Mikkel Bjørn (DF), 2024-02-23:
Tak for det.
For Dansk Folkeparti er debatten om tildeling af statsborgerskaber en af de vigtigste debatter, vi kan tage her i Folketinget.
Dansk Folkepartis tidligere, nu desværre afdøde indfødsretsordfører Søren Krarup omtalte behandlingen af indfødsretssager som Danmarks inderste og sidste forsvarslinje, fordi han, såvel som Dansk Folkeparti er det i dag, var bevidst om betydningen af et dansk statsborgerskab.
Tildelingen af dansk statsborgerskab er en investering på vegne af det danske folk og bør derfor ikke tildeles uden en kraftig, dokumenteret og erfaringsbaseret formodning om, at tildelingen vil være til gavn for Danmark, både socialt, kulturelt og økonomisk nu og ude i fremtiden.
I dag kan kriminelle udlændinge, der er dømt for voldtægt, drab, bandekriminalitet, optages på lov om tildeling af statsborgerskab, men ingen lovgivere påtager sig ansvaret, når selv samme personer siden hen begår kriminalitet, også efter de har modtaget et dansk statsborgerskab.
Statsløse og børn sniges gebyrfrit ind på de enkelte lovforslag uden at opfylde betingelserne, ligesom mulighederne for fratagelse begrænses af diverse konventioner selv ved grov kriminalitet som voldtægter og bandekriminalitet.
Vi har på det seneste set grove brud på aftalen for tildeling af statsborgerskab: Der gives statsborgerskab til mennesker, der ikke er blevet undersøgt tilstrækkeligt for kriminalitet.
Der er eksempler på statsborgerskaber, som simpelt hen bliver givet ved en fejl; kriminelles tidligere domme, der slettes fra systemet og overhovedet ikke indgår i vurderingen af deres lovlydighed; dokumenter, der burde være nøje arkiveret og opbevaret, og som forsvinder ud i den blå luft, hvorfor vi ikke kan tage statsborgerskabet fra de mennesker, selv om de har løjet sig til det; og statsborgerskab, der gives til individer, der ikke er i arbejde.
De mange grove fejl i Indfødsretskontorets sagsbehandling har entydigt slået fast, at det danske system slet ikke kan klare så stort et antal ansøgninger, og alligevel insisterer man på, at trykpressen skal køre videre.
Ministeren udtalte på et samråd for nylig: Indfødsretskontoret i 2024 vil kunne producere 5.400 naturalisationssager.
Det er en formulering, der understreger hele problemets kerne.
Statsborgere er ikke noget, man producerer.
Indfødsretskontoret og dernæst Folketinget er ikke en fabrik, der skal fabrikere tusindvis af statsborgerskaber om året.
Hvert år behandler Folketinget cirka tre lovforslag, der tildeler statsborgerskaber til udlændinge her i Danmark.
Det drejer sig om tre lovforslag med hver et utal, ofte over tusind navne på mennesker, som et flertal i Folketinget vælger at tildele et dansk statsborgerskab.
Tildelingen af statsborgerskab burde være et udtryk for en investering på vegne af det danske folk, der kan tildeles udvalgte individer i forventning om, at dette vil være til gavn for Danmark nu som i fremtiden.
Vi er i Dansk Folkeparti bekymrede over, at Folketinget tilsyneladende ikke har en sådan formodning, når de gang på gang tildeler statsborgerskaber.
I Dansk Folkeparti mener vi i tråd med Indfødsretsudvalgets første formand, selveste Grundtvig, ikke, at man bør tildele statsborgerskaber til mennesker uden en kraftig og velbegrundet formodning om disse menneskers absolutte loyalitet og gavn for Danmark.
Sådan er det desværre ikke i dag.
Der er ingen garanti for ansøgeres loyalitet og gavn, og mange skal på grund af diverse internationale konventioner slet ikke leve op til de almindelige betingelser, når det kommer til sprogkundskaber og bestået indfødsretsprøve, selvforsørgelseskrav og kriminalitet.
Vi efterspørger på denne baggrund en bredere debat i Folketinget om en omfattende revision af politikker og procedurer på indfødsretsområdet med henblik på at sikre, at tildeling af et dansk statsborgerskab sker med den størst mulige grad af omhu og ansvarlighed.
Så vil jeg gerne på vegne af Dansk Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget udtrykker dyb bekymring over den letsindighed, hvormed dansk statsborgerskab er blevet tildelt i de senere år.
Det er Folketingets overbevisning, at statsborgerskab er en ærefuld anerkendelse, der bør forbeholdes individer, som aktivt bidrager til og integrerer sig i det danske samfund, ikke blot som borgere, men som bærere af danske værdier, traditioner og sprog.
Derfor forpligter Folketinget sig til at reformere processen for tildeling af statsborgerskab, så den afspejler en grundig vurdering af ansøgerens fortjenester, loyalitet og kærlighed til Danmark.«
Tak for ordet.
Tak for det.
Men jeg kan sige, at det har vi i Dansk Folkeparti.
Det ved jeg også at ministeren slet ikke er i tvivl om.
Jeg tror også, at der er mange danskere derude, der, hvis de havde indsigt i og kendskab til den måde, det foregår på, ville have rigtig meget at indvende mod den måde, vi tildeler danske statsborgerskaber på.
Altså, de mange fejl i indfødsretskontoret, der er blevet afdækket den seneste tid, er jo i virkeligheden en afsløring af, at der ikke er styr på særlig meget, og at vi hvert år tildeler alt, alt for mange statsborgerskaber uden den tilstrækkelige kontrol med, om de mennesker, der får et dansk statsborgerskab, også er mennesker, der rent faktisk fortjener det.
Et godt eksempel er i virkeligheden erklæringsadgangen – bare for at nævne et eksempel.
Erklæringsadgangen gør, at nordiske statsborgere, der eksempelvis er terrordømte, voldtægtsdømte og bandemedlemmer, 7 år efter dom kan få dansk statsborgerskab og ovenikøbet uden PET-tjek.
Synes ministeren virkelig, at det er rimeligt og en fornuftig praksis?