Dan Jørgensen (S), 2021-10-28:
Tak for det.
Det er jo ikke så sjældent igen, trods alt, at man hører politikere, der har lavet en aftale, kalde den historisk.
Det er næsten mere historisk, hvis der er nogen, der ikke kalder den historisk.
Men spøg til side er der jo faktisk nogle gange grund til at bruge det store ord.
I de seneste 2 år på klimaområdet har vi faktisk haft brug for det en del gange, men jeg tror næsten, jeg vil sige
, at den gang, hvor det har givet mest mening, og hvor det har været mest i sin ret, var, da vi lavede aftalen omkring stop for olie og gas i Nordsøen og at aflyse den ottende udbudsrunde og alle fremtidige potentielle udbudsrunder.
Det er en kæmpe beslutning for Danmark.
Det har givet genlyd ude i verden, det er blevet rost af grønne organisationer globalt og fremhævet som et positivt eksempel, og det kommer nu forhåbentlig til at danne skole og inspirere andre lande til at følge samme vej.
Danmark har været et olieproducerende land siden 70'erne.
Det ved jeg ikke hvad man skal lægge i af symbolik, men det er i hvert fald et faktum, at vi siden 70'erne i Danmark jo har tjent mange, mange milliarder kroner på olie- og gasproduktion.
Det er klart, at de positive effekter, det har haft, fortjener en plads i vores historie, men det er lige så klart, at det så selvfølgelig også giver os et ansvar.
For afbrændingen af den olie, vi selv har forbrugt og solgt til andre, har ført til forurening af vores atmosfære og har ført til, at vi i allerhøjeste grad er medansvarlige for verdens klimaproblemer.
Derfor er det så fantastisk, at vi nu er blevet enige om at gå forrest.
Og til dem, der måtte antyde, at det her bare var en lille selvfølgelig beslutning, må jeg bare sige, at så har I en ret dårlig hukommelse.
Diskussionen var benhård.
Mange af dem, der i dag kritiserer aftalen for ikke at være ambitiøs nok,
var ude at demonstrere for, at vi skulle aflyse den ottende udbudsrunde, og når vi så aflyser den ottende udbudsrunde, lyder det lige pludselig: Jamen det betyder ikke rigtig noget.
Det var en dyr og nødvendig beslutning – dyr forstået på den måde, at når man træffer den her form for beslutning, er det sådan, at man skal regne på, hvad det kommer til at betyde af mindre indtægter for statskassen, og når vi sætter en slutdato og vi lader være med at lave nye udbudsrunder, ja, så kommer det til at betyde et mindreprovenu i statskassen, og det er omkring 13 mia. kr.
Det er altså 13 mia. kr., vi ville have fået ind i provenu, hvis produktionen var fortsat, eller hvis vi havde lavet en ny udbudsrunde.
Det understreger selvfølgelig, at det er en realnedgang i olieproduktionen på formentlig mellem 9 og 15 pct. mellem nu og 2050, og efter 2050 er det altså slut.
Det er klart, at når vi i Danmark, som, da vi traf beslutningen i 2019, var det største olieproducerende land i EU, gør det, bliver der selvfølgelig lagt mærke til det.
Og så viser det jo også, at vi mener det, når vi siger, at vi ønsker en grøn omstilling.
Vi mener det, når vi siger, at vi faktisk vil være et foregangsland.
Jeg mener, at det ville harmonere meget dårligt med vores ønske om at være et foregangsland og vores ønske om at være CO 2 -neutrale i 2050, hvis vi efter 2050, når vi jo selv skal være CO 2 -neutrale, stadig væk skulle sælge olie og gas, altså fossiler, til andre lande; I kan godt se, at den argumentation ville være svær at føre igennem.
Men det var jo ikke ligetil.
Der var allerede med tidligere aftaler faktisk givet tilladelse til at fortsætte indtil 2052, så vi måtte faktisk forhandle med et selskab om, om det var muligt at trække det tilbage.
Det var det så heldigvis.
Jeg har hørt ordførere sige: Jamen er det ikke rigtigt, at der kun var et selskab, der bød?
Jo, det er rigtigt.
Til sidst var der et tilbage, der var andre, der havde trukket sig, men altså, det er vel ligegyldigt, om der var 1 eller 10 eller 20 selskaber.
Hvis der var et, der havde tænkt sig at bore og hive olien op, havde de hevet den olie op.
Til dem, der spørger, om det ikke er rigtigt, at forretningsmodellerne bliver dårligere, osv., vil jeg sige, at jo, det både tror og håber jeg da på kommer til at ske, men det kommer jo også meget til at afhænge af, hvad for nogle politiske beslutninger der bliver truffet, og her har det da bl.a. rigtig meget at sige, hvad der sker globalt, i forhold til om man har tænkt sig faktisk at adressere udbudssiden af problemet med fossile brændstoffer og ikke kun efterspørgselssiden.