runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Nu har vi sådan kunnet høre fra flere ordførere, at det her jo dybest set ikke handler om noget sundhedsfagligt, men at det handler om en stramning af udlændingelovgivningen.
Jeg vil egentlig bare høre ministerens holdning og overvejelse i forhold til det, at vi nu i både Sundhedsudvalget og også i Sundhedsministeriet skal sidde og vedtage udlændingestramninger, altså at vi bruger sundhedspolitik til at lave en stramning af udlændingelovgivningen, og om det ikke giver et misforhold, i forhold til hvordan opgaverne er fordelt.
Det andet spørgsmål er, med hvilken baggrund man skulle begynde at så tvivl om lægers omhu og uhildethed og sige, at der nu er et særligt nævn, som ligger ud over det tilsyn, der er der i forvejen.
Altså, hvad er baggrunden for det?
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Og tak for bemærkningerne.
Jeg kan konstatere, at de partier, der stod bag indfødsretsaftalen fra 2018, kan bakke op om forslaget, og at et parti – plus et til – af de partier, der dengang stod uden for aftalen, så er imod, og det er nok ikke helt så overraskende, at det er sådan, det hænger sammen.
Jeg vil redegøre for lovforslagets indhold.
Med lovforslaget foreslås nogle tilpasninger af reglerne på sundhedsområdet som følge af indfødsretsaftalen, og det var altså mellem den tidligere regering, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, at aftalen den 29. juni 2018 blev indgået.
I aftalen blev det aftalt at styrke de lægefaglige diagnoser i forbindelse med behandlingen af ansøgninger om dansk statsborgerskab, og efter den her aftale kan Folketingets Indfødsretsudvalg til brug for udvalgets vurdering af, om der skal meddeles en ansøger dispensation på grund af sygdom, få forelagt sager for Styrelsen for Patientklager.
Styrelsen skal herefter vurdere de lægefaglige oplysninger i sagen, før udvalget tager endelig stilling til, om vedkommende ansøger skal optages på et lovforslag om meddelelse af dansk statsborgerskab.
Den ordning skal til for at sikre, at der foreligger den tilstrækkelige og reelle dokumentation for et handicap, som kan give anledning til dispensation fra kravene til dansk indfødsret.
I praksis vil det foregå på den måde, at Styrelsen for Patientklager modtager sagens dokumenter fra Udlændinge- og Integrationsministeriet, herunder den pågældende lægeerklæring, som styrelsen skal vurdere, og Styrelsen for Patientklager kan også i nødvendigt omfang indhente sagens øvrige oplysninger, f.eks. journalmateriale og en udtalelse fra den læge, som har udarbejdet erklæringen.
I udtalelsen skal Styrelsen for Patientklager vurdere, hvorvidt styrelsen er enig i lægens vurderinger og konklusioner i den lægeerklæring, som danner baggrund for forelæggelsen for Indfødsretsudvalget, og vi ved jo, at Styrelsen for Patientklager har erfaring med præcis sagsbehandling, og dermed er jeg overbevist om, at de vil varetage den her opgave tilfredsstillende og med stor objektivitet.
Med det her lovforslag foreslås det så også, at Styrelsen for Patientklager kan videregive oplysninger om sin vurdering af lægeerklæringer til Styrelsen for Patientsikkerhed, og det er jo altså for at sikre, at Styrelsen for Patientklagers udtalelse også kan anvendes til brug for Styrelsen for Patientsikkerheds tilsyn med sundhedspersoner og behandlingssteder, og at oplysningerne kan indgå i grundlaget for en tilsynsafgørelse i det omfang, det er relevant og udtryk for lægens faglige virksomhed.
Jeg ser frem til, at lovforslaget skal igennem udvalget, og jeg håber på en god udvalgsbehandling, og jeg svarer naturligvis på spørgsmålene, både mundtlige her og skriftlige undervejs.
Henrik Dahl (LA), 2020-10-23:
Jeg sad i Indfødsretsudvalget i nogle år op til valget i 2019, og jeg kan bekræfte, hvad flere ordførere har været inde på, at ved hvert møde i Indfødsretsudvalget skal man bruge en del tid på at behandle dispensationsansøgninger, som kommer fra nogle ganske bestemte læger – det er et fast punkt på programmet; ansøgninger fra nogle utroværdige læger er sorteret ud i bunker.
Det er sådan en service, man får fra embedsmændene, og så sidder man og behandler de her ansøgninger, hvor man ved, at der er problemer med kvaliteten af de lægefaglige vurderinger.
Men når man sidder i Indfødsretsudvalget, opdager man jo også, at der er en lang række psykiske lidelser, som mærkeligt nok kun rammer mennesker fra Mellemøsten, og som gør, at de ikke kan lære dansk.
Det er meget, meget mærkeligt, og derfor er der jo brug for en meget håndholdt indsats, når man sidder og kigger på dispensationsansøgningerne.
Derfor er jeg glad for, at vi før valget fik lavet en ny aftale om indfødsret, der kan hjælpe os i det meget, meget store arbejde, som det er at behandle alle dispensationsansøgningerne.
Det er altså rigtig rart for Indfødsretsudvalget.
Vi har selv været med til at indgå aftalen før valget, og derfor bakker vi den selvfølgelig op nu, hvor den er blevet genfremsat af den nuværende regering.
Mette Thiesen (NB), 2020-10-23:
Dansk statsborgerskab er den fineste gave, man kan få.
Og den gives ifølge grundlovens § 44 og Folketinget ved lov.
Desværre har politikerne igennem alt for mange år smidt om sig med danske statsborgerskaber til udlændinge, der aldrig nogen sinde burde have haft dem.
Og i Nye Borgerlige siger vi: Stop.
Vi ønsker ikke at uddele statsborgerskaber til folk fra muslimske lande, som vi ved er overrepræsenteret i kriminalitetsstatistikkerne.
Vi ønsker at fratage dømte kriminelle udlændinge deres tildelte danske statsborgerskaber og udvise dem konsekvent og efter første dom.
Vi ønsker ikke, at dømte kriminelle skal have dansk indfødsret, og kort fortalt skal alle de, der ikke er til gavn for Danmark, ikke have dansk statsborgerskab.
Det er ganske almindelig sund fornuft.
Men det her lovforslag handler om lægeerklæringer, og med den nuværende aftale om indfødsretsmeddelelse fra 2018 skærpede den daværende regering nemlig aftalen, så vi, der sidder i Indfødsretsudvalget, kan bede om en såkaldt second opinion, hvis der eksempelvis er flere enslydende lægeerklæringer fra den samme læge.
Man har nemlig tidligere set visse læger, sikkert af såkaldt humanistiske årsager, masseproducere lægeerklæringer, for at udlændinge kunne få statsborgerskab.
Det skal selvfølgelig stoppes, og det skal der slås hårdt ned på.
Derfor kan vi også godt bakke op om det her lovforslag, der jo netop er en skærpelse.
Men i Nye Borgerlige mener vi, at dansk statsborgerskab udelukkende skal tildeles dem, der vil gavne Danmark, og derfor vil min endelige vurdering i forhold til hver enkelt sag, vi præsenteres for i Indfødsretsudvalget, også afhænge af, om det er tilfældet .
Og vi vil stadig stemme nej til den årlige massetildeling af danske statsborgerskaber til udlændinge, for vi mener ikke, at den fineste gave, vi kan give, skal kastes i grams, hvad politikerne fra langt de fleste partier desværre har gjort i årtier.
Per Larsen (KF), 2020-10-23:
Tak for det.
Det lovforslag, vi behandler her, er jo aftalestof.
Og i Det Konservative Folkeparti er vi rigtig glade for, at det endelig snart kan blive vedtaget og intentionerne kan træde i kraft.
Indfødsret, altså tildelingen af dansk statsborgerskab, er selvfølgelig ikke nogen selvfølge.
Der er en række kriterier, der skal være opfyldt.
Bl.a. skal man jo have tilegnet sig kundskaber i det danske sprog, så man kan begå sig i Danmark, og så man bl.a. kan bestride et job.
Der er mulighed for at opnå dansk indfødsret uden at have erhvervet tilstrækkelige kundskaber i dansk, hvis man er syg, eller hvis der er en anden lægefaglig grund til, at man ikke kan erhverve sig nævnte sprogkundskaber.
Det har jo så igennem nogle sager vist sig problematisk, at kvaliteten af lægeerklæringer kan være svingende.
Og det har jo så måske kunnet føre til en dispensation i forhold til kravet – altså med en lægeerklæring, som der har været rejst tvivl om.
Det forslag her er med andre ord et værn mod snyd, og det er vi rigtig godt tilfredse med.
Man skal jo ikke kunne snyde sig til et dansk statsborgerskab.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Hvorfor skal vi opfinde en ny instans, som alene forholder sig til den problemstilling, der kan være i forhold til sager i Indfødsretsudvalget?
Hvis vi som folkevalgte eller som borgere i øvrigt har en fornemmelse af, at der her er noget galt i forhold til en læge, hvis vi har en konkret mistanke, vi kan gå videre med, så skal den selvfølgelig bringes for den rette instans.
Det er jo det, der ligger i begrebet retssikkerhed.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Jeg er sådan set enig i, at indfødsret er et vigtigt område, men når jeg alligevel stiller mig forbeholden over for forslaget, handler det rigtig meget om konstruktionen.
For konstruktionen er bureaukratisk, synes jeg, men jeg synes måske også, der kunne være nogle forvaltningsretlige forhold, man bliver nødt til at få kigget nærmere på.
Hvorfor er det, man ikke har valgt en second opinion, altså ligesom man gør det på alle mulige andre områder?
Der har vel hele tiden været mulighed for, at man kunne vælge at sige, at en lægeerklæring ikke var fyldestgørende, og at der derfor var brug for, at en anden læge skulle vurdere patienten endnu en gang, sådan som man også gør det på andre områder.
Hvorfor er det, man ikke har valgt det, der sådan helt åbenlyst er normen, når det er sådan, at man er i tvivl om, om man kan stole på de erklæringer, der ligger?
Per Larsen (KF), 2020-10-23:
Tak for det.
Det er bestemt et godt lovforslag med mange positive elementer.
Vi får styrket patientsikkerheden, lært af fejlene og styrket personalets retssikkerhed.
Forslaget betyder opstramning på en lang række områder.
Der skal være klare instrukser, så personalet ikke kommer ud i uhensigtsmæssige situationer; der stilles klare sprogkrav til sundhedspersonalet, og det er bestemt også nødvendigt; det bliver mere trygt at indberette uth'er, altså de der utilsigtede hændelser, og det er også af enormt stor værdi – ingen skal undlade at indberette noget, der er utilsigtet, for så kommer vi jo ikke videre, og så risikeres det, at man bliver ved med at begå de samme fejl igen og igen.
Man skal selvfølgelig også have mulighed for at anke vidtgående afgørelser om permanent eller midlertidig fratagelse af autorisation, og så skal sagerne selvfølgelig behandles hurtigt.
Der er lagt op til, at det faktisk godt kan trække noget ud, men det må kunne klares hurtigere.
Vi synes heller ikke, at ankesager skal være brugerbetalte; det må man kunne klare at dække fra statens side.
Og vi støtter også muligheden for dispensation for de kontaktlinseoptikere, der ikke har nået at få en dispensation.
Samlet set støtter vi lovforslaget og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Tak for det, formand.
Nu har flere andre ordførere jo redegjort for historikken i forhold til det her.
Det gælder både i forhold til strammerpakken og den efterfølgende tillidspakke, hele bevægelsen omkring »det kunne have været mig«, så det vil jeg ikke gå yderligere ind i, andet end at jeg selvfølgelig kan tilslutte mig, hvad også den radikale ordfører, hr. Stinus Lindgreen, nævnte om, at vi ser frem til at få evalueringen af strammerpakken, som vi jo efterhånden har efterspurgt flere gange.
Ellers er det jo i dag L 60, som netop handler om at give sundhedspersonale bedre ankemuligheder igennem et nyt ankenævn for tilsynsafgørelser og sikre sundhedspersonalet en bedre beskyttelse i sager om utilsigtede hændelser.
Det forslag støtter vi i Enhedslisten, fordi det er med til at sikre retssikkerheden for sundhedspersonale, som Styrelsen for Patientsikkerhed træffer indgribende afgørelser over for.
Naturligvis skal vi have et skarpt tilsyn med vores sundhedspersonale, så der ikke er nogen borgere, der udsættes for usikker behandling eller på anden måde bringes i fare.
Det er afgørende for et trygt og sikkert sundhedssystem og et stærkt velfærdssamfund.
Men samtidig skal vi jo også sikre en ordentlig og retfærdig proces for vores sundhedspersonale, så de reelt kan få efterprøvet afgørelser, som er voldsomt indgribende i deres liv, og det er netop det, L 60 her adresserer med ankenævnet.
Men der er nogle enkelte problemer i forhold til den konkrete model, som jeg lige vil nævne her, og som vi i Enhedslisten vil forfølge i udvalgsarbejdet.
Vi mener på linje med bl.a. Lægeforeningen, at ankenævnet skal være skattebetalt og ikke, som der lægges op til, finansieret ved at afkræve den enkelte sundhedsprofessionelle, som ønsker at klage, et gebyr på 5.000 kr.
Desuden er det vigtigt, som øvrige ordførere også har været inde på, at ankenævnet skal være hurtigtarbejdende, hvilket der jo også lægges op til.
Vi mener selvfølgelig også, at nævnet bør basere deres afgørelser på faglige specialister inden for det område, som sagen omhandler, så vi sikrer en fagligt stærk afgørelse og høj legitimitet i systemet.
Det vil være nogle af de ting, vi vil forfølge i udvalgsarbejdet.
I Enhedslisten støtter vi beskyttelsen af personer i rapporter om utilsigtede hændelser.
Personer, som rapporterer utilsigtede hændelser, beskyttes, så vi sikrer, at det ikke har konsekvenser at rapportere om problemer i behandlingen, fejl eller lignende.
Det er vigtigt for et trygt sundhedssystem.
Men i Enhedslisten er vi også glade for, at det tydeliggøres, at personer, som fremgår af rapporterne om utilsigtede hændelser, skal nyde den samme beskyttelse.
Det er vigtigt, at vi sikrer kvalitetskontrol, klage- og rapporteringsmuligheder og høj grad af retssikkerhed på samme tid i vores sundhedssystem.
Den balance kommer vi alt i alt tættere på med L 60, selv om der er elementer, som vi kan forbedre, og som bør adresseres.
Men Enhedslisten støtter lovforslaget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Sådan lød det fra sundhedspersonale i hele landet, da en læge på Svendborg Sygehus blev kendt skyldig i forsømmelse og skødesløshed af Styrelsen for Patientsikkerhed – og vel at mærke uden mulighed for at anke afgørelsen.
Det er jo i virkeligheden essensen i det her lovforslag, at muligheden for også at kunne påklage en afgørelse fra Styrelsen for Patientsikkerhed er en vigtig retssikkerhed i forhold til retfærdighed for personalet.
For der vil ske fejl, der vil også ske fejl i fremtiden, og det skal vi tilgodese i forhold til patienter, men vi skal også sørge for den nødvendige retssikkerhed for det personale, som jo ikke går på arbejde for at skade patienter, men som altid går på arbejde for at gøre deres allerbedste.
Sagen havde dengang i den grad potentiale til, at sundhedspersonale i fremtiden skulle bruge uanede ressourcer på at dække egen ryg ind med minutiøs dokumentation af det, som i hverdagen hører under det daglige samarbejde, og det var bekymrende.
Men sagen var set med mine øjne også en bombe under det tværfaglige samarbejde, og ikke mindst kunne sagen også få som konsekvens, at personalet mistede tilliden til registreringer af utilsigtede hændelser, som er et redskab til at gøre alle ansatte skarpe på vigtigheden af rutiner og behandlingsmetoder.
Jeg er derfor især glad for, at lovforslaget netop giver mulighed for, at autoriseret sundhedspersonale i fremtiden kan anke visse administrative tilsynssanktioner til et ankenævn.
Jeg er også glad for initiativerne, som skal forbedre samarbejdet og læringen mellem tilsyn og ansatte, og jeg tror sådan set, at de allerede i dag mærker i praksis, at det giver god mening, når det er sådan, at der er skabt bedre plads for dialog.
Det gælder også præciseringen af regionernes og kommunalbestyrelsernes ansvar for at sikre instrukser, definere kompetencer og sprogkrav m.v.
Derfor bakker SF også op om det samlede forslag.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-10-23:
Vi skal selvfølgelig være opmærksomme på, at der ikke er nogen steder i landet – heller ikke dér, hvor man er allermest desperat for at få læger – hvor der kan opstå situationer, hvor en patient ikke kan kommunikere med sin læge.
En læge kan have forskellige opgaver.
Der er nogle steder, hvor man har meget kontakt med patienter, og så kan der være nogle steder, hvor man måske nærmest ingen kontakt har med patienter.
Og der må det være op til arbejdsgiveren at sikre, at man kan udføre sit arbejde, altså at man både har de faglige kvalifikationer, der skal til, men også at man til hver en tid kan gøre sig forståelig over for både kolleger og patienter.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Det er jeg helt enig i, og derfor kommer vi også til at støtte lovforslaget her.
Men altså, ud over det arbejdsgiveransvar, der ligger i forhold til det, ligger der vel også en national forpligtelse til at sikre, at de læger, der kommer ind, har tilstrækkelige kvalifikationer, også i forhold til sprog.
For ellers risikerer vi netop det, at der kan være steder, hvor man er særlig presset.
Og så kan det være, at der opstår en udkantsproblematik, hvor man bare for at få en læge kan komme til at slække på kvalifikationen, altså i forhold til sprogkrav.
Er ordføreren ikke enig i, at der kan være den problematik i forhold til det?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-10-23:
Det er en diskussion, vi har haft en række gange nu her, både fordi der er nogle regler, som vi skal leve op til på EU-niveau, og fordi der er nogle krav i sundhedssystemet.
Og det vigtigste må nu engang være, at alle læger, særlig læger, som har et ansvar for at kommunikere med patienter, kan gøre sig forståelige; at patienter kan forstå, hvad lægen siger, uanset hvor i verden lægen kommer fra – om det er fra Danmark, et EU-land eller uden for EU.
Så det må være det afgørende, og jeg synes, det er godt, det bliver slået fast her, at det er arbejdsgiveren, som har ansvaret for at sørge for, at læge og patient kan kommunikere sammen på et forståeligt niveau.
Det synes jeg er fint bliver slået fast en gang for alle.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Jeg beklager, at jeg trykkede mig ind så sent.
Men det var, fordi ordføreren lige til sidst nævnte det her med sprogkrav.
Og derfor vil jeg bare høre ordføreren efter, om ordføreren ikke er enig i, hvad nogle af høringsparterne også giver udtryk for, nemlig at det ville være naturligt at stille de samme sprogkrav til læger, der kommer fra EU-lande, som dem, vi stiller til læger uden for EU-lande.
Og jeg tænker sådan set både på det sproglige, men også på kvalifikationskrav.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-10-23:
Tillid er en helt afgørende værdi i vores velfærdssamfund, og det gælder ikke mindst i vores sundhedsvæsen – tillid til, at vi kan få en god behandling, hvis vi bliver syge, tillid til, at patientsikkerheden er i top, og tillid til, at der føres kontrol med, at tingene foregår efter reglerne.
Men det gælder også, at der skal være tillid til, at læger og andre sundhedspersoner kan udføre deres arbejde, og at den kontrol, der nødvendigvis må være, sker på en hensigtsmæssig måde og sikrer, at vi lærer af de fejl, der måtte være begået.
Vi ønsker ikke et sundhedssystem, hvor al tiden bruges på at dokumentere, at man ikke begår fejl, og hvor ingen tager ansvar af frygt for at blive straffet.
Det gavner heller ikke patienterne.
Det er ingen hemmelighed, at der har været et anspændt forhold mellem læger og Styrelsen for Patientsikkerhed de seneste år – ikke mindst efter Svendborgsagen, hvor læger delte budskabet om, at »det kunne have været mig«.
Der har været et ønske om, at politianmeldelser erstattes med konstruktivt samarbejde, og et ønske om at lære af fejl.
Derfor har regeringen nu fremlagt en lovpakke med en række konkrete tiltag – det er en genfremsættelse af forslag, som blev præsenteret helt tilbage i 2018 – der skal sikre mere tillid og bedre samarbejde og samtidig styrke retssikkerheden for læger, samtidig med at vi opbygger ny viden i hele sundhedsvæsenet.
Bl.a. oprettes et ankenævn for tilsynsafgørelser, så læger kan anke meget indgribende afgørelser; det kan f.eks. være afgørelser om midlertidig fratagelse af autorisation, indskrænkning af, hvad læger må arbejde med, arbejdsforbud eller suspension.
Dermed styrkes retsstillingen for sundhedspersoner, og det mener jeg er i alles interesse.
Et andet forslag handler om at oprette et rådgivende udvalg for tilsyn, som skal rådgive Styrelsen for Patientsikkerhed om styrelsens tilsynsmetoder og fremgangsmåder i forhold til lægerne.
Rådet skal bl.a. bestå af repræsentanter for patientforeninger og faglige organisationer på sundhedsområdet.
Jeg er også glad for at læse i høringssvarene, at de sundhedsfaglige organisationer generelt tager positivt imod lovforslaget her.
Tillid er også vigtigt andre steder i sundhedsvæsenet, f.eks. tillid til, at man møder en læge, som kan tale et forståeligt dansk.
Det skal vi naturligvis rette op på.
Derfor slår vi også fast nu her, at det er et ansvar, som arbejdsgiveren har, at sikre sig, at lægen taler et ordentligt og forståeligt dansk, når vedkommende ansættes på eksempelvis et sygehus, ligesom arbejdsgiveren også skal sikre, at en række andre kompetencer er i orden, når man ansætter personale, uanset hvor i verden man måtte komme fra.
Alt i alt er det en række gode tiltag, som Socialdemokratiet kan støtte.
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Men det er jo altid sådan, at skulle der dukke det op undervejs i forbindelse med noget som helst, vi laver, kigger vi selvfølgelig på det, men der er intet som helst, der tyder på, at det her skulle være forvaltningsretligt betænkeligt – tværtimod.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Jeg tror, jeg hørte ministeren svare her, at hvis der er noget forvaltningsretligt, der ikke holder stik i det her forslag, er ministeren også klar til at se på, om der skal laves en anden konstruktion.
Og i tilfælde af at det rent faktisk også vurderes at være forvaltningsretligt rimeligt, kan ministeren så se for sig, at det er det samme system, der måske skulle tage sig af forsikringskunder, som er utilfredse med lægeerklæringer, som de tænker er farvet lidt for meget af, hvad forsikringsselskabet godt kunne tænke sig, eller hvordan tænker ministeren det her nye system?
Magnus Heunicke (S), 2020-10-23:
Jamen det valg, der så er blevet truffet, er et valg, hvor der er blevet sagt: Hvad har vi af eksisterende styrelser, som vil kunne varetage den her opgave?
Det var jo ikke mig, der sad i det forhandlingsrum, men man kan jo altid, når man sidder og forhandler – det har vi jo prøvet alle sammen i Folketinget – finde ud af, hvad for et instrument der vil være oplagt.
Og der er flere forskellige forslag.
Det, man så har valgt, er, at det skal være Styrelsen for Patientklager, og det står jeg fuldt ud på mål for.
Så jeg synes, det var et klogt valg, man traf der i 2018, og det ser jeg frem til vi får indført, og dermed ser jeg også frem til, at vi får elimineret den usikkerhed om de sager, der af og til kommer op i pressen, hvor der er usikkerhed omkring, om der i forhold til enkelte sager og til enkelte papirer i forskellige sager er noget, man kan diskutere, for det bør der ikke være.
Det er så afgørende, at det skal der ikke være.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-10-23:
Jeg ved ikke, om det er, på grund af at det er fredag, eller om det bare er, fordi solen skinner derude, men jeg er både enig med regeringen – det er et godt lovforslag – og også enig med Enhedslisten, for jeg synes faktisk, det er nogle relevante og gode fokuspunkter, som man rejser, f.eks. omkring brugerbetaling, som vi også meget gerne vil kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Så jeg skynder mig at gå ned herfra, inden det løber helt af med mig på sådan en fredag!
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Jeg anerkender sådan set, at der sagtens kan være eksempler – det er der sådan set mange steder i samfundet – hvor man kan få brug for at bede om en second opinion, og jeg kender også den sag, som ordføreren henviser til, med lægeerklæringer, der næsten så ud, som om de var copypastet, og at der derfor var brug for en ny vurdering.
Men jeg vil bare høre, om ordføreren ikke også kan bekræfte, at lige præcis de omtalte sager jo resulterede i, at man faktisk fik en anden læge til at vurdere de pågældende ansøgere og dermed fik en reel second opinion, som var baseret på en anden læges vurderinger.