runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Johansson (KF), 2019-02-05:
Mange tak.
Salget af Radius er sat i bero, og det er jo som bekendt sket, på baggrund af at der var et flertal i Folketinget, som ikke længere støttede op om den proces, som der ligesom var planlagt, og som egentlig havde været planlagt siden børsnoteringen af Ørsted.
Det endte ud i et uskønt og vel nærmest pinligt forløb, hvor statens rolle som hovedaktionær led et voldsomt tillidsknæk.
Hvis man bakker op om det forslag, som vi behandler nu, så vil det her tillidsknæk, som staten har lidt som hovedaktionær, blive fulgt op af en sag om ulovlig statsstøtte, og det kan vi selvfølgelig ikke bakke op om.
For Ørsted må ikke udvælge nogen særlig selskabsform frem for andre, efter den proces, man har været igennem.
I Det Konservative Folkeparti har vi ingenting imod, at Radius bliver solgt til et forbrugerejet andelsselskab eller for den sags skyld en ejer med en anden selskabsform, som det f.eks. er tilfældet i dag, hvor Radius jo er ejet af et børsnoteret selskab.
Det, der er vigtigt for os, er, at eldistributionsselskaberne i Danmark uanset ejerform lever op til den lovgivning, der er på området i Danmark, sådan at forbrugerne får den rette kvalitet til den rette pris.
Vi har jo netop en lovgivning i Danmark, som betyder, at man som eldistributør ikke eksempelvis kan hæve prisen eller undlade at vedligeholde elnettet, og det er vigtigt at holde fast i.
Ørsted er verdens førende selskab inden for udviklingen af havvindmøller, og derfor er deres fokus i dag et andet sted.
De ønsker at videreudvikle deres forretning og styrke den grønne omstilling, og et salg af Radius vil frigive ressourcer til at forfølge den plan.
Det bakker vi op om i Det Konservative Folkeparti, og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-05:
Jeg vil blot sige en gang til: Nej, det, som Enhedslisten foreslår, er ikke i strid med statsstøttereglerne.
Det er en fuldstændig gentagelse af lignende salgsprocesser, der har været for andre dele af infrastrukturen, herunder salg, der udgik fra Ørsted, tidligere DONG.
Der er tale om et privat selskab, som principielt selv må bestemme, hvem de sælger til.
Men lad mig stille et andet og måske et lidt mere konstruktivt spørgsmål.
Så kan man snakke om alt muligt med den proces og om, hvem der har ansvaret, og alt muligt andet, men hvad er Det Konservative Folkepartis bud på, hvordan vi kommer videre på en måde, der så også kan sikre flertal i Folketinget?
Det ville jeg synes var interessant at høre.
Anders Johansson (KF), 2019-02-05:
Jeg ved ikke, om jeg kan give noget klart svar, for så skulle jeg vide, hvad et flertal herinde helt præcis bakker op om.
Vi bakkede op om den proces, der var, og det gør vi stadig væk.
Hvordan vi så kommer videre herfra må vi jo sætte os i forligskredsen og finde ud af.
Det kan jeg sådan set ikke stå her og give noget klart svar på.
Jeg kan bare svare på Det Konservative Folkepartis vegne.
Vi bakkede op om den proces, der var, og så må vi jo sætte os i kredsen og finde ud af, hvad vi gør herfra.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-02-05:
Nu må jeg ikke sige, hvem der var med i den sidste budrunde, men man kan jo selv spekulere i, om det, der har været orienteret om i pressen, var korrekt eller ej.
Ministeren kritiserer Enhedslisten for ikke at gå ind for en åben økonomi, men hvis åben økonomi handler om, at en kapitalfond – det kan være Goldman Sachs eller andre – skal eje dansk infrastruktur, så synes jeg altså, det er at strække det lidt.
Er det ikke korrekt?
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-05:
Jamen altså, problemet er vel, hvis man nu tager det helt ned på jorden, at f.eks. os, der bor i det her område – det gør jeg, og det er der 1 million andre der også gør – så ikke vil have nogen demokratisk indflydelse i, lad os sige, det var et SEAS-NVE-konsortium.
Vi ville være sat uden for demokratisk indflydelse i den andelsvirksomhed og i øvrigt også være uden ret til afkastet og en demokratisk forvaltning af, om det skulle føres tilbage i lommerne på os selv eller bruges til investeringer i nye spændende, grønne projekter, eller hvad det nu var.
Kan ordføreren ikke se, at det lidt er et brud med hele ideen med forbrugereje og andelseje, nemlig at der et lighedstegn mellem forbrugerne og ejerne?
Martin Lidegaard (RV), 2019-02-05:
Det ved jeg ikke helt om jeg gør.
Det, som spørgeren er inde på, er, om man laver en egentlig fusion, så det er alle forbrugerne i det pågældende område, eller om man laver en selskabskonstruktion.
Der vil jeg egentlig nok sige, at der vil være fordele og ulemper ved begge modeller.
Radius kom oprindelig fra et kommunalt ejet selskab med en bestemt form for kapitalforvaltning.
Jeg kan simpelt hen ikke lige på stående fod gennemskue, om det giver mening for forbrugerne på Sjælland at overtage hele den kapitalforvaltning, eller om det i virkeligheden kunne risikere at påføre dem yderligere omkostninger.
Men altså, det kan man tænke igennem.
Det er bare for at sige, at det ikke er sådan helt på den flade, at det nødvendigvis pr. definition vil være i forbrugernes interesse med en bestemt selskabskonstruktion.
Jacob Jensen (V), 2019-02-05:
Der er jo selvfølgelig regler for, hvordan vi kan håndtere de her ting.
Det er derfor, jeg også bare minder om, at reglerne går begge veje, i forhold til hvad det er for en pris, vi får for det, og hvad det er for en regulering, der ligger omkring det.
Jeg vil bare holde fast i, at det er vigtigt for os, at vi ikke går med løs hånd i forhold til at sige, at vi lige kan vælge noget, for så er det nok det, vi sådan føler er det bedste.
Det handler også om, hvad det er for en pris, vi får for det.
For det er trods alt en værdi, der ligger, hvis man skal sælge det, og dermed også den værdi, der går ind i en videre omstilling af Ørsteds grønne omstilling, som jeg jo tror vi deler ønsket om skal fortsætte.
Så det er blot derfor, jeg henviser til, at der er krav omkring de her ting.
Og i øvrigt: Når vi nu har været igennem en proces en gang, kan man ikke bare starte den proces op igen, for så ville vi netop blive ramt af, at vi ville gå imod dem, der så har været inde at byde, og så måske udnytte deres bud i første omgang til at få dem til at byde en anden pris.
Det går selvfølgelig heller ikke.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-02-05:
Det er rigtigt nok, for nu er der jo nogen, der har budt ind.
Så den går ikke.
Men jeg synes ikke rigtig, ordføreren svarer på mit spørgsmål.
Altså, det er der jo ikke noget EU-lovgivning imod.
Jacob Jensen (V), 2019-02-05:
Og hvordan skal vi finde ud af det, medmindre der er forskellige aktører, der bliver inviteret ind til at give et bud?
Man kan selvfølgelig lave alle mulige værdiansættelser og sige, at det er vi så tilfredse med.
Men den mest objektive vurdering af, hvad prisen er på et givent selskab, i det her tilfælde Radius, er jo at finde ud af, hvad markedet byder i sådan nogle indikative bud.
Så kan man så derefter køre en proces.
Det er jo også det, den proces her har vist, uden at vi selvfølgelig kan komme ind på, hvad der er budt, eller hvem der har budt.
Men for ligesom at teste markedet bliver vi jo nødt til at få flere til at byde, frem for at vi sidder ovre i Finansministeriet eller Ørsteds ledelse sidder og siger: Så sælger vi her, og så får vi en eller anden pris for det, som vi i øvrigt ikke ved om er den rigtige.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2019-02-05:
Nu siger ordføreren, hvad der er muligt i sådan nogle handler.
Vi har jo for nylig oplevet, at gasnettet overgik til Energinet, og at der var en handel omkring det, hvor der sådan set kun var én køber.
Hvis vi bare går en 5-6 år tilbage, blev 150 kV-nettet solgt fra nogle andelsejede selskaber til Energinet.dk, hvor de selskaber på det tidspunkt kun kunne sælge til Energinet.dk.
Så det er jo sådan set noget, der er foregået tidligere, at man har haft sådan nogle handler af noget af vores vigtige infrastruktur, hvor der kun har været én køber, og hvor det alligevel er lykkedes.
Det er jo det, som Enhedslistens forslag her går ud på: at vi vil lukke et hul.
Vi vil lukke det hul, så man ikke bare sådan frit kan sælge vores overordnede infrastruktur til hvem som helst.
Vi vil gerne begrænse det.
Vi synes, det er rigtig godt, at det er forbrugerejede andelsselskaber, som ejer.
Det kan sådan set også stadig væk være kommuner, der ejer.
Så er der mulighed for, at Energinet som andenprioritet kan komme til at eje.
Kan ordføreren ikke se, at der sådan set er nogle historiske muligheder, der ligesom tilsiger, at vi godt kan håndtere det her inden for landets grænser?
Jacob Jensen (V), 2019-02-05:
Som jeg ser det, er der to ting at svare, bare kort: For mig er det afgørende, hvad det er for en regulering, der ligger omkring den fremtidige ejer, herunder at sikre den nationale sikkerhed, herunder at sikre forsyningssikkerheden, herunder at sikre de priser, som kunderne i det givne selskab kan blive mødt af.
Den sektorregulering gælder jo i dag, som den gælder i morgen, uanset hvad det er for en ejer.
Det er ligesom det ene.
Det andet er i forhold til at sige, at man så kan vælge en ud, og at alt så er godt.
Nuvel, men det er stadig væk et børsnoteret selskab, som var i gang med at skulle sælge en del af det.
Det kræver nogle hensyn, også nogle hensyn til det omdømme, der skal være fremadrettet, i forhold til hvad det er for en samarbejdspartner, Danmark og den danske stat i givet fald vil være, hvis vi, fordi vi havde nogle følelser for en bestemt køber, plukkede nogle ud, til trods for at vi ikke var klar over, om det egentlig var den rigtige køber til den rigtige pris.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2019-02-05:
Jamen hvis man mest går efter prisen, er der nogle ting, man så prioriterer lavere.
Jeg synes da, det er godt, at gasnettet er på danske hænder.
Jeg synes, det er bedre, end hvis det var et russisk selskab, der ejede det danske gasnet og ligesom ville drive det på en anden måde.
På samme måde har jeg det med det her elnet, nemlig at jeg synes, at det altså er bedst med en dansk løsning.
Så kan de her energiselskaber lave alt mulig andet.
Men lige med et netselskab er det jo det hul, vi ønsker at lukke med det her forslag.
Kan ordføreren ikke se, at pris altså ikke er det allervigtigste her?
Det er kontrol over landets vigtige infrastruktur.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-05:
Tak for det, formand.
Radius har desværre været genstand for meget polemik de seneste uger, fordi den salgsproces, som havde været i gang siden juli måned, røg i vasken langt henne i processen.
Tusindvis af mandetimer i Finansministeriet, i Ørsted, i de bydende virksomheder var dermed spildt.
Statens omdømme som troværdig forhandlingspartner har lidt et knæk.
Hvorfor?
Primært fordi Socialdemokratiet ikke var opgaven voksen, da det kom til stykket.
Man valgte populismen frem for ansvarlighedens og saglighedens vej.
Ærgerligt for Ørsted, for skatteborgerne og den danske stats renommé.
Sådan skal det være.
Man kan finde masser af eksempler gennem historien på monopoler drevet af stater eller private, hvor reguleringen har været dårlig, hvilket har medført dyrere og dårligere produkter, varer eller service for borgerne.
Det er reguleringen, som er vigtig; det er reguleringen, som beskytter forbrugerne, og reguleringen er på plads i Danmark.
Det er simpelt hen forkert.
Derudover forhindrer EU-lovgivning, at man diskriminerer på baggrund af virksomhedsformer, når man sælger statslige virksomheder.
Det beskytter også danske virksomheder mod at blive diskrimineret i salgsprocesser i udlandet.
Energinet skal naturligvis heller ikke eje eldistributionsselskaber.
Energinet skal være en markedsneutral aktør.
De varetager myndighedsopgaver, og derfor skal de naturligvis ikke være i direkte konkurrence med andre eldistributionsselskaber.
Det er jo en hjørnesten i den regulering, som vi har i Danmark og i øvrigt også i resten af EU.
Det er derfor, at Banedanmark ejer skinnerne og DSB andre aktører byder ind på at køre på dem.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-05:
Det her med EU-lovgivning bliver ved med at blive gentaget.
Altså, Ørsted er et privat selskab.
Det er rigtigt, at der er en statslig aktiemajoritet, men det er altså ikke omfattet af EU's udbudsregler eller lignende sager.
Vi har fået et svar fra ministeren om det her, altså,
og ellers må ministeren jo opklare det igen.
Som hr. Søren Egge Rasmussen var inde på før, har vi jo fortilfælde, hvor vi har valgt en forhandlet salgsproces af dele af vores infrastruktur.
Så det er altså bare forkert.
Så er der et andet og mere principielt spørgsmål: Er der overhovedet nogen dele af vores infrastruktur, som Liberal Alliance ikke mener kan sælges til højestbydende kapitalfond, altså jernbanen, vejene, transmissionsnettet?
Er der noget som helst, som Liberal Alliance mener bør være ejet af danskerne selv?
Joachim B. Olsen (LA), 2019-02-05:
Det er simpelt hen ikke rigtigt, at der ikke er EU-lovgivning, der forhindrer, at man bare sælger til hvem som helst, som man nu har lyst til.
Der kan godt være eksempler på, at man har forhandlet med en aktør, men så skal man jo bagefter ud i en nogle gange besværlig proces og bevise, at man faktisk har solgt til markedspris, og med hensyn til andre, det var f.eks. tilfældet med Jyske Bank, åbnede man jo bagefter for, at andre, hvis der var nogen, der havde lyst til at byde højere, kunne gå ind og købe.
Sådan er det.
Der er ikke noget forkert i det, jeg siger.
Så bliver der spurgt til, om der var noget, vi kunne forestille os noget, som ikke kunne ejes af private.
Nej det er der sådan set ikke.
Jeg kan ikke lige komme på noget.
For det, der er væsentligt, er, at der er en regulering, som beskytter forbrugerne mod, at der er nogen, der udnytter et monopol.
Det er det, der er fuldstændig væsentligt.
Vi mener selvfølgelig ikke, at der er nogen, der skal kunne udnytte en monopollignende tilstand, og derfor er det helt i tråd med god markedsregulering, at der er en regulering på de områder, hvor der er et naturligt monopol, som beskytter forbrugerne mod, at der er nogen, der tager ublu priser.
Men staten kan også godt være en, der tager ublu priser.
Staten har jo også en dobbeltrolle.
Staten opkræver skatter, og hvis staten så også har et monopol, bliver det nemt en skatteskrue, hvor man kan skrue priserne op for at få nogle indirekte skatter igennem på den måde.
Det er der også eksempler på fra bl.a. England.
Så det der med, at staten skulle være en god ejer, og at det skulle beskytte forbrugerne, er altså ikke rigtigt.
Det er regulering, der beskytter forbrugerne.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-05:
Først tak for den positive modtagelse.
Det her spørgsmål om konsortier og erfaring er selvfølgelig interessant.
Jeg spørger mig selv, om ikke den slags erfaringer er noget, man kan tilkøbe, sådan at ejerskabet stadig væk er hos forbrugerne, sådan som vi har en lang, lang tradition for i Danmark – specielt når hr. Martin Lidegaard ligesom os er optaget af at fastholde den andelstradition, man har.
Jeg er også lidt bekymret over det perspektiv med, at SEAS skulle eje Radius, men uden at kunderne i Radius' område er andelshavere i SEAS.
For det er også en udvanding af vores andelsform, som jeg synes vil gøre det nemmere at sætte spørgsmålstegn ved, om det virkelig er kvalitativt anderledes end andre virksomheder.
Jeg ved ikke, om hr. Martin Lidegaard deler den bekymring.
Jacob Jensen (V), 2019-02-05:
Jo, og derfor er det bare, at jeg fortsætter med at sige, at den kontrol har vi jo allerede gennem den regulering og den lovgivning, der ligger omkring de her ting.
Den gælder i dag, som den gælder i morgen, uanset hvem der kommer til at være ejeren af Radius.
Så startede hr. Pelle Dragsted med at sige, at jeg havde været ude i en skræmmekampagne.
Der må jeg bare sige, at når ordføreren for Enhedslisten her siger, at det jo så også kunne have været nogle fra Rusland og alt mulig andet, så kan jeg jo selvfølgelig ikke sige noget om det – qua den tavshedspligt, der er – men jeg tror, at man kan næsten både høre på finansministeren og også læse sig til, at det har været fornuftige bydere, der har været.
Det har både været indenlandske og udenlandske, men det har været fornuftige bydere.
Men det vigtigste af alt er, at den regulering, herunder den nationale sikkerhed omkring prissætning og omkring ejerstruktur, allerede er reguleret i den sektorlov, som der gælder, og det vil den også være fremadrettet, uanset hvem der måtte komme til at eje Radius, hvis et nyt salg i givet fald skulle blive aktuelt.
Kristian Jensen (V), 2019-02-05:
Jeg er faktisk ikke enig i, at pensionskasserne går efter mest mulig profit.
Jeg mener, de går efter mest mulig bæredygtig profit.
Og netop fordi de også investerer i bæredygtighed, er deres interesse i at investere i dansk energiinfrastruktur ganske vital.
Jeg synes, det er mærkeligt, at man ikke vil have en mulighed for, at danske pensionskasser også kan være medejere af dansk energiinfrastruktur.
Ideen om, at det skal være kunder på Sjælland, der skal eje og tjene på kunderne i København, kan jeg ikke se skulle være mere rigtig eller fin, end at pensionskassemedlemmer, bl.a. nogle, der bor i København, skulle være medejere af deres egen infrastruktur.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-02-05:
Jamen altså, spørgerens skuffelse over fru Mette Frederiksen, må spørgeren tage direkte med fru Mette Frederiksen.
Altså det, jeg undrer mig over, er jo det her med, at der i den første linje står: »Folketinget pålægger den nuværende regering...«, og det vil sige, at inden et valg, der senest skal afholdes den 17. juni, skulle man så holde en folkeafstemning.
Det er om meget kort tid, og jeg synes, der er alt for kort tid til den proces, der skal foregå før en folkeafstemning.
Jeg peger bare på, at man jo har lavet nogle ret fornuftige, dygtige og grundige processer andre steder i verden omkring folkeafstemninger, bl.a. i Irland omkring abort og ligestillingslovgivning i forhold til ægteskab.
Og det, jeg egentlig bare efterspørger lidt, er, at vi griber til andre redskaber og tager dem ned.
Hvis det er den nuværende regering, tror jeg, der er for kort tid, og hvis man så opfordrer kommende regeringer til at holde det, jamen det er jeg som sagt positiv over for.
Nikolaj Villumsen (EL), 2019-02-05:
Altså, forslaget går jo lige præcis på, at hvis den nuværende regering skulle finde på at tilslutte sig bankunionen, hvilket den ikke har sagt den vil, inden den afholder folketingsvalg – det er der ikke noget, der tyder på – så vil den være forpligtet til det, hvis der er et flertal for det her forslag.
Men ellers går det jo på at opfordre en fremtidig regering til at udskrive en folkeafstemning, og det er jo noget, vi helt klart kan.
Jo flere partier, der bakker op om det, jo sværere vil det jo være for en regering at undgå at udskrive sådan en folkeafstemning.
Så jeg vil bare opfordre Alternativet til at overveje, om ikke det var på sin plads at få en folkeafstemning om det her spørgsmål.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-02-05:
Jeg håber sådan set, at spørgeren, hr. Nikolaj Villumsen, egentlig hørte efter, hvad det var, jeg sagde.
Jeg siger, at vi er meget positive over for det.
Jeg havde nogle spørgsmål omkring den måde, man formulerer det på her.
Igen vil jeg sige: Jeg er ikke en, der bliver bange, når man siger folkeafstemning.
Jeg synes, at folkeafstemninger kan være et rigtig fornuftigt og godt redskab.
Jeg appellerer også bare til, at vi forstår, at det direkte demokrati ikke er den eneste måde at inddrage på.
Man kan skabe et inddragende og deltagende demokrati på mange måder, og jeg synes sådan set, at vi skulle tage at lære af alle de lande, som allerede eksperimenterer med det, i stedet for kun at tage den simple udgave, som er folkeafstemningen.
Anders Johansson (KF), 2019-02-05:
Tak for det.
Det er jo et forslag, som er præcis magen til det, der blev drøftet her i Folketingssalen for under et år siden, den 22. maj 2018.
Dengang kunne Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget, og det kan vi heller ikke i dag.
Vi har det sådan, at hvis der er tale om suverænitetsafgivelse, skal vi selvfølgelig have en folkeafstemning.
Tilbage i 2015 lavede Justitsministeriet en vurdering af, hvilken betydning det ville have, hvis man eventuelt skulle tilslutte sig en bankunion, og hvorvidt det ville betyde, at der var suverænitetsafgivelse – og det er den klare vurdering, at der ikke er tale om suverænitetsafgivelse.
Det er en tradition, vi har i Danmark, at vi afholder folkeafstemning om EU, når der er tale om suverænitetsafgivelse, og det er der ikke her.
Det har vi ikke i sinde at lave om på fra Det Konservative Folkepartis side.
Som flere ordførere også har været inde på, og som ministeren også var inde på, er det stadig væk et relativt hypotetisk grundlag at diskutere det her på, i og med at det stadig er uafklaret, hvad det her præcis kommer til at betyde.
Vi er også som parti uafklarede, med hensyn til hvorvidt vi vil bakke op eller ikke bakke op om Danmarks indtræden i bankunionen.
Med de bemærkninger vil jeg meddele, at vi ikke støtter beslutningsforslaget.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-02-05:
Konservative er også uafklarede, i hvert fald på papiret.
Kunne hr. Anders Johansson ikke gøre opmærksom på, om han er enig med statsministeren i, at der »er mere og mere, der tyder på, at det vil være klogt at gå med i bankunionen«?
Er hr. Anders Johansson enig med statsministeren i det, eller er hr. Anders Johansson ikke enig?
Anders Johansson (KF), 2019-02-05:
Som jeg sagde i min ordførertale, er vi som parti ikke afklarede, i forhold til hvorvidt vi bakker op eller ikke bakker op.
Og derfor kan jeg ikke rigtig stå her og kommentere på, om der er nogle ting, som statsministeren ved, som gør, at han mener, at det er mere sandsynligt, at man skal tilslutte sig.
Den diskussion har vi ikke haft, og den afventer faktisk, at der kommer de her konklusioner.
Nej, det kan jeg jo ikke, fordi vi netop ikke har taget stilling til det og vi ikke kender konklusionerne.
Så jeg synes da, det er helt på sin plads at sige, at man afventer konklusionerne på det arbejde, der er i gang.
Der sidder jo en arbejdsgruppe, der netop er ved at vurdere fordele og ulemper, i forhold til om Danmark skal tiltræde eller ej.
Der synes jeg, det ville være lidt underligt, hvis man stod her på forhånd og sagde, at uanset hvad den arbejdsgruppe kommer frem til, så har vi truffet en beslutning.
Selvfølgelig vurderer vi vores stillingtagen på baggrund af det seriøse arbejde, der pågår nu.
Der er nogle helt fundamentale ting, som også ministeren var inde på, omkring det danske realkreditsystem.
Det skal selvfølgelig kunne håndteres på en ordentlig måde.
Det er sådan noget, der er rigtig vigtigt for dansk økonomi, og det er også vigtigt for Det Konservative Folkeparti, hvor vi jo står vagt om f.eks. boligejerne.
Så selvfølgelig er vi nødt til at afvente konklusionerne fra den arbejdsgruppe, før vi tager endelig stilling.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-02-05:
Jeg er stadig lidt forvirret med hensyn til det her med tidsperioden, som jeg også sagde, da jeg var på talerstolen.
Jeg kan forstå, at man skal spørges inden et folketingsvalg – europaparlamentsvalget har jo knap så meget med det at gøre – men mener Enhedslisten, at en folkeafstemning vil skulle holdes inden et kommende folketingsvalg, altså inden senest den 17. juni?
Nikolaj Villumsen (EL), 2019-02-05:
Det er selvfølgelig alt for kort tid til at have en ordentlig demokratisk debat, så det er på ingen måde noget, vi opfordrer til, men vi er bare bekymrede for, at man endnu en gang vælger at gennemføre store ting på EU-området uden at spørge danskerne.
Hovedmålet med det her forslag – det, der i virkeligeheden er det centrale – er jo at se på, hvad man kommer til at gøre efter efteråret 2019, når den her redegørelse kommer, altså om der skal være en folkeafstemning, såfremt flertallet i Folketinget beslutter, at Danmark skal tilslutte sig bankunionen, eller om der ikke skal.
Støtter man det her forslag, så pålægger man regeringen at opfordre den kommende regering til at afholde sådan en folkeafstemning, og det håber jeg da meget at Alternativet vil bakke op om.