Susie Jessen (DD), 2025-02-18:
Jeg er for det første ikke enig i, at alle partier herinde har et landdistriktsfokus.
Det mener jeg simpelt hen ikke.
Vi har set CO 2 -afgifter, der rammer skævt.
Vi har set solceller, der bliver spredt ude i landdistrikterne i øjeblikket, der rammer ekstremt skævt.
Så det er jeg simpelt hen bare ikke enig i.
Så må jeg også bare konstatere, at det virker, som om ordføreren ikke har læst vores beslutningsforslag.
For det handler ikke om alle 187.281 statslige arbejdspladser, som der var i 2022 – der er sikkert kommet mange flere siden – det handler om de omkring 6.000 udflyttede statslige arbejdspladser, som vi vil friholde fra de her statslige indkøbsaftaler.
Hvis regeringen vil prøve at bilde folk ind, at det koster 2,9 mia. kr., synes jeg ærlig talt, det er frækt.
For det er ikke det, det her forslag handler om.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor ordføreren ikke vil være med til at prøve at få kigget på, hvad der sker, hvis vi friholder den her lille gruppe fra de her statslige indkøbsaftaler.
Kunne man ende i en situation, hvor en bymidte faktisk udvikler sig af det?
Det kan jo sagtens ske.
Hvorfor vil man ikke engang være med til at teste det af?
Tak for en god debat i dag, synes jeg, og tak til Dansk Folkeparti for at bakke op om vores beslutningsforslag.
Også tak for gode, positive tilkendegivelser fra flere partier, som jo alle viser, at de har en eller anden interesse i at finde en model, hvor der er mere frihed til simpelt hen at kunne konkurrere på prisen for private erhvervsdrivende.
Det synes jeg er vigtigt.
I går kørte jeg en tur til Nakskov på Lolland i bragende frostklart solskinsvejr.
Der er noget helt særligt ved at køre ned til Lolland.
Jeg bor 1 time nord for Lolland, i Vordingborg, og bare det der med at køre ned til Lolland og se landskabet ændre sig til de her meget, meget åbne og helt flade vidder.
Jeg landede min lille Chevrolet Spark på Axeltorv i Nakskov, og der stod Christian X og knejsede inde på torvet.
Nakskov er jo en rigtig, rigtig flot by.
Man står der og bliver mindet om, hvor vigtig en provinsby det her er for Lolland, men man bliver desværre også mindet om, at der nok ikke er så meget liv i det område, som der har været engang.
Jeg stod over for det her meget store hvide hus, som er midt på torvet.
Det er en evig påmindelse om tiden før kommunesammenlægningen, for det er Nakskovs gamle rådhus.
I 2019 blev det gamle rådhus taget i brug igen.
Det skete i forbindelse med en af statens udflytningsrunder, hvor Nota, som er nationalbiblioteket for mennesker med læsehandicap, blev udflyttet fra Østerbro til Nakskov med 80 stillinger.
Lige over for Nota – jeg tror, man skal gå 20 skridt eller sådan noget – ligger en lille boghandler, der hedder Daugbjerg.
De sælger bl.a. kontor- og papirartikler og vist også perleplader og sådan nogle ting.
På samme torv er der også mulighed for at købe en god frokost flere steder, også til at tage med, tror jeg, hvis man har lidt travlt på kontoret.
Hun fortæller i sit studie, at der i Nakskov ret hurtigt var en udbredt forventning om, at man ligesom resten af byens erhvervsdrivende kunne bidrage til lokalsamfundets kredsløb.
Og det kan jo godt være nødvendigt i en by med mange butikslukninger.
Det kan være sådan noget med, at butikkerne har foldere fra hinanden liggende i deres butikker.
Det er sådan et økonomisk kredsløb, som Nota ret hurtigt ikke kunne få lov at tage del i.
I starten kunne medarbejderne helt undtagelsesvis få lov til at købe deres kontorartikler hos Daugbjerg.
De skulle lige på plads.
Men det blev standset, så snart de centrale indkøbsaftaler var på plads og Nota blev koblet på dem.
I starten kunne Nota også få mulighed for at købe deres frokost på en lokal restaurant på torvet, men det blev også stoppet, da statens facility management-aftale, som det hedder, blev udrullet og lokale serviceaftaler blev stoppet.
Jeg har set, at Finansministeriet har estimeret, at der årligt købes ind for ca. 5 mia. kr. på de her aftaler, og det kan være en stor besparelse for staten at samle indkøbene og dermed opnå besparelser.
Men i Danmarksdemokraterne mener vi også, at vi skal være opmærksomme på, hvilke konsekvenser det så har for lokalsamfund, at statslige institutioner ikke har mulighed for at bidrage til netop det lokalsamfund, som de er en del af.
Jeg kan godt huske tilbage i 2015, da den daværende regering satte gang i de her udflytningsrunder.
Det var under et kæmpestort postyr.
Mange var tilsyneladende af den overbevisning, at statslige institutioner og styrelser overhovedet ikke ville kunne fungere uden for København.
For levede der virkelig mennesker derude, der var i stand til at varetage sådan nogle stillinger?
Ja, selvfølgelig gjorde der det.
Formålet med udflytningerne var at sikre mere liv i hele landet og en fair balance i fordelingen af statslige arbejdspladser, hvilket i øvrigt godt kunne bruge en opdatering i dag, fordi balancen mellem statslige arbejdspladser i hovedstaden og resten af landet er pilhamrende skæv og kun bliver mere og mere skæv.