Frederik Bloch Münster (KF), 2025-05-28:
Tak, formand.
Ulve er et emne, der unægtelig deler vandene.
Det er et emne, som kan få sindene i kog, og det er en af de debatter, hvor ulvefortalere og ulvemodstandere nemt kan få talt hinanden op i et hjørne, hvor man ikke når nogen mindelig løsning.
For vi skal have mere natur i Danmark, og den skal have mere plads.
Det vil føre udfordringer med sig, og dem skal vi håndtere.
Det er derfor vigtigt, at vi som Folketing anerkender de problemer, der er, bruger de tiltag, vi ved virker, og det skal vi gøre, samtidig med at vi tager højde for den meget reelle utryghed, som mange danskere oplever flere steder i Danmark, heriblandt i Oksbøl, hvor der er blevet set ulve adskillige gange i bybilledet.
For det har jo ikke været i orden, at Oksbøls borgere blev henvist til Ulveatlas, en enhed under Naturhistorisk Museum i Aarhus, hvis de havde utrygge oplevelser med en ulv.
Der har generelt været et for stort myndighedsfravær i de egne af landet, hvor ulvens tilstedeværelse har været frekvent, og det sætter sig jo selvfølgelig i folk.
For man skal altså huske på, at vi som mennesker er socialiseret til at frygte ulven.
Æsops fabel om drengen, der råbte »Ulven kommer«, Rødhætte, »De tre små grise«, Fenrisulven m.v.
Ulven symboliserer den vilde natur i sin reneste form – en form, der selvfølgelig ikke reelt truer, men i teorien kommer tæt på menneskets position som øverst i fødekæden, og hvor man måske endda frygter, at ulven i et svagt øjeblik kan se mennesket som føde eller en konkurrent, der bør elimineres.
Statistisk set er der ikke meget, der støtter denne hypotese, men den grundlæggende frygt, kombineret med tilfælde, hvor mennesket er blevet angrebet, krydret med de angreb, landbruget er blevet udsat for, bliver tilsammen en suppe af bekymring, som vi politikere selvfølgelig ikke bør affeje.
Det er det også vigtigt at konstatere, at ulven jo ikke er fremmed for vores hjørne af verden, faktisk overhovedet ikke, og vi er på vej ind i en fremtid, hvor naturen skal fylde mere i Danmark.
Det er fantastisk, og det fører rigtig mange gode ting med sig, men det fører også elementer med sig, som gør, at vi skal forholde os til naturen på en lidt anden måde, og det er derfor vigtigt, at vi som Folketing får håndteret ulvene på en måde, hvor der er plads til dem, men at vi samtidig så vidt muligt undgår selvtægt.
Så har jeg forfattet en tekst til et forslag til vedtagelse, tiltrådt af Det Konservative Folkeparti, så jeg skal derfor på vegne af Det Konservative Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget anerkender, at det stigende antal ulve i Danmark nødvendiggør tiltag for at skabe balance mellem hensynet til naturen og hensynet til mennesker.
Folketinget anerkender, at befolkningen i områder med ulveaktivitet ikke er blevet taget alvorligt, og at man ikke har sikret en tilstrækkelig myndighedskontakt for borgere, der har oplevet problemer med ulve.
Samtidig anerkender Folketinget, at man som udgangspunkt ikke skal skyde truede dyr, og at Danmark skal have mere natur.
Folketinget understreger, at man gennem beskyttende tiltag som hyrdehunde og ulvehegn kan og skal forebygge ulvens færden nær husdyr, og at man i yderste konsekvens er nødt til at regulere problemulve.
Folketinget noterer sig, at man i Europa-Parlamentet har vedtaget en ændring af habitatdirektivet.
I forlængelse heraf opfordrer Folketinget regeringen til at finde de rigtige balancer mellem natur- og menneskehensyn.«