runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-12-17:
Mange tak.
Også tak for redegørelsen.
For nylig var IA i Folketinget i Bruxelles for netop at drøfte temaet om EU og Arktis.
Vi mener, det er enormt vigtigt, at Grønland er proaktiv i forhold til EU.
Vi ved også, at der foregår rigtig meget lobbyisme nede i EU, så det er rigtig vigtigt at være til stede, men også at være med til at sikre, at vi er med tidligt i debatterne.
Noget andet, som vi meget gerne ser bliver en del af kongerigets arktiske strategi, er, at vi får flere unge fra Grønland ud i udenrigstjenesten, og at man på den måde kan være med til at styrke den udenrigspolitiske kompetence og viden.
For vi mener, at dialog er med til at skabe en større forståelse, og det går ligesom begge veje.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre udenrigsministerens kommentarer til.
Jeppe Kofod (S), 2019-12-17:
Tak for den, synes jeg, vigtige pointe om, at samarbejdet jo ikke bare skal blive ved højlydte erklæringer, men også skal blive konkret, f.eks. er Grønlands repræsentation i Bruxelles sammen med Danmark i forhold til at sikre, at den repræsentation også udmønter sig i nogle konkrete, gode aftaler mellem Grønland og EU – det er det første.
Det andet er sådan set også i forhold til medarbejdere.
Jeg er helt enig.
Vi har et ønske om, at også den danske side af udenrigstjenesten her er en udenrigstjeneste for hele rigsfællesskabet, og at vi arbejder sammen om at løse de udfordringer, der også er i forhold til f.eks. Grønland.
Så der ligger rigtig mange perspektiver, et stort potentiale, som vi skal udnytte sammen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-17:
Tak for det, og tak til forsvarsministeren.
Nu nævnte forsvarsministeren jo selv de der 1,5 mia. kr, som man havde taget med til NATO-topmødet, og det lyder jo på sin vis rigtig positivt.
Kan man komme lidt nærmere ind på, hvornår resten af forsvarsforligskredsen bliver inddraget i det her arbejde?
Derfor forventer jeg, at det, som har været normen under tidligere regeringer, nemlig at man selvfølgelig sørger for at inddrage forsvarsforligskredsen på et helt andet niveau end det, man indtil videre har gjort, også er det, der vil komme til at ske i fremtiden. Så hvornår kan forsvarsforligskredsen begynde at blive inddraget omkring de her 1,5 mia. kr., som man allerede er ude at sælge forskellige steder?
Trine Bramsen (S), 2019-12-17:
Jamen forsvarsforligskredsen blev orienteret om ønsket om at styrke indsatsen i Arktis gennem de 1,5 mia. kr., inden de blev bibragt NATO-topmødet.
Det er tanken, at vi kommer til at drøfte det i det nye år.
Jeg tror ikke, at vi får det hele på plads sådan med et møde og heller ikke med to møder, men at processen bliver sat i gang i det nye år, og at forligskredsen selvfølgelig både er med i det indledende og også er med i forløbet.
Men der er mange interessenter, der skal inddrages, og derfor synes jeg, at det væsentlige er, at vi får investeret i de rigtige kapaciteter, som også har et mere langsigtet mål, og at vi selvfølgelig gør det i god dialog med Grønland og Færøerne, men jo også med vores samarbejdspartnere.
Søren Espersen (DF), 2019-12-17:
Jeg har egentlig bare to hurtige spørgsmål.
Det ene drejer sig om den her sikkerhedsgodkendelse, jeg nævnte i min begrundelse, altså at de danske ministre, som har følsomme ting, de skal behandle, er sikkerhedsgodkendt.
Det samme er ikke tilfældet, er det min opfattelse, for grønlandske og færøske ministres vedkommende.
Var det ikke en idé at få sørget for det?
Så vil jeg spørge omkring værnepligten.
I vores år 2019, snart 2020, virker det underligt, at vi stadig har sådan nogle gamle forestillinger om, at unge grønlændere og unge færinger ikke skal aftjene deres værnepligt.
Jeg synes, vi skal gøre det til en helt naturlig del af et samlet forsvar, hvis vi skal have det inden for rigsfællesskabet.
Det er altså dels spørgsmålet om sikkerhedsgodkendelse af ministrene, dels om indførelse af værnepligt.
Jeg skal sige, at jeg egentlig er godt tilfreds med nogle af de tal, der har været for Forsvarets Dag, på Grønland specielt, hvor mange har meldt sig; men jeg kan huske, at der i min egen værnepligtstid var langt flere både fra Grønland og fra Færøerne, end der er i dag.
Christian Juhl (EL), 2019-12-17:
Ja, jeg vil da lige spørge, om kollegaen tager imod spørgsmål.
Det drejer sig om det, der hedder lavspænding.
Ilulissataftalen, som jo regulerer, hvordan vi skal arbejde sammen i Arktis, siger, at vi skal arbejde for lavspænding.
Det bliver også nævnt her, men i samme tale bliver der af flere – også af ministrene – sagt, at vi skal bruge 1,5 mia. kr., bl.a. til at kampflyene kan være permanent i Grønland.
Der bliver også talt om, at amerikanerne skal ind og have en vis indflydelse og mulighed for at bruge de nye lufthavne dernede.
Der vil jeg bare spørge: Er der ikke en modsætning mellem at snakke om at bruge mere militær kraft i Grønland og så snakke om lavspænding?
Hvordan skal vi kunne signalere til andre, at vi mener det med lavspænding?
Henning Hyllested (EL), 2019-12-17:
Lovforslaget handler jo om at udvide den skattefritagelse, som indtil nu har været forbeholdt søfolk på skibe under Dansk Internationalt Skibsregister, DIS, og der er jo altså tale om en statsstøtteordning til det danske rederierhverv, som Europa-Kommissionen så ikke længere vil godkende, medmindre ordningen udbredes til samtlige skibsregistre i alle EU- og EØS-landene.
Der må vi fra Enhedslistens side sige, at vi synes, at den situation, vi er kommet i med det her lovforslag, man nu vil gennemføre, er helt grotesk.
Nu kommer vi i den situation, at danske skattekroner fremover kan gå til at støtte europæiske rederier i konkurrence med danske rederier.
Det er jo altså stik imod den begrundelse og den argumentation, der i sin tid blev brugt for at etablere DIS-ordningen, nemlig at støtte danske rederier i den der benhårde konkurrence, vi altid hører om, fra andre rederier på verdenshavene, herunder rederier, der sejler under bekvemmelighedsflag, som f.eks. de åbne FOC-registre, som de hedder, på Cypern og Malta, som jo altså anses for at være bekvemmelighedsflag.
Hvis det her lovforslag vedtages, er det eneste, der for alvor er tilbage af DIS-ordningerne – og DIS-ordningerne er jo altså dels selve skattefritagelsen, dels DIS-loven og den § 10, som befinder sig i DIS-loven – faktisk den der skammelige og blandt søfolk forhadte § 10 i selve loven.
§ 10 i DIS-loven er et brud på FN-organisationen ILO's konventioner 87 og 98, som netop sikrer retten til at organisere sig og forhandle kollektivt om løn- og arbejdsforhold.
ILO har da også gentagne gange i årevis, faktisk lige siden DIS-loven blev vedtaget i 1988, gjort skiftende danske regeringer opmærksom på konventionsbruddet og opfordret til trepartsforhandlinger for at få tingene på plads.
Men der er ikke sket noget som helst, og dermed gør Danmark sig skyldig i overtrædelse af de mest fundamentale arbejdsrettigheder i strid med den måde, vi i øvrigt har indrettet os på på det danske arbejdsmarked.
Derfor har Enhedslisten i forbindelse med lovforslaget stillet et ændringsforslag, som fjerner § 10 i DIS-loven.
Det bakkes desværre kun op af SF, og tak til SF for det.
Det er en fuldstændig grotesk situation, vi er kommet i.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2019-12-17:
Der er ikke nogen, der siger til Danmark: Er I for kun Norden eller kun USA eller kun Kina eller kun Europa?
Nej, man er en del af en større globaliseret verden, hvor man på diplomatisk plan kan agere og interagere og lave aftaler og internationale aftaler med forskellige stater og nationer.
Det er jo også det, Danmark har gjort.
Og helt ærligt: Hvis vi skal snakke om størrelser og hære, vil jeg sige, at der er rigtig mange lande, der er blevet anerkendt som stater, der ikke har deres egen hær.
Og jeg synes også bare, det er vigtigt at pointere, at en lille hær i Danmark, selv om den er meget vigtig, altså ikke er med til at sikre, at en kæmpestor hær, som findes i USA eller Rusland, holder sig væk fra Grønland.
Pernille Vermund (NB), 2019-12-17:
Tak for ordet.
Venstre, Det Konservative Folkeparti, DF og LA har talt kraftigt imod det her lovforslag, som vil give flere penge til migranter og indvandrere.
F.eks. sagde Venstres ordfører, Morten Dahlin, den 25. november til B.T.: »Mette Frederiksen gør det stik modsatte af, hvad hun lovede vælgerne før valget.
Det er ærgerligt for folkestyret, at hun ikke gør det, hun er valgt til.«
Det Konservative Folkepartis ordfører, Rasmus Jarlov, sagde den 25. november til samme avis: »Der er ingen tvivl om, at Socialdemokratiet er presset af Enhedslisten og Radikale.
Jeg vil sige til Venstre og Morten Dahlin: Ja, det er en helt forkert retning at gå i.
Det gør permanent skade på det danske samfund, hvis vi lader regeringen og venstrefløjen lempe udlændingepolitikken.
Og jeg vil sige til hr. Rasmus Jarlov og Det Konservative Folkeparti: Når regeringen fører venstrefløjens politik og bryder løftet til danskerne om at fastholde en stram udlændingepolitik, er det så ikke både rimeligt og nødvendigt, at vi lader vælgerne få det sidste ord?
Et stort flertal af danskerne, af vælgerne, stemte i foråret på partier, der højt og helligt lovede ikke at lempe udlændingepolitikken.
Grundlovens § 42 giver os mulighed for at stoppe den her lempelse af udlændingepolitikken og få en folkeafstemning. §
i grundloven giver danskerne en beskyttelse imod, at et flertal i Folketinget regerer hen over hovedet på et flertal i befolkningen.
Sådan er grundloven tænkt, og sådan skal den bruges.
Dansk Folkeparti har allerede tilkendegivet, at de står på danskernes side, og tak for opbakningen til det.
Men kære kollegaer i Venstre, Det Konservative Folkeparti og LA, nu er det op til jer.
Fredag efter afstemningen vil der ligge lister fremme, som I kan skrive under på og bør skrive under på, hvis I vil stoppe regeringens og venstrefløjens lempelser i udlændingepolitikken.
I har alle sammen talt med store bogstaver imod at give flere penge til migranter og indvandrere.
På fredag skal I vise, at I lader handling følge jeres ord.
Tak for ordet.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-12-17:
Det lovforslag, vi behandler i dag, handler jo om den årlige opdatering af Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som er en følge af den trepartsaftale, som vi lavede tilbage i 2016, og som handlede om at skabe flere praktikpladser.
Det er sådan set også lykkedes på en række punkter.
Alligevel kan vi se, at virksomhederne hvert år indbetaler flere penge, end hvad der er nødvendigt i ordningen.
Det er fuldstændig i modstrid med det princip, som ordningen blev bygget på, som var et balanceprincip mellem indbetalinger og udbetalinger i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidragsordning.
Det betyder, at vi nu står med et lovforslag, vi skal behandle i dag, hvor der med de bagvedliggende opsparinger er opsparet ikke mindre end 4 mia. kr. ved udgangen af 2019.
Vi har tidligere haft en lignende problemstilling på VEU-området, som Rigsrevisionen har kritiseret skarpt, og derfor mener vi fra Venstres side, at det er nødvendigt, at Folketinget i forbindelse med behandlingen af L 60 påtager sig det ansvar, der ligger i at sikre, at der igen kommer balance mellem indbetalinger og udbetalinger i ordningen.
Derfor har vi stillet et ændringsforslag til lovforslaget, som skaber balance mellem indbetalinger og udbetalinger, og som samtidig sikrer, at man også fremadrettet kan oprette flere praktikpladser til de unge, der søger ind og får en erhvervsfaglig uddannelse.
Jeg synes, det er ærgerligt at se, at regeringen har afvist at tage ansvar for at få balance i ind- og udbetalingerne, fordi det grundlæggende forværrer den situation, vi allerede ved er blevet skabt, og som Rigsrevisionen nu også har åbnet en undersøgelse af.
Det er også ærgerligt, synes vi, at Det Radikale Venstre som et ellers økonomisk ansvarligt parti ikke føler sig frigjort nok til at kunne støtte ændringsforslaget, så vi allerede fra 2020 kunne få bragt balance på området.
Derfor står vi nu med den situation, at Folketinget nu fremadrettet er medansvarlig for, at der ikke bliver taget hånd om et formodet akkumuleret overskud, som Rigsrevisionen må formodes at kritisere med de undersøgelser, der er igangsat.
Det synes jeg bare man skal vide, når man nu vælger ikke at stemme for det ændringsforslag, som alle de borgerlig-liberale partier har valgt at støtte op om.
Dermed er Folketingets medlemmer med åben pande og åbne øjne egentlig med til at gå ind og modtage en fremadrettet kritik fra Rigsrevisionen, fordi man ikke påtager sig ansvaret for at sikre balance i systemerne.
Så jeg håber, at vi frem mod tredjebehandlingen kan få en fornyet diskussion, så partierne også påtager sig det ansvar, der ligger i at sikre balancen i arbejdsmarkedets udbetalinger på hele uddannelsesbidragsområdet, så vi ikke får en lignende situation, som vi så på VEU-området
Martin Lidegaard (RV), 2019-12-17:
Tak for en virkelig god tale, synes jeg.
Det er jo helt tydeligt, at fru Aaja Chemnitz Larsen deler håbet, drømmen og visionen om et mere selvstændigt Grønland, men ikke ser det afkoblet fra rigsfællesskabet.
Det kan man ellers godt kan få indtryk af, når man følger den grønlandske debat, gøres i nogle kredse i hvert fald.
Hun peger jo også meget rigtigt på, at fred er en forudsætning, men at det ikke er nok for at sikre god velfærd, og at der er en række emner i Grønland, som trænger sig på i øjeblikket, både inden for børneområdet, men jo også sundhedsområdet og flere andre områder, som ordføreren selv har peget på, samtidig med at man i og for sig er blevet rigere i de seneste år på grund af stigende priser.
Hvad mener ordføreren egentlig er de bagvedliggende faktorer i de, kan man sige, velfærdsudfordringer, vi ser i det grønlandske samfund i dag?
Og er det noget, man kan gøre noget ved i fællesskab?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-12-17:
Mange tak.
Man kan også stille spørgsmålet på en lidt anden måde: Er der behov for, at vi trækker velfærdsparaplyen lidt mere ned over Grønland?
Nu afsatte vi jo 80 mio. kr. til udsatte børn og unge i Grønland, og det var i den sammenhæng – i samme åndedrag faktisk – vigtigt for mig at sige, at Grønland er nødt til at tage ansvar.
Det må ikke være en sovepude, at Danmark afsætter penge til et område, som faktisk er hjemtaget.
Så selvfølgelig skal naalakkersuisut tage et ansvar, og hvis vi skal sikre bæredygtighed, så kræver det jo i høj grad også, at myndigheder, både lokalt, men også i storkommunen, og naalakkersuisut selv også tager et ansvar og ikke hele tiden forventer, at det er Danmark, der skal tage et større ansvar.
Der er få områder, hvor jeg synes, man er nødt til at diskutere: Er 80 mio. kr. nok?
Er lykken gjort med det?
Får vi taget hånd om problemerne med alle de her seksuelle overgreb, der sker på mange af vores børn i Grønland?
Det tror jeg ikke nødvendigvis, men det er en rigtig god start, og der er man så nødt til ligesom at vurdere, om vi skal lukke den dør, vi har åbnet på klem, igen, eller om vi skal åbne den mere, i forhold til at Danmark skal være med til at bidrage til noget velfærd i Grønland.
Christian Juhl (EL), 2019-12-17:
Jeg kan egentlig godt lide det der billede med velfærdsparaplyen, der kan trækkes lidt ud.
Så skal den jo være lidt mere elastisk, og så skal der selvfølgelig være nogle flere penge til det.
Nu synes jeg, at hr. Søren Espersens kritik var lidt negativ, for man behøver jo ikke bare at kritisere folk hele tiden.
Man kan også godt spørge folk, og jeg vil gerne gentage et spørgsmål: Hvordan ser ordføreren på den kæmpe, kæmpe ulighed, der er i Grønland?
Og hvad skal der i givet fald til for at ændre den?
For det synes jeg er en fælles udfordring, som vi jo har brugt 150 år i Danmark på at arbejde med.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-12-17:
Dengang jeg blev kontaktet af journalister, fordi Trump havde udtrykt ønske om at købe Grønland, lå alle i Grønland faktisk hjemme og sov, fordi vi har den her 4 timers tidsforskel.
Jeg kunne ikke engang få fat i vores partiformand eller i naalakkersuisut eller i nogle andre derhjemme for at høre, hvad holdningen egentlig var.
Så jeg måtte jo tage det lidt på gefühl, og min holdning var at sige nej tak.
Jeg ønsker sådan set ikke netop på grund af den meget store ulighed i Grønland, som procentvis ligner den amerikanske, at vi skal være amerikanske.
Jeg ser, at der er noget bedre ved at være en del af et rigsfællesskab, fordi der er nogle velfærdsværdier, som man deler, og man er blandt de førende i forhold til at arbejde for velfærd.
Der mener jeg virkelig, at der er noget godt at hente for Grønland.
Det er sådan en helt grundideologisk holdning, jeg har, og som jeg synes afspejles rigtig godt i velfærdspolitikken.
Christian Juhl (EL), 2019-12-17:
Det med, hvilke redskaber vi kan bruge, var lige noget af det, jeg ville spørge om, for selv om Norden ikke har været en union i den forstand, men været selvstændige lande, der har arbejdet meget tæt sammen, så har det samarbejde jo smittet af gensidigt, og vi har inspireret hinanden, sådan at vi faktisk har mindsket uligheden og løftet velfærden, i hvert fald i den tid, jeg har levet.
Men det er ikke lykkedes at løfte den for alvor sammen med Grønland, og derfor må vi jo prøve at finde de redskaber, som mangler i Grønland, for at de velfærdsmæssigt og lighedsmæssigt kommer på niveau med resten af Norden.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-12-17:
Først vil jeg sige, at jeg tænker, at vi bruger rigtig, rigtig meget tid på at snakke om, hvad der skal ske meget langt ude i fremtiden, og ikke så meget tid på at snakke om, hvad vi skal gøre nu.
Et meget konkret eksempel, som jeg plejer at bruge, er, at hvis vi får knækket kurven på socialområdet, vil vi også kunne se, at der er rigtig, rigtig meget at hente, både samfundsøkonomisk, men selvfølgelig også for den enkelte – i stedet for at vi ser, at det går ned ad, fordi man måske har det svært socialt, ikke får en uddannelse og ikke kommer i arbejde, og så går det videre til næste generation.
Så jeg synes virkelig, socialområdet er noget, som bør have en langt større opmærksomhed, end det får, særlig hjemme i Grønland.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2019-12-17:
Mange tak skal du have.
Jeg vil også gerne sige, at vi nu snakker om udenrigspolitik og Arktis, og derfor synes jeg, det var lidt upassende, at man begyndte at ville gøre det til en debat om både velfærd og selvstændighed og en kritik af Siumuts politik.
Der står bl.a. i den allerførste paragraf i IA's målsætninger, at man ønsker selvstændighed som noget af det første.
Vil ordføreren redegøre for, om IA måske alligevel ikke ønsker det?
Henrik Dahl (LA), 2019-12-17:
Der er jo blevet sagt mange tankevækkende ting om Grønland og USA, og man bliver også grebet af en vis forfængelighed, når man sidder og hører på alle de her ting.
Så vil man gerne sige noget, der ikke er blevet sagt før, og jeg tror faktisk, jeg har fundet på noget.
Et af de emner, vi ikke rigtig har drøftet endnu, er realpolitik.
Det synes jeg er en skam, for hele det arktiske område er jo et af de områder i verden, der i højeste grad bliver styret af realpolitik.
Det var hr. Martin Lidegaard, der sporede mig ind på ideen, da han sagde, at hverken USA, Rusland eller Kina kan tolerere, at de to andre får overherredømmet, eller at én part får overherredømmet; og det er jo simpelt hen det, der styrer udviklingen i regionen – mere end noget andet.
Derfor synes jeg, det er lidt ærgerligt, at vi har en debat i Folketinget om USA, Grønland og Danmark, uden at der er nogen, der nævner – og jeg ved godt, at man ikke må bande på Folketingets talerstol, og det, jeg gør nu, er ikke at bande – H.
C. Hansens brev til den amerikanske ambassadør i 1957.
Det er jo det afgørende og vigtige at forstå, når man skal forstå forholdet mellem USA, Grønland og Danmark.
Det er det, der blev etableret ved den lejlighed, for det, der i virkeligheden får tingene til at fungere, er selvfølgelig det grønlandsk-amerikanske forhold, der blev etableret dér.
Jeg tror, at vi altid skal huske, at det, uanset hvordan vi analyserer eller belægger vores ord, er realpolitikken, der kommer til at sejre, når det gælder Arktis og dermed Grønland.
Tak for den brede opslutning til forslaget til vedtagelse, og tak for den gode debat.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-17:
For jeg mener sådan set, at det er imod alt, hvad vi ellers har aftalt med hinanden.
Men det gælder jo altså også USA's ønske om at være mere til stede militært.
Vi ser en oprustning lige nu, som jeg mener er meget, meget uheldig i forhold til det område, vi taler om.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-12-17:
Hvis jeg sad på Grønland og så ned på hr. Rasmus Nordqvist og hørte den tale, han har fremført her, så ville jeg for alvor blive bekymret.
For vi hører på den ene side en, der gerne vil være på den lette fløj, der hedder, at vi taler selvstændighed op, men på den anden side har Alternativet overhovedet intet bud på, hvad det så er for en politik, der skal føres fra vores kongeriges side eller fra et eventuelt fremtidigt selvstændigt Grønlands side.
Det eneste, vi hører, er noget med, at vi skal søge dialog og nedrustning.
Men kunne hr. Nordqvist måske så komme ned på den planet, vi andre befinder os på, og forklare, hvordan vi skal nå den nedrustning i den verden, vi ser i øjeblikket?
Det tror jeg altså der er rigtig mange både herinde i salen og også lidt nordligere i kongeriget der gerne vil høre.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-17:
Jamen det er jo bl.a. ved at styrke de redskaber, der er, som er ikkeoprustning.
Det handler om udenrigstjeneste, det handler om diplomati, det handler om at arbejde igennem de internationale organisationer, der er.
Så det er i den grad noget, der foregår på den her planet, hvor jeg står lige nu, og så vidt jeg kan se, er hr. Morten Messerschmidt fuldstændig samme sted.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2019-12-17:
Mange tak.
For det første er det jo 10 år siden, vi fik selvstyre.
Vi har ikke hjemtaget et eneste område siden da.
Vi har fået en langt bedre økonomi, og bloktilskuddet – det har vi sådan set også fået konstateret i Grønlandsudvalget – fylder meget mindre i Grønlands økonomi, end det har gjort tidligere.
Ja, det er sådan, og det fremgår sådan set også af min tale, at IA ønsker selvstændighed for Grønland.
Der er ikke ændret i den politik i alle de år.
De, der har grundlagt vores parti, havde den politik, og det har vi stadig væk.
Vi synes bare, at vi skal bruge rigtig meget tid på også at diskutere, hvordan vi får en bedre dagligdag for vores borgere, for vi ser, at der er rigtig mange, der vælger at flytte fra Grønland.
Vi synes, det er bekymrende, når grunden til, at vi ikke bliver færre i Grønland, er, at der flytter folk fra Thailand til Grønland.
Jeg kunne rigtig godt tænke mig, at der var flere grønlændere, der havde lyst til at bo i Grønland, frem for at vi har en større og større gruppe af grønlændere, som vælger at bosætte sig i Danmark, fordi de ikke får den velfærd, som de gerne vil have, hjemme i Grønland.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-12-17:
Det forekommer ret frygtindgydende at forestille sig, at vi skulle befinde os på samme planet, i hvert fald i politisk forstand.
For man kan ikke forestille sig noget mindre venligt over for det grønlandske folk – i den verden, vi befinder os i nu – end at ønske dem selvstændighed.
Hvordan forestiller hr. Rasmus Nordqvist sig, at Grønland skal komme ind i NATO, i OECD, i alle de organisationer, som jeg kan forstå er dem, der skal facilitere den fredelige og broderlige fremtid, som hr. Nordqvist ser for sig?
Hvordan i alverden vil han sikre, at Grønland får de muligheder for at varetage egne interesser – altså bare de muligheder, sammenholdt med hvad de har i dag som en del af vores alle sammens kongerige?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-17:
Måske er vi ikke på samme planet, for i hvert fald hører spørgeren ikke efter, hvad jeg står og siger heroppe på denne planet.
Jeg taler ikke om, om jeg ønsker selvstændighed.
Jeg taler om, at jeg ønsker, at det er op til grønlænderne at bestemme, hvordan de ønsker det.
Og bagefter ønsker jeg, at vi har en samtale sammen i det fællesskab, vi har, som er rigsfællesskabet, om, hvordan vi ser et moderne rigsfællesskab; hvordan ser vi, at det er et tilvalg i dag og ikke kun noget, vi er sammen i på grund af historiske præmisser.