Dennis Flydtkjær (DF), 2022-03-04:
Det her lovforslag er faktisk rigtig vigtigt; det er mange af dem, vi behandler.
Men det her forslag er rigtig vigtigt for Dansk Folkeparti, for det handler om vores fælles kulturhistorie, vores fælles kulturarv og bevarelse af fortidsminder, og det handler også om, hvornår der så skal gives dispensation til at kunne lave ændringer i dem.
Det synes jeg da er utrolig vigtigt.
Det er jo baseret på en aftale, som Dansk Folkeparti ikke er en del af, men det skyldes alene, at vi ville afvente høringssvarene.
Altså, set med vores øjne er det i hvert fald lidt den omvendte verden, at man laver noget, der påvirker så store ting, og så giver hinanden håndslag på, inden man behandler det her i salen, inden vi får høringssvarene, at så vil man stemme for det.
Der synes vi altså, at den rigtige rækkefølge er at få høringssvarene forinden.
Så det er grunden til, at vi ikke er med i aftalen.
Udgangspunktet er, at der ikke kan foretages ændringer i fortidsminder, og det er jo sådan set et vigtigt grundprincip, at der ikke skal ændres i dem, men med det her bliver der skrevet nogle mere klare dispensationsmuligheder ind i loven, og det synes vi sådan set kan være fornuftigt nok, for vi medgiver også, at der kan være behov for dispensationer.
Der er f. eks. også nævnt bunkerne fra anden verdenskrig i forslaget.
Men der kan jo være et gelænder på en gravhøj, så man faktisk kan komme op og bruge udsigtsposten – altså, der er nogle steder, hvor det giver mening med dispensation, men vi vil holde fast i, at grundprincippet må være, at der ikke skal ske ændringer, og så kan vi tage den derfra.
Med det her skal det fremadrettet være en konkret vurdering, men det er lidt uklart, hvad det er, der lægges til grund for den her konkrete vurdering.
Jeg tænker, at der er brug for en klar strategi for beskyttelse af nyere tids kulturarv, og at det måske er noget, man kan lave efterfølgende i et samarbejde mellem Kulturudvalget og kulturministeren, for jeg synes, der mangler en beskrivelse af, hvad det er for nogle fortidsminder, der så skal udpeges fremadrettet med det her lovforslag.
Altså, jeg mangler en klar strategi og også, at vi får slået fast, at der faktisk skal være en restriktiv praksis – fair nok med dispensationsmuligheder, men i udgangspunktet skal den være restriktiv.
Umiddelbart lyder det jo fornuftigt, at underordnede ting skal man selvfølgelig kunne ændre i, men der lægges også op til, at fastsættelse af reglerne herom skal ske efterfølgende i en bekendtgørelse.
For jeg tror, det er lidt forskelligt, hvordan vi opfatter »underordnede ting«, når det kommer til vores fortidsminder, og jeg frygter, at det kan blive sådan en glidebane, sådan at småting kan man tage i starten, og så bliver det til lidt større ting, og måske om 20 år er det i praksis blevet til ting, man pludselig kan sige om, at de underordnede, og at det ikke betyder noget.
Så jeg ville faktisk rigtig gerne, hvis man kunne være lidt mere klar på det.
Det kan også være, at man kan nøjes med at få det fastslået i et ministerspørgsmål i udvalgsbehandlingen, det ved jeg ikke, men begrebet underordnet er sådan lidt flyvsk.
Hvad ligger der i det?
Det synes jeg sådan set lyder fornuftigt.
Nu har jeg ikke været kulturordfører så længe, men jeg tænker, at det udspringer af den her Nyborg Slot-sag, hvor en del af kritikken også har gået på, at det var Miljø- og Fødevareklagenævnet, der skulle behandle klagen, for hvorfor skal folk, der sidder og behandler fødevaresager og miljøsager, nu behandle en sag om et slot?
Og der synes jeg faktisk, det vil være fint, hvis man kan lave sådan en afdeling med det her.
Jeg tror, at det kan være med til at tage noget af presset, der er på de her sager, hvis der er en forståelse for, at det skal være nogle sagkyndige, der har noget viden om det, der behandler klagesagerne.
Så overordnet set synes vi egentlig, at der er mange positive ting i lovforslaget.
Vi håber dog, at vi også kan få fastslået, måske af ministeren her fra talerstolen, at det stadig væk skal være restriktivt.
Altså, fair nok med dispensationer, men vi skal ikke rende og ændre i vores fortidsminder.
Det synes jeg da er helt afgørende.
Det er muligt, at der nogle gange skal gives dispensation, men det skal ikke være standarden, at man bare dispenserer fra de her ting, og det håber jeg at ministeren kan bekræfte fra talerstolen.
Jeg har allerede indsendt en række udvalgsspørgsmål, som jeg selvfølgelig ser frem til at få svar på, inden vi tager endeligt stilling til forslaget, men ellers er vi grundlæggende positive over for indholdet.