runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2019-12-11:
Der tror jeg lige præcis, at distinktionen bliver, hvordan man anvender det.
Altså, anvender man det med tanke for det pædagogiske, eller bliver det sådan lidt bevidstløst anvendt?
For hvis det er den bevidstløse anvendelse af både skærme og gaming, og hvad det nu måtte være, så risikerer man i hvert fald, at det ikke er gennemtænkt, og derfor appellerer jeg bare til, at man gennemtænker det.
Det hører jeg egentlig også at Danmarks Lærerforening virkelig køber ind på.
De siger jo også selv, at når det handler om inklusion og de digitale læringsforløb, så skal man sikre, at der er et godt formål med det.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2019-12-11:
Jeg noterer mig, at der bliver opfordret til enten at indkalde til et samråd eller en forespørgselsdebat med udenrigsministeren, justitsministeren og udlændinge- og integrationsministeren i fællesskab, så man kan få et svar og ikke skal løbe spidsrod mellem de tre ansvarlige ministre i forhold til det her.
Jeg spørger udenrigsministeren nu som ansvarlig for Danmarks forhold til andre lande, om udenrigsministeren tror, at det påvirker vores muligheder negativt eller ej, at vi ikke selv vil tage danske statsborgere, altså egne statsborgere, til afsoning i Danmark.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Jeg synes, i fuld respekt for mine kolleger i regeringen, at det her spørgsmål henhører under andres – udlændinge- og integrationsministeren og justitsministeren – ressorter, og derfor har Udenrigsministeriet også gentagne gange opfordret spørgeren, hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille, til at rette spørgsmålet til de ministre, hvis ressort det er, for så ville man få et fyldestgørende svar.
Så det håber jeg man vil gøre.
Jeg synes, det er vigtigt, at man selvfølgelig har respekt for, at der er forskellige ressorter i regeringen, sådan er det.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2019-12-11:
Det er jo et rigtig Christiansborgsvar, som jeg er sikker på at dem, der ser med, også vil undre sig over.
Den ansvarlige minister for Danmarks forhold til andre lande, udenrigsministeren, beder jeg om at forholde sig til spørgsmålet om, hvordan det, at man ikke vil tage imod sine egne statsborgere til afsoning, påvirker vores muligheder for at lade andre lande modtage vores borgere.
Vil det sige, at udenrigsministeren overhovedet ikke har nogen holdning til, hvordan forholdet mellem Danmark og andre lande påvirkes af det her?
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Jeg skal henholde mig til, at spørgsmålet jo ikke hører under mit ressort, men derimod under udlændinge- og integrationsministerens ressort, og af samme grund har mit ministerium i flere omgange i øvrigt gjort spørgeren opmærksom på, at spørgsmålet burde rettes til ministeren på det pågældende ressortområde, der kan besvare det.
Muligheden for at få besvarelse fra udlændinge- og integrationsministeren kunne man have fået ved spørgetiden den 4. december, hvis man ville det, men spørgeren har vedholdende afvist at stille spørgsmålet til ministeren på dette ressortområde, og på den baggrund må spørgeren affinde sig med ikke at få et fyldestgørende svar.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2019-12-11:
Så umiddelbart kan udenrigsministeren ikke svare på, om det påvirker Danmarks mulighed for i fremtiden at udvise kriminelle statsborgere til afsoning i eget hjemland, som f.eks. da man udviste boghandleren fra Brønshøj, Said Mansour, tidligere.
Det kan udenrigsministeren ikke sige noget som helst om, altså om de muligheder bliver svækket af, at Danmark nu i forbindelse med diskussionen om fremmedkrigere siger, at de bare skal blive i udlandet, for Danmark vil ikke tage danske statsborgere hjem og straffe dem og lade dem afsone her i landet.
Man har ingen holdning fra udenrigsministerens side til, om den danske dobbeltstandard bliver opdaget uden for landets grænser.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Tak, og tak til spørgeren.
Spørgsmålet hører under henholdsvis Udlændinge- og integrationsministerens og justitsministerens ressort, og derfor skal det stilles til disse.
Jeg kan dog meget klart generelt tilkendegive, at det er regeringens forventning, at alle lande overholder deres internationale forpligtigelser, også i sager af den her karakter.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2019-12-11:
Er det udenrigsministerens vurdering, at Danmarks indsats for at sikre, at andre lande i højere grad end i dag modtager egne kriminelle statsborgere, styrkes ved, at Danmark også selv hjemtager egne kriminelle statsborgere med ophold i andre lande?
Nicolai Wammen (S), 2019-12-11:
Det glæder mig, at spørgeren er en pragmatiker af guds nåde efter eget udsagn.
Det vil jeg glæde mig til at se i praksis i den kommende tid.
Men som jeg startede med at sige og også har understreget i den her diskussion, synes Socialdemokratiet bestemt ikke, at ulighed er en god ting.
Vi bekæmper ulighed, og det gør vi bl.a. ved at investere i den folkeskole, der skal give alle børn lige muligheder.
Det er måske noget af det allerallervigtigste, vi kan gøre.
Så jeg kan love, at hvis man kommer til at se en fremtidig borgerlig regering, der skaber ulighed, så vil vi som Socialdemokrater bekæmpe det.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-12-11:
Som finansminister er ministeren også bekendt med det store økonomiske råderum, der er, og som gør det muligt, at man både kan bruge penge på at øge det offentlige forbrug og i øvrigt sænke nogle af de mest skadelige skatter i Danmark.
Men nu er jeg jo en pragmatisk mand, en pragmatiker af guds nåde, så måske kan vi lande et sted midtimellem, hvor vi kan blive enige om, at det, der betyder noget for Socialdemokratiet, er at øge det offentlige forbrug og investere i velfærd så at sige, men at man har faktisk erkendt, at ulighed er fuldstændig ligegyldigt, og fremover skal borgerlige politikere ikke høre på det her ulighedsargument, når vi øger uligheden på niveau med den her regering, og sådan som I øger uligheden.
Nicolai Wammen (S), 2019-12-11:
Nu håber jeg jo ikke, at der kommer en sådan borgerlig regering lige foreløbig –
det må spørgeren have mig undskyldt.
Udfordringen her er jo, at man kun kan bruge pengene én gang, og det, man så under den tidligere regering, var, at man hellere ville bruge pengene på skattelettelser end på velfærd.
Vi siger meget åbent og ærligt til danskerne, at vi synes, det er vigtigere, at vi har et velfærdssamfund i forhold til vores sundhedsvæsen, i forhold til vores ældrepleje, i forhold til vores børn og unges uddannelse, og at vi investerer i det, før vi begynder at bruge penge på skattelettelser.
Sådan som jeg hører det spørgsmål, der bliver stillet, så er der en forudsætning om, at man både kan bruge penge på det ene og det andet, og der må jeg bare sige som finansminister, at så god er verden desværre ikke.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-12-11:
Man kan jo næsten få den mistanke, at det er sådan med Socialdemokratiet og uligheden, at hvis det er Socialdemokratiet, der fører en politik, der øger uligheden, så er det fint, men hvis de borgerlige gør det samme, så er det en dårlig ting.
Lad os tage fat i et eksempel ude i fremtiden, hvor en borgerlig regering sænker topskatten med 3 procentpoint og øger uligheden lige så meget, som den her regering gør med cigaretafgifterne, men i samme finanslov investerer svarende til, hvad den her regering har gjort, i folkeskolen og i sundhedsvæsenet.
Nicolai Wammen (S), 2019-12-11:
Den her regering synes, det er en dårlig idé at skabe ulighed, og derfor investerer vi også i et Danmark, hvor vi giver alle bedre muligheder for at klare sig.
En af de vigtigste måder, man kan gøre det på, er at investere i vores folkeskole, og det er noget, vi gør massivt med den finanslovsaftale, vi har lavet.
Så siger vi også, at der da er et dilemma, når det gælder cigaretpriser.
For når man hæver dem, rammer det nogle mennesker, men det betyder så også, at der er nogle andre, der ikke begynder at ryge, bl.a. de unge, og det synes vi også er vigtigt.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-12-11:
Tak for det, selv om jeg undrer mig en smule, for samlet er finansloven jo med til at øge uligheden.
Den er med til at øge Ginikoefficienten, og vi borgerlige er jo vant til at få at vide, i hvert fald når Socialdemokratiet er i opposition, at det truer sammenhængskraften at øge uligheden.
Det er jo lige før, Ginikoefficienten ikke kan rykke sig så meget som en decimal, før den er helt gal og vi skal til at sætte kraftigt ind for at sikre sammenhængskraften i Danmark.
Men jeg kan jo så forstå, at når man øger uligheden ved at ramme dem med de små indkomster, altså de fattigste, som er dem, der bliver særlig ramt af højere cigaretafgifter, så er det åbenbart en god ulighed.
Den type ulighed er uproblematisk, den truer ikke sammenhængskraften, det er god socialdemokratisk politik.
Men hvis man sænker skatten og gør alle i samfundet rigere, men særlig de rigeste endnu rigere, ja, så er det åbenbart ikke en god ulighed.
Det, jeg lidt prøver at blive klogere på, er, hvornår Socialdemokratiet og regeringen mener, at ulighed er en dårlig ting.
For vi kunne forleden læse i Berlingske, at den stigning i uligheden, der er som følge af de højere cigaretpriser, svarer til den stigning i uligheden, der ville være, hvis man sænkede topskatten med 3 procentpoint, hvilket så ville have den gavnlige virkning, at arbejdsudbuddet ville stige med et par tusind personer og bnp-væksten ville stige.
Der ville være en masse gavnlige effekter af det.
Er det sådan, at regeringen mener, at ulighed er en fin ting, hvis den bare rammer de fattigste, dem med de små indkomster, mens ulighed er en forfærdelig ting, det sekund, den gør de rige endnu rigere?
Nicolai Wammen (S), 2019-12-11:
Nej, det mener jeg ikke.
Jeg mener, at vi har lavet en finanslov, som tværtimod er med til at styrke sammenhængskraften i det danske samfund.
Det gælder, fordi vi bl.a. investerer i vores folkeskole, i vores sundhedsvæsen og i det hele taget i den velfærd, som er så afgørende vigtig for, at vi som mennesker kan leve et trygt og godt liv.
Der må man bare sige, at den tidligere regering var for optaget af at give skattelettelser i stedet for at investere i velfærd.
Så er der selvfølgelig spørgsmålet omkring cigaretterne.
Der synes jeg, at vi har fundet en balance, hvor vi på den ene side anerkender, at det at sætte cigaretpriserne op har en betydning for mange mennesker, bl.a. hvis man har en lille indtægt og eksempelvis er folkepensionist, eller hvis man tilhører en udsat gruppe, men på den anden side også ved, at prisen er noget af det, der er allervigtigst, hvis vi skal forhindre unge i at begynde at ryge.
Derfor synes jeg, det er en rigtig fornuftig landing, vi har lavet, hvor prisen stiger de første 2 år til 55 kr. og derefter til 60 kr.
Det er ikke noget, der er med til at underminere sammenhængskraften i det danske samfund.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Jeg har hverken opfordret til et samråd eller en forespørgselsdebat, jeg har bare i stilfærdighed oplyst spørgeren om, at vil man have et svar, skal man stille spørgsmålet til den minister, hvis ressort det er, i det her tilfælde udlændinge- og integrationsministeren og justitsministeren, og det vil jeg stadig henholde mig til.
Jeg synes, det er rimeligt, at det er sådan, det foregår.
Så får man også svar inden for det ressortområde, som det gælder.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-11:
Det er vist det, man kalder et ikkesvar, ikke mindst set i lyset af at ministeren jo lige har gjort opmærksom på, hvad der er ministerens ressort og ikke ministerens ressort.
Det er jo derfor, at mit næste spørgsmål er inden for det ressort.
Jeg synes nemlig, det er ekstremt vigtigt, at vi får en afklaring nu, og det er også i forhold til at sikre de her lokale fængsler.
Så jeg er glad for, at udenrigsministeren selv synes, at det er inden for ministerens område.
Derfor vil det selvfølgelig være klart, at vi også kan få en debat omkring det.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Tak, formand.
Jeg ville ellers gerne have haft 30 minutter, for det er faktisk en kompleks problemstilling, så det kunne vi godt have brugt på det.
Først vil jeg sige tak for kvitteringen for, at jeg som udenrigsminister har travlt med at repræsentere Danmarks interesser – det ved spørgeren.
Det andet er, i forhold til hvad vi gør med de her fanger – jeg nævnte også, at det er komplekst.
Noget af det, som vi arbejder benhårdt for, er at se, om vi kan få lavet en lokalt forankret retsforfølgelse af de her mennesker.
De forbrydelser og de overgreb, de har begået, er jo fuldstændig utilgivelige og skal have en konsekvens.
Derfor skal vi arbejde tæt sammen for at sikre, at de her mennesker kommer bag lås og slå, og det gør vi ved at se på lokal retsforfølgelse, og det er noget af det, som Danmark er med i.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-11:
Tak for det.
Allerførst vil jeg sige tak til udenrigsministeren for, at vi har muligheden for at stille spørgsmål.
Det havde vi desværre ikke de sidste seks foregående onsdage på grund af udenrigsministerens meget travle kalender.
Så det er jo dejligt, at vi her syvende gang har muligheden for det, og det er jeg meget, meget glad for, fordi det her jo er et område, som er ekstremt vigtigt.
Jeg anerkender gerne, at der ikke er nogen nemme løsninger, men vi skal have fundet en løsning.
For alternativet er jo, at vi kan komme ud i en situation, hvor nogle af de her lejre måske endda kan blive angrebet af ISIL-styrker, eller at tyrkiske soldater, som nærmer sig nogle af de her kurdisk kontrollerede lejre, får de kurdiske styrker til at flygte fra de her lejre, så der dermed også er mulighed for, at fangerne kan slippe ud.
Så alt i alt er det en totalt uholdbar situation i forhold til vores fælles ønske, der nemlig handler om, at de her ISIL-fanger skal være bag lås og slå under kontrollerede former.
Det er også derfor, at spørgsmålet faktisk er ment positivt i neutral forstand – nemlig i forhold til hvad vi kan gøre, og i forhold til hvordan regeringen dermed så også i fællesskab med allierede og i fællesskab med de kurdiske myndigheder osv. kan sikre, at de her fanger stadig væk er der.
Og mig bekendt, gør man ikke rigtig noget lige nu, altså, man flytter ikke lejrene; man flytter ikke fangerne; man har ikke nogen dialog med de tyske myndigheder om, at man måske kunne gå ind og sikre, at de her fanger vil være bag lås og slå.
Tværtimod oplever vi jo en Erdogan, som fra Tyrkiets side offentligt har truet med, at de her fanger vil blive sluppet fri, hvis de tyrkiske myndigheder får kontrol med dem, så de dermed kan rejse frit omkring, som de nu har lyst til.
Så det er altså en sikkerhedsmæssig risiko for os alle sammen – ikke mindst i lyset af situationen i Danmark.
Og det er derfor, at jeg gerne vil prøve at presse regeringen til i samarbejde med de andre lande måske at finde på alternative løsninger.
Et eksempel kunne være at flytte nogle af fangerne til f.eks. de kurdisk kontrollerede områder i Irak.
Så vidt jeg ved, er de lokale kurdiske myndigheder i Irak interesserede i sådan en løsning, hvis de økonomiske muligheder også vil være til stede.
Alt i alt vil jeg sige, at der skal findes en løsning.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Tak til spørgeren for at stille spørgsmålet.
Jeg tror, at alle er enige om, at ISIL-fanger skal blive under lås og slå.
De udgør en trussel mod Danmark og har vendt os ryggen, men situationen i det nordøstlige Syrien er yderst kompleks, og de seneste udviklinger har gjort det endnu mere kompliceret.
Med hensyn til vurderinger af sikkerhedssituationen i området vil jeg henvise til Forsvarets Efterretningstjenestes risikovurdering fra 2019, som spørgeren er bekendt med.
Et næsten enigt Folketing har med vedtagelsen af forslag til vedtagelse nr. V 3 klart tilkendegivet sin holdning til den tyrkiske offensiv, herunder til de konsekvenser, det har i forhold til fremmedkrigerproblematikken.
Men som vi drøftede under forespørgselsdebatten af F 8 den 24. oktober, må vi være ærlige og sige, at denne regering ikke kommer til at løse det her problem alene.
Det gjorde den tidligere regering som bekendt heller ikke.
Som vi også drøftede under forespørgselsdebatten den 24. oktober, sidder vi dog absolut ikke på hænderne.
Skiftende regeringer har gennem syrienkonfliktens alt for lange forløb støttet de kurdisk kontrollerede områder med både humanitære midler og stabiliseringsbistand.
Vi har gennem årene ydet betydelige militære bidrag til koalitionen mod ISIL, der har kæmpet sammen med SDF i Syrien.
Samtidig har denne regering besluttet at give yderligere støtte til det nordøstlige Syrien efter den seneste tyrkiske offensiv, og dertil arbejder denne regering som bekendt også målrettet på at fremme mulighederne for lokal retsforfølgelse i regionen.
Hvis der fandtes nemme løsninger på de her udfordringer, var de løst for længst.
Det tror jeg også godt at spørgeren er klar over.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-11:
Tak for det, formand.
Og spørgsmålet er: Hvordan vil regeringen sikre, at ISIL-fanger i de kurdisk kontrollerede lejre forbliver under lås og slå, idet Assad og russiske og tyrkiske styrker lige nu rykker ind i området?
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Jeg synes jo, at det er vigtigt, at vi med aftalen har mulighed for internationalt at inspicere og kontrollere, at Iran lever op til sine forpligtelser.
De ville vi ikke have, hvis vi trådte ud af aftalen.
Det andet punkt, hvor jeg er helt enig med USA, er, at Irans destruktive adfærd i regionen, deres ballistiske missilprogram og menneskerettighedssituationen alt sammen er udfordringer, der ikke er omfattet af eller løst via atomaftalen, men som skal løses.
Der ønsker vi at bygge oven på atomaftalen sammen med amerikanerne og at få lagt det fornødne pres på Iran, for at de stopper den her adfærd, nemlig at de ikke har et ballistisk missilprogram, der kan true os osv.
Det er vigtigt.
Det kan vi gøre sammen med amerikanerne, og det prøver vi også at arbejde for.
Søren Espersen (DF), 2019-12-11:
Men om det så har nogen effekt, er jo det, man kan sætte spørgsmålstegn ved.
For det kan godt være så officielt som muligt, og man kan komme og inspicere osv., men der er altså efterretningsfolk både i USA og Israel, der siger, at der foregår en hel masse andet end det, man nødvendigvis kan se med det blotte øje.
Det er der jeg mener man går galt i byen, når man ligesom begynder at lade iranerne lave den kile ind imellem Europa og USA.
Der synes jeg altså, at man fra dansk side og fra europæisk side i det hele taget burde have holdt sig til at være sammen med USA om det her meget, meget vigtige emne.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Det er jo ikke Europa, der har forladt atomaftalen.
Det er jo USA, der har valgt at træde ud af den.
Derfor vil jeg sige, at det er vigtigt, at vi fastholder presset.
For man skal huske på, at der i aftalen netop er det her kontrolelement, at IAIA kan kontrollere i Iran.
Det er jo en vigtig del af det.
Hvis vi ikke har nogen atomaftale, har vi ikke mulighed for at kontrollere, om Iran efterlever deres forpligtelser.
Så hvis vi allesammen trådte ud af den, ville mulighederne for Iran måske være endnu større for at udvikle atomvåben, og det er der ingen af os, der ønsker.
Søren Espersen (DF), 2019-12-11:
Jeg tror bestemt, at intentionerne er de bedste.
Jeg ser det bare sådan, at det nu er lykkedes for Iran netop at slå en kile ind igennem det der tætte samarbejde, der var mellem USA og de europæiske lande, dengang man indledte det her.
At det er sket, mener jeg er utrolig afgørende.
Jeg synes ikke rigtigt, at udenrigsministeren svarede på: Hvordan kan efterretningstjenesterne se så forskelligt på det her, som de gør?
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
I forhold til spørgsmålet vil jeg sige, at man med INSTEX har mulighed for f.eks. at åbne for humanitær handel med Iran, så den iranske befolkning eksempelvis kan få medicin – noget, der er et desperat brug for.
Det tror jeg spørgeren er helt enig i.
I øvrigt har USA en lignende humanitær adgang.
De har besluttet sig for fra oktober måned at lave adgang for nogle humanitære indsatser i Iran.
Generelt om atomaftalen vil jeg sige, at vi jo alle sammen, både europæerne og amerikanerne, deler målet om at forhindre, at Iran nogen sinde får atomvåben.
Vi har så forskellige måder, hvorpå vi kan sikre det, og der tror vi i Europa, inklusive Frankrig, Tyskland og Storbritannien, at det at bevare aftalen er et af de bedste midler.
Søren Espersen (DF), 2019-12-11:
Jeg takker udenrigsministeren for besvarelsen.
Det med en blåstempling er jo et spørgsmål om, hvordan det bliver behandlet og set på dernede i Iran.
Jeg er sikker på, at de demonstranter, som udenrigsministeren nævner, i høj grad ser det som en blåstempling af regimet, når man gør sådan noget.
Hvordan kan det være, at USA og Europa ser så forskelligt på det?
Hvordan kan det være, at USA er sikker på, at der sker en overtrædelse af de her ting, og at man derfor må lukke?
Hvordan kan det være, at Israel – som nok har det efterretningsvæsen, der har den største opgave at udrette i det område – på samme måde ved, præcis hvad der sker rundtomkring?
De to stater, som virkelig er inde i efterretningerne, advarer begge to imod det her.
Det undrer mig, at de europæiske efterretningstjenester så føler, at de er bedre end netop de to til at vurdere, om Iran overholder sine forpligtelser, eller de ikke gør.
Det blev så lukket her, men vi skal holde fast ved, at det jo faktisk var USA, som indledte de her forhandlinger, som indgik aftalen med dem, og som derfor også, da de så, hvor det bar hen, trak sig ud.
Europa var egentlig bare med på sidelinjen fra starten, men har nu indtaget en hovedrolle – og i min optik altså ikke til fordel for det iranske folk, som kæmper mod styret.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-11:
Tak til spørgeren, Søren Espersen, for at stille spørgsmålet, og han behøver ikke at undskylde formuleringerne.
Jeg forstår, hvad der spørges om.
Som jeg har understreget ved flere lejligheder, er jeg alvorligt bekymret over de iranske myndigheders håndtering af de folkelige protester.
Som jeg har meddelt offentligt, er det afgørende, at fredelige demonstranters civile frihedsrettigheder beskyttes.
Det gælder eksempelvis ytrings- og forsamlingsfriheden.
Vi har også understreget bekymringerne direkte over for de iranske myndigheder, ligesom vi har betonet behovet for, at myndighederne indgår i en dialog med demonstranterne.
Det siger sig selv, at Danmarks beslutning om at gå med i INSTEX på ingen måder – på ingen måder – er en blåstempling af de iranske myndigheders håndtering af de folkelige protester.
INSTEX har på nuværende tidspunkt primært til formål at facilitere adgangen til humanitære varer, f.eks. medicin.
Det vil netop komme
den, man må sige hårdt prøvede iranske befolkning til gode.
Det har for Danmark og fem andre lande været afgørende at træffe beslutningen nu, grundet det stigende pres, der er på atomaftalen.
Danmark og Europa har en klar sikkerhedspolitisk interesse i at bevare atomaftalen.
Aftalen er den bedste måde til at sikre, at Iran ikke udvikler atomvåben, og dens fastholdelse kan være med til at forhindre yderligere eskaleringer i regionen.
Derfor bør vi også gøre, hvad vi kan for at bevare aftalen.
Med beslutningen om at tiltræde INSTEX viser vi konkret handling, men vi er ikke naive, når det kommer til Iran.
Atomaftalen bygger på kontrol, ikke på tillid, og støtten til INSTEX betyder heller ikke, at vi ikke deler USA's bekymring om Irans regionale adfærd og ballistiske missilprogram og menneskerettighedssituationen generelt.
Men der er ikke et modsætningsforhold mellem støtte til atomaftalen og kritisk tilgang til Irans øvrige adfærd.
Det er netop en sådan balanceret indgang til Iran, som regeringen sammen med vores europæiske partnere står for.
Søren Espersen (DF), 2019-12-11:
Tak for det.
Jeg beklager det lidt knudrede spørgsmål.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-12-11:
Tak skal du have.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at den forøgelse af uligheden, som sker som konsekvens af finanslovsaftalens forhøjelser af cigaretafgiften, er med til at true sammenhængskraften i Danmark?