runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nicolai Wammen (S), 2025-02-25:
Tak for det, og også tak for muligheden for at diskutere, hvordan vi kan bruge samfundets kræfter og penge og vores dygtige ansattes tid bedst muligt.
Det er noget, som vi i regeringen er dybt optaget af, herunder også hvordan vi kan få færre regler dér, hvor der er unødvendige af slagsen.
Ordføreren for forslagsstillerne sagde det sådan set meget fint for et øjeblik siden.
Der blev nemlig sagt: Der er mange, der taler om at gøre noget ved bureaukratiet.
Den gør også noget ved det, og vi har allerede leveret flere resultater.
Det gælder f.eks. regelforenklinger ud mod kommuner og regioner og senest opgavebortfald i staten som led i finansloven for 2025.
Vi har allerede i dag et af verdens bedste velfærdssamfund, og derfor har danskerne jo med rette store forventninger til, hvad det skal kunne levere.
Men i takt med at den offentlige sektor er vokset, er bureaukratiet også vokset med.
Det betyder, at dem, der skal lede og løfte velfærdsopgaverne, mange steder bruger for meget tid på administration og for lidt tid på kerneopgaven.
Det får vi ikke bedre velfærd af.
Derfor er regeringen i gang med at gøre noget ved det.
Senere i år vil regeringen derudover præsentere et statsligt arbejdsprogram, og vi har gennemført en række reformer, der sætter den offentlige sektor fri.
Det her handler nemlig om at skabe et velfærdssamfund med mere tid til det vigtigste, nemlig den velfærd, der er tæt på borgerne.
Vi har lagt fra land med en række reformer og aftaler, som skal løfte den borgernære velfærd.
F.eks. placerer vi mere ansvar hos læreren, som står i klasselokalet, og vi giver mere ansvar til sosu'en i ældreplejen, så de i samspil med borgeren kan have fokus på den enkeltes velfærd.
Det har vi gjort, fordi vi mener, det er ekstremt vigtigt for vores samfund.
Jeg synes først og fremmest, at vi skal have fokus på at forenkle og afskaffe helt konkrete regler, som ikke længere er nødvendige, eller som skaber unødigt bureaukrati.
Regeringen har allerede taget initiativ til en række regelforenklinger, f.eks. ved at fjerne ni ud af ti læringsmål i læreplanerne i folkeskolen og sænke kravet om antal samtaler for sygemeldte fra fire til en, svarende til 60.000 færre samtaler i jobcentrene årligt.
Og den gode nyhed er, at det ikke stopper her.
Arbejdet med konkrete regelforenklinger fortsætter, bl.a. i samarbejdsprogrammer med KL og Danske Regioner, hvor vi i fællesskab allerede har fundet masser af ting, der kan gøres bedre og klogere til gavn for vores velfærdssamfund, til gavn for borgerne og til gavn for vores økonomi.
Så vi er i fuld gang.
Vi synes, det er en ambitiøs og rigtig vej, vi er på, og derfor kan regeringen ikke støtte det beslutningsforslag, der er fremsat her.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Beklager, at jeg ikke fik trykket mig ind før.
Tak for talen.
Jeg tror ikke, det her er en dagsorden, der splitter os ad.
Det kan man også høre på ministerens tale.
Jeg har også det indtryk, at hvis ikke det er noget, man holder løbende fokus på, går det i den forkerte retning, for jeg tror, at alle regeringer, siden Schlüter havde den her dagsorden, har prøvet, men det er ikke rigtig lykkedes for nogen endnu.
Så kunne et af redskaberne ikke være, at vi lavede en form for regelstop, som der står i forslaget, altså at man, hver gang man sætter en regel ind, skal finde en anden regel, man tager ud?
Jeg tænkte på noget, som statsministeren har på sit bord dagligt, nemlig at når man skal bruge nogle penge, skal man også finansiere det med et eller andet.
Så hvis man indfører nogle regler, der giver noget bureaukrati, skulle vi som Folketing måske overveje at lave nogle regler, der gjorde, at vi så også fik noget andet ud igen.
Så kunne det ikke være en idé, at man gjorde det, som vi foreslår her, nemlig at kommer der en regel ind, skal der også en ud igen?
Nicolai Wammen (S), 2025-02-25:
Derfor er jeg også meget, meget glad for at være finansminister i en regering, der har fokus på det, og som netop bl.a. i forhold til det – som den første regering nogen sinde – har sagt, at nu laver vi et initiativ, hvor vi siger, at vi har brug for tusind færre årsværk, som f.eks. var en del af den finanslov, vi netop lavede, til administration, sådan at vi i stedet kan bruge kræfter ude hos borgerne i den borgernære velfærd.
Det gælder også det, at vi sammen med kommunerne kigger på, om der er konkrete regler, som i virkeligheden gør mere skade end gavn.
Der har vi så lavet et fint arbejde med dem, så vi til gavn for os alle sammen kan fjerne de regler, som ikke giver mening.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Tak for svaret.
Fokus har som sagt været der i alle regeringer siden Schlüter, men alligevel er det jo gået den forkerte vej løbende i alle årene.
Når man måske har skilt sig af med 1.000 nye medarbejdere, kommer der måske 1.500 et andet sted.
Det går den forkerte vej både med antallet af regler og antallet af administrative medarbejdere.
Så kunne det ikke være en idé, som jeg spurgte om i mit første spørgsmål, at man sagde, at hver gang vi sætter en ny regel ind, skal vi også pege på nogle regler, der skal ud?
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2025-02-25:
Det er, præcis hvad vi skriver i vores forslag.
Det vil være at gå så langt, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol vil tillade, altså hvor langt vi vil kunne strække den.
Og det er jo en vurdering, som et ministerie typisk vil få hjælp af Justitsministeriet til at vurdere.
Og det, vi kan se som eksempler, er eksempler på behandlinger, der skal være gennemført, eller lignende.
Men det er ikke noget, vi som partier kommer til at sætte på, for det er nemlig en betingelse, der er sat ind for netop ikke at overtræde konventionen, og derfor er det så, at det skal beskrives, hvor langt man kunne gå.
Det er det, der er formålet med det.
Mads Olsen (SF), 2025-02-25:
Jeg vil egentlig bare gerne spørge om det samme, som jeg har spurgt et par andre om.
DF kom ind på det helt naturligt, men altså, hvad er det helt konkret, regeringen skal gøre?
Er det det her med, at man kun skal have juridisk kønsskifte, når man også får en eller anden hormonbehandling, eller skal der også være nogle andre kriterier?
Eller hvad er det, man lægger op til skal være udkommet af det her beslutningsforslag?
For man skriver jo, man vil gå helt til kanten af menneskerettighederne.
Og jeg skal bare forstå, om det kun indebærer det her med det biologiske og hormonbehandling, eller om der er andre ting i det også.
Rosa Eriksen (M), 2025-02-25:
Jeg står en lille smule af og mener også, det er en lille smule sort snak.
Altså, vi taler om mennesker, der har det så skidt med egen krop, at de vælger at få skiftet deres cpr-nummer med alle de problemer, det kan føre med sig, eksempelvis med rejser og lignende.
Det er ikke mennesker, der tænker: Ha, ha, jeg skal ind i det modsatte køns omklædningsrum.
For det går selvfølgelig ikke.
Mads Olsen (SF), 2025-02-25:
Jeg vil egentlig stille samme spørgsmål, som jeg stillede til hr. Kim Edberg Andersen, nemlig: Hvad forestiller forslagsstillerne sig at der skal ske, hvis man vedtager det her beslutningsforslag?
Man skal gå helt til grænsen af den europæiske menneskerettighedskonvention, er min forståelse.
Men hvordan tænker forslagsstillerne sig det skal være.
Skal det være sådan, at man venter 3 år i stedet for 6 måneder for at få det endeligt godkendt?
Skal det være sådan, at man skal igennem et langt udredningsforløb, hvor der skal være psykologer, sagsbehandlere, psykiatere og læger, der skal teste, at den her person altså virkelig, virkelig gerne vil skifte juridisk køn og ikke bare gør det for sjov ifølge forslagsstillerne?
Eller hvad er det egentlig, man forestiller sig?
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-25:
Jeg forestiller mig, at der bliver en sammenhæng mellem, at folk laver et fysisk kønsskifte, og at man så har mulighed for at få skiftet sit cpr-nummer, så man, ligesom Venstres ordfører nævnte, kan stå i paskontrollen og ligne det køn, som også fremgår af cpr-nummeret, og at det i øvrigt bliver præciseret, at det er den eneste rettighed, man får ved juridisk kønsskifte.
Mads Olsen (SF), 2025-02-25:
Nu har ordføreren jo brugt hele sin tale på at sige, hvordan den her lov er et resultat af lovsjusk, og at man ikke har været grundig med den.
Når man så spørger forslagsstillerne ind til, hvad deres beslutningsforslag vil betyde rent praktisk, og om det skal være den model, hvor man afklarer, om folk virkelig mener, at de juridisk skal skifte køn, eller om det skal være en anden model, så vil de slet ikke komme ind på det.
Er ordføreren ikke enig i, at det også kunne betegnes som sjusk, fordi man bare ikke rigtig vil sige, hvad det er, der skal ske i praksis med det her beslutningsforslag?
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-25:
Jeg var ualmindelig klar i mit svar første gang.
Et juridisk kønsskifte skal i min bog følges af, at man er i gang med et fysisk kønsskifte, at man er i behandling for at få et fysisk kønsskifte, så det er i overensstemmelse med det fysiske, f.eks. at man som mand står med et skæg og man så har et cpr-nummer, som også indikerer, at man er en mand.
Så slipper vi for alle de her sager.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-25:
Altså, jeg ved ikke hvor lokal Højesteret er, jeg tror ikke, vi har en oppe ved os, og det skal jeg nok lige tjekke op på, men det er ikke ret lokalt, tingene bliver løst.
Men virkeligheden er jo bare, at ordføreren selv siger, at hvis der nu er mænd i kvindeomklædningsrummet eller -baderummet i Nordjylland, så skal vi sige det.
Men hele pointen med det her er jo, at de, hvis vi, der biologisk er født som mænd, havde styr på og vi kunne være helt trygge ved, at det var det, de følte, så skulle rende ind og ud af svømmehallerne uden det store problem.
Det er jo det, der er problemet, altså at dem, som biologisk er født med et køn, ikke kan stole på, at dem, vi tildeler et køn, har de samme intentioner, som de selv har, og at de derfor føler sig trygge i deres omgivelser.
Er det ikke helt korrekt?
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-25:
Man skulle jo næsten tro, at vi havde aftalt det på forhånd, for mit svar er selvfølgelig et rungende ja.
Hvis det havde været præciseret i lovgivningen, at det eneste, juridisk kønsskifte giver ret til, er at skifte cpr-nummer og ikke andre ting,
så var den sag aldrig nogen sinde havnet i Højesteret.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-25:
Det er jeg faktisk helt enig i.
Det er jo derfor, man kan blive overrasket over, at en minister selv bruger sådan en dom som underlægningsmusik for at sige, at man simpelt hen har styr på det.
For virkeligheden er jo, at lige nøjagtig den dom især tager hensyn til, at den pågældende mand var dømt som sædelighedsforbryder, inden han eller hun, afhængig af hvilket syn man har på det, skiftede køn.
Derfor er det her jo en problemstilling, hvor der godt kan komme en ny højesteretssag, hvor det ikke drejer sig om en sædelighedsforbryder, og hvor man så igen skal tage stilling.
Er det ikke fuldstændig korrekt, at Højesteret kan komme i spil igen?
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-25:
Jeg vil mene, at sådan som ordføreren beskriver det, kunne vi få en ny højesteretssag, fordi lovgivningen er uklar.
Jeg vil lige tilføje, at vi jo tidligere har stillet spørgsmål til sundhedsministeren for at få tal på, hvor mange der har skiftet fysisk køn.
Det kan man faktisk trække ud af systemerne, altså hvor mange der har gennemgået et fysisk kønsskifte, så man kan godt afgrænse det.
Man har jo tydeligvis en måde at gøre det på.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2025-02-25:
Mange tak, formand.
Skal man bruge staten til at føre ideologisk krig?
Bør man bruge lovgivningen til at føre symbolpolitik og sende signaler, der kan fortælle omverdenen, hvor god man er?
I Liberal Alliance mener vi ikke, at vi som politikere skal bruge statens magt på den måde.
Når jeg argumenterer for, at juridisk kønsskifte er en dårlig idé, hører jeg ofte, at det er ligemeget, fordi det faktisk ikke er noget stort problem.
Kan du pege på nogen konkrete sager? siger de, og jeg må indrømme, at jeg ikke helt forstår den indvending.
Det er, som om lovgivningen pr. definition er god, fordi den signalerer de rigtige ting, men ikke har nogen stor effekt på den korte bane.
Hvis jeg så nævner, at vores kriminalforsorg lige nu bruger domstolenes ressourcer på at afgøre, om en dømt mand skal afsone i en kvindefængsel, går de straks til modangreb.
Højesteret har jo dømt imod, at en biologisk mand skal afsone sin straf i et kvindefængsel, siger de.
For det fundamentale problem er, at staten faktisk ikke skal beskæftige sig med de forskelle, der er på køn og kønsidentitet.
Det rager faktisk ikke staten, hvad folk identificerer sig som.
At vi har delt vores cpr-register op efter køn, skyldes saglige formål.
Det er jo helt sagligt, hvorfor vi deler op i biologiske køn.
Og hvad folk identificerer sig som, og hvordan de ønsker at leve deres liv, skal staten faktisk ikke blande sig i.
Nej, vores offentlige systemer skal forholde sig til saglige, faktuelle kriterier, så vi kan have relevante sundhedsdata, så vi kan foretage valid forskning og drifte en effektiv sundhedssektor.
Jeg håber, at ministeren er enig med mig her.
Jeg tror faktisk ikke, at ministeren eller hans regeringsfæller for den sags skyld er radikale kønsaktivister.
Derfor forstår jeg heller ikke, at ministeren og regeringen tilsyneladende vil tilsidesætte en faktabaseret tilgang til køn for at score et par venlighedspoint.
Jeg vil lige gøre noget klart allerede nu.
Hvis nogen skulle få den idé, at vi foreslår det her, fordi vi ønsker at puste til en kulturkrig eller stikke til udsatte grupper, som man ofte får skudt i skoene, så må jeg understrege, at det ikke er os, der puster til polarisering med det her.
Det burde være fuldstændig tydeligt for enhver, at når provokunstneren Ibi-Pippi bliver inviteret til at deltage i en undersøgelse af kvinders overgangsalder, er der tale om misbrug af myndighederne.
Ibi-Pippi udstiller det, men dem, der holder hånden over den her tendens og den her slags lovgivning, er dem, der har ansvaret.
Der er tale om en arrogant tilgang til skatteborgernes penge og til samfundet generelt, og det er i direkte strid med hverdagens fornuft, som enhver dansker med et halvt øje kan se.
Og netop det er polariserende.
Derfor forventer jeg også, at regeringen kan se det og bakker op om vores forslag.
Desværre gør de det ikke.
Heller ikke Venstre, selv om det på det seneste faktisk har lydt, som om de kunne finde på at stemme med fornuften.
Men det bliver desværre ikke i denne omgang.
Tak for ordet, og tak for debatten i dag.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-25:
Tak for det, formand.
Det var mere en opfølgning på spørgsmålet fra SF.
Det er jo en diagnose, man kan få.
Kønsinkongruens er en diagnose, man kan få, og det, vi egentlig gerne vil have fastslået, er, at det er noget, og at det ikke bare er Kim Edberg Andersen, der kommer ind fra gaden og tænker: Jeg vil gerne hedde Karen i dag, for jeg skal i svømmehallen.
Det er det, vi er bekymrede for, altså at jeg gør det og derved skaber utryghed.
Men ordføreren er inde på noget rigtigt, for loven er jo noget makværk.
Er ordføreren ikke enig i, at lige nøjagtig den her dom fra Højesteret, som selv fik ministeren til at komme herop og sige, at vi har styr på det hele, i sin essens går ind og siger: Det her er noget makværk, du er en mand, du bliver hermed beordret til at være en mand, for systemet ser på dig som en mand, så du skal både lave urintest og være nøgen foran mænd, og det er noget, vi kun gør over for nogle af samme køn?
Så er det ikke sådan, at den her lov er noget makværk, og at ministeren skyder sig selv i foden, når han siger, at Højesteret har talt?
For de har jo talt, og de siger, at den lov, vi har, ikke virker.
Nicolai Wammen (S), 2025-02-25:
Vi er enige så langt, som at der skal gøres noget konkret her.
Hvis man bare gør det, man har gjort de sidste mange, mange år, kommer der nok ikke nogen stor forandring.
Men det er så heller ikke det, der er tilfældet.
Vi laver det statslige arbejdsprogram for at bringe administrationen ned.
Vi har lavet store reformer i forhold til vores folkeskole, i forhold til vores ældreområde for at bruge færre kræfter på bureaukrati.
Det er noget, der virker; det er noget, der kan mærkes.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2025-02-25:
Det var så lidt.
Desværre kan jeg jo nok allerede nu forudse, at det bliver noget, vi kan blive ved med at debattere, og at debatten her i dag måske ikke kommer til at flytte så meget.
Men man kan jo håbe på, at sammensætningen af Folketinget ændrer sig på et tidspunkt, så vi er i stand til at komme lidt videre ad den her vej.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-02-25:
Ja, og jeg tænker da også, at det i mange sammenhænge kan være fint.
Men hvis vi f.eks. snakker forsvar, eller hvis vi snakker om vores Finansministerium, er det sådan nu, at vi godt kan have nogle departementschefer, som kommer direkte fra Dansk Industri f.eks., men hvor jeg tænker, at der kunne man godt have en helt anden forståelse af det og sige, at det er statens penge, vi beskytter her, og der skal være en helt anden logik; der skal være nogle vandtætte skotter imellem det.
Men generelt vil jeg sige tak for i hvert fald i tilgangen til forslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2025-02-25:
Jeg er sådan set enig.
Det forekommer mig, at vi har den mindst regulerede udgave, man nærmest kan finde, og derfor kunne jeg godt tænke mig, at vi var mere ambitiøse på det her område.
Jeg kan bare se, at i Norge og Sverige, som jo er lande, vi typisk gerne vil sammenligne os med, har man valgt en karensperiode på 1 år, og det synes jeg at vi som minimum godt kunne lægge os op ad.
Men jeg tror, at 5 år er noget i overkanten.
Jeg vil jo også gerne, at folk skal have mulighed for at kunne lave jobskifte og beskæftige sig med det, de rent faktisk er rigtig gode til.
Men det giver da mening at have en karensperiode, når man kommer direkte fra, hvad kan man sige, en arbejdsplads i ministeriet og ud og skal beskæftige sig med noget lignende.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-02-25:
Tak for din tale her og også for dine indlæg tidligere, som jo netop afslører det her med, at når regeringen siger, at de er meget enige i alle de her ting, og at de vil gøre en hel masse for det, så passer det ikke helt.
Jeg er også meget skeptisk omkring, hvorvidt den her ændring af offentlighedsloven kommer til at føre noget godt med sig.
Det er netop nok mest en syltekrukke, så man slipper for at snakke om det – ellers havde man jo ændret det for lang tid siden.
Så tak for ligesom at få pillet det tæppe væk under ministerens argumentation.
I forhold til det her med karensperioder vil jeg sige, at det jo også er derfor, der ligesom lægges op til, at vi skal have en diskussion, og så skal vi have lovforslag omkring de emner.
Så det er jo ikke, fordi det sådan er præcist og nagelfast, i forhold til om det skal være den ene eller den anden karensperiode.
Men jeg synes, at det, der er det interessante, er at kigge på, at de andre lande tager det meget, meget alvorligt, og det vil sige, at vi har set tilfælde på helt op til 5 år.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Ja, det er jeg sådan set enig i, og tak for spørgsmålet igen.
Det kan jo undre, hvorfor Moderaterne så har valgt ikke at lægge det frem.
Det havde vi gjort i Danmarksdemokraterne.
Det er der ikke noget i vejen for.
Det er ikke et krav, at man lægger det frem.
Det er det så i år 2 og 3 og videre fremadrettet, men at man direkte selv har valgt at sige, at det vil man ikke offentliggøre, kan jo virke noget besynderligt.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-02-25:
Det glæder jeg mig over, og jeg håber også, at det kan blive en del af et samlet fælles blåt initiativ, når vi efter folketingsvalget har et blåt flertal, at vi gør noget ved det her.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er jo selv medlem af et nyt parti, hvor vi selv undrer os over, at man det første år, man var stiftet, ikke skulle offentliggøre sit regnskab.
Vi valgte så at gøre det alligevel, for vi synes, lovgivningen ikke giver mening.
Så jeg synes helt klart, at det må være et hul i lovgivningen, kan man vel kalde det, og at det er noget, man bør rette op på.
For det første år burde det jo være mindst lige så vigtigt, at man får offentliggjort sine regnskaber, så man netop får gennemsigtighed om, hvor man kan have fået støtte fra, om det så er fra CIP-fonden, eller hvad de nu hed, hvor hr. Lars Løkke Rasmussen havde fået det fra.
Så jeg tror, det er et hul i lovgivningen, vi helt klart bør lukke.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-02-25:
Jeg skal blot høre, om ikke hr. Dennis Flydtkjær deler mit synspunkt om, at den undtagelsesbestemmelse i partiregnskabsloven, som hr. Lars Løkke Rasmussen har fundet frem til for at skjule sine regnskaber for offentligheden, bør fjernes.
Vi kan jo desværre ikke gøre det med tilbagevirkende kraft, men i hvert fald fremadrettet og især i forhold til et parti som Moderaterne, hvor der har været så meget tvivl om, hvor pengene kommer fra, hvilke interesser man egentlig varetager i forhold til kapitalfonde, og hvad ved jeg.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Selvfølgelig er der interessekonflikter i et demokrati.
Alt andet ville jo være skadeligt.
Men at gå derfra til at sige, at har man været topembedsmand, så må man ikke tage et arbejde i det private erhvervsliv i 5 år – skal man så gå arbejdsløs i 5 år, eller skal man udelukkes fra at gå over i et andet erhverv?
Eller har man været minister, skal man gå i 2 år.
Jeg går ud fra, at man ikke skal gøre det uden løn.
Skal skatteborgerne så betale løn i 2 år ekstra til en minister, som ikke laver noget?
Det synes jeg bare er for vidtgående.
Selvfølgelig er der interessekonflikter i et land, men at sige, at man som topembedsmand ikke må arbejde i 5 år i det private erhvervsliv, er måske at gå lidt i den anden grøft.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-02-25:
Det vil sige, at man ikke som en stor virksomhed skal kunne sidde og få snablen ned i borgernes penge og få nogle gode og lukrative aftaler på bekostning af fællesskabet og borgerne.
Men der er jo bare mange sager.
Nu har der været sådan et potpourri af forskellige eksempler, der er blevet nævnt her i dag.
Ordføreren nævnte selv nogle af dem.
Det vil sige, at der jo efterhånden er ret mange eksempler, hvor man kan sige: Burde vi ikke få noget mere samlet viden om det her og få noget mere styring på det, sådan at vi er sikre på, at ministeriernes penge og borgernes penge bliver brugt ordentligt, og så der ikke bliver truffet beslutninger, som man netop kan mistænke for at være baseret på, at der er nogle interesser på spil, frem for at det ligesom var baseret på nogle ordentlige, faglige kriterier?
Peter Hummelgaard (S), 2025-02-25:
Jamen altså, som det første er det, at da man indgik den her aftale under den daværende regering, valgte et af de partier, som også var aftalepart, jo at vælte den daværende regering, og der er det jo klart, at alle ikkeudmøntede aftaler, som der så heller ikke er et flertal for efter et nyt folketingsvalg, bortfalder.
Når det er sagt, har der jo i mellemtiden været et, synes jeg, meget, meget flot og meget, meget grundigt arbejde af Dybvadudvalget nedsat i regi af DJØF, som grundlæggende er kommet ind på mange af de samme overvejelser, som var hensigten og meningen med det her demokratiudvalg.
Og mange af de anbefalinger har regeringen jo taget til sig, hvor man enten har implementeret, er i gang med at implementere eller overvejer at implementere dem.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2025-02-25:
Før vi fik den nuværende regering, indgik mit parti en aftale med ministerens parti om at lave et demokratiudvalg.
Den daværende minister sagde, da vi lancerede den aftale, at vi har brug for en tilstandsrapport for det politiske system og anbefalinger til, hvad vi kan gøre bedre, og at styrke Folketingets kontrol over for regeringen.
Det udvalg, må jeg forstå, har man ikke valgt at videreføre, og en del af det her forslag går jo også på, at vi skal have mere åbenhed.
Så hvad er ministerens tanker om det?
Er der ikke længere brug for sådan en tilstandsrapport?
Er der ikke noget, vi kan gøre bedre?