Trine Bramsen (S), 2023-04-19:
Tak for det.
World Bank Group udgav først på året en rapport, der viser, at kvinder i bestyrelser og ledelser er afgørende for økonomisk vækst både i virksomheder og i de respektive samfund.
På den baggrund har World Bank Group valgt at sætte temaet på dagsordenen – ikke for deres blå øjnes skyld, men fordi det har økonomisk betydning.
World Bank Group skriver direkte i deres rapport, at økonomier, der begrænser kvinders bidrag, ikke kan nå deres fulde potentiale.
I Danmark har vi længe troet, at kvinder ville indtage ledelsesgangene og bestyrelsesposterne, hvis bare vi ventede længe nok.
Men, kære alle, vi kommer i så fald til at vente rigtig længe, hvis ikke vi gør noget, og vi går glip af et meget stort potentiale, et meget stort økonomisk potentiale.
Det var baggrunden for de to lovændringer, der blev indført, om skærpede krav til måltal og politikker for det underrepræsenterede køn i 2022.
De to lovgivninger trådte i kraft den 1. januar 2023.
Med reglerne forpligtes både private virksomheder og offentlige institutioner og virksomheder m.v. til at opstille måltal for kønssammensætningen i deres ledelse, hvis de ikke allerede har en ligelig kønssammensætning.
Loven forpligter også til at udarbejde en politik for at øge andelen af det underrepræsenterede køn i ledelsen.
På baggrund af de to lovændringer skal der etableres en offentligt tilgængelig hjemmeside, der giver åbenhed, viden og oplysning om kønssammensætningen i ledelser og bestyrelser, udviklingen og de opstillede måltal i virksomhederne og organisationerne.
Der er altså ikke tale om kvoter, men om at få virksomhederne og bestyrelserne til at åbne øjnene for det underrepræsenterede køn og dets kompetencer.
Men handler det så ikke om, at kvinder ikke vil og ikke har ambitionerne?
Jeg ved ikke, hvor mange gange den påstand har været fremsat i den politiske debat, og den er også allerede fremsat her i dag.
Lad mig derfor gør det klart, at vi ikke diskuterer, om alle kvinder i hele Danmark vil være ledere eller bestyrelsesmedlemmer, for helt ligesom det ikke er alle mænd, der vil være det, så vil alle kvinder det heller ikke.
Så det, vi diskuterer, er selvfølgelig de grupper, der både har relevante uddannelser, har relevante kompetencer og har lysten til at være ledere.
Og her har vi faktisk temmelig solid dokumentation for, at lederdrømmene blandt de kvinder, der på de socio-sociale parametre ligner de mandlige ledere, faktisk er de samme.
Hvad gør de så i andre lande, siden de klarer sig markant bedre end Danmark?
Er udviklingen dér ikke bare sket af sig selv?
I Frankrig og Norge har man i flere år haft kvoter for at få flere kvinder i bestyrelser.
Her er det fastsat ved lov, at 40 pct. af virksomhedernes bestyrelsesmedlemmer skal være kvinder.
Dette blot for at fremhæve et lille udsnit af de lande, der ligger foran os i de internationale målinger, og som normalt er lande, vi gerne vil sammenlignes med.
Dermed kan man altså ikke just beskylde Danmark for at ligge forrest i feltet, hvad angår krav om kvinder i bestyrelser og ledelse.
Da vi sidste år præsenterede den lovgivning, som vi diskuterer her i dag, var jeg rundt hos flere store danske virksomheder, og jeg tænkte egentlig, at de ville være kritiske eller betvivle den politiske indblanding, men jeg blev overrasket.
Faktisk syntes flere af dem, at vi ikke gik langt nok.
Flere af dem ønskede, at vi gik skridtet længere og indførte egentlige kvoter.
Så kære alle, tiden er løbet fra floskler som: Vi vælger ikke efter køn, vi vælger efter kompetencer.
Der er masser af kompetente kvinder.
Men det handler om, at vi i Danmark bliver bedre til at udnytte alle de gode kompetencer, vi har; at gøre os fri af et forstokket syn på, hvordan en leder skal se ud, og hvordan en leder skal gestikulere.
Det risikerer at koste Danmark dyrt, hvis ikke vi forstår værdien af kvinder i ledelse og kvinder i bestyrelser.
Derfor er det nok heller ikke overraskende, at vi ikke fra Socialdemokratiets side kan støtte forslaget fra Liberal Alliance.
Tak for ordet.