Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Tak for det, formand.
Det er jo en fin anledning til at få lov til at drøfte et af de emner, som optager os alle sammen rigtig meget, nemlig når vi ser eksempler på fuldstændig sindssyg, hensynsløs vanvidskørsel, som bringer andre uskyldige menneskers liv i stor fare, og som jo desværre også koster menneskeliv.
Vi har jo alle sammen episoden på Langebro frisk i erindringen, hvor en betjent mistede livet, fordi en vanvidsbilist kørte fuldstændig horribelt.
Derfor er det på høje tid – på høje tid! – at vi nu virkelig tager fat.
Jeg deler da fuldstændig utålmodigheden fra Dansk Folkepartis side, og justitsministeren har jo sådan set redegjort for, hvorfor vi som regeringsparti faktisk går endnu længere end det, som Dansk Folkeparti lægger op til.
Vi er utålmodige, vi deler utålmodigheden, og det er venligt ment.
Omvendt er det måske også fair nok at kigge lidt tilbage og spørge: Hvorfor har vi dog ikke gjort noget tidligere?
Altså, hvad var det, der skete i den seneste valgperiode, hvor Dansk Folkeparti var det største borgerlige parti, og hvor vi også havde de her eksempler?
Ja, der arbejdede man med sagen, og jeg peger ikke fingre ad den daværende borgerlige regering.
Jeg tror ikke, at de var dumme og dovne og ikke ville gøre noget ved det her.
Jeg har faktisk kun indtryk af, at man arbejdede seriøst med at kigge på, hvordan man kunne arbejde med den her konfiskation.
Vi må jo bare konstatere, at det ikke lykkedes at komme med et forslag.
Det er ikke op til mig at sige, præcis hvad der var diskussionerne dengang, men man kan jo tænke lidt på, at det, vi faktisk gør nu, er, at vi tager en bil, som nogle andre ejer.
Vi konfiskerer den, og vi gør mere end det.
Vi sælger den jo i sidste ende som den yderste konsekvens og tager pengene og putter dem i statskassen.
Spørgsmålet om ejendomsretten til den bil var, som jeg har forstået det, en af de knaster, som var meget svær at få fjernet.
Der slår vi nu virkelig hårdt ned.
Derfor er det også rimeligt at stille Dansk Folkeparti det spørgsmål.
For tilbage i december 2011 sagde man, at nu skulle vanvidsbilister bag lås og slå, og i oktober 2018 stillede man et samrådsspørgsmål til den daværende transportminister, hvor man spurgte: Kan vi dog ikke lave en administrativ fratagelse af kørekortet?
Altså, der har været masser af sådan nogle anledninger.
Jeg deler fuldt ud utålmodigheden, og jeg er glad for, at vi nu får gjort noget ved det.
Pointen her er bare, at det måske er lige lovlig frisk at pege fingre ad den her regering, som faktisk kommer med et lovforslag, en samlet pakke, som går langt videre end de initiativer, den daværende regering lagde op til, og være kritisk over for, at vi nu ikke får det gennemført hurtigt nok, når vi faktisk nærmest inden for et halvt år af regeringens levetid har fremlagt den her pakke.
Den er jo så desværre blevet lidt forsinket her på grund af corona, men ikke desto mindre tager vi hårdt fat og går også videre end det, som Dansk Folkeparti vil.
Så jeg synes da, at det er en udmærket anledning til at markere det.
Jeg vil også markere, at jeg da er glad for, at vi er enige om, at der virkelig skal gøres noget ved det her.
For mig at se tager vi faktisk et af de vigtigste initiativer.
Én ting er at skærpe straffen, hvilket også lige har været drøftet, og sørge for, at de her personer kommer i fængsel og ikke bare slipper med en bøde, men jeg tror virkelig også, at det vil have en effekt, at man helt fysisk tager bilerne, fjerner dem fra vejen, sælger dem og putter pengene i statskassen.
Så jeg er glad for, at vi nu får endnu en anledning til at markere, at vi faktisk tager hårdt fat i dem, der kører bilerne, og at vi tager bilerne og sætter ind over for leasingselskaberne osv. osv.
Det er jo også derfor, det vedrører en lang række ministerområder.
Justitsministeren har, synes jeg, meget fint redegjort for, hvorfor vi ikke støtter forslaget her, så det skal jeg ikke dvæle mere ved, men bare glæde mig over, at vi nu faktisk får gjort noget ved det, og at vi tager hårdt fat.
Tak for ordet.