Trine Torp (SF), 2017-05-10:
Man kan jo mene meget om processen, og om det ser kønt ud, og om det, der lå før, så kønt ud, og om det, vi har nu, ser lidt bedre ud, og hvad der er sket i mellemtiden.
Det synes jeg i virkeligheden siger noget om, hvor kompliceret politisk arbejde nogle gange er, når man skal have så mange forskellige partier til at bøje sig mod hinanden og finde en løsning på et meget, meget vanskeligt problem, som også er blevet omtalt som et problem, der har rigtig mange dilemmaer, når man prøver at finde løsninger på det.
Nogle kan lave en udlægning, der handler om, at det så uskønt ud og utjekket, og hvad ved jeg.
Jeg vil egentlig sige, at det her også nok bare er et stykke rigtig grundigt arbejde.
Det er sådan den positive reformulering af det, og hvor der har været en åbenhed over for alle de input, der er kommet udefra.
De er jo kommet undervejs, og når man sidder med i forhandlingerne, ved man, at det altså ikke kun er i høringsprocessen, at der kommer input udefra.
De kommer løbende og hele tiden.
Det har jo været en opgave for os i forligskredsen at prøve at få de ender til at nå sammen.
Men jeg vil gå mere til indholdet, for med lovforslaget skaber vi nu mulighed for at oprette de her 150 særlige psykiatriske pladser – håber vi – i det regionale behandlingssystem, og de pladser er jo inspireret af det, som eksisterer på Sct. Hans, Afdeling M, som flere også har sagt, afdelinger, hvor man kan skabe en længerevarende, intensiv, helhedsorienteret behandling af mennesker med svære psykiske lidelser, alkohol- og stofmisbrug, udadreagerende, voldelig og truende adfærd og eventuelt en behandlingsdom, mennesker, som ofte også har mange indlæggelser og brudte forløb bag sig.
Formålet med opholdet er, at man samme sted kan arbejde med den psykiske lidelse, misbruget og de psykosociale problemer, for at man ved udskrivningen kan få bedre tag om hverdagen.
Det er faktisk korrekt, som Enhedslisten ordfører sagde i sin ordførertale, at rigtig mange af de her ting jo også burde være noget, vi kunne genfinde i andre afdelinger.
Heldigvis er der Afdeling M osv. osv., men det kunne jo også blive et stykke metodeudviklingsarbejde, vi laver, ved at oprette de her pladser.
De her psykiatriske pladser er en del af psykiatrien, og behandlingen, eventuelle tvangsforanstaltninger, patientrettigheder og klagemuligheder følger psykiatriloven.
Indlæggelse på afdelingen kan kun ske ved samtykke.
Det særlige for de her pladser er, at man skal henvises via et tværfagligt sammensat visitationsforum, hvor det er læger, der har ansvaret for den psykiatriske behandling, og borgernes kommune, der har visitationskompetencen.
Intentionen med det er, at visitationen skal ske ud fra en tværfaglig vurdering, og at man styrker sammenhæng og samarbejde mellem kommune, psykiatri, kriminalforsorg osv.
Det tværprofessionelle og tværsektoriale samarbejde er ikke ukompliceret, og om vi her har ramt rigtigt ved lige netop den her kompetencefordeling i visitationen, er svært at vide.
Vi må være klar til at revurdere det, hvis erfaringerne i praksis kalder på det.
Ved indskrivning skal der laves en samlet handlingsplan, der rummer alle dele af indsatsen, i stedet for at borgerne har forskellige handleplaner, som ikke er koordineret med hinanden.
Planen bør opdateres løbende, og ved udskrivningen skal der også lægges en koordineret plan for at sikre en god overgang til f.eks. botilbud og for, at der skal ske opfølgning bl.a. på misbrugsbehandlingen.
Handlingsplanen for forebyggelse af vold på botilbud og det her lovforslag er kun en lille del af det, der er brug for i en hårdt presset psykiatri.
Vi har en psykiatri, hvor stigningen i antallet af henviste patienter ikke matcher de midler, der er afsat til området.
Det sætter behandlingens kvalitet gevaldigt under pres, og derfor hører vi de mange historier om patienter, der ikke får tidlig, relevant og tilstrækkelig hjælp, og medarbejderne, som ikke er trygge ved at gå på arbejde eller ikke føler, at de kan give borgerne den hjælp, de har brug for.
For vi skal huske, at mennesker ikke i sig selv er farlige, udadreagerende, kaotiske eller noget andet.
De bliver det, når de ikke får den behandling og den støtte, de har brug for.
Derfor er det også SF's holdning, at vi skal fortsætte det engagement, som vi har lagt i det her i at forbedre og forandre psykiatrien i Danmark.
Nu har vi etableret nogle nye pladser i behandlingspsykiatrien, og vi har med handlingsplanen også sat initiativer i gang til at løfte kvaliteten af vores botilbud, men arbejdet bør altså fortsætte, så vi får nogle bosteder, som reelt er i stand til at støtte de borgere, som har deres hverdag der.
Vi ved, at der er botilbud, der kan rumme beboere med komplekse problemer, men de er altså ofte også karakteriseret ved en god normering og de rette faglige kompetencer.
Der er brug for et ambitiøst arbejde med en ny psykiatrihandlingsplan, der ikke kun tager afsæt i at løse et problem med voldelige episoder på bosteder, men som ser på hele psykiatrien, og et generelt løft af psykiatrien bør efter SF's mening ske med finansiering fra finansloven.