Naser Khader (KF), 2020-12-21:
Det er måske en af de vigtigste udenrigspolitiske debatter, for det er jo sådan, at Kina udfordrer os alle sammen i øjeblikket.
Nogle hævder, at vi bevæger os ind i det kinesiske århundrede, og det er jo en udfordring, ikke på grund af Kinas traditionelle kultur, men det system, der er i Kina, og det er jo kommunisme.
Det er jo det, der er en udfordring.
Napoleon skulle engang have udtalt: Lad Kina sove videre, for når de vågner, kommer de til at ryste verden.
De fik lov til at sove helt til 1970'erne, hvor der skete en åbning, og det var rigtig, rigtig fint i starten.
De skulle ud af fattigdommen, og det, de var optaget af, var vækst og udvikling, og det var rigtig fint.
Men i de senere år er der sket sådan et paradigmeskifte, og der kan man så spørge, om vi i Vesten har været lidt naive og måske har sovet i timen.
Siden 2012 synes jeg der er sket rigtig mange bekymrende ting: Præsidenten er blevet gjort til livstidspræsident, der er knægtelse af menneskerettigheder, man udfordrer nabolandene, man har globale ambitioner, også militært, og det udfordrer os alle sammen.
Så er der bygningen af den nye Silkevej, og det er også noget, der er til fordel for kineserne, og det er også en udfordring.
Det, der også er bekymrende, er, at Kina på en måde også er i gang med at underminere de organisationer og lande, der har hjulpet dem ud af fattigdommen.
Vi er også tilhængere af, at vi bliver ved med at handle med Kina.
Det er et vigtigt marked for Danmark og de danske virksomheder, og det kan vi gøre, men vi skal samtidig også tale lidt tydeligere i forhold til knægtelsen af menneskerettighederne.
Noget af det finder man i den nuværende partnerskabsaftale, hvor der også står en del om menneskerettigheder, men det, som jeg synes er vigtigt, er, at det, der står, bliver videreudviklet og bliver markeret tydeligere.
Vi er ikke tilhængere af, at vi i Danmark som ene land bare kommer i konflikt med Kina.
Med hensyn til de ting, hvor Kina udfordrer os globalt, skal vi altså gøre det med de andre demokratiske lande.
De bliver jo presset af Kina, og der står de på en måde alene.
Der kunne jeg egentlig godt tænke mig at vi i Danmark og EU-landene og de andre vestlige demokratier står på deres side.
Det vil måske skabe respekt hos kineserne.
Så vores udfordring skal være i fællesskab med vores allierede, både i EU, men også i de demokratiske lande, der er uden for EU.
For her har vi mulighed for at tale med en meget større stemme over for Kina, end hvis vi gør det alene.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi forsøger at opnå enighed om en ny kurs blandt vores internationale samarbejdspartnere.
Samtidig er det også vigtigt, at vi fortsat skal kunne handle med Kina.
Som jeg sagde tidligere, har det stor betydning for dansk økonomi, at vi fortsat handler med Kina.
Men det at blive ved med at handle med Kina udelukker ikke, at vi fra dansk side samtidig kan sende et tydeligt signal til Kina om, at Danmark ikke vil vende det blinde øje til krænkelser af menneskerettigheder i Hongkong, men heller ikke i Kina i forhold til de religiøse mindretal.
Men det første skridt i den retning er at italesætte de problemer og udfordringer, der er, og det har vi på en måde taget hul på i den her vigtige debat i dag i Folketingssalen, og så håber jeg, at regeringen handler på den debat, der har været i dag i Folketingssalen.