Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-03-17:
Tak for det.
Jeg vil såmænd godt starte med at tilslutte mig rosen til fru Trine Torp, som sidder her, for da jeg kiggede tilbage i forbindelse med forberedelserne til den her diskussion i dag, så kunne jeg se, at vi nærmest på skift over de seneste år har spurgt ministeren om, hvornår der sker noget med det her.
Og når jeg kiggede på det, blev jeg et eller andet sted trist, vil jeg sige.
Jeg blev lidt modløs på de unges vegne, de unge i efterværn, de unge, som helt naturligt gerne skulle være som andre unge, kunne de samme ting og have de samme muligheder og de samme rettigheder.
Det er unge, som har det svært.
Vi ved fra statistikkerne, at de klarer sig dårligt i uddannelsessystemet.
Vi har diskuteret det her de sidste 6 år, uden at vi har fået det gennemført.
Alle har været enige om, at det var det eneste rigtige, så hvorfor har vi ikke fået gjort noget?
Tilbage i 2018 stod jeg her med et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
På baggrund af det var der et enigt udvalg, der afgav en beretning, som sagde: »Udvalget finder det yderst urimeligt, at unge mennesker over 18 år anbragt i efterværn på et anbringelsessted ikke har mulighed for at tilvælge at modtage SU frem for uddannelseshjælp, hvis de går i gang med en uddannelse.«
Udvalget opfordrede i beretningen på det kraftigste uddannelses- og forskningsministeren til at indkalde Folketingets partier til forhandlinger om problemet, når den rapport fra Ankestyrelsen, som var undervejs, var færdig.
Undersøgelsen fra Ankestyrelsen skulle have været klar i efteråret 2018.
Den kom så først i maj 2019, og der blev ikke indkaldt til nogen forhandlinger.
I september 2019 følger Trine Torp så op på det, og ministeren svarer: Jeg er meget opmærksom på, at det er en vigtig sag, og at der gerne skal findes en løsning snarest muligt.
Ministeren siger også: »Uddannelses- og Forskningsministeriet og Social- og Indenrigsministeriet er i fortsat dialog med henblik på at afklare de juridiske og økonomiske elementer i problemstillingen, inden der kan anvises en løsning.«
Da jeg så ikke havde hørt mere til en løsning i oktober 2020, tænkte jeg, at nu måtte det snart være »snarest muligt«, som ministeren jo havde svaret et år før.
Så jeg spørger til fremdriften på opfølgningen på beretningen fra 2018, og ministeren svarer: »Jeg er opmærksom på, at der gerne skal findes en løsning på denne problemstilling snarest muligt.
Uddannelses- og Forskningsministeriet og Social- og Indenrigsministeriet har i fællesskab identificeret et muligt løsningskoncept, der kræver en praksisændring, herunder en præcisering af vejledninger og retningslinjer på både social- og SU-området.«
Nu står vi så her 3 år efter beretningen fra foråret 2018.
Vi står med en minister, som har en løsning på problemet.
Vi står med en su-forligskreds, som jeg jo hører i dag hele vejen rundt er enige i, at det her problem skal vi have løst.
Det er i hvert fald sådan, jeg tolker debatten i dag.
Så er der finansieringen.
Dels er det trods alt en lille gruppe, der er tale om, dels vil der også alt andet lige være nogle besparelser, som det også er blevet påpeget af forskellige ordførere her i dag.
Så burde vi ikke kunne finde løsningen?
Og jeg vil sige om finansieringen, at når jeg ser på det udspil, som regeringen er kommet med, »Børnene Først«, så er der 750 mio. kr. i det, og der er jo en beskrivelse af, hvordan det finansieres.
Og jeg tænker, at det måske kunne være en beskrivelse, vi kunne bruge.
Udspillet er finansieret inden for rammerne af regeringens generelle økonomiske politik.
Det er der, vi tager dem fra; så har vi dem.
Så det, jeg i hvert fald lytter mig til i dag, er ministerens tilsagn om, at vi bliver indkaldt, og jeg har en klar forventning om, at det gør vi så også.
Jeg har også en forventning om, at ministeren tænker over, hvordan man kan foreslå det her finansieret.
For vi er alle sammen enige om det, så det kan ikke passe, at der skal gå 3 år igen.
Det her skal og må vi kunne få løst, inden det bliver sommer.
Jeg ser ministeren nikke, og jeg hører næsten tilsagnet, og hvis ellers kameraerne er gode, så kan vi også klippe det ud og sende det rundt.
Så mon ikke det lykkes?
Alternativet er selvfølgelig, at vi må lave en beretning, hvor vi skælder ud over ministeren.
Det håber jeg ikke vi bliver nødt til.
Jeg håber faktisk, at vi stille og roligt sætter os ned og finder en løsning ganske snart.
Med det vil jeg egentlig bare sige tak for debatten.
Jeg synes, at den har været god, at den har været saglig, og at den har været ordentlig.