Astrid Krag (S), 2017-03-21:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for den her lejlighed til at drøfte værdig og tryg ældrepleje og ikke mindst for at høre nærmere om regeringens fremtidige planer.
Det glæder mig, at Dansk Folkeparti også bekymrer sig om de problemer, der har vist sig i ældreplejen, og som Dansk Folkepartis ordfører håber jeg også, at vi får ministeren på talerstolen her senere, hvor vi kan stille spørgsmål til ministeren.
Det kan vi jo sige til dem, der følger med derhjemme og måtte undre sig, altså at det havde vi ikke lejlighed til i første omgang.
Vi har i Danmark et velfærdssamfund, hvor en af de fornemste opgaver er at sikre, at vi alle med tryghed i sindet kan gå alderdommen i møde, altså seniorårene, hvor vi er mere grå i toppen.
Og det kræver altså en ældrepleje af høj kvalitet.
Derfor er det så bekymrende, og jeg tror, det rører noget i os alle sammen, når der kommer eksempler frem som dem, der har været på TV 2, hvor ældre sidder i gennemvåde bleer i flere timer, eller hvor ældre, der ellers ikke har nogen problemer med deres blærer, får ble på, fordi der ikke er tid til at hjælpe dem på toilettet.
Det kan også være ældre, der ligger i mange timer uden at komme op af deres seng, selv om de ønsker det.
Og det er jo ikke kun TV 2, der kan fortælle de her historier.
Seneste har JyskeVestkysten haft lignende eksempler, hvor pårørende beskriver, at der ikke er hænder nok til hverken pleje eller hygiejne, eller ældre, der sidder alene og passive i en konstant lugt af urin og f.eks. ikke får børstet tænder, fordi der ikke er nok tid til at gøre ordentligt rent efter uheld.
Det er uværdigt, og det mener jeg ikke vi hverken skal vænne os til eller acceptere.
Heldigvis har vi jo også en ældrepleje, der fungerer rigtig godt mange steder, men de her eksempler viser jo, at området er presset, og vi må også konstatere, at værdighedsmilliarden ikke har gjort en ende på uværdige forhold.
Ældreministeren har nedsat en taskforce, som vi har hørt meget om, således også i dag.
Jeg skal ikke bruge meget tid på den, men jeg vil blot sige, at i forhold til den her taskforce om afbureaukratisering har ministeren jo ikke kunnet garantere os, at pengene efterfølgende vil kunne blive i ældreplejen.
Og det er noget skidt, at vi ikke kan få den garanti, for så bliver det jo en truende skjult spareøvelse.
I taskforcen sidder der i øvrigt heller ikke repræsentanter for SOSU'erne og sygeplejerskerne, men det gør KL, der jo i den her sammenhæng repræsenterer arbejdsgiverne.
Heller ikke Dansk Ældreråd eller Ældre Sagen er kommet med i selve taskforcen, selv om de har meldt sig frivilligt, og det undrer mig ærlig talt.
Når man så holder det op over for, at ministeren ikke kan garantere, at de penge, der måtte blive frigjort ved afbureaukratisering, kan blive i ældreplejen, så kan jeg jo blive temmelig bekymret for, hvorfor man ikke vil lade repræsentanter for medarbejdere og de ældre komme med ind i selve taskforcen og lave anbefalingerne.
Jeg mener, vi skulle gå grundlæggende anderledes til det.
Socialdemokratiet har foreslået et egentligt partnerskab, hvor kommuner, faglige organisationer og andre gode kræfter sætter sig sammen for at finde holdbare løsninger, som kan frigøre medarbejderne til de kerneopgaver og den pleje og omsorg, som jo er det vigtigste.
Heldigvis er den gode side af historien jo, at flere lever sunde og raske i længere tid.
Men det ændre ikke ved den overordnede udfordring, der handler om økonomien, som også blev berørt i debatten her, før jeg kom på talerstolen.
En undersøgelse lavet i 2014 af FOA, Dansk Sygeplejeråd og Ældre Sagen viste, at tre ud af ti medarbejdere mente, at de ældre kun i ringe grad eller slet ikke får en værdig omsorg og ældrepleje.
Tre ud af ti er jo uhyggeligt, og det siger noget om, hvor presset man er derude, og hvor hårdt pres der er på at have tid til kerneopgaverne.
Men hvis vi så kigger på regeringens målsætning om, at det offentlige forbrug kun skal stige med 0,3 pct. årligt, så bliver det altså bare endnu sværere at se, hvordan det her skal hænge sammen i fremtiden.
Vi har været forbi det
Det kan jo lyde, som om det ikke er særlig meget, altså,
hvad er forskellen på 0,3 pct. og 0,6 pct.
Men det er altså mellem en hel og halvanden milliard kroner, der vil mangle hvert eneste år.
Det svarer til, at der vil være 16.000 færre offentligt ansatte i 2025, og man skal ikke have læst mange år på fine skoler for at regne ud, at det altså kommer til at kunne mærkes derude, også for de ældre.
Derfor er jeg også så spændt på at høre, hvilke ting ministeren vil møde frem med i dag, når man nu har den økonomiske ambition, man har, og ministeren endda kommer fra et parti, der drømmer om decideret minusvækst i den offentlige sektor.
Hvordan pokker vil man få det til at rime med en mere værdig ældrepleje?
Det er rigtigt, at Socialdemokratiet – hvad Enhedslisten også har nævnt nogle gange – i vores indspark til 2025-forhandlingerne har afsat midler til sikre, at væksten kan følge med det stigende antal ældre.
Og ifølge Finansministeriets egne regnedrenge er det jo 0,6 pct.
Det skylder vi de ældre, der har knoklet et langt liv og svaret enhver sit, altså at vi også kan tage godt hånd om dem, når alderen presser og man har behov for pleje og omsorg.
Jeg tror, jeg skal til at runde af.
I parantes bemærket
er det jo nogle ting, som er kommet på banen, fordi Dansk Folkeparti har løftet dem ind i forhandlingslokalet, og så var ministeren også så venlig at nævne nogle af de aftaler, vi er sammen om, som bl.a. demenshandlingsplanen, og det er jo meget godt alt sammen.
Men med en taskforce, hvor vi ikke kan få nogen garanti for, at de frigjorte midler kan blive i ældreplejen, og en værdighedsmilliard, der ikke kan gøre det op for de voldsomme forringelser, det vil betyde, at man ikke lader den økonomiske vækst følge med det stigende antal ældre, ja, så havde jeg glædet mig til at høre, hvilke yderligere tiltag regeringen havde i støbeskeen.
Og jeg må sige, at jeg står lidt skuffet tilbage i forhold til ting, der peger fremad frem for bagud.
Jeg skal på vegne af Socialdemokratiet, Enhedslisten, Radikale Venstre og SF oplæse følgende Forslag til vedtagelse »Det er Folketingets klare opfattelse, at alle ældre, der ikke længere kan klare sig selv, skal have en værdig hjælp og pleje.
Det forudsætter, at medarbejderne har tilstrækkelig tid til nærvær, omsorg og aktiviteter for de ældre samt frihed til at bruge deres faglighed.
Folketinget konstaterer, at der frem mod 2025 bliver over 200.000 flere ældre over 70 år, hvilket stiller nye krav til ældreomsorgen og til, at den økonomiske udvikling følger med demografien, hvis serviceniveauet skal fastholdes.
Folketinget forventer, at regeringen følger udviklingen på ældreområdet og prioriterer dette, så alle ældre sikres en værdig alderdom.«
Også tak for det spørgsmål.
Jeg vil se, om jeg kan nå det inden for min taletid.
Jamen noget af det, jeg er stoltest over, den tidligere regering gjorde, selv i en tid med økonomisk krise, var jo at afsætte en ældremilliard, der var øremærket.
Nu er det så en værdighedsmilliard, hvor der følger værdighedspolitikker med, og det bliver spændende at se, hvad det kommer til at betyde.
Så er tanken om klippekort jo heller ikke en tanke, som er helt ny eller har groet i den her regerings have.
Så vil jeg sige helt overordnet set, at der vel, da vi havde regeringsmagten, var en helt grundlæggende omstilling af ældreplejen med ændring af serviceloven.
Det handlede om, at når man møder den ældre fra kommunens side, har man pligt til at starte med at sige, at hvordan kan vi investere i dig, hjælpe dig, træne dig, så du kan vende tilbage til at kunne det, du hele tiden har kunnet, i stedet for den historisk klassiske tilgang, hvor man visiterer sådan mere til passiv hjælp.
Det er jo ikke noget, der er foregået fuldstændig gnidningsfrit, og det er heller ikke foregået lige kønt i alle kommuner, vil jeg gerne sige, men det er jo en helt rigtig omstilling, og det er jo den, der skal få den betydning, at stadig flere ældre kan stadig mere i deres liv.
Og jeg håber sådan set også, Dansk Folkeparti er enig i, at det var godt, vi gjorde det, og at vi skal følge det til dørs, så det bliver grundprincippet fremover, altså at man sørger for at hjælpe folk så godt som muligt til at kunne selv i deres eget liv så lang tid som muligt.
Tak for det spørgsmål.
Først vil jeg sige, at jeg ikke kun tror, at det var Dansk Folkepartis ordfører, der sad i et byråd og havde svært ved at få budgetterne til at gå op.
Det var jo den hårdeste økonomiske krise, Danmark havde stået i vel siden 1930'erne, da vi havde regeringsmagten, og jeg skal ikke stå her og lægge skjul på, at det holdt hårdt.
Alle var med til at betale regningen, det var man også i kommunerne.
Det er jo også derfor, det er så paradoksalt, at man åbenbart fra regeringens side tror, at der er så meget mere at komme efter derude.
Altså, der er skåret ind til benet rundtomkring i ældreplejen, der er ikke noget fløde tilbage at skumme.
Jeg skal ikke stå og sige noget andet, og det har jeg i øvrigt heller ikke gjort tidligere.
Men helt overordnet vil vi jo sørge for, at pengene følger med det stigende antal ældre, og vi har lagt frem i vores eget indspil til forhandlingerne om en 2025-plan, hvordan det skal sikres.
Så er det klart, at vi også bliver nødt til at følge området for at sikre, at pengene kommer det rigtige sted hen.
Men Dansk Folkepartis ordfører ved, lige så vel som jeg gør, at hver gang man øremærker penge til noget og der skal søges puljer og der skal dokumenteres, så er det jo altså en djøf'er henne på rådhuset – jeg tror, at ordføreren selv brugte det udtryk – der får lidt mere at lave.
Derfor skal vi være varsomme med det, hver gang vi øremærker penge til noget.
Jeg siger ikke, at der ikke kan være behov for det, vi gjorde det jo selv med vores ældremilliard, men man skal selvfølgelig være varsom med at gøre det for meget, for så bliver det de såkaldt kolde hænder og ikke de varme hænder, der får gavn af det.