Karsten Lauritzen (V), 2020-12-21:
Jeg synes, det er noget mærkeligt noget, hr. Anders Kronborg er ude i.
Det er jo normalt sådan, at man forhandler, man har en lovbehandling, og så tager man stilling til sidst.
Lovforslaget bliver jo vedtaget.
Det kan vi jo se.
Det kan man jo se i betænkningen.
Så vi er ikke med til at forhindre nogen i noget.
Vi synes ikke, det her er godt nok, og hvis regeringen havde lyttet mere til Venstre i forhandlingerne, kunne det godt være, at vi havde stemt for, men nu er tingene, som de er, og det kan hverken hr. Anders Kronborg eller jeg lave om på.
Sådan er det.
Tak skal du have, formand.
Det er jo på en sørgelig baggrund, at vi står her i dag med L 77: dels den globale pandemi, som har ramt ikke bare Danmark, men hele verden, dels den frygt, som den fører til, dels nogle meget vidtrækkende politiske beslutninger.
En af de beslutninger er jo den beslutning, som regeringen traf i starten af november måned.
På et pressemøde meldte regeringen ud, at den havde besluttet, at alle mink skulle aflives med henvisning til folkesundheden, og at det skulle ske straks og hurtigt.
Det arbejde gik så i gang.
Senere har det jo så vist sig, at der ikke var lovhjemmel – eller sagt på en anden måde: Det var ikke lovligt at træffe sådan en beslutning.
Det ønskede regeringen skulle ske på en eftermiddag.
Det er det, der står i det brev, statsministeren har sendt til Folketinget – altså om vi lige ville dispensere fra alle regler og vedtage det på en eftermiddag.
Det kunne man selvfølgelig godt sige kunne være en fin løsning for statsministeren og for regeringen, og jeg tror sådan set, at statsministeren på det tidspunkt mente, at det var den rigtige beslutning.
Ellers havde hun vel ikke foreslået det.
Men det var ikke den rigtige beslutning, og det var ikke en fair og rimelig behandling af dem, der er blevet berørt af den beslutning, regeringen har truffet.
Det er jo de 5.000-6.000 mennesker, der arbejder i minkbranchen.
Det er os alle sammen i forhold til den regning, som det her ender med at udløse i erstatning, og som bliver på et stort milliardbeløb.
Derfor var der jo så ikke et flertal i Folketinget for at dispensere, og derfor har vi givet det her forslag en almindelig behandling.
Det tror jeg har været meget klogt, og jeg vil gerne anerkende her på Folketingets talerstol i dag, at jeg er glad for, at rigtig mange har rykket sig fra deres oprindelige udgangspunkt, ikke mindst regeringen.
Fra ikke at ville udbetale erstatning i nævneværdigt omfang har man nu rykket sig og vil gerne udbetale erstatning i et væsentlig større omfang.
Det har vi fået fødevareministerens ord for på et samråd.
Der er stadig væk ikke indgået nogen aftale om erstatning.
Det er vi selvfølgelig kede af i Venstre, og det håber vi snart vil være muligt at få.
Vi sagde ved førstebehandlingen, at vi ikke syntes, at lovforslaget var godt nok, og det synes vi fortsat ikke.
Det indebærer ikke, at der kommer en sikkerhed for en rimelig behandling af minkavlerne og deres familier og følgeerhverv, så i lyset af at der ikke er indgået en aftale om erstatning, og i lyset af at lovforslaget er, som det er, kan vi ikke støtte det.
Vi er også kede af, at der er et flertal, der nu har nedstemt det ændringsforslag, som vi stillede i Venstre, om at skrive ind i lovforslaget, at der skulle være fuld og hel erstatning efter grundloven.
Det må vi så notere at der ikke er flertal for.
Det siger også lidt om den aftale om erstatning, som måske er på vej, men det må jo komme til den tid.
Derfor er det sådan, at det her forslag stadig væk ikke er sådan, at vi kan støtte det i Venstre, men vi vil gerne anerkende, at der er mange partier, der har flyttet sig fra det oprindelige, hvor vi skulle vedtage noget på en eftermiddag.
Det vil vi gerne anerkende og kvittere for.
Vi tror, det er grundlæggende godt, at Folketinget har haft mulighed for at stille spørgsmål og få uddybet en række forskellige ting.
Og det, der også er vokset ud af forslaget, er det, som man i Udvalget for Forretningsordenen besluttede her til formiddag, nemlig at nedsætte en kommission i form af en granskningskommission til at kigge nærmere på det politiske forspil: Hvad førte til, at man kunne træffe sådan en beslutning, uden at den var hjemlet?
Det kommer der så en granskningskommission der skal undersøge.
Jeg vil også gerne kvittere for, at alle Folketingets partier nu bakker op om det, og at mange har ændret synspunkt, fra at man mente, at det her kunne undersøges med en uvildig advokatundersøgelse eller ad anden vej, og til at vi nu er enige om, at der skal en egentlig granskningskommission til med de retsgarantier, der gælder med vidneafhøring osv.
Det vil jeg også gerne kvittere for.