Preben Bang Henriksen (V), 2016-10-28:
Tak for det.
Det forslag, vi behandler i dag, har sit udspring i de gældende regler i lovgivningen, hvor politiet har mulighed for at udstede et tilhold, opholdsforbud eller en bortvisning fra lejligheden – som det hedder.
Hvis der sker en krænkelse af den pågældende, der befinder sig der, og hvis der er rimelig grund til at mistænke en for at krænke den anden person, kan politiet altså udstede et sådant polititilhold.
Det er en ganske glimrende regel, og den ændrer vi sådan set heller ikke på i dag.
Reglen, som den praktiseres i dag, fordrer, at det, vi kalder tilholdslovens betingelser, er opfyldt, og det kræver altså ud over en juridisk gennemgang også en gennemgang af, om forvaltningslovens regler er opfyldt med hensyn til partshøringer og meget andet.
Det kan være en betydelig sagsbehandling, der skal til, før politiet i dag udsteder et sådant polititilhold, og det kan unægtelig være særdeles belastende, specielt over for den, det går ud over i den mellemliggende periode.
I dag er det sådan, at vi taler om, at der skal være en begrundet mistanke og dermed altså også en vis samtidig sagsbehandling fra politiets side for at finde ud af, om der er den her begrundede mistanke, og om reglerne i øvrigt er opfyldt.
Det er det, vi laver om på nu, sådan at der kan udstedes et strakstilhold, der er gældende, og det er altså ikke meningen, at der skal være samme sagsbehandling bag et strakstilhold; der skal alene være en rimelig grund, så man nedsætter altså mistankekravet fra det, det var førhen, nemlig begrundet mistanke, og nu til en rimelig grund.
Når jeg bruger ordet førhen, er det egentlig forkert, for de øvrige regler kører videre, da vi får et supplement af reglerne, der siger, at her kan der ske strakstilhold, og strakstilhold fordrer altså alene en rimelig grund.
Det betyder altså også, at sagsbehandlingen forventes at kunne foretages af betjenten, om ikke på stedet, så i hvert fald meget, meget hurtigt på stationen – sagsbehandlingen, der fører til, at et strakstilhold udstedes.
Nu er det altid sådan, at vi sætter frister her for andre, men det er jo ikke sikkert, at de bliver overholdt, og Dansk Folkepartis ordfører var da også inde på, at det synes man også var lang tid.
Ja, det er det, men jeg synes, det vigtigste er, at den, der skal beskyttes, bliver beskyttet fra day one, altså også mens sagsbehandlingen pågår, og det er jo netop ikke tilfældet i dag.
Et tilhold kan gives i op til 5 år.
Opholdsforbud i 1 år, og en overtrædelse medfører bøde eller fængsel i 2 år.
Jeg håber, det kan afholde dem, der har tilholdet, fra at bryde det.
Man kunne så spørge sig selv, om ikke det her er et brud på retssikkerheden.
Her indfører vi jo sådan en mere eller mindre summarisk behandling af måske en enkelt politibetjent, i hvert fald en hurtig behandling, der forventes at være overstået på ganske kort tid med hensyn til udstedelse af strakstilholdet.
Jo, det kan man godt mene, og så må man altså bare sige, at så har det den risiko, at den, det går ud over, ikke kan befinde sig på det fortov, som vedkommende ikke må stå og råbe på, eller ikke må ringe til det telefonnummer, som man ikke må ringe til.
Men der er altså mange andre kvadratmeter og telefonnumre at tage fat på i Danmark, hvis man har de lyster, så selv om det kan blive en summarisk og måske nogle gange også forkert sagsbehandling omkring det her strakstilhold, er fordelene mange, mange gange større end ulemperne.
Så derfor er det med største glæde, at jeg på Venstres vegne kan sige, at vi tilslutter os forslaget.