Stinus Lindgreen (RV), 2024-03-19:
I dag behandler vi forslag til en anlægslov, der har været meget længe undervejs, vel egentlig helt tilbage fra 1970'erne, hvor de første diskussioner om en tredje forbindelse over Limfjorden startede få år efter åbningen af Limfjordstunnellen i 1969.
De trafikale udfordringer er uomtvistelige, og der er behov for at tage livtag med dem.
Det er vi i Radikale Venstre enige i.
Derfor er vi også med i aftalen om »Infrastrukturplan 2035«, som dette lovforslag udspringer af.
Men, for der er et men, når selve grundlaget for aftalen har ændret sig markant, er der god grund til at stoppe op og genoverveje, om man er på rette vej, for vi er jo enige om målet: at løse de trafikale udfordringer.
Så lad os være sikre på, at vi gør det ordentligt.
Debatten og de mange høringssvar peger på en række ændrede forudsætninger og nye problematikker, som jeg mener vi er nødt til at tage meget alvorligt.
Det handler om alt fra ynglende oddere og mulig asbestforurening over ændrede trafikprognoser og dårligere samfundsøkonomi til øgede anlægsomkostninger, markante stigninger i CO 2 -udledningerne og enorme miljømæssige konsekvenser.
Der er ingen skam i at blive klogere, tværtimod, og man skal jo ikke død og pine holde fast i en beslutning, hvis den viser sig at være forkert.
Der er tale om et af danmarkshistoriens største statsfinansierede anlægsprojekter uden brugerbetaling, en investering på nu op imod 9 mia. kr. og en anlægsperiode på 11-12 år.
Inden man tager den beslutning, er det nødvendigt at tænke sig rigtig godt om.
Ja og nej.
Der er ganske rigtigt lavet en lang række undersøgelser over flere år.
Men faktum er, at der er dukket en række nye udfordringer op med klima, miljø og økonomi, og at man aldrig har lavet en reel undersøgelse af det alternativ, som en lang række eksperter i årevis har peget på som både billigere og bedre: en ekstra tunnel parallelt med den eksisterende.
En sådan undersøgelse, ikke en vvm-undersøgelse, men en undersøgelse af, hvorvidt det vil kunne give mening samfundsøkonomisk og trafikalt, vil koste nogle hundrede tusind og tage et par måneder at udføre.
Med den i hånden kan vi tage en reelt oplyst beslutning.
Vi kan også med fordel udnytte de nye teknologier, der er kommet til i form af intelligent trafikstyring og mulighed for kloge vejafgifter, der sikrer optimal afvikling af trafikken.
Det kan nu og her være med til at afhjælpe nogle af de udfordringer, der er, og på sigt kan man så få etableret en løsning, der er fleksibel og sikrer redundans i den del af Aalborg, hvor trafikken er tættest.
Det taler også ind i behovet for en samlet mobilitetsplan for Danmark.
Det samlede billede for os i Radikale Venstre er derfor som følger: Vi står med et anlægsprojekt i milliardklassen og med tvivlsom samfundsøkonomi, som sandsynligvis ikke løser de trafikale udfordringer, og som ovenikøbet har store miljømæssige og klimamæssige konsekvenser.
Vi har også et alternativ, der sandsynligvis er markant billigere og bedre, og vi har en oprindelig tidsplan, der giver tid til at få disse ting afklaret.
Vi skal hellere træffe den rigtige beslutning senere end den forkerte beslutning nu.
Hvis ikke det sker og man fastholder den nye forhastede proces, kommer vi i Radikale Venstre til at stemme imod forslaget til anlægsloven.
Vi noterer os, at der i aftaleteksten bag »Infrastrukturplan 2035« står, at partierne ikke er bundet til at skulle stemme for alle projekter i aftalen.
Jeg citerer: »Aftalen indebærer ikke, at alle parter skal være enige om gennemførelse af alle konkrete projekter m.v. frem til og med 2035.
Projekter kan således gennemføres, såfremt der – inden for parterne bag denne aftale – er et flertal for gennemførelsen på tidspunktet for den endelige beslutning af det konkrete projekt.« Jeg kan jo høre på ordførertalerne her, at der under alle omstændigheder er en ganske bred opbakning til lovforslaget.
Det var ordene.
Tak for det.