runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Jeg vil starte med at sige, at politik handler om prioritering, og for mig er det udtryk for en fornuftig prioritering af de skattekroner, som vi har til rådighed, altså at vi ikke bruger skattekroner på at uddanne på samme niveau.
Men jeg kan høre, at det er Enhedslisten ikke enig i, og det overrasker mig i og for sig ikke.
For mig handler det som sagt om at forvalte skatteborgernes penge så fornuftigt og klogt som overhovedet muligt.
Så til det med deltagerbetaling.
Der ændres ikke på de dele af uddannelsessektoren, hvor der i dag er mulighed for at gennemføre en uddannelse med deltagerbetaling, altså deltidsuddannelserne.
Det ændres der ikke på med aftalen her.
Der vil være nøjagtig de samme muligheder, og der vil være nøjagtig den samme betaling som hidtil.
Der er overhovedet ikke ændringer i den del af uddannelsessystemet begrundet i aftalen her.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-11-16:
Jeg mener ikke, det er fornuftigt at lade unge mennesker starte på en uddannelse, hvor der hverken er et praktikpladsperspektiv eller et jobperspektiv i den anden ende.
Jeg synes, det er at være uærlig over for de unge.
Det er sådan set også det, der ligger til grund for både erhvervsuddannelsesreformen, som vi har aftalt med et bredt flertal herinde, men også for den trepartsaftale, vi har indgået med arbejdsmarkedets parter.
Derfor støtter jeg også op om den dimensioneringsaftale, som arbejdsmarkedets parter – LO på den ene side og KL og Danske Regioner på den anden side – har lavet på det her område.
Hvis vi kigger på beskæftigelsesfrekvenserne for PAV-eleverne, som havde et afslutningår i 2014, så var det nede på 44 pct., og vi har en meget stor dagpengerate.
Jeg synes egentlig, at det kun er rimeligt over for de unge, at vi er ærlige omkring også de jobperspektiver, der er.
Det handler også om at få dem godt i vej, godt i job, efterfølgende.
Malte Larsen (S), 2016-11-16:
Jeg er glad for svaret.
Så tror jeg, at jeg vil vælge et meget konkret spørgsmål.
Tør ministeren garantere, at den pædagogiske assistentuddannelse også eksisterer om 2 eller 5 år?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-16:
Tak for muligheden for at besvare det her spørgsmål.
Jeg er enig med spørgeren i, at det er mest fair, hvis forbrugeren aktivt og tydeligt skal give tilladelse til at modtage reklamemails i forbindelse med at deltage i en konkurrence på nettet, og det er vigtigt at slå fast her fra starten.
Af samme årsag har vi jo også i lovforslagets specielle bemærkninger til definitionen af et samtykke i § 2, nr. 14, præciseret kravene til, hvornår forbrugeren har givet et gyldigt samtykke til at modtage reklamemails i forbindelse med konkurrencer.
Vi skriver således direkte i disse lovbemærkninger, at hvis et samtykke indhentes i forbindelse med en konkurrence, så skal det være klart for forbrugeren, at der samtidig med deltagelse i konkurrencen gives samtykke til at modtage markedsføring.
Det fremgår herudover af de specielle bemærkninger til lovforslagets § 6, som den gældende § 9 om salgsfremmende foranstaltninger skrives sammen med, at når en erhvervsdrivende anvender konkurrencer, skal betingelsen for at deltage være klare, tydelige og let tilgængelige for forbrugeren.
Endelig fremgår det også af lovforslaget, at forbrugeren let og gebyrfrit skal kunne framelde sig reklamemailene igen.
Så derfor mener jeg faktisk, at lovforslaget netop sikrer, at forbrugerne aktivt og tydeligt skal give deres tilladelse til at modtage reklamemails, når det er en betingelse for at deltage i en konkurrence på nettet.
Karin Gaardsted (S), 2016-11-16:
Tak for det.
Er ministeren enig i, at det vil være mere fair for forbrugeren, hvis man aktivt og mere tydeligt skal give tilladelse til at modtage reklamemails for at kunne deltage i en konkurrence på nettet, end det er tilfældet i dag?
Er ministeren enig i, at det vil være mere fair for forbrugeren, hvis man aktivt og mere tydeligt skal give tilladelse til at modtage reklamemails for at deltage i en konkurrence på nettet, end det er tilfældet i dag?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-16:
Jeg er optaget af to ting.
For det første er jeg optaget af, at forbrugerne får mulighed for at kunne danne sig et overblik over alle de gode tilbud, alle de gode muligheder, der bliver dem tilbudt.
Det synes jeg er en god idé.
For det andet er jeg optaget af, at virksomhederne skal have nogle bedre vilkår, end tilfældet er i dag.
Jeg er selvfølgelig også enig i, at man ikke bare skal slippe alt løs, men det mener jeg bestemt heller ikke er tilfældet med det lovforslag, som der er lagt op til, og den politiske diskussion, vi startede med at have under førstebehandlingen.
Jeg er da åben over for at se på det, hvis der er ting, der skal præciseres eller nuanceres, og det er også derfor, jeg i forbindelse med behandlingen – og det vil jeg gerne gentage her – kommer til at have en drøftelse med Socialdemokratiet.
For jeg synes sådan set også, det er vigtigt, at den her lovgivning baserer sig på et bredt flertal i Folketinget.
Så det er med det udgangspunkt, jeg går ind til de politiske forhandlinger.
Karin Gaardsted (S), 2016-11-16:
Det er helt okay.
Altså, det handler jo om at finde den rette balance imellem, hvad erhvervslivet har nytte af, og hvad forbrugeren skal acceptere at blive tæppebombet med af digitale reklamer.
Det er til voksende irritation for forbrugerne, og det vil også kunne udvikle sig til en større tidsrøver, end det er i dag.
Er ministeren enig i, at det er nødvendigt at have en skarp styring af, hvordan dette område udvikler sig?
Og vil ministeren arbejde for, at forbrugerne beskyttes effektivt mod uvedkommende reklamer?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-16:
Med al respekt mener jeg også, det er vigtigt, at der foregår en udvalgsbehandling, som ikke nødvendigvis foregår i forbindelse med spørgsmålene til ministrene her om onsdagen, og det synes jeg jo er lidt vigtigt at slå fast, også i forhold til den måde, som Folketinget arbejder på.
Men det skal jeg jo ikke blande mig i som minister.
Jeg stiller gladelig op og svarer på alle spørgsmål.
Men det er jo sådan, at det er et udvalgsarbejde, der baserer sig på et udvalgsarbejde, som blev nedsat af den tidligere regering – og jeg indrømmer, at jeg som den minister, der overtog, så også har givet nogle lidt andre retninger for udvalget – og jeg synes, det er nogle rigtig glimrende anbefalinger, der er kommet.
Karin Gaardsted (S), 2016-11-16:
Jeg er naturligvis enig i, at man skal kigge sig lidt omkring, når man laver om på de her ting.
Men med hensyn til tolkningen i andre lande kan vi jo nævne f.eks. Holland og Storbritannien, som er to ud af de fem lande, som udvalget har fået undersøgt i forbindelse med deres arbejde.
Hertil kommer, at man i de resterende tre undersøgte lande, Sverige, Norge, og Tyskland, har den samme tolkning som os.
Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-16:
Men det her dækker jo over, at der måske er en lidt forskellig opfattelse af, hvad man skal som forbruger, og hvad man også skal have mulighed for som forbruger.
Jeg er sådan set meget optaget af, at man også giver forbrugerne en mulighed for i højere grad at modtage reklamemails, men jeg er også optaget af de ting, der er i lovforslaget, som nu er til diskussion, og som vi også kommer til at drøfte under udvalgsbehandlingen, altså nogle af de muligheder, som virksomhederne får, som jo også ligger i forlængelse af, hvad vi ser rundtom i andre EU-lande.
Det synes jeg også er en vigtig del af diskussionen, sådan at vi ikke stiller danske virksomheder dårligere i forhold til de virksomheder, som ligger i andre lande.
Karin Gaardsted (S), 2016-11-16:
De lempelser, som der nu lægges op til, drejer sig jo ikke om, hvad der er relevant at få markedsføring om, men det drejer sig om, hvorvidt forbrugeren aktivt skal sige fra for at undgå markedsføring eller kun skal have tilsendt tilbud, hvis han/hun aktivt har bedt om det.
Det er jo sådan set der, problematikken ligger, nemlig at man ved hjælp af det lille hak, man sætter, siger ja til det og nu kan opleve at komme til at modtage mange flere mails.
Der er jo intet, der er til hinder for, at man i forbindelse med købet af et produkt indhenter forbrugerens samtykke på normal vis, og allerede i dag er spam jo et stort og tilsyneladende også stigende problem, som giver anledning til mange klager hos Forbrugerombudsmanden.
Mener ministeren, at det er et fornuftigt tidspunkt at gøre det endnu lettere at sende markedsføring ud på, uden at forbrugerne aktivt har bedt om det, altså har sagt ja tak, frem for at skulle være opmærksom på at sige nej tak?
Troels Lund Poulsen (V), 2016-11-16:
Tak for spørgsmålet.
Det giver mig anledning til indledningsvis at slå to ting fast.
Punkt 1: Den foreslåede ændring af § 10, stk. 2, betyder ikke – og det er vigtigt at sige »ikke« – at erhvervsdrivende må sende reklamer til forbrugere, som ikke selv har bedt om at få dem.
Og det er også vigtigt at sige, at det altså må bero på en misforståelse.
Og punkt 2: Jeg synes bestemt, at det er rimeligt, at vi indretter reglerne om e-mailreklame på en måde, så forbrugerne kan modtage de reklamer, som de selv ønsker. Regeringen lægger med det lovforslag, som vi for nylig har førstebehandlet her i Folketinget, op til en mere logisk fortolkning af § 10, side 2.
Bestemmelsen sætter rammerne for, hvornår en erhvervsdrivende kan markedsføre sig på e-mail med det, der hedder egne tilsvarende produkter, over for forbrugerne, som har givet samtykke til at modtage reklamemails fra den erhvervsdrivende.
Den gældende fortolkning af reglerne er så snæver, at den ikke har nogen praktisk relevans, og vi har derfor valgt at lave den om og bl.a. gøre det på baggrund af det, som jeg også sagde under førstebehandlingen af lovforslaget.
Lad mig give et eksempel på det for måske at gøre det endnu mere tydeligt: Som reglen er i dag, kan den erhvervsdrivende sende reklamemails til forbrugeren om en bil, der er tilsvarende den bil, forbrugeren har købt, men der må ikke sendes reklamemails om f.eks. vinterdæk eller andet tilbehør til bilen.
Regeringen har derfor foreslået, at det fremover skal være de forventninger, som den erhvervsdrivende har skabt hos forbrugeren, der er afgørende for, hvad der må sendes reklamer om.
Den erhvervsdrivende kan f.eks. skabe en forventning om at ville sende reklamemails om hele sit sortiment ved direkte at oplyse det, eller hvis det på anden måde fremgår klart af sammenhængen.
Det betyder i praksis, at hvis en forbruger køber en bil og takker ja til at modtage reklamemails fra forhandleren, vil forbrugeren med rimelighed også kunne forvente at modtage mails vedrørende de andre produkter, der også sælges hos forhandlerne, som f.eks. vinterdæk eller for den sags skyld kølervæske.
Karin Gaardsted (S), 2016-11-16:
Tak for det.
Mener ministeren, at det fra forbrugerens synspunkt er rimeligt, at man med indførelsen af § 10, stk. 2, om uanmodet henvendelse til bestemte aftagere i den foreslåede nye markedsføringslov fremover vil modtage endnu flere henvendelser fra forretningsdrivende, som man som forbruger ikke har anmodet om at få?
Malte Larsen (S), 2016-11-16:
Jeg takker også for dette svar.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-11-16:
Det har ministeren intet ønske om at garantere.
Det er en drøftelse, som vi tager løbende i erhvervsuddannelseskredsen, for det beror på, om der er en efterspørgsel af de konkrete uddannelser og også, om arbejdsmarkedets parter, de faglige udvalg, indstiller en uddannelse til fortsættelse eller til nedlæggelse.
Der sker hele tiden løbende justeringer, også i indholdet.
Nu talte vi om SOSU-uddannelserne før.
De er netop blevet delt op fra at være en trinuddannelse til at være to selvstændige uddannelser og har fået et andet indhold.
Jeg ved, at der også på PAV-området tales om det, fordi vi kan se, at mange af de unge faktisk bliver ansat i voksenpædagogiske tilbud.
Så der kan også være behov for revisioner.
Det synes jeg vi skal tage op i den aftalekreds, som vi har, og hvor vi har et godt samarbejde om at styrke de erhvervsfaglige uddannelser.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-11-16:
Det er rigtigt, at sådan noget skal man ikke bare gøre ud af det blå.
Det skal være klogt.
Jeg mener så bare, at når vi har en situation, hvor Tyrkiet går i så fuldstændig en undertrykkende retning som nu, ville det være klogt at sende et klart signal til Erdogan, og det ville faktisk presse ham, hvis der var en suspension af EU's optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, indtil de demokratiske rettigheder igen var sikret.
Men hvornår mener Liberal Alliance det ville være klogt?
Man kan selvfølgelig bare sige, at det ved regeringen.
Men jeg ved jo, at Liberal Alliance nogle gange er uenig med regeringen.
Så hvornår mener Liberal Alliance at nok er nok?
Christina Egelund (LA), 2016-11-16:
Det er svært at sætte en præcis etape på og sige, hvad der skal til af yderligere forfærdeligheder, før man når dertil.
Hvornår er den kritiske dialog klogest, og hvornår er mere benhårde, konkrete konsekvenser klogest?
Jeg tror – og det er en vurdering, det erkender jeg – at det i den her situation er klogt, at vi så at sige bevarer et ekstra gear i forhold til Tyrkiet for den eventuelle situation, at de f.eks. måtte finde på at genindføre dødsstraffen.
Eva Flyvholm (EL), 2016-11-16:
Jeg håber, at ministeren har hørt Enhedslisten give udtryk for, at vi ikke ønsker skattelettelser til de allerrigeste danskere, at vi ikke ønskede at ændre arveafgiften for selskaber, at vi ikke ønsker at fjerne PSO-afgiften, at vi ikke støttede boligjobordningen, at vi ikke ønsker afgiftslettelser til at købe flere luksusbiler for.
Det er nogle af de steder, jeg synes det ville give rigtig, rigtig god mening at hente penge ind, som vi kunne bruge til uddannelse.
Jeg vil gerne spørge ministeren igen: Er der overhovedet nogen, som er enige med regeringen i, at det er en god idé at skære ned på uddannelse og forskning?
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Som jeg nævnte i besvarelsen, har vi i vores finanslovsforslag videreført omprioriteringsbidraget for 2017, og vi har også lagt det ind i budgetårene 2018 og frem til 2020.
Vi har præcist valgt at videreføre det, og det hænger sammen med noget af det, som jeg var inde på i min forrige besvarelse, nemlig at politik er prioriteringer.
Jeg har ikke hørt Enhedslisten brokke sig over, at der er blevet etableret en ny kræftplan, eller at der i det hele taget er blevet tilført sundhedssektoren 2,2 mia. kr. og ældreområdet 1 mia. kr. osv. osv.
Så jeg kunne jo omvendt, hvis jeg ellers måtte, spørge Enhedslisten: Hvor skal pengene komme fra?
Hvor skal pengene komme fra til alle de gode ting, som Enhedslisten vil?
Jeg fornemmer helt klart, at man i hvert fald ikke har modet til at træffe de beslutninger, som er forudsætningen for, at man netop kan tilføre andre kernevelfærdsområder ressourcer.
Eva Flyvholm (EL), 2016-11-16:
Men det, der er sket på uddannelsesområdet, er jo meget, meget voldsomt.
Regeringen har besluttet at skære 8,7 milliarder på uddannelser.
Det begyndte allerede sidste år, og i år er der så lagt op til at blive skåret dobbelt så meget, som der blev sidste år, og de kommende år endnu mere.
Dertil må jeg bare sige, at vi jo kan se, at det allerede har betydet massive fyringer på gymnasier og på professionshøjskolerne.
Vi står over for, at hver tiende af de undervisere, der skal uddanne vores kommende lærere og pædagoger og sygeplejersker, simpelt hen bliver fyret.
Vi kan se, at der er fag, f.eks. især sprogfagene, der bliver nedlagt på universiteterne, og at der bliver mindre undervisning.
Vi får nærmest dagligt, synes jeg, nye rapporter ind om problemer på DTU.
De studerende fortæller f.eks., at der ikke er plads i laboratorierne, og at det forlænger deres studietid.
For mig og de fleste andre, tror jeg, er det åbenlyst, at de her meget, meget voldsomme milliardnedskæringer er en katastrofe for vores uddannelsessystem.
Jeg må sige, at jeg synes, det virker afkoblet fra virkeligheden, at ministeren lader, som om det her kan løses ved en mere effektiv administration eller ved at spare på bygningerne.
Derfor vil jeg meget gerne igen spørge ministeren: Er der nogen udsigt til, at regeringen vil stoppe de her nedskæringer, og er der overhovedet nogen ud over regeringen, der synes, at det er en god idé at skære ned på uddannelse og forskning?
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er af den opfattelse, at opgaverne kan løses smartere og billigere i alle dele af den offentlige sektor, også på uddannelsesområdet.
Det kan bl.a. ske ved digitalisering, ved at ændre arbejdsgange og ved at udnytte bygningerne bedre.
Derfor indgår omprioriteringsbidraget for uddannelsesinstitutionerne på finansloven for 2016.
Det ligestiller i øvrigt uddannelserne med andre dele af staten, hvor der ligeledes er et omprioriteringsbidrag.
Jeg synes, det er ansvarligt at kræve af os selv, at vi bruger skatteborgernes penge så effektivt som muligt.
Vores investeringer i uddannelse er også ansvarlige.
I år og næste år forventer vi at bruge flere penge end nogen sinde på videregående uddannelser.
Vi bruger faktisk 35 pct. mere på videregående uddannelser, end vi gjorde i 2008.
Vores videregående uddannelser baserer sig på et stærkt forsknings- og evidensgrundlag.
Her er vi i OECD-sammenhæng i top, og det er faktisk ambitiøst at investere 1 pct. af BNP i forskning, internationalt set.
Derfor har jeg tillid til, at institutionerne fortsat vil udbyde uddannelser af høj kvalitet.
I finanslovsforslaget lægger regeringen op til, at omprioriteringsbidraget vedtages for 2017, og at der sker en teknisk videreførelse af omprioriteringsbidraget i 2018 og frem til 2020.
Men at løse de nuværende opgaver mere effektivt forhindrer ikke investering i nye initiativer.
I forbindelse med den aftale har vi bl.a. aftalt at oprette en kvalitetspulje for de videregående uddannelser.
I 2025-planen foreslår regeringen derudover, at vi får etableret en kompetencepulje, som skal bestå af 1 mia. kr. hvert år, og det er samlet set både ansvarlige og fremadrettede prioriteringer fra regeringens side.
Eva Flyvholm (EL), 2016-11-16:
Jamen lidt apropos prioriteringer vil jeg gerne spørge: Mener ministeren, at det er ansvarligt at fortsætte milliardnedskæringer på uddannelse i det kommende år og årene efter?
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Men det er sådan set præcis det, jeg har forsøgt at svare op til flere gange nu, nemlig at vi er ved at lave en analyse af udbuddet af de engelsksprogede erhvervsakademiuddannelser og professionsbacheloruddannelser med henblik på at se, om de lever op til de kvalitative krav, som vi i øvrigt stiller til vores uddannelser, og om de udenlandske studerende, som gennemfører de uddannelser, så også bliver i Danmark.
Det er præcis med henblik på at se, om vi skal have justeret udbuddet, og med det mener jeg, om der er nogle udbud, vi simpelt hen ikke skal have fremadrettet, fordi det er uddannelser, som ikke uddanner til det danske arbejdsmarked, men derimod uddanner unge, som måske kommer hertil for at få en gratis uddannelse med SU.
Og det har, som jeg startede med at sige, aldrig nogen sinde været meningen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2016-11-16:
Jeg noterede mig, at ministeren nævnte ordet robust – fire gange tror jeg – i forhold til den ændring af SU-systemet, som ministeren og ministerens parti og regeringen osv. lægger op til.
Og der synes jeg måske nok man kan sige, at hvis der lægges op til, at der skal være mere lån og mindre støtte, ja, så kan vi måske kalde det robust – det er jo da et ord at bruge – men vi kan også sige, at det bliver dårligere.
Der synes vi i Dansk Folkeparti at det måske er lidt ærgerligt, at man i princippet begynder at udhule den danske SU for at gøre den mindre attraktiv for udenlandske studerende, når den så samtidig også bliver mindre attraktiv for danske studerende.
Hvorfor vil ministeren ikke bare gå ind og tilbyde færre lektioner med engelsksproget undervisning, for så ville de udenlandske studerende jo enten ikke kunne forstå, hvad der blev sagt i undervisningen, eller også ville de finde et andet land at modtage deres undervisning i?
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Det var så flere elementer her.
Altså, igen bliver jeg nødt til at henvise til analysen af erhvervsakademi- og professionsbacheloruddannelserne
jeg tror faktisk, at en stor del af løsningen ligger der.
Men der vil jeg altså gerne anmode om at få lov til at afvente analysen, før der afkræves konkrete svar på handling.
Men SU-delen er jo en omlægning, som jeg ikke er et sekund i tvivl om vil bidrage til, at vi får et mere robust og fremtidssikret SU-system.
Og godt at høre, som sagt, at Dansk Folkeparti også er optaget af, at vi i fremtiden skal have et godt SU-system, et SU-system, som er robust, og som vi kan bevare fremadrettet.
Altså, ud over det, jeg allerede har svaret vedrørende analysen af erhvervsakademiuddannelserne og professionsbacheloruddannelserne, så vil jeg bare henlede opmærksomheden på, at regeringen jo har fremlagt et forslag til omlægning af vores SU med henblik på at gøre vores SU-system mere robust.
Det drejer sig også om det, vi diskuterer her, nemlig at sikre, at det ikke er vores SU-system, der drager – hvis jeg må tillade mig at bruge det udtryk – altså at vi ikke har et SU-system, som er så attraktivt, at unge mennesker rejser fra den anden ende af Europa for at komme til Danmark for at tage en gratis uddannelse med SU.
Det er vi nødt til at gøre noget ved, og derfor har vi jo foreslået, at vi tilnærmer os andre lande i den måde, vi har indrettet vores SU på, sådan at det i hvert fald ikke er det alene, der er årsagen til, at man tager til Danmark.
Men det er godt at høre, at Dansk Folkeparti også er optaget af at sikre, at vi ikke er en magnet fremadrettet af den årsag.
Igen vil jeg referere til den analyse, som er iværksat, og når vi har resultatet af den, kan jeg forsikre for, at så vil jeg bruge den som afsæt til handling på det her område.
Må jeg ikke bare sige, at jeg sådan set ikke mener, at man kan bebrejde uddannelsesinstitutionerne, at de tænker internationalt, for
det har et bredt flertal i Folketinget sådan set anmodet hele uddannelsessektoren om at gøre, for det er jo en god måde, hvorpå vi får en pejling af, om vi har et konkurrencedygtigt uddannelsessystem – et uddannelsessystem, der leverer en kvalitet, som man vil kunne bruge internationalt.
Så det har vi en interesse i.
Men siden vi vedtog internationaliseringsforpligtelserne over for vores uddannelsessystem her i Folketinget, er der blevet afsagt en EU-dom, som betyder, at vandrende arbejdstagere har mulighed for at få SU.
Den dom er fra 2012, og det er på baggrund af den dom, at der har været en voldsom stigning i antallet af vandrende arbejdstagere, som primært søger de engelsksprogede erhvervsakademiuddannelser
Og det er der, vi skal tage fat.
Hans Kristian Skibby (DF), 2016-11-16:
Nu vil jeg prøve at gennemføre det uden at røre ved pulten, og så vil jeg anbefale, at man får en elektriker til at kigge på pulten inden næste onsdag.
Der er i øvrigt stadig væk ingen tid på, for den er helt rød, så jeg ved ikke, hvor lang tid min taletid er.
Jeg vil gerne høre ministerens kommentar til det andet element, der også var i bl.a. TV 2's dækning fra Østjylland, og det var det her med, at nogle af de østjyske uddannelsesinstitutioner simpelt hen sender folk af sted på værgekampagner til forskellige østeuropæiske lande, og de går på messer osv. for at agitere for, at de lokale studerende skal skynde sig at rejse til Danmark for at få deres uddannelse.
Det er jo egentlig meget plausibelt, for vi ønsker jo også, at østeuropæiske unge får en god uddannelse, vi synes bare ikke helt, at Danmark skal betale hele gildet.
Der er den her taxametermodel, og på den enkelte institution får man mellem 40.000 og 85.000 kr. pr. år pr. elev.
Hvad vil ministeren gøre ved det, for det er jo åbenlys kassetænkning?