Søren Søndergaard (EL), 2018-11-15:
Tak, formand.
Siden 2004 har vi i udlændingeloven haft en regel om, at visse børn, som søger om at blive familiesammenført med deres mor eller far i Danmark, skal igennem en integrationsvurdering.
Det skal vurderes, om der er – og jeg vil godt citere – grundlag for en vellykket integration her i landet.
Ifølge bemærkningerne til det oprindelige forslag fra februar 2004 skulle reglen modvirke, at udenlandske mødre eller fædre, der er kommet til Danmark – og jeg citerer igen – bevidst vælger at lade deres børn blive i hjemlandet, så barnets opvækst foregår i hjemlandet i overensstemmelse med hjemlandets kultur og skikke, således at barnet ikke i barndommen præges af danske normer og værdier.
Tilhængerne af den her regel om en integrationsvurdering har siden 2004 foregivet, at reglen er lavet af hensyn til barnet.
Det er efter vores opfattelse en fiktion.
Reglen er lavet for at formindske indvandringen i Danmark.
Indtil 2016 var der en 2-årsregel i loven.
Den indebar, at der ikke skulle ske en integrationsvurdering, hvis familiesammenføringen skete, inden for 2 år efter at den udenlandske far eller mor havde slået sig ned i Danmark.
2-årsreglen byggede på en fiktion om, at forældre typisk vælger at lade deres børn blive længere i hjemlandet for at sikre, at de får så lidt dansk kultur som muligt.
Jeg vil ikke afvise, at der er eksempler på det.
Naturligvis er der næsten eksempler på alt, men det er ikke og har ikke været den typiske situation.
Den typiske far eller mor ønsker, at deres barn vokser op i Danmark og vil sørge for, at barnet lærer så godt dansk som muligt og vænner sig bedst muligt til landet.
I 2016 blev 2-årsreglen underkendt af EU-Domstolen.
I den situation var der en god anledning til at afskaffe integrationsvurderingen.
I stedet valgte ministeren så at fremsætte et lovforslag, der blev hastebehandlet på kun 4 dage.
Lovforslaget indebar, at 2-årsreglen blev afskaffet, og at flere – og nu yngre – børn skulle integrationsvurderes.
Flere og yngre børn får afslag på at komme til Danmark og bo sammen med deres far eller mor.
Der har vi i den seneste tid kunnet læse om ulykkelige sager i medierne, hvor børn sendes tilbage til især Thailand, fordi danske myndigheder vurderer, at de ikke har udsigt til en vellykket integration.
Her er vi så ved endnu et stykke fiktion i de pågældende regler.
For hvordan kan nogen tro, at en thailandsk dreng eller pige, der kommer hertil som 10-, 12- eller 14-årig, ikke har udsigt til en vellykket integration, når barnet kommer i dansk skole, får danske kammerater og, som det typisk er tilfældet i de thai-danske familier, vokser op med en dansk papfar i et dansktalende hjem?
Selvfølgelig er det udgangspunktet, at der er udsigt til en vellykket integration.
Så stærkt er altså det danske samfund og den danske folkeskole.
Masser af børn, der er kommet hertil som teenagere, og som ikke har været underlagt en integrationsvurdering, f.eks. fordi de er flygtninge, går i dag rundt på vores gymnasier, erhvervsskoler, universiteter og arbejdspladser som levende eksempler på, at en vellykket integration og en velfungerende eksistens i Danmark som dansktalende statsborger kan lade sig gøre.
Derfor stemmer Enhedslisten for forslaget fra Det Radikale Venstre om at afskaffe integrationsvurderingen, og efter vores opfattelse kan det ikke gå hurtigt nok.