har der.