Mette Frederiksen (S), 2021-05-18:
Tak for det, formand, og tak til forespørgerne.
I dag skal vi drøfte rigsfællesskabet, og det har jeg set frem til.
Det er en god årlig tradition, som vi desværre sidste år måtte aflyse, da vi stod i første bølge af corona.
Nu kan vi heldigvis samles igen og tage debatten.
Det er jo altså også et udtryk for, at vi står et langt bedre sted, hvad angår pandemien, end vi har gjort tidligere, og i den sammenhæng er der jo kun grund til at understrege, hvor fantastisk godt det er gået både på Færøerne og i Grønland, hvad angår covid-19.
Pandemien har selvfølgelig også påvirket rigsfællesskabet på mange andre områder end det rent sundhedsmæssige, også når vi kigger ind i økonomien.
Det gælder for Grønland og Færøerne, at det også her er i mindre grad, end vi ser i mange andre lande.
I foråret 2020 iværksatte landsstyret og naalakkersuisut tiltag for at inddæmme smitten.
Det var effektivt og klogt, men det har selvfølgelig også betydet en opbremsning i den økonomiske aktivitet.
Sundhed og økonomi hænger sammen, det har vi kunnet se.
Så en effektiv indsats i forhold til corona har også betydet et mindre tilbageslag end det, vi kunne frygte.
I år er der således udsigt til høj økonomisk vækst, særlig på Færøerne, men også i Grønland; beskæftigelsen stiger, og ledigheden falder.
Det siger sig selv, at turismeerhvervene har været særlig hårdt ramt af rejsebegrænsninger, og her er der iværksat gode hjælpepakker.
Der er fortsat også længerevarende udfordringer i forhold til at sikre finanspolitisk holdbarhed.
Det kommer bl.a. til udtryk i Det Økonomiske Råd, begge steder, altså både på Færøerne og Det Økonomiske Råd i Grønland, og det har vist, at den demografiske udvikling i begge lande presser den offentlige økonomi i de kommende år.
Det har vi selvfølgelig en dialog med både landsstyre og naalakkersuisut om fortløbende.
Rigsfællesskabet er jo en helt unik konstruktion.
Mange rundtomkring i verden har svært ved at forstå den.
Vi andre glæder os over den.
Tre lande, tre flag, tre folk.
Vi har hver vores identitet og kultur, vi har vores eget sprog hver især og meget, meget store forskelle, ikke mindst i natur, geografi og livsbetingelser.
Der er masser af forskelle, vi kunne tale om, men der er heldigvis også et stærkt fællesskab.
Vi er knyttet sammen på godt og ondt af vores fælles historie og ikke mindst de stærke bånd mellem rigtig mange venner og familier.
Vi har i dag et åbent, et tillidsfuldt og et respektfuldt samarbejde.
Vi hjælper hinanden, og vi bruger hinandens styrker, og det vil jeg opfordre til at vi fortsætter med.
Det kan både være på den store klinge og på andre, konkrete områder, eksempelvis indsatsen i forhold til udsatte børn i Grønland.
Det gælder på vaccineområdet, og vi deler erfaringer, når vi taler hjælpepakker.
Det kan også være noget helt konkret, når vi sikrer adgang til digitale selvbetjeningsløsninger med cpr-numre og NemID, når vi taler om Færøerne.
Når vi styrker fællesskabet, har vi også forudsætningen for at kunne diskutere der, hvor det går mindre godt.
Der er kedelige kapitler i vores fælles historie, som vi har et fælles ansvar for at få frem i nutiden.
Derfor er jeg selvfølgelig også glad for, at jeg den 8. december sidste år kunne give en officiel undskyldning til de 22 grønlandske børn, der blev sendt til Danmark i starten af 1950'erne med meget ulykkelige konsekvenser til følge.
Vi kan ikke ændre på det, der er sket, men vi kan tage ansvaret på os, og det er jeg glad for der har været så bred opbakning til.
Vores sammenhold er vigtigt for, at vi har et levedygtigt rigsfællesskab, og det bliver kun så stærkt, som vi selv gør det til.
Derfor har vi altid behov for at nedbryde de fordomme, der kan opstå i et rigsfællesskab.
Det har vi haft lejlighed til at tale om flere gange i Folketingssalen.
Derfor bifalder vi alle gode idéer til, hvordan vi udbreder kendskabet til rigsfællesskabet, og det gælder selvfølgelig alle generationer, men måske i særdeleshed for vores unge.