Astrid Krag (S), 2021-05-17:
Tak for det, formand.
Jeg må lige have talerpulten ned igen.
Du er relativt høj, fru Britt Bager.
Det havde jeg ikke tænkt over.
Eller også er det mig, der er relativt lav, hvis vi nu skal være ærlige og deklarere rigtigt.
I B 238 foreslås det, at regeringen inden udgangen af 2021 skal fremsætte et lovforslag om inkorporering af FN's handicapkonvention i dansk ret.
Med beslutningsforslaget ønsker man at sikre en større forpligtelse til at tage højde for rettighederne for mennesker med handicap og tydeliggøre deres muligheder for selvstændigt og uafhængigt at påberåbe sig konventionen ved domstolene.
Til sidst fremhæver man, at en dansk inkorporering vil have stor national og international betydning, da mennesker med handicap fortsat undertrykkes i mange lande og kæmper for at blive hørt og få deres rettigheder respekteret.
Det er snart 12 år siden, at Danmark med ratifikationen af handicapkonventionen bekræftede de grundlæggende rettigheder for mennesker med handicap.
Et stærkt signal blev sendt nationalt og internationalt om, at Danmark aktivt vil beskytte og fremme disse rettigheder.
Signalet blev kun beseglet med SR-regeringens tiltrædelse af den valgfri protokol om klageadgang til FN's Handicapkomité i 2014.
Nu skriver vi så 2021, og hvad ser vi, hvis vi gør status over rettighederne for mennesker med handicap i Danmark?
Der er sket fremskridt: Forbuddet mod diskrimination uden for arbejdsmarkedet på grund af handicap trådte i kraft i 2018; retten til rimelig individuel tilpasning i dagtilbud, folkeskolen, friskoler og private grundskoler blev indført tidligere i år; og i sidste måned skærpede et flertal i Folketinget straffen for hadforbrydelser mod personer med handicap.
Vi er dog ikke i mål.
I Danmark får mennesker med handicap ikke altid den nødvendige støtte til at leve det liv, de ønsker.
En stor gruppe mennesker med handicap står uden for arbejdsmarkedet.
Årelange problemer på det specialiserede socialområde har efterladt for mange uden den nødvendige hjælp og støtte fra vores fællesskab.
Det har bidraget til en manglende tillid og en bekymring for retssikkerheden på området.
Det skal være muligt at leve et så normalt liv som muligt med et handicap uanset bopæl, og uanset hvilken familie du er født ind i.
Men i dag er der for mange, der oplever det som en kamp at få den rigtige specialiserede hjælp.
Det skyldes bl.a., hører vi, det videnstab, som kommunalreformen tilbage i 2007 førte med sig, og som organisationerne på handicapområdet frygtede dengang.
Sammen med aftalepapirspartierne, altså vores støttepartier, satte vi efter valget en ny retning for Danmark; en mere retfærdig retning, hvor vi skal sikre, at mennesker med handicap kan få den hjælp, de behøver for at deltage i fællesskabet og realisere deres drømme.
Med det som vores mål er spørgsmålet så: Hvorfor lader vi ikke inkorporeringen af handicapkonventionen være et af de skridt, som sikrer denne retning?
Handicapkonventionen indeholder en lang række gode principper, som vi allerede i dag formulerer vores handicappolitik efter: Ligebehandlingsprincippet, fordi alle skal have lige muligheder for at realisere deres drømme og potentialer; kompensationsprincippet, fordi vi skal hjælpe børn, unge og voksne med at overkomme de barrierer, som forhindrer dem i at deltage i samfundslivet på lige fod med alle andre; sektoransvarlighedsprincippet, fordi vi skal løfte i fællesskab og sikre, at alle tilbud på tværs af sektorer er tilgængelige for mennesker med handicap; og ikke mindst solidaritetsprincippet, fordi hjælp og støtte ikke skal afhænge af den enkeltes indkomst.
Samtidig vurderer vi løbende, om al ny lovgivning stemmer overens med Danmarks internationale forpligtelser, inklusive forpligtelserne i handicapkonventionen.
Forslagsstillerne henviser i bemærkningerne til beslutningsforslaget til Menneskeretsudvalgets betænkning fra 2014.
Her påpegede udvalget, at der kan være en risiko for en forskydning af kompetence fra Folketing og regering til domstolene og andre offentlige myndigheder ved inkorporering af internationale konventioner.
Risikoen ligger i, at bl.a. handicapkonventionen indeholder en række vage og generelle bestemmelser, som ikke er egnede til at blive anvendt direkte i behandlingen af sager ved domstolene og myndighederne.
Samtidig skaber inkorporering et stærkere grundlag for fortolkning af handicapkonventionen i lyset af praksis for FN's Handicapkomité.
På trods af det anbefalede udvalget en inkorporering af bl.a. handicapkonventionen.
Komitéen er nedsat i kraft af konventionen, og dens 18 medlemmer fra hele verden har til opgave at fortolke konventionens anvendelse i medlemsstaterne; medlemmer, som ikke nødvendigvis har en større indsigt i opbygningen af vores politiske system og danske velfærdssamfund.
Tilbage i 2014 havde komitéen alene vedtaget to generelle bemærkninger om forståelsen af konventionens artikel 12 om lighed for loven og artikel 9 om tilgængelighed.
Antallet er nu syv i alt, og antallet af udtalelser i klagesager for borgere er også steget fra 6 i 2014 til 18 her i 2021.