Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-11-22:
Så endte vi alligevel på en lystig tone i Folketingssalen på en fredag, og jeg synes måske, det er på sin plads lige at prøve at drage fokus tilbage på, hvad forslaget reelt set indeholder.
Det er altså ikke en fuldstændig fjernelse af alle gruppestøttemidler; det er ikke, at folketingspolitikerne skal ud på knæene og bede alle mulige andre om at betale.
Vi snakker om en 2-procentsbesparelse.
I dag er jo en regnvåd fredag formiddag, og mange glæder sig måske til at komme hjem til weekenden, men det er også for os i Nye Borgerlige en ganske speciel dag, for det er nemlig i dag, vi behandler det første beslutningsforslag ud af mange fremsat af os i det danske Folketing.
Vi er, som navnet siger, Nye Borgerlige, og jeg kan godt forstå, at folk lige skal lære mig at kende og også mine kollegaer fra Nye Borgerlige, for hvad står vi for?
Hvordan arbejder vi?
Er vi er seriøse?
Og vi har fokus på det politiske og ikke klassisk Christiansborgpersonfnidderfnadder.
Og sidst og vigtigst: Vi siger det, vi mener.
Det gør vi også, når det kommer til det her beslutningsforslag.
Der er intet drilleri gemt heri, der er intet ønske om at omdanne Folketinget til en ny version af et dårligt realityshow.
Vi har fremsat det her forslag, fordi vi mener, det er det rigtige at gøre.
Vi mener, at folkevalgte burde gå forrest.
Vi står potentielt på tærsklen til en ny økonomisk recession, og vi skal som folkevalgte gå forrest.
Vi står med en offentlig sektor, hvor politikerne har bedt mange om at løbe lidt hurtigere og gøre tingene lidt bedre og lidt mere effektivt.
Vi skal som folkevalgte gå forrest og vise vejen.
Der var et område, som gik frit under de seneste effektiviseringer.
Der var ét område, som var undtaget fra at bidrage til, at pengene kunne række lidt længere – som statsministeren sagde: Vi skal køre lidt længere på literen.
Der var ét område, hvor det ikke gjaldt.
Her fik man til gengæld en kæmpe indsprøjtning af benzin.
Det var herinde i Folketinget.
Politikerne fik nemlig 40 pct. mere – ikke 1 pct., ikke 2 pct., men 40 pct. mere!
Forestil jer lige, at det var givet til et andet område i samfundet.
Hvilket ramaskrig ville det ikke have givet?
Og lad os nu være ærlige: Argumentet om, at pengene var nødvendige, holder ganske enkelt ikke.
Ja, der er kompleksitet i det parlamentariske arbejde, men det er der også andre steder i det offentlige.
Tag f.eks. sygehusområdet.
Er der nogen herinde i Folketingssalen, som tør påstå, at der ikke er en konstant øget kompleksitet på sundhedsområdet?
Samtidig anerkender vi jo, at vi skal gøre tingene bedre; vi skal gøre tingene smartere; vi skal gøre tingene mere effektivt.
Men hvorfor gælder det ikke for os politikere?
Jeg synes, det er en sund grundlæggende præmis, at vi går efter at gøre ting smartere og bedre, og derfor er en 2-procentseffektivisering også ganske rimelig.
Så er der partier, der spørger: Jamen når nu Nye Borgerlige mener, man kan fjerne en tredjedel, altså gå tilbage til før 2016-niveauet, hvorfor foreslår man så ikke bare, at vi skal fjerne det med det samme?
Det gør vi faktisk ikke af hensyn til de eksisterende partier i Folketinget.
For det er vores opfattelse, at det er dér, vi kan lande, men vi anerkender også, at der er partier, som har ansat folk på poster, og som skal have tid til denne omdannelse og til at komme tilbage igen.
Derfor foreslår vi ganske enkelt, at det er en 2-procents årlig effektivisering, i respekt for de partier, som har siddet herinde i den seneste periode og polstret sig.
Så jeg ser frem til den fortsatte debat.
Vi vil stå fast på det her, vi vil rejse det, og det vil vi ganske enkelt gøre, fordi det er vores opfattelse, at det er det rigtige at gøre.