Ellen Trane Nørby (V), 2021-01-15:
Corona har på mange måder været både begrundelsen og undskyldningen og forklaringen på nærmest alting det seneste lille års tid, og desværre ser det ud til at fortsætte noget tid endnu.
Om præcis 2 måneder og 2 dage er det 1 år, siden vi førstebehandlede det lovforslag, der hed L 140 – den nødlov, som vi i dag står over for at skulle forlænge.
Ligesom dengang står vi nu midt i en nedlukning, der igen har vidtrækkende konsekvenser, ikke mindst for børn og unge, som ikke ser deres kammerater, som ikke ser deres lærere sådan ansigt til ansigt, som sidder foran en skærm, og som oplever, at de både taber fagligt og socialt på de nedlukninger, der stadig væk er en del af dagligdagen.
Den utryghed og de bekymringer, der var dengang, eksisterer desværre endnu, for virussen vil være her et godt stykke tid endnu.
Vi kan jo håbe på, at vi med vaccinerne kan få den til at forsvinde, men der er ingen tvivl om, at vi stadig væk er nødt til at forholde os til covid-19-situationen nogle måneder endnu.
Vaccinerne spreder sig i hast i vores samfund.
Det betyder også, at vi ikke ser nogen grund til fra Venstres side, at det lovforslag, vi behandler i dag, L 114, om forlængelsen af den her særlov, nedlukningsloven, forlænges et øjeblik længere, end hvad der er nødvendigt, og vi ser slet, slet ingen grund til, at den forlænges frem til den 16. november, sådan som regeringen har lagt op til i sit lovforslag.
Vi har haft en dialog med regeringen om præcis det her, og jeg kan også høre på den socialdemokratiske ordfører, at Socialdemokraterne – nu kommer ministeren jo til at tale på regeringens vegne – er villige til at kigge på at ændre på den dato.
Det er jeg glad for at høre, og jeg er glad for at høre, at den dialog, vi har haft, så også har haft en vis effekt.
Men jeg tror også, det er vigtigt, at vi ligesom klart og tydeligt også får tilkendegivet her i Folketingssalen i dag, at vi ikke må gøre det til hverdag, at vi vedtager nødlove og særlove, fordi vi i den grad har behov for, at vi får det normale tilbage, ikke mindst for alle de børn og unge, som i dag sidder hjemme bag skærmen og savner deres kammerater og savner at være en del af et fagligt fællesskab.
Det har været nødvendigt i en periode.
Det ved vi; det anerkender vi også fra Venstres side.
Men vi anerkender ikke behovet for at forlænge den frem til november.
Vi ser udgangen af det her skoleår, altså når vi rammer sommerferien, som det absolut længste tidspunkt, vi ser det muligt at forlænge den her lovgivning til.
Så er det klart, som vi jo har set hele vejen igennem, at den her virus lige pludselig kan opføre sig anderledes, end hvad vi troede, og så er vi jo villige til, at ministeren indkalder os til forhandlinger, og vi kan møde op, også i Folketingssalen igen, hvis det bliver nødvendigt.
Men jeg tror også, det er vigtigt, at vi bruger behandlingen af særloven til også at få sat fokus på de problemer, som rigtig mange børn og unge oplever: at de simpelt hen har fået et læringstab, der er kæmpestort, og at de sådan set ikke har behov for, at vi laver særlovgivning, der gør, at de kommer til at sidde derhjemme endnu længere tid.
De har behov for, at vi kommer med en langsigtet plan for, hvordan vi får lukket de faglige huller, der er opstået, og hvordan vi sikrer, at vi tager hånd om de mange trivselsmæssige problemer, som rigtig mange unge kæmper med, og om dem, der var meget marginaliserede og socialt udsatte i forvejen, og som i endnu højere grad er blevet det under nedlukningen og den coronapandemi, vi stadig væk står i.
Det betyder også, at vi har behov for at gå i tæt dialog både med Danmarks Lærerforening, skolelærerne, forældrene og alle de øvrige aktører, som er kommet med deres bud på, hvordan vi kan sikre en langsigtet plan for også at få lappet de faglige huller, som rigtig mange unge står med.
Vi har behov for, at vi netop nu får lavet den faglige plan med alt fra turbokurser til tilbud til den enkelte elev, men også med en større frihed og fleksibilitet i tilrettelæggelsen af skemaet, der gør, at den enkelte lærer sammen med forældrene og sammen med eleverne kan finde ud af, hvor det er, der er nogle særlige faglige huller, der skal fyldes ud; at vi ikke både kræver, at man kører med fuldt skema på fjernundervisning, at man har nødundervisning for de få, og at man samtidig også tager sig af de faglige huller, der er.
Som sagt kan Venstre ikke støtte lovforslaget, som det ligger nu, men vi vil kunne støtte det, hvis der sker ændringer, så regeringens muligheder for at bare kunne agere alene indskrænkes, og så vi rykker datoen til at gælde ved udgangen af det her skoleår.
Tak for ordet.