Hans Kristian Skibby (DF), 2020-06-10:
Som transportministeren var inde på, kunne det her måske godt frembringe en vis form for genkendelighed i forhold til dagens debat her i Folketinget, for det er jo rigtigt, som ministeren sagde, at det ikke er første gang, vi har lejlighed til at debattere situationen for den danske infrastruktur, situationen for investeringer i vedligehold af vores vejnet og også udbygning af vores infrastruktur både på jernbane og på asfalt osv.
Ikke desto mindre har det jo efter vores opfattelse været bydende nødvendigt, at vi igen tager diskussionen her i Folketinget, fordi vi har en regering, som tilsyneladende havde en politik, de gik til valg på, som var i diametral modsætning til det, der så bliver ført som politisk linje efter valget.
Det synes vi i Dansk Folkeparti at regeringen skal stå på mål for, og jeg ved da også, at de gør et hæderligt forsøg, men det er altså ikke godt nok, hr. transportminister.
Det er ikke godt nok, at vi har en lang række af kommuner, som er gået i venteposition, vi har regioner, som også står og venter på at få afklaring, vi har en række virksomheder, som venter i forhold til deres medarbejderes pendlingssituation og i forhold til regional udvikling, og vi har ikke mindst en masse borgere, som har et forventeligt krav om, at der stadig væk bliver taget hånd om vejinvesteringer i Danmark.
Det er noget, som regeringen gik til valg på.
Nu har man så vundet valget, og som jeg tidligere har sagt: Tillykke med det!
Men det ændrer jo ikke på, at vi jo så også må kunne forvente, at man prøver på at forfølge nogle af de sigtelinjer, som man har stukket ud i forbindelse med den periode, der var før folketingsvalget.
Det har regeringen ikke gjort.
Tværtimod er man krøbet i flyverskjul og har lagt hele den danske infrastrukturudvikling i dvale.
Det er muligt, at man har hørt os sige de ting tidligere her fra Folketingets talerstol, men det ændrer altså ikke på, at det er sagens kerne; det er den situation, som folk oplever: Der bliver ikke investeret kapital i motorveje og broer og asfalt og jernbanenet og alt muligt andet.
Derfor mener Dansk Folkeparti, at det er på sin plads, at vi til stadighed insisterer på, at regeringen da må komme til hægterne i forhold til også at kunne indkalde til forhandlinger.
Vi har lige oplevet Socialdemokraternes ordfører på området, hr. Thomas Jensen, sige, at Socialdemokraterne gerne vil diskutere.
Jamen hvad kommer der ud af at diskutere?
Ja, der kommer ord – ord, ord – og det er jo også vældig fornøjeligt, men det giver bare ikke nogen handling, og det giver ikke nogen aktiviteter; det giver ikke nogen forbedringer.
Derfor er det jo vigtigt, at vi får forhandlingerne i gang.
Vi har hørt både den socialdemokratiske ordfører og den socialdemokratiske transportminister igen og igen sige: Jamen det skyldes corona; vi er simpelt hen nødt til at vente på grund af corona.
Man mangler bare lige at fortælle, at den her holdning til, at man vil lægge det hele i dvale, havde regeringen altså også, før der overhovedet var konstateret corona sidste år.
Alligevel har man valgt at bibeholde den samme tilgang til det.
Jeg synes jo, det er lidt fattigt, at man bruger et argument, en undskyldning, som er kommet, efter at man har valgt at pakke sine egne valgløfter langt, langt væk, ned under dynerne.
De er simpelt hen så langt væk, at man slet ikke kan få øje på dem, og regeringen siger bare, at vi skal afvente.
Vi kan ikke engang få at vide, hvilket år vi skal til at forhandle infrastrukturplaner i Danmark.
Det synes vi i Dansk Folkeparti ikke at man kan være kongeriget bekendt.
Vi synes, det er til ugunst for så at sige alle interessenter i Danmark, og derfor vil vi selvfølgelig insistere på, at regeringen indkalder til de her forhandlinger, jo før, jo bedre.
I det mindste burde transportministeren have vist en stor imødekommenhed over for den del af det her beslutningsforslag, som jo netop har de kortsigtede briller på, set i forhold til netop at lave understøttende foranstaltninger, fordi vi kan se, at coronakrisen har medført konsekvenser for folk, der er blevet sendt hjem fra deres praktiske arbejde.
Der er asfaltarbejder, der er brovedligehold, der er arbejde med støjdæmpende foranstaltninger og alle mulige andre initiativer, som sagtens kunne have fundet anvendelse.
Det ønsker regeringen desværre ikke.