runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Jeg har også talt med mange af de kvinder, især unge kvinder, og det, de er allermest frustreret over, er jo debatten, som den kører herinde, som efterlader et billede af, at de ikke kan regnes som rigtige danske, selv om de har boet her hele deres liv og aldrig prøvet andre ting.
Jeg tror måske, at både hr. Naser Khader og jeg skulle besinde os lidt på, at det ikke er sikkert, at vi skal fortælle de kvinder, hvordan de skal leve, og at vi da slet ikke skal lovgive om det.
Måske skulle vi i stedet for give plads til, at nogle af de kvinder, som faktisk har sat sig for at hjælpe dem, og som måske er bedre til at tale med dem, ikke bliver mødt med udskammelse fra Folketinget, men i stedet for får de ressourcer til at fortsætte deres gode arbejde, f.eks. i Exitcirklen.
Se, det ville være en god erkendelse fra hr. Naser Khader.
Naser Khader (KF), 2018-10-04:
Stor ros for denne erkendelse.
Det, jeg savner – og det er også derfor, jeg vil opfordre til endnu flere udflugter i virkeligheden – er også, at man taler med nogle af de kvinder, der er undertrykt, og dem, der også kan fortælle hr. Morten Østergaard, at det med burka og niqab ikke bare er symbolpolitik, men ligestillingspolitik.
Det er ikke at give det modsatte køn hånden.
Det er ikke symbolpolitik, det er ligestillingspolitik.
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Nu tænker jeg, at medmindre der er nogen, der gør noget, der jo er meget ulovligt, nemlig sover herinde, bor vi alle sammen ude i virkeligheden hver eneste dag.
Men det er jo rigtigt, at jeg ulejligede mig med det, som regeringen ikke fik tid til, nemlig at tale med nogle af de folk, som jo lever med konsekvenserne af integrationsproblemer, og det gjorde jeg egentlig for at bryde op i den der lidt kedelige debat, der indimellem kan blive herinde, og hvor man sidder og laver skrivebordsløsninger for nogle af dem, der var i regeringens udspil, da det kom, i stedet for at lave noget, der virker i virkeligheden.
Men omvendt erkendte jeg også, at man faktisk var glade for nogle af de redskaber, vi har været skeptiske over for i den seneste bandepakke, og det vil jeg da gerne også gentage her i dag: Ja, jeg synes, at de mennesker, der bor de steder, hvor banderne kriges, fortjener, at der bliver sat effektivt ind over for det, og jeg er glad for, at de redskaber har virket for politiet.
Nu er det jo blusset op igen til trods for bandepakkerne, og der er altså én betjent på Indre Nørrebro, der har til opgave at gå ud og lave opsøgende arbejde for børn under 18 år, hvis man antræffer dem i politiet og ser dem i døgnrapporten – én betjent.
Jamen det er da for småt, og derfor synes jeg egentlig, at det, som man burde gøre, var at tage handsken op og sige: Lad os nu sætte massivt ind, så vi også får stoppet bandernes rekruttering, så vi ikke bare får stoppet konflikterne, når de blusser op, men også forhindrer, at de kommer igen.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-10-04:
Se, hvis jeg var socialdemokrat, ville jeg have den overskrift på hr. Morten Østergaards tale, at med venner som disse, hvem har så brug for fjender?
I virkeligheden burde De Radikales oplæg jo have heddet Tilbage.
Altså, hr. Morten Østergaard vil jo gerne vende tilbage til den tid, hvor man gav statsborgerskab til Oussama el Saadi og Said Mansour, og hvad de alle sammen hedder, og Det Radikale Venstre flittigt stemte ja til det.
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Jeg synes nogle gange, det måske er mere interessant, hvad for en politik der skal føres.
Derfor vil jeg egentlig høre hr. Uffe Elbæk og Alternativet om det, der er overvejelsen bag det ærinde, som jeg deler, nemlig at vi får brudt op i blokpolitikken.
Bare i dag har vi set højrefløjen og venstrefløjen forene sig i at sætte mur op om Danmark, så vi ikke kan få udenlandsk arbejdskraft, i en skepsis over for europæisk samarbejde.
Der er al mulig grund til at bryde op i blokpolitikken.
Men til syvende og sidst – og som hr. Uffe Elbæk siger: med den viden, vi har i dag – så handler det vel om, at man savner at se en politisk vej, som peger fremad, og som reelt styrer hen imod nogle af de visioner, og hvis den tegner sig, er det vel den politiske retning, der er det afgørende, og ikke personspørgsmålet.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-10-04:
Jo, selvfølgelig.
Måske ikke overraskende er jeg enig med hr. Morten Østergaard lige i forhold til den her problemstilling.
Det er selvfølgelig det politiske, der er afgørende.
Det er selvfølgelig også derfor, jeg med de udmeldinger, der er kommet indtil nu fra henholdsvis Mette Frederiksen og Lars Løkke Rasmussen, understreger, at hvis vi ikke lykkes med vores regeringsprojekt, så er vores holdning, at ingen af de to partier kan bruge os som parlamentarisk grundlag.
Det er sådan, som det ser ud dags dato.
Jeg håber jo bare, at bl.a. Radikale Venstre havde lyst til at komme over til os og blive en del af en grøn position, og at andre gode partier i det her Folketing kom over til os og dannede en anden position end rød eller blå.
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Pludselig vil regeringen have en million elbiler, og hr. Uffe Elbæk bobler over i begejstring.
Det gjorde jeg i øvrigt også selv, jeg synes, det var et rigtig godt tiltag.
Og i dag lykkes vi med fælles i oppositionen at formulere nogle ting, som vi måske ikke havde regnet med for bare en uge siden.
Det, jeg egentlig bare siger, er, at det jo gælder om at stræbe efter, at ens mandater bliver talt med; at de kan bruges til noget som et udtryk for, at den politiske retning er rigtig.
Det er vel det, som må være sigtelinjen: at man driver det politiske projekt fremad, og så må vi se, hvem der skal have de fine titler.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-10-04:
Jo, selvfølgelig.
Men vi må altså diskutere det i den konkrete kontekst.
Jeg kan ikke stå og sige ret meget andet her.
Jeg er rigtig glad for, at oppositionspartierne i dag er blevet enige om en fælles tekst.
Det er rigtig gode nedslag, der er i den.
Så jeg fokuserer på politikken.
Hvis man kan nå hinanden, er det jo herligt.
Hvis man ikke kan, går man et andet sted hen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-10-04:
Tak for det, og tak til hr. Morten Østergaard for talen.
Jeg kan jo fuldt ud bekræfte det, der var pointen i hr. Morten Østergaards indlæg, nemlig at der er forskel på, om man etablerer et flertal, hvori Dansk Folkeparti indgår, eller om man etablerer et flertal herinde, hvori Det Radikale Venstre indgår.
På en række afgørende spørgsmål, der er vigtige for danskerne, specielt på udlændingespørgsmålet og i værdidebatten, er det klart, at der er afgørende forskel.
Derfor er der også stor interesse for, hvad der kommer til at ske, afhængigt af hvordan et valg falder ud.
I Berlingske den 21. august gjorde hr. Morten Østergaard sig nogle tanker om det, og jeg skal bare lige høre, om det stadig væk står ved magt her i starten af oktober måned, eller om der er noget, der måtte have ændret sig.
Hr. Morten Østergaard siger: »Inden vores mandater kan tælles med, skal der være en politisk aftale, som sikrer, at vi ikke bare får en ny regering, men også får en ny politisk retning for Danmark. Den retning vil adskille sig markant fra det, danskerne får, hvis Dansk Folkeparti er grundlag for en regering, ...«
Så bliver hr. Morten Østergaards spurgt, om han, hvis hun – og det er Mette Frederiksen – afviser en sådan aftale, så vil sige til dronningen, at han udtrykker mistillid til Mette Frederiksen ved første folketingssamling.
Dertil svarer hr. Morten Østergaard: »Ja«.
Står det stadig væk ved magt her i starten af oktober måned?
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Jeg gentog det jo fuldstændig i min tale her, at ja, der skal være en enighed om, hvilken retning vi skal i, for det, der ikke går an, er det, vi også har set i dag.
Det er jo hr. Kristian Thulesen Dahl, der bakker op om en regering, men grundlæggende er uenig i dens politik, og som står her på talerstolen og kigger ned på statsministeren og siger: Jeg er din bedste ven, for jeg har forhindret dig i at føre din politik.
Derfor ja, vi vil kende politikken på forhånd og vide, hvad for en retning det går i, før man kan få vores støtte.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-10-04:
Tak for det klare svar, og så et tillægsspørgsmål: Når det er vigtigt for hr. Morten Østergaard at sige til danskerne, at lige præcis der, hvor den skriftlige aftale jo får klar betydning, er der, hvor den adskiller politikken fra det, som Dansk Folkeparti jo ellers har indflydelse på i særdeleshed, er det så, fordi det i høj grad er udlændingepolitikken, hr. Morten Østergaards tænker på, altså værdi- og udlændingepolitikken, som er afgørende i forhold til at få lavet en skriftlig aftale, der betrygger Det Radikale Venstre i, at der så er en ny politisk kurs for Danmark?
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Jeg tror, at både i denne sammenhæng og i almindelighed tænker hr. Kristian Thulesen Dahl alt for snævert.
Altså, det er slet ikke gjort med det.
Der er europapolitikken til forskel – risikoen for, at det samarbejde, der er bygget op gennem generationer, går op i limningen, hvis man følger i sporet på dem, som hr. Kristian Thulesen Dahl med beundring kigger ud til i Europa: Orban i Østeuropa eller Nigel Farage i Storbritannien.
Det er bekymringen.
Det er også en bekymring, hvis man bliver ved med at skære ned på uddannelse, som man har gjort finanslov for finanslov med hr. Kristian Thulesen Dahls medvirken.
Det er bekymringen over, at man ikke kan finde ud af at sige, at man mener, at klimaforandringerne er menneskeskabte, og derfor er fodslæbende i den grønne omstilling – og ja, flygtninge og integrationspolitikken, måden, vi lever sammen på.
Det er alt sammen spørgsmål, som må afklares.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-04:
Men virkeligheden er jo i mange af kommunerne, at der er det vurderet, at mange af de her ledige har andre problemer end bare arbejdsløshed, at de netop har de her sociale problemer.
Det er derfor, at man har aktivitetsparathedskriteriet nu.
Jeg vil gerne spørge Radikale: Forestiller man sig så, at de her mennesker skal sættes ned i ydelse, hvis de ikke længere kan få aktivitetstilskud og bare skal direkte over til jobparathed?
Vil der så blive skruet ned for ydelsen?
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Det er ikke muligt at blive erklæret jobparat, og det er da lidt ærgerligt, at man er i kontanthjælpssystemet og godt nok har fået at vide, at man egentlig var klar til at kunne tage en uddannelse, men altså ikke er motiveret til det eller kan finde vej i det og i årevis er på kontanthjælp, at man så ikke flytter indsatsen over på at komme i arbejde.
Tilsvarende kan vi se, at for dem, der så bliver kaldt aktivitetsparate, altså underforstået, at der skal noget andet til, før man kan komme i job, kan vi se, at kvaliteten af de tilbud de får, slet ikke står mål med det, man får, hvis man er i den anden kategori, altså som de ældre er, den type aktivering, der er, løntilskudsjob og andet.
Så for mig handler det om en ting, og det er, at kontanthjælpssystemet er et sted, man skal være så kort tid som muligt, og hvis man har problemer af sådan en mere grundlæggende karakter, psykiske lidelser og den slags ting, synes jeg sådan set, at det er nye, forbedrede ressourceforløb, der burde være vejen.
Er man i kontanthjælpssystemet mener jeg sådan set, at opgaven er at sørge for, at man hurtigst muligt kommer i uddannelse eller arbejde.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-04:
Det er jo ikke så længe siden, at Radikale kom med det her større udspil med den meget fængende titel »FREMAD«, som der også blev sagt fra talerstolen.
Der står også en del om kontanthjælp, og jeg vil egentlig gerne starte med at rose Radikale for at ville afskaffe fattigdomsydelserne og også give en afklaringsgaranti til folk.
Det er noget, vi i Enhedslisten også er meget enige i.
Men der er noget, der bekymrer mig, og det er, at Radikale tilsyneladende har tænkt, at alle kontanthjælpsmodtagere under 30 år skal erklæres automatisk jobparate, for hvad kommer det i virkeligheden til at betyde for de her mennesker?
Hvis alle unge skal ud i virksomhedspraktik og jobprøvning og udnyttejob og alt det der, er jeg virkelig bange for, at de her unge, der allerede har alvorlige problemer, bliver mere stressede og udmattede, og at flere af dem vil miste deres kontanthjælp og simpelt hen komme til at blive endnu mere fattige.
Det synes jeg ikke er en ordentlig tilgang til andre mennesker, og vi så jo også sidst i 2012, hvordan den kontanthjælpsreform, Radikale var med i, betød, at rigtig mange unge mennesker simpelt hen blev hjemløse, fordi de kom til at miste deres indtægt fra den ene dag til den anden.
Derfor vil jeg gerne høre De Radikale, hvordan de vil undgå, at de hårdtprøvede unge mennesker kommer endnu mere i klemme, hvis de bliver påklistret sådan et stempel med at være jobparate, når de reelt set ikke er det.
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Vores udspil handler ikke om ydelsen.
Vores udspil handler alene om indsatsen, og jeg synes, at det er et paradoks, at man ikke kan blive erklæret jobparat, at det er bedre, at man ikke kommer i gang med en uddannelse i årevis og går på kontanthjælp, og jeg synes også, at det klinger en lille smule hult.
Nu har vi hørt Enhedslisten i dag være meget skeptiske over for udenlandsk arbejdskraft, fordi vi skal have dem, der er i landet, i arbejde først, og så skal man ikke kunne erklæres jobparat som ung på kontanthjælp.
Det er da et paradoks.
Vi kan jo ikke både sige nej til udenlandsk arbejdskraft, og så sige, at de unge, som er i kontanthjælpssystemet, ikke skal hurtigst muligt i arbejde.
Vi er ikke kræsne.
Vi er sådan set villige til at diskutere både tilbagetrækning og ikke mindst udenlandsk arbejdskraft, som jo på en eller anden måde virker som det mest oplagte i den situation, vi står i, fordi det virker hurtigere – altså, det virker her og nu – og jo samtidig ikke, kan man sige, kræver, at nogen, der bor her i landet i forvejen, egentlig skal gøre noget andet end at byde nye kollegaer velkommen.
Så vi kommer sådan set med en lang række forslag, og Socialdemokratiet må jo selv om, hvad de går til valg på, men udfordringen løber ingen steder, og skal alle de gode intentioner indfries, skal der være et øget økonomisk råderum.
Britt Bager (V), 2018-10-04:
Tak for et klart svar.
Jeg skifter lige emne her, for hr. Morten Østergaard har tidligere udtalt, at han vil stille et klokkeklart krav til fru Mette Frederiksen, hvis hun skulle blive statsminister, om, at der skal skabes et øget økonomisk råderum.
Jeg har ikke i dag kunnet få svar fra Socialdemokratiet om den økonomiske politik.
Jeg mangler stadig væk at se en samlet økonomisk plan, så jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Morten Østergaard: Hvilke tiltag forestiller hr. Morten Østergaard sig man kan få igennem, der vil øge det økonomiske råderum, såfremt Socialdemokratiet skulle blive en del af en regering?
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Hvis vi havde vidst, at det var i dag, at regeringen ville benytte anledningen til at sige, at man heller ikke næste år synes, at man er i stand til at modtage kvoteflygtninge, kan det da godt være, at det havde givet anledning til de overvejelser.
Jeg tror ikke, at der er nogen, der er i tvivl om, hvad vi mener.
Det, jeg synes er forbløffende, er jo egentlig, at når man lyttede til statsministerens åbningstale, var der jo meget snak om, hvor få flygtninge der kommer til Danmark.
Jeg synes, at det er bemærkelsesværdigt, at kvoteflygtningesystemet er lavet af en tidligere Venstreformand, der blev FN-flygtningekommissær, nemlig Poul Hartling.
Jeg var ikke enig med hr. Anders Fogh Rasmussen om ret meget af hans udlændingepolitik, men hvert eneste år, og endda med Dansk Folkepartis velvillige medvirken, blev der taget kvoteflygtninge, mens han var statsminister.
Derfor må jeg sige: Jeg synes, at det er ringe af Venstre – ringe – at man heller ikke nu mener, at tiden er til at tage kvoteflygtninge.
Man kaster vrag, ikke bare på Danmarks traditioner, men i virkeligheden på sit eget partis traditioner.
Britt Bager (V), 2018-10-04:
Hr. Morten Østergaard lyder jo faktisk oprigtig, når han taler om kvoteflygtninge, og derfor kan det også undre mig en lille smule, at kvoteflygtninge slet ikke står nævnt i det her forslag til vedtagelse, for som jeg husker det, har det tidligere stået nævnt i de forslag til vedtagelse, som Det Radikale Venstre har bakket op om.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Morten Østergaard: Hvis kvoteflygtninge betyder så meget for Det Radikale Venstre – vi har tidligere hørt fra Enhedslisten og Alternativet – hvordan kan det så være, at man ikke med et ord nævner kvoteflygtninge i forslaget til vedtagelse i dag?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-04:
Tak for talen.
Så fik vi afklaret, at det, at salget af biler, der kører på fossile brændsler, skulle stoppe i 2030, var De Konservatives skyld.
Det har måske været en hård fødsel at skulle igennem det.
Vi står over for nogle kæmpe klimaproblemer.
Vi skal holde os under 1½ grads global temperaturstigning for at undgå nogle alvorlige skift i klodens tilstand.
Vi har i Danmark et landbrug, som står for 20 pct. af CO2 udledningerne, og vi har organisationer som Landbrug & Fødevarer, som gerne vil fordoble svineproduktionen.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fra De Konservative, om De Konservative anerkender, at det er nødvendigt at nedbringe den animalske produktion i Danmark, for at vi kan komme frem til, at landbrugets CO2-belastning bliver bragt ned.
Vi kan altså ikke bare nøjes med at arbejde med elbiler, vi er nødt til at gå ind i, at landbruget skal nedbringe sine CO2-udslip.
Anerkender ordføreren, at det er nødt til at ske ved at nedbringe den animalske produktion?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-10-04:
Lille spejl, lille spejl.
Det var måske et spørgsmål, man skulle stille til sig selv, for her i dag har man sådan set bare stået og ført sig frem med det rådighedsbeløb, der er i regeringens økonomiske politik.
Det er, hvad Socialdemokratiet har og ikke en krone mere – ikke en krone mere, for der findes ikke et eneste konstruktivt, fremadrettet forslag fra Socialdemokratiet, der skal gøre Danmark rigere, ikke ét.
Det er også derfor, man er så upræcis om det hele, har fremlagt finanslovsforslag, hvor de eneste tal er sidetallene.
Jeg kan sige, at vores økonomiske politik hænger fuldstændig sammen, for i beregningen af rådighedsbeløb er ikke regnet andet ind end det, vi har i hånden – det, vi har i hånden, beslutninger, vi har truffet.
Så er det rigtigt, vi har en ambition, men vi har jo ikke forgrebet os på en ambition, vi ikke har indfriet.
Vi ville da gerne oven i det, vi allerede har, gøre Danmark endnu rigere.
Det er derfor, jeg har kæmpet for det, og jeg gjorde også meget ud af det i min replik før, nemlig at insistere på, at vi skal have de udlændinge, der er i Danmark, i arbejde, altså asylanterne og de familiesammenførte, for hvis vi øger deres erhvervsfrekvens, når de nu er her, bidrager det positivt til økonomien, og det gør Danmark rigere, også rigere end det, der ligger i de rådighedsbeløb, vi allerede har, for de er jo regnet ind med den erhvervsfrekvens, vi har.
Så der er mange steder at gå hen.
Vores økonomiske plan hænger sammen, vi har så bare også appetit på, at vi godt kunne tænke os at gøre Danmark endnu rigere end det, vi allerede har planlagt efter.
Mette Abildgaard (KF), 2018-10-04:
Jeg anerkender i hvert fald fuldt ud, at hvis vi skal nå i mål med Parisaftalens målsætninger, kræver det en ret grundig indsats i alle de ikkekvotebelagte sektorer, heriblandt også landbruget.
Nu lægger vi ud med transportsektoren, fordi det er der, vi kan se, at det jo desværre går den forkerte vej.
I forhold til personbiler står de for 19 pct. af CO2-udledningen i dag, og vi kan se, at det tal bare stiger og stiger modsat andre sektorers.
Jeg anerkender også fuldt, at vi ikke kommer i mål, uden at landbruget også skal bidrage.
Det er der mange måder, man kan lykkes med, eksempelvis med brug af præcisionslandbrug, ved at se på teknologien i staldene osv.
Vi skal have kortlagt de virkemidler, der er.
Så jeg anerkender fuldt ud, at vi ikke kan nå i mål, uden at også landbruget bidrager.
Magni Arge (T), 2018-10-04:
Jeg anerkender fuldt ud, at Spanien og Danmark ikke kan sammenlignes, men derfor undrer det mig også, at man ikke har reageret fra Danmarks side over for, hvordan Spanien har håndteret det her.
Alle lande har forskellige situationer, og det er også derfor, vi lægger op til at have en konference om en uge på Færøerne, som handler om the right of self-determination in twenty-first century democracies, hvor vi har folk fra forskellige lande, som er ude i lignende situationer, og hvor vi hører, hvordan deres tilgang er, og hvordan de betragter situationen for at lære af hinanden.
Et andet skridt er selvfølgelig afvikling af bloktilskuddet, for når man ikke er afhængig af penge fra en anden stat, har man jo større råderum.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-10-04:
Mange tak for en fin tale.
Tjóðveldi og hr. Magni Arge er jo også meget optaget af FN's verdensmål, som vi også er det i Inuit Ataqatigiit, og i Inuit Ataqatigiit mener vi også, at regeringen har et ansvar i forhold til Grønland omkring verdensmål 16, nemlig fred og retfærdige institutioner – hele justitsområdet og hele sikkerhedsområdet.
Men vi har jo det primære ansvar derhjemme i Grønland og på Færøerne – er der noget, vi kan gøre herfra som nordatlantiske mandater i forhold til at fremme FN's verdensmål?
Magni Arge (T), 2018-10-04:
Jeg vil sige, at jeg føler mig lidt privilegeret over, at jeg som folketingsmedlem fik mulighed for at deltage i en konference i FN i juli måned sidste år, som gav mig en indføring i verdensmålene.
Og jeg må sige, at jeg synes, det er en af de mest betydningsfulde dagsordener, der nogen sinde er blevet fremsat, i hvert fald i min levetid, og jeg vil meget gerne hjælpe til med at udbrede kendskabet til den og være med til opbygge en opbakning til den.
Men der ligger jo mange delmål i det her, og man kan samarbejde på forskellige felter.
Et af dem handler om målinger af, hvilken situation man er i i forhold til de forskellige mål, og hvad det så er for nogle mål, man har tænkt sig at sørge for at løfte, og hvordan man måler på det.
Det har man arbejdet meget med i Danmark – så langt er vi ikke nået endnu på Færøerne, og det er man vistnok heller ikke i Grønland.
Og så vil der være krydsfelter, som du nævnte, f.eks. i Grønland netop på det juridiske område, kan jeg forestille mig, hvor der vil være behov for at styrke dem, sådan at man samlet, både Grønland og Danmark, kan rapportere, at her er improvement.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-10-04:
Mange tak.
Det andet spørgsmål handler om udenrigs- og sikkerhedspolitiske anliggender.
Statsministeren var jo inde på det i sin åbningstale, og jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren vil sådan udfolde, hvor det er, ordføreren ser, at Færøerne f.eks. kunne spille en større udenrigspolitisk rolle.
Og med det vil jeg egentlig også henlede noget opmærksomhed på sikkerheden og det forsvarspolitiske, for man kan sige, at cybersikkerhed jo er noget, vi taler om i Folketinget, men som vi måske ikke snakker så meget om i forhold til Grønland og Færøerne – måske skulle vi gøre det noget mere.
Magni Arge (T), 2018-10-04:
Hvis vi skal tage det sikkerhedspolitiske endnu en gang, kan vi også godt se på den beliggenhed, som vi har, lige midt ude i Nordatlanten, og de institutioner, vi har opbygget, med overvågning af skibsfart, der sejler til og fra Færøerne.
Den search and rescue-tjeneste, som vi har på Færøerne, kunne jo sagtens udbygges til også at være en aktiv deltagelse i overvågningssystemer ude i vores del af verden og også i forbindelse med search and rescue i vores del af verden.
Og vi kunne da sagtens også stille op med hjælp i forhold til at kunne komme til undsætning, hvor der er katastrofer eller brug for hjælp af en eller anden art.
Men det er alt sammen af mere defensiv karakter, for vi har simpelt hen intet offensivt militær i det hele taget på Færøerne og kommer nok aldrig til at få det heller.