runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2019-11-21:
Jeg vil først sige tak til hr. Mads Fuglede for at rejse den her debat om at tvinge andre til at skrive på et bestemt sprog.
Det er jo lige præcis den debat, som f.eks. Jordan Peterson har rejst, hvor han siger: Jeg vil ikke tvinges til at tale på et andet sprog end naturligt engelsk.
Hvis studerende eller lærere bliver krænket over sprog og kønsopfattelser i litterære tekster – altså, de fleste kærlighedsdigte, jeg har stiftet bekendtskab med i de mange år, jeg har læst litteratur, har været ret binære – skal de så skrives om til Emil Aarestrup i en ikkebinær udgave, eller hvad forestiller man sig?
Katrine Robsøe (RV), 2019-11-21:
Det forestiller jeg mig ikke.
Det synes jeg også jeg prøvede at svare på spørgsmålet før.
Der er jo forskel på at kigge på det fremadrettet og tage hensyn til hinanden og så at gå ind og pålægge nogen noget eller ændre noget.
Jeg tror, jeg vil sige, at det må være en konkret vurdering på en uddannelsesinstitution, for det er jo klart, at der vil være nogle studier, hvor det at kunne bruge nogle bestemte kønsdefinitioner vil være afgørende for det akademiske arbejde.
Og så vil der være andre gange, hvor det ikke vil være noget problem at tage det her hensyn til de mennesker, der måtte have behov for det.
Jeg tror, at det altid vil komme ned til nogle af de her ting, for det er klart, at der er kønsstudier, som er vigtige studier, hvor man nogle gange vil skulle ind og bruge nogle betegnelser.
Astrid Carøe (SF), 2019-11-21:
Det var ikke de eksempler, hr. Jens Henrik Thulesen Dahl kom med før – det var, at man rettede det fra politibetjent til politimand.
Det her ville jeg bestemt også synes var problematisk, men i forhold til om man skulle regulere det, vil jeg sige, at det her jo er et virkelig tænkt eksempel, og jeg tror ikke, det på nogen måde ville være noget, der skete lige nu.
Men man kunne have mulighed for at melde det fra og sige nej tak og så i øvrigt måske også bruge et andet tekstprogram.
Men det at bruge n-ordet opfatter jeg som ret racistisk, så jeg ville nok vælge at bruge et helt andet tekstprogram end Microsofts.
Mads Fuglede (V), 2019-11-21:
Og jeg er glad for, at der er den her konsistens, selv om vi er uenige i logikken bag, hvad ytringsfrihed er, og også i, hvordan de her tilvalgs- og fravalgsmuligheder så bør være.
Så tak for det.
Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Tak, og tak til ordføreren for talen.
Ordføreren er jo lidt inde på, hvad det så er, vi kan gøre, og vi kan tage debatten, og det gør vi jo så.
Men i forslaget til vedtagelse bliver der jo opfordret til, at regeringen skal overveje skridt til at sikre det danske sprogs sproglige pluralisme.
Så er jeg bare lidt interesseret i at høre, hvad det kunne være for nogle skridt, som ordføreren kunne forestille sig man kunne tage for at beskytte det danske sprog.
For det er jo lidt afgørende, hvad det er for nogle skridt, og om man i ytringsfrihedens navn i virkeligheden ender med at indskrænke ytringsfriheden.
Peter Seier Christensen (NB), 2019-11-21:
Det kan jeg jo heller ikke svare på, og jeg mener ikke, at vi skal gå ind at forbyde, at lærere f.eks. kan bruge »hen«, hvis de ønsker det.
Man kunne måske mere tænke sig noget, i retning af at man satte nogle begrænsninger, så man ikke måtte forbyde f.eks. brugen af »han« og »hun«, så man ligesom lavede en afgrænsning, så man ikke kunne gå ind at censurere.
Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Hvad så i det tilfælde, hvor et lokalt fællesskab – om det er på et universitet eller i en fodboldklub – i fællesskab beslutter sig for, at i deres forening eller fællesskab og uddannelsesinstitution har de ikke lyst til at bruge begreber som han og hun og bruge køn?
Det kan ordføreren og jeg jo så være uenige i om man skal tage ud at sproget, men hvis nu et fællesskab beslutter sig for, at det er sådan, de skal være sammen, at det er sådan, de skal tale til hinanden, er det så virkelig Folketingets opgave at forbyde dem at gøre det?
Peter Seier Christensen (NB), 2019-11-21:
Nej, men det er jo heller ikke det, jeg siger.
Selvfølgelig kan man træffe nogle beslutninger om, hvad man gerne vil gøre, men man skal nok ikke fra ledelsens side gå ind at pålægge nogen begrænsninger, i forhold til hvad man kan og man ikke kan.
Selvfølgelig er der også forskel på, om vi taler om et universitet, eller om vi taler om en eller anden billiardklub.
Tak for det.
Jeg vil også gerne sige tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her debat, som er vigtig.
Det her er jo noget, der sker gradvis, og nogle af de eksempler, vi taler om, er måske ikke så betydningsfulde på nuværende tidspunkt.
Man kan trække på skuldrene ad det og grine lidt ad det med nogle af de krænkelsessager, der har været, men det er jo noget, vi ser en gradvis udvikling af, og det er vigtigt, at vi tager det i opløbet eller i hvert fald er opmærksomme på det.
Jeg synes, det er en bekymrende udvikling, vi ser, både når vi taler om en krænkelseskultur og om identitetspolitik, som spreder sig, og hvor man identificerer folk i grupper i stedet for som individer efter køn eller seksuel orientering eller hudfarve, eller hvad det nu kan være.
Det er jo ikke så slemt i Danmark, men vi kan se, hvordan udviklingen er i andre lande.
Nu har vi jo talt om USA, hvor det her bliver brugt til at føre en politisk dagsorden igennem.
Ord er jo magt, og det er også derfor, der i forespørgslen tales om nysprog, som er det her et eksempel på, hvordan man ved at definere sprog kan påvirke, hvordan folk har mulighed for at tænke.
Jeg synes også, det er bekymrende, at minoriteter vil pålægge majoriteten deres opfattelse og stille krav om, at der skal tages specielle hensyn til dem.
Det er jo det, der sker, når vi f.eks. ikke må bruge »han« og »hun« og skal bruge »hen« eller en anden betegnelse, som ikke er den, som deles af majoriteten.
Vi skal selvfølgelig tage hensyn til minoriteter, og folk skal have lov til at føle sig præcis, som de vil, og have de holdninger, de vil, men jeg synes ikke, det er rimeligt, at de kan kræve, at majoriteten skal pålægges at rette ind efter deres livsopfattelse.
Og det synes jeg vi ser eksempler på.
Henrik Dahl nævnte, at man er begyndt at skrive litteratur om – det gør vi ikke i Danmark – men vi kender jo alle sammen eksemplerne med Pippi Langstrømpe fra Sverige og statuer, der bliver revet ned rundtomkring af aktivistgrupper.
Jeg synes absolut, det er noget, vi skal være opmærksomme på.
Det første, vi kan gøre, er selvfølgelig at tale om det, og derfor synes jeg også, at det er rigtig godt, at vi har den her debat.
Og kan vi gøre noget, eller skal vi gøre noget?
Det ved jeg ikke.
Nu har Nye Borgerlige sammen med Dansk Folkeparti fremsat det her forslag til vedtagelse, hvor vi opfordrer til at prøve at overveje, om man kunne gøre noget – ikke nødvendigvis at man skal gøre noget, men man kunne overveje det.
Så vi vil opfordre til, at vi alle fortsat er meget opmærksomme på det.
Astrid Carøe (SF), 2019-11-21:
Mange tak for det, og tak for talen.
Jeg undrede mig bare lige over noget, som ordføreren sagde, nemlig det her med, at minoriteter ikke må begrænse majoriteter, og at vi ser eksempler på, at det sker i dag.
Der vil jeg bare høre, hvad det er for nogle eksempler, som ordføreren refererer til, for det kender jeg simpelt hen ikke til.
Peter Seier Christensen (NB), 2019-11-21:
Jeg refererede netop til de eksempler, vi har set.
Vi kan f.eks. tage det her berømte eksempel med den unge blonde pige.
Her siger man, at sangen ikke må synges, selv om det er åbenlyst, at det ville være en meget minimal minoritet, der ville have noget imod det.
Der tager man jo netop hensyn til noget, som langt de fleste ikke på nogen måde kan opfatte som krænkende, men fordi der er en enkelt person, der opfatter det som krænkende, går man her ind og laver en begrænsning.
Astrid Carøe (SF), 2019-11-21:
Tak for det.
Det overrasker mig, at du nævner det eksempel, for man er jo ikke stoppet med at synge den sang nogen steder.
Man er blevet opfordret til at gøre sproget en lille smule mere inkluderende.
Og man har stået i kø for at fortælle, at man stadig synger sangen.
Jeg synger også stadig sangen.
Det er en god sang.
Derfor oplever jeg ikke de her begrænsninger, som ordføreren taler om.
Jeg oplever mere nogle medier, der laver en god historie, fordi danskerne synes, at det er spændende.
Jeg vil egentlig gerne stadig efterspørge eksempler på, hvor det er, at vi oplever de her begrænsninger, som ordføreren taler om.
Peter Seier Christensen (NB), 2019-11-21:
Så er jeg måske blevet misinformeret, hvis jeg har misforstået, at der er blevet udstukket en retningslinje – det kan godt være, at den er blevet lavet om – om, at man skulle undlade at synge den sang, fordi det kunne være krænkende for en mørkhåret kvinde, som var der.
Og som jeg siger, er problemet måske heller ikke så stort i dag.
Jeg er mere bekymret for, hvad det kan udvikle sig til.
Man ser jo på amerikanske universiteter, at de lukker politiske debatter ned ved at henføre det til, at det kan støde eller krænke folk – og universiteterne lukker specielt debatter ned for højreorienterede debattører.
Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Det skal jeg beklage.
Jeg troede, jeg havde trykket mig ind.
Jeg deler egentlig til fulde det der skrækscenarie – altså mareridtet om, hvad identitetspolitikken kan ende med at gøre.
Men jeg synes jo, det interessante for os her er at se, om vi ikke kan finde en vej, hvor vi ikke ender ude i mareridtet, men hvor vi også godt kan lade vores sprog udvikle sig på en måde, hvor de minoriteter, der måske har følt sig uden for den måde, vi talte på, føler sig inkluderet.
Det var vel det, der i virkeligheden var intentionen på Københavns Universitet.
Katrine Robsøe (RV), 2019-11-21:
Tak for ordet, og tusind tak for at tage initiativ til debatten.
Jeg vil så også rigtig gerne takke ministeren for at gennemgå sagerne, der har ledt op til den her debat, så vi kan tale lidt mere konkret om tingene frem for på baggrund af nogle historier, der nogle gange bliver blæst ret meget op i medierne.
Det her er ofte en debat, der får følelserne til at sidde uden på tøjet, og hvor der sættes modsætninger op mellem det at tage hensyn til vores medmennesker og så at have en frihed selv.
Men i Danmark tror jeg sagtens at vi kan tage hensyn til hinanden, uden at det er en trussel mod vores ytringsfrihed eller vores forskningsfrihed.
Ytringsfriheden og forskningsfriheden er fuldstændig fundamentale søjler i vores samfund, det skal der ikke være nogen tvivl om.
Derfor skal vi selvfølgelig også tale om, hvordan den teknologiske udvikling og vores udvikling i sproget påvirker den.
Men der er i de fremhævede eksempler ikke tale om sager, hvor forskningsfriheden eller ytringsfriheden er truet.
Der er helt enorm forskel på at give et råd i forhold til tiltaleformer og så til at begrænse forskningsfriheden.
Der er enorm forskel på at komme med et frivilligt tillæg til et skriveprogram – på mange måder minder det jo om en synonymordbog – og så til at begrænse ytringsfriheden.
Der er nemlig stor forskel på at tage hensyn til hinanden og stille alternative tiltalemuligheder til rådighed og så på at begrænse fundamentale friheder.
Jeg er enig med nogle af de andre i, at man skal være opmærksom på, hvordan ny teknologi påvirker det danske samfund og vores sprog på både godt og ondt, men jeg mener ikke, at de eksempler, der er blevet fremlagt, er problematiske.
Det ændrer dog ikke på, at vi skal fortsætte debatten og være opmærksomme på udviklingen.
Jeg er samtidig rigtig glad, når jeg ser, at uddannelsesinstitutioner selv arbejder med inklusion og arbejder på, hvordan de studerende kan have et godt studiemiljø.
Der går nemlig ikke noget af mig, ved at der tages et lille hensyn til dem, der har det rigtig svært.
Sidst, men ikke mindst vil jeg bare sige, at sproget udvikler sig, det er ikke en konstant størrelse.
Men vi kan ikke fra Christiansborg lovgive om alting, og derfor er jeg til gengæld glad for, at vi tager en diskussion i opløbet, også når der kommer det, jeg tror vi desværre kan komme til at se, nemlig alvorlige eksempler på banen.
Vi bakker selvfølgelig op om det forslag til vedtagelse, som vi selv har været med til at fremsætte.
Astrid Carøe (SF), 2019-11-21:
Selv tak.
Og ja, jeg synes, det er vigtigt, at vi værner om vores ytringsfrihed, og at man har mulighed for at bruge de ord, man gerne vil, men selvfølgelig med omtanke.
Mai Villadsen (EL), 2019-11-21:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti og til ordføreren for at åbne en debat, som jo faktisk har vist sig at være meget interessant, om nysprog, men jo også i virkeligheden om, hvad teknologi betyder for vores samfund, og hvordan sproget påvirker vores trivsel.
Det synes jeg er fint vi diskuterer.
Jeg er dog stadig oprigtigt lidt i tvivl om, hvad det er, Dansk Folkeparti gerne vil have regeringen eller Folketinget til at gøre – særligt med forslaget til vedtagelse.
Skal vi være sprogpoliti, hvis et ord ikke lige fremgår af den gamle røde ordbog?
Er det så dér, regeringen og ministeren skal på banen?
Det synes jeg da netop må være et indgreb i ytringsfriheden og et forsøg på en sproglig ensretning, hvis regeringen skal gå ud og pålægge frie universiteter eller virksomheder at skrive eller tale på bestemte måder, skrive til deres medarbejdere på bestemte måder eller undgå at lave særlige sprogprogrammer.
Sproget, som mange har været inde på, er jo noget, der udvikler sig – nogle gange i takt med at samfundet ændrer sig.
Andre gange kan man jo nærmest sige, at sproget er med til at udvikle samfundet.
Derfor har jeg stadig nogle spørgsmål til ordføreren, men jeg vil sige, at jeg synes, det er relevant at diskutere netop nysprog – også fordi jeg har en holdning til, at nysprog også er alt for udbredt i dansk politik.
Så jeg er da glad for, hvis der i Dansk Folkeparti også findes et ønske om, at vi politikere bruger sproget mere præcist.
Jeg kan jo nævne nogle eksempler – måske lidt polemisk – fra dengang Dansk Folkeparti arbejdede sammen med den tidligere regering.
Da arbejdede man jo på uddannelsesområdet med det, jeg vil kalde nedskæringer, som man dengang kaldte for omprioriteringer eller budgetforbedringer.
Der var også noget med noget su, som blev til cafépenge.
Den form for nysprog synes jeg da helt sikkert at vi skal stoppe med at bruge i Folketinget.
Til slut vil jeg gerne sige, at jeg bakker op om forslaget til vedtagelse, som vi har været med til at udarbejde.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jeg kan sådan set være vældig enig i, at det nysprog, som florerer herinde, kunne være mere præcist.
Og i mange sammenhænge er der ingen tvivl om, at man prøver at omskrive tingene, altså omtale dem på en anden måde, de bliver opfattet anderledes af befolkningen, end de virkelig er.
Så det kan vi arbejde med, og det synes jeg da vi skal tage op herinde.
Jeg synes ikke, at vi skal lave love og regler om det, men jeg synes, at vi skal diskutere det, lidt ligesom vi gør det her i dag.
Jeg synes dog, at der er en væsentlig forskel, for det, det handler om for mig og Dansk Folkeparti, er sådan set ikke så meget, hvordan vi sikrer, at vi taler ordentligt til hinanden, og hvordan vi kan arbejde med det, men mere, om nogen skal fortælle os, hvad der er rigtigt at sige, hvad det er for nogle ord, der er stødende eller ikke er stødende, hvad for nogle ord vi skal skrive, hvad vi skal sige.
Det synes jeg er rigtig, rigtig vigtigt, og det er derfor, det bekymrer mig.
Så kan man sige, at det er en funktion, man kan slå fra i det der Microsoft, og at det nu bare er et eksempel på noget, som er på vej.
Men hvis det nu var, som Mads Fuglede også eksemplificerede det før, lige præcis det modsatte, skulle vi så ikke forholde os til det?
Er det kun, når vi kan lide det, der kommer, at vi skal sige, at så er det måske godt nok?
For hvad ligger der bag?
Det er jo ikke bare ét ord, det er tusindvis af ord, så der ligger jo en påvirkning, og lige så stille bliver det sikkert noget, der vil være slået til rundtomkring, og så begynder det at skubbe vores sprog.
Er det okay?
Mai Villadsen (EL), 2019-11-21:
Men til en start vil jeg sige, at jeg da er glad for enigheden om, at vi kan se på nysproget, der bliver brugt i Folketinget, og venstrefløjen har helt sikkert også noget i bagagen, man måske godt kunne ændre på.
Ordføreren spørger jo, om der er nogle, der skal fortælle os, hvad vi må sige.
Nej det synes jeg ikke og bestemt netop ikke Folketinget.
Det er derfor, jeg mener, at Folketinget ikke skal gå ind og blande sig, ligegyldigt hvilken ændring Microsoft laver, og ligegyldigt hvor uenig jeg ville være i den.
Susanne Zimmer (ALT), 2019-11-21:
Jeg tænker ikke, at vi kan komme med sådan en fuldstændig generel betragtning omkring det, fordi vi ved, at der jo selvfølgelig er forskellige nuancer.
Men jeg synes, at hvis der er stødende ord, som ikke er accepteret og ikke er respektfulde, så skal vi tage fat i det.
Men det bygger nok mere på tillid til, at det bliver godt, og at det vil være sådan, at vi kan lade være med at bruge programmet.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Men der kommer vi så nok ind til en grundlæggende uenighed, for vi mener jo sådan set, at vi er nødt til i forhold til et firma som Microsoft med de ressourcer, de har, og de politiske dagsordener, de måtte kunne have, at forholde os til, hvad det er, de kommer og pådutter os, så vi ikke bare blindt løber efter og retter ind.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at hvis vi ikke gør noget, så har vi lige pludselig nogle systemer, hvor vi bliver skubbet, hvor vores sprog bliver skubbet, altså hvor man faktisk vil kunne se i det, der bliver skrevet – lige fra stilen i folkeskolen til afhandlingen på universitetet – at sproget lige pludselig er blevet noget andet.
Og det er ikke, fordi vi herhjemme har arbejdet med sproget og det har udviklet sig og er blevet til noget andet, som det altid sker, men fordi der er nogle udefra, der er kommet og har skubbet til vores sprog.
Det synes jeg er rigtig, rigtig farligt.
Mai Villadsen (EL), 2019-11-21:
Jeg er sådan set grundlæggende enig med ordføreren i, at der er nogle kolossale udfordringer med den måde, teknologigiganter især udfordrer vores levevis; jeg er bare ikke så bekymret over den sproglige dimension som over dimensioner, der handler om overvågning og meget andet.
Jeg synes simpelt hen ikke, at vi er der endnu, hvor man kan sige, at det er så stort et problem.
Susanne Zimmer (ALT), 2019-11-21:
Jeg er standin for hr. Uffe Elbæk, som desværre var nødt til at tage til et arrangement, han havde lovet at deltage i.
I forbindelse med Microsoft har vi jo vores frie valg – om vi vil bruge programmet eller ej – på samme måde, som vi kan bruge stavekontrol eller lade være, og sådan har det jo fungeret i mange år.
Og vi skal selvfølgelig være opmærksomme på teknologiens udvikling og påvirkning af det danske samfund, og fri forskning skal selvfølgelig beskyttes, men jeg kan ikke se, at det her er en trussel mod det.
Det er vigtigt, at der er et trygt studiemiljø, hvor alle studerende bliver set og respekteret som det, de er.
Som tidligere nævnt er det en udfordring at være en del af en minoritetsgruppe – det fører til ensomhed og i værste fald selvmord.
Jeg vil respektere institut- og studielederens ret til ledelse.
Hvis jeg alligevel skal mene noget om det, så har jeg kun ros tilovers for, at lederen udviser sin ledelsesret i forhold til at give gode råd til, hvordan læreren kan inkludere alle studerende i en ny situation.
Og i Alternativet bakker vi selvfølgelig op om forslaget til vedtagelse, som vi har udfærdiget sammen med regeringen.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jeg vil egentlig gerne spørge til Alternativets holding
: Er der ikke nogen bekymring for den udfordring, vi ser fra Microsofts side i forhold til at komme ind og påvirke sproget, nemlig i forhold til at påvirke, hvad der er stødende ord, og hvad der ikke er stødende ord?
Er det noget, der slet ikke bekymrer, og er det noget, vi egentlig bare skal ignorere, og hvor vi skal tænke, at det nok ikke gør nogen forskel?
Eller er man enig i, at det faktisk er en udfordring for os og for vores sprog, hvis der kommer nogen udefra og på den måde er med til at skubbe til den måde, det er rigtigt og forkert at tale på i Danmark?
Susanne Zimmer (ALT), 2019-11-21:
Det er jo noget, vi skal være meget opmærksomme på, hvis vi overhovedet får det program.
For vi kan selvfølgelig ikke acceptere, at der er stødende ord, som generer og måske er racistiske i forhold til minoritetsgrupper.
Så hvis vi får det ind, må vi følge udviklingen og se, om det er i orden, og derfor skal det være sådan, at man kan udelukke at bruge det.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Nu siger ordføreren, at vi skal passe på med stødende ord, og det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Hvis nu det program begynder at foreslå stødende ord, skal vi så stadig væk bare sige, at det er noget, vi kan sortere fra, eller er det noget, vi skal gøre noget ved?
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2019-11-21:
Tak for ordet.
Da danskerne gik til valg i juni var det jo med et brændende ønske om en ny, grøn regering, og det ønske har vi også i SF.
Derfor er jeg jo rigtig glad for, at regeringen starter fra en ende af og tager fat i den enorme opgave, som vi tilsyneladende stadig har, med at skulle reducere landbrugets kvælstofudledning.
Det skal I have stor tak for.
Da Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger i sin tid kom, var vi i SF jo fuldstændig enige i, at målrettet regulering giver rigtig, rigtig god mening, og det er vi stadig væk enige i.
Det er jo fornuftigt, at man i første omgang laver kvælstofreducerende indsatser de steder, hvor der virkelig er behov for det, sådan at vi kan lave målrettede ordninger, der passer på vores natur og vandmiljø, de rigtige steder.
Det er jo vigtigt, at vi får gjort det her, for vi skal leve op til vandrammedirektivet, og det nytter ikke noget, at vi bliver ved med at snegle os af sted, sådan som man har gjort hidtil.
Men jeg vil dog lige knytte en enkelt lille bemærkning til det, fordi vi i SF har en lille skepsis over for, at regeringen nu igen igen skal til at have dankortet op af lommen for at kompensere landbruget økonomisk for at passe ordentligt på naturen og vandmiljøet.
Som regeringen nok er opmærksom på for tiden, er der jo mange julegaveønsker fra SF og fra andre støttepartier på det grønne område, og vi synes jo, at man måske kunne bruge landdistriktsprogrammets midler på andre og lidt mere spændende grønne ting end at kompensere landbruget økonomisk for at tage ansvar og passe ordentligt på naturen og vandmiljøet.
Men vi forstår også, at det er det muliges kunst, når vi snakker 2020, og det, som der jo i virkeligheden er vigtigt her, er: Hvordan kommer den langsigtede indsats til at se ud?
Hvad er det, vi skal, når landbrugspakken udløber?
Det er det, som vi virkelig glæder os til at diskutere.
Så med de ord vil jeg sige, at vi i SF støtter forslaget, som det ser ud, lige foreløbigt, og så håber vi jo, at regeringen er med os, når vi skal lægge den langsigtede plan for vandmiljøet og ansvaret og pasningen af naturen, når landbrugspakken udløber, ligesom vi nu er med regeringen i den korte indsats i 2020.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-21:
Det er ude på decimalerne, at vi ikke er enige.
Jeg synes, det bliver for hård regulering, men jeg håber på en eller anden form for selvjustits i civilsamfundet og den gunstige effekt af hån, spot og latterliggørelse, som i mange af de eksempler, som Dansk Folkeparti har lagt frem, jo er til stede og velfortjent.