runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
Men man kunne måske nøjes med at stille ét spørgsmål og så formulere det klart med et spørgsmålstegn til sidst, og så skal jeg nok svare efter bedste evne.
På de områder, hvor EU har enekompetence, er der jo ikke nogen problemer.
Så er der de områder, hvor der er en delt kompetence, og der skal Ministerrådet også ind over.
Så der er forskel på, hvad vi kan beslutte, hvad vi kan beslutte sammen, og hvad EU kan beslutte alene.
Jeg deler simpelt hen ikke den bekymring, som Enhedslisten har.
Søren Søndergaard (EL), 2016-10-13:
Altså, hvis jeg var et af de folketingsmedlemmer her i salen, der ikke havde beskæftiget sig med den her sag, så ville jeg nok undre mig lidt.
Altså, på den ene side har vi en ordfører, der tager sin kones fødselsdag som gidsel for at fejre den her aftale, tvinger sine uskyldige børn til at sidde, formentlig med canadiske flag, og hvad ved jeg, for at fejre den her aftale, fordi den er så stor og har så markant betydning.
Og på den anden side er der ikke givet mandat til forhandlingerne i Europaudvalget.
Hvordan hænger det sammen?
Hvordan hænger den store fejring og festivitas den 18. oktober dog sammen med, at regeringen ikke har ønsket at få et mandat i Europaudvalget?
Kan vi ikke få en forklaring på det fra ordføreren?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
I hvert fald navnet på restauranten.
Og jeg tror også godt, jeg kan love hr. Søren Søndergaard, at vi ikke vil gå så vidt i fejringen, at vi vil have et EU-flag på bordet.
Så vidt vil festivitassen ikke gå.
Vi nøjes med gode gamle dannebrog.
Med hensyn til mandatet i Europaudvalget vil jeg sige, at jeg er med på, at hr. Søren Søndergaard godt ved, at der er et markant flertal for CETA i Europaudvalget.
Men vi behandler det jo altså her i salen.
Det kan da ikke blive meget finere.
Søren Søndergaard (EL), 2016-10-13:
Det bliver behandlet her i salen, fordi vi har bedt om det.
Ellers var det ikke blevet behandlet her i salen.
Europaudvalget giver jo forhandlingsmandat ud fra den logik, vi vel har i vores hoveder, når der er tale om aftaler af større betydning, og det er jo det, der bliver sat spørgsmålstegn ved her.
Derfor vil jeg godt spørge ordføreren: Er det Venstres opfattelse, at fremover skal vi ikke længere give mandat til forhandling om aftaler af større rækkevidde?
Er det det, der bliver vedtaget, samtidig med at Enhedslisten og Alternativets forslag her bliver afvist?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
Jeg er ikke på samme måde i vildrede om, hvad der ligger i det ene og det andet og det tredje, men jeg kan da i hvert fald også konstatere, at der her i Folketingssalen er et ganske bredt flertal.
Så med hensyn til det her med at sige, at nu vedtager vi noget og vi er i tvivl osv., vil jeg sige, at jeg ikke tror, at der er noget af den tvivl, der på nogen måde vil få det flertal til at vakle.
Derfor kan det jo godt sådan have lidt karakter af, at man forsøger at strække en proces – det, man kalder en filibuster i amerikansk politik – fordi der er et klart flertal for indgåelsen af CETA både i det danske Folketing og i de andre europæiske medlemsstater.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-10-13:
Tak for det, fru formand.
Jeg vil, modsat den tidligere ordfører, i virkeligheden ikke tale så meget om CETA som aftale, for dybest set får vi den debat på et senere tidspunkt her i Folketinget, til januar kan jeg forstå, og derfor synes jeg sådan set, at det, som det i virkeligheden drejer sig om, er det forslag, som Enhedslisten og Alternativet har fremsat om den midlertidige anvendelse.
Det er jo velkendt, at Dansk Folkepartis udgangspunkt i forhold til frihandelsaftaler er positivt.
Altså, vi synes som udgangspunkt at det er godt, at man kan handle med hinanden uden toldbarrierer.
Det gælder for så vidt også CETA.
Vi er sådan set overbevist om, at det er en aftale, der bliver til gavn for Danmark.
Men det er ikke det, som det her handler om.
Det her handler om, hvorvidt man skal sætte en aftale i værk på et tidspunkt, hvor medlemsstaterne ikke har afsluttet, ja, endsige påbegyndt ratifikationsprocessen af den pågældende aftale.
Og det har vi meget vanskeligt ved at acceptere i Dansk Folkeparti.
Og det gør man ikke i den her situation, hvor man altså sætter en aftale i kraft på et tidspunkt, hvor nationalstaterne ikke har haft mulighed for at ratificere den.
Så derfor holder vi fast i det principielle.
Vi holder fast i, at når medlemsstaterne skal ratificere, så skal de altså ratificere, og så kan man ikke sætte en aftale i kraft, heller ikke dele af en aftale.
Og der er jeg i øvrigt enig med Enhedslistens ordfører i, at det er meget besynderligt, at det er lykkedes for regeringen at koge en aftale på 1.500 sider ned til 1 side om, hvor kompetencerne ligger.
Det er faktisk, synes jeg, imponerende, at man har formået det.
Så fra Dansk Folkepartis side støtter vi det forslag, som Enhedslisten og Alternativet har fremsat.
Søren Søndergaard (EL), 2016-10-13:
Jeg vil godt kvittere for den udtalelse fra Dansk Folkeparti, for jeg forstår godt, at Dansk Folkeparti er store tilhængere af frihandel – der er vi vidt forskellige – men man fastholder, at tingene skal gøres ordentligt, og det synes jeg er rigtig godt.
Kunne Dansk Folkepartis ordfører sætte et par ord mere på det problem, der opstår, ved at der ikke er givet noget mandat i Europaudvalget?
Altså, nu hører vi jo besynderlige argumenter om, at man ikke rigtig vidste, at den her aftale ville få nogen betydning.
Men er det så Dansk Folkepartis opfattelse, at hvis det virkelig er rigtigt og man ikke troede, at den havde nogen betydning, men først opdagede det i løbet af forhandlingerne, så burde man selvfølgelig være kommet i det øjeblik, man opdagede, at det her er en vigtig aftale, og bedt om et mandat fra Europaudvalget?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-10-13:
Vi fik jo på sidste europaudvalgsmøde en gennemgang af, hvornår der var bedt om mandat, og hvornår der ikke var bedt om mandat.
Jeg vil sige det sådan, at nu har jeg jo ikke spidskompetence inden for det juridiske område, altså inden for handelssamarbejde, men jeg havde meget vanskeligt ved at forstå, må jeg sige, hvornår der helt præcis var sondret sådan, at man skulle give mandat, og hvornår der var sondret sådan, at man ikke skulle give mandat.
Men i den konkrete sag undrer det mig, og det undrer mig også, at man ikke på et senere tidspunkt så er kommet tilbage til udvalget og har sagt: Vi har behov for et mandat.
For det er jo skiftende regeringer, som det i virkeligheden har drejet sig om, så det er skiftende regeringer, der bærer ansvaret for det her.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
I de andre aftaler, vi har tiltrådt, er det nemlig en betingelse, at man tager midlertidig anvendelse i brug, fordi flere landes parlamenter altså er ret længe om at få ratificeret en aftale.
Det kan tage op til 3-4 år.
Så altså, hvis alle satte sig op på den her høje hest, som jeg måske i princippet godt kan forstå at man har lyst til at sætte sig op på, og hvis alle gjorde som Dansk Folkeparti, blev CETA ikke til noget.
Det er måske også derfor, at de nye venner fra Enhedslisten roser Dansk Folkeparti til skyerne.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-10-13:
Nu skal man selvfølgelig altid være lidt påpasselig med, hvem man modtager ros fra, men jeg vil sige, at jeg ikke har noget problem med at modtage ros fra hr. Søren Søndergaard i den her sag.
Jeg har godt læst de samme ting, men jeg vil så også sige, at der er noget, der ikke hænger sammen, og det, der ikke hænger sammen, er, at man bruger 8 år eller i virkeligheden flere år på at lave en aftale, som man så når i mål med.
Skulle man så i givet fald beslutte sig for at smide den selv samme aftale i papirkurven, fordi der kom til at gå lidt længere tid, inden aftalen blev ratificeret?
Det synes jeg er dårligt købmandskab.
Det må jeg altså sige.
Jeg kan måske godt forstå, at folk truer med noget, men det er jo ikke altid, at man fører de trusler ud i livet.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
Jeg har stor respekt for hr. Kenneth Kristensen Berths snusfornuft.
Den kan man sådan set bruge til rigtig meget, og det er der da nok en vis pointe i.
Lad os så endelig sige, at vi venter på, at alle landene har ratificeret aftalen, men så vil det jo i hvert fald betyde, at der vil gå 3, 4 eller måske 5 år, før aftalen kan træde i kraft.
Og da det vurderes, at dansk eksport vil vokse med 2,2 mia. kr. årligt, er det altså et eksporttab på omkring 9 mia. kr., en eksport, som Dansk Folkeparti er villig til at vinke farvel til, fordi man indtager det her principielle standpunkt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-10-13:
Jeg synes jo netop, at vi tager et principielt standpunkt.
Vi tager jo netop det principielle standpunkt, at der skal være orden i tingene, at ratifikationsprocessen skal respekteres, og så kan man da godt, synes jeg, appellere til landene om at sætte lidt tempo på.
Så kunne man måske også appellere til andre lande om at få den proces ordnet inden for en overskuelig tid.
Det har de fleste lande jo trods alt en interesse i.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-13:
Jeg kan forstå, at murene, vi bygger op, kun handler om varer, men åbenbart ikke om den midlertidige grænsekontrol, der skal holde mennesker uden for murene.
Det troede jeg ellers var det, som statsministeren faktisk henviste til i sin tale, men det kan jeg så forstå at det ikke var.
Mener ordføreren ikke, at det er nødvendigt for os at vide, hvad det er for dele, der kan og ikke kan træde i kraft, i de her små 1.600 sider, som den her aftale fylder?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-13:
Mure handler selvfølgelig om meget andet end varer.
EU's mure handler jo om varer, om tjenesteydelser, om finansielle ydelser og om arbejdskraft.
Så nej, mure er selvfølgelig ikke kun et spørgsmål om eksport af varer.
Det var ikke det, jeg mente, og det var heller ikke det, statsministeren mente.
Men det handler det også om.
Og det kan undre lidt, at partier, som meget gerne ser, at eksempelvis Europa står på vid gab over for mennesker, er så skeptiske over for varer, der kommer fra Canada.
Det kan godt undre en.
Det vil jeg meget gerne beklage.
De spørgsmål, man måtte have til konkrete områder, om, hvad der er inden for enekompetencen, og hvad der er inden for den delte kompetence, synes jeg bare at man skal stille, og så må vi svare på dem efter bedste evne.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-13:
Jamen er det ikke hele pointen?
Vi kan ikke få svar på, hvad der ligger i EU-kompetence, delt kompetence og national kompetence, for man ved det jo ikke.
Er det ikke hele pointen, når man netop læser svarene igennem fra ministeren, at vi ikke har noget overblik over, hvad der ligger i de tre forskellige kompetenceniveauer?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-10-13:
Jamen jeg forstår ikke, hvorfor hr. Finn Sørensen bliver ved med at sige, at jeg har påstået, at der ikke er grund til at være bekymret.
Altså, jeg synes jo altid, der er grund til at være opmærksom på en aftaletekst og alt, hvad den indeholder, og at der altid er grund til have en skærpet opmærksomhed, når flere stater indgår aftaler med hinanden.
Som jeg også sagde i svaret til hr. Pelle Dragsted: Jeg står ikke og udsteder garantier for, at der ikke kan være dele, der kommer i klemme.
Vores opbakning til aftalen – den her aftale, som ikke skal forveksles med TTIP, som ikke er færdig endnu, osv. – handler jo om den samlede vurdering af, hvad vi tror Danmark kan få ud af det, og hvad det kan betyde for dansk eksport.
Thomas Danielsen (V), 2016-10-13:
Tak for det, formand.
Parisaftalen vil medvirke til en øget grøn eksport og teknologiudvikling m.v., men væsentligst af alt vil ikrafttrædelsen og implementeringen af Parisaftalen formentlig bidrage til at begrænse den gennemsnitlige globale temperaturstigning.
Som aldrig før tvinges vi til at tænke og handle bæredygtigt, og heldigvis for det.
Innovationen og konkurrencen om at udvikle og opnå vedvarende grønne løsninger blomstrer.
Derfor er det meget vigtigt, at et foregangsland på det grønne område som Danmark ratificerer Parisaftalen hurtigst muligt.
Det er Venstres ønske, hvorfor vi naturligvis bakker fuldt op om at ratificere Parisaftalen, jævnfør ministerens beslutningsforslag.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-10-13:
Når nu ratifikationen er på plads – og det er den forhåbentlig meget snart – så ændres de enkelte landes klimaplaner fra det, der hedder INDC, til NDC, og det vil altså sige, at det der med »Intended« bliver sløjfet i planerne.
Stort set alle lande har planer, og man kan faktisk allerede nu gå ind og se dem på UNFCCC's hjemmeside.
Det kunne jo være lidt interessant, for det er jo klimakataloger over, hvad de enkelte lande har tænkt sig at foretage sig fremadrettet, og der tænker jeg at vi godt kan benytte os af vores erfaringer med energieffektivisering og vedvarende energi, som vi har oparbejdet igennem de seneste 40 år.
Så jeg vil spørge, om regeringen kunne forestille sig, at man gennemfører en lynanalyse over NDC'erne, som de forskellige lande spiller ind med, og så følger op med en 15-årig ambitiøs eksportstrategi, inklusive tættere myndighedssamarbejder med 15 strategisk udpegede lande.
For ordføreren har jo helt ret i, at det her er et glimrende eksportvindue for Danmark.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
Nu har jeg som minister valgt at tale Danmark op og ikke Danmark ned.
Når man er ude i den store verden, oplever man, at der er meget, meget stor respekt om Danmark og den måde, hvorpå denne regering, men også tidligere regeringer, har gennemført tiltag på det grønne område.
I forhold til EUDP er det regeringens klare forventning, at når energireserverne er fordelt og der forhåbentlig er fundet yderligere penge, bliver der flere ressourcer til EUDP i 2017, end der har været i 2016.
Og det er også regeringens mål frem mod 2020 at fordoble de midler, vi anvender til EUDP, i forhold til hvad der er anvendt i 2016.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-10-13:
Jamen jeg må bare konstatere, at det, regeringen kører frem med, jo er en afvikling af den grønne omstilling, og det kommer verden omkring os til at opdage på et tidspunkt.
Ministeren italesatte, at den grønne omstilling var blevet dyrere, men det er altså ikke nok bare at se på PSO-udgifter.
Man skal sådan set tage elprisen og lægge PSO'en til og så se, hvad det er for en udvikling.
Og der har vindmøllestrøm jo været med til, at vi har fået historisk lave elpriser.
Jeg vil godt høre ministeren, om ministeren opfatter det sådan, at energiforliget stadig væk eksisterer.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
En gang til, om energiforliget stadig væk eksisterer?
Energiforliget eksisterer stadig væk.
Det kan der vel ikke være tvivl om.
Det er jo et forlig, der er vedtaget her i Folketinget, og indtil andet sker, eksisterer forliget selvfølgelig.
Jens Joel (S), 2016-10-13:
Tak til ministeren.
Jeg tror i lighed med andre spørgere, at det er relativt åbenlyst, at der er ret stor forskel på det, ministeren siger om vigtigheden af at leve op til Parisaftalen, og så det, regeringen rent faktisk gør.
Jeg kunne godt tænke mig at dykke ned i et konkret punkt, for ministeren siger jo hele tiden, at det skal kunne betale sig, at der også skal være økonomi i det, og alle de her ting.
Jeg må jo gå ud fra, at det er, fordi ministeren mener, at de penge kommer ind igen.
Så første spørgsmål er bare at få ministeren til at bekræfte den vurdering, man har fået lavet, af, at EUDP-midlerne faktisk er nogle penge, der kommer ind igen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
Tak for spørgsmålet.
Vi skal jo ikke vente til 2020.
Det er min forventning, at der også til næste år kommer flere penge til EUDP, end der er i år.
Og jeg kan bekræfte spørgsmålet om, at EUDP og energiforskning i det hele taget er en god og fornuftig måde at investere penge på.
Pengene kommer mangefold igen.
Alene i den første periode er det således, at pengene faktisk kommer 2,7 gange igen ifølge den undersøgelse, vi lige har fået gennemført, af COWI.
Det er en god måde at investere på, det er også en god måde at skabe arbejdspladser på, og det giver små og mellemstore virksomheder muligheder for at forske og innovere.
Sagen er jo den, at vi overtog en statskasse og en finanslov, hvor der var et hul, der skulle lappes, og her måtte alle bære til.
Det var baggrunden for, at der også på energiområdet blev skåret ned.
Men det er regeringens helt klare ambition, at vi skal øge de midler, vi bruger på energiforskning, herunder også på EUDP.
Martin Lidegaard (RV), 2016-10-13:
Ministeren vil jo meget gerne give et indtryk af, at regningen er gået amok, at alting er blevet meget, meget dyrere, siden vi for 4 år siden indgik et historisk forlig, som har været med til at skabe i titusindvis af arbejdspladser ikke mindst i landdistrikterne.
Derfor er det måske på sin plads bare at bede ministeren bekræfte følgende to tal:
Udbygningen med vind har i dag vist sig at være ca. 30 pct. billigere, end vi forventede, da vi lavede vores energiforlig i 2012 – og her tænker jeg selvfølgelig på det bud, der er kommet på de kystnære møller – altså et fald på 30 pct., fordi teknologierne forbedres så hurtigt.
Det ville være rart, hvis ministeren ville bekræfte, at det faktisk er blevet billigere, end vi forventede.
Det andet, jeg gerne vil bede ministeren bekræfte, er, at den elpris, vi forudsatte, inklusive PSO er faldet betydeligt i forhold til det, vi forventede i 2012.
De to spørgsmål vil jeg bare gerne bede ministeren bekræfte.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
Det er ganske rigtigt, at det at opføre vind er blevet billigere, senest med udbuddet på de kystnære vindmøller, hvor prisen var på 47,5 øre; forventningen var, at prisen ville være på et højere niveau, men udfordringen er, at støtteandelen er blevet desto større.
Da vi indgik energiaftalen tilbage i 2012, var der jo en forventning om, at elprisen ville være langt højere, end den er i dag.
Og desto lavere elprisen er, desto mere skal der til i støtte.
Da vi indgik aftalen i 2012, var det forventningen, at de samlede omkostninger i hele støtteperioden ville være på 1,9 mia. kr.; den regning er nu på 3,6 mia. kr. Udfordringen med PSO-afgiften er jo, at det er en afgift, som alene virksomhederne i Danmark betaler, afgiften betales også i enkelte andre lande, men det er således, at en lang række virksomheder i Danmark er i en situation, hvor de konkurrerer med virksomheder i andre lande, som ikke på tilsvarende måde er pålagt en PSO-afgift.
Martin Lidegaard (RV), 2016-10-13:
Så prøver jeg at spørge ministeren igen: Er prisen på el i Danmark inklusive PSO faldet eller steget, siden vi indgik forliget i 2012?
Og jeg kunne endda spørge lidt mere giftigt: Er den steget eller faldet relativt i forhold til i andre lande i EU?
Sagt med andre ord: Har det vist sig at være en fantastisk investering for Danmark rent faktisk at få mere vedvarende energi ind, eller har det vist sig at være en ekstra omkostning, når vi kigger på elprisen inklusive PSO samlet set?
Jens Joel (S), 2016-10-13:
Jamen det er jo meget klar tale: Det er en rigtig god måde at investere på, det skaffer arbejdspladser og eksportindtægter.
Men så må der jo være minimum to spørgsmål, man kan stille: Hvorfor synes regeringen så, at det var en god idé at fjerne 53 pct., altså over halvdelen af midlerne sidste år?
Jeg har spurgt ministeren skriftligt, men nu kan jeg jo også gøre det i salen: Hvornår regner ministeren med, hvornår synes ministeren, at vi skal være på samme niveau som dengang, regeringen overtog regeringsmagten?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-10-13:
Ministeren siger jo, at klimaaftalen giver Danmark nogle unikke muligheder.
Det er jeg da sådan set enig i.
Energiudvalget var for nylig i Tyskland, og der havde man altså lagt mærke til, at der var sket et vist skifte i Danmark, at der var blevet skruet ned for ambitionerne, at vi havde fået en sort regering.
Når man kigger på, hvad der reelt sker, så har vi jo et finanslovsforslag, hvor der skæres ned på EUDP-midler.
Ministeren vil gerne aflyse de kystnære møller.
Det er lidt svært at se, hvad det er, ministeren kan tage ud i verden og flage med.
Om få år vil det være den ene nedskæring efter den anden.
Så jeg kan ikke rigtig se, at der er hold i det, at ministeren lægger op til at udnytte de unikke muligheder, som Danmark har, ved at fortsætte sin teknologienergieksport.
Det bliver spændende at følge, hvad de næste tal viser, men der er jo sket et lille fald i den eksport, som ellers skulle være stigende, hvis det var sådan, at vi udnyttede vores muligheder optimalt.
Jeg vil godt høre ministeren, om ikke det ville være rimeligt at øge EUDP-midlerne igen, så vi kan få gang i mere udvikling.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
Jeg er enig med spørgeren i, at vi skal holde fanen meget højt, men det er også afgørende, at vi ikke holder den så højt, at vi ikke samtidig kan nå jorden.
Man må også være opmærksom på, at der jo er omkostninger forbundet med den grønne omstilling, og for os er det helt afgørende, at økonomisk vækst kan gå hånd i hånd med den grønne omstilling.
Vi har jo vist i faktisk mere end en 40-årig periode og med bred opbakning i Folketinget, at vi i Danmark har været i stand til at have et uændret forbrug af energi, til trods for at der i den samme periode har været en vækst i økonomien på op mod 100 pct., og den strategi skal vi selvfølgelig fortsætte.
Det er jeg faktisk positiv over for at kigge på, og det er i den retning, regeringen arbejder.
Med finanslovsforslaget kommer vi op på, at der er 11 lande, som vi har et myndighedssamarbejde med.
Det er jo en meget konkret måde at arbejde på, hvor vi ude i landene konkret hjælper til med at gennemføre grøn omstilling i disse lande.
Derfor er den tanke, som fru Pia Olsen Dyhr spørger ind til her, mig ikke fremmed, altså at vi sætter os ned og kigger på, hvor Danmark har de største potentialer for at kunne sælge dansk energiudstyr og udbrede de grønne løsninger, vi kender så godt herfra.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-10-13:
Tak for svaret.
Det er jeg rigtig glad for – jeg synes, det er positivt, at regeringen vil gøre det.
Jeg synes, det er helt afgørende, at vi har en strategisk tilgang til vores eksport ude i verden og netop øger det, vi lever af, nemlig grøn eksport, i stigende grad.
Men den teknologiske udvikling går jo stærkt – meget stærkt – og vi kan se, at andre lande er i gang med at indhente os; det er både inden for vedvarende energi og andre teknologier.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, hvad ministeren vil gøre for at skubbe på for, at vi fortsat kan være nogle af dem, der er førende i verden, sådan at der, udover at vi har et hjemmemarked, også bliver satset på forskning og innovation i den her sektor. Det drejer sig både om forskningsmidler, men også om, at man, når man f.eks. kigger på en forsyningsstrategi, sikrer, at innovation står højt på dagsordenen, for ellers får man jo ikke det hjemmemarked, som er så helt afgørende, hvis vi skal kunne eksportere.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-10-13:
Innovation skal stå højt på dagsordenen, og det kommer det også til at gøre i forsyningsstrategien.
Det er afgørende, at forsyningsvirksomhederne fortsat kan udvikle sig, og det er også helt afgørende, at vi fortsat satser på forskning og udvikling.
Det er også baggrunden for, at regeringen er gået med i Mission Innovation, hvor ikke mindre end 20 lande i verden med USA i spidsen har forpligtet sig til frem mod 2020 at fordoble det beløb, der bruges på energiforskning.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-10-13:
Jeg er meget enig med ministeren i, at det er positivt, at det er alle Folketingets partier, der står bag den her ratificering af Parisaftalen, men jeg vil gerne spørge ministeren, hvilket signal ministeren mener det sender, at man både dropper sine klimamål så kort tid inden klimatopmødet, og at man nu, mens vi er i gang med at ratificere den her aftale, vil droppe udbygningen af de kystnære vindmøller og ovenikøbet forhandler om en 2025-plan, der vil øge CO2-udledningen.
Hvilket signal mener ministeren det sender til resten af verden om vores seriøsitet på klimaområdet?