Josephine Fock (ALT), 2016-06-02:
Den her forespørgselsdebat handler om samfundstjeneste som sanktion i sager om grov vold og seksualforbrydelser.
Det er Dansk Folkeparti, der har indkaldt til den, og jeg takker for muligheden for at få lov til at debattere det her fra talerstolen.
Jeg har sådan en lyst til at hæve det lidt, så jeg vil gerne starte med at sige, at hvis vi i virkeligheden ser på, hvordan man straffer kriminelle rundtomkring i verden, ser vi, at der straffes på mange forskellige måder.
Den her forespørgselsdebat giver mig sådan set lyst til at gøre mig mere generelle overvejelser over, hvad straf er og bør være i dagens Danmark.
Man kan stille sig selv to spørgsmål: Hvorfor straffer vi i Danmark, og virker det at give hårdere straffe?
Den nuværende straffelov, som vi kender den, har været i kraft i intet mindre end 75 år.
Den er blevet ændret og justeret talrige gange, men det grundlag, som vi faktisk lagde i 1930, eksisterer stadig.
Og det var i sin tid ganske skelsættende.
Forestillingen om, at man skulle straffe for at hævne, blev nemlig afløst af et ideal om at bruge fængselstiden til at resocialisere den indsatte.
Siden har vi styrket denne opfattelse, da de universelle menneskerettigheder blev vedtaget som en af mange beslutninger, der skulle sætte en effektiv stopper for det, menneskeheden har været igennem under bl.a. anden verdenskrig.
Begrebet retsbevidsthed kom til at spille en væsentlig rolle, og hvis den bevidsthed blev krænket, betød det som regel, at myndighederne var gået for vidt i deres behandling af det enkelte individ, og derfor blev der også talt om retsbeskyttelse.
Hvis man ser på, hvordan vi bruger ordene i dag, ser man, at det dominerende ord er et andet.
Nu er det nemlig hele tiden retsfølelsen, som vi appeller til.
Men i det ligger der noget ganske andet end både retsbevidsthed og retsbeskyttelse.
Lidt brutalt kan man sige, at der er tale om folket og samfundets behov for hævn, når vi taler om retsfølelsen.
Netop hævn har også historisk set været den afgørende drivkraft bag skiftende tiders straffelove.
Sideløbende har der også været forestillinger om, at strenge straffe kunne virke afskrækkende og dermed forebyggende.
I dag ved vi imidlertid, at hårdere straffe ikke virker.
Der er ingen effekt på risikoen for ny kriminalitet, når politikere indfører strengere straffe.
Det konkluderes bl.a. af Justitsministeriets Forskningskontor i en rapport fra 2015, som sammenfatter resultaterne af den nyeste internationale forskning på området.
Alternative strafformer er langt mere effektive, når det kommer til forebyggelse og resocialisering.
Det, vi så debatterer i dag, er samfundstjeneste, som er et eksempel på sådan en alternativ strafform.
I Danmark blev samfundstjenesten indført i straffeloven i 1992 efter flere års forsøg.
Filosofien bag den er, at den dømte så at sige betaler tilbage til samfundet, og at det for samfundet er mere konstruktivt, at den dømte udfører et stykke arbejde frem for at sidde i fængsel, samtidig med at den straffede i højere grad kan forblive en del af samfundet.
I juni 2014 offentliggjorde Justitsministeriet en stor undersøgelse om effekten af samfundstjeneste.
Undersøgelsen er baseret på 1.610 personer, som er vurderet egnet til samfundstjeneste.
Det store datagrundlag gør undersøgelsen mere valid statistisk set end tidligere undersøgelser om samfundstjeneste.
Konklusionen i den her undersøgelse viste helt tydeligt, at personer, som er fundet egnet til samfundstjeneste, og som idømmes en sådan sanktion frem for en ubetinget straf, i ringere grad begår ny kriminalitet.
Undersøgelsen viser, at brugen af samfundstjeneste mindsker risikoen for overhovedet at ende tilbage i kriminalitet med 15 pct., når der idømmes samfundstjeneste i stedet for ubetinget frihedsstraf.
Risikoen for ny kriminalitet, som fører til frihedsstraf, mindskes med omkring 25 pct., mens risikoen for at begå ny kriminalitet, som er så alvorlig, at den fører til en ny fængselsstraf, mindskes med hele 30 pct. i løbet af det første år efter dommen og 39 pct. i en periode på op til 3 år efter dommen.
Så samfundstjeneste virker altså.
Jeg er bevidst om den svære balance mellem borgernes retsfølelse og hensynet til, hvad der rent faktisk skaber mindre kriminalitet, men det vigtigste er at begrænse fremtidig kriminalitet gennem bedre behandling og moderne strafformer.
Det må vi alle sammen være enige i.
Derudover er det meget, meget vigtigt at tage hånd om de forurettede.
Dermed mener Alternativet, at vi skal have langt større fokus på hjælp til ofrene, de forurettede, end der er i dag.
Derfor siger vi også, at de økonomiske midler, som bliver anvendt til at indføre mere fængselsstraf, i langt højere grad vil gøre større gavn ved at blive brugt til hjælp til ofrene og forebyggelse.
Grundlæggende mener jeg, at vi må stille os selv spørgsmålet: Er det vores behov for hævn, som skal diktere retspolitikken i det moderne Danmark, eller skal det være en retspolitik, med hvilken man søger at modvirke fremtidig kriminalitet og tage bedre hånd om de forurettede?
Tak for ordet.