Trine Pertou Mach (EL), 2023-12-07:
Da Hamas angreb ind i det sydlige Israel den 7. oktober og dræbte 1.200 mennesker og tog omkring 240 andre som gidsler, var der tale om en terroraktion.
Det var drab, voldtægt, seksuel vold og bestialske krænkelser.
Civile israelere, også helt små børn, blev udsat for en uhyrlig terrorhandling.
Også gidseltagning og bortførelse af civile er en overtrædelse af international ret og udgør krigsforbrydelser.
Og terrorhandlinger og krigsforbrydelser fordømmer vi i Enhedslisten på det allerskarpeste, og vi deler og insisterer på kravet om, at frigivelse af alle civile, der holdes som gidsler, skal ske omgående og betingelsesløst.
I sidste uge, da der var en pause for våbnene i nogle få dage, var der grund til en form for behersket optimisme, og der blev da også løsladt en stor gruppe gidsler til gengæld for en løsladelse af et større antal palæstinensere, som var tilbageholdt i fængsler i Israel.
Desværre sidder der jo stadig væk formentlig omkring 130 gidsler tilbage hos Hamas i Gazastriben, og udsigten til, at de bliver frigivet, er desværre blevet meget mindre, efter at både Hamas og Israel fredag har genoptaget kamphandlingerne, som indebærer drab på hundredvis af civile hver eneste dag, og som selvfølgelig også dermed kommer til at bringe gidslerne i yderligere livsfare.
Tilbage i oktober arrangerede Det Jødiske Samfund en rigtig fin og i virkeligheden både rørende og temmelig trist begivenhed nede på Kongens Nytorv her i København.
Det var under overskriften »Shabbatmiddag med tomme stole – vi glemmer ikke gidslerne«.
Det var et billede på den traditionelle jødiske familiemiddag med et langt bord, hvor der var billeder eller navn og alder på gidslerne, og der deltog jeg i respekt for gidslerne og for deres familier.
Nogle af stolene var babystole med billeder af børn helt ned i 9-månedersalderen.
Det er så voldsomt, at det faktisk er svært helt at tage ind rent følelsesmæssigt, fordi det er så ubegribeligt, at nogle kan finde på det, og også, hvad det egentlig ville gøre ved en selv, hvis man var den, der var moren.
Derfor kan også det jo kun møde den skarpeste fordømmelse fra alle.
Vi har i Enhedslisten mødtes med familien til det israelsk-danske gidsel, og det gjorde vi, fordi menneskerettighederne er ukrænkelige og krigens love skal overholdes og alle civile er hellige.
Og der er intet men.
Det er vores ståsted – konsistent og konsekvent.
Lad mig derfor også gentage noget her, som Enhedslisten har sagt hele vejen igennem: Man kan ikke relativere eller ligefrem forsvare drab på uskyldige civile israelere eller palæstinensere.
Og den form for kollektiv ansvarspålæggelse, hvor man alene ud fra etnicitet eller religion gør mennesker kollektivt ansvarlige og kollektivt til skyldnere, har ført til nogle af de allermørkeste kapitler i menneskehedens historie.
Menneskerettigheder er ukrænkelige, krigens love skal overholdes, alle civile liv er hellige – der er intet men.
Derfor er det heller ikke svært eller kompliceret her fra talerstolen i dag at tage stilling; det er ret enkelt.
Det er en overtrædelse af international ret og udgør en krigsforbrydelse.
Herindefra er det vigtigt at vi samlet viser vejen, viser, at vi står på civile menneskers side, uanset deres etnicitet, nationalitet eller religion, uanset om de er palæstinensere eller israelere eller noget helt tredje.
Det betyder jo, at vi også skal gå foran og vise vejen; vise, at vi kan rumme – selv om det er svært at forstå – smerte og lidelse for både den ene og den anden, der er ramt af den ulykkelige konflikt.
Det må vi kunne rumme, det må vi kunne levere, både af udenrigspolitiske, men også af indenrigspolitiske grunde.
Og det er ikke svært, hvis man anlægger en konsistent og konsekvent linje med de samme principper og set med de samme briller.
Tak til udenrigsministeren for talen, og også tak for indsatsen.
Og tak til Dansk Folkeparti for at anmode om debatten.