Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-11-13:
I dag tager vi hul på at førstebehandle L 16, og det er jo som udgangspunkt et fornuftigt lovforslag, da forslaget gerne skulle gøre det klart, at også børn og unge med et handicap har ret til både en rimelig og individuel tilpasning i dagtilbud og i folkeskolen.
På den måde skulle vi gerne undgå, at der bliver gjort forskel på folk, hvilket jo også er en god ting og et godt signal at sende, og på den konto kan jeg lige så godt bekende kulør og meddele, at Venstre har tænkt sig at lægge stemmer til forslaget.
Med det sagt, så er vi lidt i tvivl om, hvor meget det her lovforslag egentlig rykker.
For forslaget medfører ikke de store substantielle ændringer, måske lige bortset fra at der bliver etableret klageadgang til Ligebehandlingsnævnet.
Det betyder ikke, at Venstre er modstander af forslaget.
Vi spørger bare, om man kan gøre endnu mere for at hjælpe.
For intentionerne bag lovforslaget er helt sikkert de rigtige.
Og så ligger de desuden i fin forlængelsen af det ideologiske ståsted, Venstre har, og som jeg vil bruge lidt tid på at tale om her – ikke så lang tid, bare rolig.
Som Venstre ser det, er en af de fornemste kvaliteter ved velfærdssamfundet og liberalismen, at de hver især har blik for den enkelte og for, at den enkelte får nogle muligheder og allerhelst lige muligheder.
Og det gælder altså også, selv om man måtte være født med et handicap eller får et handicap undervejs i sit liv.
I den forstand kan man sige, at tankerne bag lovforslaget afspejler mange og vigtige værdier, som både velfærdssamfundet og liberalismen udspringer af.
Lovforslaget handler nemlig grundlæggende om ligestilling.
Det handler om, at vi anerkender den enkeltes værdi, uanset hvordan hans eller hendes fysiske og psykiske tilstand måtte være.
Og så handler lovforslaget også om, at vi får alle med, også dem, som måske ikke ser ud eller måske ikke har det som flertallet.
Og den slags mennesker, som ikke ligner flertallet, de børn og unge med et handicap, skal der også være plads til.
Og med lovforslaget her tager vi altså første skridt i retning af at give dem bedre muligheder.
Og hvem ved: Måske kan den tryghed og de muligheder, som det her lovforslag meget gerne skulle bidrage til, betyde, at nogle af de her sårbare børn og unge med et handicap herigennem får lejlighed til at vise, at også de har noget at bidrage med.
Det håber jeg i hvert fald, for i Venstre ved vi, at alle ikke kan alt, men vi tror på, at alle kan noget.
Nogle gange skal der jo bare en hjælpende hånd til.
Ud over at vi med forslaget giver ligestillingen et skub i forhold til børn og unge med handicap og dermed bedre muligheder, så styrker vi også retssikkerheden.
Det sidste er altså værd at huske på, ikke mindst fordi at os, der er lidt blå i det, ofte bliver anklaget for at være lidt sådan, hvad skal man sige, blåøjede, altså lidt naive, når det kommer til udsatte gruppers sociale problemer og behov.
Men det er vi ikke.
Vi forstår dem godt, og vores hjerter er ikke blåkolde – de er blå.
Og de banker hårdt og hurtigt, også for samfundets svage og udsatte, om det så er børn, mennesker med et handicap eller hjemløse.
Af samme grund vil vi gerne gøre endnu mere for udsatte grupper, og derfor ser vi også frem til udvalgsarbejdet, hvor vi forhåbentlig får udboret, om vi gør nok med det her forslag, eller om der rent faktisk skal endnu mere til.
Og med det vil jeg gerne sige tak for ordet og gentage, at Venstre selvfølgelig stemmer for.