runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (KD), 2022-02-08:
Men statsministeren er jo også pressens minister.
Det er jo en ganske særlig titel og opgave og et ganske særligt ansvar at være pressens minister, og jeg kan derfor ikke lade være med at spørge, om det ikke bekymrer statsministeren, når chefredaktører bliver indkaldt til samtaler om, hvad der kan skrives, og hvad der ikke kan skrives, i forhold til den danske presse.
Det er jo derfor, jeg nævner de to film.
For der har vi nogle, der har modet til at gøre det, de synes er det rigtige, og det er derfor, de er heltinder i mit verdensbillede.
Det var, fordi de simpelt hen mente, at det var rigtigt, at de gjorde det, trods det, at nogle andre, nemlig myndighederne, mente, det var forkert.
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Jeg sætter jo sædvanligvis utrolig stor pris på mine dialoger med hr. Jens Rohde om mangt og meget, men i forhold til de konkrete sager har jeg ikke yderligere at tilføje.
Pause Pause (Pause), 2022-02-08:
Mødet er udsat.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2022-02-08:
Jamen vi har fået et svar i går til udvalget, som vedrører, i hvilket omfang det er forligsbrud, hvis ikke man stemmer ja ved tredjebehandlingen.
Nu er vi jo kun nået til andenbehandlingen.
Så ville det jo være rigtig godt at være helt skarp på, om – når vi kommer til tredjebehandlingen – hvordan man så skal tolke, hvordan der stemmes.
Det skal man jo især være opmærksom på, når der ligger en betænkning til lovforslaget.
Enhedslisten og SF har en fælles betænkning, hvori man skriver, at man ved tredjebehandlingen vil tilkendegive sin stillingtagen til lovforslaget.
Det afhænger bl.a. af, hvordan der stemmes til de ændringsforslag, som der skal stemmes om lige om lidt.
Vi kunne jo godt tænke os, inden vi stemmer ved tredjebehandlingen, at være helt skarpe og være helt enige om, hvad det har af konsekvenser.
Og den her sag er lidt speget, for det er et gammelt forlig fra 2014, hvor der er bestilt en sammenskrivning af to love.
Det står vi gerne ved.
Der skal så i den sammenskrivning være en balance mellem det juridiske og økonomiske i styrkeforholdet mellem lejer og udlejer.
Så vi mener ikke, at lovforslaget lever op til forliget fra 2014, og så vil vi jo ikke stemme for det.
Det er jo vores udgangspunkt.
Men hvis SF's ændringsforslag bliver vedtaget, er vi i en situation, hvor vi kan være så tilfredse med lovforslaget, at vi vil stemme ja ved tredjebehandlingen.
Har det så store konsekvenser, hvis man ligesom går ud af forliget?
Ja, det er sådan lidt uafklaret.
Og hvis ikke man kan blive enige om de ændringer, så kan man konstatere, at forliget er ophørt, og så kan et flertal jo lave ændringer, som de har lyst til.
Derfor er vi på et punkt i lovbehandlingen, hvor vi jo gerne vil have klarhed om, hvordan det skal tolkes, hvis det er sådan, at ændringsforslagene ikke bliver vedtaget, og at nogle partier kommer frem til at stemme nej til lovforslaget.
Der er det jo meget rart, at man, inden man trykker på knappen, kender konsekvenserne.
Det er muligt, at det er nogen med flere stjerner på skuldrene, end jeg har, der skal tale sammen og lave den afklaring og finde ud af, om både regeringen og Enhedslisten er enige om den udlægning, som ministeren har i sit svar.
Så det er jo sådan lidt en alvorlig sag.
Det er derfor, vi gerne vil have L 47 tilbage i udvalget.
Vi har ikke behov for, at alle tre love kommer tilbage, så det må være op til formanden at finde ud af, hvordan det skal håndteres, men vi vil sådan set ikke blokere for, at L 48 og L 49 kunne andenbehandles i dag og tredjebehandles på torsdag.
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Jeg synes sådan set, det er meget fint, at man indledningsvis siger, at man ikke vil aftvinge mig eller bede mig om at respondere på konkrete sager.
Men en principiel diskussion, som er rejst på baggrund af konkrete sager, har jo så en tilknytning til de konkrete sager; der er jo nogle konkrete sager.
Og jeg blander mig ikke i hverken anklagemyndighedens eller politiets tilrettelæggelse af og arbejde med konkrete sager, og derfor vil jeg heller ikke forholde mig til noget principielt, som alligevel er knyttet op på en konkret sag.
Først vil jeg give spørgeren ret i, at det var en god diskussion, vi havde.
Vi bliver nødt til lige at få klargjort, hvad der menes, når spørgeren siger, at vi delte erfaringer, så det ikke kan blive oversat til erfaringer med brugen af cannabis eller nogen andre former for euforiserende stoffer, for med det har jeg ingen erfaringer selv gjort, og jeg har heller ikke nogen planer om at gøre mig – kan man sige – erfaringer i at udfolde mig med den slags aktiviteter.
Og det er helt rigtigt, og det erkender jeg blankt, at jeg har et utrolig anstrengt forhold til alle stoffer og al stofindtagelse, herunder også cannabis – og det er der mange forskellige årsager til.
Hvis vi kigger på cannabis, har jeg jo i virkeligheden to store bekymringer.
Det medfører ikke noget som helst godt; tværtimod ødelægger det et godt ungdomsliv at have en afhængighed.
Den anden bekymring er jo, at når man går ned og køber i dag – og det er ligegyldigt, om man køber kokain eller hash eller noget tredje – så understøtter man det mest kriminelle, der er i Danmark, nemlig bander og rockermiljøet, og er dermed en del af den organiserede kriminalitets fødekæde, også økonomisk.
Det vil jeg gerne have meget mere frem i debatten; for det er mig faktisk lidt uforståeligt, at der ikke er flere danskere, der tænker, at de hellere må lade være, for det er jo banderne eller rockerne, der vinder på det her.
Når det så er sagt, har jeg jo selv f.eks. været tilhænger af at afkriminalisere de misbrugere, der er allerhårdest ramt, altså sådan, at politiet ikke skal bruge tid på f.eks. at jagte vores allerhårdeste stofmisbrugere på Vesterbro.
Jeg har selv været meget stærk tilhænger af fixerum – det hedder vist sundhedsrum, men det var nu et fixerum, vi dengang påbegyndte diskussionen af, og det står jeg fuldstændig ved – for at beskytte de allermest udsatte.
Min holdning til cannabis har ikke forandret sig, siden vi stod her, og jeg har stadig væk mange bekymringspunkter, må jeg bare være ærlig at sige.
Jeg ved godt, der er mange, der har det modsat.
Torsten Gejl (ALT), 2022-02-08:
Ja, det er der.
Meningsmålingerne siger jo – og nu er det tre gange i træk, tror jeg – at et flertal af danskerne faktisk går ind for en legalisering af cannabis, hvor staten overtager kontrollen.
Og der er jeg lidt nysgerrig på, hvad statsministeren tænker om forskellen på modellerne for henholdvis en legalisering og en afkriminalisering, for hvis man afkriminaliserer det sidste led, tager man det jo egentlig ikke ud af hænderne på rockerne; men hvis man derimod laver en legalisering, tager man det ud af hænderne på rockerne og tager kontrollen med det.
Det er det, de gør i Tyskland.
Så hvis statsministeren kigger ud over Europa, hvad for en model synes statsministeren så er klogest, hvis man skulle vælge en?
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Jeg vil ingen af delene – det er jo spørgeren, der vil noget af det der.
Det indgår ikke i mine overvejelser; jeg vil langt hellere slå ned på den organiserede kriminalitet, ligegyldigt hvor den viser sit utrolig grimme og samfundsundergravende ansigt, og det er det, den gør.
Det er en anden sag, og jeg forstår ikke, at folk siger, at de godt vil have en festlig fredag aften, men ikke der tager ansvar for, hvad det er, de støtter.
Det synes jeg er for letkøbt, for man støtter den organiserede kriminalitet.
Så ved jeg godt, at nogle siger: Hvis vi så legaliserede cannabis, ville banderne ikke have det indtjeningsgrundlag, de har i dag.
Man så finder de jo bare et andet, for de handler jo med alt.
Der bliver handlet med bland selv-slik; der bliver handlet med smøger illegalt; der bliver handlet med stoffer; der bliver handlet med mennesker, med våben – og med alle os andres sikkerhed og tryghed.
Så jeg vil ikke svare på, hvad jeg ville vælge af de to modeller, for som udgangspunkt vil jeg jo ikke nogen af dem.
Torsten Gejl (ALT), 2022-02-08:
Nej, men når så mange af danskerne bekymrer sig så meget om det, tænkte jeg, at det måske ville være interessant at høre statsministerens mening om det.
Jeg har jo selv fremsat forslag her i Folketingssalen om hjemmedyrkning af cannabis, og det gav selvfølgelig en meget livlig debat – jeg var nødt til at gøre et ret grundigt stykke forarbejde.
Nogle steder går det lidt op, nogle steder går det lidt ned, men hverken legalisering eller afkriminalisering fører faktisk til et større forbrug rundtomkring i verden.
Det er faktisk sådan i Holland, hvor det er afkriminaliseret, at der er færre unge, der indtager cannabis, end der er i Danmark, hvor det er forbudt.
Så jeg vil høre statsministerens mening om, om man kunne forestille sig, at man måske endda kunne modvirke problemer med f.eks. afhængighed af cannabis, hvis man lagde afgift på salget og brugte de mange, mange penge, man kunne få ind, til forebyggelse og behandling af de problemer, som vi i Alternativet virkelig er enige i der er nogle der får i forbindelse med misbrug af cannabis.
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Det her er nok en af forskellene på spørger og svarer: Jeg vil bare gerne have et drivhus.
Det er det, jeg gerne vil have, men det skal ikke være til at dyrke cannabis i; det skal være til vindruer, agurker, tomater og den slags.
Sådan kan vi jo have forskellige lyster og drømme.
Spøg til side.
Det er jo ikke sådan, at jeg ikke er lydhør.
Jeg føler mig både beskæmmet og bekymret over den stofmisbrugscene, vi har i Danmark, og jeg kan jo også iagttage, at stoffer, der, dengang jeg selv var ung og var en del af nattelivet, var forbeholdt nogle meget, meget få dele af Danmark, nu flyder ved almindelige fester og i meget, meget større dele af Danmark.
Det gør forbruget af hash også, og det gør det jo ikke mindst, fordi der, hvis man får en hashpsykose, når man er ung, er en kæmpe risiko for, at man smadrer sit liv eller i hvert fald en stor del af sin ungdom.
Men det er jo ikke sådan, at jeg siger, at vi ikke kan diskutere også det her område.
Hvordan finder vi en vej til at forebygge, og har vi den rette lovgivning?
Jeg kan jo bare ikke give den der umiddelbare opbakning.
Jens Rohde (KD), 2022-02-08:
Tak for det.
Fru Sofie Carsten Nielsen nævnte i sit spørgsmål »The West Wing« og udtrykket education is everything.
Det fik mig til at tænke på, at der er tre meget store heltinder i mit liv – eller måske ikke i mit liv, men så alligevel – og de hedder sjovt nok Katharine alle sammen.
Den ene er min kone, og hende lader vi lige ligge; det kommer ikke sagen ved.
Den anden er Katharine Gun.
Det var hende, der afslørede løgnen om Irakkrigen i Storbritannien og i den grad satte sig selv i spil og jo var tæt på at få en meget lang fængselsstraf.
Den sidste er Katharine Meyer Graham, som var forlægger og udgiver af Washington Post, og de, der har set »Official Secrets«, og de, der har set »The Post«, ved udmærket godt, hvad det er, jeg hentyder til, nemlig at truth is everything.
Det var det, de to kvinder stod for.
Det, jeg vil sige med det, er, at vi jo i øjeblikket har nogle sager kørende, og jeg vil ikke bede statsministeren om overhovedet at forholde sig konkret til sagerne, hverken sagen med hr. Claus Hjort Frederiksen eller sagen med spionchefen, men til det forhold, at vi har nogle tjenester, her NSK, som kalder journalister ind som vidner og kalder chefredaktører ind til møder om, hvad man kan skrive, og hvad man ikke kan skrive.
Nu er det jo sådan, at vi har en retsplejelov, § 172, stk. 1, som meget klart siger, at journalister slet ikke er forpligtet til og ikke kan pålægges at afsløre deres kilder.
Så er der jo de undtagelser, der handler om nationens sikkerhed og sagens karakter.
Men hvordan skal en redaktør nogen sinde vide, hvornår man går på kompromis hermed?
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Først vil jeg sige, at jeg kan mærke, at jeg har et serieefterslæb, når der nu er så mange referencer til serier her i salen i dag.
Der er både nævnt serier og nu også film, som jeg må forsøge at få indhentet.
Og så vil jeg sige helt principielt, at jeg selvfølgelig ikke blander mig i hverken politiets eller anklagemyndighedens tilrettelæggelse af den efterforskning, der måtte pågå i en konkret sag, og derfor kommer jeg heller ikke til at gå ind i en diskussion omkring det.
Jeg var ikke til stede i forhandlingslokalet, og vi har en almindelig god praksis, der tilsiger, at vi ikke gengiver fra forhandlingslokalet, så det gør jeg selvfølgelig heller ikke i dag.
Men det er nu alligevel mit indtryk fra de beretninger, jeg har fået fra forhandlingslokalet, også i offentligheden og fra de partier, der har været til stede, at man faktisk forsøgte at finde løsninger, som kunne generere og understøtte et bredt politisk flertal.
Det er også mit indtryk, at alle partier, der er med i aftalekomplekset, har givet noget.
Der er ikke nogen partier, der har fået det, præcis som man gerne ville have det.
Jeg tror, der er partier, der havde ønsket nogle andre ting, f.eks. på dimittenddagpenge eller på dagpenge, eller man kunne måske have lyst til at bruge det råderum, der er skabt, på en anden måde end det, der er blevet endeligt besluttet, men det er jo sådan, en forhandling er.
Man sætter sig ind med et formål, nemlig at gavne dansk økonomi og gavne dansk erhvervsliv og sørge for, at vi får mere arbejdskraft, og så lander man et kompromis.
Som jeg sagde det før: Dansk erhvervsliv står derude nu og beder os om at skabe løsninger.
Her ligger der faktisk en.
Søren Pape Poulsen (KF), 2022-02-08:
Der er mange interessante synspunkter i det, statsministeren lige sagde.
Men først og fremmest er det ikke et svar på spørgsmålet, jeg stillede.
Der findes ikke 90 mandater i aftalen om international arbejdskraft, og jeg har lige hørt i svaret til hr. Morten Messerschmidt, at man ikke skal bryde de parlamentariske retningslinjer, man skal selvfølgelig have et flertal.
Men nu i går var det så, at Det Konservative Folkeparti, Venstre, Nye Borgerlige og Liberal Alliance fremlagde endnu et kompromisforslag, fordi vi jo gerne vil lave aftaler, og fordi vi simpelt hen er rundet af at ville hjælpe regeringen alt det, vi kan.
Vores forslag er bare bedre end det, man har lavet fra regeringens side med nogle andre partier.
Vi ville gerne være gået endnu længere, og vi går gerne på kompromis, selvfølgelig gør vi det, men vil regeringen det?
Jeg er fuldstændig enig.
Så det vil jo sige, at regeringen i det mindste kommer til at stemme for det beslutningsforslag, vi har lagt her, som giver 13.000 personer i arbejdskraft, og som kun består af regeringens egen politik, og så kan vi skaffe endnu flere hænder på arbejdsmarkedet.
Det er den tilkendegivelse, vi har fået nu.
Det gør regeringen.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-02-08:
Jamen netop i respekt for de forhandlinger tror jeg det ville være godt, hvis statsministeren greb ind, for der sker jo ingenting.
Altså, sagen er, at vi i øjeblikket bare kan se, hvordan den konto af ubrugte midler til planlagt støtte til VE vokser og vokser.
Først var det 2,7 mia. kr., nu er vi oppe på 4,9 mia. kr., og alligevel fedter enten finansministeren eller hans kollegaer rundt med nogle helt andre beløbssatser, og det duer jo ikke.
Altså, jeg går ud fra, at statsministeren er bekendt med, at uroen, bekymringen derude vokser.
Altså, folk sidder virkelig og tænker over det: Hvordan kommer vi igennem de her gasregninger?
10.000 kr., 20.000 kr. er mange penge for helt almindelige mennesker.
De folk har en forventning om, at vi hjælper dem, en forventning om at få en håndsrækning, og hvis ikke klima-, energi- og forsyningsministeren er i stand til at håndtere det nu på fjerde måned, er det så for meget at bede om, at statsministeren tager det alvorligt?
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Det var dog alligevel en drejning i diskussionen om den magtfuldkomne regering, som jo respekterer og anerkender de almindelige spilleregler, nemlig at regeringen jo ikke kan træffe beslutninger selv: Man skal have et flertal i Folketinget.
Og derfor indkalder man til politiske forhandlinger, og så forhandler man, indtil der er et resultat.
Skulle jeg gribe ind i det og ødelægge selve en af grundstenene i det danske folkestyre?
Det havde jeg dog alligevel ikke troet at der ville lyde opfordringer til.
Så jeg vil, modsat hvad spørgeren opfordrer til, respektere og anerkende de almindelige politiske spilleregler.
Der er først et resultat, den dag der er et flertal af politiske partier og mandater her i Folketinget, der tager ansvar for at løse et problem; et problem, som vi skal have fundet en løsning på.
For jeg er nemlig enig i, at de danskere, der bliver ramt af meget, meget høje priser, og som måske ikke har økonomien til at kunne indfri det, ja, dem ønsker vi sådan set også at hjælpe.
Men jeg vil da opfordre Folketingets partier til at blive inde ved det bord og finde den rette løsning.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-02-08:
Ja, statsministeren taler om grundstenene i dansk parlamentarisme, men sagen er, at mens hun tøver og hendes minister tøver, er det jo grundstenene i de fleste menneskers privatøkonomi, der er på spil.
Altså, sagen er, at vi borgerlige partier jo har meldt ud, at vi er klar til at bruge de penge, som statsministerens minister, klima-, energi- og forsyningsministeren, ikke vil bruge i forhold til uanvendte støttemidler til VE.
Og sidst jeg tjekkede det, burde det da i hvert fald, hvis statsministeren kan råde over sit eget parti og vi blå partier kan stå sammen, dække til et flertal.
Så hvorfor?
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Først og fremmest vil jeg byde hjertelig velkommen her til gruppen af partiledere og dermed også de sessioner, vi har her i Folketingssalen.
Og jeg vil egentlig gerne starte med at kvittere for de ord, vi har hørt fra den nye formand for Dansk Folkeparti, altså at Dansk Folkeparti fortsat ønsker at være et parti, som også tager ansvar, når der skal laves politiske aftaler.
Vi har netop lavet, synes jeg, en rigtig god reformaftale, »Danmark kan mere I«, hvor Dansk Folkeparti valgte at lade sådan almindelig politisk taktik ligge og faktisk gå ind i forhandlingslokalet og lave et godt resultat, og hvis ikke jeg husker fejl, har Dansk Folkeparti modsat Venstre, som hverken har taget ansvar for kriminalforsorg eller for dansk politi, valgt at tage ansvar inde i forhandlingslokalet, også når tingene en gang imellem kan være svære, hvad enten det er om finansiering eller på indhold.
Og det vil jeg bare kvittere for.
Jeg har kun haft en oplevelse med Dansk Folkeparti igennem årene, og det er, at man kan regne med jer, når man laver aftaler, og jeg er meget, meget glad for, at den nye formand har tilkendegivet, at sådan ønsker man at fortsætte med at arbejde.
Med det Folketing, vi kigger på – i hvert fald nogle partier – så kan det jo være nødvendigt, at der er borgerlige partier, som faktisk fortsætter reformkursen og dermed den ansvarlige kurs.
Tak for det.
Det gælder også i forhold til energipriserne.
Og jeg er helt enig.
Der er behov for, at vi finder et svar til nogle af de danskere, der bliver hårdt ramt af nogle prisstigninger, som man ikke har haft en mulighed for at søge indflydelse på.
Vi sidder jo netop og forhandler om det i de her dage, og i respekt for de forhandlinger vil jeg gerne lade forhandlingerne fortsætte og ikke gå ind i dem her i Folketingssalen.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2022-02-08:
Lad mig starte med en tilståelse.
Der hang en parkeringsbøde på min bil i morges, men den flyttede jeg lige over på en anden bils rude.
Går den, så går den.
Og det bliver endnu værre endnu.
Og ja, så har jeg lagt lidt skrald fra mit kontor ind på dit kontor, hr. Morten Messerschmidt.
Jeg håber, det går.
Intet af det passer selvfølgelig.
Men ligesom alle jer andre rydder jeg op efter mig selv.
Selvfølgelig!
Men det er ikke nogen selvfølge.
Lige nu betaler man jo ikke for den skade, man forvolder på planeten, for den CO 2 man udleder, man tørrer regningen af på fællesskabet, på de kommende generationer.
Nu har vi en mulighed for at trække en streg i sandet.
Forureneren skal betale, det er det bærende princip i dansk miljø- og klimapolitik fra nu af.
For det her er jo ikke bare for sjov.
Vi står ikke bare foran en fremtidig krise, vi står midt i den.
Der er dyrearter, der forsvinder, afgrøder, der ikke længere trives, hvor de altid har kunnet leve, fisk og andre havdyr bliver hjemløse i havet, når temperaturen stiger og smeltevandet forandrer saltindholdet i havet.
Snestorme på græske øer, grøn jul i Nuuk på Grønland for få måneder siden, oversvømmelser, voldsomme storme og ekstrem hede.
Vores klode er faktisk under forandring, og vi kan ikke skubbe det over hækken til naboen, vi kan ikke bare sætte regningen i de kommende generationers forrude, vi kan ikke dumpe problemet på kollegaens kontor.
Vi har jo nu fået den her rapport fra regeringens grønne skattereformsekspertudvalg, og derfor vil jeg spørge statsministeren: Er statsministeren enig i, at den grønne afgiftsreform skal sikre og ikke kun bidrage til, men skal sikre, at vi når 70-procentsmålsætningen og i øvrigt også 2025-målene?
Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Jeg synes egentlig, at det er et lidt mærkeligt spørgsmål.
Det var godt, at starten ikke var rigtig – det var på mange måder godt.
Men jeg synes, det her med at sige »sikre«, for alle de beslutninger, vi har truffet, og de fleste af dem har vi jo truffet i fællesskab, er jo med til at sikre, at vi når 70-procentsmålsætningen, hvad enten det er den store aftale på landbrug, eller om det er det, vi har lavet på vejtransport, energieffektiviseringer, energiø og mange andre ting.
Det er jo det hele lagt sammen, der gør, at det er realistisk for Danmark at nå 70-procentsmålsætningen i 2030, fordi vi vil det, og fordi vi har sat handlekraft bag det.
Det har vi i øvrigt gjort i fællesskab, ikke mindst med SF, Enhedslisten og Det Radikale Venstre, og det er vi meget, meget glade for.
Så jeg ser det jo sådan, at en grøn skattereform er en meget, meget vigtig brik, en stor brik, et vigtigt element i, at vi fortsætter den grønne omstilling, træffer de næste afgørende beslutninger, hvor CO 2 -afgiften absolut er en af de allervigtigste,
at det tilsammen med de beslutninger, vi har truffet, og de beslutninger, vi kommer til at træffe også efter en grøn skattereform – der kommer jo også en del II, der handler om landbruget og CO2-afgift, som er mindst lige så vigtig, når vi taler om industrien – er det, der tilsammen gør, at vi når 70-procentsmålsætningen, for det skal vi, det er hævet over enhver diskussion.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2022-02-08:
Nu er der jo dele af den grønne skattereform, ekspertudvalget er kommet med, som også omhandler landbruget, bl.a. blå diesel i landbruget.
Men grunden til, jeg stiller det her spørgsmål om, at den skal sikre det og ikke kun bidrage til det, er jo, at vi har mange byggesten, men vi mangler faktisk stadig væk et stykke for at nå i mål, og den store motor bliver en CO 2 -afgift, hvis vi skal sikre, at vi når i land.
Men derudover er der jo i forhold til den grønne skattereform en vigtig del, hvor jeg tror, at vi får en meget klar uenighed her i Folketinget.
Det handler om, hvordan vi har tænkt os at finansiere den.
For der er ingen tvivl om, at det højst sandsynligt kan komme til at koste nogle penge at lave den grønne omstilling.
Og jeg synes jo, at en skattereform betyder, at vi i virkeligheden ikke behøver at sende regningen til velfærden, så vi fortsat har mulighed for at investere i vores børn, vores ældre, vores sygehuse og andet, altså ikke bruge det råderum, der er i dansk økonomi, men bruge en grøn skattereform, hvor den, der forurener, får lov til at betale for den omstilling.
Der vil jeg bare spørge, om statsministeren er enig i, at en grøn afgiftsreform bør gennemføres uden at gøre indhug i råderummet til velfærd.