runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-26:
Så bliver jeg da nødt til lige at bede ministeren om at bekræfte, at vi jo stiller det, som ministeren kalder firkantede nationale krav, hvis en læge har taget sin uddannelse i et ikke-EU-land.
Det er jo lige præcis det, der er tilfældet i dag.
Der stiller vi jo krav om en sprogtest, dansk sprog 3, med karaktererne 7, 7 og 10.
Det er jo et firkantet krav, vi stiller til læger, hvis man har taget uddannelsen i et ikke-EU-land.
Så der stiller vi jo firkantede nationale krav, og det går jeg da ikke ud fra at ministeren ønsker at afskaffe.
Det synes jeg da er en udmærket ordning, og det er derfor, det undrer mig lidt, og ministeren siger jo selv, at det er uforståeligt.
Jeg forstår heller ikke, hvorfor der skal være den diskrepans mellem, hvad man stiller af krav til en læge, alt efter om uddannelsen er taget i et EU-land eller i et ikke-EU-land.
Det afgørende må da netop være, at man kan sproget, og de kvalifikationer, man har.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-26:
Jeg synes, der er stor forskel.
Når vi kigger på de læger, der er uddannet i andre EU-lande, så har vi i fællesskab i EU-kredsen aftalt nogle faglige minimumsstandarder, og vi har også givet mulighed for, at man supplerende kan stille nogle sproglige krav fra national side.
Det kigger vi på fra dansk side.
Hvis vi tager en læge fra Pakistan, har Danmark hverken indflydelse på, hvad det faglige indhold er i den uddannelse, eller noget andet, og derfor synes jeg, der er forskel.
Jeg ved godt, at Enhedslisten ikke er tilhænger af vores europæiske samarbejde, men det er vi fra Venstres side og fra regeringens side, og det er vi ud fra, at vi jo sådan set også får en merindflydelse, når vi i fællesskab, som vi har gjort med anerkendelsesdirektivet, stiller nogle faglige minimumskrav til medicinuddannelserne på tværs af EU's landegrænser.
Derfor synes jeg, det er helt naturligt, at vi også har forskellige regelsæt, alt afhængigt af om det er tredjelandsborgere eller det er borgere fra andre EU-lande.
Det ændrer ikke på, at man selvfølgelig skal kunne tale dansk, hvis man bliver ansat i det danske sundhedsvæsen.
Liselott Blixt (DF), 2019-04-26:
Jeg vil godt lige følge op på ordføreren fra Enhedslisten, fordi det, der blev spurgt om, er sprogkravet.
Det er ikke kvalifikationerne; lad os holde dem udenfor og sige, at det, vi ønsker, er, at man kan tale et bestemt slags dansk for at kunne være læge eller anden sundhedsperson.
Der må det være de samme retningslinjer, man går efter – altså er det karaktererne 7, 7 og 10, du siger, det skal være? – og det skal det vel også være for en, der kommer fra Ungarn.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-26:
Nej, og det ville heller ikke være i tråd med de aftaler, vi har lavet internationalt i EU i forhold til anerkendelsesdirektivet.
Det er jo et spørgsmål om, hvor høje sprogkrav man kan stille, så det stadig væk er proportionalt med, at vi faktisk ønsker at understøtte, at vi også kan have et stærkere samarbejde på tværs af Europas grænser.
Derfor er det jo, som jeg også har svaret Europaudvalget på spørgsmål 176, sådan, at vurderingen er, at et sprogkrav med danskprøve 3 med karaktererne 7, 7 og 10, som det gælder for tredjelandes læger, ikke vil være lovmedholdeligt i relation til anerkendelsesdirektivet.
Det, regeringen til gengæld gerne være med til, er at lave et sprogkontrolkrav nationalt, også for læger, der kommer fra Ungarn eller fra andre EU-lande, men som har et niveau, hvor vi sikrer, at vi ikke bryder de fælles aftaler, vi har indgået i EU-kredsen omkring anerkendelsesdirektivet, men som samtidig betyder, at man taler et ordentligt dansk, hvis man har patientkontakt.
Det, vi også ønsker, er at have en fleksibilitet i ordningen.
Det ligger der ikke i forhold til tredjelandes læger.
Det ønsker vi i forhold til EU-læger, fordi der er forskel på, om man får en forskningsansættelse i 6 måneder, eller om man er ansat til at have direkte patientkontakt.
Liselott Blixt (DF), 2019-04-26:
Jeg vil gerne helt ned jorden.
Jeg vil ikke tale om proportioner, og hvad der ellers er, for jeg tror, borgerne, der kommer på en sygehusafdeling, er fuldstændig ligeglade med, hvor lægen kommer fra, hvis det er, de skal behandles.
Men de vil gerne have, at de skal kunne forstås.
Jeg tror også, at borgerne tænker, at vi da må mene det samme om en fra Ungarn som en fra Pakistan.
De er da bedøvende ligeglade med, hvilket land de kommer fra, eller om vi har lavet en aftale med EU og siger, at vi så tillader, at de ikke taler så godt dansk.
Og så kommer alle de fine ord, som borgeren ikke aner om giver mening.
Altså, det er jo ikke det, det drejer sig om.
Det, det drejer sig om, er, at når en patient kommer ind på en sygehusafdeling, bliver man mødt af en, der forstår, hvad der bliver sagt, samt at man forstår, hvad det er, vedkommende siger tilbage.
Det er jo efterhånden blevet sådan, at man skal have en tolk med for at kunne forstå, hvad der bliver sagt, specielt i den region, jeg kommer fra, Region Sjælland, for der er så mange udenlandske læger.
Nogle bliver mødt af en, der kan tale engelsk.
Er det så okay, fordi man kommer fra et EU-land, at man bliver mødt af en, der taler engelsk?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-26:
Når jeg møder folk, som har mødt udenlandske læger, som ikke har talt et tilstrækkeligt dansk, så går de ikke op i, på hvilket niveau kravene er stillet.
De går op i, at lægen eller sygeplejersken kan tale et ordentligt dansk.
Det er det, der er vigtigt.
Det er jo sådan set det, jeg og regeringen går ind for.
Vi stiller nogle sprogkrav, så vi sikrer, at sundhedspersoner taler et forståeligt dansk.
Derudover skal vi uddanne flere læger, så vi får uddannet flere læger, der taler dansk på en måde, så det ikke er en sprogbarriere, der lige pludselig bliver en del af diskussionen.
Derfor er der jo både et langsigtet spor om at uddanne flere læger i Danmark, hvor vi har taget nogle initiativer, og så er der selvfølgelig også et her og nu-initiativ, som både er lovforslaget i dag i forhold til at indskærpe regionernes forpligtelser og samtidig også er at kigge på at lave en national sprogkontrol, men en fleksibel en af slagsen.
Martin Henriksen (DF), 2019-04-26:
Tak for det.
Er det Enhedslistens svar til dem?
Finn Sørensen (EL), 2019-04-26:
Jeg synes, at der lå i min ordførertale, at det er noget, man skal håndtere i den konkrete situation, og der har man en ledelse ude i de virksomheder, der skal håndtere det.
Det er klart, at mit grundsynspunkt er, at det ville være en rigtig god idé at erkende den virkelighed, at Danmark er blevet et multikulturelt samfund, og at ikke nok så meget lovgivning vil kunne lave om på det.
Ligesom vi har lært at leve sammen med udlændinge, som gennem generationer er kommet til Danmark og er blevet en del af det danske samfund og har bidraget til det på lige fod med dem, der boede der i forvejen, vil det nok også være rigtig, rigtig godt for det danske samfund og også for de enkelte medborgere, at man indstiller sig på den nye situation, som er opstået.
Alle ved, at der er kommet mange mennesker fra ikkevestlige lande, mennesker med en anden hudfarve end den, der har været den sædvanlige i Danmark, mennesker med andre kulturelle vaner, andre tilknytninger til religioner.
Det er en rigtig god idé for menneskeheden at finde ud af at leve sammen på trods af de forskelligheder, der er.
Martin Henriksen (DF), 2019-04-26:
Jeg ved, at det altid bliver lidt besværligt for venstrefløjen, når man begynder at inddrage hudfarve i debatten.
Det vil jeg opfordre til at man lader være med at gå så meget op i fra Enhedslisten side, for det er der slet ikke nogen grund til.
Det, vi taler om her, er religiøse, ideologiske og faktisk også politiske symboler.
Jeg stillede et spørgsmål til hr. Finn Sørensen, som jeg ikke fik svar på.
Spørgsmålet var: Er det Enhedslistens holdning, at når en borger i en sårbar og udsat position føler, at det går langt ud over vedkommendes grænser at blive serviceret af en person, der f.eks. bærer det muslimske tørklæde, så skal den lokale ledelse sige til den borger: Det må du finde dig i, det er sådan, det er?
Eller er det Enhedslistens holdning – for hr. Finn Sørensen sagde også, at man skulle finde praktiske løsninger – at man så må sørge for at finde en praktisk løsning på det, således at man kan blive serviceret af en, der ikke bærer det muslimske tørklæde?
Finn Sørensen (EL), 2019-04-26:
Det anerkender jeg, og vi skal have respekt for, hvordan vi hver især oplever hinanden og de situationer, vi kan komme i, også når vi bliver serviceret af offentligt ansatte.
Men det, der er hele grundtanken i det her, er, at de problemer, der kan opstå i mødet mellem borgere med forskellig baggrund, forskellig kultur, forskellig religion osv., skal håndteres i den situation af de mennesker, der er involveret, og i det omfang, der er tale om offentligt ansatte, så skal det håndteres af den ledelse, der er der, og så finder man en god løsning på det, hvis der er den nødvendige vilje til at finde en god løsning fra begge sider.
Laura Lindahl (LA), 2019-04-26:
Tak for det.
Liberal Alliances ordfører kunne ikke være til stede, så den her tager jeg for ham.
Det er ligesom en diskussion for sig selv, hvor jeg vil sige, at hvis man skulle gå den her vej, ville man, som jeg forstår det, skulle vurdere hver enkelt jobfunktion særskilt.
Det er lidt bøvlet.
Man kunne gøre det, hvis man gerne ville, men som det ligger her, ser det vanskeligt ud bare at gennemføre det.
Derudover er der jo en mere principiel debat, som omhandler spørgsmålet om, hvorvidt staten skal blande sig i, hvordan mennesker i det her samfund går klædt.
Den debat har vi jo haft tidligere.
Den havde vi med burkaforbuddet eller maskeringsforbuddet, eller hvad vi kalder det.
Der var det jo lige præcis den principielle debat, vi havde.
Og der var mit parti fritstillet.
Jeg stemte selv imod burkaforbuddet, for jeg mener ikke, at vi som stat skal blande os i, hvordan folk går klædt.
Og jeg vil sige, at hvis vi skal begynde at lovgive og forbyde symboler, som borgere i det her samfund kan blive krænket af at møde i mødet med det offentlige, så bliver listen jo lang.
For hvis det er udgangspunktet for Dansk Folkeparti, at der er borgere, som føler sig krænket, når de møder en offentligt ansat med et tørklæde, så vil jeg sige: Jamen der er også borgere, som føler sig krænket, når de møder en offentligt ansat med en Che Guevara-T-shirt på.
Skal vi forbyde det?
Der kan være tatoveringer, der kan være piercinger, og der kan være alt muligt, som folk føler sig krænket af.
Og i den her tid, hvor vi kan se, at der ikke skal meget andet end en god, klassisk salme til, for at folk føler sig krænkede, så tør jeg altså slet ikke gå ud ad den her vej.
Det ville blive en liste med det ene forbud efter det andet.
Så nej, Liberal Alliance støtter ikke det her beslutningsforslag.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-04-26:
Tak for det.
Vi har stået her før, og nu står vi her igen, og jeg synes ikke, at der er så meget, der er anderledes.
Jeg er med på, hvormed det her beslutningsforslag adskiller sig fra det, som Dansk Folkeparti fremsatte for et par måneder siden.
Det kan godt være, det er længere tid siden, men det føles, som om det ikke er så lang tid siden.
Vores position er jo den samme, den har ikke ændret sig siden dengang, og vi støtter selvfølgelig heller ikke det her beslutningsforslag.
Jeg har sådan lyst til at spørge: Hvad er problemet?
Jeg kan huske, at da vi havde debatten sidst, diskuterede jeg med fru Marie Krarup og fortalte, at dengang mine børn var små og gik i vuggestue, var der pædagoger med tørklæde og rengøringsassistenter på skolerne med tørklæde.
Hvad er problemet?
Hvem er det her et problem for?
Jeg er med på, at det er et problem for Dansk Folkeparti, men jeg tror ikke, der er så mange andre borgere derude, som synes, at det er et problem, at man f.eks. bærer en religiøs hovedbeklædning.
Jeg sad dernede på et tidspunkt til en forespørgselsdebat med en T-shirt, hvor der stod Adidas på, og der fik jeg at vide, at jeg gerne lige måtte dække den til, for det var ikke særlig god kutyme inde i Folketingssalen at gøre reklame for et sportsfirma, eller hvad ved jeg.
Jeg tænker, hvor mange ordførere har ikke stået heroppe med Mads Nørgaard-trøjer på osv.?
Så det handler om hele den der idé om, at vi hele tiden skal underlægges andres problemer med, hvad vi går i.
Jeg er fuldstændig enig med fru Laura Lindahl, der lige var heroppe, i, at vi ikke skal lovgive om, hvordan man skal gå klædt.
I det omfang, der er nogle udfordringer, som skaber nogle konkrete situationer, så må ledelsen i en offentlig institution tage sig af dem.
Det er fuldstændig samme position, vi havde sidst, og det er samme position, vi har igen.
Som hr. Martin Geertsen også sagde, skal vi simpelt hen ikke lovgive, når der ikke er nogen problemer, og jeg ser ikke nogen problemer.
Jeg ser mest af alt et Dansk Folkeparti, der ser spøgelser.
Tak for ordet.
Martin Henriksen (DF), 2019-04-26:
Jeg vil da gerne svare på, hvad problemet er.
Problemet er jo, at det muslimske tørklæde repræsenterer en ideologi, hvor man deler mennesker og sågar fødevarer op i rene og urene.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg synes, det er et meget ubehageligt menneskesyn, hvor man vurderer, om kvinder er værdige eller uværdige, ud fra om de bærer et tørklæde.
Sådan et syn på mennesker, navnlig på kvinder, synes jeg ikke man skal bære ind i den offentlige sektor i Danmark.
Det må jeg sige.
Så det er det, der bl.a. er problemet.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-04-26:
Det vil jeg gerne svare på.
Der er rigtig mange varianter af islam, som vi alle sammen ved, og der er rigtig mange forskellige måder, hvorpå tørklædet kan symbolisere, hvordan man tror, og hvordan man praktiserer sin religion.
Hvis ordføreren vil påstå, at alle de kvinder, der går med tørklæde, og som er muslimer i dag, har den tro, at man er beskidt, hvis man er kvinde og ikke går med tørklæde, så tror jeg, han tager fejl.
Vi skal ikke gøre os til dommer over, hvordan den enkelte, der vælger at bære tørklæde, vurderer den handling at bære et tørklæde i forhold til sin egen personlige tro.
Hvis man som borger kommer hen til en offentlig institution, hvor der sidder en kvinde med et tørklæde, eller hvis man møder et barn med tørklæde i en skole eller i en børnehave, tror jeg ikke, at man kigger og siger
: Sådan et vil jeg også have.
Martin Henriksen (DF), 2019-04-26:
Jo, men hvis man bærer et bestemt symbol, har man truffet et valg om det, bortset fra de tilfælde, hvor man bliver tvunget til det, men hvis man har truffet det valg, at man vil bære det muslimske tørklæde, så tilvælger man jo symbolet og det, som det symboliserer
Jeg har ikke hørt særlig mange – bortset fra et par enkelte forvirrede sjæle, som der jo efterhånden er et par stykker af – der render rundt og siger, at tørklædet er udtryk for kvindefrigørelse.
Det er jo ikke et synspunkt, som traditionelt set bliver fremført i tide og utide.
Det gør det jo!
Det kan vi også se ude i verden, hvor de islamiske regler bliver foldet fuldt ud, og vi kan sågar se det nogle steder i Danmark, hvor de islamiske regler også bliver foldet fuldt ud, så det er jo det, det symboliserer, og jeg synes godt, at man kan sige til en offentlig ansat: Det bliver du altså nødt til at reflektere lidt over, og du bliver nødt til at være så neutral som overhovedet muligt.
Det var et meget naivt håb, det kan jeg godt se.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-04-26:
Nej, nej, men jeg synes nu, vi er kloge nok.
Det her handler også bare om nogle gange lige at løfte sig herop.
Jeg er med på, at for hr. Martin Henriksen symboliserer en kvinde, der bærer et tørklæde, kvindeundertrykkelse, men hr. Martin Henriksen får mig simpelt hen ikke til at skrive under på, at den kvinde, der vælger at bære det tørklæde, føler sig undertrykt som kvinde.
Der kan sagtens være nogle, der bliver påduttet det tørklæde af deres mænd, det skal jeg ikke frasige, men for langt de fleste er det et aktivt valg, og det er, fordi det er en del af deres religion, og så knytter man den fortolkning og den symbolisering til det, som man privat gør i sin private tro, og det skal vi ikke blande os i fra Folketingets side.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-04-26:
Der er sagt mange fornuftige ting af kollegaerne i den her debat, som jeg fuldt ud kan tilslutte mig.
Jeg tror, at det virkelig har været skadeligt for hele integrationsdebatten, at vi tager alle mulige spørgsmål op, som i virkelig ikke har den store betydning for, hvordan integrationen foregår.
Det mener jeg også er tilfældet her.
Kan det være et problem for offentligt ansatte, der har borgerkontakt, at de bærer hovedbeklædning af religiøs karakter?
Det kan det vel godt af og til, som hr. Finn Sørensen var inde på – det kan man ikke udelukke – men det håndterer man jo så lokalt.
Der har man jo en ledelse, der vil være i stand til at håndtere det.
Man kan tilrettelægge arbejdet på forskellig måde, og hvad ved jeg.
Så det kan man håndtere lokalt, det skal man også håndtere lokalt, og det er jo ikke noget af det, vi skal gå ind i her fra Folketingets side.
Så jeg synes, at de her forslag fra Dansk Folkeparti skyder fuldstændig forbi.
Jeg skal ikke gå ind i en stor debat om, hvorvidt tørklæder er kvindeundertrykkende eller ej.
Det synes jeg ikke har så meget at gøre med det her.
Det her handler om, hvorvidt vi fra Folketingets side skal gå ind og bestemme og lovgive om, hvordan arbejdsforholdene er på de enkelte offentlige arbejdspladser.
Det skal vi altså ikke.
Det er helt imod den danske tradition og danske model, at man gør det.
Naser Khader (KF), 2019-04-26:
Når en borger mødes af det offentlige, er det vigtigt, at man føler sig behandlet objektivt og neutralt.
Man skal ikke have en mistanke om, at man behandles anderledes end andre, fordi man tilfældigvis er i kontakt med en ansat, der som privatperson har stærke ideologiske eller religiøse holdninger.
De holdninger må man lade blive derhjemme, når man som offentligt ansat tager på arbejde om morgenen.
Sådan er det i de fleste jobs og særlig i det offentlige, når man har direkte borgerkontakt.
Selvfølgelig skal det være sådan.
Derfor mener jeg også, at der er grænser for, hvor meget ansatte med borgerkontakt kan skilte med stærke religiøse og ideologiske overbevisninger, når de er på arbejde.
Men jeg mener ikke, at eksempelvis et tørklæde er i nærheden af den grænse.
Kvinder, der bærer tørklæde, kan være lige så forskellige som alle mulige andre.
Det siger intet om deres holdninger.
Derfor er det også alt for vidtgående at forbyde ansatte i en bred gruppe af jobfunktioner at bære tørklæde.
Jeg vil gerne understrege, at tørklædet som symbol er kvindeundertrykkende.
Det kan man altså ikke komme uden om.
Men det er også vigtigt, at man ikke går efter den enkelte kvinde, der bærer et tørklæde.
Man kan kritisere symbolet uden at komme efter den enkelte kvinde.
Vi har før haft en debat om burka og har maskeringsforbud.
Burkaen er på en helt anden måde.
Det er en holdning, man bærer.
Det er et bestemt syn på kvinder, man bærer rundt på.
Det er en enormt undertrykkende tankegang, der ligger bag burka og niqab, en tanke om, at den kvindes ansigt kun må vises derhjemme hos hendes ægtemand, og at hun skal være anonym, hun skal være nobody, når hun træder ud i samfundet.
Det skal vi som samfund selvfølgelig tage kraftigt afstand fra.
Men at bære tørklæde er for langt de fleste noget helt andet.
I øvrigt mener jeg, at det i udgangspunktet er op til arbejdspladserne selv at lave regler i forhold til, hvad det er for uniformer og tøj osv., man har.
Der var et eksempel her for nylig, hvor SAS afviste en pige med tørklæde.
Det var noget, arbejdspladsen selv besluttede sig for, og sådan skal det også være.
Så på den baggrund kan vi Konservative ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-26:
Det er jeg sådan set rigtig glad for at høre at Venstre også er åben over for at se på.
For jeg mener jo netop, som ordføreren også er inde på, at det her både handler om at sikre patientsikkerheden for de borgere, der går til en psykolog, men det handler jo også om at kunne beskytte det brand eller den sikkerhed, der er omkring begrebet psykolog.
Vi skal netop der sikre, at der er et ordentligt tilsyn, og at folk har en sikkerhed for, at hvis man går til en psykolog, er man sikker på, at der også bliver ført tilsyn fra det offentlige med det.
Så det ser jeg da frem til at vi kan fortsætte positive drøftelser om.
Martin Geertsen (V), 2019-04-26:
Som jeg også prøvede at sige – og nu var jeg sådan lidt på den ene side og på den anden side i det, jeg nævnte her før – er jeg sådan set åben over for at kigge ind i alle enkeltelementer af de hersens spørgsmål, herunder også spørgsmålet om, hvorvidt Psykolognævnet skal have mulighed til at føre tilsyn med psykologer, der ikke er inde under autorisationsordningen.
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at i nogle af de her meget, meget grelle sager tror jeg ikke en autorisationsordning ville have gjort hverken fra eller til i forhold til seksuelle overgreb og andet.
Jeg synes lidt, det er en anden diskussion.
Men for at svare på spørgsmålet: Det vil vi gerne være med til at kigge ind i.
Og så tror jeg, det er enormt væsentligt, at vi især får kigget dybt ind i det der med, hvordan klageadgangen egentlig er for folk, der går til psykolog.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-04-26:
Tak til ordføreren fra Socialdemokratiet.
Jeg synes, at det er positivt, at man har mulighed for at blive klogere.
Nu står vi over for et valg, og hvis det nu er Socialdemokratiet, der kommer til at sidde i spidsen for en regering efter et valg, vil man så give en officiel undskyldning til de børn, der var en del af eksperimentet?
Karin Gaardsted (S), 2019-04-26:
Det tror jeg faktisk godt at jeg kan stå og love her.
For dengang vi kom med beslutningsforslaget i 2016, var det bl.a. fru Mette Frederiksen, der stod bag beslutningsforslaget, og det er jeg helt sikker på at fru Mette Frederiksen ikke har glemt.
Så jeg er sikker på, at der kommer en officiel undskyldning.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-26:
Mange tak for det.
Der er ikke noget godt at sige om grønlandseksperimentet, og derfor er det også godt, at vi får debatten, og det er også vigtigt, at vi har debatten, både om fortiden, men sandelig også om nutiden, og hvad der sker nu.
Vi skal altid lære af fortiden, så vi ikke kommer til at gentage de dårlige beslutninger, der bliver taget.
Man kan bare ikke se på, hvad der er sket i fortiden, med nutidens øjne, fordi vi heldigvis er blevet klogere, og den beslutning, der blev taget dengang, ville vi aldrig have taget set med nutidens briller.
Som ministeren har gjort rede for, er det en helt principiel beslutning, som regeringen har taget, og det er også regeringen, der skal give en officiel undskyldning, og det blander vi os sådan set ikke i fra Dansk Folkepartis side.
Det kan selvfølgelig ikke bortforklare, at man har lidt og fået ødelagt sin barndom, og at det har sat spor i ens familie, og at mange mennesker er berørt af det her.
Men fordi det er et regeringsanliggende, vælger vi fra Dansk Folkepartis side ikke at støtte beslutningsforslaget.