Helle Bonnesen (KF), 2023-03-14:
For ca. 25 år siden var jeg i Ukraine til en jobsamtale.
Det var ikke ligefrem et sted, jeg havde forestillet mig jeg skulle komme til at arbejde, og det kom jeg så heller ikke til; jeg fik ikke jobbet.
Men det gav mig dog trods alt et besøg i Ukraine.
Jeg var der i en periode, og det var ikke, så lang tid efter koldkrigen var ophørt.
Det gjorde et stort indtryk på mig.
De fejrede deres situation, og bl.a. var det helt store samtaleemne, at man lige havde åbnet en McDonald's – den første i Ukraine.
Jeg boede på byens måske eneste hotel, i hvert fald et meget sparsomt hotel, ved siden af en sytøjsforretning.
Og jeg kan huske, at selv om jeg ikke fik jobbet, kom jeg hjem med en fornemmelse af, at her er et land med håb, med fremtid og med en ny selvstændighed.
Og den situation, vi så står i i dag, og det indtryk, jeg fik af den redegørelse, der er forelagt, satte tankerne i gang og tilbage til det håb, der var, og frem til den situation, vi så står med nu, som er så begrædelig.
Så mange tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Som ny her i Folketinget er redegørelsen værd at reflektere over, for den viser jo, hvor dynamisk og kritisk bare et enkelt år kan være, og tænk, at redegørelsen kun dækker et enkelt år, 2022.
Jeg vil derfor gerne kreditere for, at man har valgt at fokusere på den overordnede udvikling i EU-samarbejdet, for alene den overordnede gennemgang er ret fortættet.
2022 var 50-året for Danmarks afstemning om indtræden i EU eller måske rettelig EF, og i forbindelse med jubilæumsåret fik vi jo her i Folketinget mulighed for at deltage i en borgerhøring på Teams, hvor man i en gruppe blev matchet med borgere.
Jeg tænkte, at som ny var det måske en meget god idé at få det input, der kunne være i den sammenhæng, så jeg havde sådan en aften med en række borgere.
De var samledes først og havde haft en diskussion og blev så hægtet op på et enkelt medlem af Folketinget, og der er måske flere her, der gjorde det samme.
Men i den gruppe, jeg var i, den gruppe, som jeg diskuterede med, var der især én ting, der kom frem som en stor bekymring.
Det var krigen i Europa, og ikke bare krigen i Europa, men vores deltagelse i den krig, og hvordan Danmarks ageren er med de andre lande i EU.
Den bekymring er så rigeligt tilgodeset i redegørelsen.
Redegørelsen handler selvfølgelig om mange delemner, men det store fokus, som også mange andre ordførere her har været inde på, er Ukraine, hvor EU i et tæt parløb med USA og andre NATO-allierede har indført omfattende og hårde sanktioner for at isolere Rusland, og dette er fulgt op af genopbygningsplatformene for Ukraine.
Og så kommer hele energiområdet, hvor vi atter bliver mindet om vigtigheden af en accelereret grøn energiomstilling, så vi ikke længere har importafhængigheden af russiske fossile brændsler.
Og endelig som en konsekvens er der hverdagen med den høje inflation og en vækst med trange vilkår.
Igen er der her et link til den ukrainske krig, fordi vi jo med to tredjedeles flertal, og tak for det, fik et ja.
Det betyder, at vi nu har ikke blot muligheden, men også retten til at deltage i EU's militære missioner og operationer.
Det er et arbejde, som vi som land tager alvorligt, for det er alvorligt.
Og i en situation med krig i Europa er det ikke overraskende, men alligevel bemærkelsesværdigt, at EU's udvidelse bliver så varmt et emne.
Vi har set, at krigsnære områder som både Moldova og Georgien har ansøgt om medlemskab, og også andre lande som Albanien og Nordmakedonien er i optagelsesforhandlinger.
Det vidner om EU's styrke – et EU, som indtil nu primært har fungeret i fredstid.
EU har en berettigelse, måske især i krigstid, og vi kommer tilbage til det egentlige formål med etableringen af fællesskabet.
Til slut vil jeg blot sige tak, igen, til udenrigsministeren for en god redegørelse, som Konservative tager til efterretning.