Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-05:
Jeg vil gerne invitere Folketinget og alle jer, der lytter med derhjemme, med på et tankeeksperiment.
Forestil jer, at vi skulle lave et helt nyt system.
Forestil jer, at der intet socialøkonomisk sikkerhedssystem var, som kunne holde hånden under folk.
Forestil jer, at vi havde friheden til at indrette et system helt fra bunden på den måde, som vi her i 2019 synes giver mening.
Altså, forestil jer, vi skulle starte forfra.
Hvad ville vi gøre?
Ville vi kreere et system, som gav folk et økonomisk incitament til ikke at være sammen?
Ville vi kreere et system, som gjorde, at folk ville overveje, om de havde råd til at forsøge kærligheden?
Nej, vel?
Men det er, hvad der er blevet skabt.
Vi har fået et system, hvor folk potentielt kan drage fordel af at lade sig forsørge af andre i stedet for at klare sig selv.
Vi har fået et system, hvor folk konstant bliver overvåget, kontrolleret og vurderet.
Og vi har fået et system, hvor folk, der er i kontakt med systemet, ser systemet mere som en modspiller end en medspiller.
Det har sikkert ikke været hensigten med de mange love, regler og bekendtgørelser, der er kommet fra Folketinget, men skridt for skridt er vi rykket nærmere, til hvor vi er nu, med et system kreeret af skiftende Folketing, et system, som har vokset sig større og større og ganske enkelt ikke virker.
Det bliver vi, som er her nu i Folketinget, nødt til at adressere.
Vi har selv rakt ud efter ansvaret.
Derfor siger Nye Borgerlige det klart: Vi er modstandere af det nuværende system og den gensidige forsørgelsespligt, som systemet har skabt, og derfor skal den fjernes.
Ønsker vi så ikke, at folk skal tage ansvar for hinanden?
Jo, absolut.
Jo, så absolut.
Og kan man indføre en fuld ophævelse af den gensidige forsørgelsespligt direkte i det nuværende system, som det her borgerforslag ønsker?
Nej, det kan man ikke.
Regningen ville i hvert fald være stor, så stor, at Beskæftigelsesministeriet har meddelt, at de har brug for mere tid sammen med Finansministeriet på at klarlægge de økonomiske konsekvenser, både de positive og de negative.
For der er tre muligheder: Enten kan man hæve skatten og lade andre betale mere, eller også kan man sænke statens forbrug, så det frigiver midler, og en tredje mulighed er at lave reformer, som gør kagen større, og som derved skaber det økonomiske rum til at lave disse ændringer.
I Nye Borgerlige bryder vi os ikke om den første løsning med at hæve skatten.
Det fratager andre familier mere af deres frihed, for at politikerne kan give den til andre.
Det fordrer mere stat, og mindre menneske.
Derfor ønsker vi en kombination af de sidste to.
Ved at sænke skatter og afgifter og ved en reduktion og fjernelse af alt det unødvendige i den offentlige sektor vil der blive frigivet ressourcer, samtidig med at væksten vil øges betragteligt via skattelettelser.
Der skal også reformer til.
Reformer for at frigøre midler er nødvendige.
Det behøves ikke at være så svært.
Vi siger det klart og tydeligt: Offentlige ydelser skal kun være for danske statsborgere.
Og når borgere har flere midler til sig selv, giver man dem både mere frihed og mere ejerskab over deres egen og deres families tilværelse.
For ville det ikke være skønt, hvis vi indrettede et samfund, hvor borgerne ikke var dybt afhængige af politikernes velvilje, hver eneste gang livet tager en drejning, og samtidig et samfund, hvor der var plads og overskud til at hjælpe sig selv og hinanden?
For husk på, når man mener, det er staten og politikerne, der har til opgave at løse opgaverne, afleverer man samtidig sin frihed og sin egen råderet i døren ind til Folketingssalen.
Derfor siger vi i Nye Borgerlige: Lad os nu få det opgør med årtiers forfejlede politik, og lad os nu begynde at sætte borgerne før systemet.