Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-11:
Undskyld, formand, vi var lige i gang med noget parlamentarisk arbejde i sidegemakkerne.
Men tusind tak for, at vi får lejlighed til denne redegørelsesdebat omkring de forskellige internationale organisationer.
Det er jo en årlig traver, og det er også en god traver, for det er jo sådan, at vi faktisk har rigtig, rigtig meget at diskutere ud fra, ikke mindst i forhold til organisationer som Europarådet, OSCE, men også i forhold til hele Østersøregionen, som desværre er et mere og mere højspændt område, som vi også her i kongeriget er part i.
Lad os tage det fra en ende af.
Der er ikke nogen tvivl om, at det, som der sker i Rusland lige i øjeblikket, er ekstremt bekymrende.
Nu ser det ud til, at der kommer en dato for folkeafstemning vedrørende forfatningsændringerne, som bliver den 1. juli.
Det er jo forfatningsændringer, som på den ene side ser ud til at gøre Rusland endnu mere udemokratisk, endnu mere autoritært, og som ikke mindst centrerer magten endnu mere omkring en , nemlig præsident Putin.
Men det er på den anden side jo lige så bekymrende, at det faktisk ser ud til, at det er i direkte modstrid med, hvad landet har sagt ja til, da landet blev medlem af Europarådet.
Man gør bare det her.
Seneste melding er, at Venedigkommissionen vil kunne have deres svar klar i løbet af efteråret, måske endda først til december, i forhold til at give deres besyv med; det vil sige op til måske et halvt år efter, at de her forfatningsændringer er blevet vedtaget ved en folkeafstemning.
Det er dybt beskæmmende.
For jeg ved da godt, at når du går uden for det her lokale og taler om domstolen i Strasbourg eller taler om Europarådet, så vil ni ud af ti danskere, måske endda også nogle gange ti ud af ti, tro, at vi taler om et eller andet EU.
Men her har vi altså en organisation, som alle lande i Europa, minus Hviderusland, er medlem af, inklusive Danmark.
Derudover oplever vi jo også en lang række andre negative udviklinger.
Vi oplever det især i lande som Ungarn, og vi oplever det i lande som Polen.
Jeg synes, det er dybt beskæmmende med den domstolsreform, som er blevet iværksat, især i Polen, og derfor er det også helt på sin plads, at man i Europarådets Parlamentariske Forsamling har valgt at sætte Polen under monitorering.
Det synes jeg er helt på sin plads.
I forhold til Ungarn er landet jo også under monitorering, og det kommer der ikke så meget godt ud af, men det er i hvert fald vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan, for også at påtale det.
For de to lande burde jo være i en liga for sig.
De burde jo som EU-medlemslande være på et helt andet niveau uden den negative skævvridning, som de er godt i gang med at foretage nu.
Så alt i alt må jeg indrømme, at jeg synes, at Europa bliver mere og mere farligt.
Jeg synes, at Europa bliver mere og mere udemokratisk.
Og der er det, vi må bruge de forskellige organisationer, vi har, til simpelt hen at sørge for at råbe vagt i gevær.
Og vi bør også kunne forvente, at den danske regering tager en lederrolle i de forskellige organisationer, ikke mindst i Europarådets Ministerkomité, hvor det er muligt.
I de sidste sekunder, jeg har tilbage af min taletid, vil jeg gerne fra især Europarådets side, hvor vi har et meget, meget tæt samarbejde med den danske repræsentation nede i Strasbourg, sige tusind tak til ambassadøren og hans folk for det meget tætte samarbejde dér og for deres velvillighed til altid at diskutere med os.
Det er ikke altid, der er enighed mellem regeringens udsendte og så de parlamentariske medlemmer, men vi har altid nogle gode, fornuftige debatter.
Så tusind tak for det.
Og ikke mindst tak for samarbejdet med de andre delegationsmedlemmer fra de andre partier – jeg synes, vi har et fornuftigt samarbejde.
Tak for ordet.