Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-12-09:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at takke Liberal Alliance for at løfte den her dagsorden.
Jeg synes altid, det er en god idé at diskutere de rammer, vi ønsker både for vores børn og for familier og for fællesskabet.
Og det vil sige, at selv de gange, hvor vi er uenige, synes jeg, det er sundt, at vi får taget de her mere principielle diskussioner.
Med forslaget ønsker forslagsstillerne at pålægge regeringen at fremsætte lovforslag inden udgangen af indeværende folketingsår om at afskaffe kommunernes nuværende mulighed for at give et tilskud til pasning af egne børn, jævnfør dagtilbudslovens § 86, og i stedet for indføre følgende tre tiltag: For det første foreslås et fradrag på 130.000 kr. i den arbejdende forælders skattebetaling og mulighed for, at forældre kan gå hjemme og passe deres børn i op til 3 år.
Forslagsstillerne foreslår så at finansiere forslaget ved at nedsætte dimittenddagpengene til 8.000 kr. om måneden.
Først vil jeg lige give ros for, at der i det mindste er finansiering med.
Det er ikke altid, det er tilfældet i beslutningsforslagene.
Det er jo altid noget, kan man sige.
For det andet går det ud på, at hvis familien ønsker at anvende en privat pasningsordning, skal de have udbetalt et tilskud fra kommunen, som svarer til den udgift, kommunen har til et alderssvarende dagtilbud.
Endelig foreslås det for det tredje at deregulere dagtilbudsområdet, så det bliver lettere at oprette frie og private dagtilbud.
Liberal Alliance ønsker konkret, at der ikke skal stilles højere krav til en privat institution end til en kommunal institution.
Og det er ligesom det, forslaget går ud på.
Der skal jo ikke herske nogen tvivl om, at alle i den her Folketingssal uanset partifarve – tror jeg – har et ønske om at prioritere det gode børneliv, men vi er bare ikke helt enige om, hvad det er, og hvordan man skaber de bedste rammer omkring det.
Jeg betragter daginstitutioner og dagpleje som hjørnesten i vores velfærdssamfund.
I Danmark har vi jo faktisk en ret særegen tradition for at have gode daginstitutioner og har dagpleje med en meget høj grad af uddannet personale og i øvrigt krav til den pædagogiske kvalitet.
Det sætter jeg meget stor pris på.
Og i de her år er vi faktisk i gang med en bevægelse i retning af, at der bliver endnu mere uddannet personale i vores daginstitutioner.
For mig er det vigtigt, at børn møder andre børn og forholder sig til andre børn, fra de er helt små, altså at man også indgår i fællesskaber på kryds og tværs af de forskelle, der er i vores samfund.
Og også selve fællesskabet og de børnefællesskaber, der er i dagplejen og vuggestuen og børnehaven og senere også i klasseværelset, mener jeg er rigtig vigtige for en generations dannelse.
I børnefællesskaberne lærer børnene jo, fra de er helt små, at vi er forskellige, og at man skal tage hensyn til hinanden, og de lærer at være sammen med hinanden og indgå i de relationer, der er der.
De lærer selvfølgelig også, at børn ikke nødvendigvis ligner hinanden, og at de ikke alle sammen ligner en selv, og det tror jeg sådan set man har godt af.
For nylig behandlede vi lovforslaget om indførelse af minimumsnormeringer i daginstitutionerne, og vi tilfører 1,8 mia. kr. til vores børn fra 2024 og frem.
Det er en kæmpe investering i det gode børneliv, og vi kommer til også i forbindelse med den aftale at skulle behandle et forslag om, hvordan vi kommer videre med, at flere og flere i vores daginstitutioner gerne skal have uddannelse.
Det er jo ikke, fordi der er noget i vejen med dem, der er i daginstitutionerne og ikke har uddannelse, men der skal være et tilbud om, at man får endnu bedre muligheder end i dag for at tage noget uddannelse oven i den gode erfaring, man har med at arbejde med børnene.
Alt i alt vil jeg sige, at daginstitutioner og dagplejen med mine briller altså ses som fundamentet for det gode børneliv, og at man ikke skal undervurdere, hvor meget det betyder, at der er kvalitet i de ting.
Derfor synes jeg også, det skal stå centralt i den måde, jeg svarer på det her spørgsmål på.
Altså, når vi vælger at prioritere penge på den her måde, og det er jo en ganske anderledes måde end den, som Liberal Alliance gør, så er det, fordi vi ønsker at investere dem i stedet for at give dem som et skattefradrag til nogle, der ønsker at gå hjemme i 3 år.
Det står dem jo frit for at gå hjemme i 3 år.
Det er der jo ikke er nogen lovgivning om.
Men når vi ikke ønsker at understøtte det ved hjælp af et skattefradrag, er det jo, fordi vi ønsker at bruge pengene på at sikre, at der er ordentlig pædagogisk kvalitet og minimumsnormeringer, og dermed også videreudvikle den danske tradition for, at der er en høj grad af kvalitet i vores dagtilbud.
Derfor gør det jo en forskel, om det, man ønsker, er at bruge pengene på, at flere forældre går derhjemme og passer deres egne børn, eller om forældrene i stedet for kan få gode kvalitetsdagtilbud.