Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-05:
Med det her forslag foreslås det, at der skal være et flertal på tre femtedele for, at Danmark kan deltage i krig, altså 108 folketingsmedlemmer ud af 179, hvor der i dag skal være et almindeligt flertal.
Formålet er jo at sikre en demokratisk opbakning bag det her forslag, når vi gør det.
Jeg tror, vi alle sammen, dem af os, der har prøvet det, kan nikke genkendende til, at når vi skal sende Danmark i krig, altså sende soldater ud, er det en af de sværeste beslutninger, man kan tage som folketingsmedlem.
Det kan jo have den ultimative pris for den enkelte, som kan miste sit liv, det kan være ægtefæller, der mister deres ægtefælle, det kan være børn, der mister deres far, og ja, det kan være forældre, der mister deres børn.
Derfor er det helt oplagt, at man gør sig umage, og at der er det rigtige grundlag, når man tager de her beslutninger.
Det er netop beslutningsgrundlaget, jeg synes er det afgørende her, altså at det er både godt og gennemarbejdet, så man som folketingsmedlem kan tage den rigtige beslutning.
Det er ikke for at negligere det, men i forhold til de to ting er det i mindre grad antallet af medlemmer, der beslutter det, der betyder noget.
Og hvis der nu skulle være 108 ud af 179, hvorfor så ikke 109 eller 110 eller 111?
Det ændrer ikke på, at vi også i Danmarksdemokraterne hundrede procent bakker op om, at man skal prøve at søge at få en så bred opbakning som muligt, men det er nu engang spillereglerne herinde, at når der er et flertal, er der et flertal.
Jeg vil også sige, at historisk set har man også set, at der stort set næsten altid er en bred opbakning, når vi sender folk i krig, heldigvis, og det synes jeg også helt klart vi skal forsøge at have.
Det er så også en del af debatten, at der var opbakning, da man lavede den her vedtagelsestekst for nogle år siden.
Men vi støtter altså ikke, at man skal lave den her juridiske binding på, at der lige meget hvad skal være tre femtedele, der støtter det.
Men vi støtter, at man prøver at finde en så stor opbakning som muligt her i Folketinget.
Så vi kan ikke støtte det beslutningsforslag, der ligger her.
Nu kan det lyde meget negativt, at man er imod noget.
Vi er tilhængere af den måde, det er på i dag, og den måde, grundloven har lavet tingene på.
Der er det jo lavet sådan, at der er nogle meget få tilfælde, hvor der skal være et kvalificeret flertal, og det er bl.a., når man afgiver suverænitet, som jo er en ret stor ting og en ret permanent ting.
Der synes vi, det er rigtig godt, at man har den ekstra beskyttelse i vores folkestyre.
Men hvis man sådan skal begynde at vælge enkelte ting ud, så kan der være mange andre steder, hvor man spørger: Hvorfor skulle det så ikke lige være der, at der skulle være kvalificeret flertal, for det er vigtigt for danskerne, at der er opbakning?
Jeg er selv med i et parti nu, som er i mindretal i Folketinget, så opportunistisk burde jeg jo stemme for sådan et forslag som det her, men når man har det lange lys på, synes jeg ikke, det giver mening, at man sådan skal vælge områder ud.
Altså, jeg tror, at sidste gang, vi skulle sende nogen ud – var det ikke til Mali? – var det 85 pct. af Folketinget, der stemte for.
Så typisk er der jo en bred opbakning.