runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Tusind tak for spørgsmålet, der også giver mig mulighed for at uddybe mit svar.
Allerførst det med sygeliggørelsen, og ja, for det synes jeg faktisk man gør.
Man skærer alle over en kam.
Man siger, at alle har behov for at få psykologhjælp.
Men der er rigtig mange stærke, modige, danske kvinder, som simpelt hen er flygtet fra det her, og som måske har brug for at få hjælp til at få anvist en bolig eller noget andet.
Det er det, jeg mener.
Der har jeg fuld tiltro til, at det her ikke er noget, vi skal diktere herindefra.
Jeg vil rigtig gerne sammen med ordføreren – for det ved jeg også er vigtigt for ordføreren – gå ind i det her med, at vi eksempelvis skal sikre flere sengepladser i psykiatrien, at vi generelt set skal sikre, at vi har bedre muligheder.
Men vi skal ikke sidde herinde på Christiansborg og diktere og detailregulere, hvem der skal have det her.
Det må være ud fra en individuel konkret vurdering ude på de enkelte kvindekrisecentre, og den må foretages af de dygtige medarbejdere, som er derude – ikke herindefra.
Trine Torp (SF), 2020-05-07:
Sengepladser i psykiatrien ville da for alvor være at sygeliggøre de her kvinder.
Det er jo et tilbud til kvinderne, som vi giver dem ret til at få.
Det er det, lovforslaget går ud på.
Men det giver kvinderne en ret til at få det, når de er på et krisecenter.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Tusind tak.
Jo, det er det jo sådan set, for man giver alle ret til 10 timers psykologbehandling.
Så er det os, der går ind og siger, at når du er på et krisecenter, så har du brug for psykologhjælp.
Det er meget, meget forskelligt.
Der er rigtig mange af de her kvinder, som heller ikke nødvendigvis har behov for psykologhjælp.
Mener man så, at psykologhjælpen er det evigt saliggørende for dem her?
Nej, der vil være masser af andre, som har brug for nogle andre tiltag.
Og helt ærligt, der har jeg bare den holdning, at der sidder nogle dygtige medarbejdere ude på de her kvindekrisecentre, som har et rigtig godt kendskab til, hvad lige præcis de kvinder har brug for, uanset om de har været der i 2 timer, eller om de har været der i en længere periode sammen med deres børn.
Den tiltro har jeg bare.
Så kan vi sagtens tale om at forbedre ting andre steder, som man kan blive henvist til, hvis det er det, der er behov for.
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-07:
Tak, formand.
Altså, der er et eller andet i den argumentation, jeg simpelt hen ikke forstår.
Det er, fordi ordføreren bruger ordet diktat – at vi dikterer, at nogen skal have noget, at vi dikterer, at nogen skal have psykologhjælp.
Det er jo et tilbud blandt andre tilbud, som man kan vælge at tage imod.
Hvordan kan ordføreren på nogen måde hævde, at vi dikterer noget, når vi tilbyder noget, som er frivilligt?
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Tak for det.
Det er sådan lidt underligt; jeg prøver at dreje mig lidt her, mens jeg svarer ned i mikrofonen.
Jamen det er det jo, når vi herindefra beslutter, at alle kvinder, der kommer på et kvindekrisecenter, skal have tilbudt psykologhjælp, for det har de nok behov for.
Det er da ikke sikkert, og det er sådan én ting i det.
Om det er videre til en læge, der så kan henvise videre til noget andet, eller om det er, at man skal henvises til at få hjælp til at få en bolig eller noget andet, har jeg fuld tiltro til, at de kan ordne.
Så jeg synes egentlig ikke, der er så meget mere i det faktisk.
Fatma Øktem (V), 2020-05-07:
Det, jeg prøver at spørge ind til, er, om der overhovedet er gjort nogen tanker om, hvem det er, der kan modtage det.
Eller er det alle, der kommer på krisecentre, der skal have det?
Det er sådan, jeg læser det, og så er det, jeg spørger: Hvordan kan det så være, at man ikke udvider det?
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-07:
Jo, der er noget i det, for vi er nødt til herinde i Folketinget at bruge korrekt argumentation og grammatik.
Altså, når man dikterer noget, siger man, at folk skal noget.
Så siger man: Du skal modtage det.
Et diktat er at sige, at folk skal noget.
Her tilbyder vi noget.
Kan ordføreren ikke godt se, at det ord simpelt hen slet ikke kan bruges i den her sammenhæng?
Camilla Fabricius (S), 2020-05-07:
Tak for det.
Tiden under coronakrisen har været præget af utryghed.
Det har den for alle, men især kvinder, som lever i voldelige forhold, har mærket den utryghed ret voldsomt.
Livet på hjemmefronten har været tilspidset langt mere end normalt, og det har desværre også resulteret i, at flere kvinder er blevet udsat for vold og trusler.
Det har både vidtrækkende konsekvenser for dem og for deres børn.
Det har betydet, at landets krisecentre har haft flere henvendelser, end de plejer.
Derfor har vi også handlet hurtigt og har sammen fremrykket finanslovsmidler fra 2020 til at oprette flere akutpladserne.
Vi er samtidig også nødt til at anerkende de psykiske men, som voldens grimme ansigt i varierende grad kan medføre, når man har volden helt tæt inde på livet.
Det giver alvorlige skrammer og skader både hos en selv og hos de børn, man måtte have med sig.
Derfor kan vi også se, at lovforslaget, som vi behandler i dag, fremsættes som led i udmøntningen af den aftale, man har lavet mellem regeringen, Radikale Venstre, SF, Enhedslisten og Alternativet for finansloven 2020.
Med lovforslaget tager vi rigtig store skridt i den rigtige retning på voldsområdet, og vi anerkender de traumer, som voldsramte kvinder udsættes for, når volden viser sit utrolig grimme ansigt.
Helt konkret vil lovforslaget betyde, at kommunalbestyrelserne skal tilbyde 10 timers psykologbehandling til kvinder, som får ophold på krisecentre efter servicelovens § 109.
Kvinderne skal have tilbuddet under selve opholdet eller i forlængelse af det.
Samtidig skal tilbuddet om 10 timers psykologbehandling varetages af en autoriseret psykolog.
Dog er det også vigtigt at påpege, at kommunalbestyrelserne så vidt muligt skal anvende psykologer, som har en faglig ballast og en erfaring med de problematikker og udfordringer, som voldsramte kvinder står med, for vi ved, at et voldeligt forhold ikke kun har vidtrækkende konsekvenser for det liv, man lever i nu, men også kan have massive konsekvenser for det liv og den hverdag, som man lever og har, efter at volden er gået væk.
Derfor er det også altafgørende, at voldsramte kvinder får den nødvendige hjælp, de har brug for.
Tilbuddet om psykologbehandling vil hjælpe kvinder til et bedre liv i fremtiden og et bedre mentalt helbred.
Det vil forhåbentlig også gør det nemmere for kvinderne at finde fodfæste og trivsel i et liv uden vold.
Jeg vil gerne lige her til sidst bruge lidt af min tid på at takke de partier, der stod bag den historiske aftale på voldsområdet.
Vi har brug for samlet at sætte fokus på, at man kan kæmpe sig ud af volden, og at vi kan give hjælp til, at man kan genrejse sig.
Også tak til de mange organisationer, der stædigt og vedholdende har gjort opmærksom på, at autoriseret psykologhjælp gør en forskel, når man skal ud af volden.
Tak for ordet.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-07:
Tak for det.
Jeg må sige, at jeg undrer mig dybt over, at man kun rækker ud til kvinderne, der er udsat for vold, for det skønnes jo også, at der er ca. 19.000 mænd, som er udsat for vold.
Så hvordan kan det være, man har valgt, at det ikke også skal gælde mænd, altså så både mænd og kvinder får hjælp til psykologbehandling?
Det kunne jeg godt tænke mig at den socialdemokratiske ordfører ville give et svar på, altså hvorfor man ikke vil ligestille på det her område, så mænd bliver ligebehandlet.
Camilla Fabricius (S), 2020-05-07:
Tak for det.
Det er rigtig dejligt at høre, at Dansk Folkepartis ordfører er rigtig optaget af både ligestilling, men jo også af voldens karakter.
Det er jo centralt at sige, at vold rammer langt flest kvinder, og nu er det her, vi tager fat først.
Det er vigtigt at sige, at vi jo også gentagne gange har grebet fat i at lave tiltag i forhold til mænd, og at vi også har rejst flere millioner, som også Karina Adsbøl og Dansk Folkeparti jo selv har været med til i forhold til de her akutpakker.
Så det her er et rigtig godt og stort skridt, som vi tager i forhold til psykologhjælp til kvinder i første omgang.
Tak for spørgsmålet.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-07:
Jeg vil egentlig gerne følge op på det, for jeg synes ikke, ordføreren svarer helt konkret på det.
For det er jo rigtigt, at vi fra Dansk Folkepartis side altid siger, at man også skal huske mændene; der er også mænd, der er udsat for vold, og der er også mænd, der kan møde op på et center med deres børn.
Jeg må sige, at i det her lovforslag er der jo ikke noget hjælp til mænd eller deres børn.
Der står endda i lovforslaget: »Det bemærkes i forlængelse heraf, at mænd, der har været udsat for vold, trusler om vold eller tilsvarende krise i nære relationer, ikke får adgang til samme behandling.«
Det går man ind for med åbne øjne med det her lovforslag.
Så jeg vil høre den socialdemokratiske ordfører, om man vil være med til at ændre i lovforslaget, så det selvfølgelig også gælder mænd.
Camilla Fabricius (S), 2020-05-07:
Jeg synes sådan set, at lovforslaget er skarpt og præcist, i forhold til at det er her vi starter.
Vi ved, at det er centralt, at man får opbygget en god selvtillid igen, og at man får rystet volden af sig.
Og den vold, som kvinder oplever, er mere markant.
Altså, jeg synes, det er et rigtig godt sted at starte, og jeg synes, det er centralt, at vi får taget fat i det.
Det synes jeg faktisk ikke der er nogen grund til at ryste på hånden over.
Fatma Øktem (V), 2020-05-07:
Mange tak.
I Venstre arbejder vi for at nedbringe alle typer af vold i samfundet.
Ingen dansker skal udsættes for vold af nogen art.
Vold i enhver form har store konsekvenser for den enkeltes trivsel, tryghed og generelle sundhed.
Desværre bliver mange kvinder og mænd udsat for såkaldt partnervold.
Det skønnes, at omkring 38.000 kvinder og omkring 19.000 mænd i 2017 var udsat for fysisk partnervold.
I Venstre vil vi ikke se passivt til, når mennesker i Danmark udsættes for vold af nogen art.
Vold er ikke bare en fysisk eller psykisk handling.
Det er intimiderende, det er undertrykkende, og det er nedbrydende.
Derfor ser vi positivt på dette lovforslag, som pålægger, at kommunerne skal tilbyde psykologbehandling til kvinder, der får et ophold på et krisecenter.
Her har der været kvinder, som ikke har haft den ønskede tryghed og sikkerhed og har måttet tage på krisecenter.
Det er en god ting, at kvinderne får mulighed for at tale med en autoriseret psykolog.
Det kan betyde, at kvinderne får flere redskaber med sig under opholdet og dermed får en vinkel på, hvilke mekanismer der skal til for at bryde måske en ond spiral.
Det er væsentligt at sikre, at kvinder, der har været udsat for vold, trusler om vold og tilsvarende kriser i nære relationer, hurtigt får den hjælp, de har behov for.
Vi i Venstre vil hjælpe både mænd og kvinder, der er udsat for vold i nære relationer.
Jeg glæder mig derfor over, at kvinderne med det her lovforslag får hjælp, men vi må bare ikke glemme mændene, som Dansk Folkeparti også var inde på for lidt siden i et spørgsmål.
Der er også stort potentiale i at hjælpe mændene.
Selv om volden måske er iklædt en anden maske, har de fleste volds- og kriseramte mænd også behov for støtte og ikke mindst større fokus på deres vilkår og deres sundhed.
Når det er sagt, glæder vi os over lovforslaget her, men vi har også nogle spørgsmål til lovforslaget.
Hvorfor lige 10 timer?
Hvorfor er det, at ministeren bl.a. ikke har valgt at tilføje kvinder under stk. 8 i § 109 i serviceloven – det vil sige at tilbyde det, vi tilbyder børn i dag: et sted mellem 4 og 10 timer?
Vil det sige, at hvis man har været der i halvandet døgn, kan man få 10 timers psykologhjælp?
Kan man få det, hvis man vælger at gå tilbage til den samme?
Er der overhovedet nogen betingelser for, at man kan få 10 timers autoriseret psykologhjælp?
Vi glæder os som sagt, fordi det er et skridt i den rigtige retning.
Camilla Fabricius (S), 2020-05-07:
Først og fremmest glæder det mig, at Venstre tager så godt imod det, og vi glæder os også til udvalgsbehandlingen.
Jeg håber selvfølgelig, at Venstre støtter op om at gøre noget centralt for kvinder, som oplever vold.
Det, der fik mig til at tage ordet, var formuleringerne om det her med, om der skal stilles krav, når man tager på krisecenter i 1 døgn eller i 5 eller 10 timer, når vi ved, at det kræver gentagne tilløb.
Skal jeg forstå det sådan, at Venstre siger, at man ligesom skal skrive under på, at man vil være der i 3 dage, før Venstre kan stemme for lovforslaget?
Fatma Øktem (V), 2020-05-07:
Det skal jeg hurtigt svare på.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi synes, det er en god idé.
Men der er en periode, hvor det er sådan, at man bliver rådgivet og får oplysninger om ens ophold.
Fra hvornår træder det her i kraft?
Hvis det er sådan, at kvinden kun har været der i 1½ døgn, er det én ting.
Jeg ved godt, det handler om tillid, men der er stor forskel på, om det er en kvinde, der har været udsat for vold i en meget længere periode, eller om det er en, der står i en enkeltstående krisesituation.
Er der overhovedet nogen betingelser?
Camilla Fabricius (S), 2020-05-07:
Jeg glæder mig også rigtig meget til udvalgsbehandlingen, for der kan vi virkelig komme ind på det.
Men jeg skal bare lige være sikker: Mener Venstre, at det, at man tager tilløb til rent faktisk at træde ind over dørtærsklen til et krisecenter og man måske kun bliver der i 2 timer, fordi man bliver så bange, at man vender hjem til en ekstremt voldelig mand, betyder, at der skal lægges en eller anden barre over det? Jeg bliver bare lidt i tvivl, for jeg synes faktisk, det er rigtig centralt, at det gælder uanset, hvordan det er, så vi netop tager fat i at få kvinderne væk fra volden.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Nej, og nu er jeg sådan set selv dansklærer, så i øvrigt tak for det.
Når man laver sådan noget her, dikterer man også.
Det står sådan set ret klart og tydeligt i lovforslaget, at vi dikterer kommunerne, at de skal tilbyde 10 timers psykologhjælp til alle, som er på de her kvindekrisecentre, uanset længden af deres ophold.
Så det er jo et diktat; det er noget, vi går ind og siger til kommunerne at de skal tilbyde.
Samtidig er det jo et spørgsmål om, at vi helt overordnet set fra Christiansborg siger, at alle de her kvinder, der kommer på kvindekrisecentre, naturligvis må have brug for noget psykologhjælp, og det synes jeg sådan set ikke er vores opgave.
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Men ordføreren ved jo godt gennem mange års diskussion af området her, at det er to forskellige paragraffer, vi har med at gøre, og at den paragraf, hvor vi har mandecentrene under, har vi mange andre tilbud under også, og at det i høj grad ikke kun er voldsramte, der får tilbuddet her.
Jeg diskuterer meget gerne – jeg tror ikke, nogen kan være i tvivl om, at den her regering meget gerne diskuterer det – hvordan vi kan sørge for, at færre børn flyver under radaren.
Det kan være børn, der kommer fra familier, hvor forældrene ikke magter forældreansvaret, og det gør man da i høj grad ikke, hvis der er vold mellem forældrene, hvis barnet vokser op i et hjem med vold, om det så er psykisk vold eller fysisk vold.
Det er en af de helt afgørende opgaver for den her regering, at vi skal passe bedre på de børn, så det tager jeg meget gerne en diskussion af.
Men det ændrer ikke ved, at det her lovforslag handler om at sikre et løft af § 109, der handler om kvindekrisecentrene.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2020-05-07:
Jeg har lige et par spørgsmål.
Nu har vi jo ikke været med til at lave den her aftale, så jeg er lige lidt nysgerrig efter at høre – for der kan jo være mange bud på, hvad der lige er den rigtige indsats for den enkelte, når man havner på et krisecenter: Har det været overvejet, at det skulle være ud fra en individuel vurdering?
Og hvordan er man lige havnet på de 10 timer frem for 5 eller 12 timer eller noget andet?
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Tak for det.
Som jeg også tror jeg prøvede at redegøre for i min opsamling, mener jeg jo, at når vi giver kvinden en ret til psykologbehandling, så bliver der foretaget den mest kvalificerede individuelle vurdering, og kvinden har i det tilfælde selv mulighed for at takke nej, hvis kvinden ikke har lyst til det.
Jeg ved, det er noget, man har efterlyst.
Der var en, der talte om fagligheden blandt medarbejderne på kvindekrisecentrene.
Man har jo efterlyst at have den her mulighed for psykologhjælp, mens kvinden er på kvindekrisecenteret.
Så jeg ved, at man her vil søge at understøtte, at kvinderne takker ja til det her tilbud.
Når vi er landet på de 10 timer, er det, fordi det er en vurdering, at det er et timetal, der er stort nok til at kunne gøre en forskel, og samtidig er det klart – det vil ordføreren jo vide – at der er en økonomisk ramme, ligesom der er for alt andet.
Og så vil jeg bare sige, at det jo er sådan – og det tror jeg måske var noget af det, som fru Mette Thiesen var bekymret for – at man fortsat har alle de rettigheder, vi alle sammen har i vores sundhedsvæsen.
Det er ikke sådan, at de 10 timers psykologhjælp knyttet til kvindekrisecentrene bliver trukket fra, hvad man ellers har ret til af behandling efterfølgende i vores sundhedsvæsen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2020-05-07:
Jamen det synes jeg da var et fint svar.
Jeg er også lidt nysgerrig med hensyn til tankerne omkring varigheden af opholdet.
Gælder det her tilbud, ligegyldigt om vi taler om 1 times eller om 1 måneds ophold?
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Der er vel næppe nogen, der kommer igennem hele møllen og bliver indskrevet på et krisecenter og så går efter 1 time; det ville i hvert fald være et fåtal.
Som jeg også sagde til Venstres ordfører – det var vist i min opsamling, men som svar på Venstres ordførers spørgsmål – gælder det her uanset varigheden af opholdet.
Min bekymring er sådan set ikke, at vi kommer til at se en masse kvinder, der hurtigt afbryder deres ophold og vender tilbage til den voldelige ægtefælle, som tager psykologhjælpen med.
Fatma Øktem (V), 2020-05-07:
Mange tak, og tak til ministeren.
Jeg synes, det ville klæde ministeren at lade være med at få det til at lyde, som om de tidligere regeringer ikke har prioriteret området.
Så er det forsømt, er det forsømt af alle.
Og kan vi gøre det bedre?
Ja, det tror jeg helt bestemt vi kan.
Vold i et hjem er vold imod alle i det hjem, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at følge op på det spørgsmål, som fru Karina Adsbøl stillede.
Når vi nu ved, hvor intimiderende, nedbrydende og undertrykkende vold er, og hvor frygteligt det er for børn, der vokser op i et hjem med vold, så har jeg lige et spørgsmål til ministeren – for jeg synes ikke, jeg kunne høre et svar – og det er: Hvordan er det med de børn, når det er sådan, at de skal med far i krisecenter?
Er der så tale om mindre vold?
I § 109 i serviceloven står der specifikt, at hvis børn er med mor, så har de ret til et sted mellem 4 og 10 timers psykologhjælp, og i § 110 står der faktisk intet om, hvordan det er, hvis far har børn med i et krisecenter.
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Diskussionen her i dag gør mig faktisk glad på flere niveauer, som det ene, fordi jeg har glædet mig meget til at udmønte den her del af finanslovsaftalen, som er et historisk løft på voldsområdet, og det er tiltrængt, for det er et område, der har været baseret på kortvarige tue til tue-bevillinger fra satspuljen, og det er ikke godt for noget område.
Nu sikrer vi både en højere bevilling, men også en ro omkring det her område.
Så vil jeg sige, at den anden ting, der gør mig så glad, er, at vi pludselig har, kan jeg høre mig til, et enigt Folketing, som giver rygstød til regeringens arbejde med at sætte barnet først og få en barnets lov og gøre en alvorlig indsats for at sikre, at færre børn flyver under radaren i forhold til den lovpligt, der er i dag, når det kommer til kommunerne, der skal tage hånd om de børn, der bliver svigtet derhjemme; der skal tage hånd om de børn, som ikke har forældre, der kan give en tryg opvækst.
Det er jo en af de største opgaver, vi har stillet os selv som regering, nemlig at få hjulpet de børn bedre, og det er dejligt at høre, at der er så stærk en opbakning til det her i Folketinget.
Og så tror jeg, at ordføreren lige såvel som Dansk Folkepartis ordfører ved, at når vi snakker § 110, så er der en stor overvægt af borgere, for hvem der ikke er tale om, at der er nogen som helst vold på spil.
Fatma Øktem (V), 2020-05-07:
Mange tak.
Så kan jeg spørge ministeren om noget andet.
Når vi taler om vold – og det er rigtigt, at det er et område, vi alle sammen er meget optaget af, især når det gælder mennesker, der står i en krisesituation, og som har brug for hjælp – skelner vi ikke mellem kønnene.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren mener, om det er den samme oplevelse, der er for mænd, og om volden har den samme effekt på mænd, som den har på kvinder?
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Vi ved, at alt for mange voldsudøvere selv har været børn i en familie, hvor der var vold, og det siger jo noget om, at hvis ikke vi får brudt den her spiral, kommer det her problem ikke til at gå væk.
Derfor bliver vi jo nødt til at holde fast i den her problemstilling, og vi bliver også nødt til at komme videre end der, hvor vi er nu.
Nu har vi så sikret permanent finansiering til behandlingstilbuddet for voldsudøvere, og det er jo også vigtigt – både i kroner og øre, men jo også i forhold til at vi siger, at der er hjælp at hente til alle, også til dig, der slår, også til dig, der tyer til vold.
Og der skal vi selvfølgelig ikke gøre det som et puljeprojekt, der stopper og er midlertidigt, men vi skal som en fast del af vores velfærdstilbud også kunne hjælpe dem.
Trine Torp (SF), 2020-05-07:
Ja, og i samme omgang kan vi måske også få et billede i forhold til de mænd, der er på krisecentre – for det er jo rigtigt, at man kan være der af utrolig mange andre grunde; altså, man kan kun komme på et kvindekrisecenter, hvis man har været udsat for vold, og det er jo lidt anderledes med § 110-tilbuddene.
Men måske kunne det være godt sådan for debattens skyld også at få et billede af, hvor mange af dem, der så er på § 110-tilbuddet på mandecentrene, der faktisk er voldsudsatte, og altså få et billede af: Hvad er behovet?
For det kan da være en relevant diskussion at have senere, når vi skal bevilge flere penge til området.
Og det samme kunne jo gælde for de ambulante tilbud.
Astrid Krag (S), 2020-05-07:
Det vil jeg meget gerne give et tilsagn om nu.
Og når jeg var så glad for vores finanslovsaftale og ligefrem har kaldt det et historisk løft af området, så er det både det, at vi løfter bevillingerne, men i høj grad at vi permanentgør bevillingerne.
Og det vil jo sige, at vi anerkender, at det her er en del af vores velfærdssamfund, desværre – altså, forhåbentlig kan vi få nedbragt mængden af vold i hjemmet; det er jo virkelig, virkelig brutalt på den måde at frarøve folk det, der burde være deres allersikreste sted i den her verden.
Så det er stort også af den grund, at det her nu bliver en permanent finansiering og dermed jo en helt fast del af vores velfærdssamfund.
Så det skal jeg gerne oversende til udvalget.
Trine Torp (SF), 2020-05-07:
Tak for det.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at der, når man gør noget godt for et område, så skal være en kritik af alt det, man så ikke gør.
Jeg kunne også godt have ønsket mig, at den her regel f.eks. gjaldt dem, der opsøgte ambulante tilbud, altså at de også skulle have ret til psykologhjælp.
Det må vi jo så arbejde for hen ad vejen er det, der kommer til at ske.
Jeg tror ikke, ministeren kan svare på det her mundtligt, men måske kan hun gøre det skriftligt efterfølgende.
Men det kunne være godt at have den oversigt over, hvad det netop er for en bevægelse over mod ro på det her område, vi er ved at skabe – altså en historisk oversigt over, hvordan det er, de her midler har været bevilget i kortvarige midlertidige bevillinger til et område, hvor det faktisk er vigtigt at der er en stor faglighed.
Og det er svært at fastholde dygtige medarbejdere på et område, hvor de er ansat i midlertidige stillinger hele tiden.
Så måske ministeren skriftligt kan gøre rede for, hvordan finansieringen af det her voldsområde har været, og hvad det er for nogle vigtige skridt, vi har taget, ikke bare med det her, men også med de øvrige bevillinger, vi har givet på finansloven.