Mattias Tesfaye (S), 2022-05-19:
Tak for ordet, og tak til Venstre for at have fremsat beslutningsforslaget.
Som bekendt er det i dag kriminalforsorgen, der har kompetencen til at beslutte, om en person, der er idømt ubetinget fængsel i op til 6 måneder, skal have lov til at afsone med elektronisk fodlænke.
Forslagsstillerne ønsker den her beslutningskompetence overladt til retten.
Lad mig sige med det samme, at jeg godt kan forstå, at Venstre ønsker af stille forslag med det formål at skabe mere enkle og mere smidige processer i behandlingen af straffesager.
Det er en ambition, jeg fuldt ud deler.
En overførsel af beslutningskompetencen til domstolene vil dog ikke løse problemet med lange sagsbehandlingstider, og det vil ikke medføre en mere enkel og smidig sagsbehandling, tværtimod, og det vil jeg forsøge at uddybe.
Det er ikke første gang, at spørgsmålet om overførsel af beslutningskompetence bliver bragt op.
Spørgsmålet var også oppe at vende under forhandlingerne om flerårsaftalen for kriminalforsorgens økonomi, som regeringen den 15. december indgik med Dansk Folkeparti, Socialistisk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Der er flere vægtige argumenter imod forslaget, og det vigtigste er, at en overførsel af beslutningskompetencen vil forlænge sagsbehandlingstiden i straffesagskæden.
Regeringen har taget en række initiativer til at nå det mål.
Både med det seneste politiforlig og flerårsaftalen om kriminalforsorgens økonomi fra december sættes der ind med initiativer for at nedbringe sagsbehandlingstiden.
Derudover er der igangsat et arbejde med at finde flere konkrete tiltag, som kan styrke sagsbehandlingen og reducere sagsbehandlingstiden på tværs af hele straffesagskæden.
Formålet er, at tidsrummet, fra forbrydelsen begås, til den dømte påbegynder afsoningen af sin straf, forkortes mest muligt.
Hvis spørgsmålet om fodlænkeafsoning skal afgøres af retten, vil det pålægge domstolene ekstraarbejde i et betydeligt omfang med væsentlige merudgifter for domstolene til følge.
Det er Domstolsstyrelsens vurdering, at det vil kræve længere retsmøder og dermed lægge et yderligere pres på berammelsestiderne.
Det vil altså have en negativ effekt på sagsbehandlingstiderne i straffesagskæden.
Det skyldes, at byrettens beslutning om fodlænkeafsoning vil skulle kunne ankes.
Med beslutningsforslaget vil denne egnethedsvurdering modsat i dag også skulle laves forud for retsmødet, og det betyder, at kriminalforsorgen kan ende med at bruge ressourcer på at lave de undersøgelser i sager, hvor fodlænke slet ikke kommer på tale, enten fordi den tiltalte ender med at blive frifundet, får en betinget dom eller idømmes en straf på mere end 6 måneders fængsel.
Og hvis domstolenes afgørelse om fodlænke bygger på kriminalforsorgens egnethedsundersøgelse, er det kriminalforsorgens vurdering, at der under alle omstændigheder vil være behov for, at kriminalforsorgen efter dommen på ny vurderer, om den dømte kan afsone med fodlænke.
Samlet set er det kriminalforsorgens og Domstolsstyrelsens vurdering, at udgiften til fodlænkeordningen med forslaget vil blive øget væsentligt, fordi der må påregnes ekstra udgifter til sagsbehandling og de ændrede sagsgange, og først og fremmest vil forslaget have en negativ påvirkning af sagsbehandlingstiderne i hele kæden.
For regeringen er det helt centralt, at sagsbehandlingstiderne i straffesager ikke forlænges yderligere, og at der generelt sikres en så effektiv sagsbehandling på tværs af straffesagskæden som muligt.
En overførsel af beslutningskompetencen vil både pålægge domstolene og kriminalforsorgen ekstra arbejde og væsentlige merudgifter, og derudover vurderer Domstolsstyrelsen, at en overførsel af beslutningskompetencen vil betyde endnu længere sagsbehandlingstider i straffesagskæden.
Det er jo vigtigt, at vi har et retssystem, som hurtigt og effektivt yder ofrene retfærdighed.
Udfordringerne med den lange sagsbehandlingstid har været en hovedprioritet for regeringen, og af den grund er det også vores opfattelse, at der generelt bør trædes varsomt i forhold til ændringer, hvor der er risiko for en forlængelse af sagsbehandlingstiderne, med andre ord synes vi ikke, at det at pålægge domstolene også at tage stilling til det her spørgsmål i forbindelse med straffesagerne og dermed forlænge sagerne er den rigtige vej at gå, og det er derfor, vi ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Det, som jeg i hvert fald er blevet oplyst, er, at der stadig vil skulle være en egnethedsvurdering, før dommeren tager stilling til, hvorvidt man skal afsone i fodlænke eller ej, og at man heller ikke undgår endnu en egnethedsvurdering senere hen i forløbet.
Derfor kan jeg også godt se de saglige indvendinger imod det, som egentlig er – og det tænkte jeg selv, da jeg læste ordførerens indlæg – en indlysende fornuftig tanke.