runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Mange tak for det.
Nu havde jeg ellers lige fået det oversat til dansk som salg og lej tilbage-aftalen, men det lyder også mærkeligt.
Altså, det gør det bare, for det hedder sale and lease back.
Nu må vi sige det fra talerstolen.
Med lovforslaget her giver man flere muligheder for at etablere støttede friplejeboliger ude i de mindre byer i Danmark.
Det er godt, da man kan have svært ved at bygge, og vi skal sikre, at der er plejeboliger nok i hele landet.
Aftalen omkring sale and lease back med støttede friboliger handler om at lukke det hul, som hidtil har gjort det muligt at sælge støttede friplejeboligejendomme til investorer, med henblik på at investorerne efterfølgende udlejer ejendommene til friplejeboligleverandørerne på langsigtede lejekontrakter.
Det er godt, at vi nu får lukket den finte, som hidtil har gjort det muligt at tjene penge på støttede friplejeboliger ved videresalg.
Det har været en vigtig pointe for SF.
Men først og fremmest er jeg glad for, at vi med det her forslag også får gjort op med en anden problemstilling, som jeg synes har gjort det svært at leve med friplejeboliger og med friplejehjem i det hele taget, nemlig det forhold, at det har været muligt ligesom at sortere i de borgere, som man lod visitere til friplejehjemmene.
Om det så også i praksis bliver sådan, vil altid være et spørgsmål.
For på nogle plejehjem er der bare lange ventelister i forvejen, og det betyder jo, at der altid kun vil være en ad gangen, der kan komme til, og om det så er ventelisten, der kommer til at gælde, eller om det bliver en fælles kommunal venteliste – hvilket ikke fremgår af lovforslaget – vil det jo i praksis kunne risikere at give det samme resultat.
Jeg synes faktisk, at vi har en fælles forpligtigelse her til også at sikre, at borgere kan få mulighed for at prioritere at bo lige præcis der, hvor de gerne vil bo, uanset den tilstand, de er i, og uanset den sygdom, de eventuelt måtte have.
Vi har generelt en forpligtigelse til at sikre, at hvis man vil være plejeleverandør i Danmark, skal man også kunne tage imod de borgere, som har brug for plejehjem i Danmark.
Sådan tror jeg at jeg vil afslutte den sætning, og så vil jeg bare sige tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det, formand.
Jeg vil egentlig godt bare lige høre ministerens begrundelse for, at man præcis har valgt at rykke perioden mellem tilsynene til minimum 5 år.
Det er jo i modstrid med, hvordan det er i dag, hvor der er 1 år mellem dem, og også med, hvordan socialtilsynet fungerer.
I Enhedslisten anerkender vi fuldt ud målsætningen om at lave samtilsyn, altså at vi kan få koordineret tilsynene, så der ikke skal være et hav af forskellige tilsyn, som ikke nødvendigvis taler sammen.
Men vi er ret bekymret for det med, at man nedsætter kadencen til hvert femte år.
Det er jo også noget af det, vi kan se går igen i høringssvarene, bl.a. fra Ældre Sagen, som i den nuværende situation, hvor vi ændrer den tilgang, der er på centrene, siger, at der lige præcis her netop kunne være behov for, at man lidt oftere havde et tilsyn, også af hensyn til læringen.
Så hvad er baggrunden for, at man er endt med hvert femte år, og at man lige præcis indfører det nu?
Rosa Eriksen (M), 2024-11-21:
Tak for ordet.
Vi drøfter i dag flere lovforslag, som er med til at frisætte ældreplejens medarbejdere.
Vi viser herved, at vi har tillid til faglighederne, og at vi tror på, at man lokalt kan skabe løsninger, som bringer kvaliteten helt i top.
Når man snakker frisættelse, ansvar og tillid, kan man ikke undgå at snakke tilsyn.
Lovforslag L 91 handler om netop det.
Men tilsyn er ikke kun kontrol, straf og påbud.
Det vil vi gerne understrege med det forslag.
Vi vil nemlig indføre et nyt, forenklet, tværkommunalt ældretilsyn.
Det kommer til at fokusere på læringsbaseret dialog, kvalitetssikring i plejen og sparring.
Samtidig etableres der samtilsyn på plejehjem, som vil lette det lokale tilsynstryk og frigive dyrebar tid, som kan bruges på de ældre.
Forslaget sikrer altså både tid, løbende læring og kvalitetssikring til gavn for de ældre.
Men det betyder ikke, at tilsynet ikke skal reagere, hvis der kommer tilfælde med dårlig kvalitet.
Tilsynet skal være reaktivt og risikobaseret, så vi sikrer, at der bliver rettet op, når det er nødvendigt.
Lovforslag L 91 sambehandles i dag med lovforslag L 92, som har til formål at skabe det retlige grundlag for, at vi kan vedtage de lovforslag, som følger af ældrereformen.
Det er to væsentlige lovforslag, som skal være med til at realisere ældrereformen.
Det er en væsentlig del af fundamentet for ældres selvbestemmelse, livsglæde og tryghed og for medarbejdernes frihed, tid og læring.
I Moderaterne bakker vi op om at skabe dette fundament.
Moderaterne stemmer derfor for begge lovforslag.
Tak for ordet.
Louise Brown (LA), 2024-11-21:
Tak, formand.
Det er en aftale, som Liberal Alliance er en del af.
Vi støtter intentionerne bag forslagene, men det er også afgørende for os, at enhver ny regulering i ældreplejen bygger på frihed, ansvar og tillid – de liberale værdier, som også har været kernen i vores politiske engagement i det her arbejde.
Ældreplejen er et sted, hvor vi møder de allermest grundlæggende værdier: respekten for det enkelte menneske, dets frihed og værdighed.
Vores ældre har levet et langt liv og for nogle har det været præget af hårdt arbejde og opofrelse.
De fortjener en ældrepleje, hvor de kan leve frit og trygt og med værdighed.
Vi anerkender, at der kan være behov for et bedre tilsyn med kvaliteten i ældreplejen.
Ingen borgere skal nogen sinde opleve omsorgssvigt eller frygte, at de bliver behandlet som bare et nummer i rækken, men vejen frem er ikke flere kontrolinstanser og tungere administration.
Vejen frem er tillid.
Med ældretilsynet ønsker regeringen at skabe en lærings- og dialogbaseret tilgang, og det er en ambition, vi støtter.
Men vi skal samtidig også sikre, at det tilsyn ikke ender som en bureaukratisk tung konstruktion, der trækker ressourcer væk fra den borgernære omsorg og i stedet binder plejepersonalet i dokumentation og kontrol.
Som vi tidligere har påpeget, og som det også fremgår af høringssvarene, er det afgørende, at ældretilsynet fungerer som en støtte og ikke som en kontrolenhed, der kommer til at fjerne fokus fra kerneopgaven, nemlig det at skabe livskvalitet for de ældre.
Fru Pernille Vermund kæmpede i forhandlingerne om ældrereformen for større frihed og reelle valgmuligheder for de ældre.
Med den her reform styrkes det frie valg i ældreplejen.
Vi sikrer, at ældre og deres pårørende får adgang til bedre information om de forskellige leverandører og dermed et oplyst grundlag for deres valg.
Samtidig skaber vi mere lige konkurrencevilkår mellem det offentlige og de private leverandører.
Det er et vigtigt skridt til at sikre de bedste løsninger for borgerne.
Et af de vigtigste liberale principper er at holde det offentlige system slankt, så ressourcerne bruges der, hvor de gør mest gavn: hos borgerne.
Derfor må ældretilsynet som sagt ikke blive en administrativ byrde, der kommer til at stjæle tid og penge fra omsorgen for de ældre.
Vi skal sørge for, at tilsynsmodellen fokuserer på læring og tillid frem for sanktioner og kontrol.
Vi bakker også op om ambitionen om en bedre koordinering af de forskellige tilsyn, men som Styrelsen for Patientsikkerhed påpeger, skal vi sikre, at de forskellige tilsynsmyndigheder ikke arbejder i hver sin retning, så her er et klart og effektivt samarbejde mellem myndighederne afgørende.
Tak for ordet.
Hans Christian Schmidt (V), 2024-11-21:
Tak for ordet, formand.
Vi sambehandler jo L 91 og L 92, men da der virkelig ikke er meget at sige om L 92, er det L 91, jeg tager først, og så har jeg en enkelt kommentar til L 92 bagefter.
Vedrørende L 91, forslag til lov om ældretilsyn, vil jeg sige, at der i dag bruges alt for meget tid i ældreplejen på kontrol og dokumentation.
Det er tid, der kunne være brugt bedre, nemlig på mere omsorg og tid med vores ældre medborgere.
Derfor er jeg glad for, at vi med ældrereformen og dette lovforslag sikrer en bedre balance mellem tilsyn og tid til kerneopgaven, sådan at tiden i ældreplejen i højere grad bruges på de ældre i stedet for på unødvendig dokumentation, udfyldelse af skemaark og timelange forberedelser af tilsynsbesøg, som i de fleste tilfælde ikke skaber mere værdi eller en bedre pleje.
Med reformen indfører vi nu noget helt nyt inden for tilsyn, nemlig samtilsyn på plejehjem.
Samtilsyn sikrer en mere koordineret indsats fra tilsynsmyndighedernes side, hvilket betyder, at plejehjemmene vil opleve færre dage med planlagte tilsynsbesøg.
Når to tilsynsmyndigheder vælger det samme plejehjem til tilsyn, skal besøgene foregå samtidig, og det reducerer belastningen på plejehjem og frigiver ressourcer til det, der virkelig betyder noget, nemlig omsorg og pleje.
Derudover skal tilbagemeldingerne for tilsyn koordineres, så de ikke er modstridende, altså så de ikke siger noget forskelligt, hvilket flere desværre oplever i dag.
Det er en vigtig forbedring, som skaber klarhed og understøtter arbejdet med at levere den bedst mulige pleje.
Men reformen handler ikke kun om at gøre tilsynene mere effektive.
Den handler også om at nytænke, hvordan vi bruger tilsynene som redskab til udvikling.
Det var noget af det, vi diskuterede her lige til sidst.
Vi ser ind i en helt ny måde at bruge tilsynene på.
Vi går fra tilsyn, som er bygget på kontrol, straf og dokumentation, til nu at sætte fokus på dialog, rådgivning og læring, der hjælper plejeenhederne med at udvikle sig og levere højere kvalitet i omsorgen.
Dette er et skifte, som både medarbejdere og de ældre vil mærke positivt.
Samtidig styrker vi borgernes retssikkerhed med oprettelse af en ældrelinje, som giver de ældre en klar stemme i systemet.
Med den nye tilgang til tilsyn reducerer vi ikke kun bureaukrati og administration; vi skaber også på sigt en bedre ældrepleje.
Vi ønsker mere kvalitet og mere tid til omsorg.
Det er dette lovforslag et skridt på vejen til, for nu giver vi medarbejdere og ledere i ældreplejen bedre værktøjer til at fokusere på det vigtigste, nemlig vore ældre medborgere.
Venstre støtter lovforslaget.
Til L 92 vil jeg bare sige, at jeg synes, det er helt almindeligt – eller det burde være helt almindeligt – at når vi behandler nogle forskellige love og vi vedtager nye love, så ændrer vi den lovgivning, der ligger til grund for loven her, og det er så bare det, der sker med L 92.
Selvfølgelig kan vi også støtte det forslag, og i forbindelse med begge de to forslag vil jeg gerne sige tak for ordet.
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Men hvert år har jo ikke løst noget.
Vi har jo stadig væk set forfærdelige historier derudefra, fordi man går ud med et eller anden kontrolskema og går igen.
Man taler jo ikke med de ældre, der har det allerværst.
Man går ind med et kontrolskema, og så måler man på de punkter, man vil.
Finder man noget at lave påbud ud fra, er der nogen, der skriver sig ud af det, og så tjekker man en gang, om det er kommet i orden.
Om det så er hvert femte år, hvert fjerde år, eller hvad det er,
mener jeg simpelt hen det her med, at hvis ting kører fuldstændig som perler på en snor, skal der sættes hårdere ind de steder, hvor det ikke gør det, i stedet for en fastsat kontrol hvert år.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jeg er jo helt enig i, at man skal have en læringsbaseret tilgang, men det ændrer jo ikke på, at der stadig væk også vil være en vis form for kontrolfunktion i tilsynene.
Der er det jo også hvert år, der skal føres tilsyn.
Derfor synes jeg, det er lidt svært at høre i svaret, hvorfor man lige pludselig ændrer det til, at det er hvert femte år, særlig også med baggrund i, at der også er høringsparter, som peger på præcis det som en problemstilling.
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Jeg er ret rolig, ved at det er hvert femte år, selv om det er nyt, fordi vi lægger op til at have den her ældrelinje, hvor man kan ringe ind og få sparring, men også, fordi det jo ikke er sådan, at de kun må komme hvert femte år.
Der må gerne komme et tilsyn flere gange – hvert år, hvis det er et sted, man er bekymret for.
Så vil jeg også sige, at jeg tror, man skal se det her som sådan en samlet pakke, for vi går faktisk også ind og lægger vægt på, at vi skal have praksisnær faglig ledelse i det her.
Vi skal ikke have mennesker, der sidder og drifter, til at lede.
Vi skal have ledere og praksisnære fællesskaber ud blandt de ældre.
Så jeg tror, at på en eller anden måde bliver det den helt store vending, vi skal lave.
Jeg er ikke så bekymret, og ellers må vi jo tage det op, altså hvis det er noget, der kommer til ikke at fungere.
Per Larsen (KF), 2024-11-21:
Tak for ordet, formand.
Med forslag til lov om ældretilsyn etableres et nyt, forenklet tværkommunalt ældretilsyn.
Ældretilsynet vil have til formål at støtte plejeenhederne i at sikre kvalitet i helhedsplejen.
Ældretilsynets centrale opgave vil være at bistå den enkelte plejeenhed med rådgivning og sparring om kvaliteten i helhedsplejen og føre et risikobaseret og reaktivt tilsyn med kvaliteten i helhedsplejen i de enkelte plejeenheder.
I den forbindelse vil ældretilsynet have kompetence til at træffe afgørelser om sanktioner.
Det er sådan set det, der er essensen i L 91.
Så har vi L 92.
Sammen med de andre lovforslag, der udspringer af den nye ældrelov, som vi er med i aftalen om, stemmer Konservative selvfølgelig for forslagene.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det, formand.
Efter vores opfattelse er det fornuftigt at forsøge at koordinere nogle af de mange tilsyn, der er i dag, sikre en mere ensartet tilgang og i særlig grad have fokus på den lærende tilgang.
Ud over at der selvfølgelig skal føres tilsyn med kvaliteten, er tilsynet netop også noget, der kan være med til at øge fagligheden.
Når vi ikke kommer til at stemme for det her lovforslag, er det primært med baggrund i, at selv om man koordinerer det her, ændrer man så kadencen, så der kun skal være tilsyn minimum hvert femte år.
Det er vi ret uforstående over for, for det er jo sådan, at i dag bliver der ført tilsyn årligt, og det er også det, der gør sig gældende ved socialtilsynet, for der er det også årlige tilsyn.
Men som det også bliver påpeget af Ældre Sagen i deres høringssvar, virker det jo særlig besynderligt, at man på et tidspunkt, hvor man netop ændrer på hele strukturen og den tilgang, der er på ældreområdet, så i forbindelse med det skruer ned for det lærende tilsyn.
Et eller andet sted kunne det være mere logisk, at man havde en lidt højere kadence her i starten og kunne rådgive og vejlede, i forhold til at hele området kom godt i gang, og så kunne det senere vise sig, at man rent faktisk kunne skrue ned for kadencen i forhold til tilsynet.
Men vi finder det ret bekymrende, at man præcis på det her tidspunkt går ind og ændrer på tilsynet.
Det er også det, der så er baggrunden for, at vi ikke kommer til at støtte det her lovforslag, altså L 91.
L 92 har jeg ikke nogen bemærkninger til, i og med at det bare er en tilpasning af den følgelovgivning, der er.
Men vi kommer ikke til at bakke op om lovforslagene.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Jamen det er klart: Jo flere besøg man har hos de ældre, jo oftere vil man kunne opdage ting, der ikke er, som de skal være.
Det siger sig selv.
Vi foreslår jo ikke, som jeg også nævnte for SF's ordfører, at vi skal indføre en masse nye tilsyn; vi indskærper bare, at vi ikke synes, at en forringelse af det nuværende tilsyn er en hensigtsmæssig løsning.
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Jeg vil spørge lidt i forlængelse af Kirsten Normann Andersens spørgsmål, om ordføreren ikke kan bekræfte, at det jo er klart bedre at bruge mere tid og have oftere besøg på de steder, hvor tilsynet har spottet eller spotter, at noget er galt, frem for at sige, at alle steder skal have flere kontroller og flere besøg.
For der ligger jo også implicit i den her aftale, at vi sikrer faglig, praksisnær ledelse, og at vi sikrer, at der er et demensrejsehold, sådan at man kan få en bredere forståelse, så vi forebygger den forråelse, der har været set derude.
På den måde sætter vi jo en hel masse hjul i gang.
Så kan ordføreren ikke se, at det er bedre at bruge ressourcerne på de steder, hvor der er problemer, end at antage, at der er problemer alle steder?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Nu foreslår vi jo heller ikke flere tilsyn.
Vi foreslår bare, at man ikke forværrer det tilsyn, der allerede er i dag.
Og jeg synes, det virker som en lidt kreativ logik at sige de ting; det svarer jo lidt til at sige, at når vi stadig har kriminalitet i dag, selv om vi straffer kriminalitet, så skal vi lade være med at straffe kriminalitet, for det virker ikke.
Altså, den logik synes jeg er en anelse for kreativ til at kunne appliceres, hvad enten det er på ældreområdet eller på retsområdet.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det, og tak for talerne.
Jeg vil kun spørge til det ene, nemlig den om L 91, altså det om ældretilsyn.
Jeg vil også gerne anerkende, at det sådan set kan være fornuftigt at få set på en koordinering af de mange tilsyn, der er i dag.
Den hensigt kan jeg sådan set fuldt ud tilslutte mig.
Men jeg vil godt høre, hvad det er for nogle overvejelser, der ligger bag, at man nu siger, at det kun skal være minimum hvert femte år, der skal føres tilsyn, i modsætning til i dag, hvor det jo er hvert år.
Hvis man ser på socialtilsynet, er det jo også årlige tilsyn, man laver.
Så hvad er begrundelsen for det, og kan det ikke give anledning til en vis bekymring?
Der kunne tilsynet jo netop være et af de steder, hvor man også kunne generere viden om, hvordan man kunne gøre det.
Så hvad er baggrunden for, at det er hvert femte år, og hvorfor lige nu, når vi så også laver om på tilgangen?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Det er jo fuldstændig rigtigt.
Der har været mange eksempler fra ældreplejen de senere år, hvor man må sige, at det simpelt hen er helt forrykt, og at det ikke er noget, vi som et velfærdssamfund og som et af de højest beskattede lande i verden burde kunne forsvare over for vores ældre borgere.
Men det er jo der, hvor vi synes at vi så må forbedre de tilsyn, der er, og så må vi sørge for at få flere uanmeldte tilsyn i stedet for anmeldte tilsyn osv.
Vi ser ikke, at det, at de her tilsyn kun sker hvert femte år, vil skabe en forbedring i forhold til sikkerheden for de ældres velfærd i ældreplejen og i det sociale system.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Det er bare et enkelt spørgsmål.
Én ting er jo at kalde det her tilsyn for en forringelse.
Jeg synes jo i virkeligheden, det er en kvalificering, når det er sådan, at man prøver at samle tilsynene og siger: I skal gøre det sammen, og I skal også lære af hinanden, hvordan man så rent faktisk kan lykkes med at løse opgaverne på en kvalificeret måde i fremtiden.
Men er ordføreren enig i, at på trods af de mange tilsyn er det ikke blevet forhindret, at der stadig er masser af eksempler på, at tingene ikke altid er, som de skal være?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Dansk Folkeparti ser gerne, at den dokumentation, som personalet i ældreplejen udfører, bliver minimeret.
For hvis man har hjertet på det rette sted, behøver man selvfølgelig ikke at rende rundt og sætte alverdens flueben i lange skemaer og skriftligt skulle dokumentere, at man udfører det job, man er ansat til at udføre.
Tid skal flyttes fra administration til kerneopgaven, nemlig de ældre – det er sund fornuft.
En del af ældreområdet er, at der kommer et tilsyn, som er sat i verden for at sikre, at forholdene er, som de skal være, og der er med garanti også steder, hvor tilsynet kan forbedres og effektiviseres.
Så lad os gøre det.
Det kunne f.eks. være, at der skal være flere uanmeldte tilsyn frem for de anmeldte tilsyn, for det siger sig selv, at de tilsyn, hvor man ikke ved, at tilsynet kommer, nok vil være lidt mere retvisende.
At koble tilsynet sammen med, at det skulle skabe så meget ekstra arbejde i stedet for varme hænder, så ministeren ovenikøbet nu mener at kunne konkludere, at tilsynet skal gå fra en gang årligt til hvert femte år, giver for os bare ikke mening.
Men det er faktisk den kobling, som regeringen med det her lovforslag forsøger at lave, altså at medarbejdere og ledere bruger så meget tid af deres tid på tilsynet, at det dermed kan forsvares, at det helt essentielle tilsyn nu skal minimeres ret kraftigt.
Og det er for os en anelse for kreativt.
Uanset hvordan vi vender og drejer det, uanset hvor meget vi kan effektivisere tilsynet, er tilsynet for os helt nødvendigt for at sikre, at kvaliteten for de ældre er så god som muligt.
Der er en grund til, at der kommer folk udefra, som ikke er en del af dagligdagen, og som kan se tingene udefra.
De øjne skal man også kunne tåle, og det skal selvfølgelig ikke kun være hvert femte år.
Vi ved, at der trods det forhold, at der er tilsyn i dag, har været rigtig mange tilfælde, hvor de ældre er blevet svigtet på det groveste.
Ja, vi har faktisk ikke tal på, hvor mange eksempler der har været på svigt i ældreplejen den seneste tid, og det til trods for, at der både er dygtige ledere og medarbejdere derude, og også det, at tilsynet jo i dag eksisterer.
Tak for ordet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Nu er der jo stadig væk uanmeldte tilsyn i den pakke, der ligger her.
Det er jo ikke kun anmeldte tilsyn hvert femte år.
Men når vi nu er enige om, at de her eksempler på dårlig pleje er opstået, på trods af at der er mange tilsyn i ældreplejen i dag, hvordan kan ordføreren så føle sig overbevist om, at flere tilsyn vil gøre en forskel?
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jamen det er jeg jo så spændt på i forhold til udvalgsbehandlingen.
Men det her er jo lige præcis et af de eksempler, hvor det netop kunne have været rart at have haft en klar og tydelig klageadgang i forhold til Ankestyrelsen, fordi man så også der kunne få afklaret, hvor det er grænserne er henne.
Men det er jo det, der er risikoen ved det her, altså at den klageadgang, som netop kunne være med til at definere, hvad retsgrundlaget er for borgeren, jo også forsvinder.
Dermed kommer borgerne til at stå i en ret usikker situation, både i forhold til den tildelte hjælp, men jo også i forhold til netop det her spørgsmål om alderskriteriet og spørgsmålet om, om det er serviceloven eller ældreloven.
Hans Christian Schmidt (V), 2024-11-21:
Altså, jeg synes, at det, som ordføreren gør opmærksom på her, er meget, meget vigtigt.
Og jeg synes også, at vi er nødt til at erkende med hinanden, at vel laver vi nu en ældrelov, men vi har jo ikke den erfaring med at implementere den, som netop skal danne grundlag for, at vi måske laver nogle ændringer, når vi kommer ud for det her.
Jeg vil sige, at jeg sætter Alzheimerforeningen og også de andre foreninger, men Alzheimerforeningen har jeg talt med, og dem sætter jeg meget højt.
Jeg medgiver helt klart, at der er nogle ting her, som kan komme til at spænde ben, og det skal vi selvfølgelig sørge for at få rettet op på; det gør vi i udvalgsbehandlingen.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Nu nævnte ordføreren selv, at en af hensigterne med loven her er at fjerne snubletråde, så jeg vil godt spørge lidt ind til det med alderskriteriet.
For for mig at se
bliver det lidt en snubletråd for borgerne, for der bliver lagt op til, at personer under folkepensionsalderen godt kan blive omfattet af ældreloven, men det er lidt uklart, hvor grænsen går henne.
F.eks. fremgår det, at personer omkring 50 godt kan betegnes som ældre, hvis de f.eks. har demens, hvorimod personer omkring 30 ikke kan.
Der er det lidt uklart for mig, om det så er, hvis en person er 47 eller 43.
Hvornår er det, den betegnelse træder i kraft?
Så er det ikke lige præcis et eksempel på en ny snubletråd, vi spænder ud for borgeren, i forbindelse med den her lovgivning?
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Jeg mener klart, det er bedre, at ældre får et besøg, når der er behov for det, end når de fylder en vis alder.
Jeg mener, det er klart bedre, at ældre får et hjemmebesøg for at sikre, at de får hjælp, i stedet for at vi, som det er nu, udfører en minimumsstandard, fordi det hele skal detailstyres.
Til ordførerens spørgsmål om min historieforståelse vil jeg sige, at jeg i hvert fald har læst, at det var Dansk Folkeparti, der var støtteparti for den regering, der indførte BUM-modellen.