runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2026-02-18:
Jeg tror, det er vigtigt at understrege, at vores havmiljøberedskab består af mere end de fire havmiljøskibe.
Det er også Beredskabsstyrelsens lægtvandsfartøjer, og det er søværnets øvrige fartøjer.
I tilfælde af en stor ulykke er vi jo i den situation, at vi har et stærkt internationalt samarbejde, hvor vi gensidigt har lovet at assistere hinanden, i tilfælde af at det er store udslip.
Men som jeg gerne vil gentage, har der været en afdækning.
Der fandtes ikke nogen brugbare alternativer.
Det gør vi én gang mere for at se, om der er noget, vi kan sætte ind, også i den mellemliggende periode, indtil de nye skibe ankommer.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-18:
Tak for det.
Jeg tænker, at ret meget kan købes for penge, og 1,5 pct. af bnp er jo i nærheden af, jeg ved det ikke, plus 40 mia. kr. eller sådan et eller andet.
Der er noget at rumle med, hvis det skulle være.
Jeg er også helt med på, at der er frivillige og private instanser, som indgår i beredskabet, men vi har også et statsligt ansvar.
Jeg føler faktisk også, at jeg som folketingsmedlem har et ansvar for at bakke op om det arbejde.
Her til sidst vil jeg simpelt hen høre: Hvor lang responstid vil der så være, hvis vi skal afvente bistand fra andre lande?
Det er jo fint, at vi kan det, men vi vil jo være dybt afhængige af deres responstid.
Så hvor hurtigt vil man kunne tage et større udslip, som det danske beredskab ikke selv kan klare?
Torsten Schack Pedersen (V), 2026-02-18:
Der ligger rigtigt velbeskrevne beredskabsplaner klar i i forhold til de konkrete scenarier.
Jeg kan ikke på stående fod huske timevarslerne – det beklager jeg at jeg ikke lige kan på rygraden.
Det, der er væsentligt, er, at nu har forsvarsforligskredsen besluttet, at der skal indkøbes skibe.
Kunne den beslutning have været truffet for årtier siden?
Ja, det kunne den.
Men nu er vi et betydelig bedre sted.
Jeg glæder mig til at se resultatet af den afdækning, og så må vi se, hvad den giver anledning til, og så er vi selvfølgelig også klar til at kigge konstruktivt på det.
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-18:
Hvordan vil ministeren på baggrund af beretningen fra Folketingets Socialudvalg fra september 2025 og ministerens tilkendegivelse i januar 2026 sikre børns ret til »særlig støtte« efter de generelle principper i lov om social service og den tilhørende vejledning, hvis krisecentre efter gældende fortolkning er afskåret fra at iværksætte andre indsatser end psykologbehandling uanset barnets dokumenterede behov?
Hvad er i den forbindelse ministerens overvejelser om Danmarks forpligtelser efter børnekonventionen?
Og finder ministeren, at der er behov for en præcisering af § 109 i lov om social service eller af den tilhørende vejledning med henblik på at sikre, at børn på krisecentre anerkendes som selvstændige rettighedsbærere og kan modtage den nødvendige børnefaglige støtte i overensstemmelse med gældende børneretlige principper?
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-18:
Og tak til ministeren for svaret og egentlig også for den ærlighed, der ligger i, at det ikke er alle dele, vi lever op til.
Nu var ministeren måske en smule venlig og kaldte det tekniske udfordringer; jeg tror, vi er ved at være ude over de tekniske udfordringer på nogle af skibene, sådan som jeg kan læse mig frem til det.
Det beviser jo egentlig, at vi som udgangspunkt alle sammen er enige, i forhold til at der er et problem, og det har vi været længe.
Det er heller ikke det, der egentlig er min interesse i det her.
Men jeg leder simpelt hen efter en mere resolut handling.
Jeg er med på, at vi har bestilt nogle skibe, og det er jeg også rigtig glad for, men der er en vis leveringstid på den slags skibe, og det vil sige, at vi jo i en årrække står uden det fornødne beredskab i forhold til det.
Reelt er vi jo forsvarsløse.
Nu siger ministeren, at vi skal kunne klare et udslip på 5.000 t, men det kan sagtens være større, fordi vi jo ser ind i en relativt stor russisk skyggeflåde med enkeltskrogede skibe, og hvis de springer læk, kan vi have en meget alvorligere situation.
Og når vi kigger på den østenvind, der er nu, ville det jo, selv om det skete i rum sø i Østersøen, godt kunne skylle ind over Lolland og Falster og Østsjælland osv.
Så vi står jo egentlig dagligt i en potentiel katastrofesituation, hvis det utænkelige – det, vi på ingen måde drømmer om – skulle ske.
Så jeg er egentlig lidt nysgerrig på handlingsmulighederne her, for jeg ved, at tilbage i 2024 overvejede regeringen, om man skulle ud at leje nogle skibe.
Det synes jeg jo er en ganske glimrende idé, og det er noget, som man kunne gøre på relativt kort tid og også med en relativt kort frist, altså så de kunne blive lejet, indtil vi havde vores egne skibe og beredskabet var klar igen.
Så hvad er det, der står i vejen for, at vi tager noget handling på det, så vi faktisk i løbet af ganske kort tid kunne blive klar til at kunne håndtere sådan et olieudslip i dansk farvand af et stort omfang?
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
Jeg havde egentlig planlagt at uddybe mit spørgsmål ad en anden vej, men jeg vil gerne samle op på det sidste, ministeren sagde, om et nicheproblem.
Efter at den her sag er begyndt at ramme offentligheden og også medierne, efter at mange ansatte i DSB har set Flemming Hansen fremlægge de her problemstillinger, udfordringer og forhold under den tekniske gennemgang, er jeg blevet lagt ned af henvendelser fra både lokomotivførere og togførere – og jeg kender godt forskellen på dem – om, hvordan de oplever, at noget, der burde være en nødprocedure i forhold til enmandsbetjening, altså også lange tog, er blevet til en del af den normale togdrift, og at det indgår i IVU-planlægningen.
Altså har vi en situation, hvor ansatte i hobetal oplever, at man bryder sikkerhedsreglementet, at der kører tog på strækninger, der ikke er godkendt til enmandsbetjening, og at det bliver lagt over på lokomotivføreren at tage den beslutning om at køre alene i et tog.
For ellers bliver toget aflyst eller forsinket.
Der er intet i det her, der virker, som om det er et nicheproblem.
Jeg har set dokumentation for, og det kan jeg jo også bede ministeren om at redegøre for på skrift og med input fra DSB, formoder jeg, at der på strækninger, på lange strækninger, der ikke har været godkendt til enmandsbetjening, bare på én dag har været op mod otte afgange kun med lokomotivførere, der ikke er godkendt, uden at der har været en reference til, at det var en nødprocedure.
Kan ministeren her i salen fuldstændig afvise, at det er blevet en del af DSB's normale drift, at man har udvidet benyttelsen af enmandsbetjeningen på fjern- og regionaltog som en konsekvens af IVU, fra slutningen af efteråret 2025 til nu?
Thomas Danielsen (V), 2026-02-18:
I de tilfælde, hvor det er foregået, har det jo været helt uproblematisk.
Men jeg tror også bare, at jeg, for at forvirringen for tilhørerne ikke skal være komplet, vil sige, at det er sådan, at en togfører ikke fører toget.
Så når man taler om enmandsbetjening uden en togfører, må jeg jo altså sige, at det ikke er sådan, at en togfører fører toget.
En togfører tjekker billetter og servicerer kunderne osv. i togene, og det er lokoføreren, der fører toget.
Det er også rigtigt, at der i forhold til sikkerheden er klare retningslinjer for, hvad en lokofører skal håndtere, hvis der ikke er en togfører med – som altså igen ikke fører toget, men som kører med toget – og der er også helt klare regler, når det drejer sig om de strækninger, hvor man ikke må foretage det her.
Det handler om nødsituationer, hvor der skal evakueres, og det kan være i forbindelse med broer og tunneller.
Det er altså ikke farligt at køre i toget alene med en lokofører, men der er, hvis der er tale om en nødsituation eller en evakueringssituation, nogle helt klare procedurer for, at der også skal være en togfører med.
Ja, det er så fjollet at kalde det det.
For det er jo altså ikke ham, der fører toget, men dem, som kan servicere kunderne, skal i forbindelse med de her nødsituationer eller en evakuering være der.
Så hvis spørgeren gerne vil have en redegørelse af, hvordan det foregår, som er mere dybdegående, så er der ingen problemer i det, og så får man bare det.
Men jeg synes i den grad, at den redegørelse, der kom, var passende og rimelig.
Men vi skal jo allerede i næste uge mødes to gange, og der kan jeg jo, hvis det har spørgerens interesse, hvordan man håndterer det her lille nicheområde, bede DSB om at lave en større gennemgang af det.
Kaare Dybvad Bek (S), 2026-02-18:
Jeg forsøgte at svare generelt, fordi jeg blev spurgt generelt til det principielle i, hvad for nogle former for forretning man kan drive og ikke drive, og det blev sammenstillet, som det også gjorde i spørgsmålet, mellem f.eks. at have obligationer eller andre værdipapirer og så drive et anpartsselskab.
Jeg mener, at forskellen principielt er, at det at drive et anpartsselskab jo kræver en viden inden for det felt, hvor det anpartsselskab virker, hvad enten det er boliger, ejendomme eller noget andet.
Som jeg er oplyst, har man fået at vide fra starten af, at det ikke var inden for reglerne, og derfor er det selvfølgelig en klar overtrædelse, hvis man alligevel gør det.
Carl Andersen (LA), 2026-02-18:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at der er noget usikkerhed derude omkring, hvad man kan og ikke kan.
For der er jo a-kasser, som bedriver f.eks. udlejningsvirksomhed i det domicil, som de selv ejer, for det må man gerne, hvis man har ledige kvadratmeter.
Men hvis du driver udlejningsvirksomhed gennem et domicil, du også selv ejer, i et eksternt selskab, så er det lige pludselig et problem.
Så der er bare nogle gråzoner her, som jeg synes det kunne være interessant at have en dialog med ministeren om om man ikke kan kigge på.
Kaare Dybvad Bek (S), 2026-02-18:
Jeg er enig i, at der kan være gråzonesager, men i den konkrete sag, der handler om Det Faglige Hus' a-kasse, mener jeg af flere årsager, at man er et stykke ud over en gråzone, først og fremmest fordi de ejendomme, man har i anpartsselskaber, er meget større – altså som i markant større – end det behov, man overhovedet selv har.
Så det er ikke et spørgsmål om at leje et hjørne ud, man har tilovers; det er et spørgsmål om, at man driver en stor ejendom ved siden af sin egentlige drift – og at man fra starten af klart har fået at vide af den daværende pensionsstyrelse, at det, man gjorde, ikke var tilladt.
Men man gjorde det alligevel, og det er selvfølgelig en selvstændig udfordring for en a-kasse, hvis man opfører sig på den måde.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
De synes, at den største miljømæssige udfordring, vi havde i driftscenteret, var, at medarbejderne var så dedikerede til deres arbejde, at de lod være med at gå ned og holde deres pauser.
De gik ikke ned og spiste deres frokost, fordi de sad og arbejdede.
Sådan skal det selvfølgelig ikke være«, sammenholdt med Arbejdstilsynets konklusion om, at der er tale om muligt brud på arbejdsmiljøloven, og at hver anden medarbejder udviser symptomer på stress, ligesom Arbejdstilsynet nævner, at der inden for et år har været seks blodpropper i afdelingen samt en fordobling af antallet af sygemeldinger?
Thomas Danielsen (V), 2026-02-18:
Tak for det spørgsmål.
Jeg kan måske servicemæssigt oplyse seerne om, at årsagen til fru Leila Stockmarrs spurten ind i salen her var, at der blev trukket nogle spørgsmål lige inden.
Men i forhold til ordførerens spørgsmål om direktør for DSB Flemming Jensens oplysninger på den tekniske gennemgang for Transportudvalget synes jeg faktisk, at det var et forsøg på at gøre det så oplysende som muligt.
Det har vi selvfølgelig alle sammen en forventning om at man som direktør i DSB også stiller sig til rådighed for, og derfor synes jeg, det er helt naturligt.
Jeg synes også, det er fint, at man, på trods af at man på daværende tidspunkt kun havde mulighed for at referere til sådan en mundtlig overdragelse fra Arbejdstilsynets besøg, oplyste om så meget, som man overhovedet kunne på daværende tidspunkt.
For ellers havde direktøren naturligvis oplyst så meget andet, som han kunne, f.eks. hvis der på daværende tidspunkt havde været en skriftlig henvendelse fra Arbejdstilsynet, hvilket der først kom efterfølgende.
For som jeg forstår det, agter Arbejdstilsynet at lave en aftale med DSB, som er den mildeste grad af kritik, og fordi man har tillid til, at DSB kan løse det, så har man jo formentlig oplyst om den slags.
Så DSB's direktør oplyste om alt, hvad han havde viden om, og i forhold til hvad der blev stillet af spørgsmål til den konkrete sag på daværende tidspunkt, og det er jo helt naturligt.
Dernæst kan jeg jo oplyse, at vi derudover også har mulighed for at drøfte den her sag mere dybdegående i næste uge på et samråd, og vi har den faktisk også på et forligskredsmøde for kollektiv transport, hvor Flemming Jensen, direktør for DSB, igen kommer ind med den viden, der så er kommet, siden vi havde den tekniske gennemgang.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
Tak for det foreløbige svar.
Jeg stiller det her konkrete og meget specifikke spørgsmål, for man må jo også sige, at efter vi havde samrådet inden vinterferien, har Ekstra Bladet, Altinget og andre medier afdækket mange skandaler i, hvad man samlet set kan sige er en voksende skandale omkring arbejdsmiljøet, som er under al kritik, for de ansatte i togdriften i øjeblikket.
Så det her er jo kun en del af udfordringen.
Men det, jeg synes er vigtigt ved det her spørgsmål, er, at på baggrund af den præsentation, som DSB's direktør, Flemming Jensen, kom med foran ministeren, foran Folketinget og jo også foran offentligheden, fordi det var en åben teknisk gennemgang, er jeg bekymret for, om DSB's direktør har lagt sig nok i selen for at give et retvisende billede af udfordringen, også med den viden, direktøren havde på det pågældende tidspunkt.
Dermed er jeg også bekymret for, om ministeren, som jo er den overordnede ansvarlige for DSB og for togdriften i Danmark, får det fulde billede af DSB's ledelse.
For ministeren siger rigtigt nok, at den endelige rapport fra Arbejdstilsynet, som journalisterne har fået aktindsigt i, først blev fremsendt efter samrådet.
Men kan ministeren ikke bekræfte, at allerede den 22. januar, altså 5 dage inden samrådet, har DSB modtaget en besøgsrapport, hvori der ordret står, at der er mistanke om overtrædelser af arbejdsmiljølovgivningen i driftscenteret?
Der må man sige, at det er en smule besynderligt, at Flemming Jensen kan sidde og tegne et ret konkret billede af, hvad der er blevet konkluderet fra det besøg, og primært henvise til, at medarbejderne ikke selv er gode nok til at holde pauser og er for arbejdsivrige som den primære kilde til, at hver anden medarbejder viser tegn på stress, muligvis også at der har været 6 blodpropper blandt 100 ansatte på et år i driftscenteret, og at antallet af sygemeldte er blevet fordoblet, når vi ved, at DSB på det tidspunkt har haft et dokument, hvor der skrives om mistanke om brud på arbejdsmiljølovgivningen, og at DSB's direktør over for ministeren og Folketinget ikke siger det, men kun fokuserer på, hvad man kan sige er en usund pausekultur.
Thomas Danielsen (V), 2026-02-18:
Jeg deler ikke ordførerens bekymring, og jeg deler heller ikke et indtryk af, at der er blevet forsøgt at skjule noget som helst, hverken fra Flemming Jensens eller fra min side.
Jeg kan jo ikke huske ordret, hvad Flemming Hansen, direktør for DSB, sagde under hele den der åbne tekniske gennemgang, men der har aldrig været lagt skjul på, at der har været overtrædelser, heller ikke under mit samråd, hvor jeg selv nævner det, og hvor jeg siger, at det har jeg en forventning om at DSB løser sammen med medarbejderne, som er de rigtige til den opgave, og det er det fortsat.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
Men det svarer ikke på mit spørgsmål.
Når DSB's direktør Flemming Jensen, som ud over ministeren er den, der har et ansvar for DSB og også for de ansattes ve og vel, i sin præsentation på en åben teknisk gennemgang over for ministeren og Folketinget undlader at nævne, at der er mistanke om brud på arbejdsmiljøloven, og vi ved, at det har været DSB i hænde 5 dage før samrådet, men man udelukkende henviser til, at der blandt personalet er en usund pausekultur og en mangel på pauser, og at der i øvrigt er en ivrighed efter at arbejde, som gør, at de ikke får holdt deres pauser, mener ministeren så, at det billede, som man tegner over for Folketinget og ministeren af, hvad der er situationens alvor, og hvad der er kilden til problemerne i driftscenteret, er retvisende?
Thomas Danielsen (V), 2026-02-18:
Jeg deler ikke spørgerens bekymring.
På det tidspunkt gjorde man, hvad man kunne, for at redegøre for, hvad der var sagens kerne og indhold, uden at have fået det fulde billede fra Arbejdstilsynet.
Det var jo også derfor, jeg sagde, at det er en opgave, som DSB må løse.
Der er masser af overtrædelser, hvor DSB skal finde ud af at løse det sammen med arbejdstagerne, DSB's medarbejdere, og det er den rigtige måde at gøre det på.
Det drejer sig om alt lige fra de helt bittesmå sager om, hvorvidt der har været overarbejde i 5 minutter for meget, til de lidt større sager og til de mere graverende sager, og uanset om det er store eller små sager, skal de løse det sammen.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
Som jeg tolker ministerens svar, mener ministeren ikke, at det var en vigtig information, at vi som samrådsindkaldere og i øvrigt også Transportudvalget og andre ordførere fik at vide, at der på det tidspunkt, hvor Flemming Hansen taler om, at der er en usund pausekultur, er en mistanke om brud på arbejdsmiljøloven i DSB, altså i netop det samme driftscenter og på baggrund af det samme besøg, og det er et dokument, der har været DSB i hænde før samrådet.
Ministeren mener, må jeg konkludere, ikke, at det er et problem, at DSB's direktør ikke fremhæver et så alvorligt forhold, som jo giver sig udslag i, at folk er blevet syge, og at der endda er seks personer, som har fået blodpropper, over for Folketinget som en del af det at tegne et billede af de udfordringer, DSB står over for.
Thomas Danielsen (V), 2026-02-18:
Det lyder jo, som om vi har været til to forskellige møder, altså både en teknisk gennemgang og samrådet, hvor jeg på ingen måde kan se, at der er lagt låg på nogen ting.
Tværtimod har vi bestræbt os på, at der var en maksimal åbenhed omkring det her og de udfordringer, der er, både med planlægningssystemer og i forhold til de mange overtrædelser, der er fra arbejdsgiver til arbejdstagere.
Men der er jo ikke andre end DSB og arbejdstagerne, som er de rigtige til at løse det sammen.
Vi kan jo ikke løse det her i Folketingssalen.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-18:
Mener ministeren, at DSB i sit notat af den 26.januar 2026 til Transportministeriet har oplyst ministeren retvisende og tilstrækkeligt om, at »enmandsbetjening« af tog på andre strækninger end dem, som er udvalgt allerede, er en nødprocedure, der ikke bruges i normal drift, jf. DSB’s sikkerhedsreglement, og hvad mener ministeren om, at DSB gennemfører afgange med enmandsbetjening, hvor lokomotivføreren ifølge notatet overtager »de sikkerhedsrelaterede opgaver, som normalt varetages af togføreren«, særlig hvis det ikke sker i henhold til sikkerhedsreglementet?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-02-18:
Tak for spørgsmålet.
Det rummer jo rigtig mange forskellige elementer, som jeg vil forsøge at svare på.
Børn og unge, som er vokset op med vold i hjemmet, skal jo have den hjælp og støtte, som de har brug for.
Børn, der følger med deres forældre til et krisecenter, har efter serviceloven også ret til beskyttelse, omsorg og støtte i medfør af forældrenes ophold.
Herudover har børn, der følger forældre på krisecentre, også en selvstændig ret til psykologhjælp på op til 10 timer afhængigt af barnets behov, og herudover er kommunen ifølge barnets lov forpligtet til at sikre hjælp og støtte til alle de børn, som har brug for det.
Det gælder også for børn, der er med en forælder på et krisecenter, eller som f.eks. har været vidne til vold i hjemmet.
Så børn på krisecentre er efter min mening ikke stillet dårligere end andre børn, og jeg mener på den baggrund ikke, at der er behov for at præcisere servicelovens § 109.
Når det så er sagt, mener jeg, at vi stadig væk har et rigtig stort ansvar for at gøre alt, hvad vi kan, for at hjælpe de børn, der vokser op med vold i hjemmet.
Vi er forpligtet af børnekonventionen til at beskytte børn mod vold, overgreb og omsorgssvigt, og vi også forpligtet af vores egen samvittighed til at gøre mere og som samfund at sikre, at vi gør alt, hvad vi kan, og alt, hvad der står i vores magt, for at hjælpe de børn, der har brug for det.
Derfor har regeringen også sat en lang række initiativer i gang, ikke kun på socialområdet, men også på justitsministerens område og på en lang række andre områder.
Vi har præsenteret en handlingsplan, »Tryg barndom«, som indeholder 18 initiativer til, hvordan man kan forebygge og hjælpe, når det handler om vold mod børn og vold i hjemmet; vi har igangsat initiativer på baggrund af anbefalinger fra en nedsat arbejdsgruppe om vold mod børn; og med den aftale, der blev indgået om SSA-reserven for 2026, afsatte vi endnu flere midler til at styrke indsatsen, og der var Enhedslisten med, og tak for det.
Vi skal hele tiden se på, hvordan vi kan gøre det endnu bedre, og med det vil jeg bare sige tak for ordet og tak for spørgsmålet, for jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi fastholder fokus på at hjælpe børn, som har været udsat for vold eller har været vidne til vold.
Erik Veje Rasmussen (V), 2026-02-18:
Lad mig lige starte med det helt grundlæggende: I Venstre er vi enige med forslagsstillerne i, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at beskytte børn.
Derfor kan børn ikke blive gift i Danmark, ligesom ægteskaber indgået i udlandet som udgangspunkt ikke kan anerkendes i Danmark, for det står i modsætning til de værdier, vi hylder her i landet.
I Venstre vil vi ikke acceptere, at der er miljøer i Danmark, hvor ligestillingen er sat ud af spil; hvor mænd mener, at de er mere værd end kvinder; hvor ægtemænd, fædre og brødre tyranniserer kvinder og piger; og hvor kvinder umyndiggøres og fratages deres frihed.
Derfor har vi også strammet lovgivningen markant gennem de seneste år.
I 2017 forbød vi mindreårige at blive gift i Danmark, og i 2021 gjorde vi det samme med religiøse vielser.
Det var vigtige og nødvendige opstramninger, for ægteskaber med mindreårige er et afskyeligt fænomen.
Selv om lovændringerne har skabt en markant opstramning på området, er vi i Venstre dybt rystede over antallet af anerkendte ægteskaber med mindreårige siden 2017.
Derfor er jeg glad for, at Venstre og regeringen allerede i efteråret 2024 blev enige med SF, Enhedslisten, Radikale Venstre og Alternativet om at lade VIVE gennemføre en uvildig undersøgelse af området fra 1970 til i dag, som fortsat er ved at blive udarbejdet.
I Venstre afventer vi den uvildige undersøgelses konklusioner, og når de foreligger, vil vi forholde os til dem og derefter tage stilling til, hvad der skal ske.
Men eftersom arbejdet med undersøgelsen stadig foregår, ser vi ikke nogen grund til at nedsætte en kommission på nuværende tidspunkt, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Karina Adsbøl (DD), 2026-02-18:
Jeg synes, det var en meget pinlig tale, ordføreren holdt der.
De er blevet svigtet; man har simpelt hen anerkendt de her ægteskaber.
Det er da et myndighedssvigt.
Her svigter regeringen nu ved ikke at ville have en juridisk undersøgelse, ved ikke at ville pålægge nogen et ansvar og ved, at der ikke er nogen konsekvenser af det, de piger har gennemgået.
Og så prøver man at lægge ansvaret over på Danmarksdemokraterne.
Derfor ønsker vi netop det her.
Vi ønsker jo, at regeringen siger undskyld.
Vi ønsker jo netop, at de her piger skal have oprejsning for det myndighedssvigt, som er begået.
Det er det, vi ønsker med det her forslag.
Jeg synes, det var en meget pinagtig tale, ordføreren kom med der.
Så vil jeg bare høre ordføreren: Hvor mange af de her ægteskaber er ophævet?
Gunvor Wibroe (S), 2026-02-18:
Jeg vil læne mig op ad ministerens tale og sige, at det undrer mig, at vi i den grad hiver udøverne ud af det her, altså folk, der kommer til Danmark og misbruger de systemer, vi har, og som lader deres døtre blive gift med granfætre fra Algeriet.
Det synes jeg er dybt pinligt, og det handler vi jo på; der er iværksat en undersøgelse.
Så det er der, vi står i dag.