Troels Lund Poulsen (V), 2017-04-20:
Tak for en, synes jeg, ganske udmærket debat, der har været her de sidste timer før middagspausen om en vigtig problemstilling, og vi er jo kommet bredt omkring.
Temaet var primært demens, men vi har jo diskuteret mange andre aspekter, og det er jo også sådan, kan man sige til dem, der måtte sidde og følge med derhjemme, at vi genoptager diskussionen igen i morgen, hvor Enhedslisten jo ved den altid flittige ordfører hr. Finn Sørensen har anmeldt en lignende debat, og jeg vil ikke foregribe den, men bare sige, at jeg tror, vi der kommer ind på nogle af de samme temaer, som har været her i dag.
Jeg synes, det er vigtigt, som jeg også har gentaget i min besvarelse, at der er god fornuft i, at udgangspunktet er den enkelte borgers konkrete situation og ikke den konkrete diagnose, selv om en meget alvorlig diagnose selvfølgelig kan gøre det mere sandsynligt, at en førtidspension er det rigtige eller på et tidspunkt bliver det.
Samtidig er det også vigtigt at understrege, at den aktive indsats giver mening.
Jeg håber, det står klart for alle, at det for mig er helt afgørende, at der ikke iværksættes formålsløse tiltag, når der ikke er noget arbejdsmarkedsperspektiv.
Det er også det, jeg har slået fast, og det gælder både over for borgere med demens, men også borgere med andre typer sygdomme.
Det er jo netop også det, som forligskredsen meget kraftigt har understreget med de nye initiativer, som jeg gennemgik her tidligere i dag.
Der har der jo også været en stor diskussion om, hvorvidt kommunerne fuldstændig forstår den lovgivning, der er, og der har jo været fremhævet eksempler, både i dag, men ikke mindst også tidligere, på meget uheldige og ulykkelige sager, og det var så bl.a. også det, der fik forligskredsen til at lave en skrivelse om ressourceforløb, som er et relativt stort kompendie på 20 sider.
Der vil jeg også gerne kvittere for, at der er ordførere, der i dag her fra talerstolen har nævnt, at der er blevet taget konkrete initiativer, og ikke mindst også, at brevet til borgmestrene er skrevet i et meget, meget klart og letforståeligt sprog, sådan at man i hvert fald nu, hvis der måtte være den mindste tvivl, fuldstændig ved, hvordan – kan man sige – rammerne er for ressourceforløb.
Jeg synes måske så også, det er vigtigt at sige – og det er ikke for at negligere Dansk Folkeparti, det ville ligge mig fjernt – at under dagens debat har ikke mindst den flittige ordfører fra Enhedslisten, hr. Finn Sørensen, gentagne gange givet udtryk for, at lovgivningens krav til dokumentation er så stærkt, at meget syge borgere under alle omstændigheder skal igennem et tilbud for at udvikle arbejdsevnen.
Desuden er det også blevet fremhævet, at Ankestyrelsen stiller krav om dokumentation for, at kommunerne skal afprøve og forsøge at udvikle borgernes arbejdsevne.
Selv om det jo er blevet sagt flere gange, synes jeg, der er brug for at præcisere nogle af de ting, som jeg ikke har syntes har været helt tydelige, når hr. Finn Sørensen har stillet spørgsmål til en lang række ordførere.
Det tror jeg ikke skyldes at hr. Finn Sørensen har gjort det af ond vilje, men det kan måske faktisk være, at hr. Finn Sørensen har været lidt i tvivl om, hvordan det er, og så er det jo godt at kunne bruge den her anledning til at understrege nogle ting.
Her vil jeg imidlertid gerne læse op fra et af de centrale afsnit fra den orienteringsskrivelse, som var en del af forligskredsens initiativer.
Under overskriften »Helbredsoplysninger kan i sig selv dokumentere, at der er ret til førtidspension«, fremgår således følgende, og jeg citerer: »Der er tale om åbenlyse sager, hvor funktionsevnen er varigt meget svært nedsat, og hvor de helbredsmæssige oplysninger udgør en tilstrækkelig dokumentation for, at det er åbenbart formålsløst at udvikle arbejdsevnen. Det kan fx være borgere med en betydelig nedsat funktionsevne som følge af udviklingshæmning, personer med en alvorlig hjerneskade eller en person med alvorlige lidelser, hvor de medicinske behandlingsmuligheder er udtømte eller udsigtsløse, og hvor prognosen er kort levetid, eller at sygdommen er hastigt accelererende.
I sådanne sager skal der ikke iværksættes ressourceforløb, virksomhedspraktik mv. for at forbedre arbejdsevnen«.
Nu står demens ikke direkte nævnt, men der er ikke tale om en udtømmende opremsning af sygdomme, og derfor betyder lovgivningen heller ikke, at der skal iværksættes ressourceforløb m.v., hvis der er tale om en alvorlig demenslidelse, hvor arbejdsevnen er varigt og væsentligt begrænset.
Jeg skylder i den forbindelse måske så også at sige, at Ankestyrelsen har været inddraget i forbindelse med udarbejdelsen af orienteringsskrivelsen, og at de jo så dermed også er enige i, at helbredsoplysninger i sådanne tilfælde i sig selv kan dokumentere, at det er ret til førtidspension.
Det synes jeg sådan set det er ret vigtigt at få præciseret her i dag, hvis der er nogen, der måtte tænke, at meget syge mennesker bliver sendt gennem et ressourceforløb, hvor der på ingen måde er nogen udsigt til, at det vil hjælpe dem.
Tak for debatten om et tema, der er vigtigt, og som jo også er et tema, som vi vender tilbage til, som en lang række ordførere også har nævnt her i dag, når vi laver evalueringen her i løbet af 2017, og jeg vil også sige, at jeg går til den evaluering med et helt åbent sind.
Der kan være behov for ting, der skal justeres yderligere, og hvis noget skal tilpasses i lovgivningen, er jeg også villig til at se på det.
Hvis man ikke er det som minister, giver det jo ikke mening at indbyde til en evaluering med et åbent sind.