Mette Thiesen (DF), 2024-04-23:
Tusind tak.
I Dansk Folkeparti er vi også klar til en reprise, for vi står nemlig i dag med et lovforslag, som vi jo egentlig allerede én gang har afsluttet behandlingen af, som det også lige blev sagt fra talerstolen, nemlig forslaget til den såkaldte kulturbidragslov.
Sidste gang, da vi tredjebehandlede lovforslaget den 19. december 2023 – dagen inden min fødselsdag – og vedtog kulturbidragsloven endeligt, var det nemlig midt i Europa-Kommissionens stand still-periode.
Jeg kan godt forstå, der sidder folk derhjemme nu og tænker: Hvad i alverden er det?
Jeg må indrømme, at det tror jeg langt de færreste ved.
Nu kommer det jo nok ikke super meget bag på nogen, at hverken jeg eller os i Dansk Folkeparti er super begejstrede for EU, og det her gør mig sådan set ikke mere venligt stemt.
For vi har faktisk vedtaget en lov i Folketinget, og så kommer EU og siger til os, at den lov kan vi ikke håndhæve, fordi noget EU-bureaukrati kræver, at vi skulle have gjort det på en lidt anden måde.
Hvordan er det lige med grundloven og suverænitetsafgivelse?
Har EU overhovedet myndighed til at erklære vedtagelsen af et lovforslag i Folketinget for ugyldigt?
Det kan der godt sættes spørgsmålstegn ved.
Men okay, nu har regeringen så besluttet, at vi lige tager den en gang mere og dermed også får sendt det klare signal, at i Danmark er det åbenbart EU, der bestemmer.
Vi er nogle, der gerne ville det anderledes, har jeg lyst til at tilføje.
Men så er det jo godt, at der snart kommer et europaparlamentsvalg, hvor danskerne kan stemme efter det.
Så til lovforslaget.
Det er jo en udmøntning af medieaftalen, som Dansk Folkeparti er en del af.
Danmark er et meget lille sprogområd; der er kun danskerne til at værne om lige præcis vores kultur, vores traditioner og vores sprog.
Når internationale streamingtjenester holder deres indtog på det danske marked og oversvømmer danskerne med tv-serier og film af varierende kvalitet, så kan det dansksprogede indhold hurtigt få trange kår.
Heldigvis er vi jo i en situation, hvor danske film og serier er i høj kurs i udlandet og herhjemme.
Folk vil rigtig gerne se danske film og serier, men der er jo ingen garanti for, at det varer ved.
Når man ser på udviklingen inden for dansk film, har der været perioder, hvor dansk film har været internationalt anerkendt og højt estimeret, og så perioder, hvor Danmark har været helt nede i en bølgedal, og hvor der – hvis vi nu skal være helt ærlige – har været lidt langt mellem snapsene.
Store trends som nordic noir og lignende kommer og går.
Der kommer et tidspunkt, hvor dansk film og tv igen kommer ned i en bølgedal, og gør vi ikke noget i forhold til at fastholde streamingtjenesterne på at producere dansk indhold, risikerer vi, at vi ikke kommer op af den bølgedal igen.
Streamingtjenesterne, og det skal vi huske på, omsætter for milliardbeløb hvert år.
Det er efter vores opfattelse kun rimeligt, at streamingtjenesterne også bidrager til skabelsen af danske film og serier, når de er på det danske marked.
14 europæiske lande er i gang med på forskellig vis at forpligte streamingtjenesterne på produktion af nationalt indhold.
I Dansk Folkeparti mener vi, at den model, der lægges op til, er den bedst opnåelige.
For det første fastsættes der et finansielt bundbidrag på de 2 pct., og så kan virksomhederne, hvis de investerer i dansk indhold, nøjes med det; hvis ikke, skal de betale et tillægsbidrag.
Og hvis streamingtjenesterne så ikke vil gøre det, indbetaler de i stedet, og så kan vi finde nogle andre, der vil bidrage til at skabe dansk produktion.