runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Hykleriet driver jo ned ad væggene, er jeg bare nødt til at sige.
Det kan man jo så tænke lidt over.
Jeg undrer mig en lille smule over, at ordføreren heller ikke kender al den evidens, der ligger på området.
Jeg er meget enig i det, som blev sagt fra min kollega fra Liberal Alliance om, at børn ikke skal være en part i den her konflikt.
Det er helt misforstået, og det er det, man fra Socialdemokratiets side og regeringens side har sat sig i spidsen for, nemlig at placere børnene lige præcis midt i konflikten, så forældrene rigtig kan slås om dem og påvirke dem.
Det synes jeg er dybt uanstændigt.
Så det er bare et exceptionelt dårligt argument.
Man skal kigge på, hvad der ligger af evidens.
Der ligger al mulig evidens både fra udlandet og fra Danmark om, at børn har bedst af at se begge forældre ligeligt.
Det ville i øvrigt forebygge rigtig, rigtig mange af de højkonfliktsager, vi ser, fordi det jo netop handler om, hvordan man skal fordele børnene.
Så jeg synes, det er en lille smule beskæmmende at se ordføreren gå på talerstolen med samme budskab som ministeren, hvor man tydeligvis slet ikke har sat sig ind i, hvad der ligger af evidens på området.
Gunvor Wibroe (S), 2026-01-23:
Tak for ordet.
Dansk Folkeparti og Liberal Alliance har fremsat beslutningsforslag nr. B 59 om at styrke børns og unges ret til at se begge forældre efter skilsmisse eller samlivsophør.
Forslagsstillerne ønsker, at regeringen inden udgangen af 2026 fremsætter et lovforslag, som skal bestå af tre dele, og som ifølge forslagsstillerne skal sikre barnets trivsel og ligestille forældrene i samværssager.
Lad mig starte med det helt grundlæggende her: Forældreansvarsloven er ikke en ligestillingslov for forældre.
Det er lov, der har ét helt centralt fokus, nemlig hvad der er bedst for det enkelte barn – ikke, hvad der er mest retfærdigt mellem de voksne, men hvad der giver barnet tryghed, stabilitet og mest mulig trivsel.
Når det er sagt, bygger på forældreansvarsloven stadig væk på ligestilling.
Den er nemlig kønsneutral.
Barnet har ret til samvær med den forælder, som det ikke bor hos, uanset om det er mor eller far.
Det har været retsstillingen i mange år.
Derfor er den del af forslaget, der handler ligestilling, reelt overflødig.
Det næste element i forslaget er lige deleordninger, som skal være udgangspunktet i samværssager, når begge forældre vurderes egnet.
Her er det igen helt afgørende at holde fast i barnets perspektiv.
For nogle børn kan en deleordning være den bedste løsning, for andre er den det ikke.
Nogle børn har brug for en fast base, andre har brug for noget helt tredje.
Derfor kan vi ikke fastsætte hovedregler, der risikerer at tilsidesætte det konkrete barns behov.
Barnets bedste og barnets egne synspunkter skal altid veje tungest, ikke forældrenes.
Vi står i regeringen entydigt på det enkelte barns side.
Det er også noget, vi har forpligtet os til med FN's børnekonvention og den europæiske menneskerettighedskonvention.
Her ser vi en række problemer, i forhold til at vi ved, at mange af sagerne ofte involverer forældre i konflikt og nogle gange i sårbare livssituationer.
Erfaringen viser, at jo mere der er til forhandling, herunder økonomi, jo større er risikoen for langvarige og fastlåste sager i det familieretslige system, og det er aldrig til barnets bedste.
Skilsmisser er svære, både for børn og voksne.
Når 40 pct. af alle ægteskaber ender i skilsmisse og hvert tredje barn oplever forældrenes brud, så er det her reelt et område, der berører rigtig mange.
Derfor skal vi også tage debatten alvorligt.
Vi skal være åben for nye perspektiver og løsninger, der kan styrke børns kontakt med begge forældre, når det er det rigtige for barnet, og hvis der findes bedre løsninger end de nuværende, skal vi selvfølgelig have en drøftelse af dem.
For mor er vigtig, men det er far også.
Den skal sikre kontakten til begge forældre, når det er bedst for barnet, og den skal ligestille forældrene i forhold til kontakten med deres barn.
Men alt det gør den nuværende lovgivning allerede.
På den baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Tak for ordet – og så har jeg lige en hilsen fra Enhedslisten, som desværre ikke kunne være her i dag, men de støtter heller ikke forslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-23:
Jeg mener, at i det beslutningsforslag, vi behandler her i dag, er der en eklatant mangel på inddragelse netop af børnenes og de unges synspunkter, i og med at man foreslår at fastsætte en 7-7-ordning som de facto.
I forhold til Familieretshuset svarer jeg gerne på spørgsmål løbende om, hvad vi gerne vil gøre, men jeg vil sige, at jeg følger ventetiderne i Familieretshuset tæt, og min forventning er, at de selvfølgelig vil være for nedadgående i de kommende år.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-23:
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad regeringen så har af forslag til at forbedre det her område.
Et er, at man nu fyrer 40 medarbejdere; det tror jeg da ikke gør noget godt for de lange sagsbehandlingstider.
Og vi ved jo, at de lange sagsbehandlingstider i Familieretshuset er med til at øge konfliktniveauet også.
Så hvad har regeringen af forslag i forhold til det her?
Er det ministerens holdning, at et barn simpelt hen kan sige, at det ikke vil være sammen med den ene eller den anden forælder, uden at man undersøger de bagvedliggende grunde i forhold til forældrefremmedgørelse, eller at man skal tage barnets ord for gode varer?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-23:
Jeg synes jo, at Familieretshuset arbejder efter at blive bedre og bedre til at lytte til børns synspunkter, ikke ved at spørge, om de vil være her eller de vil være der, men ved at vi har en samtale om barnets trivsel.
Jeg anerkender, at forældrefremmedgørelse er noget, vi skal slå hårdt ned på.
Vi har strammet lovgivningen på det område.
Og så mener jeg i øvrigt, at vi skal blive ved med at arbejde for, at Familieretshuset har kortere ventetider.
Men forslaget i dag går jo på, om vi skal fastsætte en fastlagt 7-7-deleordning.
Det mener jeg ikke, og derfor afviser regeringen det her beslutningsforslag.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-23:
Tak for det.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der har været massive udfordringer på det her område.
Derfor vil jeg godt høre ministeren, om ministeren synes, at den lovgivning, vi har i dag, fungerer i praksis.
Nu siger ministeren, at barnets synspunkter skal høres, men barnets synspunkter skal vel ikke vægtes så højt, at man ikke undersøger, om der er bagvedliggende grunde, i forhold til at et barn kan afvise at være sammen med en eller anden forælder netop i forhold til forældrefremmedgørelse.
Det har vi jo desværre også været vidne til.
Nu, hvor vi kan læse, at 40 medarbejdere skal fyres i Familieretshuset, vil jeg godt høre: Synes ministeren, at det system, vi har i dag, fungerer tilfredsstillende?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-23:
Jeg hører hele tiden ordføreren for Liberal Alliance tale om forældrenes ret.
Det, der er vigtigt, er, hvad der er bedst for barnet, og hvad der er bedst for barnet, er jo ofte, at man har en deleordning, hvis der ikke er et højt konfliktniveau og man er enige om det.
Det ved vi fra forskningen.
Jeg kan ikke forstå, at det at inddrage barnet skulle være forkert.
Jeg mener faktisk, at vi i langt højere grad skal lade være med at træffe beslutninger hen over hovedet på børn og unge uden at lytte til dem.
Det er ikke det samme, som at de skal bestemme, men vi skal da klart lytte til deres synspunkter.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jeg vil også bare lige kvittere for, at ordføreren er enig i idéen omkring det økonomiske.
Det vil jeg da håbe at vi så kan arbejde videre på og få skabt en løsning, der er mere fair der, for det tror jeg i høj grad også er med til at skabe de her konflikter, altså at der er økonomi med.
Der mener vi jo i Liberal Alliance, at den meget enkelt bare skal følge barnet.
Det er jo en økonomi omkring dem og ikke omkring forældrene, og det er tit det, der skaber konflikt.
Det tænker jeg også at ordføreren er enig i.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det var da et ualmindelig vattet svar.
Men vi må konstatere, at vi har et familieretsligt system, som efterlader et spor af ødelagte mennesker, hovedsagelig fædre, der mister deres børn, fordi deres tidligere partner og børnenes mor – eller far, men det er bare hovedsagelig fædre, der mister børnene – simpelt hen lyver sig til at beholde børnene.
Og det har ingen konsekvenser overhovedet.
Det her er et lille skridt på vejen til faktisk at skabe reel ligestilling og det bedste for de her børn, og det vælger man så at stemme imod.
Jeg må indrømme, at jeg er en lille smule målløs over dem, hvis formand sagde, at man ville være børnenes statsminister.
Det er man så tydeligvis ikke på det her område.
Astrid Carøe (SF), 2026-01-23:
Ja, jeg har gået og spekuleret de sidste par dage på, hvordan man kan gøre det sådan i praksis.
For hvis det sådan er ned på minuttet, alt efter hvor meget barnet er hos hver forælder, kan det godt være, der er et it-system, som brokker sig, men så kan det være, man kan lave tre niveauer eller et eller andet, der fordeler det mere ligeligt.
Det tænker jeg at vi kan arbejde videre med.
For det virker skørt, at hvis man har en 9-5-ordning f.eks., tilfalder alle fordelene bopælsforælderen, der har barnet 9 dage, men 5 dage er en betydelig del af tiden.
Det er skævt, ja, det synes jeg.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Nej, det kan jeg faktisk ikke.
Det er det udgangspunkt, man arbejder ud fra, og så kan man lave en særskilt løsning, hvis der er nogle særlige hensyn.
Jeg synes da også, som jeg også nævnte tidligere i debatten, at det, hvis det er noget som det her, der er med til eksempelvis at forebygge partnerdrab og partnervold på kvinder i Spanien, er noget, vi skal tage med.
For så kunne man måske forebygge mange af de her højkonfliktsager, altså hvis man havde det her udgangspunkt.
Mange af de højkonfliktsager, som vi har i dag, handler om fordeling af børnene, og det er det, folk slås om.
Så lad os lave den her løsning, og så er jeg ret sikker på, at vi vil se langt færre af de konflikter.
Det vil være godt for alle børn.
Karin Liltorp (ALT), 2026-01-23:
Tak for det.
Jeg lod mig også lidt provokere – det burde jeg jo ikke – af udsagnet om, at venstrefløjen er ligeglad med ligestilling for mænd.
Jeg burde ikke lade mig provokere, for jeg ser ikke mig selv som tilhørende venstrefløjen, men det er jo en anden snak.
Men det, vi i Alternativet er store modstandere af, er detaillovgivningen og standardløsninger.
Vi er bestemt vældig optaget af ligestilling for mænd, og det synes jeg også at alt hvad vi har foretaget os gennem tiden inden for det her område viser.
Så jeg vil egentlig bare gerne høre, om ordføreren anerkender, at man godt kan synes, at det her ikke er den rigtige løsning, selv om man går meget op i ligestilling for mænd.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Til det sidste vil jeg lige sige, at jeg også sagde, at jeg havde meget, meget kort tid.
Men alle børn har godt af ro, renlighed og regelmæssighed, faste rammer og trygge voksne og faste voksne, der også ved, hvor skabet skal stå, for det skal børn ikke stå med.
Så det er bare for at sige det meget klart og tydeligt.
Jeg har set rigtig, rigtig mange, som ikke, som ordføreren siger, har en emotionel intelligens til det.
Jeg er bare nødt til at sige, at langt de fleste, jeg har set i det familieretlige system, har været kvinder, som i den grad har brugt deres børn som brikker i et spil til at chikanere deres eksmand, måske fordi han har fået en ny kæreste, måske fordi hun bare gerne vil chikanere ham.
Så det er bare for at sige, at det er derfor, vi er nødt til at have den her mentalundersøgelse, som man sikkert vil kalde noget andet.
Erik Veje Rasmussen (V), 2026-01-23:
Nu er det ikke så meget fodbold, jeg er bekymret for.
Det er nu mere, hvad skal jeg sige, den emotionelle intelligens, altså om man overhovedet er i stand til at være sammen med et barn, om man er i stand til at spørge om de rigtige ting, når barnet kommer hjem fra skole, om man er i stand til at have den relation, som barnet har brug for.
Nu kunne jeg forstå, at fru Mette Thiesen gav en ret præcis beskrivelse af, hvordan man skal være forældre for nogle børn, og hvis det er sådan, man skal gøre, så tror jeg heller ikke, at det er så indviklet.
Så tror jeg også godt, at jeg er med på en 7-7-ordning, for så er det søreme ikke så svært.
Men i min verden ligger der bare meget, meget mere i det end at opdrage barnet til at gøre det, man gerne vil have det til.
Det var der faktisk ikke; det var nok en kommentar.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Jeg har i meget, meget lang tid advokeret for, at der skulle laves en decideret mentalundersøgelse, når man kommer ind i de her højkonfliktsager.
For jeg synes, at jeg har set for mange, der er blevet erklæret egnet.
Jeg bliver nødt til at sige, at det oftest har været kvinder, som på ingen måde har været egnet, fordi de netop har lavet samværschikane.
De har simpelt hen chikaneret sig til til sidst igen at få de her børn.
Så på det område synes jeg, vi skal gøre meget, meget mere, for det er klart, at hvis en af forældrene m/k eller måske begge to, men i hvert fald en af dem er så psykisk syg, at vedkommende bruger sine børn som brikker i et spil for at chikanere den anden forælder, så skal vedkommende jo ikke erklæres egnet til det.
Så vil jeg sige, at jeg altså tror, at der er mange mænd, der bor anderledes end os kvinder, når de er alene, og stadig væk er fremragende fædre, der kan gå til fodbold og få lidt jord på knæene og alt muligt andet.
Jeg tror ikke, at vi skal gå ned ad den vej.
Det synes jeg var et lidt underligt argument.
Men egnetheden vil jeg meget gerne drøfte.
Der synes jeg i den grad, at vi skal gøre mere.
Erik Veje Rasmussen (V), 2026-01-23:
Det er mit første spørgsmål, så jeg er ikke helt klar over, hvor tæt jeg skal på mikrofonen, men jeg prøver herfra.
Når jeg lytter til fru Mette Thiesen, tror jeg godt, at jeg kan sige, at vi ser rigtig, rigtig mange ting forskelligt.
Og det er jo interessant, at man kan se så forskelligt på nogle ting, når man formentlig har gjort sig de samme erfaringer gennem de mennesker, man møder, og de oplevelser, man har.
Men jeg har bare ét spørgsmål, og det er: Mener fru Mette Thiesen, at ethvert voksent menneske, som bliver erklæret egnet som forælder, også er den bedste forælder for barnet?
Det vil sige, at hvis begge er egnede, så skal der være en 7-7-ordning.
Så mener fru Mette Thiesen, at hvis man er egnet, bør man også bare have barnet i 7 dage?
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det kan jeg fuldstændig bekræfte at det er.
Jeg vidste faktisk ikke, at Mors Manual.dk eksisterede, men i alle de sager, jeg har kunnet se, har det nærmest været den fremgangsmåde.
Og lad det så være det.
Jeg synes, vi skal ændre systemet ret grundlæggende.
Jeg synes, der er ret mange ting, som er dybt, dybt problematiske, og jeg synes, det er et massivt svigt af de her børn, hvor det ender med, at systemet belønner konflikten, fanger dem i konflikten og belønner den forælder, som faktisk forårsager konflikten.
Det synes jeg ikke er til gavn for barnet.
Astrid Carøe (SF), 2026-01-23:
Jamen det undrer mig bare, at ordføreren så ikke også er optaget af, hvordan vi sikrer incitamenter i vores samfund, som gør, at mænd også er sammen med deres børn, inden de bliver skilt.
Ordføreren nævnte tidligere Mors Manual.dk, og så vil jeg bare høre, om ordføreren kan bekræfte, at det faktisk er en mand, der bakker op om Foreningen Far, som har skrevet Mors Manual.dk.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Jeg vil egentlig gerne vende den en lille smule om i forhold til det, vi taler om her, for hvis man netop starter med udgangspunkt i en 7-7-ordning, vil familien jo også indrette sig på, at det er det, der lægges op til.
Men hvis man ikke gør det og starter ud med, at det er noget andet, så vil det være sådan i forhold til de familier, som vælger at komme ind i Familieretshuset med det her, at vi nogle gange ser de der højkonfliktsager.
Jeg er bare nødt til at sige, at der er en voldsom bias på det her område, som hovedsagelig favoriserer kvinderne, og så længe vi ikke har et system, som straffer, at der decideret bliver løjet, og når vi ikke har et system, som straffer for forældrefremmedgørelse, og har et system, hvor man bliver belønnet, hvis man udfører samværschikane og holder barnet væk fra den anden forælder osv., så har vi eddermame, undskyld, lang vej igen i forhold til at sikre et ordentligt system.
Det her er et lille skridt på vejen.
Det er almindelig, sund fornuft at sige, at vi starter med, at udgangspunktet er en 7-7-ordning – med alle de forbehold, der har været nævnt, altså at man skal kigge på det enkelte barn osv.
Men udgangspunktet må altid være en ligedeling, og at forældrene så skal rette sig efter det.
Astrid Carøe (SF), 2026-01-23:
Tak for det.
Jeg kunne ikke lade være med lige at tage ordet, når ordføreren taler om det her med partier, der normalt går ind for ligestilling, for jeg nåede ikke lige at tale så meget om det i min egen tale.
Jeg er helt med på, at ordføreren har gjort en kæmpe indsats, også for at få sikret mænd på krisecentre f.eks., men jeg blev faktisk en lille smule provokeret, for jeg er faktisk meget optaget af, at vi opnår ligestilling både for mænd og kvinder.
Derfor undrer det mig også, særlig når man kan se forskning fra VIVE, der siger, at grunden til, at det er så skævt fordelt, når samværet deles ved en skilsmisse ...
sorry, jeg tabte lige tråden.
Altså, vi kan se, at det er, hvordan familierne har indrettet sig efter en skilsmisse; der har VIVE vist, at det kan være en af årsagerne til, at samværet bliver delt så ulige, som det gør i dag.
Og så er ordføreren rigtig meget imod øremærket barsel til mænd, som jo netop har sikret mænds ret, når arbejdsgivere ikke vil have eller potentielt ens partner ikke vil have, at man tager barsel; så har man faktisk retten til det.
Derfor ærgrer det mig, at ordføreren tænker, at den del ikke er en kamp for mændene og er noget, man ikke kan være med i.
Det blev lidt rodet, sorry.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det handler jo ikke bare om, hvad jeg synes.
Der er jo ret stor evidens for, at det gør de ikke.
Men det er et kæmpe svigt af børnene, og det er at skubbe børn ud i voksenproblemer.
Det er meget generelt i det moderne børnesyn, at de skal høres om alt.
De skal spørges om alt: Hvad har du lyst til?
Hvad kan du?
Nej, det skal man ikke, når man er barn.
Man skal vide: Nu skal du i seng!
Nu skal du i skole!
Nu skal du sidde ned på din numse og læse din bog!
Og så skal de have at vide, at der er nogle forældre, der elsker dem og passer på dem.
Det er sådan, det skal være at være barn – helt kort.
Karin Liltorp (ALT), 2026-01-23:
Nu synes jeg, at jeg har lyttet mig frem til i debatten, at de fleste anerkender, at der er et problem, og at der er meget, der kan gøres bedre, men det er jo ikke ensbetydende med, at man synes, at den her løsning er god.
Og jeg synes, at det helt store problem herindefra er, at hver gang der opstår et eller andet, der ikke er perfekt, så siger vi, at vi laver en lov til, og så bilder vi os ind, at vi kan lovgive os frem til det perfekte samfund.
Og nu vil man indføre endnu en lov, som jo slet ikke tager højde for kompleksiteten, og som ikke tager højde for den individuelle familie.
Altså, jeg tænker, at jeg som far eller som mor ville blive ked af at få at vide: Jamen du kan desværre ikke få forældremyndighed, for statistikken siger noget andet.
Anerkender ordføreren ikke, at der kan være andre løsninger på det her, og at vi faktisk er fælles om at ville løse problemet?
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Til det sidste: Nej, for der er jo ikke sket noget på det her område overhovedet.
Man snakker om, at ja, vi kunne måske gøre det bedre, men der sker jo ikke rigtig noget, altså som i nul.
Så nej, den sidste del anerkender jeg ikke.
Jeg har sådan set sagt fra starten af i hele min argumentation, at det her er et lille skridt.
Der er masser af andre ting.
Jeg mener jo også, at det ligesom i en retssag skal være strafbart at sidde og lyve i Familieretshuset.
Altså, der er mange ting.
Du skal også straffes, hvis du samværchikanerer og alt muligt andet.
Der er masser af ting, vi kan tage fat på – det gør jeg meget, meget gerne.
Mentalundersøgelse og alt det her.
Men det her er et godt skridt i den rigtige retning, og det er et supergodt udgangspunkt at starte med, at forældrene selvfølgelig skal se børnene ligeligt, og at barnet har ret til begge forældre.
Tusind tak for talen.
For det første vil jeg sige, at jeg stadig væk er lidt i chok over, at Alternativet ikke betragter sig selv som et rødt parti – så ved jeg ikke rigtig, hvad man er, men lad det bare ligge.
For det andet vil jeg sige, at jeg bare synes, det er meget underligt, at man, når man netop ikke vil detailregulere fra Alternativets side, så stemmer for øremærket barsel, som netop gør, at der er nogle familier, hvor barnet få mindre barsel med dets forældre, fordi de ikke kan tage barslen, fordi den bortfalder.
Det er jo også noget af det, vi har set efterfølgende.
Det her er ikke detailregulering.
Det er, at man siger, at som udgangspunkt er det en 7-7-ordning, og så kigger man på, om der er nogle særlige forudsætninger, der gør, at det ikke skal være sådan.
Det kan man ikke løse med det, som ordføreren nævner i forhold til mere tid og alt muligt andet, for vi kan se, at lovgivningen egentlig er kønsneutral, men der er en praksis, som i den grad forfordeler mænd, altså at mænd bliver sat lavere end kvinder, og der er i den grad en skævvridning, som ikke er til gavn for børnene.
Lotte Rod (RV), 2026-01-23:
Jo, selvfølgelig.
Det er derfor, jeg prøvede at sige, at det handler om begge dele.
Det er også derfor, jeg er glad for, at I har fremsat det her beslutningsforslag, for der er brug for at presse på systemet.
Jeg synes, det er uretfærdigt, som det er i dag, at så mange mænd kommer i klemme.
Det skal vi gøre noget ved.
Det ændrer jo bare ikke på, at hvis vi for alvor mener, at børn har ret til både mor og far, så skal vi også strukturelt gå ind at kigge på, hvordan vi kan sikre, at far har chancen for at være mere sammen med børnene.
Derfor er det så vigtigt, at vi har barsel til både mor og far, og at sygedage er noget, mor og far deler med hinanden, sådan at begge forældre er vigtige i børnenes hverdag.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Altså, nu har jeg selv en kæreste, som arbejdede ufattelig meget og rejste hele verden rundt flere hundrede dage om året, da han levede i en familie.
Da han så bliver skilt, kan han jo godt regne ud, at nu er det lige pludselig andre vilkår for hans børn.
Så kan man jo godt lægge sit liv om, søge et andet job og gøre, at man er meget mere hjemme i den uge, man så har sine børn.
Er ordføreren ikke enig i, at man godt som familie kan vælge at gøre noget andet i det tilfælde, at man så bliver skilt?
Lotte Rod (RV), 2026-01-23:
Men tingene hænger jo sammen.
Altså, jeg synes, børn har ret til både deres mor og deres far.
Det er derfor, jeg er så optaget af, at børn, når de er helt små, både har barsel med deres far og deres mor, for det har jo en kæmpe betydning for, at far er lige så vigtig som mor.
Hvem er det, man henvender sig til, når man er ked af det?
Hvem er det, der tager sygedagene?
Hvem er det, man søger?
Der betyder det bare noget, at begge forældre har haft barsel
, på samme måde som det senere hen betyder noget, at det er begge forældrene, der skiftes til, hvem det er, der henter, hvem det er, der trøster, og hvem det er, der tager sygedagene.
Derfor bunder alt det her i mig i det ligestillingsudgangspunkt, at mor og far er lige gode, og jeg synes, at børn har ret til at være sammen med både deres mor og far.
Det skal vi lave strukturer for, for så længe strukturen er så skæv, at det er nemmere for kvinder at tage barsel, at manden tjener mere, og at det kan være svært for nogle mænd at sige, at det er dem, der tager barsel, fordi kulturen ikke er sådan, så har vi et politisk ansvar for at skubbe til strukturerne.