Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-25:
Når dyr er i menneskers varetægt, skal de selvfølgelig behandles ordentligt, og det er sådan set ligegyldigt, om det er en hund, en kat, en kanin, eller om det er nogle af de mange millioner grise, kyllinger og kvæg, som de danske landmænd i dag har i deres varetægt.
Har man dyr i sin varetægt, har man ansvaret for dem, ansvar for, at de har det godt, og at de trives.
Er det at anskaffe sig en hund eller to kaniner til ungerne så noget, man bare gør?
Nej, det kræver selvfølgelig overvejelser og viden.
Og det skal selvfølgelig også have konsekvenser, når dyr vanrøgtes eller mishandles, og det er helt afgørende for dyrevelfærden, at man kan få frataget muligheden for at holde dyr, hvis man gentagne gange på meget grov måde overtræder dyreværnsloven.
Men alt for ofte bunder sager om dyremishandling i, at mennesker er psykisk syge eller simpelt hen er blevet for gamle til at kunne tage sig af deres dyr.
I de tilfælde tror jeg simpelt hen ikke på at strengere straffe løser noget.
I Enhedslisten mener vi, at vi først skal have set, om de strafskærpelser, der blev indført i 2016, har virket.
Vi tror ikke på – hvilket der heller ikke er nogen forskningsmæssig evidens for – at strengere straffe skulle have nogen effekt.
Samtidig er antallet af dyreværnssager jo desværre faktisk også steget siden 2016, hvor et flertal i Folketinget skærpede straffen.
Det er afgørende for os at få belyst effekten af de strafskærpelser, så lad os se, hvordan dommene lander, og lad os se, om man ad andre veje kan hjælpe mennesker, så vi undgår dyreværnssager med reel dyremishandling, som bunder i psykisk sygdom eller alderdom.
Jeg synes, vi skal blive langt bedre til at være opmærksomme, når lige præcis morfar er blevet smådement og måske ikke kan passe sine shetlandsponyer, eller når nabokonen pludselig har tynde katte rendende rundt over det hele.
Vi skal turde spørge ind, vi skal også turde gribe ind, før det går galt, og når opgaven vokser over hovedet på nogen, vi kender.
Men det her kræver også, at politiet har ressourcer til at gribe ind, når det går galt.
Desværre ser vi, at alt for mange dyreværnssager ligger hos politiet i flere år, og det er simpelt hen ikke godt nok, men det er også selvsagt en naturlig konsekvens, når politiet skal bruge enorme ressourcer på at lave grænsekontrol og samtidig er blevet kraftigt beskåret over de sidste mange år.
Det er Enhedslistens opfattelse, at det ikke kun er straffen, der er problemet, når der er tale om mishandling og grov og uforsvarlig behandling af dyr.
Problemet er i lige så høj grad, at der alt for sjældent rejses tiltale i sager om dyremishandling, for problemet er bl.a., at vi i dag, hvis der skal være en sag, faktisk skal have lig på bordet.
Der skal altså være døde dyr i sagen, før der rejses en sigtelse for grov og uforsvarlig behandling af dyr.
Derfor mener vi i Enhedslisten, at den her debat også handler om, at de muligheder, der er i dyreværnsloven, skal udnyttes langt oftere – det gælder sigtelser, bødestraf, fængselsstraf og noget, som er helt afgørende, nemlig frakendelse af retten til at have med dyr at gøre, hvis lovovertrædelsen gentager sig eller er af særlig grov karakter.
Men den her debat bør heller ikke kun handle om straf.
Mange millioner dyr opfedes hvert år under kummerlige forhold i trange stalde på landet.
Hvis vi for alvor vil sikre bedre dyrevelfærd i det her land, så lad os da hæve barren dér, hæve barren, så alle dyr kan komme ud på marken og løbe, så de kan mudderbade, så de kan bide i frisk græs eller støvbade.
Her er økologien en helt klar og vigtig løftestang for bedre dyrevelfærd, og derfor vil jeg da også rigtig gerne opfordre initiativtageren til den her forespørgselsdebat til at være med til at fremme økologien endnu mere.
Til sidst vil jeg også sige meget klart, at vi ikke kommer til at stemme for minimumsstraffe eller strengere straffe for dyremishandling, før vi har fået nærmere belyst, hvor den øgede strafferamme fra 2016 lander.
Jeg skal på vegne af Enhedslisten, SF og Alternativet fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget mener, at mishandling og uforsvarlig behandling af dyr er alvorlige forseelser både når det foregår i den industrielle fødevareproduktion, og når der er tale om kæledyr, og at strafniveauet i dyremishandlingssager skal afspejle grovheden i lovovertrædelsen.
Det er dog Folketingets opfattelse, at det ikke kun er straffen, der er problemet, når der er tale om mishandling og groft uforsvarlig behandling af dyr, men at problemet i lige så høj grad er, at der alt for sjældent rejses tiltale i dyreværnssager.
Derfor mener Folketinget, at det ikke er tiltrækkeligt alene at hæve strafniveauerne, men at det også er nødvendigt, at de muligheder, der er i dyreværnsloven, udnyttes langt hyppigere, både når det gælder sigtelser, bødestraf, fængselsstraf og som noget helt afgørende muligheden for at frakende personer muligheden for at holde dyr, hvis lovovertrædelsen gentager sig eller er særlig grov i førstegangstilfælde.«