Heidi Bank (V), 2022-02-22:
Tak for det.
Venstre ønsker, at danskere har mulighed for at bosætte sig i hele landet, fra Skagen i nord til Gedser i syd, fra Blåvandshuk i øst til Østerkær i vest, i by og på land, på fastland og på øer, også de små.
Vi er meget opmærksomme på den urbanisering, der er i gang og har været det længe.
Den er måske naturlig.
Og vi er også meget opmærksomme på de udfordringer, det skaber, også i forhold til de rigtige løsninger.
Hvad er det egentlig for en udfordring, vi står med, for mennesker, der drømmer om at bosætte sig i landdistrikterne?
Man skal som bekendt forstå et problem for at kunne løse det, og vi er meget enige med nationalbankdirektøren i, at statsgarantier bør anvendes med betydelig forsigtighed og reserveres til situationer, hvor det vurderes nødvendigt for at afbøde en markedsfejl.
Spørgsmålet er derfor, om lovforslaget om statsgaranteret realkreditlån er den rette løsning.
Vi har flere gange spurgt ind til, hvori udfordringen består, så tidligt som tilbage før sommeren 2020, for allerede i dag opnår boliger i de pågældende områder og postnumre at få realkreditbelåning.
Gives der afslag, er det oftest, fordi den potentielle købers bonitet, dvs. vedkommendes økonomi, ikke er stærk nok.
Det er i øvrigt efter retningslinjer, der er politisk besluttet, og det gælder både i by og på land.
Men modellen, der er lagt frem, gør det dyrere at låne, ikke billigere.
Det stiller ikke den enkelte borger eller familie, der vil købe hus i landdistrikterne, bedre, men værre, og selve modellen er kompleks og får en til at tænke på kanoner og gråspurve, og jeg kan måske have en bekymring, i forhold til at ministerens politiske udmelding mere handlede om et forestående kommunalvalg end reelle forbedringer for landdistrikterne.
For ordningen er administrativt tung med den proces, de arbejdsgange og den dokumentation, der etableres, og med involvering af flere institutter, også Finansiel Stabilitet.
Den er kort sagt dyr i drift med bl.a. de it-systemer, der skal udvikles, og den er ikke kun dyr for låntager, men også for långiver med den provision, der skal betales af begge parter.
Den foreslåede ordning åbner mange flanker og stiller endnu flere spørgsmål – til løsninger, som ikke fremgår af lovforslaget, men som en udvalgsbehandling forhåbentlig vil afklare.
Lige nu ser vi ind i en forandring af boligmarkedet.
Højere renter giver måske faldende priser.
Det vil påvirke handelspriser og værdiansættelse i hele landet.
Kommer dette til at påvirke nærværende lovforslag?
Det fremgår, at ministeren vil tage branchen med på råd, Finans Danmark og andre relevante aktører, når de tekniske forhold skal udmøntes, så ordningen kommer til at fungere så smidigt som muligt.
Kan ministeren konkretisere dette noget mere?
Det er efterhånden lang tid siden, ministeren meldte ud, at ministeren ønskede en statsgaranti.
Vil ministeren overveje kravet om revisorerklæring?
Vil ministeren overveje risikodelingen?
Det er selvfølgelig positivt, at der skal indsamles erfaringer med den nye lovgivning og modellen for statsgaranti på baggrund af dialog med den finansielle sektor, men hvordan og i hvilket tempo vil ministeren indsamle disse erfaringer?
Ordningen er jo sat til at køre i 3 år.
Er det først efter de 3 år?
Og hvad er kriterierne for at nedlægge eller fortsætte ordningen?
Vi kan også være bekymrede for, hvad der sker, hvis ordningen lukkes ned og man som låntager vil sælge sit hus, lad os sige 4 år efter køb, men nu uden mulighed for statsgaranti til en ny køber.
Vi ser frem til en konstruktiv udvalgsbehandling, men vil også understrege, at det havde været klædeligt, om ministeren havde rakt bredt ud til Folketingets partier for at finde en fælles løsning.
Og her på bagkant vil jeg sige, at hvis vi skal skabe forbedringer i landdistrikterne, skal vi sikre, at mennesker, enlige familier, kan se mulighederne.
Vi skal gøre det attraktivt at bo i hele landet.
Vi har i regi af Indenrigs- og Boligministeriet siddet i planlovsforhandlinger siden foråret 2021, og det kunne være godt, om landets erhvervsminister engagerede sig i netop at sikre de muligheder for arbejdspladser, for virksomheder, for turisme og for bosætning, der er med til at gøre det attraktivt at bo i hele landet.
Det handler om at skabe nogle rammer, der gør, at landdistrikterne kan udvikle sig bæredygtigt.
Det var ordene fra Venstre.