runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2018-01-17:
Kan ministeren komme lidt nærmere ind på, hvad omfanget af det her er?
Altså, hvor ofte må politiet rykke ud til gaderæs?
Hvad er der af eksempler på folk, der er blevet retsforfulgt?
Har ministeren nogle tal på det?
Det kunne være interessant at høre, hvad omfanget egentlig er, for et eller andet sted er det jo helt urimeligt, at det danske samfund skal bruge politiressourcer på sådan noget som det her, når der er så mange andre vigtige ting at tage sig af.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-17:
Jeg vil sige to ting.
Jeg er meget enig i det sidste.
Altså, det er jo lidt ærgerligt, at det er sådan, det skal være.
Jeg kan ikke inden for rammerne af det her spørgsmål sådan lige sige tallene.
Men jeg vil meget gerne finde dem, for det her har nok også et vist geografisk tilsnit, tror jeg, altså i forhold til hvor der er nogle muligheder for, at unge mennesker kan gøre det her.
Jeg tror, det er vigtigt, at man, når der går noget i gang et bestemt sted – som de nu har oplevet i Aalborg – så kommer i dialog med de her unge mennesker.
Der skal være hele strafpaletten, men jeg tror også, det er vigtigt at prøve at komme i dialog med nogle af dem for at få talt med dem om: Hey, venner, skal vi ikke prøve at finde et sted, hvor I kan gøre det her, i stedet for at I sætter andre folks liv og lemmer på spil?
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Det er egentlig et udtryk for, at jeg er enig med den daværende beskæftigelsesminister, fru Mette Frederiksen – lidt jævnfør det spørgsmål, som hr. Benny Engelbrecht stillede tidligere – nemlig, at når man får et større arbejdsudbud, vil det give en højere beskæftigelse.
Altså, i gamle dage havde man den der tanke om, at mængden af i arbejde i Danmark var konstant; man skulle bare dele det op i mindre bidder, så alle fik lidt at lave.
Det har man jo fundet ud af er forkert.
Tværtimod er det sådan, at hvis man øger arbejdsudbuddet, vil det på sigt give en øget beskæftigelse.
Og øget beskæftigelse giver et rigere samfund.
Derfor er jeg er enig med den daværende beskæftigelsesminister, fru Mette Frederiksen, i, at øger vi arbejdsudbuddet, øger vi beskæftigelsen, og så øger vi velstanden i Danmark.
Rasmus Prehn (S), 2018-01-17:
Jeg vil igen kvittere for ministerens besvarelse.
Ministeren giver udtryk for, at der er en palet af sanktioner, vi kan sætte ind med.
Det synes jeg er positivt.
Ministeren giver også udtryk for, at dialogens vej kan være en vej at gå, og det synes jeg også virker klogt og fornuftigt.
Med hensyn til de konkrete tal vil jeg prøve at spørge ind til det skriftligt, og så vil jeg se frem til at få svar på det.
Men tak for ministerens konstruktive besvarelse af det her spørgsmål.
Jeg synes, det vidner om, at ministeren har en god plan på det her område.
Erik Christensen (S), 2018-01-17:
Tak for besvarelsen.
Men hvis vi nu lige tager finansministerens tal, er det stadig væk kun halvdelen, hvis vi kigger på jobnet.dk.
Men det er da en lille smule bekymrende, at kun cirka en fjerdedel har brugt jobcentrene og under 10 pct. har brugt fagforeningerne.
Det er da et udtryk for, at man ikke bruger de muligheder, der er, hvis man har rekrutteringsproblemer.
Det må jeg bare sige er problematisk set med mine øjne.
Men alligevel må jeg sige, at jeg jo ikke synes, jeg hører en sådan meget konkret anvisning fra finansministeren i forhold til den her problemstilling.
Og når ministeren siger, at det er en meget, meget vigtig problemstilling for regeringen, at vi skal øge arbejdsudbuddet, så bliver jeg nødt til at spørge, om det så mere er et udtryk for en sådan politisk/ideologisk holdning, end det er et spørgsmål om arbejdsudbuddet.
For selv med de tal, som finansministeren her trækker frem, er der reelt kun cirka en fjerdedel af virksomhederne, der har søgt via jobcentret, og under 10 pct., der har henvendt sig til fagforeningerne.
Så må ministeren da anerkende, at det er et problem, at man ikke bruger de, hvad skal man sige, kanaler, der er, og som kommuner og stat har etableret, for at det rent faktisk skulle kunne være lettere at rekruttere.
Så derfor vil jeg spørge: Når ministeren fastholder, at det er et meget, meget stort problem, og at det er en vigtig opgave for regeringen, er det så mere et udtryk for en sådan politisk/ideologisk holdning om, at arbejdsudbuddet skal øges for enhver pris?
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Det er faktisk alvorligt, og det er det, fordi det, vi hører, er, at stadig flere virksomheder har svært ved at finde den rigtige arbejdskraft, og at der er flere virksomheder, som har været nødt til enten at sige nej til ordrer eller har været nødt til at omprioritere deres investeringsstrategi og lægge ordren uden for landets grænser for at kunne klare den.
Hvad er det så, det betyder for jobrekrutteringen?
Det er rigtigt, at hvis man tager dem, der har søgt på både jobnet.dk og i jobcentret og fagforeningen, så er man nede på det, der hedder 1,3 pct.
Men ifølge STAR's undersøgelse er det faktisk sådan, at hvis man kigger på rekrutteringsforløbene, er der 52 pct., der har brugt jobnet.dk, der er 26 pct., der har brugt jobcentret, og der er 9 pct., der har taget kontakt til a-kassen eller fagforeningen.
Det tal, som spørgeren bruger her, dækker dem, der har taget alle tre med ind.
For mig at se er det jo vigtigt, at virksomhederne har så nemt som muligt ved at søge medarbejdere, og at det er muligt for dem at kunne gå ét sted hen.
Jeg håber sådan set, at jobnet.dk bliver det sted, de kan bruge, altså at det bliver sådan et samlende sted.
For jeg tror, vi alle sammen har en interesse i, at ledige hurtigst muligt kommer i beskæftigelse, og det gør de bedst, hvis det er nemt for virksomhederne at søge dem.
Og derfor er det vel også sådan, at de fleste virksomheder i dag har vænnet sig til enten at bruge netværk, medarbejdernes kontakter, uopfordrede ansøgninger eller – for over halvdelens vedkommende – jobnet.dk som den vej, de har, til at søge nye medarbejdere.
Benny Engelbrecht (S), 2018-01-17:
Vil ministeren fremlægge en ny 2025-plan efter de mislykkede skatteforhandlinger, så Folketinget har et mere retvisende grundlag for diskussionerne om den økonomiske politik?
Tak, formand.
Vil ministeren fremlægge en ny 2025-plan efter de mislykkede skatteforhandlinger, så Folketinget har et mere retvisende grundlag for diskussionerne om den økonomiske politik?
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Derefter en Nordsøaftale, i øvrigt sammen med Socialdemokratiet, hvor vi sænker skatten på de investeringer, der er ude i Nordsøen, hvilket gør, at vi får udbygget Tyrafeltet fuldt ud og dermed får brugt de ressourcer, der er i Nordsøen, bedst muligt.
Siden hen har vi lavet en skattereform, dog uden Socialdemokratiet, på bilbeskatningen, og vi lavede skattereform uden Socialdemokratiet på erhvervs- og iværksætterinitiativer.
Vi kommer her i starten af 2018 til også at lave skattereformer på de to områder, der allerede er reserveret penge til, nemlig den ene milliard kroner fra jobreform 1, der skal gå til at sænke skatten for de laveste indkomster, og de 2,5 mia. kr., der ligger fra aftalen om flere år på arbejdsmarkedet, der skal gå til at sænke beskatningen på pensionsindbetalinger, sådan at der er større gevinst ved at spare op til sin egen alderdom.
Så jeg er helt tryg ved, at danskerne kommer til at opleve, at skatten i Danmark går én vej, nemlig nedad, og det vil være med til at gøre dansk økonomi stærkere fremadrettet.
Betyder det så, at vi skal lave en ny 2025-plan, fordi vi ikke kom fuldt ud igennem med regeringens oprindelige skatteudspil?
Nej, det gør det ikke, fordi 2025-planen er baseret på de allerede vedtagne initiativer.
Den er baseret på, hvordan dansk økonomi ser ud med de ting, der allerede var vedtaget på daværende tidspunkt, og med de seneste opdateringer af befolkningssammensætningen, udgiftstrækket osv.
Den siger, at vi frem til 2025 vil få et voksende råderum.
Vi vil have råd til både at kunne sænke skatten på arbejde og udvide servicen i den offentlige sektor, og derfor er det sådan set en vej fremad, som stadig væk er relevant, og som stadig væk er egnet.
Det, vi gjorde fra regeringens side i 2025-planen, var at vise en vej til, hvordan Danmark kunne blive endnu stærkere, endnu rigere, endnu bedre rustet til fremtidens udfordringer, og det er bl.a. ved at øge arbejdsudbuddet.
I regeringens udspil er der fem veje til at øge arbejdsudbuddet.
Nogle af dem har vist sig at være svære at gå ind på, men vi forfølger stadig væk mulighederne for at øge arbejdsudbuddet med op til 55.000-60.000 personer.
Benny Engelbrecht (S), 2018-01-17:
Jeg synes jo, det er meget positivt, at finansministeren faktisk starter med at fremhæve, at vi jo godt kan samarbejde bredt her i Folketinget.
Jeg er selvfølgelig ærgerlig over, at finansministerens regering på nogle udvalgte områder har valgt at gå solo og ikke inviteret til brede forhandlinger.
Noget af det, som kan eksemplificere det, er jo præcis aftalen om flere år på arbejdsmarkedet, hvor man har skullet løse den første halvdel af udfordringen omkring samspilsproblemer, en udfordring, som alle anerkender har været der – man havde en Pensionskommission, som desværre blev nedlagt – men som ikke desto mindre fortsat er en udfordring, som skal løses, men som Socialdemokratiet jo ikke blev inviteret med til i første omgang.
Det er så lykkedes at øge skatteindtægterne med 2,5 mia. kr., og det er kun klart og fornuftigt, at de penge skal lønmodtagerne naturligvis have tilbage, sådan at det kan svare sig for dem at spare op til deres egen pension.
Anderledes kan det jo ikke være.
Det er et nulsumsspil.
Og jeg vil i hvert fald signalere klart herfra, at Socialdemokratiet gerne er med i forhandlinger, hvis regeringen besinder sig på det.
Men så til spørgsmålet og ikke mindst finansministerens udenomssvar: Sandheden er vel den, at når regeringens planer om skatteaftaler er kuldsejlet, er det jo meget vanskeligt at forestille sig, hvordan man vil nå i mål med et arbejdsudbud på 55.000-60.000 personer.
Så realistisk set
, hr. finansminister, hvor meget kan man nå i mål med, og er det ikke netop på den baggrund mere realistisk at begynde at lave nye økonomiske rammer, herunder en ny 2025-plan, som ikke baserer sig på et øget arbejdsudbud i det omfang?
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Det er helt rigtigt, at vi har lavet gode aftaler i fællesskab, og det er også sådan, at der på en lang række områder, uanset hvem der sidder i regering, vedtages rigtig mange love i det her Folketing i fællesskab.
Men vores veje er jo skiltes på nogle områder.
Bl.a. er regeringen sammen med Dansk Folkeparti gået i den retning, at vi har indført en integrationsydelse, som Socialdemokratiet har været modstandere af.
Derfor er det også naturligt, at de partier, der har været med til at finde pengene i jobreform 1, også er dem, der er med til at udmønte dem.
Benny Engelbrecht (S), 2018-01-17:
Men det er jo taktik og klassisk fra finansministeren og den nuværende regerings side, altså at man prøver at finde et eller andet lille hjørne, så man sådan formalistisk set kan sige, at så behøver vi slet ikke at invitere Socialdemokratiet.
Der var gode, sunde og fornuftige forhandlinger frem og tilbage, og så blev vi kastet ud i sidste øjeblik – klassisk, klassisk.
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Allerførst vil jeg bare sige, at Socialdemokratiet valgte at stemme imod pensionsaftalen, mens Det Radikale Venstre, som heller ikke var en del af aftalen, valgte at stemme for, og så lyder det lidt hult, at man meget gerne vil være en del af en pensionsaftale.
For så kunne man jo bare have stemt for lovforslaget, der var til afstemning, ligesom f.eks. Det Radikale Venstre valgte at gøre.
Lad det ligge.
I forhold til den økonomiske politik fremadrettet er det sådan, at vores råderum i 2025-planen ikke er afhængig af at lave yderligere reformer.
Laver vi yderligere reformer, der øger arbejdsudbuddet, så styrker det dansk økonomi endnu mere, og derfor fortsætter vi ad de fem veje: Vi får flere unge hurtigere igennem uddannelserne – det er bl.a. derfor, vi kommer med et forslag til SU-reform senere.
Vi sørger for at få færrest mulige til at være på offentlig overførselsindkomst – det er en af grundene til, at vi har ændret reglerne, sådan at flere asylansøgere heldigvis bliver vurderet som arbejdsmarkedsparate nu.
Vi får flere asylansøgere i arbejde, vi sørger for, at der er flere, der bliver lidt længere tid på arbejdsmarkedet – det er bl.a. det, som flere år på arbejdsmarkedet er med til.
Og så skal vi gerne have dem, der er i beskæftigelse til at yde noget mere, og derfor glæder jeg mig til, at vi kan få sat skatten en lille smule ned på arbejde.
Benny Engelbrecht (S), 2018-01-17:
Så med andre ord – for nu at oversætte det, som finansministeren sagde med lidt mange ord her – skal vi sådan set ikke tage det så tungt, at der står 55.000-60.000 i øget arbejdsudbud, for det kommer ikke til at blive gennemført, og det kommer ikke til at ændre på det råderum, som ligger til grund.
Den sidste del kan jeg så bekræfte, og derfor kan man også læse i Socialdemokratiets 2025-plan, at det holder vi naturligvis også fast i.
Vi har nogle andre prioriteringer end regeringen, men det er jo så dér, den politiske uenighed nu engang er i Danmark.
Jeg synes måske, det er lidt underligt, at man beholder et tal på arbejdsudbuddet, som vi godt ved næppe bliver til noget.
Kristian Jensen (V), 2018-01-17:
Regeringen vil fortsætte med at arbejde for, at vi får et større arbejdsudbud i Danmark, for som daværende beskæftigelsesminister Mette Frederiksen svarede på et spørgsmål fra Folketinget: Jo større arbejdsudbuddet er, jo større er beskæftigelsen.
Sagen er, at jo større beskæftigelsen er i Danmark, jo rigere bliver vi, jo bedre bliver vi rustet til at kunne klare de udfordringer, vi har, både i forhold til den private sektor og lønmodtagere og i forhold til den offentlige sektor.
Så jo større arbejdsudbud, jo rigere samfund får vi.
Det håber jeg Socialdemokratiet vil huske, præcis som den daværende beskæftigelsesminister svarede.
Morten Bødskov (S), 2018-01-17:
Når ministeren tidligere har sagt, at skatten på arbejde skal ned, hvis det økonomiske opsving skal få flyvehøjde, forventer ministeren så, at opsvinget dør ud nu, hvor regeringens skatteplaner er lagt i skuffen?
Erik Christensen (S), 2018-01-17:
Når ministeren tidligere har udtalt, at det vigtigste for regeringen er at imødekomme manglen på arbejdskraft ved at øge arbejdsudbuddet, hvor alvorlig vurderer ministeren så at den aktuelle rekrutteringsudfordring er, når kun 1,3 pct. af de virksomheder, som hævder at søge forgæves efter folk, har spurgt hos jobcenter, a-kasse og fagforening?
Og jeg vil læse spørgsmålet op: Når ministeren tidligere har udtalt, at det vigtigste for regeringen er at imødekomme manglen på arbejdskraft ved at øge arbejdsudbuddet, hvor alvorlig vurderer ministeren så at den aktuelle rekrutteringsudfordring er, når kun 1,3 pct. af de virksomheder, som hævder at søge forgæves efter folk, har spurgt hos jobcenter, a-kasse og fagforening?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-17:
Så har jeg misforstået spørgsmålet, hvis det var det, det handlede om.
Det er mere noget med – ligesom Kriminalforsorgen i dag – at følge op på folk i fodlænke og alle de her ting.
Der er jo en bred palet inden for kriminalforsorgen.
Så det er ikke de fysiske steder, jeg forestiller mig at man skal overtage.
De institutioner skal fungere, som de gør i dag.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-17:
Vil det så sige, at den eneste form for kriminalforsorg, der ligesom er, er dem, der kører rundt og ser, om folk har pillet fodlænken af, eller om den stadig væk sidder der?
Det er bare, så jeg forstår det.
Altså er det sådan, at man slet ikke har nogen sikrede institutioner?
Det skal man også kontrollere.
Altså, hvad er rollen her?
Jeg vil gerne vide, om det her skal føre til overtagelse af noget fysisk, om det skal køre parallelt?
For det kommer jo til at lyde som en ren kontrolinstans.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-01-17:
Ja, for nogen skal jo kontrollere, at det, der bliver afgjort, bliver fulgt op.
Det nytter jo ikke noget, at nævnet kommer med en afgørelse, og så håber vi på, at det er der nok nogle, der tager sig af.
Altså, vi skal have nogle til at følge op.
Jeg har det sådan, at en lukket døgninstitution i dag jo ikke nødvendigvis bliver bedre af, at vi siger, at den skal statsliggøres.
Det er slet ikke det, jeg tænker.
Jeg tænker, at vi kender de reaktioner, der er i dag; man ved, at unge mennesker i dag kan komme i den situation, at vi placerer dem på en lukket døgninstitution.
Men så skal vi selvfølgelig have nogle til at holde opsyn med dem og have et samarbejde med institutionen og med familien og holde øje med, at tingene sker.
Og derfor skal der være en ungdomskriminalforsorg, som samarbejder med resten.
Troels Ravn (S), 2018-01-17:
Hvordan forholder ministeren sig til, at regeringens såkaldte omprioriteringsbidrag på uddannelsesområdet betyder store besparelser på mere end 1 mia. kr. i 2021 på de erhvervsskoler, som vi ellers gerne vil have flere unge til at gå på?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvordan forholder ministeren sig til, at regeringens såkaldte omprioriteringsbidrag på uddannelsesområdet betyder store besparelser på mere end 1 mia. kr. i 2021 på de erhvervsskoler, som vi ellers gerne vil have flere unge til at gå på?
Merete Riisager (LA), 2018-01-17:
Fra 2016 er uddannelsesområdet, herunder også erhvervsuddannelserne, omfattet af omprioriteringsbidraget på 2 pct. årligt på linje med andre statslige driftsområder.
Det er nødvendigt løbende at fokusere på effektiv opgaveløsning og mulige produktivitetsgevinster på tværs af hele staten.
Jeg er overbevist om, at opgaverne kan løses i alle dele af den offentlige sektor, også på uddannelsesområdet.
Jeg medgiver, at det ikke er en let opgave.
Alle, som har haft en ledelsesopgave med at effektivisere i det private eller i det offentlige, ved, hvor vanskeligt det kan være, især for erhvervsskolerne, der står over for nogle særlige udfordringer lige nu.
Den største udfordring for erhvervsuddannelserne er først og fremmest, at for få unge vælger en erhvervsuddannelse.
Det slår igennem i skolernes økonomi.
Den grundlæggende udfordring er manglende søgning og tilgang til erhvervsuddannelserne, og det skal vi i samarbejde med skolerne have løst.
Problemet er bl.a., at mange elever ikke stifter nok bekendtskab med forskellige typer håndværk i grundskolen, og måske ved de heller ikke, at en faglært uddannelse åbner døre til at blive selvstændig iværksætter eller til at læse videre.
Det er vigtigt, at vi får vendt udviklingen og får flere unge til at søge ind på erhvervsuddannelserne.
Siden erhvervsuddannelsesreformen har vi gennemført en række initiativer for at styrke området.
Der er aftalt flere initiativer som bl.a. flere praktikpladser i regi af trepartsaftalen, en reform af de forberedende tilbud, en praksisfaglig uddannelsesparathedsvurdering i folkeskolen og skærpede adgangskrav i gymnasiereformen.
Vi vil gøre status i løbet af første halvår 2018 med henblik på at vurdere, om der er behov for at iværksætte yderligere initiativer for at styrke erhvervsuddannelserne.
Når vi i regeringen generelt har et omprioriteringsbidrag, er det jo, fordi vi ønsker at passe på borgernes penge.
Når det er sagt, har vi en særlig interesse i at styrke erhvervsuddannelserne.
Jeg har også sagt, at jeg ikke slipper erhvervsuddannelserne, før vi har vendt strømmen – altså før der er flere unge end i dag, der tilvælger en erhvervsuddannelse.
Derfor har vi indledt drøftelser i folkeskoleforligskredsen i forhold til at styrke praksisfaglighed og håndværksfagene i udskolingen.
Så det var det, jeg refererede til i min tale.
Det var de forhandlinger, som er startet i forhold til at styrke de egentlige håndværksfag i udskolingen, som altså ikke har en selvstændig status i dag, og det er der heldigvis mange forskellige bud på fra partierne med en stor opbakning til at tage nogle tiltag der.
Troels Ravn (S), 2018-01-17:
Jamen det er isoleret set ganske udmærket at styrke håndværksfagene i udskolingen i folkeskolen og se på, hvordan man kan gøre undervisningen mere anvendelsesorienteret.
Men her og nu er det her omprioriteringsbidrag, hvor man altså sparer 1 mia. kr. på landets erhvervsskoler frem mod 2021, simpelt hen bare katastrofalt.
Forleden var jeg til en konference på AMU-Vest i Esbjerg, og en lang række mennesker fra områdets virksomheder, erhvervsråd, jobcentre og organisationer deltog i den her konference.
I Sydvestjylland er der, ligesom i resten af landet, mangel på arbejdskraft i mange brancher, og der bliver mangel på håndværkere igen – vi taler om 60.000 i de kommende år.
Og alle de her mennesker, der deltog i konferencen, siger enslydende til os som politikere, at det gælder om at investere i uddannelse, og det gælder også om at investere målrettet i erhvervsskolerne.
Merete Riisager (LA), 2018-01-17:
Vi skal styrke kvaliteten i erhvervsuddannelserne, men der er også brug for, kan man sige, et stilskifte i, hvordan vi kommunikerer til de unge.
For det er nemlig rigtigt, at der er mangel på faglærte.
Det ved vi som politikere godt, som aftagere.
Men når vi taler med de unge, skal vi jo kommunikere om uddannelsernes kvalitet – om det ungeliv, man kan leve der, og de muligheder, der er derefter.
Og jeg vil bare nævne ét lille initiativ, vi har sat i søen, som hedder »Kend de fag«, og som handler om dannelse omkring håndværket og den stolthed, der ligger deri.
Det initiativ er sat i søen sammen med Kulturministeriet.
Pointen er, at vi skal sørge for, at der også i sektoren dyrkes den faglige stolthed, som kommer til at virke som en magnet på de unge mennesker.
Troels Ravn (S), 2018-01-17:
Jamen jeg er fuldstændig enig i, at det er rigtig vigtigt, at vi får talt erhvervsuddannelserne op.
Og det er også rigtig vigtigt, at indtil eleverne kommer ud fra folkeskolen og har fået en ny kultur for erhvervsuddannelser og det anvendelsesorienterede og håndværk i al almindelighed, skal vi kunne gøre noget her og nu.
Og her og nu er det her omprioriteringsbidrag simpelt hen en voldsom belastning for erhvervsskolerne.
Det vil være helt afgørende for vores erhvervsskoler og for udviklingen, både i byerne og i landdistrikterne, at vi har de gode erhvervsskoler og uddannelsesinstitutioner.
Vi skal i Danmark bl.a. leve af, at vi har dygtige faglærte.
Merete Riisager (LA), 2018-01-17:
Det er jo privilegiet ved at være i opposition, at man kan, hvad skal jeg sige, kræve mere af det hele, og det, der er ved at være i regering, er, at man også skal prioritere ressourcerne og sørge for, at borgernes penge bliver bragt i anvendelse så præcist som muligt.
Og det er lige præcis det, der er udfordringen.
Det er bl.a. forældrene til de unge mennesker, der går på erhvervsskolerne, der betaler en høj skat, den højeste i OECD, og det er væsentligt for os som regering generelt at sørge for, at der er en balance i tingene, at vi har gode uddannelser, men at udgifterne ikke stikker af generelt i den offentlige sektor.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-17:
Hvor lang tid forventer ministeren at der vil gå, fra en ung begår kriminalitet, til diverse ankeinstanser er efterprøvet, i henhold til regeringens udspil om ungdomskriminalitet?