runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
Jeg kan jo ikke forklare, hvorfor hr. Morten Helveg Petersen har stemt anderledes.
Jeg har forklaret, hvorfor vi stemmer, som vi gør.
Det håber jeg er tilstrækkeligt.
Så glemte jeg i øvrigt en anden ting, som jeg gerne vil sige, og som måske kan glæde hr. Kenneth Kristensen Berth.
Der er ingen tvivl om, at det, der sker i Tyrkiet nu, kaster lange skygger ind over Tyrkiet, også i en mulig fremtid, hvor Tyrkiet havde slået ind på en bedre kurs.
Derfor synes jeg da også, det for mig giver anledning til at reflektere over nye optagelser.
Men det der krav om stabile organisationer, der sikrer, at Københavnerkriterierne bliver ved med at være opfyldt, er nok noget, vi skal kigge lidt mere på.
Og måske skulle EU også overveje, hvilke sanktionsmuligheder man har, hvis et land, der bliver optaget i EU, falder tilbage på en forkert kurs, som vi lige nu ser med Ungarn og Polen.
Her ved jeg så ikke om hr. Kenneth Kristensen Berth er enig.
Hvis den ikke gør det, skal man have mulighed for at sende folk ud igen.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Tak for det.
Nu kan vi forstå på Venstres ordfører, at det, Venstre stemmer i Europa-Parlamentet, skal man ikke rigtig regne med.
Men jeg må antage, at det er anderledes for et supereuropæisk parti som Radikale Venstre.
Jeg må antage, at der ligger noget omtanke bag, når man trykker på knapperne nede i Europa-Parlamentet.
Jeg må også bare erindre om en afstemning den 24. november 2016.
Nu var det ikke hele Radikale Venstres gruppe, der var til stede ved den afstemning.
Jens Rohde var ikke til stede, så han skal ikke klandres for noget.
Men det var hr. Morten Helveg Petersen, og hr. Morten Helveg Petersen stemte i overensstemmelse med stort set hele Europa-Parlamentet for at opfordre medlemsstaterne til at suspendere optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet midlertidigt.
Hvorfor stemte hr. Morten Helveg Petersen på den måde i Europa-Parlamentet, når fru Zenia Stampe ikke følger den opfordring, men faktisk gør det stik modsatte i Folketinget?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-05-05:
Jo, det er korrekt.
Det var en lidt for stram sammenligning, det må jeg erkende.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Tak for det.
Når jeg tog ordet i dag, er det selvfølgelig til dels for at beklage, at Venstre ikke kan bakke op.
Det er jeg ked af at høre.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge til Venstres ordførers tale, hvor jeg undrede mig lidt over, at hr. Jan E. Jørgensen ligesom sagde, at hvis vi midlertidigt suspenderede EU-Tyrkiet-optagelsesforhandlingerne, ville man have en situation, hvor relationen til Tyrkiet ville være på niveau med relationen til Tunesien og Egypten og nogle andre lande.
Det undrede mig meget.
Tyrkiet er jo europarådsmedlem.
Det er jo sågar et land, som er NATO-medlem, og som jeg også har sagt tidligere, er det her et forslag, der ikke går på at bryde enhver form for dialog, men bare midlertidigt lave en suspendering, indtil de demokratiske rettigheder er sikret.
Så er ordføreren ikke enig i, at der er en forskel?
Vi har faktisk en ret tæt relation til Tyrkiet, lige meget om det her bliver vedtaget eller ej.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-05-05:
Nej, selvfølgelig ikke.
Naturligvis ikke.
Men det er to forskellige fora med to forskellige påvirkningsmuligheder og forskellige konsekvenser af beslutninger.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Når Venstre i Europa-Parlamentet stemmer for at suspendere optagelsesforhandlingerne og Venstre i Folketinget stemmer imod det samme, skal vi bare negligere alt, hvad Venstre går og foretager sig nede i Europa-Parlamentet.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-05-05:
Jeg havde næsten gættet, at jeg ville få det spørgsmål, og jeg har glædet mig til at aflevere svaret.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Vi hører jo så meget om de her diplomatiske handlemuligheder.
Men enhver kan jo se, at Tyrkiet er bimlende ligeglad med, hvad vi siger i Europa.
Hele det forløb, der har været frem til nu, er jo et udtryk for, at vi er totalt til grin over for den tyrkiske præsident, der gør, som han har lyst til.
Så jeg giver ikke ret meget for de der diplomatiske handlemuligheder.
Til gengæld giver jeg noget for noget andet.
Jeg giver en del for, at hr. Jan E. Jørgensens kollega i Europa-Parlamentet, Morten Løkkegaard, den 24. november 2016 stemte for, at optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet midlertidigt skulle suspenderes.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-05-05:
I Danmark har vi en lang demokratisk tradition, og lige om lidt kan vi alle sammen fejre 168-årsdagen for vedtagelsen af vores fælles grundlov.
Men vi behøver desværre ikke at kigge så langt ud i verden for at se, at demokrati og demokratiske rettigheder ikke er en naturtilstand.
Det er noget, som man hele tiden må arbejde på og knokle for at bevare og fremme.
I Tyrkiet har vi de seneste år set en drastisk og ærgerlig udvikling væk fra demokrati.
Siden vi sidst debatterede suspenderingen af Tyrkiets optagelsesproces i EU, og det var den 8. december 2016, er udviklingen desværre kun gået en vej: den forkerte.
Jeg har derfor forståelse for, at Enhedslisten nu igen sætter dette vigtige emne på dagsordenen, fordi Venstre finder også udviklingen i Tyrkiet yderst bekymrende.
Siden kupforsøget i juli 2016 har vi set voldsomme udrensninger i den offentlige administration og dommerstanden i Tyrkiet, hvor mere end 100.000 personer har mistet deres arbejde.
Den tyrkiske præsident Erdogan har fremsat ønske om at genindføre dødsstraf, og vi ser løbende eksempler på unødig hårdhændet fremfærd.
Sidst, men ikke mindst, oplevede vi i sidste måned, at et snævert flertal af de 55 millioner tyrkiske statsborgere ved en folkeafstemning stemte ja til at give mere magt til præsident Erdogan, og de nye forfatningsændringer giver den tyrkiske præsident mulighed for bl.a. at afsætte parlamentet og indføre undtagelsestilstand.
Så Venstre deler Enhedslistens diagnose om den uønskede demokratiske udvikling i Tyrkiet, men vi mener ikke, at det rette behandlingsforløb er at afskære alle forbindelser.
Det er stadig Venstres overbevisning, at Tyrkiets status som ansøgerland og vores samarbejde gennem EU er en afgørende diplomatisk relation.
Den muliggør nemlig, at vi stadig kan forsøge at fremme og genetablere rettighederne for de mange millioner tyrkiske statsborger og understøtte de oppositionelle kræfter.
Som jeg også redegjorde for, sidste gang vi havde denne debat, er jeg bange for, at vi uden de stærke diplomatiske forbindelser risikerer helt at miste kontakten til det tyrkiske regime.
Det vil medføre, at vi kun vil have de samme ringe diplomatiske handlemuligheder, som vi har over for lande som Egypten, Libyen eller Tunesien.
Det er en dårlig idé, da det efterlader os helt uden mulighed for at påvirke Tyrkiet i den ønskede reformretning.
Det er baggrunden for, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Ja, det er korrekt, at efter det osmanniske riges sammenfald, beholdt man et lille stykke i Europa, nemlig Østthrakien, som jeg også var inde på i min ordførertale.
I forhold til NATO er det jo bare sådan, at NATO er bygget op på en anden måde.
Jeg afviser ikke, at Tyrkiet på et tidspunkt skal hældes ud af NATO.
Det gør jeg virkelig ikke, for jeg synes, at der kan være virkelig stor tvivl om, hvorvidt man kan stole på Tyrkiet som alliancepartner i lyset af det, der sker lige i øjeblikket.
Men man skal huske på, at lande, som ikke har været demokratiske som f.eks. Portugal og Grækenland, jo har været med i NATO historisk set.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2017-05-05:
Altså, nu ligger noget af Tyrkiet rent geografisk i Europa.
Det ligger jo på grænsen.
Hvad så med NATO?
Det må så være konsekvensen.
Nu tænker jeg ikke på det geografiske, men hvis vi ser Tyrkiet på den måde, som Dansk Folkeparti ser det på, må det vel være næste skridt, at de heller ikke kan være med i NATO.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Det handler om mange ting, men det er klart, at et land, der geografisk ikke placerer sig i Europa, svært dårligt kan komme med i Den Europæiske Union.
Men det er jo indlysende, at andre lande, som er demokratisk funderet, men som ligger uden for Europa, heller ikke kan komme med i Den Europæiske Union.
Hvor meget jeg end holder af Israel, synes jeg ikke, at det ligger lige for at tilbyde Israel et medlemskab af EU, fordi Israel ikke ligger i Europa.
Hvor meget jeg end holder af Canada, synes jeg heller ikke, at det er lige for at tilbyde Canada et medlemskab af Den Europæiske Union.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2017-05-05:
Tak til ordføreren.
Hr. Kenneth Kristensen Berth siger, at Tyrkiet aldrig kan komme med i EU af den simple grund, at det ikke ligger i Europa.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2017-05-05:
Det er, som om hr. Nikolaj Villumsen ikke helt hører, hvad jeg siger, for der er jo netop kræfter i den tyrkiske opposition og den kurdiske opposition for den sags skyld, som er enige i det, jeg står og siger, nemlig at man skal fastholde en dialog gennem EU.
Og så er der nogle, der er enige med hr. Nikolaj Villumsen.
Det er ikke så let, men jeg mener, at de kræfter, jeg har besøgt, når jeg har været i Tyrkiet, overvejende er enige med mig i, at EU ikke skal smække døren i.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Jeg synes, det er meget vigtigt i den her debat ligesom at skelne mellem en position, som Dansk Folkeparti nogle gange indtager, og som er, at der skal være et permanent stop og ingen dialog, og at Tyrkiet aldrig skal ind, og så en position, som er, at hvis vi vil den tyrkiske befolkning og de demokratiske kræfter det bedste, så bliver det nødt til at have en konsekvens, når demokratiet kortsluttes.
Jeg synes bare, det er ærgerligt, at Socialdemokratiet i den her situation ikke vælger at lytte mere til HDP, som jo faktisk er et parti, der sidder i Socialistisk Internationale.
Så jeg vil bare opfordre Socialdemokratiet til i fremtiden, og før der skal stemmes endeligt, at genoverveje, om det virkelig er en klog position.
Jamen det er jeg glad for, for udgangspunktet for det her er jo et ønske om at række en hjælpende hånd ud til de demokratiske kræfter i Tyrkiet og hjælpe landet i en rigtig retning – ovenikøbet en retning, som regeringen har forpligtet sig til at gå i som medlem af Europarådet.
Derfor kunne jeg bare godt tænke mig at høre fra Venstre, hvorfor det egentlig er, at det ifølge Venstre giver mening at fortsætte den her specifikke EU-optagelsesproces på et tidspunkt, hvor de demokratiske rettigheder er fuldstændig kortsluttet.
Ville det ikke give mening at lave en suspendering?
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, selv om vi deler bekymringen, følelsen af afmagt, frustrationen og vreden over det, der sker i Tyrkiet.
Men jeg har også behov for at sige, at vi jo har besluttet, hvad der skal til for at blive en del af EU, og det er at opfylde Københavnerkriterierne.
Det er stabile institutioner, der sikrer demokrati, retsstat, respekt for menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal.
Det er jo bare så enkelt, at så længe Tyrkiet ikke opfylder de krav, kan Tyrkiet ikke blive medlem, og der gør den her beslutning sådan set hverken fra eller til.
For det er jo det, der er det springende punkt, i forhold til om Tyrkiet bliver medlem eller ej.
Der er ingen tvivl om, at Tyrkiet i de her år bevæger sig længere væk fra et medlemskab, og det er uanset, om der er forhandlinger eller ej.
For det er ikke forhandlingerne i sig selv, der gør medlemskabet.
Det, der gør forskellen for et medlemskab, er, om man opfylder kriterierne.
Så synes jeg, at der er et spørgsmål, man må stille sig selv, og det er selvfølgelig også det, flere har kredset om heroppe, altså hvordan vi medvirker til at presse eller skubbe eller lokke Tyrkiet i den rigtige retning.
Lige nu må vi jo bare konstatere, at det ikke går i den rigtige retning, men man må så spørge sig selv, om det her vil hjælpe.
Hvis man nu havde fulgt Enhedslisten, da vi havde den her diskussion sidst, og optagelsesforhandlingerne var blevet suspenderet, tror vi så på, at Erdogan ikke havde gennemført sin forfatningsreform?
Tror vi på, at han var begyndt at behandle kurderne bedre?
Tror vi på, at han havde stoppet torturen i fængslerne?
Tror vi på, at han havde holdt op med at fyre offentligt ansatte, forfølge journalister?
Og derfor er det her jo også symbolpolitik for forslagsstillerne – måske ikke symbolpolitik, men så et behov for at slå i bordet.
Det kan jeg fuldstændig genkende.
Det er der flere, der også har sagt heroppe, også dem, som er imod beslutningsforslaget.
Havde det gjort en forskel?
Det er jeg faktisk hundrede procent sikker på det ikke havde.
Man kan spørge, om det så gør en forskel, at vi bliver ved med at have forhandlinger.
Det ved jeg heller ikke.
Det går i hvert fald i den forkerte retning, så forslagsstillerne kan selvfølgelig argumentere med, at forhandlingerne i hvert fald ikke har holdt Tyrkiet på rette kurs.
Men derfor handler den her diskussion for mig ikke så meget om EU-medlemskab.
Det handler måske heller ikke så meget længere om, hvilken vej Tyrkiet går, for Tyrkiet går bare i den forkerte retning lige nu.
Men det handler om, at jeg tror, at selv i en situation, hvor Tyrkiet går den forkerte vej, er det bedre at have en dialog med Tyrkiet og ikke mindst en dialog med de reformorienterede progressive demokratiske kræfter i Tyrkiet end fuldstændig at droppe dialogen.
Det er det, det handler om for mig.
Og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-05:
I de snart 2 år, jeg har siddet i her Folketinget, har vi godt nok diskuteret Tyrkiet mange gange, og det er jo med god grund, for det er en fuldstændig vanvittig udvikling, vi har set, ikke mindst siden vi faktisk diskuterede det samme, nemlig den her midlertidige suspendering af optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet.
Der er desværre sket endnu mere.
Vi har jo set, at en række af vore gode folkevalgte kollegaer er blevet fængslet.
Jeg synes også virkelig, det er på sin plads, når vi diskuterer det her, at udtrykke en varm støtte til dem, for det er uhyggeligt med den måde, som demokratiet er under pres på i Tyrkiet.
Vi ser journalister, redaktører m.fl. blive fængslet, aviser, magasiner, medier lukket, og vi ser en forfølgelse af minoriteter.
Det er altså det, der er hverdagen i Tyrkiet, og det, vi skal forholde os til, også når vi taler om det her.
Sidst vi diskuterede det her, var vi ude i noget om, hvad den præcise ordlyd skal være.
Og det, der er meget vigtigt for mig at slå fast, er, at vi står fuldstændig bag den vedtagelse, der er lavet i Europa-Parlamentet.
Det, der også er vigtigt for os, er, at vi bruger samme ordlyd, og at vi egentlig bakker op om den beslutning, som jo er den her fastfrysning og midlertidige suspendering.
Der har jeg lige behov for, at vi i udvalgsarbejdet bliver hundrede procent skarpe på, at det er den samme ordlyd som Europa-Parlamentet, vi bruger i forhold til det her.
For vi støtter også, at det er en midlertidig suspendering, og at vi siger, at nu skal vi lige holde pause her, så vi ikke lukker døren.
Det var der, vi også burde træde ind og sige: Lad os nu suspendere den aftale.
For det er uhyggeligt, hvad vi har valgt at stille op til fra europæisk side, når det kommer til flygtningesituationen.
Så med det lille forbehold, at vi lige skal have den der præcise ordlyd – det har jeg lige behov – tjekket fra vedtagelsen i Europa-Parlamentet, kan vi nok også stå bag den her beslutning.
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Jeg erkender fuldstændig, både at der er mange lag i den her diskussion, og at der er mange dilemmaer i den.
Jeg kan også nogle gange, når jeg læser om, hvad der sker i Tyrkiet, blive overmandet af den her følelse af, at nu er nok nok.
Men man skal jo ikke handle i effekt, og så er det i virkeligheden et spørgsmål om, hvad man så tror er den klogeste strategi for at få Tyrkiet på rette kurs.
Jeg tror ikke, at der er noget quick fix eller nogen sådan plug and play-løsning, som gør det lettere, hverken i dag eller i morgen, og så er vi bare uenige om, hvad der er den klogeste strategi.
Men heldigvis deler vi jo målet om, hvad vi synes ville være en god fremtid for Tyrkiet og ikke mindst for Tyrkiets borgere.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Men det har vi jo.
Altså, Tyrkiet er medlem af Europarådet.
Tyrkiet er sågar også medlem af NATO for den sags skyld.
Det her forslag går jo på en midlertidig suspension, indtil de demokratiske rettigheder igen er sikret.
Så døren står jo på fuldstændig vid gab, det øjeblik den tyrkiske regering og den tyrkiske præsident holder op med at undertrykke sin egen befolkning.
Det synes jeg bare er meget vigtigt at have fokus på.
Og jeg tror, det er meget farligt, hvis man ligesom ender i en situation, hvor det påstås, at det at kritisere Erdogan skulle være et udtryk for ikke at kunne lide eller ønske en dialog med den tyrkiske befolkning.
For det er helt afgørende, at vi tager dialogen med den tyrkiske befolkning og det civilsamfund, som stadig ikke er fængslet, og at vi klart kritiserer Erdogan.
Og det her er jo et forsøg på at lægge pres på Erdogan, som LA så desværre ikke kan støtte.
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Nu kan man jo godt have de samme observationer, uagtet man ikke deler det samme formål.
Det kan man sådan set godt.
Og jeg kan selvfølgelig ikke afvise det – jeg har jo ikke kigget i den tyrkiske regerings retorik for at se, hvad der kunne være et godt svar i forberedelsen til debatten her i dag.
Men jeg synes faktisk, at det er et validt og reelt hensyn også at signalere til de demokratisk sindede borgere, til de frihedsorienteret borgere, der er i Tyrkiet, at vi stadig væk har en dør, der ikke er åben, men på klem til forhandling og dialog med det regime, som vi jo er fælles med dem om at fordømme.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Tak for det.
Når jeg har skrevet mig på, er det, fordi jeg synes, at der mange gange i dag er blevet gengivet et argument, som går på, at man ligesom smækker døren i til Tyrkiet, hvis man vedtager en midlertidig suspendering.
Jeg kan ligesom høre argumentationen fra den tyrkiske regering og præsident Erdogan gengivet i det.
Altså, jeg kan lige forestille mig og se, hvordan man hører det.
Den erfaring, jeg synes vi kan drage af situationen med Tyrkiet i det seneste relativt korte stykke tid siden folkeafstemningen, er egentlig, at Tyrkiet virkelig er presset, når der kommer international kritik.
Da der kom en klar kritik fra de internationale valgobservatører, blev Erdogan meget presset og meget desperat.
Da Europarådet vedtog, at man skulle have fuld monitorering, havde man en situation, hvor den tyrkiske delegation, inden det blev vedtaget, havde truet med at udvandre og gå – helt trække Tyrkiet fra Europarådet.
Der skete ingen af de ting.
Så jeg vil bare høre Liberal Alliances ordfører: Skal man ikke passe på med ligesom at falde for den her påstand, at det at suspendere midlertidigt, indtil de demokratiske rettigheder er sikret, er sådan en form for at smække døren i?
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Der var to spørgsmål.
Der er jo det helt simple, nøgterne svar, at det er, fordi Tyrkiet har bedt om det.
Det andet om det med pengene: Som spørgeren siger, er det jo stærkt provokerende, at de bliver brugt til at opretholde en propaganda, som ingen af os to, ved jeg, synes hører hjemme i noget, der bare minder om et demokrati.
Og det er stærkt provokerende.
Der er masser af ting, som Erdogan gør og siger, som er stærkt provokerende – også mere end provokerende.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Spørgsmålet er jo så, hvad det kloge er at stille op i den situation.
Der er selvfølgelig hensynet til os selv.
Der er hensynet til, hvilke interesser vi skal varetage, også i forhold til den sikkerhedspolitiske situation i verden.
Men jeg synes faktisk også, der er et hensyn til de demokratisk sindede borgere i Tyrkiet, som gerne vil et fællesskab med Europa, og som synes, at de deler værdier med os – at vi ikke vender dem ryggen og siger: Så må I hygge jer i et eller andet fuldstændig sort og doktrinært styre.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Rusland er et naboland til EU.
Egypten er et naboland til EU.
Derfor forhandler vi jo ikke optagelse med Rusland, vel?
Vi forhandler heller ikke optagelse med Egypten.
Der skal vel være en eller anden grund til, at man forhandler optagelse, og hvad er den særlige begrundelse for at forhandle optagelse med f.eks. Tyrkiet og ikke forhandle med Rusland?
Hvad er den særlige begrundelse?
Og så det med pengene: Nej, det skal ikke gøres op i penge.
Men jeg synes, det er stærkt provokerende, at med den måde, Erdogan opfører sig på, bliver han belønnet med at få en masse penge fra EU, som han jo bruger, i hvert fald for en dels vedkommende, til sit propagandashow.
Der er jo lavet veldokumenterede undersøgelser, som viser, hvordan en del af den førtiltrædelsesbistand er blevet brugt til udvalgte kommuner, som han selv kontrollerer, for at styrke sin magt over de kommuner i de kurdiske områder.
Det er jo, havde jeg nær sagt, at sparke os selv bag i.
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Med al respekt synes jeg altså ikke – og det tror jeg egentlig heller ikke at spørgeren gør –
at det her er et spørgsmål om penge.
Sagen er jo den, at uanset om vi kan lide det eller ej, så er Tyrkiet naboland til EU.
Så kan vi lukke øjnene og holde os for ørerne og lade, som om det nok går væk, hvis vi ikke gør noget eller bare ophæver al kontakt.
Så har vi to – og det har vi diskuteret før – en forskellig vurdering af, hvad der er det klogeste at gøre.
Men jeg tror ikke, vi er uenige om målet.
Men at gøre det op i et spørgsmål om penge gør jeg i hvert fald ikke.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Det er klart, at man kan tage den diskussion om, hvorvidt man skubber Tyrkiet væk ved at suspendere optagelsesforhandlingerne.
Så giver man jo et redskab til de tyrkere og kurdere, som kæmper for et mere demokratisk Tyrkiet, til at sige, at så kan det gå i gang.
Men okay, det er så en forskellig vurdering.
Jeg vil bare gerne vide, hvor mange penge Liberal Alliance er villig til at betale for det synspunkt.
For med det at være optagelseskandidat til EU følger jo en lang række penge – både kontanter i milliardklassen, men også aftaler om markedsadgang.
Vi skal ovenikøbet til at genforhandle en associationsaftale, altså en relation vedrørende handel.
Så derfor: Hvor mange penge er man villig til at ofre for det synspunkt?
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Og det er jo sådan set det samme, jeg siger her, nemlig at der ikke er nogen, der kan forestille sig – det kan jeg ikke, og det tror jeg ikke der er andre der kan – at Tyrkiet bliver medlem af EU i den fremtid, som jeg kommer til at opleve, medmindre der seriøst kommer andre boller på suppen i Tyrkiet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Fru Mette Bock siger sådan set, at man har fraskrevet sig muligheden for at blive medlem, og at EU har andet at tage sig til end at forhandle med Tyrkiet.
Så jeg må bare spørge ordføreren igen: Hvad er det så, der fik fru Mette Bock til at svare sådan her tilbage i juli 2016, da det jo åbenbart ikke var dækkende for Liberal Alliances holdning?
Altså, hvad er det så, der fik fru Mette Bock til at svare sådan her?
Christina Egelund (LA), 2017-05-05:
Der er ikke noget, der er blevet bedre i Tyrkiet siden juli 2016 og frem til nu.
Tværtimod er det faktisk blevet værre.
Og fru Mette Bock siger jo det samme, som jeg siger her, nemlig at der ikke er nogen af os, der kan forestille os, at Tyrkiet måtte blive medlem af EU i den nærmeste fremtid.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Jeg vil tillade mig at læse et lille citat fra Politiken den 18. juli 2016 op for ordføreren:
»Tyrkiet har desværre af egen drift fraskrevet sig muligheden for at blive medlem af EU.
Det er helt utænkeligt, at et land med en regering, der sætter retssamfundet ud af drift kan være medlem.
EU har andet at tage sig til.«
Det skriver Mette Bock i et skriftligt svar til Politiken, så der kan ikke engang være tale om en misforståelse, for det ligger jo på skrift.
Hvad er det, der har ændret sig i positiv retning i Tyrkiet fra den 18. juli 2016 til i dag, som gør, at det, som fru Mette Bock sagde den 18. juli 2016 ikke længere er gældende for Liberal Alliances holdning?