Signe Munk (SF), 2021-01-21:
Grundlæggende er det vores klare forventning, at en kilometerbaseret afgift, som differentierer efter, hvilket drivmiddel lastbilen kører på, er fornuftig i forhold til at nå nogle klimamål.
Så kan man sige, at den tunge transport jo samfundsøkonomisk er underbeskattet i dag, og det vil den også være med det her.
Så ud fra sådan et samfundsperspektiv synes jeg egentlig, det er rimeligt nok at øge beskatningen, men det skal selvfølgelig være med blik for den enkelte lokale virksomhed.
Jeg køber dog ikke præmissen om, at hvis man bor og driver virksomhed i Salling, kan man ikke få en lastbil, der kører på et grønt drivmiddel.
Altså Thise Mejeri, som jo bl.a. har blandet sig i den her debat, har lige købt en brintlastbil.
Så jeg tror også, vi skal passe på med at sige, at bare fordi man bor i Salling, har man ikke forstået, at klimakrisen er et problem.
Tak for det.
Aftalen, der ligger her, skal behandles.
Det er jo det første skridt i den grønne omstilling af transporten.
Der bliver særlig taget fat på bilafgifterne, og det er jo en del af transporten.
Og jeg tror, at kritikere og transportentusiaster har sagt: Hov, hov, tror I så kun, at det er biler, der er på transportområdet?
Nej, det tror vi selvfølgelig ikke, men man må jo bare sige, at mange danskere har brug for en bil, og vi kan ikke få alle dem til at skifte over til bussen, uanset hvor meget en god SF'er, som mig selv, ville have det.
Så derfor bliver vi også nødt til at få gjort de biler, der ruller på vejene, grønnere.
Det handler jo i bund og grund om, hvad det er, der driver bilen frem.
Er det diesel og benzin, er det el, eller er det en blanding derimellem?
Vi ved bare, at det betyder noget, hvordan vi tilrettelægger vores afgiftssystem på bilområdet.
Der har jo været en del år, hvor det har været sådan lidt frem og tilbage, og hvor der har været nogle korte tidshorisonter, både i forhold til hvad afgiften skulle være på den el, man tanker sin bil med, og i forhold til hvad registreringsafgiften skulle være for en elbil eller en hybridbil.
Derfor mener jeg, at det er grundlæggende godt, at vi nu i den her aftale tør se 10 år frem, men også erkender, at det jo er et marked, der er i hastig udvikling.
Og alle de ordførere, der har siddet her og deltaget i forhandlingerne, har nok oplevet samme hovedbrud, som jeg selv har, i forhold til om man egentlig kan regne ud, hvor meget elbiler vil koste om 10 år.
Der er forskellige skøn over, hvad produktionsomkostningerne vil være.
Vi er nok alle sammen ret sikre på, at de vil falde i pris – men hvor meget, og hvor hurtigt?
Derfor tror jeg også, det er grundlæggende godt, at vi siger, at der er et pitstop i 2025.
For hvis vi nu skal se hinanden i øjnene, tror vi jo faktisk nok alle sammen på, at den her aftale godt kan levere mere end det antal biler, vi sætter streger under på papiret nu, med den viden, vi har i dag.
Vi synes, det er grundlæggende godt, at vi får givet en afgiftsrabat, der gælder for langt de fleste elbiler, men at vi også siger: Skal man op og have – og det er jeg jo blevet kendt for at sige – en blærerøvsbil, så må man godt betale lidt ekstra i registreringsafgift, også selv om den kører på el.
Og vi får altså også indfaset elbilerne i vores registreringsafgiftssystem over tid.
Derudover synes vi, det er godt, at vi har fået skabt sikkerhed omkring noget, som er rigtig vigtigt for, om danskerne køber en grøn bil, nemlig hvad det koster at oplade dem.
Og der betyder det altså noget, at der er sikkerhed, i forhold til at der nærmest er en nulafgift på el til elbiler, altså processtrømafgiften, for det betyder også noget for, hvordan vi kan tage fat i den næste diskussion, der kommer, nemlig: Hvordan får vi udbredt den gode ladeinfrastruktur?
For det, vi kan se, er, at når folk skal ud at købe en bil, herunder en ny elbil, betyder det selvfølgelig noget, hvad den koster, både i forhold til at anskaffe, men jo selvfølgelig også i forhold til de totale ejerskabsomkostninger, altså total cost of ownership, og så betyder lademulighederne selvfølgelig også noget.
Vi er også glade for, at det er en aftale, som indeholder et skub til cyklisterne, både i forhold til at lægge nogle flere cykelstier ud og i forhold til at fremme elcyklismen.
Men der er jo bare meget mere, der skal tages fat på.
Der kommer store infrastrukturforhandlinger, hvor snittet skal lægges imellem veje, busser og togbaner.
Der kommer jo også nye diskussioner om: Hvordan kan vi skabe byer med mindre luftforurening?
Skal man bruge miljøzonerne noget mere?
Der er det klare svar fra SF: Ja, det skal man.
Så til de folk, som jeg ved deler min klimaentusiasme, og som jeg ved synes, der skal gøres rigtig meget mere, er mit svar bare: Ja, det skal der, og vi er jo ikke færdige.
Det her er et skridt på vejen, hvor vi har fået taget fat på bilafgifterne.
For det er et af de værktøjer, vi kan bruge for at få folk til at skifte over til de grønne biler.
Og vi havde da også gerne set, at der havde været en vejafgift, men realiteten er bare, at der selvfølgelig også skulle findes en enighed.
Der var også nogle værktøjer, hvor vi måtte erkende, at det kunne vi ikke komme igennem med.
Så derfor er det selvfølgelig en aftale, som jo også er et udtryk for et kompromis, men som grundlæggende set er et grønt skridt i den rigtige retning.
Men det er altså ikke slut, punktum, færdig med den grønne omstilling af transporten – det er et skridt på vejen.