runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Alexander Ryle (LA), 2024-05-17:
Det er jeg helt enig i, og det synes jeg egentlig også at jeg anerkendte i introen til min ordførertale, altså at det jo både er dyrt og også besværligt, og så er det utrolig skadeligt for klimaet.
Og hvis det nu var mig, der skulle være medlem af Europa-Parlamentet, ville jeg måske foretrække at være mest i Strasbourg og lidt mindre i Bruxelles, for jeg synes, Strasbourg er en fantastisk by.
Men jeg er enig i, at det ville give bedre mening, at der kun var ét af stederne.
Vi ønsker bare ikke, at det er Danmark, der skal tage initiativ til at åbne for traktaterne.
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Jeg skal bare lige høre, om jeg hørte rigtigt.
Jeg ville bare høre, om jeg har hørt rigtigt, for mig bekendt har De Konservative været med i europapolitisk aftale fra december måned, hvor vi sådan set sagde nej til at åbne for at ændre på traktaterne.
Så jeg skal bare lige være sikker på, om jeg har hørt rigtigt.
Alexander Ryle (LA), 2024-05-17:
Det er korrekt.
Jeg er blevet bedt om at hilse fra Konservative og sige, at de støtter forslaget.
Christian Friis Bach (RV), 2024-05-17:
Tak for det.
Beklager forsinkelsen, formand, jeg sad lige og tænkte, at Enhedslisten skulle på, men det skal de selvfølgelig først til sidst.
Udenrigsministeren støttede ikke det her forslag, fordi regeringen ikke ønsker en traktatændring.
Vi støtter det ikke, men vi ønsker en traktatændring, blot ikke alene af den her grund.
Men hvis Enhedslisten nu ville støtte op om, at vi tilpassede traktaten til en markant udvidelse til 30-35 medlemmer; at retsstatsmekanismen blev lagt over i Domstolen, i stedet for at det skal afgøres politisk, om vi overholder de grundlæggende værdier; at vi styrkede forsvarsområdet på vej mod en forsvarsunion; og at vi i det hele taget tilpassede traktaten til de fremtidige udfordringer, der står over for os, så ville vi bestemt også gerne afskaffe det her rejsecirkus og bakke op om et samlet parlament i Bruxelles.
Men det er med andre ord ikke det største problem at løse i en traktatændring.
På et og eller andet plan synes jeg jo, at det er meget europæisk, nærmest poetisk, og i hvert fald meget historisk, at vi har det, Enhedslisten kalder et rejsecirkus.
For det er et cirkus, men det er et meget europæisk cirkus, og det er det bedste cirkus i byen – eller i byerne, må man vel sige med en omskrivning af Svend Aukens historiske citat.
Så det er typisk europæisk.
Det er diplomati, når det er bedst, eller når det er værst.
Det er dyrt, bøvlet og klimauvenligt, men det er det, vi har lige nu.
Vi bakker op om at afskaffe det, men vi bakker ikke op om at ændre traktaten alene af den her grund, og derfor kommer vi heller ikke til at stemme for, men vi kommer heller ikke til at stemme imod, så vi stemmer gult.
Tak for ordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Det var egentlig mit indtryk, at Radikale Venstre havde en varm ambition om at ændre traktaten, altså at føderalisere Europa osv.
Det synes jeg da jeg har fået indtryk af ved andre anledninger, hvor hr. Christian Friis Bach har talt.
Så der vil jeg bare høre, om det skal forstås sådan, at man ikke kommer til at stemme for nogen ændringer af traktaten fremadrettet, og at man, hvis man så helt uforudset skulle komme til at stemme for ændringer af traktaten, så i hvert fald ikke kommer til at gøre det, uden at rejsecirkusset bliver fjernet.
Christian Friis Bach (RV), 2024-05-17:
Vi bakker op om den europapolitiske aftale, og der har vi aftalt, at vi ikke for nuværende, hvis jeg husker formuleringen præcist, ønsker at ændre traktaten.
Det mener vi faktisk er nødvendigt.
Modargumentet er jo, at det vil være bureaukratisk og risikofyldt og vil tage lang tid, og der siger vi så bare stilfærdigt, at så er der måske en god grund til at gå i gang allerede nu, hvis det virkelig er bøvlet, bureaukratisk og besværligt og tager lang tid.
Men vi bakker op om den europapolitiske aftale, og derfor kommer vi heller ikke til at stemme for det her forslag for nuværende.
Men sker der en traktatændring – og vi ønsker at ændre traktaten, tilpasse den til en langt større EU-kreds – er det her jo et helt oplagt forslag at tage med.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Så er spørgsmålet bare, hvad der ligger i »for nuværende«.
Altså, vi ved jo, at aftaler, der er indgået af udenrigsministeren, har sådan en temporal afgrænsning, som kan være lidt interessant.
Vi har tidligere hørt, at han i sin egenskab af statsminister talte om, at noget holdt, indtil solen skulle brænde ud, og nu kan vi konstatere, at han så i sin egenskab af partiformand har valgt en spidskandidat, som tilsyneladende mener, at solen er brændt ud, tror jeg – det var noget med noget udlændingepolitik og retspolitik osv.
Så hvad er det for en tidsbegrænsning, hr. Christian Friis Bach arbejder med i forhold til den europapolitiske aftale?
Altså, hvor lang tid regner han med at den holder?
Christian Friis Bach (RV), 2024-05-17:
Jeg har jo sagt med et smil, at det der »for nuværende« var tilbage i december, helt tilbage i december, og at vi for vores skyld sådan set godt kunne starte en dialog om en fremtidig traktat og om, hvad der skulle til.
Det er et rejsecirkus, men, hr. Morten Messerschmidt, det er det bedste cirkus i byen.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Tak for den hjertevarme omtanke, men den er helt malplaceret.
Altså, det handler slet ikke om mig eller Dansk Folkeparti.
Det er sådan set af hensyn til danskerne og de vælgere, der har stemt ved overdragelsen af beføjelserne, at udenrigsministeren skal svare.
Nu er jeg selvfølgelig også kun 43 år, men jeg har ingen erindring om, at vi nogen sinde har haft en folkeafstemning om EU i Danmark, hvor man har sagt til de danske vælgere, at stemmer man ja her, betyder det, at vi skal til at udbetale su, dagpenge, kontanthjælp, børnepenge osv. til andre landes borgere.
Derfor vil jeg bare høre udenrigsministeren, om han, der jo har en endnu højere anciennitet i dansk politik end jeg, kan mindes, at det nogen sinde er blevet sagt til de danske vælgere, når man er gået til en EU-afstemning.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-05-17:
Jeg har på alle måder højere anciennitet, også i livet, og jeg kan da selv huske folkeafstemninger, da det indre marked begyndte at tage form, hvor jeg selv bl.a. var med til at anprise ambitionen om, at vi fik fri bevægelighed for varer, for kapital og for tjenesteydelser.
Det er jo det indre marked, der nu er etableret, og som, hvis det skal være funktionsdygtigt, trækker de her ting med.
For hvis ikke vi havde et system, hvor EU-borgere, når de tager ophold i et andet EU-land, var sikret den pakke, som eksisterer i det pågældende land, ville den fri bevægelighed jo miste sin realitet.
Altså, så ville den blive udtømt.
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Det siger EU-retten i hvert fald at vi ikke altid kan.
Men vi skal altid udfordre det, fordi det ikke er rimeligt.
Det er jo ikke rimeligt, at man kan leve for børnepenge i nogle lande, og i andre lande kan man dårligt leve for dem.
Charlotte Munch (DD), 2024-05-17:
Jeg tænker ikke, at jeg behøver at sige endnu en gang, at jeg er vikar for hr. Jens Henrik Thulesen Dahl, men det gør jeg lige alligevel, og så tror jeg godt, at I kan huske det til de to næste sager.
Først vil jeg sige tak til Dansk Folkeparti for at tage udfordringen op.
Med beslutningsforslaget pålægges regeringen at arbejde for et nyt dansk forbehold, nemlig et velfærdsforbehold.
Dette forbehold skal sikre, at danske velfærdsordninger ikke er underlagt EU-regler, og at Danmark derfor ikke skal udbetale velfærdsydelser som studiestøtte, altså su, børne- og ungeydelse, kontanthjælp eller andre tilsvarende ydelser til borgere fra andre EU-lande, medmindre det er Folketinget og ikke EU, der har besluttet det.
I Danmarksdemokraterne er vi modstandere af, at EU-borgere kan få adgang til danske sociale ydelser, når de har opholdt sig kortvarigt i Danmark i forbindelse med arbejde.
Det er langtfra sund fornuft, og derfor bakker vi op om forslaget.
Helt grundlæggende bør EU ikke blande sig i, hvordan vi udmønter vores velfærdssamfund.
Der er en tendens til, at EU starter med at se på, hvordan et område håndteres i medlemslandene – det kan være børnepasning eller ældrepleje – og så kommer der nogle anbefalinger, som vi som et artigt land er tilbøjelige til at følge, og lige præcis skabes der fælles rammer og regler ud fra logikken om, at i Bruxelles ved man bedst, hvad der er rigtigt.
Derfor bakker vi i Danmarksdemokraterne helhjertet op om beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Det er dejligt at høre.
Tak for opbakningen.
Danmarksdemokraternes formand stemte for Lissabontraktaten i sin tid, og derfor vil jeg bare høre, om partiet stadig væk har den samme opfattelse, eller hvordan man ser på Lissabontraktaten.
Charlotte Munch (DD), 2024-05-17:
Nu startede jeg med at sige, at godt nok sidder jeg i udvalget, men jeg er vikar for hr. Jens Henrik Thulesen Dahl lige på det her område, altså i de her fire sager.
Hvad fru Inger Støjberg gjorde i tidligere tider, inden jeg overhovedet var i nærheden af at stå på den her fornemme talerstol, kan jeg simpelt hen ikke svare på.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Mit indtryk er, at ordføreren er udenrigsordfører.
Så må hun vel vide, om partiet bakker op om Lissabontraktaten?
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jeg er ked af det, men det er jo lidt sådan elastik i metermål.
Det er jo ikke særlig klart, at man ikke har en stor interesse, for hvem måler det, og hvordan måler man det?
Hvis vi tager det konkrete spørgsmål om børnepengene, hvor jeg sådan set er enig med Venstre i, at børnepengene skal relativeres i forhold til der, hvor de udbetales, altså ikke hvor de udbetales oprindelig, men dér, hvor de skal bruges, og hvis danske børnepenge udbetales i et land med langt mindre omkostninger, skal de relativeres i forhold til det, for det er for at hjælpe børnene – og omvendt, hvis det er et land, der er dyrere.
Men kan vi det uden et forbehold?
Charlotte Munch (DD), 2024-05-17:
Det tænker jeg da at vi gør, men det tør jeg ikke svare på på stående fod.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Tak for ordet.
Og tak til DF for at fremsætte forslaget her – også her vikarierer jeg for fru Marianne Bigum.
Forslaget pålægger regeringen at arbejde for et nyt dansk EU-forbehold, nemlig et såkaldt velfærdsforbehold.
Dette forbehold skal sikre, at danske velfærdsordninger ikke er underlagt EU-regler.
Det er hævet over enhver tvivl, at EU-samarbejdet er en kæmpe fordel for Danmark og danskerne.
Mennesker, varer og virksomheder kan flytte sig nemt, og det betyder masser af arbejdspladser, gode rammer for vores virksomheder og nem og ubesværet handel mellem landene.
Men det betyder også, at man f.eks. skal kunne rejse til et andet EU-land for at arbejde, uden at man efterlader sine sociale rettigheder og sin tryghed ved grænsen.
Et velfærdsforbehold vil betyde, at vi i Danmark vil stille os uden for nogle af de mest grundlæggende bestemmelser i EU-samarbejdet inden for den fri bevægelighed og det indre marked, altså regler, som har været gældende, helt tilbage fra da Danmark blev medlem, og som retligt og politisk har en særlig høj status i EU-samarbejdet.
Også af den grund vil et velfærdsforbehold være svært at realisere.
Når det er sagt, er det klart, at fri bevægelighed også skal være fair.
Derfor har det været helt centralt for SF, at den seneste europapolitiske aftale, som en bred kreds af partier indgik i december, klart siger, at den fri bevægelighed i EU ikke må foregå på vilkår, der undergraver nationale løn- og arbejdsvilkår eller svækker de nationale velfærdsmodeller.
Er alt så perfekt i forhold til velfærdsydelser og den frie bevægelighed?
Nej, det er det bestemt ikke.
Det er utilfredsstillende, at udenlandske unge, der har optaget su-lån, forlader landet igen uden at betale deres gæld.
Gældsstyrelsen kan ikke inddrive gælden i udlandet, og derfor står vi med et problem.
Det er vigtigt, at vi forfølger den konkrete sag i alle tænkelige fora – om det er i Norden, EU eller via bilaterale aftaler – men et generelt velfærdsforbehold, som DF foreslår, er ikke vejen at gå.
Tak for ordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
SF er jo en helt særlig størrelse, når det kommer til EU-traktater.
Man sagde nej i 1992 og skiftede så standpunkt i 1993; man stemte så ja i 1998 og støttede alle de efterfølgende traktater og også Lissabontraktaten.
Jeg kan ikke huske, hvornår hverken hr. Holger K. Nielsen, hr. Villy Søvndal eller andre fra SF, heller ikke den nuværende formand, har sagt det til de danske vælgere.
Men måske hr. Mads Olsen har en erindring om det.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Jeg kan ikke personligt huske, at jeg har hørt det, men det hænger jo nok også sammen med, at jeg er født i 2002 og derfor af naturlige årsager ikke har haft mulighed for at høre det.
Men jeg mener også, at de andre, hr. Morten Messerschmidt har stillet spørgsmålet til, er kommet fint ind på det – det gælder f.eks. udenrigsministeren, som jo trods alt har lidt mere livserfaring, end jeg har.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Det er jo et spørgsmål om, hvilken tilgang man har til livet.
Vil han så vende tilbage?
Altså, han kan jo konsultere nogle af partiets seniormedlemmer – dem, jeg nævnte før, er ikke afgået ved døden endnu og er aktive politikere – og så bare høre, om de måske vil meddele, hvornår man fra SF's side har sagt til de danske vælgere, herunder SF's vælgere, at det her ville være konsekvensen af at stemme ja.
Mads Olsen (SF), 2024-05-17:
Jeg kan da godt spørge, men jeg tror måske, det vil være nemmere at spørge fru Marianne Bigum, da hun nok har mere daglig kontakt med hr. Morten Messerschmidt.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Først vil jeg komme med et lille korrektiv.
Altså, Europa-Parlamentet har et parlament i Luxembourg.
Det ligger på 2 Place de l'Europe i Kirchberg.
Jeg har været der som medlem af Parlamentet.
Man holder godt nok aldrig møder der, men Europa-Parlamentet har tre steder, hvor man træffes.
Det er jo så ikke så udgiftskrævende, bortset fra rengøringspersonale og selvfølgelig kantineordning og alt det her, men det er jo sikkert kun nogle hundrede millioner euro.
Altså, det er jo Strasbourg, der virkelig koster penge.
Nu forstår jeg det på den måde, at Liberal Alliance agter sig ind i den gruppe, der hedder EPP, altså Det Europæiske Folkeparti, den konservative gruppe, og der vil jeg bare høre, hvordan hr. Alexander Ryle har erfaret at man i EPP ser på det her med Strasbourgsædet.
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Jeg er ikke sikker på, at jeg kan huske den præcise definition i hovedet, men det er, når mennesker rejser til Danmark for at få adgang til Danmarks velfærdsydelser, som er blandt de højeste i hele Europa – og i øvrigt også i verden – og at man altså kommer til Danmark udelukkende for at få andel i velfærdsydelserne og ikke har en særlig stor interesse i at arbejde her.
Så vidt jeg husker, er det det, der er definitionen.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Tak til ordføreren, som nævnte ordet velfærdsturisme.
Kan ordføreren give et par eksempler på velfærdsturisme?
Hvordan definerer man velfærdsturisme?
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Men det er jo sjovt, for jeg mindes også folkeafstemningerne i 1992 og 1993, men jeg mindes overhovedet ikke, at man omtalte su, dagpenge, kontanthjælp osv.
Ikke desto mindre var det jo det, der skete.
Altså, tilbage i 1986 afsiger EU-Domstolen dommen i Brownsagen, hvor man afviser, at su f.eks. er en del af det indre marked og de rettigheder, som man kan aflede af det indre marked.
Men efter Maastrichttraktaten, som så er ratificeret i 1993, kommer Grzelczykdommen, der pludselig siger, at nu er su en del af de rettigheder, man kan aflede.
Der vil jeg bare høre, om udenrigsministeren kan huske, at det blev sagt til vælgerne i 1992 og 1993, da man stemte om Maastrichttraktaten.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-05-17:
Jeg kan huske, at vi var rigtig mange, der advokerede for visionen om det indre marked, og inden for rammerne af de traktater, der er, er det så lykkedes at træffe en stribe politiske beslutninger, som har udbygget det indre marked, hvilket vi i øvrigt ikke er færdige med at skulle gøre, f.eks. på hele kapitalmarkedet og på hele det digitaliserede område.
Vi har jo bare en reel politisk uenighed, altså, det må man sige.
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Jeg synes, at det et eller andet sted er interessant.
Hvis vi kigger på de der nu mere end 50 års medlemskab, vi har haft, synes jeg, at samtidig med at vi har kunnet være en del af det her fællesskab med forskellige traktater, har vi faktisk også løbende kunnet være med til at udvikle vores velfærdssamfund.
Jeg er med på, at det ikke nødvendigvis er sådan, at de her opgaver har været problemfrie.
Der opstår selvfølgelig tvister indimellem.
Men for mig at se har begge dele været og er sådan set centrale i forhold til Danmarks udvikling.
Danmarks velfærd og velstand er efter min overbevisning noget, der i høj grad er skabt på baggrund af det medlemskab, vi har i EF og EU.
De 50 år synes jeg jo har vist, at det ikke er en statisk størrelse, heller ikke når traktaterne bliver lavet.
Altså, EU er en dynamisk størrelse.
Jeg synes sådan set, at Polens seneste eksempel er et meget godt eksempel på, at det ikke er statisk, men at der er noget dynamik og tingene kan ændre sig.
Og det kan de også i det her samarbejde.
Det er noget af det, der ligger inde under traktaterne, altså at alt, hvad der bliver besluttet i forhold til traktaten, ikke nødvendigvis er afklaret 10-20 år efter.
Jeg synes bare, at når vi i dag kigger på den teknologiske udvikling, er der ting, som man i traktaten i hvert fald som udgangspunkt ikke havde taget højde for, men som godt kan rummes inden for den alligevel.
Jeg er med på, at der kan opstå situationer, ikke så meget i forhold til det med at modtage su, men i forhold til det med ikke at betale det su, man har fået for meget, tilbage.
Det er selvfølgelig nogle af de ting, vi skal gøre opmærksom på, for det er ikke rimeligt; det er urimeligt.
Der er diskussionen om, hvorvidt en undtagelse a la det her ville medføre, at vi går ind i en eller anden form for traktatmæssig ændring.
Der har vi jo lige haft en lang diskussion om det her med den politiske aftale, som vi har lavet, og traktatmæssige ændringer.
Fra Socialdemokratiets side er vi ikke interesseret i traktatmæssige ændringer om det her.
Det er i sig selv sammen med et helhjertet EU-engagement sådan set med til at gøre, at vi holder fast i, at vi har det her indre marked med de plusser og de minusser, som er en del af det.
Så tak for forslaget, men nej tak.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Jeg vil godt starte med at tage et forbehold.
Hvis der er noget i det, jeg nu spørger om, som hr. Henrik Møller finder anstødeligt eller på nogen måde føler kompromitterer hans viden om EU-forhold og sådan nogle ting, vil han så ikke bare lige markere det?
For så vil jeg godt af hensyn til hans følelser selvfølgelig standse spørgsmålet, inden jeg færdiggør det; der er ingen grund til at gøre det her ydmygende.
Kan hr. Henrik Møller angive, hvornår det nogen sinde er blevet sagt til de danske vælgere, at hvis man stemmer ja til en EU-traktat, overdrager man også beføjelsen til at afgøre, hvem der skal have udbetalt su, kontanthjælp, dagpenge, børnepenge osv., til EU?
Altså, har hr. Henrik Møller nogen erindring om, hvornår det er sket?
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Først vil jeg gerne sige, at jeg er meget begejstret for den omsorg, som hr. Morten Messerschmidt udviser i forhold til det her.
Jeg vil jo sige, lidt ligesom udenrigsministeren, at vi havde de her debatter omkring den frie bevægelighed og de konsekvenser, som den frie bevægelighed havde, da vi i sin tid vedtog det med det indre marked.
Om der er en konkret politiker, der har været fremme, ved jeg ikke.
Det skulle ikke undre mig, at der var en fra DF, der måske havde gjort opmærksom på det på det her tidspunkt, men jeg synes sådan set ikke, at det ændrer på, at vi grundlæggende ikke er interesseret i at skulle ind at lave undtagelser i forhold til det her.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Nej, for Dansk Folkeparti blev stiftet i 1995, og det her om det indre marked vedtoges EU's i 1986.
Det var i øvrigt ikke en § 20-afstemning.
Så var der § 20-afstemning i 1992-1993.
Det interessante er egentlig ikke, om hr. Henrik Møller og Socialdemokratiet er glade for den indretning, der er i EU i dag.
Det centrale er jo, om de danske vælgere har fået oplyst, hvad det var, de sagde ja til.
For der står i grundlovens § 20: »Beføjelser, som efter denne grundlov tilkommer rigets myndigheder, kan ved lov i nærmere bestemt omfang overlades til mellemfolkelige myndigheder«.
Det vil sige, at det skal være defineret i et nærmere bestemt omfang, og der er det bare, at jeg spørger, om hr. Henrik Møller kan huske, hvornår man har sagt til de danske vælgere, at man overdrog retten til at bestemme over vores velfærdsydelser til EU.
Henrik Møller (S), 2024-05-17:
Jeg synes bare, at jeg erindrer, at hr. Morten Messerschmidt sådan set selv redegjorde for nogle af de domme, der var kommet i forhold til det her.
Jeg synes, at jeg indledningsvis prøvede at gøre lidt opmærksom på det og sige, at det her jo er en dynamisk størrelse.
Så derfor tror jeg ikke, at det nødvendigvis har været et emne, som var oppe på det tidspunkt.
Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Tak til formanden.
Det her forslag omhandler jo, at vi skal indføre et såkaldt velfærdsforbehold i EU.
Det er sådan lidt teknisk, men det betyder sådan set, at Danmark i højere grad selv skal kunne bestemme, hvem der har adgang til dets velfærdsydelser.
Og det lyder sådan set okay.
Altså, det ville jeg da synes.
Hvis man bare sådan tænkte oppefra og ned, ville man sige: Jamen det lyder da rigtigt nok; det er dem, som Danmark vil have skal have velfærdsydelserne, der også får velfærdsydelserne.
Men der er også en anden side af medaljen, og det er, at vi har et indre marked, og i det her indre marked er vi stærkt afhængige af, at vi kan sælge vores varer rundtomkring i Europa, og at arbejdskraftens fri bevægelighed er der.
Og det er jo det sidste, der er ret interessant.
Så derfor er det jo noget, som Dansk Folkeparti virkelig passer på – går jeg ud fra – for ellers er der i hvert fald noget galt i kommunikationen dér, vil jeg sige.
De her to ting hænger sammen, for vi kan ikke få arbejdskraftens fri bevægelighed og alle de gode ting, der er dér, og så samtidig sige: Nå, nej, du må for resten godt få velfærdsydelser; du må ikke få velfærdsydelser her i landet.
De ting hænger jo sammen.
Det må man forstå.
Og sådan må man også tænke at man ville forholde sig til et velfærdsforbehold, hvis man så på det fra de andre landes side.
Så ville man sige: Nå okay, I melder jer ud af det indre marked.
Og det ville være rigtig, rigtig dyrt for Danmark.
Så skal man også lige huske på, at hvis man sådan gør det op, er det rigtigt, at der er meget stor spredning i, om dem, der tilflytter Danmark, i virkeligheden er en værdi for Danmark.
Men samlet set er det faktisk sådan, at vurderingen er, at de her ting har en kæmpe værdi for Danmark.
Det er et plus for Danmark.
Det kan godt være, at vi en gang imellem er nødt til også at betale lidt su eller lidt overførselsindkomst eller nogle andre ting.
Men samlet set får vi rigtig meget ud af det.
Og det kan vi jo se specielt i øjeblikket, hvor vi ser, at den samlede vækst, nemlig 2,7 pct., lige er blevet gjort op for 2024.
En stor del af det kommer faktisk fra arbejdskraft, der kommer fra andre lande.
Det skal vi bare huske på i den her sammenhæng.
Danmark er stærkt afhængigt af de her ting.
Og det er et bytteforhold, vi lige skal passe på med at rykke for meget på.
Nu har jeg sagt alle de der ting.
Den der velfærdsturisme må jo ikke tage overhånd, og derfor skal man selvfølgelig forholde sig kritisk til de her ting.
Og det vil jeg gerne anerkende i forbindelse med forslaget at man altid skal være opmærksom på.
Men vi har ingen interesse i at få nye forbehold eller traktatændringer lige nu.
Vi skal være ved forhandlingsbordet.
Vi skal være i ledelsen.
Vi skal kæmpe for et mere retfærdigt og velfungerende EU til gavn for alle.
Så Venstre kan ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.