Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Socialt opdelte samfund betragter jeg på ingen måde som en succes; det har Socialdemokratiet også kæmpet imod i snart 150 år.
Etnisk opdelte samfund betragter vi heller ikke som en succes.
Vi skal stå rimelig fast på vores grundlæggende værdier som demokrati og ligestilling, og vi er derfor modstandere af social og etnisk adskillelse, og vi vil ikke have parallelsamfund i Danmark, hvor man isolerer sig fra hinanden i religiøse og kulturelle enklaver.
Vi arbejder for et samfund, hvor man bor og lever blandet.
Vi fortsætter derfor arbejdet med at nedbryde parallelsamfund i forlængelse af de store politiske aftaler, der blev indgået før folketingsvalget, og som Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti er en del af.
Det er meget vigtige politiske aftaler, og vi er slet ikke færdige med det område endnu.
Efter vores overbevisning skal alle – også børn, unge og kvinder af anden etnisk herkomst – vokse op med lige muligheder og friheden til selv at bestemme, hvordan de ønsker at leve deres liv, herunder hvem de vil være venner med, om de vil tage en uddannelse, om de vil søge et job, hvem de vil giftes med, og om de vil skilles.
Og det er også i forlængelse af det, at vi i går fremlagde nogle forslag, der skal gøre op med tvangsægteskaber.
Vi er heller ikke bange for at lovgive om fravær i skolen.
Vi har også lovgivet om at sende børn i vuggestue.
Vi har også lovgivet om forbud mod burka og meget andet.
Vi vil gerne lovgive, men ikke nødvendigvis om alt.
Nogle gange er det bedre, at lokalpolitikere træffer beslutningerne og er med til at konstituere de danske værdier i lokalsamfundene.
Mange gange virker det meget stærkere, end at det bliver skrevet ind i lovgivningen.
Kommunerne kan ofte sagtens selv sikre, at der ikke hersker nogen tvivl om, at Danmark bygger på demokratiske værdier som frihed og ligestilling.
I den forstand har jeg stor tillid til kommunalpolitikere – det er rigtigt – og jeg er helt generelt af den opfattelse, at man virkelig skal passe på med at centralisere for mange beslutninger.
Jeg anerkender, at det kan være nødvendigt nogle gange, og det piner mig, når vi nogle gange gør det.
Jeg trykker selv på den grønne knap, men jeg vil helst undgå det.
Jamen jeg har før deltaget i den debat, også om, at så har man en garanti for, at der er en kvindelig livredder, hvis ens pige går til svømning, eller at vinduerne bliver dækket til.
Det er, synes jeg, at træde et skridt tilbage fra vores egne værdier, og det eneste, der sker, er, at der er nogle andre værdier, som jeg ikke betragter som demokratiske, der får plads til at træde et skridt frem, og det er undergravende for det samfund, vi lever i.
Derfor medgiver jeg fuldstændig, at på grund af indvandringen, altså fordi der er flere mennesker, der kommer hertil med andre kulturer, bliver politikerne nødt til at have lidt mindre armslængde og lidt mere værdipolitik.
Og der kommer hele tiden konkrete enkeltsager – bønnekald, svømmehaller – og vi må diskutere det fra gang til gang.
Vi har ingen principielle holdninger til, at Folketinget ikke skal lovgive, men vi har den holdning, at vi ikke skal centralisere beslutninger, der ikke behøver at blive centraliseret.