runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2017-05-02:
Vi ønsker faktisk det modsatte.
Vi ønsker faktisk så hurtigt som muligt at få ratificeret den her aftale, fordi der i øjeblikket blæser vinde rundtom i verden, som er imod frihandel, og vi ønsker mere frihandel.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Nu ved jeg, at ministeren højst sandsynligt er endnu bedre informeret end jeg, men jeg er da i hvert fald informeret om, at flere af de her ratifikationsprocesser først går i gang i efteråret rundtomkring i de resterende EU-lande.
Så hvis vi vil afholde en folkeafstemning her, behøver det ikke at trække noget i langdrag for de andre EU-lande, som jo er langt bagefter os i den her ratifikationsproces.
Det er også en af grundene til, at vi jo har presset på for at få ordentlig tid til at behandle det her i Folketinget.
Men når nu den her aftale er så vidtrækkende og stor, kan ministeren så slet ikke se en idé i, at vi egentlig får inddraget befolkningen i det som en del af et inddragende demokrati, som et supplement til det repræsentative demokrati?
Anders Samuelsen (LA), 2017-05-02:
Nej, jeg må sige, at min konklusion er, at jeg ikke i det her tilfælde ser det som et argument, som jeg mener er afgørende for, at vi skulle vælge at støtte forslaget.
Jeg mener, at der er langt vægtigere argumenter for at gå den modsatte vej.
Selvfølgelig kan man altid argumentere for, at man skal udvide og åbne debatten, og folkeafstemningsredskabet er da et af de redskaber, som man kan bruge.
Men i forhold til det konkrete, som vi taler om her, mener jeg ikke, at det er et afgørende argument.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-02:
Jeg tror ikke, at det kommer som en overraskelse for forslagsstillerne, at vi i Socialdemokratiet er imod forslaget.
Det skyldes ikke, at vi er imod demokrati, og det skyldes heller ikke, at vi er imod inddragelse af befolkningen i vigtige diskussioner.
Det handler ganske enkelt om, som udenrigsministeren også var inde på i sin tale, at vi sådan set tilslutter os den vurdering, som justitsministeren er kommet med, nemlig at der ikke er tale om suverænitetsafgivelse.
Til gengæld har vi, som begge forslagsstillere jo også ved, bakket meget varmt op om sådan set også at sørge for, at vi har en ordentlig behandling af Danmarks tiltrædelse af CETA-aftalen hele vejen igennem.
Vi har en høring i morgen, som jeg og flere andre i Socialdemokratiet ser frem til, og vi har også givet god tid til, at der skal være diskussioner – og sådan set også folkelige diskussioner.
Når vi er tilhængere af CETA-aftalen, skyldes det, som vi også allerede har diskuteret, at Danmark er et meget, meget lille land, der har behov for at have en åben økonomi, og hvis vi skal sikre det, som er Socialdemokratiets målsætning, nemlig at vi har fuld beskæftigelse, så er vi også nødt til at have nogle ordentlige og solide handelsaftaler med lande, som vi kan sælge vores varer til.
Det er eksporten, der skaber størstedelen af vores arbejdspladser, og det er noget, vi gerne vil holde ved lige.
Derfor er vi også tilfredse med selve aftalen.
Der er ikke nogen tvivl om, at man altid kan diskutere elementer, og hvordan det fremadrettet kan blive bedre, hvordan der kan være bedre sikringer osv.
Men vi er ikke mindst tilfredse med den nye udgave af tvistbilæggelsesmekanismen, nemlig ICS-modellen, som er noget, der bliver brugt som argument mod det her i beslutningsforslaget, frem for den model, som tidligere har været brugt, nemlig ISDS-modellen.
Så på den baggrund kan Socialdemokratiet ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-02:
Jeg vil starte med at give ordføreren fuldstændig ret; det kom ikke som en overraskelse.
Men jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren lige kunne bekræfte, at det, at vi eventuelt afholder en vejledende folkeafstemning – hvad forslaget jo går ud på – til september, på ingen måde vil forsinke ratifikationen af CETA.
Det svenske parlament har ikke engang påbegyndt behandlingen.
De begynder først behandlingen af aftalen, når de mødes efter sommerferien.
Så jeg vil bare lige bede ordføreren om at bekræfte, at en folkeafstemning, hvad enten den så skal være før eller efter sommerferien, på ingen måde vil forsinke ratifikationen af CETA.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-02:
Det kan jeg sådan set bekræfte.
Men jeg mindes ikke, at jeg brugte som argument, at det vil forsinke Danmarks tiltrædelse og altså hele EU's ratifikation af CETA-aftalen.
Og det er jo af den samme årsag – hvad jeg også nævnte i min ordførertale – at vi, bl.a. efter ønske fra Enhedslisten, men også efter eget ønske, har bakket op om at give aftalen en ordentlig behandlingstid i Folketinget og om, at vi har en offentlig høring i morgen.
Forhåbentlig kommer der også noget journalistisk interesse for hele den her aftale, som efter vores mening i hvert fald er en af de bedre handelsaftaler, EU har indgået, når man sammenligner den med en lang række af de øvrige aftaler.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-02:
Det var sådan set heller ikke en kommentar til ordførerens tale.
Det var lige så meget, fordi vi bruger den her behandling til at få en afklaring af, hvordan positionerne er.
Jeg synes, det er en vigtig afklaring, at udenrigsministeren er fuldstændig isoleret med sin opfattelse af, at det vil forsinke ratifikationsprocessen af CETA.
Det har ikke noget på sig, og jeg er glad for, at Socialdemokratiet støtter den position.
Men igen: Når Socialdemokratiet nu synes, at den her aftale er så vigtig, og at det er vigtigt at have god tid,
hvad er så grunden til, at vi ikke skal tage en folkeafstemning?
Er det alene et spørgsmål om tradition, for det er jo ikke et spørgsmål om suverænitetsafgivelse?
For det er jo en vejledende folkeafstemning, vi foreslår.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-02:
Det handler ganske enkelt om, at vi synes, at vi lever i et land med repræsentativt demokrati, hvor befolkningen går til valg hvert fjerde år, eller når den siddende regering ønsker, at der skal være et valg.
Og vi har tillid til, at også hr. Søren Søndergaard og medlemmerne af Enhedslisten tager de diskussioner på vegne af deres vælgere, ligesom jeg håber, at vores vælgere har tillid til os.
Det tror jeg nu at de har.
Og det er det, vi gør her i Folketingssalen.
Det betyder ikke, at vi til enhver tid vil afskrive, at der kan komme et spørgsmål, hvor det kan være et redskab, men det er ikke en metode, vi som sådan er tilhænger af.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Det er jo også det, der ligger i min tale, når jeg siger, at spørgsmålet jo er, om det her er nok.
Altså, er de 580 mio. kr. nok til, at vi får det område, som vi gerne vil have?
Der er behov for at se på sociale normeringer, men der er også behov for samlet at give det et løft, for at vi når hen til den ideelle børnepleje, som handler om en nærværende og god daginstitution.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-05-02:
Jeg blev også lidt nysgerrig på det med minimumsnormeringer.
Nogle gange er det måske, fordi vi bruger sproget forskellige.
I dag er det sådan, at der er en minimumsnormering i den kommunale dagpleje: Der må komme fem børn inden for dørene og absolut ikke flere, og kommer der seks eller syv, bryder man loven.
Opfatter ordføreren det som negativt?
Og var det i virkeligheden bedre, hvis der kunne komme seks, syv, otte stykker, altså hvis det var den forståelse, der var mellem den enkelte kommunale dagpleje og forældrene?
Jeg er lidt nysgerrig efter at høre, hvad ordføreren mener om det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Jeg synes, det er vigtigt igen at sige, at vi læner os op ad, hvad det er, der er godt, hvis vi ser på de anbefalinger, der er kommet i den undersøgelse, som jeg henviser til i min ordførertale.
Det er det, vi læner os op ad, men vi synes altså, det er nødvendigt, at man har tillid til et uddannet personale, til pædagogerne, til bestyrelserne, til ledelsen i daginstitutionerne, og at man ikke kommer ind med for rigide krav.
Og det her er absolut ikke noget nyt, for jeg har stået og sagt det til et utal af åbnings- og afslutningsdebatter, fordi jeg gerne bliver spurgt af hr. Jacob Mark og dennes partifæller om netop det her.
Så det er en gammelkendt alternativ holdning.
I forhold til dagplejen bliver jeg igen nødt til at sige, at jeg ikke kender til området, så jeg vil ikke stå her og komme med et hvilket som helst svar.
For det gør jeg ikke klogt nok.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-05-02:
Nej, men det er også helt i orden.
Men det var egentlig kun for at illustrere, hvad den her minimumsnormering er.
Men jeg vil så egentlig bare godt høre, om jeg hørte det rigtigt, sådan at ordføreren mener, at der højest må være 10 børn i en vuggestuegruppe og 20 børn i en børnehavegruppe, og at den fagligt forsvarlige normering bør være den, at der ikke er mere end tre 0-2-årige børn til en voksen.
I min optik er der her tale om, at man definerer en minimumsnormering.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Nej, det, det betyder for os, er, at vi siger: Okay, hvordan er det, vi skal finde ud af, hvad det er for nogle midler, der skal sættes af til et givent område?
Der læner vi os op ad de anbefalinger, der er her.
Men der er altså forskel på den enkelte dagpleje – og der vil jeg gerne gå lidt ind på dagplejeområdet – eller den enkelte institution, som kan have varierende størrelse, altså hvordan du planlægger dit arbejde, og hvordan du vælger at gøre det, da der jo netop er forskellige personaler i en større institution, og det er der, hvor vi bare bliver ved med at sige: Lad os nu have tillid til, at vi har uddannet nogle superdygtige pædagoger, og at vi har nogle dygtige ledere ude i vores institutioner, i stedet for at vi tror, at det er herindefra, vi kan detailplanlægge hver enkelt detalje ude i institutionerne.
For hvor stopper vi så henne?
Hvad nu hvis man laver en minimumsnormering og man så begynder at spare andre steder i institutionerne?
Skal vi så også til at lave regler for, hvordan der skal være malet på væggene, og hvordan udetilbuddene skal være?
Altså, vi kan komme ned i en detailplanlægning, som bliver så rigid, at jeg synes, det vil være meget synd for det personale, som vi faktisk har uddannet, og som har en høj faglighed i forhold til det her område.
Anni Matthiesen (V), 2017-05-02:
Tak for en spændende ordførertale.
Noget af det, jeg måske godt kunne tænke mig at spørge lidt mere ind til, er: Hvis nu Alternativets ordfører selv kunne få lov til at bestemme, hvor mange flere penge skulle dagtilbuddene så have tilført?
Skal der afsættes flere midler til dagtilbuddene, eller mener Alternativets ordfører, at de 30 mia. kr., som der allerede anvendes i dag på det her område, faktisk er nok?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Som jeg svarede på tidligere, kan jeg ikke give et præcist tal her, af den simple grund at jeg simpelt hen ikke er nok inde i det her område til at have på kroner og øre, hvad det er, der skal bruges til det.
Så der må spørgeren spørge vores ordfører på området. Men vi ser et problem, når vi ser en daginstitution, hvor vi ser de her målinger, der viser det her problem med tilstedeværelsen af voksne i forhold til børn.
Det synes vi er en udfordring og et problem, og det er jo derfor, at vi spørger, om de her 580 mio. kr. er nok til at løfte op til det niveau, hvor vores dygtige uddannede pædagoger synes at det også er fagligt forsvarligt.
Anni Matthiesen (V), 2017-05-02:
Så den frihed, som Alternativet egentlig efterspørger, og som jeg hører ordføreren lægger vægt på, er altså friheden til, at daginstitution og personale selv kan få lov til at agere, også når det gælder i forhold til normeringerne.
Hvis man ikke får den frihed, hvis der f.eks. skulle komme et regeringsskifte på et tidspunkt med Mette Frederiksen i spidsen, er den frihed, der betyder så meget for Alternativet, så noget, som Alternativet også vil kæmpe for til den tid, altså friheden til ikke at få minimumsnormeringer?
Pernille Bendixen (DF), 2017-05-02:
Det er fair nok.
I forhold til sociale normeringer, som jo også er noget, der bliver talt rigtig meget om, er det faktisk sådan, at der er rigtig mange kommuner, der allerede har det.
Er det så fair, at man endnu en gang tildeler sociale normeringer til dem, som allerede har det?
For så bliver det jo pludselig et meget lille antal, der får rigtig mange midler, hvorimod hele almenområdet endnu en gang bliver forbigået.
Er det rimeligt?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Jeg kan love spørgeren, at Alternativet vil kæmpe for Alternativets politik, og så er jeg så også så klog efter 2 år i Folketinget, at jeg ved, at så laver man kompromiser, hvor man får en del af sit med, og så mødes man med nogle andre omkring deres holdninger.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-02:
Jamen det gælder jo i hele den offentlige sektor.
Altså, der er jo mange dele af den offentlige sektor, som vi i Liberal Alliance gerne vil skære væk.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi ligesom alle andre herinde mener, at det er vigtigt at investere i børnene, og at de tidlige år er vigtige; det mener vi også.
Vi mener overordnet set, at der er masser af plads til at spare i den offentlige sektor, men det er ikke sikkert, at det er på børneområdet, at der er plads til flere besparelser.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-05-02:
Så skal jeg forstå det sådan, at det er et ja til, at vi skal have minusvækst, et ja til at rundbarbere store dele af vores offentlige sektor, men at børneområdet faktisk godt må være, som det er i dag?
Laura Lindahl (LA), 2017-05-02:
Altså, det er et ja til, at vi skal have minusvækst, et ja til, at der er masser i den offentlige sektor, vi sagtens kan pille ud, lade private håndtere og lade være med at bruge skattekroner på, og måske et ja til, at børneområdet ikke står for skud.
Jeg tror faktisk, at der stadig væk er nogle steder, hvor man godt kan effektivisere noget drift i nogle ledelsesled i kommunerne, også i børneforvaltningen.
Det ser jeg i hvert fald der godt kunne være tale om i min egen kommune.
Men jeg er med på, at det er vigtigt, at der ikke bliver skåret ned på de varme hænder ude i daginstitutionerne.
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Det kommer alligevel bag på mig, at Alternativet nu ikke går ind for minimumsnormeringer.
Jeg spurgte for et års tid siden hr. Rasmus Nordqvist i en debat – jeg tror, det var en åbningsdebat eller en afslutningsdebat – om Alternativet gik ind for minimumsnormeringer.
Det var et måske, og så blev det senere et ja.
Det kan godt være, at jeg har hørt forkert, men så skal jeg bare forstå det.
Hvis det ikke er en minimumsnormering, som Alternativet går ind for, betyder det så, at man går ind for noget andet?
Hvad er de faglige anbefalinger, og hvad vil det koste, og hvordan sikrer man, at pengene bliver brugt på området?
For det er jo det, der har været problemet tidligere.
Det sidste, som jeg også har spurgt de andre om, er: Er man så heller ikke tilhænger af klasseloftet?
Nu har vi jo lige hørt, at Liberal Alliance ikke er tilhænger af klasseloftet.
Er Alternativet så heller ikke det, for det er jo i virkeligheden også stram styring, men det er en god stram styring.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Jeg ved jo godt, at det har været meget svært for spørgeren overhovedet at forstå, hvad vi har sagt.
Det er jo ærgerligt, at det er så vildt, at det er helt ubegribeligt.
Vi har også taget den på spørgerens facebookside, da der kom en fremlæggelse af, hvad der var blevet sagt, som mildest talt var lidt fantasifuld.
Det, det handler om for os, er at give de ordentlige rammer til institutionerne.
Så sagde jeg i den debat – ja, det var en åbningsdebat eller en afslutningsdebat – at der jo ikke er nok ressourcer nu, og at det er en kamp derude.
Så derfor kan det være et nødvendigt redskab.
Men betyder det, at vi synes, at det er det allerbedste redskab i verden, hvis vi havde magt over SF, Enhedslisten, Radikale, alle andre partier, og kunne bestemme, som vi ville?
Nej, så ville vi sætte de rette rammer op, som jeg også udtrykte det i min ordførertale.
For så mener vi, at det er bedst ude i institutionerne.
Men kan det være et nødvendigt redskab, før vi når derhen, at arbejde med minimumsnormeringer?
Ja, det kan det godt være.
Men vi ønsker det ikke.
Vi ønsker ikke, at vi står i en situation, hvor vi bliver nødt til at bruge minimumsnormeringer, for vi mener, at det er et dårligt redskab.
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Det kan være, at ordføreren svarer på det nu.
Men så vil jeg gerne høre, hvor mange ressourcer ordføreren forestiller sig man skal bruge på at få flere voksne, for det er jo helt afgørende i det her spørgsmål.
Og det andet er, som jeg også spurgte om, om ordføreren så også vil afskaffe klasseloftet.
For en minimumsnormering er jo ligesom bare at sige, at der skal være et vist antal voksne til et vist antal børn, og det er også det, man har sagt med klasseloftet.
Vil Alternativet så også afskaffe klasseloftet?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
I den ideelle verden ville det være op til den enkelte skole at planlægge, hvordan man gør det – hvordan ser klasserne ud; lægger vi 4 klasser sammen i nogle dele af dagen; hvordan arbejder vi med undervisningen?
Og igen beder jeg virkelig ordføreren om at prøve at forstå, hvad jeg siger, og lytte til det – i den ideelle verden.
Der er vi ikke endnu.
Jeg kan ikke stå her og sige præcist på kroner og øre, hvad det er, vi vil sætte af, men som jeg tydeligt sagde, har vi valgt at lægge os op af nogle faglige vurderinger fra en undersøgelse, som vi mener kommer med nogle bud på, hvad det er, der skal til.
Så må vi jo beregne, hvad det er, og så må vi arbejde hen imod, at vi får sat de midler af.
Men det handler jo igen om, hvad det er for nogle redskaber, vi skal bruge, indtil vi når hen til den ideelle verden.
Pernille Bendixen (DF), 2017-05-02:
Mange tak for det.
Det var jo meget interessant.
Det var måske en aha-oplevelse, men det var måske bare forudindtaget at tro, at Alternativet også gik ind for minimumsnormeringer.
Men det er fair nok; sådan er det.
I forhold til, at man så alligevel har det her med, at der skal være flere medarbejdere, og at det er rigtig fint og sådan noget, anerkender Alternativet så også de øvrige faggrupper, altså de pædagogiske assistenter og pædagogmedhjælperne, og det, at der kan være en kok eller en kogedame, der kommer og laver mad til børnene, som en kvalitet?
Og ikke mindst: Hvad tænker Alternativet så om dagplejen, hvor normeringen jo er væsentlig bedre, men hvor personalet ikke er uddannet?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Der kan bruges alle mulige faggrupper til at skabe et godt, sikkert og nærværende miljø for vores børn, når de er i institution.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi ikke fuldstændig begynder at sige, at nu kan alle andre overtage det.
For der ligger altså også en værdi i den uddannede pædagog, og det var faktisk også derfor, jeg i min ordførertale var inde på, at vi også bør se på, hvordan vi giver den reelle opbakning til pædagoguddannelsen, som der er behov for.
Men det betyder jo ikke, at en kok ikke kan spille ind i en god og nærværende dagligdag for et barn i en institution.
Jeg bliver simpelt hen nødt til at være svar skyldig i forhold til dagplejeområdet.
Det kender jeg ikke noget til, men jeg skal med glæde få sendt nogle svar til fru Pernille Bendixen.
Lotte Rod (RV), 2017-05-02:
Tak for det.
Børnene er det vigtigste, vi har, og jeg bliver faktisk ret glad over at mærke, at der er sådan en spirende bevægelse i gang, hvor vi taler mere og mere om, hvor vigtigt det er at sætte tidligt ind, selv om der jo så stadig væk er lidt arbejde for at samle 90 mandater bag også at skabe handlingen herinde.
Fru Ane Halsboe-Jørgensen og jeg havde tidligere i dag børneministeren i samråd, hvor ministeren sagde, at de nuværende normeringer er tilstrækkelige.
Det synes jeg var en lille smule nedslående, fordi normalt plejer vi at slås om, om vi nu kan finde pengene til det, men er sådan set enige om, at der er brug for at gøre mere end i dag.
Det er jo ikke, fordi det er vigtigt i sig selv, hvor mange pædagoger der er.
Det, der betyder noget, er jo, at der er dygtige pædagoger, som bl.a. kan være med til at understøtte, at ethvert barn bliver en del af fællesskabet, sådan at der ikke er nogen børn, som f.eks. altid bliver henvist til at være hunden, når man leger far og mor og børn.
Det handler om den pædagogiske faglighed, men det er jo også bare sådan, at man ikke kan dele børnene op i små grupper, hvis der ikke er nogen pædagoger til at gøre det.
Ministeren sagde på samrådet, at det ikke er et problem, at en pædagog er alene med 17 børn, hvis man har gjort det, fordi en anden pædagog er gået til side for at gøre noget særligt med tre, fire, fem børn.
Men jeg håber, at vi trods alt kan blive enige med hinanden om, at vi ville kunne gøre en større forskel for også de 17 børn, hvis der var flere pædagoger, så man også havde muligheden for at gøre noget særligt med dem.
Når vi diskuterer det her i dag, vil jeg også gerne benytte lejligheden til at takke ministeren for arbejdet med de nye læreplaner.
Som en af dem, der har hejst flaget for legen og imod, at man skulle lave læringsmål på det enkelte barn, synes jeg, at det også er på sin plads heroppefra at anerkende, at legen har fået en central betydning, og jeg glæder mig til, at vi forhåbentlig snart skal over i ministeriet og diskutere det.
Hvad pengene angår, afsætter regeringen jo 145 mio. kr. om året til det her udspil.
Vi har brug for 1,8 mia. kr. om året, hvis man skal have den normering, som ville være god.
Med den her pakke kan regeringen jo få sådan i omegnen af 100 ekstra pædagoger.
Derfor vil der også efter det her udspil være brug for Radikale Venstres plan, som jo lægger op til, at vi skal have 4.500 flere pædagoger og 1 mia. kr. til efteruddannelse.
Det er så mange penge, at det jo ikke er sådan noget, man lige kan fikse på den ene finanslov.
Det kræver en stor investering, og der har vi jo en ret enestående chance lige nu, hvor vi kunne bruge 2025-forhandlingerne og det at bede de mennesker, der kan, om at arbejde det år ekstra, som vi har aftalt herinde i Folketinget med hinanden, men at gøre det fra 2025 i stedet for fra 2030.
Jeg vil sige, at jeg som radikal har armene oppe over hovedet i dag, fordi det er lykkedes os at begrave boligskattestoppet.
Det fik vi eddermame mange tæsk for at sige som de eneste i valgkampen, og det giver jo en lille smule håb for, at det her også kan blive til virkelighed på et tidspunkt.
Mai Mercado (KF), 2017-05-02:
Så har man måske samtidig en lidt større gruppe på legepladsen, som altså så er under supervision og overvåget af færre.
Jeg tror egentlig, at hvis man bruger det som en del af det pædagogiske arbejde, kan det være fornuftigt nok.
I folkeskolen tror jeg det er vigtigt at skabe friheden til at kunne organisere sig, bl.a. ved at have en stor gruppe, hvor man har én aktivitet, og så en lille gruppe, hvor man altså arbejder intensivt med et bestemt spor, f.eks. sociale kompetencer – det kan være vedholdenhed, robusthed, hvad det nu måtte være.
Når man siger, at det pr. definition altid er dårligt at have en stor børnegruppe, så tror jeg ikke, at man helt har forstået nuancerne i det pædagogiske arbejde, for det kan godt være meningsfuldt at have en større børnegruppe på legepladsen og så have en mindre børnegruppe indenfor til en aktivitet.
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Hvorfor har det betydning, at skolen er lektionsopdelt?
Altså, det forstår jeg ikke.
Hvad er det, der gør, at der så er mere behov for en regulering af, hvor mange børn der er pr. voksen?
Det, der er godt ved et klasseloft i folkeskolen, er jo, at jo lavere klasseloftet er, jo lettere bliver det i princippet at lave holddeling, for så er der en bedre normering pr. barn.
Det er derfor, vi gerne vil have et lavere klasseloft.
Altså, jeg forstår bare ikke argumentet for at have et klasseloft, hvis man så ikke også synes, det er en god idé med en regulering i daginstitutionerne.