Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Katastrofen i Gaza er åbenbar for de fleste, og det samme må situationen på Vestbredden også være.
Men samtidig virker de politiske beslutningstagere i Israel, som om de både er blinde og døve for protester fra udlandet.
Vi har pligt til at gøre alt, hvad vi kan, for at gøre en ende på katastrofen, og her kan sanktioner jo være det instrument, som i andre sammenhænge for politikere i international politik både er så velkendte og velafprøvede, og SF har jo også tidligere støttet forslag om, at Danmark ikke importerer varer fra områder, som er besat af Israel, hvilket jo også er en slags sanktion.
Jeg afventer også en del af samarbejdet i EU om en fælles linje omkring sanktioner, og det skulle jo være lige på trapperne.
SF synes, at USA har taget fat i nogle gode instrumenter ved at målrette sanktioner mod bosættere.
Det værktøj ser vi meget gerne udvidet og brugt mod en række andre bosættere og ikke kun mod de her, som vi ser det, aggressive, ekstremistiske bosættere på Vestbredden, som på daglig basis chikanerer palæstinenserne – nogle gange bare ved almindelig chikane, andre gange ved midt om natten at vække palæstinensiske familier, vælte deres huse med bulldozere, og så forventer de bare, at palæstinenserne kan finde et andet sted at bo.
Det er ikke bare grov chikane, men også et direkte overfald på almindelige palæstinensere.
Jeg synes faktisk, det er provokerende at se bl.a. en dansker, som jævnligt har optrådt i fjernsynet og i andre danske medier, stå nede på Vestbredden og udpege forskellige områder, hvor han vil være med til at etablere nye bosættelser.
I hans selvforståelse skal palæstinenserne forsvinde, fordi det er sådan nogle undermennesker, og fordi landet der har han jo fået.
Selv om han er født og opvokset her i Danmark, har han øjensynlig fået det her land fra nogle højere magter.
Det er dybt provokerende at se den slags aggressive, fundamentalistiske og ekstremistiske bosættere, og jeg synes, det er helt nødvendigt, at vi målretter sanktioner mod dem, men jeg synes ikke, det skal stoppe der.
Det, vi også ser, er jo, ud over Netanyahu selv, forsvarsminister Yoav Gallant, minister for national sikkerhed Itamar Ben-Gvir blandt en række andre optræde med et sprog, der puster til had og underbygger den følelse og den forståelse, der ligger under enhver form for etnisk udrensning og folkedrab.
Der er ministre her, der i den grad er skyldige i at skabe en stemning blandt nogle i Israel om, at palæstinenserne, som de jo selv kalder dem, ikke er rigtige mennesker; de skal bare forsvinde.
Jeg synes, vi skulle målrette sanktioner mod de her ministre, som mange israelere selv kalder racister og fascister.
Den type politikere har intet at gøre i et civiliseret selskab internationalt, men der er heldigvis forskel på israelere.
For et par måneder siden besøgte jeg grænseovergangen på Egyptens side ind mod Gaza ved grænseovergangen til Rafah, og det, vi oplevede der, var en usædvanlig nidkær politik i forhold til at forhindre varer i at komme ind.
For kun et par uger siden havde SF arrangeret en rejse til Israel, som jeg selv deltog i, hvor vi besøgte en række politikere og fagforeninger, både jødisk-israelske fagforeninger og palæstinensiske fagforeninger.
Jeg må bare sige, at det bekræfter troen på, at sanktioner virker, for Israel består af så meget andet end den her højreekstremistiske regering.
I befolkningen er der masser af mennesker, som ikke vil finde sig i det.
Der er aktive politikere på centrum-venstre-fløjen.
Der er fredsbevægelsen.
For man må man sige om Israel – i øvrigt som den eneste i regionen – at det er et levende demokrati, hvor befolkningen faktisk har mulighed for at sætte sig igennem, og i den forbindelse vil sanktioner også kunne virke, og SF støtter beslutningsforslaget.