Jesper Petersen (S), 2021-06-02:
Med en fælles jætteindsats har Danmark tacklet corona, og med pandemien under fortsat kontrol kan vi løbende tage nye skridt, der bringer os tættere på den hverdag, vi kender og savner.
Stadig flere bliver vaccineret, og selv om forårets temperaturer har benyttet sig af hockeystavsmodellen, som en vittig sjæl skrev forleden, så lysner og luner det for os som samfund og som borgere.
For nylig mistede vi Johannes Møllehave, som gennem sit liv har delt gavmildt ud af humor og livsbegejstring.
Højskolesangbogen rummer f.eks. Møllehavesalmen: »Denne morgens mulighed«.
Første vers lyder: »Denne morgens mulighed/Vi har luft i vore lunger/Hænder, øjne, ører, tunger/Levende og glade unger/Denne morgens mulighed.«
Også i den salme er der livshyldest og kærlighed hos Møllehave.
Og i en oversættelse til hverdagen i folkestyret kan linjerne også være en påmindelse til os her om vore konstante muligheder for at præge samfundet.
Vi styrede igennem den værste coronakrise på vores måde, og vi har hele tiden nye muligheder at gribe for at forbedre og påvirke vores samfund, sætte retning og gavne vores land.
Der er ikke bare én bestemt udvikling.
Politik og vælgernes dom på valgdagen skal gøre en forskel.
Der vil være et før og efter corona i Danmark.
Kampen mod pandemien har været hård, men danskernes fælles indsats har båret frugt.
Vi kan nu se, at Danmark er et af de lande, der kommer bedst gennem corona, både hvad angår sundhed og hvad angår økonomi.
Vi er et af de få lande, der reelt ikke havde overdødelighed i 2020, og trods frygt for de økonomiske konsekvenser af nedlukningen har dansk økonomi klaret sig bedre end mange af de lande, vi normalt sammenligner os med.
Ledigheden er igen omtrent på niveauet før corona.
Som statsministeren sagde: Næste år ventes den største vækst i 15 år.
Det skyldes danskernes fælles indsats og sammenhold under pandemien.
Men det skyldes også et stærkt politisk lederskab og et samarbejdende folkestyre.
Vi greb muligheden for at holde antallet af døde nede og undgå overbelastning af sundhedsvæsenet, og vi kunne politisk gøre meget for at mindske dybden af den efterfølgende økonomiske nedtur.
Vi greb muligheden.
Det gælder senest aftalen om genåbningsplanen, som løbende udmøntes.
Næsten hele Folketinget står bag den og tager ansvar for den kontrollerede genåbning.
Vores solidariske samfundsmodel bestod altså også denne stresstest.
Vi fik gavn af den udbredte tillid i vores samfund og af evnen og viljen til at vise samfundssind og samarbejde mellem partier, parterne på arbejdsmarkedet, mellem offentligt og privat og i det helt konkrete: mellem mennesker i hverdagen.
Hurtigt var vacciner klar, som hver dag giver flere trygheden og friheden ved at være beskyttet mod corona.
Så vi rykkede sammen i bussen, kæmpede en hård kamp.
Der blev lidt mange afsavn, men vi lykkedes.
På lørdag er det grundlovsdag.
Grundloven og folkestyret fylder 172 år, og dagen er også 2-årsdagen for det siddende flertal i Folketinget.
Samtidig har vi mere at gøre foran os – muligheder at skabe og gribe.
Op til valget for 2 år siden var klimaet et af de store spørgsmål.
Socialdemokratiet gik til valg på at gøre Danmark til en grøn stormagt og bringe os stærkt fremad i klimapolitikken.
Med et bredt flertal har vi siden vedtaget verdens mest ambitiøse klimalov, som forpligter os til at reducere udledningen af drivhusgasser med 70 pct. i 2030.
For nylig har regeringen sammen med sine støttepartier aftalt et ambitiøst delmål på 50-54 pct. reduktion i 2025.
Vi vil reducere vores udledninger, samtidig med at vi bevarer konkurrenceevne og arbejdspladser i Danmark.
Regner vi landbrugsudspillet med, har Folketingets flertal nu anvist halvdelen af vejen til målet på en måde, som hverken øger uligheden eller gør os fattigere.
Før valget sagde Socialdemokratiet, at vi ville sætte velfærd først.
Det har vi gjort.
Vi har fastholdt en stram udlændingepolitik, og tilstrømningen er ganske lav i disse år.
Vi er lykkedes med at lave en udligningsreform, der fordeler ressourcerne mere retfærdigt; en opgave, den tidligere regering måtte opgive.
Nogle sagde, at det var umuligt at gennemføre en ny ret til tidlig pension for Arne og hans kolleger.
Men det, Venstre kaldte for danmarkshistoriens største bluffnummer, havde alligevel hold i billetterne – til gavn for tusindvis af nedslidte lønmodtagere i de kommende år.