Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-06-02:
Tak til DF for at have indkaldt til den her forespørgselsdebat om samfundstjeneste og brugen af samfundstjeneste.
Det er jo en rigtig spændende debat, der faktisk berører nogle af de mere principielle overvejelser, vi gør os, om, hvordan vores retssystem skal være, hvordan vores kriminalforsorg skal fungere, hvordan vi straffer, om straf alene skal være frihedsberøvelse – det var jo også en spændende debat, der lige var mellem Venstres og De Radikales ordførere.
Folketinget ændrede jo som bekendt loven i 2014 efter massiv forskning og en anbefaling fra Straffelovrådet.
Der var en evaluering, der viste, at risikoen for at falde tilbage til kriminalitet, det, vi kalder recidiv, bliver mindsket med 15-39 pct., hvis man idømmes en betinget dom med samfundstjeneste i stedet for at afsone en fængselsstraf.
Der er altså markante, positive effekter ved det, og derfor udvidede vi brugen af samfundstjeneste over for et bredere felt af kriminalitetsformer, dog fortsat kun ved kortere domme.
Selv om det er blevet nævnt et par gange, vil jeg også gerne lige give vores syn på straf og på, hvorfor vi frihedsberøver.
Det ene er jo resocialisering.
Man får simpelt hen lovovertræderne ind i et lukket miljø, hvor man kan arbejde med dem.
Vi har jo faktisk en rigtig, rigtig dygtig kriminalforsorg i det her land, som er rigtig dygtige til resocialisering.
Vi kan godt blive endnu bedre, og det, vi måler på, er jo recidiv, altså på, hvordan vi sikrer, at folk ikke begår ny kriminalitet.
Det nemmeste er jo at lukke folk inde og smide nøglen væk.
Det, der er svært, er det lange seje træk, nemlig at sikre, at folk ikke begår kriminalitet igen.
Det andet er jo retsfølelsen, følelsen af retfærdighed, som er lige så vigtig.
Det er helt rimeligt også at anerkende den følelse, fuldstændig.
Det har bare stort set ingen effekt på bekæmpelse af kriminalitet, så det er noget andet.
Det sidste, som jeg faktisk synes var et validt synspunkt også hos hr. Jan E. Jørgensen, er jo at sige, at straf og frihedsberøvelse er noget, som vi ordner i et retssamfund under ordnede forhold, og fordi vi gør det, sikrer vi i højere grad, at der ikke begås selvtægt.
Der er blevet skrevet et indlæg eller faktisk flere om vores justitsministers første år.
Ud over at jeg synes, at han er en meget klog mand, er han også relativt vittig.
Det, jeg lige vil læse op her – jeg vil ikke læse det hele op – er et par sentenser, som jeg synes er relevante i dagens diskussion: »Det kan godt være, at der ikke er stemmer i resocialisering.
Men derfor skal vi alligevel gøre, alt hvad vi kan for at undgå, at afsonerne vender tilbage til fængslerne igen.
Hvis vi skal knække kriminalitetskurven i forhold til de hårde kriminelle, som gentagne gange ryger i fængsel, skal der sættes stærkere ind med behandlings- og uddannelsestilbud.«
Det anden citat er: »Dermed begår Søren Pind præcis samme fejl, som den borgerlige regering i nullerne. En uendelig række af strafskærpelser uden tanke på de praktiske konsekvenser.«
Det sidste citat er: »Det kan være meget godt med en skydeglad minister« – det er i forbindelse med sherifbetegnelsen – »når man arbejder i Kriminalforsorgen og gerne vil have noget at lave.
Men vores opgave er jo ikke at give kriminalforsorgen så meget at lave som overhovedet muligt, for så kunne vi jo bare sende endnu flere folk i fængsel.
Det, vi gerne vil, og som jeg hører at faktisk alle partier gerne vil, er både at have resocialisering, sikre det mindst mulige recidiv og anerkende behovet for følelsen af retfærdighed, retsfølelsen.
Så kan det være, at vi lægger – og det gør vi tydeligvis – vægt på forskellige ting, og det kan være forskellige ting, der vejer tungest.
Jeg synes, at noget af det, som meget godt illustrerer, at vi ikke altid bare kan tale om mere straf, men også bliver nødt til at kigge på de underliggende årsager, er den diskussion om voldtægt, som vi har haft i det sidste år.
Jeg er rigtig glad for, at den har fyldt så meget.
Som en afsluttende bemærkning vil jeg sige, at her er ofrenes hovedanke ifølge de organisationer, der har arbejdet med dem, som oftest ikke strafstørrelsen.
Det, de siger, er, at systemet skal møde dem på en ordentlig måde, at de skal kunne komme videre, og at der bliver taget hånd om dem i retssystemet.
Men som en slutbemærkning – undskyld, formand, at jeg går ud over min tid, men det her er jo et vigtigt emne – vil jeg sige, at vi fra SF's side selvfølgelig støtter op om det forslag til vedtagelse, som fru Trine Bramsen læste op.
Vi glæder os også til den evaluering, der skal komme i efteråret, men vi mener, at det, der er et rigtig sundt samfund, også er et samfund, hvor vi ikke ser gentagen kriminalitet.
Der er det her bare et rigtig godt værktøj.