Jakob Sølvhøj (EL), 2021-10-14:
Jeg er overbevist om, at det påvirker en del unges valg af ungdomsuddannelse, hvis det er forbundet med usikkerhed, om de kan komme i praktik i en virksomhed, ikke mindst fordi hele vekseluddannelsesprincippet jo er kernen i den måde, vi organiserer erhvervsuddannelserne på.
Jeg er overbevist om, at manglen på praktikpladser er et af de store problemer i forhold til frafaldet på uddannelserne.
Man kan ikke sige, at vi adresserer en ny problemstilling.
Jeg hører vist ikke til Folketingets yngste, og derfor kan jeg huske, at det her diskuterede vi også meget for ca. 40 år siden, da man indførte efg, de erhvervsfaglige grunduddannelser, så vi er ikke på ubetrådt mark, når vi diskuterer det her.
Derfor er det også rigtig godt, at de trepartsaftaler, der er blevet lavet her inden for de senere år, har intensiveret hele arbejdet med at skaffe lærepladser, og senest ser vi det med den trepartsaftale, som vi skal udmønte her.
Jeg vil sige, at et af de elementer, der glæder mig – jeg kan høre, at glæden ikke vækker helt den samme genklang alle steder – er, at man adresserer problemet med de korte aftaler.
Jeg ved, der er forskellige opfattelser af det, men som jeg hører det, er der også ganske betydelige problemer med dem.
Det er rigtig fornuftigt med det her, at mange flere skal indgå uddannelsesaftaler tidligere end i dag, og at der derfor opstilles mål, sådan at det store flertal af eleverne skal have indgået en uddannelsesaftale, inden de forlader grundforløbet, først en 60-procentsmålsætning, bagefter en 80-procentsmålsætning, og kunne vi få den højere op, var det jo rigtig godt.
Men det rejser et problem, som også SF's ordfører var inde på, og det er, at der jo er en gruppe af unge, som kan komme i økonomisk klemme i den her situation, når de får en fremdateret uddannelsesaftale, der betyder, at der er et slip mellem grundforløbet og hovedforløbet.
I den situation kan den unge ikke få statens uddannelsesstøtte, for man er jo ikke længere på grundforløbet, man kan ikke få løn fra mester, for man er ikke ansat hos mester endnu, og man kan heller ikke få skolepraktikydelse, da man ikke kan komme i skolepraktik, når man har en uddannelsesaftale.
Det er et regulært problem, og jeg synes, at det kan forstærkes med trepartsaftalen og med lovgivningen her.
Det er ikke, fordi problemet er nyt, for det er det ikke, men når vi lægger måltal ind og også lægger op til, at vi kommer efter de skoler, som ikke opfylder måltallene – der tales jo om sanktioner i uddannelsesforslaget – så har vi den bekymring, at så vil der hvile et ekstra pres på skolerne for at nå målsætningen, og det er jo også det, vi gerne vil have, men til gengæld kan det pres betyde, at flere elever får en fremdateret uddannelsesaftale, og det vil sige, at der er flere unge end i dag, der får det problem, at de står uden forsørgelse.
Det kan jo presse nogle til simpelt hen at opgive uddannelsen, for det er jo sin sag at skulle leve 4, 5, 6 måneder uden forsørgelse.
Det giver sig selv.
Så vi ser meget gerne, at der bliver kigget på den sag.
Vi kunne pege på løsninger, bl.a. på forsørgelsesdelen.
Det ville sådan set være ret og rimeligt.
For skolepraktikydelse kan de vel ikke få, når de ikke går på skolepraktik, men så kunne vi jo lave en ydelse, der svarede til skolepraktikken.
Det er den ene del.
Den anden del er, om ikke det var fornuftigt at gøre ligesom på erhvervsgrunduddannelsen, at man højest kunne have et slip på 3 måneder, fra man havde afsluttet grundforløbet, til man fik sin praktikplads og dermed kunne komme i gang med hovedforløbet.
Men vi støtter forslaget, som det ligger, for det er et fornuftigt skridt.
Jeg skulle hilse fra Radikale Venstre og sige, at de også støtter.
Men for Enhedslistens vedkommende ser vi altså meget gerne, at vi i udvalgsarbejdet får kigget på problemet med de fremdaterede uddannelsesaftaler og forhåbentlig kan finde en løsning, der tilgodeser, at elever ikke kommer i klemme på den måde.