Peter Hummelgaard (S), 2024-04-02:
Tak for det, og også tak til forslagsstillerne for det beslutningsforslag, vi behandler i dag.
Med forslaget lægges der op til at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, som sikrer, at forældelsesfristen for strafansvar i ministeransvarlighedsloven ikke overskrides, mens en kommissionsundersøgelse pågår.
Det er klart, at forældelsesreglerne i ministeransvarlighedsloven er afgørende for, om et eventuelt retligt ansvar mod ministre kan gøres gældende, og jeg er enig med forslagsstillerne i, at der skal findes en løsning på spørgsmålet om forældelse i forhold til FE-undersøgelseskommissionen.
Derfor har regeringen også allerede foreslået en konkret løsning for forholdene omfattet af undersøgelsen i lovforslaget om udvidelse af FE-undersøgelseskommissionens mandat, som jeg fremsatte før påske.
Med den foreslåede løsning sikrer vi helt konkret, at Folketinget ikke mister muligheden for at gøre et eventuelt strafferetligt ansvar gældende mod ministre på baggrund af undersøgelseskommissionens beretning.
Regeringen ser derfor ikke et aktuelt behov for at ændre de generelle forældelsesregler i ministeransvarlighedsloven.
Som jeg også indledte med at sige, er forældelsesfristerne af afgørende betydning for, om et strafansvar kan gøres gældende.
Men det er også vigtigt at finde den rigtige balance for længden af forældelsesfristerne, også i forhold til ministre.
Længden på forældelsesfristen er udtryk for en svær balance, som på den ene side skal sikre, at skiftende Folketing kan gøre et ministeransvar gældende, og som på den anden side skal sikre, at der på et tidspunkt kan sættes et punktum i sagerne.
Forældelsesfristen i ministeransvarlighedsloven blev fastlagt tilbage i 1964 efter en grundig politisk debat og også efter grundige afvejninger af netop de hensyn, jeg her har nævnt.
Det følger bl.a. af ministeransvarlighedsloven, at forældelsesfristen for strafansvar efter loven i intet tilfælde er mindre end 5 år.
På den måde sikres det, at der ikke kan ske forældelse, før der har været afholdt nyvalg til Folketinget, og dermed, at forældelse ikke kan ske, før et eventuelt nyt flertal i Folketinget har haft mulighed for at tage stilling til tiltalespørgsmålet.
Er der så tilstrækkelig tid til at få sagen undersøgt af en undersøgelses- eller granskningskommission efter et folketingsvalg?
Til det vil jeg sige, at der i alle de tidligere situationer, hvor det har været relevant, er fundet konkrete løsninger, der har sikret, at et eventuelt ministeransvar ikke er blevet forældet.
Instrukskommissionen er et eksempel.
Jeg mener derfor ikke, at det i sig selv er et argument for at se på en generel ændring af forældelsesreglerne i ministeransvarlighedsloven.
Det bør i øvrigt kun ske på baggrund af meget grundige overvejelser, idet det er et meget principielt spørgsmål.
Som jeg også tidligere har sagt, var det en utilsigtet konsekvens af undersøgelseskommissionens udvidede mandat og deraf forlængede tidsperspektiv for undersøgelsen.
Jeg vil gerne understrege, at tidsfristen for undersøgelsen ikke på nogen måde har været båret af hensyn til forældelsesfristen efter ministeransvarlighedsloven, som man måske ellers har kunnet læse nogle steder i pressen at vi har været mistænkt for.
Formålet var alene at sikre, at kommissionen havde tilstrækkelig tid til at udføre sit arbejde, hvilket i øvrigt også var et stærkt ønske fra flere partier i Folketinget.
Det tænker jeg også at vi alle har en interesse i.
For at undgå forældelse, mens kommissionen arbejder, har vi indført en bestemmelse i lovforslaget om udvidelse af FE-undersøgelseskommissionens mandat.
Med bestemmelsen foreslås det, at der ikke inden for en periode på 6 måneder efter afgivelse af kommissionens beretning indtræder forældelse for forhold omfattet af kommissionens undersøgelse.
Som forslagsstillerne henviser til i beslutningsforslaget, fremgår det af Udvalget for Forretningsordenens beretning af 11. maj 2022 over beslutningsforslag nr. B 33, at den daværende regering vil arbejde på et lovforslag, som på baggrund af anbefalinger fra eksterne eksperter skulle ændre de nuværende regler for forældelse af ministeransvar.
Som bekendt har jeg på baggrund af Dybvadudvalgets rapport haft nogle indledende drøftelser med Folketinget om opfølgning på bl.a. rapportens konklusioner og emner relateret hertil.
Folketingets partier vil naturligt i regi af de forhandlinger kunne bringe spørgsmålet om en mere generel ændring af forældelsesreglerne i ministeransvarlighedsloven op.
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke aktuelt har planer om at ændre de generelle forældelsesregler i ministeransvarlighedsloven, og det skyldes bl.a., at man, som jeg tidligere har været inde på, i praksis har fundet løsninger i de situationer, hvor man har nærmet sig udløbet af forældelsesfristen.
Jeg vil gerne afslutte med at sige tak til forslagsstillerne for beslutningsforslaget.
Regeringen er enig i, at der skal findes en løsning på spørgsmålet om forældelse i forhold til FE-undersøgelseskommissionen, og vi har også foreslået en løsning, nemlig den, der ligger i lovforslaget om udvidelse af FE-undersøgelseskommissionens mandat.
Derfor ser vi ingen aktuelle behov for generelle ændringer af forældelsesreglerne.
Tak for ordet.