runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Hvis det var sådan, at politiet kun kører ud og skriver bøder ud til dem med blå øjne, men ser igennem fingre med indvandrere i nogle bestemte boligområder, så ville jeg give spørgeren ret i, at vi ville have et gigantisk samfundsproblem, men det er ikke min opfattelse.
Min opfattelse er, at politiet er i stand til at være farveblinde, og at de i det omfang, der er nogen, der bryder f.eks. forsamlingsforbuddet, så skriver bøder eller får spredt forsamlingen.
Hvis ikke det foregår sådan, er det selvfølgelig meget beklageligt, men jeg har da fuld tiltro til, at politiet er i stand til at håndtere det her.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-13:
Mange tak.
Spørgsmålet lyder sådan her: Hvad er ministerens holdning til, at coronapandemien har tydeliggjort, at vi i Danmark har alvorlige problemer med muslimske parallelsamfund, som vi ser udtrykt ved den kraftige smittespredning i ghettoerne og dominansadfærden med bl.a. bønnekald og bilkorteger i Gellerup?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Spørgeren har ret i, at der har været meget snak siden 1983.
Det er hård realpolitik, der kommer til at forandre de her boligområder til det bedre.
Og det er virkelig vigtigt, at vi i de her år holder fast i de aftaler og holder fast i at implementere de beslutninger, vi har truffet, også selv om det giver lidt gnidninger og gør lidt ondt.
For vi er på vej et bedre sted hen i de her boligområder, heldigvis.
Der, hvor jeg så også godt selv kan have lidt bekymring, er, at vi kan ændre de fysiske former.
Vi kan alt det, men kan vi også vinde kulturkampen?
Kan vi få folk over på demokratiets side?
Og til det vil jeg sige: Det hele starter med, at vi i Folketinget er sylespidse på, at vi ikke er i kamp mod islam, sådan som jeg kan høre spørgeren lidt lægger op til.
Vi er i kamp for demokrati, og vi må insistere på, at det, som det store flertal af muslimer viser hver eneste dag, nemlig at de sagtens kan praktisere deres religion og samtidig være levende og aktive engagerede demokrater, kan det sidste lille mindretal også godt tilslutte sig.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-13:
Tak, formand.
Det, der er forstemmende ved ministerens svar, er jo, at det har været det samme svar fra skiftende regeringer helt tilbage fra 1983, altså at man accepterer, at der kommer små ændringer.
Nu i forhold til bønnekald: Det er bare i det små, og lad os nu se, hvordan det går; ja, det er lidt anmassende, men, osv.
Det er hele den forsonende linje over for islam, som ender med at være en kapitulation.
For hvad er garantien for – fordi man river en ghettobygning ned her eller i Gellerup – at den adfærd, den mentalitet, den kultur, som vi ser udfolde sig i de her områder, så ikke bare flytter med ud?
Hvad skulle få de her araberdrenge til ikke uden for ghettoen at føle sig overlegne i forhold til danskere, overlegne i forhold til danske piger og overlegne i forhold til danske myndigheder – hele den adfærd?
Det handler jo om, at de opfører sig, fuldstændig som de gør hjemme i Ramallah og i Mellemøsten.
Hvad skulle få dem til at ændre adfærd, hr. minister, når ministeren ikke vil forbyde det?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Men det er jo også lidt noget andet, der sker.
Boligblokke bliver væltet, beboersammensætningen bliver ændret, elevfordelingen i gymnasierne skal ændres, der bliver truffet masser af beslutninger om, at børn skal i daginstitution.
Vi har truffet masser af gode politiske beslutninger, som vi står midt i at skulle implementere.
Det, som den her diskussion handler om, er, om vi så oveni også skal beslutte, at vi vil forbyde bønnekald, og der er det bare regeringens position, at det altså ikke har et omfang – vi har set ét eksempel – hvor vi mener, at Folketinget skal lovgive.
Men vi har sagt, hvad vores politiske synspunkt er, og vi vil også gerne sige, at hvis vi ender i en situation, hvor der fem gange om dagen bliver kaldt til bøn, så skal vi jo reagere på det.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-13:
Jo, men jeg synes, man er nødt til at rette blikket imod dem, der gør tingene på deres egen måde, og det næste problem er selvfølgelig, hvad vi gør ved det.
Altså, det er jo det næste store problem, som vi er nødt til at tage stilling til.
Sådan er det bare, og det synes jeg er dybt deprimerende.
Jeg har selv været forbi – sådan forsigtigt, må jeg så sige – de der områder, og jeg var lettere chokeret over at se, hvad der foregår i basarerne, på gaderne, hvordan folk klumper sig sammen og overhovedet ikke retter sig efter, at der skal være striber og sprit osv. osv.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-13:
Tak for det.
Jeg synes egentlig, der bliver sagt nogle gode ting fra ministerens side, men jeg vil bare sige, at jeg mangler noget aktiv handling her, for vi har tidligere i dag hørt fra ministerens kollega justitsministeren, at der ikke vil blive spurgt til politiets manglende fremmøde ved det her bønnekald, hvor der jo altså er tale om, at reglerne slet ikke bliver overholdt.
Ministeren har tidligere her i Folketingssalen sagt, at det her med bønnekald vil man ikke forbyde, at det er helt okay at vise dominansadfærd på en græsplæne i Gellerup.
Kan ministeren ikke godt se, at vi jo ikke rigtig kommer den danske befolkning til undsætning her, hvis ikke vi gør noget?
Her tænker jeg også på de små ting, for de små ting har faktisk stor betydning for integrationen og for indsatsen mod den forkerte udvikling, vi ser nogle steder i ghettoerne.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Jeg skulle engang interviewe min mormor til en bog, jeg skrev, og jeg nåede det heldigvis, lige inden hun døde.
Jeg spurgte hende, hvilken dag der var den største i hendes liv, og så sagde hun: Den dag jeg fik en lejlighed i Gellerupparken.
Den var helt nybygget, og hun var den allerførste, der flyttede ind.
Det er det ikke i dag.
Og det er det ikke, for når vi f.eks. ser de episoder, som spørgeren henviser til, på sociale medier, sidder mange af os og tænker: Sig mig, er det Danmark, eller er det Mellemøsten, jeg kigger på?
Og vi vil ikke have, at det danske samfund ændrer sig til Mellemøsten; vi kan bedre lide at bo i Danmark.
Derfor synes jeg, det er helt legitimt, at både spørgerens parti og mit eget er i gang med en ret omfattende ændring af nogle af de mest udsatte boligområder i Danmark.
Det er der meget debat om: Er det nu fair, at folk skal flytte og bygninger skal rives ned?
Det mener jeg er det eneste rigtige at gøre, og hvis vi lykkes med det i 2030, vil vi have nul boligområder på de her lister, som er så trælse, fordi der er for mange arbejdsløse, for mange, der har begået kriminalitet, for få, der taler dansk.
Så vi er på rette spor.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-13:
Ja, men så får jeg ekstra tid, går jeg ud fra, med det korte svar!
Nej, det klarer vi nok.
Vi har jo konstateret over den seneste tid, at bare det at få tal for den øgede smittespredning, vi desværre ser i de ghettoområder, som vi taler om her, har været meget svært.
Til at starte med var der en vis modstand inden for systemet, må man sige, i forhold til overhovedet at få tallene frem – det var i hvert fald den tolkning, vi havde i Dansk Folkeparti.
Så kunne jeg også godt tænke mig at spørge ministeren om de her episoder, vi har set i Gellerup.
For er de i virkeligheden ikke udtryk for, at vi har nogle ghettoområder i Danmark, som i stigende grad ikke ønsker at være en del af det danske samfund?
For man ønsker altså ikke at rette sig efter de krav, som vi stiller til os, der bor i Danmark, i forbindelse med bekæmpelsen af coronaen.
Man kan jo se det meget provokerende, når man ser sådan et bønnekald, at de helt målrettet sidder lige ved siden af hinanden og jo slet ikke overholder de afstandskrav, som vi alle sammen er blevet underkastet.
Punkt 1: Er ministeren med på, at der er en kæmpe udfordring her?
Og punkt 2: Hvad har regeringen tænkt sig at gøre ved det, så vi i Folketinget kan udvise aktiv handling?
For det kan jo ikke fortsætte – det tror jeg vi alle sammen er enige om.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Tak for spørgsmålet om min holdning til de forhold.
For det første er jeg modstander af parallelsamfund, for det andet synes jeg, at bønnekald er anmassende, for det tredje håber jeg, at politiet kigger forbi med bødeblokken – både hvis folk kaster bannere ud fra bygninger, eller hvis de kører rundt og dytter helt vildt i gaderne og hænger ud ad vinduerne og dermed bryder færdselsloven.
Jeg tror, jeg vil stoppe der.
For det første tror jeg, at det i den her debat, fordi den er giftig, og fordi mange godt kan tage anstød af den debat, der kan være, er vigtigt, at vi siger tingene klart, direkte og ligeud, men at det også baserer sig på fakta.
Det er godt – så langt så godt.
Så kan vi skrue op for informationsindsatsen, vi kan række ud til praktiserende læger, vi kan tage fat i de brancher, hvor der er mange, der er ansat, og vi kan starte en offentlig debat – det tror jeg alt sammen er gavnligt.
Jeg er nok ikke der, hvor jeg vil kunne sige, at det præcis er de og de kulturelle årsager, der gør, at vi ser en overrepræsentation, og jeg vil i hvert fald kraftigt appellere til, at det bliver en fælles opgave for hele befolkningen i Danmark uanset herkomst at få brudt smittekæderne, og at vi ikke udpeger enkelte befolkningsgrupper som hele årsagen.
Men det, uenighederne går på, er: Har vi et praktisk og et reelt problem af et vist omfang, der kræver, at Folketinget træder et skridt frem og begynder at regulere vores samfund mere i detaljen?
Jeg mener, at vi står i den brydningstid.
Dansk Folkeparti, kan jeg høre, har konkluderet.
Vi er ikke der, hvor vi konkluderer det endnu.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-13:
Det er rigtigt.
Man kan jo forbyde, hvis man virkelig vil.
Men jeg synes, det er sådan lidt et deja-vu, for jeg synes, jeg har prøvet det før.
Altså, ministeren vil ikke forbyde det nu, fordi omfanget ikke er alvorligt og voldsomt nok.
Men igen: Det er præcis som sidst, da vi stod her for 14 dage siden.
Da var ministeren ikke afvisende over for et egentligt forbud mod bederum på uddannelsesinstitutionerne, når omfanget er stort nok, og ministeren sagde, at der skal være et vist praktisk, virkeligt, ægte, reelt problem, før man begynder at gribe til lovgivning, og det hører jeg så igen nu.
Jeg synes, det er et virkeligt, praktisk, reelt, ægte problem.
Det synes jeg det er.
Der er vældig meget røre om det her, og det ved ministeren også godt.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Vi skal ikke hen i en situation, hvor der er bønnekald til fem daglige bønner, hvor man vender sig mod Mekka.
Så bliver Danmark jo ikke til det land, vi holder af, så bliver vi til et andet land.
Vi står i en brydningstid nu, hvor vi skal finde ud af, hvordan det her samfund kan fungere med tusindvis af muslimske medborgere, og det er klart, at hvis folk bliver ved med at opføre sig anmassende, hvis vi ser mange eksempler på det her, så ser jeg ikke anden mulighed, end at Folketinget må træde et skridt frem og begynde at lovgive om flere ting.
Det mest kendte eksempel er jo måske burkaforbuddet.
Det tror jeg aldrig man havde gennemført i 1950'erne, men det har vi jo gennemført nu.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-13:
Tak, formand.
Ministeren siger, vi befinder os i en brydningstid.
Det vil sige, at der er to eller flere forhold, der støder sammen.
Jamen så er det vel netop nu, at det er vigtigt, at vi viser, hvad der er Danmark, og hvad der ikke er Danmark.
Hvis vi i en brydningstid bøjer os, føjer det fremmede, ja, så betyder det jo også, at Danmark bliver noget helt andet end det, som vi i Dansk Folkeparti mener det skal være, og som ministeren i hvert fald gerne vil give indtryk af også er det, som han mener.
Så i en brydningstid er det vel netop, at man skal sige fra.
Ministeren siger, at bønnekald, som vi ser det i Aarhus lige nu, er anmassende.
Hvad agter ministeren så at gøre?
Hvad agter ministeren så egentlig at gøre for, at den brydningstid bliver en sag, som dansk kultur kommer godt ud af, og hvor vi ikke ender i et eller andet integrationsmellemkompromis, hvor det så bliver lidt islam og lidt Danmark?
Det vil vi aldrig acceptere.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan godt forstå, at det har vakt opsigt, at den pågældende moské i fredags indkaldte til islamisk bøn midt på en fodboldbane i det vestlige Aarhus.
I Danmark er det jo sådan, at man må dyrke sin tro frit, ligesom man under normale omstændigheder kan samles for at dyrke sin tro på en måde, som stemmer overens med ens egen overbevisning, så længe det ikke strider mod den offentlige orden, og regeringen har generelt ikke noget problem med, at borgere signalerer tilknytning til en bestemt religion, faktisk overhovedet ikke.
Men jeg synes, at den her slags bønnekald er anmassende over for de borgere, der bor i nærheden, og som skal høre på det, og jeg vil derfor også opfordre trossamfund til, at de udviser hensyn til det omkringliggende lokalsamfund.
Vi mener ikke i regeringen, at vi er der nu, hvor vi kan sige, at vi skal overveje, om man kan og bør indføre et forbud.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-13:
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at Fredens Moské i fredags afholdt bønnekald i det indvandrertætte Gellerup, og mener ministeren, at det bør forbydes?
Tak for det.
Ministeren ønsker ikke at lovgive om forbud mod minareter.
Ministeren mener heller ikke, at man skal lovgive mod at indkalde til bøn, sådan som det skete fra Fredens Moské, for det skal de styre lokalt, mener ministeren.
Man må gerne lokalt islamisere samfundet.
Ministeren er uenig, siger ministeren, men ønsker ikke at bruge sin position som minister for at forbyde det.
Nu har vi så haft bønnekald fra Fredens Moské fra en fodboldbane og med store højttalere.
Det er lovligt, så længe det ikke overstiger en vis decibel og man ellers har tilladelse til at benytte fodboldbanen.
Og er man en smule kreativ, kan enhver i landet måske benytte sig af samme fremgangsmåde, og vupti, har vi bønnekald over hele landet, ikke bare til fredagsbønnen, men de fem daglige bønner.
Er det i den retning, ministeren ønsker at gå?
Der er alt for mange smittede, og det kom ikke som en overraskelse, og det tror jeg heller ikke det gjorde for ministeren – jeg lagde i hvert fald mærke til, at ministeren var på forkant i sin facebookopdatering.
Men jeg vil have lov at sige, at det skyldes parallelsamfundene.
Jeg kender alle ministerens andre forklaringer om sociale forskelle osv., og ja, det er der, men det skyldes parallelsamfundene.
Der er generelt en modstand mod danske myndigheder i parallelsamfundene.
Man lytter mere til imamer end til de danske myndigheder.
Der er kulturelle, familiære og sociale forskelle, ja, men der er også en dårligere hygiejne.
Altså, prøv bare at se på de mange sure smileys, som der er rundtomkring i kiosker og indvandrerrestauranter – det er fakta.
Så det betyder selvfølgelig også noget, og ministeren bliver naturligvis også nødt til at sige, at sådan er det.
Man er nødt til at rette et blik mod alle dem, der gør tingene på deres egen måde og ikke ønsker at lade sig integrere.
Og nu er det jo rigtig farligt for det danske samfund.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Jeg tror ikke kun det handler om indvandring og parallelsamfund, men jeg tror også , det handler om de forhold.
Det handler også om indvandrere og parallelsamfund.
Jeg hæfter mig jo ved, at Statens Serum Institut peger på nogle ting, som kan være årsag til, at vi ser den her overrepræsentation, f.eks. at der blandt indvandrere og efterkommere er flere, der bor tæt, altså at man bor flere mennesker på færre kvadratmeter, og at det kan have noget med at gøre, hvilket job man har.
Jeg har fuld forståelse for, at det kan være sværere for en buschauffør at arbejde hjemmefra, end det kan for en embedsmand, der kan sidde hjemme i køkkenet med sin bærbare computer.
Jeg har også fuld forståelse for, at det kan være sværere at holde ungerne væk fra andre unger og holde afstand, hvis man bor på tredje sal, end hvis man har en trampolin i baghaven.
Alt det er jo indlysende, altså at der er nogle sociale årsager til, at vi ser sådan nogle tal her.
Mit bedste gæt vil dog være – og der har jeg altså ikke data at stå på – at der også er kulturelle forskelle, og derfor mener jeg også, der er grundlag for at diskutere, hvordan vi når helt ud med budskabet, og hvordan vi får appelleret til indvandrere og efterkommere af indvandrere til at komme helt op på tåspidserne og gøre alt, hvad man kan, for at leve op til myndighedernes anbefalinger, for der er ingen tvivl om, at særlig på den københavnske Vestegn er der for mange smittede.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-13:
Tak for det.
Mener ministeren, at den højere forekomst af covid-19, som det nu er påvist er overrepræsenteret i Vestegnskommunerne, hvor der som bekendt bor mange indvandrere fra Nordafrika og Mellemøsten, har noget med indvandrerudfordringerne og parallelsamfund at gøre?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Det skal ikke være lidt islam og lidt Danmark.
Det er 100 pct. Danmark.
Det skal der overhovedet ikke herske nogen som helst tvivl om.
Jeg vil også meget gerne sige fra.
Jeg synes, det er anmassende, og jeg synes, det er upassende, og hvis der sker mere og mere af den slags, synes jeg, det er helt naturligt, at Folketinget træder et skridt frem og begynde at lovgive.
Denne brydningstid, vi står i, er jo: Skal vi være et samfund, der regulerer alle de her forhold ned i yderste detalje, eller er vi i stand til at vinde det store flertal af den muslimske befolkning over på et standpunkt, der hedder, at selvfølgelig kan man praktisere sin religion, men det sker inden for rammerne af de principper og den kultur, vi har i det danske samfund.
Det er brydningstiden, og jeg er fortrøstningsfuld.
Vi skal nok få det til at fungere.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-13:
Jeg griber lige fat i, at ministeren tidligere sagde, at man jo var gået ind i forhold til at forbyde burkaer.
Ja, og det var godt.
Så kan jeg alligevel ikke lade være med at tænke på, at det jo ikke var sådan et kæmpestort problem, men det var et problem.
Man gjorde det alligevel, og det synes jeg var meget, meget klogt, inden det begyndte at brede sig alt for meget.
Det er bare det, jeg anmoder ministeren om på nøjagtig samme vis at gøre i forhold til de her ting.
Jeg vil gerne være positiv, jeg vil gerne være konstruktiv, jeg elsker vores dejlige land og vores samfund, men jeg ser altså, at der sker nogle ting i disse år, som vi ikke kan acceptere, og jeg synes jo ikke, at der er andet at sige, end at det skal gøres.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Når vi taler om historien, tror jeg, at spørgeren og jeg begge to er født i 1981.
Ja, det betyder i hvert fald, at vi begge gik med ble, da udlændingeloven blev vedtaget.
Vi er vokset op i det her samfund.
Det har været et vilkår for os hele vores liv.
Vores opgave, vores generation af politikeres opgave, er at finde ud af, hvordan de mennesker, der bor i det her samfund, kan komme til at fungere sammen på demokratiske vilkår og som en del af den danske kulturelle ramme.
Det tror jeg godt på kan lykkes, fordi vi kan godt vinde befolkningen og indvandrerne over på demokratiets side.
Det skal nok lykkes, men det kræver, at vi er præcise, og jeg vil gerne sige fra, men jeg er ikke der, hvor jeg vil lovgive, hver eneste gang der sker et enkelt eksempel på, at der er nogen, der bryder med dansk kultur.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-13:
Nej, minister.
Det her er ikke en brydningstid mellem, om vi skal lovgive eller ikke lovgive.
Det her er en brydningstid mellem Danmark som tusindårigt kristent kongerige og så en påtrængende, anmassende islamisk religion, som på stadig flere områder tiltvinger sig ret i det offentlige rum, og der er det afgørende for brydningstiden, om minister er minister nok til at sige: Det finder vi os simpelt hen ikke i.
Det er ikke et spørgsmål om regulering over for ikkeregulering.
Der er et spørgsmål, om ministeren er på den rigtige side af historien, og det handler om at få standset islams fremmarch i Danmark.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-13:
Jeg har boet i området omkring Nørrebro Station, da diskussionen om burkaerne var aktuelt, og jeg kunne læse i aviserne, at der var nogle, der mente, at det var symbolpolitik, for der var jo stort set ikke nogen, og så kunne jeg gå ud ad døren og bare gå ned i Netto, og så var det lige foran næsen af mig.
Så om det er present og aktuelt og et stort problem eller ej, afhænger måske også af, hvor man bor.
Mit indtryk er, at der ikke er et generelt problem i det danske samfund med bønnekald fra minareter.
Helt seriøst
Vi skal ikke løse problemer, der ikke findes.
Marie Bjerre (V), 2020-05-13:
Jeg har svært ved lige at se, hvorfor det er en anden sag.
Og så det sidste spørgsmål: Vil der være modregning i forhold til den støtte, som virksomhederne måtte få fra hjælpepakkerne?
Joy Mogensen (S), 2020-05-13:
Jamen jeg kan kun sige, at jeg er fuldstændig enig med spørgeren.
Det var også vigtigt for mig, straks jeg fandt ud af, at det her var der uklarhed om og det kunne vi kommunikere tydeligere omkring, så at få det ud, og det var også derfor, at jeg i mit første svar sagde, at jeg er glad for, at det nu er rettet alle steder.
Men jeg vil også bare gentage, at jeg i hvert fald ikke har oplysninger, der siger, at der er mange, der har ønsket det her.
Det kan jeg måske også godt forstå, for hvis vi lige tænker tilbage, har langt størstedelen af den tid, hvor Danmark har været underlagt de her helt særlige retningslinjer, jo været en meget kold tid, hvor det virkelig ville være både et brud på traditionen, men måske også ubehageligt at skulle have de her store forsamlinger udenfor.
Jamen så er jeg sikker på, at biskoppen også følger med i, hvad der sker nu, og jeg håber i hvert fald, at alle både ser og hører, hvad spørgeren og jeg giver udtryk for, netop at gudstjenester, der foregår i den danske folkekirke, er kristne.
Når det er sagt, mener jeg stadig væk, at det konkrete tilsyn og den konkrete vurdering må bygge på en dialog mellem de lokale præster og biskopperne, som er dem, som fører det teologiske tilsyn.
Det er den måde, hvorpå vi sikrer, at der også er den lokale frihed til at vurdere, hvordan man kan gøre det, men med den underliggende bevæggrund, at det hele selvfølgelig skal underbygge den kristne forkyndelse og religion.
Marie Krarup (DF), 2020-05-13:
Hvad er ministerens holdning til, at der tilsyneladende er blevet administreret på en måde i coronatiden, hvor begravelser fra kristne kirker er blevet voldsomt begrænset i deltagerantal – også i fri luft – mens muslimske begravelsesoptog har kunnet have et meget stort antal deltagere, som det fremgik af tv-billederne fra Yahya Hassans begravelse?