Annette Lind (S), 2022-04-21:
Tak for det, formand.
I den her debat skal vi diskutere og tale om udvalgte internationale organisationer som OSCE, Europarådet og Østersørådet.
Vi har i mange år diskuteret det her, og nogle gange har vi haft debatterne sammen, og nogle gange har vi haft dem hver for sig.
Jeg vil gerne takke udenrigsministeren for redegørelsen til Folketinget her.
Jeg vil også gerne gøre det lidt mere overordnet, end jeg har gjort tidligere.
Det, der har stået i det forgangne års tegn, er covid-19, og så er det klart, at Ruslands brutale angreb på Ukraine den 24. februar nu fuldkommen har ryddet bordet og selvfølgelig også har præget arbejdet i både OSCE, Europarådet og Østersørådet.
Det tror jeg at det alt sammen kommer til at gøre i et stykke tid fremover.
Jeg glæder mig til den årlige lejlighed til at drøfte Danmarks engagement i en række meget vigtige internationale organisationer og reflektere over det år, der er gået, og det arbejde, der ligger foran os, selv om det sker i skyggen af en meget, meget alvorlig, trist og bekymrende situation for sikkerheden i Europa.
For vi lever nemlig i en tid, hvor der atter er krig på europæisk jord.
Det tror jeg ikke at nogen af os kunne forestille os sidste år, da vi drøftede samarbejdet i de tre organisationer.
Europa står i den største sikkerhedspolitiske krise, som vi har oplevet siden den kolde krig.
Det er et regelbaseret internationalt samarbejde, som vi på møjsommelig vis har opbygget siden anden verdenskrig, og det er alvorligt truet.
Putins angreb rammer først og fremmest Ukraine, men i sidste ende, ja, så rammer det os alle sammen.
Fra dansk side har vi arbejdet for at sikre de hårdest mulige sanktioner mod Rusland, og vi har isoleret Rusland i alle internationale fora.
Det gælder også i de tre organisationer, som vi skal drøfte her i dag.
Vi har presset på for, at russisk brud på folkeretten og menneskerettighederne i Ukraine skal dokumenteres og retsforfølges, for Putin skal stilles til ansvar for sine brutale handlinger.
Det talte vi faktisk om i går, da vi talte om økomord og straffedomstolen.
Det eneste lyspunkt i den her alvorlige krigssituation, som Danmark og Europa befinder sig i, er det stærke og ubrydelige europæiske og transnationale sammenhold.
Sammen med vores allierede tager vi klart afstand fra Putin i både ord og handling og har indført historisk hårde fælles sanktioner.
Vi har stået skulder ved skulder i Europa og i Vesten og givet vores fulde opbakning til Ukraine.
Det gælder både militært, økonomisk, humanitært og ikke mindst i forhold til de mange ukrainske flygtninge.
Både i Europarådet, OSCE og Østersørådet har man taget meget klar afstand fra Rusland, ligesom man har gjort det både i EU og i FN.
Og det er helt afgørende, at de vestlige demokratier fremadrettet står sammen og siger klart fra.
Putin ønsker at splitte os ad, og det må han aldrig nogen sinde lykkes med.
I forhold til Europarådet er det sådan, at vi har ekskluderet Rusland, hvilket alle andre medlemslande også har bakket op om.
Det skete faktisk allerede den 25. februar, dagen efter man invaderede Ukraine.
Selv om nogle af landene tidligere har støttet Rusland, har man altså været med til at bakke op om en eksklusion.
Putin har på mange måder forbrudt sig mod Europarådets grundlæggende værdier om demokrati og menneskerettigheder, og det er det, vi ikke kan acceptere.
Desværre er der også flere lande internt i Europa, hvor udviklingen i forhold til demokrati, menneskerettigheder, retsstatsprincipper osv. er gået den forkerte vej.
Her spiller Europarådet og Menneskerettighedsdomstolen fortsat en vigtig rolle.
Men både rådet og domstolen trænger også til modernisering, revision og effektivisering, og det skal Danmark fortsat være med til at skubbe på for fremadrettet.
I forhold til Østersørådet er Rusland også blevet suspenderet fra at deltage der.
For os i Danmark og de øvrige medlemslande er rådet også fortsat et vigtigt forum for regional dialog og samarbejde i Østersøområdet.
Derfor er det helt afgørende, at Rusland ikke får lejlighed til at obstruere det gode samarbejde.
I forhold til OSCE har det jo primært til formål at sikre dialog, også når det gælder konflikthåndtering.
OSCE-samarbejdet med Rusland er blevet reduceret til et absolut minimum.
Det er klart, at invasionen af Ukraine helt grundlæggende har udfordret OSCE's formål om sikkerhedsdialog og konfliktforebyggelse.
Men allerede før krigen brød ud den 24. februar, har Ruslands ulovlige annektering af Krim og indsatsen for at værne om vores fælles principper stået øverst på OSCE's dagsorden.
Med andre ord har samarbejdet været udfordret meget længe og er nu blevet endnu vanskeligere.