Christian Juhl (EL), 2021-01-22:
Ja, det plejer jo at være høfligt at sige tak for debatten.
3 minutter plejer vi at have, og dem skal jeg nok holde mig inden for.
Man kan ikke just sige, at vi er kommet i mål i dag, men jeg vil nævne det positive først.
Det er lykkedes at få den første debat i Folketingssalen om atomvåben, så vidt jeg kunne søge i annalerne, i 19 år – vi har haft den i udvalget et par gange.
Det er da positivt, og det har jeg også forstået at andre synes.
Der er enighed blandt partierne om, at det ultimative mål er en verden uden atomvåben, og det synes jeg også er enormt positivt.
Der er ikke ét parti, der har talt imod.
Der er nogle, der har syntes, at vi skal vente, til der er en situation, hvor alle lande er med, før vi tager det skridt.
Jeg fornemmer også, at der bredt er en holdning til, at nedrustningsprocessen går alt for langsomt, og at der gerne må ske noget mere, og jeg har også noteret mig, at ministeren i hvert fald i dag har sagt, at han vil tage nogle initiativer i forbindelse med New START, og det er også positivt.
Hvordan vi når til en verden uden atomvåben, er vi ikke helt enige om, lige nu i hvert fald.
Vi, der har rejst forespørgselsdebatten, mener, at vi skal bruge alle de redskaber, der er til rådighed, også det nye redskab, som ikkeatombærende lande jo først og fremmest har taget initiativet til.
Det er jo en del af demokratiet i FN, at alle lande stemmer med én stemme, og derfor er det med at sige, at man, hvis ikke de store atombærende er lande er med, så ikke kan ikke tage det alvorligt, lidt urimeligt over for to tredjedele af verdens lande.
Men der er ikke flertal i Folketinget for, at Danmark ratificerer FN-traktaten om et forbud mod atomvåben, ligesom vi har forbudt andre masseødelæggelsesvåben, i hvert fald ikke i dag, hvor traktaten ifølge FN's procedure træder i kraft takket være 51 lande, der er gået forrest og har vist vejen.
Jeg er helt sikker på, at andre lande vil følge efter, og at også Danmark en dag vil tilslutte sig, og jeg håber også, at Danmark bliver et af de første NATO-lande, der ryster frygten af sig og tager de første skridt, ligesom vi gjorde i 1980'erne, når vi kunne se en mulighed for at være toneangivende og muligheden for at bringe udviklingen i den rigtige retning.
Det, som vi praktiserer her i Folketinget, kalder vi jo folkestyre, og jeg håber, at befolkningen endnu en gang vil hjælpe de mere fodslæbende kollegaer på vej imod et forbud mod atomvåben.
Det var en optimistisk tid, hvor omfattende folkelige bevægelser i både øst og vest – jeg holdt personligt en fredsfestival i Silkeborg sammen med Anker Jørgensen om netop de her spørgsmål – var med til at forhindre opstillingen af østlige og vestlige mellemdistanceraketter i Europa og gjorde verden til et mere sikkert sted at leve.
Det var i de år, jeg for alvor fik appetit på at blande mig i politik.
Der er nok nogle, der synes, at det da var en skam, at jeg blandede mig i det, men det gjorde jeg, og jeg synes, det er en enormt god ballast at have i mit voksne liv.
Måske er det allerede nu sådan, at der er flere i befolkningen, der mener, at vi skal ratificere den, og jeg kan i hvert fald forstå på den måling, der kom her til morgen, at vi skal ratificere den, også selv om det skaber debat i NATO.
Jeg husker endnu den russiske soldat, der nægtede at sende atomraketter af sted, og det kom han ikke godt fra, men meddelelsen om vestlige raketter på vej mod Rusland beroede jo på en teknisk fejl, og han blev en helt, også i USA, og det tror da pokker.
Jeg tænker med sved på panden, at der lige nu er 2.000 af de nuværende atomvåben, der til stadighed er affyringsklar, og at der i en række lande er én person, der alene kan beslutte, hvornår man trykker på den røde knap, også selv om det så beror på en teknisk fejl.
Det var meget bedre at kappe forbindelsen til de våben, destruere dem og bruge pengene til noget andet.
Jeg vil endnu en gang appellere til, at regeringen vil lade uvildige eksperter undersøge de folkeretslige aspekter af både at være NATO-medlem og at støtte den nye traktat, så vi i det mindste kan få det spørgsmål afklaret.
Vi har ikke fået nogen svar.
Vi har fået nogle påstande i dag om det, og jeg synes, vi burde have det på plads.
Så der vil jeg bare gerne appellere til, at I prøver at komme med et ordentligt grundlag, ligesom man har gjort i Norge.
Jeg vil gerne takke både på SF's og egne vegne for debatten.
Jeg opfordrer til, at der ikke går 19 år, før vi skal tage de næste drøftelser om, hvordan vi fjerner verdens farligste våben, og jeg håber, at den næste drøftelse bliver på baggrund af, at der er sket konkrete fremskridt i arbejdet for en verden uden atomvåben, og at kloden på det tidspunkt er et sikrere sted at leve.
Men tak til alle for debatten.
Jeg kan se, at der er rigtig mange tilbage.