runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-15:
Det bliver lidt noget christiansborgsniksnak.
Er de steget eller faldet inden for det seneste år?
Og dernæst giver det jo ikke mening, at man siger til de kommuner, som bruger flere penge på centraladministration og ledelse, end hvad der er nødvendigt,
at det gør ikke noget, det kan I godt blive ved med, for I får stadig væk flere penge.
Altså, hvis man virkelig mente, at pengene skulle ud og arbejde decentralt ude tæt på borgerne, så ville man jo stille det som et krav til kommunerne, altså at de ikke bare kan blive ved med at kanaliserer flere penge over på centraladministration og ledelse, hver gang de får flere penge inde fra Folketinget.
Men det har man jo ikke stillet et eneste krav om.
De kan godt forøge udgifterne til deres centraladministration og ledelse, samtidig med at de får flere penge, både fra andre kommuner og også herinde fra staten.
Astrid Krag (S), 2020-12-15:
Hele diskussionen omkring administration, brug af konsulenter og den slags er jo noget, regeringen også har drøftet med kommunerne, senest i de forhandlinger om kommunaløkonomi, der var i foråret, for vi er optaget af, at midlerne skal ud at virke der, hvor vores velfærdssamfund giver mening, nemlig i mødet mellem den borger, der har hjælp behov, og den medarbejder, der skal levere hjælpen – om det så er i børnehaven, altså mødet mellem barnet og pædagogen, i ældreplejen, altså mødet mellem social- og sundhedshjælperen og den ældre, eller det er i socialforvaltningen, hvor der sidder en sagsbehandler og skal sørge for at tage godt hånd om de udsatte familier.
Og derfor er det her noget, som optager den her regering meget.
Hele tanken bag nærhedsreformen handler om, hvad vi kan gøre for at frigive så mange ressourcer som muligt fra bureaukrati, fra papirarbejde, fra kontorfunktionerne, og derud, hvor vores velfærd giver mening, nemlig i relationen mellem borgerne og de medarbejdere.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-15:
Hvordan kan det være, at man laver et system, hvor det er tilfældet?
Jeg må nok sige, at jeg var ved at få kaffen galt i halsen, da jeg læste det med, at De Konservative ville give lov til at hæve skatten og alt muligt andet.
Så støtter Enhedslisten det nu, og så bliver jeg helt forvirret nede på min plads og tænker: Hvad foregår der i det danske Folketing i dag?
Men problemstillingen er da nogenlunde den samme som i det tidligere forslag.
Derfor kunne jeg godt tænke mig også lige at bruge lidt af min tid på den radikale ordfører, som under den sidste behandling nævnte nogle nøgletal for Vordingborg Kommune, hvor man mente, at de bruger pengene fornuftigt, og at de altså ikke bruger de penge, de får, på ledelse og andet.
Derfor har jeg lige brugt et par minutter på at gå ind og kigge på de kommunale nøgletal, og det er rent faktisk sådan, at Vordingborg Kommune, hvis man tager 2019, hvorfra vi har de seneste officielle tal, brugte 5.308 kr. på centraladministration og ledelse pr. indbygger.
De her tal er altså pris- og lønreguleret, og det er en stigning fra 2017, hvor man brugte 5.116 kr.
Vi kan også gå tilbage til 2015, hvor man brugte 5.093 kr.
Det vil sige, at det altså er en stigning på henholdsvis 192 kr. og 205 kr. pr. indbygger.
Hvis vi så ganger op med 17.904, som er tallet for de officielt registrerede indbyggere i Vordingborg Kommune i 2019, giver det en øget udgift til centraladministration og ledelse på enten 3,4 eller 3,8 mio. kr.
Så det er faktuelt ganske enkelt ukorrekt, når man siger, at der ikke er brugt flere penge på centraladministration og ledelse.
Samtidig stod ordføreren så og sagde, at man brugte pengene på grundlæggende kernevelfærd, f.eks. på dagtilbud og folkeskoler.
Derfor tjekkede jeg også de tal, og der går det så den modsatte vej.
I 2019 brugte man 3.179 kr. på dagtilbud pr. indbygger, i 2017 3.266 kr., i 2015 3.452 kr. og i 2013 3.657 kr.
Det er altså en nedgang i udgifterne pr. indbygger på dagtilbud.
Hvad så på folkeskoleområdet?
Jo, der kan vi også se, at der har været den samme udvikling.
I 2019 brugte man 7.227 kr., hvorimod man tilbage i 2015 faktisk brugte 7.769 kr. pr. indbygger.
Rasmus Jarlov (KF), 2020-12-15:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge om Socialdemokraternes belæg for den omfordeling, som sker med den nye udligningsordning.
Hvad er belægget for – bare for at tage den største yder til udligningssystemet, nemlig Gentofte Kommune – at det ikke er nok, at Gentofte i dag betaler 3,3 mia. kr. til andre kommuner, men nu skal betale endnu mere?
Hvilke analyser ligger der bag, som siger, at Gentofte Kommune har for mange penge i forhold til andre kommuner?
Birgitte Vind (S), 2020-12-15:
Det er jo ikke beløbet i sig selv, der gør en forskel.
Det handler om, hvordan midlerne bliver fordelt på det antal borgere, der er, og de problemer, der er i de enkelte kommuner.
Det er jo simpelt hen sådan, at der er kommuner, der har et så lavt udskrivningsgrundlag, at deres muligheder for at hjælpe borgerne er meget dårligere end f.eks. Gentofte Kommunes, som ordføreren nu nævner.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-15:
Det er det heller ikke – for nu at være helt ærlig.
Men man kan ikke redde hele verden og alverdens uretfærdighed med en udligningsreform.
Hvis man ikke havde lavet et skattestop i starten af 00'erne, ville vi måske også have imødegået nogle af de uretfærdigheder, som vi nu forsøger at udligne med en udligningsreform.
Så jeg synes egentlig også, at den tidligere regering, hvis jeg skal være helt ærlig, har en del af ansvaret for det her lappearbejde, vi forsøger her.
Det være hermed sagt, for det synes jeg egentlig ikke var retfærdigt, og jeg synes egentlig ikke, at det her er et lapperi.
Jeg synes, det her er en solid reform, og vi kommer nok til at kigge på det i løbet af nogle år, fordi Danmark stadig bliver skævvredet, og fordi de sygeplejersker, som ordføreren siger, måske vil være tvunget til at finde et andet sted at bo.
Og det er ikke retfærdigt.
Rasmus Jarlov (KF), 2020-12-15:
En sygeplejerske i Gentofte kommer til at betale ca. 5.700 kr. mere i skat om året på grund af den udligningsreform, som Radikale Venstre er med til at lave.
Det er jo i forvejen nogle mennesker, som betaler nogle af landets højeste boligskatter, og det betyder, at de har mindre til sig selv, og at de samlet betaler mere i skat, end folk gør i andre dele af landet.
Hvorfor skal de mennesker, der i forvejen er de højst beskattede, nu betale mere i skat?
Hvordan er det retfærdigt i Radikale Venstres øjne?
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-15:
Men det handler jo i virkeligheden om, hvad det er, indholdet af den service er.
Der er det jo bare sådan, at vi netop så, at der her skulle laves en aftale.
Der skulle komme en reform, fordi der var utrolig mange steder i landet, hvor serviceniveauet slet ikke matchede det skatteniveau, der var.
Der var simpelt hen nærmest et omvendt proportionalt forhold mellem skat og serviceniveau.
Fordi vi i aftalen har aftalt, at den her samlede skat ikke må stige, kan vi jo heller ikke ende med at støtte det her forslag.
Men jeg vil bare gerne understrege sympatien for det her forslag, fordi vi faktisk også synes, at det havde været ret tæt på en nem måde at få løst temmelig mange problemer på hele vejen op til Jammerbugten, hvis kommunerne bare i et enkelt år kunne få lov til at lægge skatten der, hvor den skulle ligge, sådan at man kunne indfri forventningerne til serviceniveauet.
Vi har jo ikke 90 mandater, men vi synes faktisk, vi landede den et super godt sted i forhold til alle de ønsker, der var.
Jeg synes også, at debatten her er interessant, fordi den jo faktisk også afspejler – Dansk Folkeparti var heroppe lige før – mange af de centrale og ideologiske pointer, vi havde, da vi lavede udligningsreformen, herunder også Konservatives synspunkt i dag.
Jeg synes faktisk, det er en fornøjelse lige tage en runde mere og få sluttet det her år af med en af de største politiske bedrifter i det her år, selv om jeg godt ved, at vi har lavet temmelig mange andre ting siden.
Stén Knuth (V), 2020-12-15:
Det deltager jeg meget gerne i.
Rasmus Jarlov (KF), 2020-12-15:
Hvad er så Venstres belæg for, at eksempelvis en kommune som Rudersdal, som i forvejen er en af de kommuner, som betaler allermest i udligning til andre kommuner, nu skal betale endnu mere?
Har Venstre nogen beregninger, som viser, at Rudersdal efter allerede i dag at have betalt enorme milliardbeløb i udligning hvert år, er overfinansieret i forhold til andre kommuner, siden Venstre synes, at vi nu skal tage endnu flere af deres penge?
For jeg har ikke set de her beregninger, der viser, at Rudersdal skulle have flere penge til skoler, ældrepleje osv. end andre kommuner.
Jeg synes, det havde været rimeligt, hvis der var nogle objektive beregninger, som viste, at Rudersdal havde for mange penge, men jeg forstår ikke, hvorfor Venstre vil tage penge fra Rudersdal Kommune nu her uden et fagligt belæg.
Stén Knuth (V), 2020-12-15:
Tak for det.
Som spørgeren ved, har jeg ikke siddet med i forhandlingerne.
Jeg har faktisk overtaget en tale her fra et medlem af Venstre, Anni Matthiesen, som i går eftermiddags måtte aflevere den til mig og selvisolere sig på grund af corona.
Når vi kigger på det i Venstre, og det var også det, jeg fremførte i ordførertalen, så ser vi jo samlet under et, at kommunernes skatter ikke må stige.
Stiger den i en kommune, så falder den også i en anden kommune.
Det er det, vi forstår ved det.
Det samlede skattestop under et er udgiftsneutralt.
Rasmus Jarlov (KF), 2020-12-15:
Det er ret mange penge for en person med en sygeplejerskeløn, og derfor vil jeg godt høre, hvordan det harmonerer med Venstres skattestop, og er det det, Venstre har at tilbyde borgerne i Gentofte, Rudersdal, Lyngby-Taarbæk, at de nu skal betale markant mere i skat, end de har gjort hidtil?
Stén Knuth (V), 2020-12-15:
Tak for ordet, formand.
Et Danmark i bedre balance – det er bundlinjen efter den nødvendige reform af det kommunale udligningssystem, som sikrer bedre vilkår for at levere velfærd i hele Danmark.
Derfor valgte Venstre også at bide sig fast i forhandlingsbordet, da der skulle forhandles om en ny udligningsreform, og til gengæld for det få en markant indflydelse i forhold til Venstres mærkesager og Venstres mandater.
Hvis vi omvendt havde placeret os på sidelinjen og overladt opgaven om at varetage forhandlingen af den her udligningsreform alene til den socialdemokratiske regering eller til resten af venstrefløjen, kunne man godt have garanteret for, at det var blevet rigtig, rigtig dyrt og meget, meget skævt i forhold til mange danskere.
For os i Venstre har det været afgørende, at vi fik en aftale om udligningsreformen, som skulle imødekomme tre hegnspæle .
For det første skulle vi sikre en bedre balance og velfærd i hele Danmark, uden at danskerne fik det skattesmæk, som regeringen havde lagt op til i sit udspil.
Eller med andre ord: Vi var imod regeringens skattesmæk.
Vi stod fast på et samlet skattestop.
Samtidig har vi ovenikøbet sikret, at de borgere, der i dag betaler landets højeste kommuneskatter, nu kan se frem til skattelettelser, uden at der bliver gået på kompromis med velfærden.
De får nu en fuldt finansieret skattelettelse oven i de ekstra penge, som de tilføres med udligningsreformen.
For det andet fik vi øget sikkerheden og trygheden for kommunernes økonomi ved at permanentgøre finansieringstilskuddet på de her 3,5 mia. kr. For det tredje lykkedes det os at tage et opgør med den uretfærdige overbetaling af udlændinge, som regeringen i sit udspil havde foreslået.
Men samlet set
skaber det en mere retfærdig udligning mellem kommunerne og skaber et Danmark i bedre balance.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at forhandlingsforløbet omkring udligningsreformen var en uskøn affære, men set fra Venstres side var udligningsreformen simpelt hen for vigtig til, at urent trav fra regeringens side måtte ødelægge muligheden for at fremtidssikre udligningssystemet.
Derfor forblev Venstre med sine mandater i arbejdstøjet for at få stor indflydelse på det indhold, vi har i dag.
I Venstre står vi ved de aftaler, som vi indgår.
Vi er med aftalen enige om at understøtte, at kommunernes indkomstskat under et ikke må stige som følge af udligningsreformen, altså skatterne skal under et holdes i ro, og målet er at sikre, at det samlet set er neutralt, når man kigger på kommunerne bredt.
I aftalen fremgår det også klart og tydeligt, at: »Kommuner med tab får mulighed for at øge indkomstskatten svarende til det årligt indfasede tab i perioden 2021-2025.
Kommunerne kan selv beholde de ekstra skatteindtægter«.
Det står sort på hvidt i aftalen, og en aftale skal selvfølgelig holdes.
Og der er en klar forventning fra Venstres side om, at regeringen naturligvis lever op til det.
Tak for ordet.
Birgitte Vind (S), 2020-12-15:
Jeg formoder, at hr. Rasmus Jarlov også har studeret udligningsreformen rigtig grundigt.
Det, jeg kan læse mig frem til, er i hvert fald, at der er en lang, lang række faktorer, der gør sig gældende, i den måde, man fordeler midlerne på, at der altså ikke bare er én faktor.
Det handler også om nogle af de faktorer, der er til stede i kommunerne.
Det kunne f.eks. være udskrivningsgrundlaget, det kunne være antallet af borgere, der har brug for særlig hjælp og støtte osv. osv.
Det er det, der er grundlaget for den her udligningsreform.
Det er jo et kæmpestort arbejde, der ligger til grund for den, hvor man virkelig har prøvet at tage højde for så mange faktorer som overhovedet muligt for at lave en så retfærdig udligning som overhovedet muligt.
Det taler næsten også for sig selv, at reformen har kunnet samle så bredt et flertal i det her Folketing.
Rasmus Jarlov (KF), 2020-12-15:
Vi er jo alle sammen enige om, at der skal være en udligning, fordi borgerne i Gentofte har meget højere indkomster end eksempelvis borgerne i Lolland Kommune.
Derfor skal Gentofte selvfølgelig betale noget, så borgerne i Lolland Kommune kan få en god kommunal service.
Men det er jo niveauet, vi diskuterer.
Og når Gentofte allerede betaler 3,3 mia. kr., savner jeg en begrundelse for, at de skal betale endnu mere, og ikke en begrundelse, der kun handler om, at de skal betale noget, for det er der enighed om.
Men jeg savner begrundelsen for, at 3,3 mia. kr. ikke er nok.
Hvilke analyser viser, at Gentofte har flere penge til folkeskoler og børnehaver, end de har i de kommuner, som Gentofte Kommune nu skal betale endnu flere penge til?
Jeg har nemlig ikke set de analyser, for regeringen har ikke fremlagt nogen, og jeg synes, man skylder et svar på det; så man ikke bare på så løst et grundlag beslutter at tage penge fra nogle kommuner.
Der må være et fagligt belæg for det – hvor er det henne?
Astrid Krag (S), 2020-12-15:
Det er klart, at der jo er nogle rammer, det foregår inden for.
Der er i det hele taget rammer for den måde, vi styrer vores samfundsøkonomi på.
Der er jo regler, der sørger for, at når vi aftaler nogle servicelofter og nogle anlægslofter i økonomiaftaler med kommunerne, er det også dem, man må holde sig inden for, når man laver budgetter.
Det lykkes jo stort set, må man sige, hver eneste gang at få lagt nogle budgetter, hvor man lever op til de aftaler, kommunerne indgår kollektivt med regeringen, og på den måde foregår den kommunale virkelighed jo selvfølgelig inden for nogle rammer.
Det har jeg heller ikke hørt at der er nogen der synes at vi skal give fuldstændig los for.
René Christensen (DF), 2020-12-15:
Så har jeg bare det sidste spørgsmål: Har kommunerne reelt set frie hænder til at fastsætte kommuneskatten?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-12-15:
Mange tak.
Jeg tror, det er en del af det, men det handler jo virkelig også om at opbygge nogle kompetencer hjemme i Grønland.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren sådan helt konkret er åben over for at kigge på nogle helt særlige tiltag, hvad angår at nedbringe sagsbehandlingstiderne i forhold til Grønland og Færøerne, og jeg tænker det også med hensyn til Danmark.
Nick Hækkerup (S), 2020-12-15:
Jeg vil gerne anerkende viljen til at nytænke og også til at se anderledes på, hvordan vi kan håndtere de her problemstillinger, som vi står over for.
Jeg vil også gerne anerkende erkendelsen af, at det ikke bare er et spørgsmål om at sende flere penge, have flere ressourcer, men at der også er alle mulige andre ting, som spiller ind, og at der jo i øvrigt er nogle strukturelle forskelle, hvor vi ikke bare kan skrue det hele ned under samme hat.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-12-15:
Mange tak, og tak for ministerens ord.
Jeg vil sådan set starte med at anerkende, at vi jo har gjort nogle ting på justitsområdet i forhold til Grønland, men også ud fra et ret lavt udgangspunkt, og man må jo erkende, at der er et efterslæb i forhold til Grønland, i hvert fald hvis vi ønsker den her ensartethed, også på trods af de forskelle, der er.
Ministeren er inde på nogle sådan lidt alternativer og nogle håndtag, vi i virkeligheden også politisk kan komme ind og kigge på – det kunne være straksdomme, og det kunne også godt være etablering af konfliktråd i Grønland – og det er vi i IA meget, meget positive over for.
Jeg tror, vi er nødt til at nytænke det her område, hvis det er, at vi virkelig gerne vil rykke på nogle af de her områder, og så blive ved med at prioritere de sager, som vi allerede prioriterer, nemlig de unge kriminelle, og have et fokus på de her seksuelle overgreb.
Men hvordan kan vi blive ved med at sikre, at Grønland også bliver prioriteret?
Nick Hækkerup (S), 2020-12-15:
Det var vist mere en kommentar end et egentligt spørgsmål, men det kan da give anledning til at sige, at noget af det, som der også er grund til at kigge på, og som vi kigger på i anden sammenhæng, jo er muligheder for voldtægtsofre for at afgive forklaring, og hvor man ikke fysisk skal være til stede og blive konfronteret med den mulige gerningsmand.
Christian Juhl (EL), 2020-12-15:
Jeg har i mit tidligere liv også arbejdet med nogle retssager i fagligt regi på arbejdsmarkedet, og der havde vi jo en ung mand, som havde arbejdet i en periode i Danmark, og som lige pludselig var i USA og arbejdede ved et landbrug derovre, og hvad gjorde vi så?
Ja, vi var nødt til at bruge de digitale medier, og det ligger endda 12-14 år tilbage, hvor han rent faktisk kunne afgive sin vidneforklaring fra USA, og det vil sige, at han sparede turen, og vi sparede udgiften, og vi sparede ufattelig meget tid.
Så jeg tror, der ligger en masse muligheder, og dem har vi også opdaget under den her coronakrise i politiske sammenhænge.
Nick Hækkerup (S), 2020-12-15:
Det er der ingen tvivl om der er, og et af de initiativer, som vi sidder og arbejder med, og som også vil kunne implementeres i den grønlandske og færøske strafferetspleje, hvis man vil, er jo at se på, hvilke led i straffesagskæden, altså hvilke greb i straffesagskæden, man i virkeligheden kan gøre mere smidige, eksempelvis hvordan man kan forkynde.
Kan man forkynde alene ved at bruge elektroniske medier osv.?
Så der er en række skridt, vi kan tage, som ikke nødvendigvis handler om at tilføre en masse ressourcer, men som også vil hjælpe på straffesagskædens længde.
Christian Juhl (EL), 2020-12-15:
Tak for det.
Ministeren sagde i det første oplæg, at vi jo desværre ikke har et pengetræ, og det er også rigtigt.
Ja, gad vide, hvordan det ville gro oppe i de arktiske egne.
Så skulle det være en meget speciel konstruktion.
Men jeg mener jo bare, at vi må sige, at det sidste halve års forløb har vist, at vi har et robust samfund, som rigtig mange, måske de fleste, lande i verden misunder os, især når krisen raser, som coronaen har gjort, og der har det jo vist sig – ikke fordi vi skal gøre det på alle områder – at vi faktisk kan, når vi vil, og at vi jo også kan rette op på det her, når vi vil.
Jeg vil høre ministeren, om ikke han tror, at sandheden ligger midt imellem det bare at finde nogle flere penge og så lade stå til.
For der er jo også penge at spare, og når hr. Sjúrður Skaale fortæller om, hvad en sag reelt koster, og at der er advokater og ting og sager, der tjener en masse penge på sådan en lang sag, så er det jo rigtigt nok. For nogle gange skal man jo betale for, at en advokat bare flytter bunken af papirer, og så vente en måned mere.
Det har jeg da selv prøvet nogle gange.
Mon ikke der også er nogle penge at spare, hvis man gør det mere effektivt?
Nick Hækkerup (S), 2020-12-15:
For det første vil jeg gerne sige, at jeg tror, som jeg også sagde tidligere, at her er der ikke nogen fingerknipsløsninger.
Altså, det kommer til at tage tid.
For så vidt angår Danmark i forhold til det her område, vil den aftale, som vi forhåbentlig får lavet for politi og anklagemyndighed, hvis den kommer til at se nogenlunde ud, som den ligger nu, sætte konkrete måltal på, hvor meget sagsbehandlingstiden skal ned, hvor meget sagsbunkerne skal reduceres osv.
For så vidt angår Færøerne og Grønland, synes jeg, at der er en særlig opgave i at finde ud af, hvad det i virkeligheden er, der er måltallene her, og hvordan vi kan nå derhenad, navnlig fordi der jo er problemer med at opgøre alle tallene, som vi gerne ville.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-12-15:
Tak for det, og tak til ministeren.
Det er lige et kort spørgsmål, i forhold til at vi jo nu skal i gang med den her proces med at rette op på tingene.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad ministeren gerne vil måles på, og hvornår vi ligesom vil kunne se resultatet af det her, og hvor hurtigt det skal gå, før vi ligesom kan se, at vi er på rette vej, så vi ved, hvad vi skal holde øje med, og om vi skal ind og snakke om, om vi skal gøre noget om, så vi, som jeg sagde før, ikke ender dér, at vi igen skal snakke om det her om nogle få år.
Nick Hækkerup (S), 2020-12-15:
Jeg havde lige glemt processen.
Jeg troede faktisk, at hr. Sjúrður Skaale også skulle op, og derfor denne overraskelse, men lad det nu ligge.
Uanset om vi snakker om Danmark, Færøerne eller Grønland, er der for lange sagsbehandlingstider, som skal håndteres.
Vi er godt på vej med den nye flerårsaftale for politi og anklagemyndighed.
Den vil, hvis den kommer til at se nogenlunde ud, som den ligger, hjælpe på det.
Men det løser kun en del af problemet, for når vi snakker om sagsbehandlingstider, bliver vi nødt til at se på hele straffesagskæden, altså både den behandling, der foregår hos politiet, den, der foregår hos anklagemyndigheden, den, der foregår ved domstolene, og den, der efterfølgende sker i kriminalforsorgen.
Og uanset hvilket af de led man kigger på, er vi faktisk i dag i en situation, hvor der – for at sige det mildt – er plads til forbedringer.
Vi har lange sagsbehandlingstider fra anmeldelse til sigtelse, fra sigtelse til tiltale, og vi har lange sagsbehandlingstider ved vores domstole, og vi har også for lange ventetider i vores kriminalforsorg.
Det er et grundlæggende problem.
Dertil kommer så, at der faktisk, i modsætning til i de 12 sydlige retskredse, er et problem med at følge og opgøre sagsbehandlingstiden, altså udbredelsen af POLSAS, politiets sagsbehandlingssystem, sådan at vi kan følge med.
Så der er nogle strukturelle udfordringer, som vi bliver nødt til at tage fat på, og jeg tror i virkeligheden, at dem, der tidligere har sagt, at vi skal sikre ensartethed, også må anerkende, at den ensartethed kan vi kun nå, hvis vi tager hensyn til de forskelligheder, som der er.
Og så er der jo ikke ét greb, som gør det.
Flerårsaftalen er én ting, noget andet er de områder, som man plejer at tilføre ressourcer, f.eks. det grønlandske område eller det færøske område, som jo får særlige bevillinger i forbindelse med finansloven.
Endelig er der den almindelige generelle ressourcetildeling.
Så der er mange veje.
Men jeg synes også, at debatten her i dag har illustreret, at vi har en uløst udfordring foran os, som vi skal tage fat i.