Jeppe Søe (M), 2024-03-14:
Tak for det, formand.
Det ærgrer mig egentlig at stå her igen og tale om indskrænkelser rettet mod en specifik trosretning, fordi der er nogle, der ikke tror på det samme som hr. Mikkel Bjørn.
Jeg synes efterhånden, at der er utallige ordførere, der har stået heroppe med beslutningsforslag efter beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, der handler om præcis det samme, bare fra forskellige vinkler.
Nu står vi her igen, og man skal jo kæmpe for det, man tror på, ikke nødvendigvis bekæmpe det, andre tror på.
Jeg vil starte med klart og tydeligt at sige, at det ikke er Moderaternes politik at indskrænke den religionsfrihed, vi værner om i Danmark.
Det er ikke Moderaternes holdning, at man skal dømme et helt trossamfund på noget, som nogle har sagt, uden dom.
Religionsfriheden beskytter individets ret til at tro på og praktisere den religion, man ønsker – selvsagt inden for lovens rammer.
Jeg anerkender til fulde, at der findes typer med ekstreme holdninger i mange trossamfund, men det er selvsagt samfundets opgave at reagere på de folks udtalelser.
Jeg er ked af, at det her på det nærmeste kan ende som sådan en samfundsfagsundervisning i folkeskolen, men hvis hr. Mikkel Bjørn har opdaget noget, der er et regelbrud, skal hr. Mikkel Bjørn kontakte den udøvende magt, altså politiet, så kan de undersøge det, og så kaster de det videre til den dømmende magt.
Det er ikke og må ikke være sådan, at vi i Folketinget skal sagsbehandle eller efterforske påstande som dem her, og slet ikke fælde dom.
Men jeg er sikker på, at der findes folk i mange af disse religioner, der siger ting, jeg også finder direkte forrykt.
Jeg ved det, for jeg har været i debat med mange af dem, før jeg blev valgt.
Der kommer også med mellemrum ytringer, der bør stoppes med politiets hjælp, og så må de jo gøre det.
Lige nu er vi ikke på Station 1 i København.
Vi er i Folketingssalen.
At fjerne anerkendelsen af et helt trossamfund baseret på en udtalelse fra en gæsteprædikant, der kan vise sig at være en ulovlig ytring, er forkert.
Man må behandle et trossamfund og anerkende et trossamfund på de ting, de står for, og Det Islamiske Trossamfund lever op til gældende regler.
Jeg kender en del i Det Islamiske Trossamfund, der ikke deler den slags ytringer, som dette beslutningsforslag bunder i, og endda tager afstand fra dem.
Det er folk, der lever i en anden tro, men til daglig er en stor og velintegreret del af samfundet.
Ja, der er en række udfordringer, som jeg er helt opmærksom på, udfordringer, jeg har drøftet utallige gange med mere moderate muslimer.
Den religiøse mangfoldighed i det danske samfund fører til konflikter og til misforståelser.
Det er vanskeligt at finde balancen mellem religionsfrihed og andre samfundsværdier, når det f.eks. omhandler ligestilling og ytringsfrihed.
Som kirkeordfører er jeg dog overbevist om, at det er muligt at finde løsninger på de her udfordringer gennem dialog, respekt og samarbejde og ikke ved at fjerne anerkendelsen af, at der findes folk i samfundet med en anden tro end ordføreren og jeg selv.
At forbyde den officielle anerkendelse af Det Islamiske Trossamfund vil i min optik diskriminere danske muslimer og marginalisere en betydelig del af befolkningen, der er enig med både forslagsstillerne og mig i, at slags ytringer er groteske.
At reagere politisk med sagsbehandling på det her niveau vil føre til en stigmatisering og ødelægge den grundpille, vi driver samfund på, nemlig retten til at tro, tænke og ytre os.
Så Moderaterne kan på ingen måde støtte forslaget.