runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-13:
Her står: »Myndighederne skal således – i modsætning til i dag – gå til grænsen af de konventionsmæssige forpligtelser.«
Og så henvises der til arbejdsmarkedstilknytning og danskkundskaber.
Vil det sige, at det i dag er sådan, at man, fordi man har tilknytning til arbejdsmarkedet, eller fordi man har opnået danskkundskaber på et vist niveau, til trods for at man stadig væk er på en midlertidig opholdstilladelse, får sin opholdstilladelse forlænget, selv om der er kommet fred i ens hjemland?
Jeg skal bare forstå, om det er sådan i dag, for så giver det, I har aftalt, jo mening, og så har det Socialdemokratiets varmeste støtte.
Men hvis ikke det er sådan i dag, så er det, som jeg siger, varm luft i ringbind.
Jeg er helt oprigtigt interesseret i at finde ud af, om det her vil have en betydning.
Altså, er det sådan i dag, at arbejdsmarkedstilknytning og danskkundskaber forhindrer os i at sende folk hjem?
Inger Støjberg (V), 2018-12-13:
Men jeg antager så, at det rent faktisk er det, hr. Mattias Tesfaye siger nu.
Ja, tingene har rent faktisk vægtet anderledes i vægtskålen før.
Ellers havde vi da heller ikke lavet en aftale som den her.
Jeg ved ikke, hvordan det var under den tidligere røde regering, men jeg kan i hvert fald sige, at når vi indgår finanslovsaftaler, så er det jo ikke, fordi vi gør det for sjov eller for at få tiden til at gå, men så er det rent faktisk for at flytte nogle ting.
Og det her kommer til at flytte noget, hr. Mattias Tesfaye.
Naser Khader (KF), 2018-12-13:
Vi har op imod 170 moskeer i Danmark.
Et mindretal af dem har valgt at lade sig anerkende.
Det gjorde de i forbindelse med den sidste anerkendelse, som vi fik gennemført sidste år.
Jeg synes, det er fint, at vi har fået ændret på loven, sådan at der er gennemsigtighed omkring de anerkendte trossamfunds regnskaber, og at der er gennemsigtighed omkring deres medlemmer osv.
Det synes jeg er rigtig, rigtig fint.
Men et flertal af moskeerne har valgt ikke at lade sig anerkende.
Nogle af de største af dem har valgt ikke at lade sig anerkende, og det undrer mig.
Bl.a. den største moské på Nørrebro, der er bygget for 150 mio. kr., har valgt ikke at lade sig anerkende, Grimhøjmoskeen i Aarhus har valgt ikke at lade sig anerkende, Heimdalsgademoskeen på Nørrebro, som er Hizb ut-Tahrirs moské, har valgt ikke at lade sig anerkende.
Derfor mener jeg, der er noget suspekt i, at der er nogle af dem, der har valgt ikke at lade sig anerkende og også blive blåstemplet, og derfor har vi en udfordring i forhold til nogle af dem, der har valgt ikke at lade sig anerkende.
Jeg synes, det er enormt vigtigt, at vi får overblik over deres finansiering og deres regnskaber.
Vi er modstandere af, at man skal forbyde finansiering af trossamfund over landegrænser.
Altså, den norske kirke bliver jo finansieret af Norge, og det skal de blive ved med at kunne.
Nu bliver der talt meget om diverse lande, der finansierer.
Nu er det sådan, at det ikke er landene, der finansierer nogle af de der moskeer, skoler og kulturinstitutioner.
Jeg har i hvert fald fået at vide af flere ambassadører fra Golflandene, at det ikke er landene officielt, der finansierer, men det er fonde, det er rige prinser, der finansierer nogle af de der moskeer.
Derfor synes jeg,
Jeg ved, at der er en arbejdsgruppe, der arbejder med det for at se på det.
Jeg mener, at vi skal lade os inspirere af finansministeriet i USA.
Der har de lavet en liste over fonde og personer, som man ikke må modtage midler fra, fonde og personer, som er suspekte, og som har ekstreme udgangspunkter, og lad os tage udgangspunkt i den liste.
Det håber jeg.
Jeg mener virkelig, det er vigtigt, at vi finder en løsning i forhold til finansieringen af ikke kun de ekstreme moskeer, men alle moskeer.
Jeg synes, at der skal være åbenhed omkring regnskaberne.
For dem, der finansierer, har det også med at skulle bestemme, hvilken ideologi der kommer til at skulle dominere i de forskellige moskeer.
Så jeg glæder mig til det arbejde, som er sat i gang, til at se, om vi kan finde en løsning.
Inger Støjberg (V), 2018-12-13:
Jeg må jo sige, at mit og regeringens samarbejde med Dansk Folkeparti er rigtig godt, og det er jeg fuldt tilfreds med.
Så på den måde har jeg ikke noget at indvende.
Men det er altid rart at få gode input, også fra Enhedslisten.
Det er meget sjældent, vi sådan på den måde kan enes om noget, men spændende er det altid med input fra Enhedslisten.
Martin Henriksen (DF), 2018-12-13:
Der er jo ikke så meget at tilføje, andet end at vi fra Dansk Folkepartis side selvfølgelig er godt tilfredse med, at det, efter at vi har rejst det her ad flere omgange ved beslutningsforslag og, så vidt jeg husker, også ved andre forespørgselsdebatter, nu ser ud, som om der er – jeg ved ikke, om det er, fordi det er jul, at det er sådan, for så vil vi da overveje at fremsætte flere forslag op til jul en anden god gang – ved at være en lidt bredere forståelse for, at det er nødvendigt at gøre noget på det område.
Vi ser fra Dansk Folkepartis side frem til at finde en konkret model for det her, som skal tage udgangspunkt i den nationale liste over religiøse forkyndere, og den nationale liste har jo haft en effekt – der er trods alt efterhånden en del personer, som er kommet på den liste, og som nu er blevet afskåret fra at komme ind i Danmark, og jeg tror, at hvis man tager udgangspunkt i det, kan man også finde en fornuftig model, som vi kan udmønte.
Så det ser vi frem til.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-13:
Ja, for i modsætning til den sidste forespørgsel, som Dansk Folkeparti rejste under det tidligere punkt, som var totalt fluffy i sin formulering om, hvad der var diskussionens tema, så er det her jo meget konkret.
Og det synes jeg at Dansk Folkeparti skal have ros for, altså at de har rejst en konkret forespørgselsdebat, hvor man ved, hvad det handler om, og som er målrettet.
Til gengæld gør jeg mig så også tanker om, at så har Dansk Folkeparti sikkert tænkt på, hvad det vil indebære, når man mener, at udenlandske pengeoverførsler til byggeri af moskeer og til muslimske kulturelle, ideologiske og religiøse formål i Danmark skal forhindres.
Og derfor vil jeg stille det spørgsmål, jeg har stillet til andre: Tænker Dansk Folkeparti også dér på Tyrkiet, eller udgør Tyrkiet sådan en særlig kategori, der er undtaget fra den formulering?
Martin Henriksen (DF), 2018-12-13:
Vi tænker i Dansk Folkeparti også på Tyrkiet, det skal der ikke være nogen som helst tvivl om.
Om det ender med at blive en del af modellen, kan jeg jo ikke sige, for det, der er blevet aftalt i finanslovsaftalen, er, at regeringen har forpligtet sig på at komme med et oplæg til en model og fremlægge den for Dansk Folkeparti inden årsskiftet.
Og den model må regeringen jo sådan set et eller andet sted selv redegøre for, men hvis det er en model, der tager udgangspunkt i den nationale liste, vi har, over religiøse forkyndere, som man kan komme på, så bliver det jo ikke en liste, hvor der er konkrete lande på, men det bliver en liste, hvor man ud fra nogle kriterier konkret i hvert enkelt tilfælde vurderer, om formålet med den pengeoverførsel fra det ministerium eller den fond i udlandet f.eks. er at undergrave demokratiet og grundlæggende frihedsrettigheder.
Det er jo sådan set det, der ligger i finanslovsaftalen, og det skal man så finde en konkret model for.
Om det så på et tidspunkt vil ende med, at der vil være overførsler fra Tyrkiet, som vil blive forhindret, vil jeg mene vil være meget oplagt.
Men om det kommer til at være sådan, afhænger jo af de konkrete drøftelser.
Christian Juhl (EL), 2018-12-13:
Tak for det.
Det, vi skal snakke om i dag, startede jo egentlig for mange, mange år siden, men hvis vi skal nøjes med den kortere historie, så satte en række partier nogle mål i 2011, nærmere betegnet den 22. marts, for arbejdsmiljøstrategien, der hed »En strategi for arbejdsmiljøindsatsen frem til 2020«.
Det har vi så løbende diskuteret indtil i 2017, hvor NFA lavede en status.
Den status fortalte, at der var et lille fald i de alvorlige ulykker, dog ikke inden for byggeriet på det tidspunkt; der var en stigning i antallet af mennesker med muskel- og skeletbesvær på 14 pct.; og der var en stigning i antallet af mennesker med psykiske arbejdsmiljøbelastninger på 17 pct.
Det var altså gået den direkte modsatte vej af, hvad hensigten var.
Og der begyndte vi at komme tæt på 2020, og nu nærmer vi os jo endnu mere.
Derfor sagde ministeren jo også den 30. marts 2017, og det var en meget markant udtalelse af en minister, der har ansvaret for området
: »Som beskæftigelsesminister er jeg bekymret over udviklingen. Med de tal, vi ser i dag, kan jeg konstatere, at arbejdsmiljøindsatsen har slået fejl« – har slået fejl – »at indsatsen simpelthen ikke virker efter hensigten« – ikke virker efter hensigten. Derfor nedsatte han så et udvalg, og han sagde godt nok, heldigvis, at vi da kunne arbejde lidt undervejs, hvis vi kunne komme til det.
Det udvalg er så her i september i år fremkommet med et digert værk, hvor det centrale er 18 anbefalinger til at forbedre arbejdsmiljøet.
Det skete den 27. september 2018.
Da der så var gået et stykke tid, og vi troede, at ministeren ville handle, så snakkede Karsten Hønge og jeg om, om vi ikke snart skulle have en debat om det her, og derfor indkaldte vi den 1. november til den her forespørgsel.
Ministeren har så i mellemtiden inviteret til forhandlinger – endda alle partier, ikke kun den gamle forligskreds – og det ser vi meget frem til.
Men vi synes, det er rigtig god idé, at vi så kan starte og i hvert fald få diskuteret os ind på livet af, hvad der er de mest centrale emner, som sådan nogle forhandlinger kunne komme i gang med.
Og det er årsagen til, at vi både har fastholdt forespørgslen, men også forberedt et forslag til vedtagelse.
Christian Juhl (EL), 2018-12-13:
Vi var jo til et større møde ovre i Nyborg, og en af workshoppene derovre gik ud på en fremlæggelse af en undersøgelse af, hvad der hjælper i arbejdsmiljøsammenhæng.
Johan Hviid Andersen, som er professor i arbejdsmedicin i Herning, fortalte, at de havde undersøgt mere end 1.000 videnskabelige undersøgelser, og at langt over de 90 fortalte, at en skærpet lovgivning og et effektivt tilsyn har entydigt forbedrende indflydelse på arbejdsmiljøet på arbejdspladserne.
Han sagde, at det behøver vi ikke diskutere længere, for det er så entydigt i alle undersøgelserne, og der er mange undersøgelser af det.
Hvad mener ministeren, at sådan en undersøgelse skal bruges til, når vi skal diskutere, hvordan vi griber de her ting an?
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-13:
Sandheden er jo konkret, og det, vi får syn for sagn for her, er jo, at der er en klar blokpolitik.
Og det skal jeg ikke være den, der beklager.
Jeg skal ikke være den, der siger noget imod, at partier, som synes, at de stort set er ens, indgår i en blok, og så kører de derudad.
Det har vælgerne jo sådan set givet mandat til.
Det, jeg bare håber at vi så lige kan få et nik fra ministeren om, er, at det i hvert fald ikke er fra ministeren, vi hører nogen beklagelse om blokpolitik fremover.
Inger Støjberg (V), 2018-12-13:
Jeg har i hvert fald hørt opfordringen.
Om den bliver imødekommet, kan jeg ikke sådan helt stå og sige i dag.
Jeg kan i hvert fald sige, at Dansk Folkeparti og regeringen agter at sætte sig sammen nu her meget, meget snart.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-13:
Nu kender hr. Naser Khader jo det tyrkiske system, hvor der er et ministerium, hvor der bliver udsendt en officiel prædiken, som bliver sendt til moskeerne, og der er et stort økonomisk system, der også indbefatter begravelsestransporter osv. osv.
Der er en masse ting, som hører under det, og jeg kunne godt tænke mig at få hr. Naser Khaders vurdering af, hvordan hr. Naser Khader ser Tyrkiet i det billede, som vi diskuterer her.
Naser Khader (KF), 2018-12-13:
Før vores ven Erdogan kom til, synes jeg, det fungerede rigtig godt.
For der sendte man imamer til Danmark i 3 års tid, som skulle fokusere på religionen og de religiøse budskaber og ikke blande sig så meget i politik og være så politiske.
Det er der blevet lavet om på under Erdogan.
Derfor har jeg selv været ude at sige et par gange, at man måske skulle se på den ordning, som man har med Tyrkiet, som er meget fordelagtig, og om vi skal fortsætte den ordning med tyrkerne.
Det synes jeg faktisk ikke.
Jeg synes altså, at man skal se på, om ikke tyrkerne skal ligestilles med alle andre lande i forhold til de imamer, de sender til Danmark.
Og tyrkerne har været her i generationer efterhånden.
Man må kunne finde imamer, der er født og opvokset i Danmark, til at udføre den opgave.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-13:
Tak for svaret, for jeg synes jo netop, det føjede nogle aspekter til.
Det her viser jo netop, hvor påpasselig og præcis man skal være.
Altså, vi snakker jo trods alt om et NATO-land, som skiftende regeringer i alle mulige andre sammenhænge ikke tør genere på nogen måde, men er meget tavse og lukker øjnene for alle mulige overgreb.
Derfor er det værste, der kan ske, jo, hvis vi her laver nogle retningslinjer, nogle praksisser, der medfører, at vi får dobbeltstandarder, hvor vi har én standard for nogle lande og vi så har nogle andre standarder for nogle andre lande, der gør nøjagtig det samme, men som f.eks. bare er medlem af NATO og er vores allierede, og så lukker vi øjnene for det.
Men jeg forstod også, at hr. Naser Khader var opmærksom på det.
Naser Khader (KF), 2018-12-13:
Ja, vi er nogenlunde enige.
Det er sjældent, men vi er enige.
Karen J. Klint (S), 2018-12-13:
Det er bare, fordi jeg vil være meget konkret i mit spørgsmål.
Jeg synes ikke, at det lød fra ministeren som en invitation til de partier, der har udtalt sig positivt om at være med til at stoppe det.
Er det kun en lukket forhandling mellem regeringen og DF?
Vil man holde det rigtig, rigtig smalt dér?
Det er jo både mig selv, men jeg hørte jo også Det Radikale Venstre række hånden frem, og jeg hørte andre række hånden frem og sige, at man gerne vil være med til at se på en model.
Så hvornår kommer vi med?
Inger Støjberg (V), 2018-12-13:
Det er jo altid rart med en fremstrakt hånd, men det er korrekt, at de første forhandlinger her bliver imellem Dansk Folkeparti og regeringen.
Og jeg går ud fra, at vi kan nå frem til en eller anden form for løsning, som jeg så selvfølgelig håber at hele Folketinget kan bakke op om.
Nu er det her jo den anden forespørgselsdebat, vi har haft i dag, og man kan sige, at hvor der i den første var en del at samle op på efter debatten, er det måske ikke så meget, der er i den her.
For man må jo sige, at der er en bred erkendelse af, at vi står over for en udfordring, og der er også en bred erkendelse af, at vi står over for en række dilemmaer, når det handler om at indføre et forbud imod donationer.
Men som det fremgår af finanslovsaftalen, skal regeringen jo nu i gang sammen med Dansk Folkeparti omkring nogle drøftelser for at se nærmere på rammerne for et forbud.
Jeg synes så, at det er rigtig godt, at vi allerede her i dag har fået taget hul på diskussionerne.
Så synes jeg faktisk, det er positivt at kunne sige, at vi alle sammen ser udfordringerne og alle sammen også ser, at der er dilemmaer forbundet med det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-12-13:
Ja, goddag.
Det er bare, for at vi kan være helt sikre på, at vi forstår forslaget, at jeg spørger: Er det sådan bredt forstået Folketingets partier, som stillerne også mener skal være indkaldt til de her forhandlinger?
Eller er det stadig væk den lille forligskreds, som forslagsstillerne mener er de rigtige at indkalde til forhandlinger om det, vi diskuterer her?
Morten Bødskov (S), 2018-12-13:
Altså, nu er det regeringen, der tilrettelægger forhandlinger, og det er regeringen, der varetager forlig.
Det er ligesom regeringens opgave.
Men hvis Alternativet har gode ideer, synes jeg, at de skal følge den samme vej, som erhvervsministeren inviterede Enhedslisten til at gå.
Kom med ideerne!
Vi synes som udgangspunkt, at det her bør ligge i forligskredsen, men er åbne over for andre partiers involvering i det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-12-13:
Så tanken bag det her beslutningsforslag er egentlig bare, at det skal forsætte i den forligskreds, der allerede er indkaldt til de her forhandlinger.
Morten Bødskov (S), 2018-12-13:
Man kan i hvert fald sige, at de emner, som vi diskuterer, er emner, som vi i nu mere end 10 år har diskuteret i den samme forligskreds.
Torsten Schack Pedersen (V), 2018-12-13:
Regeringen har jo indkaldt til forhandlinger.
Vi har været til det første forhandlingsmøde, så jeg ved sådan set grundlæggende ikke, hvad forslaget skal gøre af forskel, ud over at Socialdemokratiet kan fremstå som værende handlekraftige og vil noget mere end andre.
Jeg hører også ministeren sige, at han er villig til at diskutere hvad som helst, der kommer på bordet, og det er jo fint.
Så det er sådan set lidt vanskeligt at se, hvad der skulle være formålet, og særlig når man så lytter til ordførerens svar på spørgsmål fra hr. Rasmus Nordqvist.
For så hører man, at ordføreren konstaterer, at det jo er regeringen, der tilrettelægger forhandlingerne.
Så jeg skal bare forstå, hvad der er formålet med beslutningsforslaget.
Er det at bede om nogle forhandlinger, som er igangsat?
Eller er det at diskutere ting, som det står enhver frit for at lægge på forhandlingsbordet til de forhandlinger?
Morten Bødskov (S), 2018-12-13:
Formålet er at sikre, at vi ikke bare sidder og diskuterer, hvad der kan ske, når det handler om Finanstilsynet.
Formålet er at sikre, at regeringen ser på det her med betydelig alvor, og at vi får samlet de ansvarlige ministre, dvs. skatteministeren, justitsministeren og erhvervsministeren, om bordet, således at vi ser på det her i en sammenhæng.
Hr. Torsten Schack Pedersen ved udmærket godt, at det lige nøjagtig var det, som Socialdemokraterne brugte meget tid på at overbevise regeringen om skulle ske, sidst vi sad og forhandlede.
Desværre er virkeligheden jo den, at det var mere end svært bare at få f.eks. justitsministeren med til bordet, og at det, der så blev resultatet, var den aftaletekst, man kan læse i den nuværende hvidvaskaftale, altså at rigtig mange ting er blevet skubbet til forhandlinger, som først kommer om et år.
Der er det bare, vi siger stille og roligt, at vi ønsker, at regeringen ser på det her med større alvor og som minimum inviterer de ministre, som har ansvaret for det her, så vi kan sikre, at der er sammenhæng i indsatsen, og at forhandlinger ikke skal foregå uafhængigt af hinanden med op til halve års mellemrum.
Det er jo det, der er virkeligheden.
Og at det er en dårlig idé, mener vi blev bekræftet i går, da vi i øvrigt begge to var på besøg hos bagmandspolitiet, for 10 år efter finanskrisen sidder man stadig væk og diskuterer, om der er problemer med lovgivningen, når det handler om udveksling af oplysninger.
Altså, man behøver ikke flere argumenter for at følge Socialdemokratiet i at sige: Det er da helt galt med det der.
Torsten Schack Pedersen (V), 2018-12-13:
Men alligevel var svaret til hr. Rasmus Nordqvist, at det selvfølgelig er regeringen, der tilrettelægger forhandlingerne, og så har jeg lidt svært ved at se det store formål med det.
Der er intet, der afskærer nogen under en forhandling fra at lægge forskellige ting på bordet.
Det ændrer en diskussion her i Folketingssalen jo grundlæggende ikke rigtig noget ved.
Det eneste konkrete forslag, der så er i beslutningsforslaget,
er forslaget om at splitte Finanstilsynet op.
Og så skal jeg bare høre: Hvad er det, der har ændret sig, siden Socialdemokratiet sad i regering?
Man kan jo godt undre sig lidt, for med den iver og entusiasme, som hr. Mørten Bødskov udviser, virker det, som om årene 2011-2015 er udskrevet af den socialdemokratiske partihistorie.
Altså, i 4 år sad man selv for bordenden, og der synes jeg ikke at det står lysende klart, at det vrimlede med nye initiativer.
Men den ene beslutning, man traf, var, at man undlod at opsplitte Finanstilsynet, for man vurderede, at det var en dårlig idé.
Hvad har ændret sig siden 2012, hvor en socialdemokratisk ledet regering sagde nej til at splitte Finanstilsynet?
Anders Johansson (KF), 2018-12-13:
Tak for det.
Først og fremmest vil jeg gerne sige tak til Socialdemokratiet for endnu en gang at rejse den her debat.
Det er jo en vigtig debat, og det er noget, der har været drøftet rigtig mange gange, både her i salen og i diverse samråd, den fylder meget i offentligheden, og det er også blevet drøftet på diverse møder og i forhandlinger hos erhvervsministeren.
Det er klart, at økonomisk kriminalitet er dybt uacceptabelt, og i Det Konservative Folkeparti støtter vi også en hård kurs mod dem, som begår økonomisk kriminalitet.
Økonomisk kriminalitet er samfundsskadeligt, det skader også finanssektoren, og det vil vi naturligvis ikke være med til at tolerere.
Derfor har vi også de senere år i fællesskab strammet lovgivningen på f.eks. hvidvaskområdet, og senest har vi ottedoblet straffen for at overtræde reglerne.
Det er sket i nogle brede aftaler i den finansielle forligskreds, og det er faktisk et samarbejde, jeg gerne vil kvittere for, for jeg synes også, at det er et vigtigt signal at sende udadtil om, at vi bredt står sammen om den her skærpede kurs over for hvidvask, og hvordan vi i det hele taget regulerer vores finansielle sektor.
Det er folk, som er ansat, i takt med at lovgivningen er blevet strammet, og det er faktisk et godt tegn, for det betyder jo, at den skærpede lovgivning tages alvorligt derude.
Det øgede forkus på bekæmpelse af hvidvask i bankerne har til gengæld også medført en stor stigning i bankernes indberetninger af mistænkelige transaktioner til politiets afdeling for økonomisk kriminalitet, SØIK.
Derfor er det også rigtig godt, at vi her for knap to uger siden lavede en finanslov sammen med Dansk Folkeparti, hvor vi styrker SØIK med 30 årsværk, så vi får målrettet indsatsen mod hvidvask.
I aftalen har vi derudover styrket vores skattekontrol med 230 mia. kr., og vi er selvfølgelig også klar til at styrke Finanstilsynet på baggrund af de anbefalinger, som Finanstilsynet kommer med her i starten af det nye år.
Vi er også klar til at kigge på andre områder, hvis der skulle være behov for det.
Med beslutningsforslaget vil Socialdemokratiet pålægge regeringen at indkalde til nogle forhandlinger, men det er jo nogle forhandlinger, som allerede er startet, som flere af de foregående ordførere har været inde på, og derfor synes vi heller ikke rigtig, der er noget grundlag for det her beslutningsforslag, selv om vi selvfølgelig altid er klar til at drøfte, om vi skal kigge på andre måder at gøre tingene på, eller om vi skal tage andre initiativer for at bekæmpe økonomisk kriminalitet – noget, som jeg tror vi har en fælles interesse i.
Jeg vil da godt afslutningsvis takke forslagsstillerne for at have rejst debatten.
Tak for ordet.
Pelle Dragsted (EL), 2018-12-13:
Og tak for, at Konservative også på partiniveau tager det her alvorligt.
Det, jeg spørger om nu, skal ikke forstås retorisk eller sådan noget, men den konservative minister, hr. Brian Arthur Mikkelsen, var jo i tiden, før han blev minister, altså i den foregående regeringsperiode, ude at tale om, at Finanstilsynet udgjorde en trussel mod væksten, fordi de var sådan efter bankerne, og senere som minister kom han så kom med den der berømte udtalelse om, at bankerne ikke skulle mobbes.
Så tænker ordføreren, at det kan have været medvirkende til, at der måske har været en lidt for tilbageholdende tilgang til kontrollen med f.eks. Danske Bank fra Finanstilsynets side?
Anders Johansson (KF), 2018-12-13:
Det tænker jeg på ingen måde.
Altså, jeg tror, man kender Det Konservative Folkeparti meget dårligt, hvis man ikke har en fornemmelse af, at vi – selvfølgelig – er modstandere af, men også er klar til at lave en hård kurs i forhold til kriminalitet og herunder selvfølgelig også økonomisk kriminalitet.
Altså, det er uacceptabelt, uanset om man er i den finansielle sektor, eller hvor man er henne, hvis man på den måde undergraver vores samfund eller begår kriminalitet, som er så samfundsskadelig, som f.eks. hvidvask er.
Det er jo lige præcis hvidvask, som er med til at finansiere kriminelle netværk eller korruption, terrorisme osv., og det skal vi selvfølgelig gribe ind over for og slå hårdt ned på.
Og jeg tror sådan set, at ligegyldigt hvilken konservativ du spørger, vil svaret være det samme.