Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2025-12-11:
Der er en række partier, som har indstillet til Udvalget for Forretningsordenen, at der skal nedsættes endnu en granskningskommission til at undersøge forløbet omkring genskabelsen af mink-sms'erne.
Det synes vi i SF er en dårlig idé, og jeg vil igen redegøre for, hvorfor det er, at det ikke er noget, som SF kan støtte.
Ønsket om en særlig sms-kommission hviler jo på den lidt skæve præmis, at der er kommet ny viden frem, og videre, at Minkkommissionen kunne have været endt med den modsatte konklusion, hvis de slettede sms'er fra statsministeren og kredsen af topfolk omkring hende kom frem.
Minkforløbet er og bliver et af de mest nidkært undersøgte sagsforløb i dansk politik i årtier.
Der er jo ingen tvivl om, at det var et tumultarisk og forceret forløb, men det kunne ikke med nogen form for sikkerhed fastslås, at statsministeren var bekendt med den manglende lovhjemmel.
Forhenværende højesteretsdommer Thomas Rørdam konkluderede tilmed, at der ikke var givet nogen retlig instruks og dermed heller ikke en ulovlig instruks.
Hele forløbet er undersøgt i dybden med det stærkest tænkelige undersøgelsesværktøj, vi har til rådighed som parlamentarikere, nemlig en granskningskommission.
Og kommissionen har set på mere end en million dokumentsider, mailbokse fra 230 medarbejdere, sms'er fra ca. 150 medarbejdere og materiale fra 9 ministerier og 8 styrelser, 7 ministre og 3 særlige rådgivere.
55 embedsmænd er blevet afhørt under strafansvar – altså 55.
Skulle man så forestille sig, at en lang række toppolitikere og embedsmænd i FE, Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Forsvarsministeriet, Justitsministeriet og Statsministeriet bevidst har fortiet deres viden og i fælles forståelse under strafansvar har afgivet urigtige oplysninger, da de blev afhørt i kommissionen?
Der er foruden minkkommissionsundersøgelsen og Rørdams beretning begået endnu en uafhængig undersøgelse af en redegørelse, nemlig fra juraprofessorerne Jørgen Albæk Jensen, Jens Elo Rytter og Jørn Vestergaard, og de konkluderer også klart, at statsministeren ikke vil kunne dømmes for grov uagtsomhed eller et forsætligt forhold i forbindelse med beslutningen og udmeldingen om aflivningen af alle mink.
Men skal en kommission så ikke have adgang til alt materiale, og er det ikke mangel på respekt for kommissionens integritet at se bort fra de manglende sms-beskeder?
Der er jo ingen tvivl om, at kommissionen burde have haft sms'erne, når de bad om det.
Men lad os huske, at det var første gang nogen sinde, at en kommission bad om det, så ingen vidste, at der vil blive brug for dem.
Og langt de fleste endte
rent faktisk også med at være til rådighed for kommissionen.
Men det er jo rigtigt, at nogle manglede, herunder fra f.eks. statsministeren.
Men langt, langt størstedelen af de berømte sms'er er jo allerede en del af kommissionens omfattende undersøgelser, og mange sms'er, også fra sagens absolutte hovedpersoner, kunne genskabes via modtagernes telefoner, hvor de ikke var blevet slettet.
Det, kombineret med det meget grundigt undersøgte forløb, overbeviser os om i SF, at kravet om en sms-kommission er ude af proportioner, og derfor kan vi ikke støtte dagens beslutningsforslag.
Tak for ordet.