Mette Bock (LA), 2018-05-02:
Tak for det, og tak for de gode kommentarer.
Uden at jeg nu skal tage tråden op i form af den helt store EU-diskussion, vil jeg bare sige, at bagtæppet for, at vi står her i dag, jo sådan set er, at vi har en Marrakeshtraktat, og så er der et direktiv, som vi nu har skullet implementere i Danmark.
Det, der er problemstillingen, som vi har brugt rigtig meget tid på at diskutere og har haft gode diskussioner om, og som gør det lidt teknisk kompliceret, er, at intentionen sådan set er rigtig god, men at der er kæmpestore forskelle også inden for EU-medlemsstaterne på, hvor godt og hvor dårligt man gør det her.
Vi har faktisk haft et meget velfungerende system i Danmark, som man af gode grunde gerne har villet beholde så vidt som overhovedet muligt, uden at man af den grund kommer direkte i konflikt med det, som det her direktiv handler om.
Så på den måde kan det jo lade sig gøre med gode viljer og alt mulig andet at få tingene til at hænge sammen, og det synes jeg er lykkedes.
Og jeg vil også gerne sige i forhold til udvalgsarbejdet, at hvis der er yderligere ting, som skal belyses eller opklares, så står vi selvfølgelig til rådighed med hensyn til det.
Men helt generelt er det jo sådan, at der er rigtig meget god litteratur på verdensplan, og der står personer med syns- og læsehandicap i en anden situation, end vi andre gør, fordi en meget, meget stor del af verdens tekster er låst, simpelt hen fordi de kun findes i et format, som gør, at mennesker med funktionsnedsættelser ikke har adgang til dem.
Det kan være et problem i studiesammenhæng, hvor man ikke kan få adgang til at læse de bøger, der skal læses, eller det indhold, som skal læses, hvis man er syns- eller læsehandicappet.
Og det kan sådan set også være en helt normal dagligdagsting for mennesker med funktionsnedsættelser.
Hvis man gerne vil have en opdateret rejsebog om et sted, hvor man gerne vil rejse hen, kan det være problematisk at finde ud af, hvad man så gør.
Så det forslag, som er fremsat her efter mange forberedelser, skal altså være med til at forbedre situationen, forbedre de retlige rammer for fremstilling og udveksling af litteratur i handicapegnede formater, altså ikke kun i Danmark, men også uden for landets grænser.
Det gør vi så ved at øge forsyningssikkerheden.
Når f.eks. Nota i dag bruger de nye regler, kan rettighedshaverne ikke sige nej til, at handicapegnede formater stilles til rådighed for personer med syns- og læsehandicap, og det synes jeg er et stort fremskridt.
Reglerne her kommer ikke til at være særlige for Danmark, men kommer jo til at gælde også i alle andre lande i EU og alle andre lande, som har ratificeret Marrakeshtraktaten, også selv om de ikke er medlem af EU.
Det har efter min mening en meget stor værdi, når vi taler om grænseoverskridende udveksling af tilgængelige formater, bl.a. fordi de ensartede regler smidiggør det internationale samarbejde.
Prisen for det kan være, at det er ret kompliceret og teknisk at få det formuleret på en måde, som gør, at man faktisk kan navigere i det.
Det tror jeg vil mindske de administrative omkostninger for organisationer, som servicerer personer med syns- og læsehandicap, og jeg tror også, at det vil kunne være med til at begrænse den tid, som det faktisk tager at få lavet et handicapegnet format.
De fordele for mennesker med funktionsnedsættelser her skal selvfølgelig afvejes imod hensynet til rettighedshaverne, som har skabt den litteratur og de værker, som der bliver lavet handicapegnede formater af.
Det direktiv, som lovforslaget her bygger på, giver kun begrænsede muligheder for at tilpasse reglerne til danske forhold, hvilket ellers var noget af det, som vi fra dansk side ønskede os under forhandlingerne og kæmpede ret meget for.
Men til gengæld blev der altså i det endelige direktiv indsat en mulighed for, at man under en række forudsætninger kunne give en kompensation til rettighedshaverne.
Det er faktisk noget, vi har kæmpet os frem til.
Lovforslaget her lægger så op til, at den mulighed udnyttes inden for de rammer, som direktivet tillader.
Jeg glæder mig til den videre behandling i udvalget, og jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at vi altså forventer, at vi kan blive færdig med det her inden sommerferien, men det vil jo vise sig.
Der kan opstå ting, som gør, at der skal arbejdes videre med noget, besvares spørgsmål osv., som gør, at vi ikke når i havn.
Det kan man jo aldrig forudse i et politisk system.
Men målsætningen er, at vi kommer i havn med vedtagelsen, som jeg jo fornemmer at der er en bred opbakning til, inden sommerferien, så vi kan komme i gang med implementeringen af det.
Tak for ordet.