runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Spørgsmålet til fru Christina Egelund er om, hvordan fru Christina Egelund forholder sig til det høringssvar, der er kommet fra Institut for Menneskerettigheder, hvor de påpeger, at der er en uklarhed i lovforslaget, forstået på den måde, at der står, at man i al almindelighed skal give et opholdsforbud, men at det jo samtidig er sådan, at i forhold til konventionen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis skal det kunne begrundes konkret.
Der står bl.a. i Institut for Menneskerettigheders høringssvar, hvor der refereres til den såkaldte Tomaso-sag, at alene det forhold, at en person tilhørte mafiaen – det er en italiensk sag – ikke var tilstrækkelig grund til at begrænse den pågældendes bevægelsesfrihed.
Tværtimod var det nødvendigt at fastslå eksistensen af en specifik adfærd, som indikerede, at personen udgjorde en reel og ikke bare en teoretisk trussel.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Med det her lovforslag behandler vi endnu et initiativ fra rocker-bande-pakken, bandepakke III, og lovforslaget rummer flere elementer.
Et af elementerne i initiativet går ud på at ændre straffeloven, så domstolene som led i en dom for bestemte banderelaterede forbrydelser kan give forbud mod ophold på bestemte steder.
Det gøres, for at de dømte rocker-bande-kriminelle efter løsladelsen ikke bare kan vende tilbage og begå kriminalitet i samme område som før.
Opholdsforbud vil med lovforslaget kunne gives til personer, der eksempelvis idømmes ubetinget fængselsstraf for overtrædelse af straffeloven, lov om euforiserende stoffer eller lov om våben og eksplosivstoffer.
Lovforslaget er altså forsøgt målrettet banderelateret kriminalitet.
I Liberal Alliance mener vi, at danskerne skal kunne føle sig trygge, uanset hvor de bor og færdes.
Derfor er det afgørende at komme banderne til livs.
Lovforslaget giver nogle konkrete værktøjer til domstolene, der målrettet kan give personer dømt for banderelateret kriminalitet forbud mod at opholde sig på de steder, hvor deres ophold vurderes at være særlig uhensigtsmæssigt.
Liberal Alliance støtter lovforslaget som endnu et led i regeringen, Socialdemokratiet og Dansk Folkepartis plan om at komme banderne til livs.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Det kommer an på, hvem man er.
Det, der er det afgørende i forhold til opholdsforbuddet, og det, som er konventionens grundlag, og det, som er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis, er jo, om man udgør en konkret fare, og der skal være konkrete beviser for, eller man skal kunne sandsynliggøre, at der vil blive begået konkret kvalitet, hvis der skal kunne idømmes sådan et opholdsforbud.
Det er også der, hvor vi i forhold til stalkere eller den slags problematikker ser en forbindelse, idet man jo også konkret skal gå ind og sandsynliggøre det, og der kan det give mening, kan man sige.
Men det giver jo ikke mening at ville lave et opholdsforbud i al almindelighed, som kan vare i op til 10 år, som vil være en væsentlig indskrænkning af folks grundlæggende frihedsrettigheder og retten til familieliv, ovenikøbet på en måde, hvor det kan risikere at gå ud over det resocialiserende arbejde.
Og det er hele den uklarhed, der ligger i loven, som er et kæmpeproblem.
Susanne Eilersen (DF), 2017-10-24:
Lige nu er det heldigvis mig, der stiller spørgsmålene, og jeg kan love dig for, at Dansk Folkeparti går ind for menneskerettigheder for danske lovlydige borgere, og det har vi gjort til hver en tid.
Men så vil jeg bare lige stille det her ekstra spørgsmål: Tror ordføreren ikke, at man kan resocialisere et ungt bandemedlem i et andet boligområde, i et andet kvarter, i en anden by, hvis der bliver stillet alle de andre værktøjer til rådighed?
Det eneste, det drejer sig om, er bare, at man nu lige har nogle andre omgivelser på en anden geografisk plads.
Kan man ikke resocialiseres andre steder end i lige nøjagtig den bolig, man boede i før?
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Jeg er på ofrenes side, og det er jeg, ved at jeg synes, vi skal føre den retspolitik, der virker.
Vi skal gøre de ting, der virker, og vi skal samtidig gøre det på en måde, så vi ikke bryder grundlæggende frihedsrettigheder i vores samfund.
Jeg ved godt, at det ikke er noget, Dansk Folkeparti går så højt op i.
Dansk Folkeparti er det eneste parti her i Folketinget, som ønsker at bryde med den europæiske menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Så måske kan jeg godt forstå bevæggrunden for, at Dansk Folkeparti stiller lige præcis det spørgsmål, for grundlæggende frihedsrettigheder er ikke noget, som Dansk Folkeparti går op i på den måde, ligesom alle andre partier i øvrigt gør i det her Folketing.
I forhold til bander må man jo bare sige, når man ser på statistikken og udviklingen i, hvem der er medlem af en rockerbande eller en indvandrerbande f.eks., at der er en enorm gennemstrømning, og hvis man opgiver håbet om, at unge mennesker, som i dag er medlemmer af en bande, om få år rent faktisk kan blive lovlydige borgere, som bidrager positivt til samfundet, så gør man ikke generelt noget godt for borgerne i vores samfund.
For hvis vi gør noget, som ikke skaber mindre kriminalitet, men sådan set forhindrer en resocialiserende indsats og dermed skaber mere kriminalitet, så får vi da flere ofre i fremtiden.
Så med den politik, man vil føre her, hvormed man måske vil begrænse adgangen til folks netværk, folks familie eller det sted, hvor de er født og opvokset, og der, hvor de har deres bolig, ødelægger man jo mulighederne for en resocialiserende indsats.
Og der synes jeg at spørgeren skal svare på, om ikke det så faktisk giver mere kriminalitet.
Og hvilken side er Dansk Folkeparti så på her?
Borgernes side?
Næppe!
For det kan umuligt være i borgernes interesse, at der skal være mere kriminalitet.
Susanne Eilersen (DF), 2017-10-24:
Tak for det.
Jeg vil lige følge op på det, ordføreren sagde, for jeg synes faktisk ikke, ordføreren svarede på det meget gode spørgsmål, fru Britt Bager stillede ordføreren før.
Hvem er det, ordføreren synes vi skal beskytte?
Og dermed også: Er det bandemedlemmet, der skal fraflytte området, eller er det den mor, der kommer kørende med sine to børn i cykeltrailer, og som overhovedet ikke længere tør bo i området, fordi kuglerne flyver om ørerne?
et meget nemt spørgsmål.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Det, som domstolene skal tage stilling til, er, om der er en konkret fare for, at man begår kriminalitet igen eller er farlig for det kvarter, man måtte blive sendt tilbage til.
Og der vil det ifølge konventionen og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol være sådan, at man ud fra en proportionalitetsvurdering kan gå ind og se på, om vedkommende kan idømmes sådan et opholdsforbud.
Det, som er problemet med lovforslaget her, er, at det jo er fuldstændig uklart, om man har tænkt sig, at lovforslaget skal læne sig op ad den praksis og den europæiske menneskerettighedskonvention, fordi man jo skriver, at man i al almindelighed skal give det her opholdsforbud.
Det er jo det, som Institut for Menneskerettigheder rejser i sit høringssvar, altså at det er fuldstændig uklart, hvordan loven skal forstås.
For på den ene side siger man, at det skal være i al almindelighed, og på den anden side siger man, at der skal laves en konkret vurdering.
De to ting hænger simpelt hen ikke sammen.
Men jeg har til gengæld fuld tillid til domstolene, altså til, at de dømmer i forlængelse af det, som er den europæiske menneskerettighedskonvention, og det, som er domspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Så der har jeg fuld tillid.
Men det her lovforslag er noget makværk.
Andreas Steenberg (RV), 2017-10-24:
Fru Zenia Stampe er Radikale Venstres retsordfører, og jeg holder talen i hendes fravær.
Lovforslaget giver domstolene mulighed for at give opholdsforbud til personer, der er dømt for rocker- eller banderelateret kriminalitet.
Opholdsforbuddet skal gælde et eller flere nærmere afgrænsede områder i en periode fra 1 til 10 år.
Et opholdsforbud er et alvorligt indgreb i bevægelsesfriheden, men vi mener, at det kan være et både fornuftigt og berettiget initiativ, hvis det tager konkret sigte mod at forhindre ny kriminalitet.
Det kræver dog en helt konkret vurdering og en afvejning af proportionerne, som desværre ikke er at finde i forslaget her.
Lovforslaget er alt for vidtgående og upræcist formuleret, både hvad angår den geografiske afgrænsning af opholdsforbuddet, tidsperspektivet og personkredsen.
Er der tale om et konkret boligområde, en hel kommune eller eventuelt flere kommuner?
Er der tale om måneder eller år?
Og hvad hvis den pågældendes situation ændrer sig undervejs?
Skal opholdsforbuddet så stadig ikke kunne bringes op til fornyet vurdering?
Og er der kun tale om decideret bandekriminalitet eller også kriminalitet begået i tilknytning til bander?
Den manglende afgrænsning peger i retning af, at opholdsforbuddet ikke er tiltænkt som en egentlig forebyggende foranstaltning, men derimod som en ekstra straf, og vi er bekymrede for, at en sådan ekstra straf vil have den modsatte effekt.
For hvis rockereller bandekriminelle skal ændre livsbane, har de brug for at trække på andre dele af deres netværk, f.eks. familie eller lovlydige venner.
Uden denne støtte er det ikke sikkert, at de vil være i stand til at gennemføre den livsændring, som det er at gå fra at være kriminel til uddannelse eller beskæftigelse.
Den anden del af lovforslaget indeholder en stramning af optjeningsprincipper til at opnå fuld ret til børne- og ungeydelse samt børnetilskud, og det er det, der skal finansiere bandepakke III.
Man finansierer med andre ord en bandepakke med et initiativ, som skaber ulighed, og som meget vel kan skabe endnu flere kriminelle, og det kan vi heller ikke støtte.
Så samlet set støtter vi ingen af delene i lovforslaget.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Jeg ved ikke lige, hvad spørgsmålet var.
Der var ikke et spørgsmål, det var en kommentar.
Men jeg synes, det er et fremragende og godt lovforslag, vi har fremsat her, og jeg glæder mig til, at vi får det gennemført.
Josephine Fock (ALT), 2017-10-24:
Ja, men det var også bare en kommentar.
Jeg skal nok stille spørgsmålene.
Men jeg vil så bare igen understrege, at der altså ikke bare er to organisationer her, der synes, at der er flimmer på, hvordan man skal forstå tingene.
Og det er jo den, vi gerne vil sørge for at være indenfor.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Jo, jo.
Men generelt i lovprocessen er det jo ikke altid sådan, at alle høringssvar går i samme retning – man kan jo have forskellige opfattelser af det.
Jeg tager det så sandelig meget seriøst, og det er jo også derfor, at vi har en udvalgsbehandling, der gør, at hvis der er nogle af ordførerne her i salen, der sidder inde med nogle spørgsmål og siger, at de må opklares, så stiller de jo de spørgsmål, og så svarer vi naturligvis på dem – det er klart.
Josephine Fock (ALT), 2017-10-24:
Det var lige den sidste bemærkning fra justitsministeren, der fik mig til at trykke mig ind.
For nu er det rigtigt, at vi har henvist til Institut for Menneskerettigheder, men det er altså ikke den eneste institution, som peger på usikkerhedselementerne i det her lovforslag.
Altså, nu kigger jeg bare lige ned på Rigsadvokatens høringssvar, der også nævner, at der er en række afgrænsnings- og bevismæssige spørgsmål.
Vi skulle jo gerne lave en lovgivning, som er så god, at den ikke giver mere forvirring end opklaring, når sagerne lander hos domstolene.
Jeg er helt med på, at Justitsministeriet selvfølgelig ikke har lavet et lovforslag for bevidst at bryde loven, men det er derfor, vi sender tingene i høring, altså for dog at blive klarere på, om vi har overset nogle ting.
Jeg håber meget, at justitsministeren vil tage det alvorligt, at vi skal have opklaret de her spørgsmål.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Nu får vi jo under udvalgsbehandlingen lejlighed til at kunne svare på nogle af de spørgsmål.
Det var også det, jeg hørte Alternativets ordfører sige.
Selvfølgelig skal vi have klaret det.
Men jeg mener ikke, at det er et uklart lovforslag.
Jeg har godt hørt i dag, at der er blevet henvist til Institut for Menneskerettigheder en masse gange, men fordi de er uenige eller tolker på én måde, betyder det jo ikke, at den måde, Justitsministeriets jurister tolker på, er forkert.
Justitsministeriet har lavet det her lovforslag ud fra, hvad man mener rammerne kan holde til.
Der er da ikke nogen her, der forestiller sig, at Justitsministeriet fremlægger eller producerer et lovforslag, der ikke er i overensstemmelse med de konventioner, vi har, og det er selvfølgelig en fortolkning, hvor langt man kan gå.
Så er der det her med, hvornår man kan få taget det op.
Man kan jo vælge at stramme sig an og gå i exit og mene sit exitprogram, og så er der i hvert fald nogle helt klare muligheder for at komme ud af det.
Det er jo ikke nogen små spejderdrenge, der går med telefonbøger.
Husk lige, hvem det er, vi taler om i de her lovforslag.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Når lovforslaget er så uklart, kan man også forestille sig, at domstolene ikke fatter en dyt af, hvad der rent faktisk står her og så vælger at lade være med at dømme efter det.
Det kunne da også være en mulighed.
Det er virkelig et meget uklart lovforslag.
I forlængelse af det vil jeg også spørge om, hvornår det kan blive revurderet, altså at man kan få taget et opholdsforbud op til overvejelse.
Der er lagt en 3-årsgrænse ind i lovforslaget, men når man læser Institut for Menneskerettigheders høringssvar, siger de jo, at hvis det skal følge konventionen og Den europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis, er det noget, man løbende skal kunne tage stilling til.
Derfor vil sådan en firkantet afgrænsning, der f.eks. hedder 3 år, ikke være i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Hvad er ministerens holdning til det?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Det glæder mig usigelig meget, at hr. Rune Lund ønsker, at vi straffer flest mulige, og derfor også spørger ind til, hvem det kan ramme ud over rockere og bandemedlemmer.
Det er jo sådan set bare lavet, for at forbuddet kan finde sted, hvis der er anden form for organiseret kriminalitet.
Det vil selvfølgelig være op til en dommer ud fra den tekst, hr. Rune Lund læste op, at sige, om der her er tale om en anden form for organiseret kriminalitet, som kan være andet end rocker-bande-kriminalitet.
Det er sådan set det, det drejer sig om.
Det vil da kun være glædeligt, at hvis der skulle være nogen ud over rockere og bandemedlemmer, der har en form for organiseret kriminalitet, kan de også rammes.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Det drejer sig om, hvem det her lovforslag egentlig omfatter, for det er noget uklart, når man læser lovforslaget, og det er noget, som Institut for Menneskerettigheder også har skrevet i deres høringssvar.
Det er ret uklart, hvem det præcis kan være.
Altså, kan der f.eks. være tale om en gruppe af personer, der som sådan ikke er relateret til rocker-bande-miljøet, men som f.eks. bare er i familie med hinanden?
Det er jo meget uklart, hvem denne persongruppe egentlig omfatter.
Karsten Hønge (SF), 2017-10-24:
Pointen for SF er, at hvis vi var inde i et konkret og konstruktivt arbejde sammen med de andre partier omkring udformningen af den her lov, så ville vi sætte en betingelse op om, at man skulle overholde menneskerettighederne.
Men vi er faktisk tilhængere af et zoneforbud.
Vi synes faktisk, det kan være et udmærket redskab til at forsvare befolkningen over for de her rå, uciviliserede bander.
Men det er da lige så klart, at vi skal overholde menneskerettighederne.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Så selv hvis det her lovforslag måtte blive splittet op i to, så vil SF stemme imod begge dele?
Er det sådan, det skal forstås?
Karsten Hønge (SF), 2017-10-24:
Jo, men svaret har jeg allerede givet i ordførertalen, og det er, at hvis SF var en del af den kreds af partier, som skulle udforme den her lov, så ville det være et krav fra SF, at zoneforbuddet skulle udarbejdes på en måde, så menneskerettighederne er overholdt.
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Jeg skal bare lige forstå det rigtigt: Så SF støtter den første del af lovforslaget om opholdsforbud, men er imod finansieringen?
Hvis det forholder sig sådan, hvordan har hr. Karsten Hønge det så med det høringssvar, der bl.a. er kommet fra Institut for Menneskerettigheder, hvor de påpeger en lang række konkrete problemer med den måde, som den del af lovforslaget, som vedrører opholdsforbuddet, er udformet på, f.eks. i forhold til at man skal udgøre en konkret fare, før man kan idømmes et opholdsforbud, at det er uklart, hvem der er omfattet, at der skal foretages en proportionalitetsvurdering, og at det bør tydeliggøres, hvilke kriterier der skal indgå i den afvejning?
Karsten Hønge (SF), 2017-10-24:
Banderne er en plage for Danmark.
De skaber utryghed overalt, hvor de huserer, og med deres primitive voldslogik sætter de hele tiden nye lave, rå og uciviliserede standarder for, hvordan mennesker omgås hinanden.
Men uanset hvilke tiltag vi arbejder med, er det hele tiden en forudsætning for SF, at menneskerettighederne overholdes, også når det kommer til forslaget om zoneforbud.
Fødekæden til banderne skal klemmes sammen, unge skal se et tiltrækkende alternativ i et liv uden for banderne.
Det skal være trygt at vokse op i boligområderne, der skal være fritidsjob inden for rækkevidde, og praktikpladser skal ikke bare være en urealistisk drøm, men et naturligt tilbud.
Der skal være fritids- og sportsaktiviteter, og så skal det samtidig være attraktivt at komme ud af banderne igen.
Exitprogrammer skal være med til at underminere banderne.
Det skal stå klart for alle, at livet som bandemedlem i Danmark er et surt liv, og SF støtter indsatserne mod banderne.
SF er imod lovforslaget.
Britt Bager (V), 2017-10-24:
[Lydudfald]
er enige om, hvem der kan resocialiseres, og hvad begrebet resocialisering dækker over.
Men når nu hr. Rune Lund står og påtager sig rollen som den, der skal vurdere, om et menneske skal resocialiseres eller ej, så kan jeg jo kun forstå det på den måde, at hr. Rune Lund ikke har tiltro til, at det er dommerne, der skal foretage den her vurdering.
For forslaget her lægger jo netop op til, at retten kan idømme et opholdsforbud.
Så skal jeg opfatte det her således, at hr. Rune Lund ikke har den tiltro til dommerstanden i Danmark – altså at de er i stand til at vurdere, om et menneske, et bandemedlem, kan resocialiseres eller ej og dermed skal idømmes et opholdsforbud eller ej?
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Det er interessant, for for det første bygger spørgsmålet på en forkert præmis.
Hvad menes der med hardcore bandemedlemmer?
Og så er der den store del af bandemedlemmerne; bl.a. kan vi se i forhold til indvandrerbanderne, hvor der er en enorm gennemstrømning, at der er en lang række folk, som er modtagelige for en resocialiserende indsats.
Så i forhold til det der med bare at tale om hardcore bandekriminelle vil jeg sige, at der er tale om en langt mere broget gruppe end det, som spørgeren giver udtryk for.
Så handler det om, at hvis vi ønsker, at folk skal begå mindre kriminalitet, skal vi jo også gøre det, der virker.
Og undskyld mig, ved f.eks. at lave sådan et opholdsforbud og forhindre folk i at færdes i det område, hvor deres familie bor, deres netværk bor, eller der, hvor de har en bolig, som er afgørende for, at folk forlader en kriminel løbebane og begiver sig ind på en vej, hvor de vil være lovlydige borgere, der bidrager positivt til samfundet, går man jo netop ind og ødelægger det arbejde, og så skaber man da mere og ikke mindre kriminalitet.
Så hvem er det, der gør noget for borgerne her?
Er det Venstre, som vil vedtage sådan et forslag her, som ikke har nogen virkning, men som kan være decideret skadeligt, eller det Enhedslisten, som foreslår at gøre de ting, der rent faktisk virker i forhold til at bekæmpe kriminaliteten?
Det er i hvert fald ikke Venstre, som trækker det længste strå her.
Hvis man bare skal føre symbolpolitik, som ovenikøbet kan have en skadelig virkning for det resocialiserende arbejde, så er det et problem, synes vi fra Enhedslistens side.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Tak for det.
Tak for de overvejende positive indlæg, der har været om den her sag.
Indbrudskriminalitet er en alvorlig forbrydelse, som frarøver helt almindelige mennesker den tryghed og sikkerhed, som er og bør være forbundet med hjemmet.
Et hjem er det vigtigste sted, en familie har.
Hjemmet er det sted, hvor ung som gammel altid skal kunne føle sig tryg og sikker.
Derfor berører det de fleste kraftigt at blive udsat for indbrudstyveri, og det kan efterlade folk med en frygt, der er svær at slippe af med igen.
Derfor er det også meget positivt, at indbrudskriminaliteten generelt er faldende i Danmark.
Men hvis vi sammenligner Danmark med andre europæiske lande, er vi fortsat blandt de lande, som oplever flest tilfælde af indbrud.
Det mener jeg vi kan og også bør gøre bedre.
To af initiativerne kræver lovændring, og det er derfor, vi har dem her i dag.
Det foreslås som det første, at der indsættes en ny selvstændig bestemmelse om indbrudstyveri i straffeloven.
Vi sender samtidig et klart signal om, at indbrudstyveri adskiller sig fra andre former for tyveri såsom simpelt lommetyveri og cykeltyveri, for at tage nogle eksempler.
Derfor ønsker jeg at skærpe straffen for indbrudstyveri begået i beboelse, hvor der under indbruddet har befundet sig personer i hjemmet, med en tredjedel i forhold til det gældende strafniveau.
Med de bemærkninger vil jeg takke for indlæggene og se frem til den videre behandling i Folketinget, og jeg står naturligvis til rådighed for at besvare de spørgsmål, der måtte komme her og under udvalgsbehandlingen.
Karsten Hønge (SF), 2017-10-24:
Skal vi gøre noget effektivt ved indbrud, er det logiske jo, at husene skal sikres betydelig bedre.
Er det ikke også det, som Det Kriminalpræventive Råd skriver i høringssvaret?
De peger præcis på, at et lovkrav om indbrudssikring vil virke effektivt.
Og her, må vi jo sige, er der stadig væk lang vej at gå.
SF synes, at der er gode argumenter for at lave en særlig paragraf omkring indbrud, i stedet for at den forbrydelse er omfattet af den nuværende lov om tyveri.
Jo mere præcise vores love er, jo lettere er det at give præcise domme.
Det taler for, at vi deler loven op.
Men der er ingen grund til at tro, at den voldsomme skærpelse af strafferammen, som man også lægger op til, vil få nogen særlig betydning.
Men selvfølgelig er det jo sådan, at det godt kan give mening at give nogle hårde straffe for at bryde ind i hjem, fordi sådan et indbrud jo handler om meget andet og meget mere end bare det at miste nogle konkrete genstande.
Samlet set vil jeg sige, at SF er skeptisk over for lovforslaget, fordi strafskærpelsen mest smager af, at man har behov for sådan at vise noget handling, men at det til gengæld ikke er påvist, at det vil få den helt store betydning.
Andreas Steenberg (RV), 2017-10-24:
Fru Zenia Stampe er Radikale Venstres ordfører på lovforslaget, og jeg skal holde ordførertalen i hendes fravær.
Lovforslaget indfører en selvstændig bestemmelse om indbrudstyveri i straffeloven.
Det sker for at distancere indbrudstyveri fra andre former for tyveri, f.eks. cykeltyveri eller simpelt lommetyveri.
Lovforslaget lægger desuden op til en generel forøgelse af straffen for indbrudstyveri i beboelse, hvis der er nogen hjemme.
Radikale Venstre hæfter sig ved, at Justitsministeriet på baggrund af høringssvarene har præciseret, at gerningsmanden skal have haft til fortsæt at begå indbrud mod en beboelse, hvor der har været nogen hjemme, for at strafskærpelsen kan finde sted.
Radikale Venstre er enige i, at indbrudskriminalitet er mere utryghedsskabende end f.eks. cykeltyveri, og at det er en skærpende omstændighed, hvis indbrud begås mod en bolig, hvor der er nogen hjemme.
Radikale Venstre kan derfor støtte lovforslaget, om end vi tvivler på, at strafskærpelser i sig selv vil bidrage til at nedbringe antallet af hjemmerøverier.
Vi kan støtte lovforslaget.