runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DD), 2024-11-06:
Mange tak for det.
Spørgsmålet lyder sådan her: Hvis ministeren er enig i, at det er nødvendigt at lave en national analyse, der kortlægger landets klannetværk, fordi de ofte er spredt over flere politikredse, synes ministeren så ikke, at politimyndighederne burde have fulgt op på Sydsjællands og Lolland-Falsters Politis opfordring i 2021 om at lave en sådan national analyse?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Tak for ordet, og tak til spørgeren for spørgsmålet.
Det går ud over lokalområdet, hvor de kriminelle familier selvsagt skaber stor utryghed.
Det går også ud over børnene, som har en øget risiko for selv at ende i en kriminel løbebane, i de her familier, der begår kriminalitet.
Og det koster samfundet, kommunen og politiet rigtig mange ressourcer, som kunne være brugt på at hjælpe de mange lovlydige danskere.
Derfor skal vi tage den her problemstilling alvorligt og også sætte benhårdt ind for at bekæmpe den her slags kriminalitet, som er gift for vores samfund.
Hvis vi effektivt skal kunne bekæmpe slægtsbaseret kriminalitet, er der behov for, at myndighederne ved, hvem de kriminelle familier er.
I spørgsmålet refererer hr. Peter Skaarup til, at Sydsjællands og Lolland-Falsters Politi allerede i 2021 skulle have opfordret til sådan en undersøgelse.
Jeg var ikke justitsminister på det pågældende tidspunkt, og jeg har heller ikke nærmere kendskab til en sådan anbefaling.
Jeg er dog enig i, at det kan være nyttigt med et overblik, og det er netop derfor, at jeg har bedt Rigspolitiet om i dialog med politikredsene at skabe et sådant overblik.
Peter Skaarup (DD), 2024-11-06:
Tak til justitsministeren for at gøre det klart, at regeringen ikke ser på de her klaner med milde øjne.
Jeg tror ikke, der kan være to meninger om, at de skal bekæmpes – det er vi i Danmarksdemokraterne fuldstændig enige i – og vi skal også have et overblik over, hvordan de ser ud, og hvor de findes rundtomkring i landet.
Når vi har stillet det her spørgsmål, er det, fordi oplysningerne, vi har fået ind, bl.a. fra Østjyllands Politi og Sydsjællands og Lolland-Falsters Politi, viser, at man længe har været opmærksom på lige præcis den her problematik med kriminelle klaner, som har rødder på Balkan og i Mellemøsten.
Det gode spørgsmål – og det er jo egentlig det, jeg godt kunne tænke mig at justitsministeren svarede på – er, hvorfor regeringen så ikke har gjort noget ved det, når man allerede i 2021 blev gjort opmærksom på af Sydsjællands Politi, at der var det her problem.
I virkeligheden var der jo dengang også en opfordring om at få en nøjere analyse af, hvor stort problemet er, og hvor det findes henne.
Der undrer jeg mig over, hvor regeringen – der var også en socialdemokratisk regering på det tidspunkt, hvor man sad på justitsministerposten – har været i forhold til det i den her lange periode.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Jeg vil bare kort sige, at jeg er meget enig med hr. Peter Skaarup.
Altså, det er et kæmpestort problem med slægtsbaseret kriminalitet – klaner, som vi jo ser i meget vidt omfang også i Sverige.
Som jeg gav udtryk for i min indledende besvarelse, har jeg altså ikke et nærmere kendskab til den anbefaling, som skulle fremgå af en analyse udarbejdet af Sydsjællands og Lolland-Falsters Politi i 2021.
Jeg var ikke justitsminister på det tidspunkt.
Men jeg kan forstå, at det er en overvejelse, der fremgår af en analyse udarbejdet i politikredsen.
Peter Skaarup (DD), 2024-11-06:
Jeg kunne godt tænke mig, at justitsministeren så finder ud af, hvor de oplysninger lander henne i Justitsministeriet der i 2021, når nu det er sådan, at vi er enige om, at de er kommet ind.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Og selv om justitsministeren ikke var justitsminister på det tidspunkt, havde ministeren jo en kollega, også en socialdemokratisk kollega, der var justitsminister.
Man kan så sige, at man kan undre sig over, at det i det her tilfælde er Berlingske Tidende og jo også Jyllands-Posten ad nogle omgange, der skal kigge regeringen efter i sømmene.
Så hvorfor har regeringen ikke handlet på eget initiativ – det synes jeg ikke rigtig jeg får svar på – når der ligger den her anbefaling fra politikredsene på Sydsjælland og Lolland-Falster?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Jeg kan ikke svare på, i hvilket omfang den her anbefaling overhovedet er indsendt til Justitsministeriet, men det vil jeg meget gerne svare på skriftligt.
Når det er sagt, kan man spørge: Burde man have lavet den undersøgelse, jeg nu har bestilt, tidligere?
Derfor er det også vigtigt, at den bliver lavet nu, for vi har et fælles mål om at gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at komme den her form for slægtsbaseret kriminalitet til livs.
Michael Rosenmark (DD), 2024-11-06:
Spørgsmålet lyder: Tænker ministeren, at det vil være en god idé, at redegørelsen bliver lavet i samarbejde med andre myndigheder, som sidder med viden på området?
Det er min opfattelse, at mange myndigheder sidder i deres egen silo og i for høj grad ser på overtrædelser på eget område.
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Jeg anerkender fuldt ud, at der altid vil være tilfælde.
Spørgsmålet er jo så, hvor vi lægger skæringen, i forhold til hvor mange enkelte situationer der er om det.
Men det glæder mig at høre, at ministeriet kigger på sagen og er villige til at lære af det.
Både ministeren og jeg har jo set arresthuse indefra, og vi ved, hvordan fængsler ser ud.
Altså, hvordan navigerer vi så i forhold til de facto-isolation?
Det kan også være andre ting, som når man f.eks. kommer fra et andet land og ikke deler sprog.
Hvilke tiltag ser regeringen man kan gøre dér?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Der er ikke nogen tvivl om, at det er en større belastning at sidde varetægtsfængslet, end det er at afsone straffen for kriminalitet, som man er blevet dømt for.
Jeg har også noteret mig de tal, der siger, at vi i Danmark hyppigere bruger varetægtsfængsling, end man gør i nogle af vores nabolande.
Jeg vil dog bare lige sige to ting.
Altså, for det første er jeg ikke sikker på, at det i alle sammenhænge altid på det retspolitiske område er en fordel at lade sig inspirere af Sverige.
Og for det andet kan jeg komme i tanker om sager, hvor jeg ville ønske, at vi havde varetægtsfængslet, f.eks. den person, der er mistænkt for at have dræbt en politimand på Langebro.
Her undlod man at varetægtsfængsle, og personen, som i dag er flygtet ud af Danmark, har vi – apropos udleveringsanmodninger – meget svært ved at få udleveret.
Tak for ordet, og tak til spørgeren for spørgsmålet.
Reglerne om udlevering af lovovertrædere fra Grønland er reguleret af udleveringsloven fra 1967.
Der er således tale om en ældre lov, som også gjaldt for Danmark indtil 2020, hvor den blev erstattet af en ny udleveringslov.
Udleveringsordningen er den, at det formelt er justitsministeren, som har kompetence til at træffe afgørelse om udlevering, og den afgørelse kan så indbringes for domstolene.
Men som jeg også tilkendegav på samrådet i Folketingets Retsudvalg den 12. september 2024, vil en eventuel udlevering afhænge af en juridisk vurdering af, om betingelserne for udlevering er opfyldt, og om udleveringen er forenelig med de grundlæggende rettigheder i den europæiske menneskerettighedskonvention, herunder navnlig artikel 3.
Det er også en af grundene til, at en udleveringsanmodning skal sendes til den politikreds, hvor den pågældende er tilbageholdt, med henblik på at kredsen iværksætter en undersøgelse af sagen.
Når det er sagt, er det dog en væsentlig prioritet for regeringen at udvikle de danske ansvarsområder i fællesskab med Grønland.
Det gælder ikke mindst i relation til opdateringen af lovgivningen for Grønland.
Det er regeringens ambition, at standarden på danske ansvarsområder, herunder også justitsområdet, i Grønland følger standarden i Danmark med respekt for de forhold og forskelle, der er mellem vores lande.
På baggrund af den her sag vil jeg drøfte med naalakkersuisut, om den nye udleveringslov fra 2020 bør sættes i kraft for Grønland ved kongelig anordning.
Tak for ordet.
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Spørgsmålet om den politiske aktivist Paul Watsons udlevering til de japanske myndigheder er jo ikke blot en politisk og juridisk sag.
Det er også en sag, som vækker stor international opmærksomhed og har gjort det, lige siden han blev anholdt, særlig i miljøbevægelser, men også i store dele af Europa.
Mange ser ham derfor som en beskytter af vores havmiljø, mens andre ser hans handlinger som kontroversielle og til tider ulovlige.
For Danmark er det i vores optik afgørende, at vi finder en måde, hvorpå vi både respekterer de internationale forpligtelser, men som samtidig også afspejler vores nationale værdier.
Vi har i Danmark en lang tradition for at være forkæmpere for miljøet, for demokratiet og for aktivt at støtte initiativer, der beskytter verdenshavene.
Derfor er det vigtigt for os at forstå, hvilke overvejelser justitsministeren vil gøre sig i den her sag, når og hvis det kommer dertil, så vi sikrer, at det ikke bare sker inden for rammerne af international lov og det juridiske, men også på en måde harmonerer med vores engagement i at beskytte miljøet og også beskytte det politiske rum for borgere.
Der er selvfølgelig mange aspekter af sagen, som der skal tages højde for.
Udlevering af en person som Paul Watson, der har arbejdet for beskyttelse af truede dyrearter mod ulovligheder, kan have vidtrækkende konsekvenser for Danmark og vores omdømme i forhold til så at være miljøforkæmpere.
Derfor er det her simpelt hen egentlig et ønske om en uddybende tilkendegivelse fra ministeren af, hvordan vi balancerer det og sikrer, at vi både holder os til det juridiske, som ministeren også taler om, men faktisk også anerkender, at vi står midt i en international situation, hvor det både handler om øjnene, der kigger på os, men egentlig også handler om et omdømme, som vi har knoklet for at få.
I al den tid både ministeren og jeg har levet, har vi i vores land knoklet for at have det omdømme at være forkæmpere for miljøet og demokratiske rettigheder.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Spørgeren har jo ret i, at der altid og i alle sager, uanset om de påkalder sig international bevågenhed eller ej, er mange forskellige hensyn at iagttage, men vigtigst er det vel alt andet lige, at det er loven og også det saglige hensyn, man iagttager.
Det er jo derfor, at Justitsministeriet nu for nylig har modtaget udtalelser fra henholdsvis Rigsadvokaten og Grønlands Politi, som begge har foretaget en undersøgelse af sagen.
Justitsministeriet er i gang med nu at gennemgå udleveringsanmodningen og de to udtalelser, og en afgørelse i sagen vil blive truffet på den baggrund.
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Så vidt jeg har forstået, har han udfordringer med at være i kontakt med omverdenen.
Han sidder de facto isolationsfængslet, fordi der ikke er nogen andre fanger, der taler hans sprog, og han har kun 10 minutters adgang til at tale med sin familie om ugen, altså alle de ting, som kunne gøre, at det faktisk ikke var en de facto-isolation.
Er den del også en del af overvejelserne, som man kigger på i behandlingen?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Altså, den pågældende person er jo blevet varetægtsfængslet, en varetægtsfængsling, som er forlænget ad flere omgange, og der gælder de regler, som nu gør sig gældende omkring varetægtsfængsling, mens sagen bliver behandlet.
Det gælder i almindelighed, at varetægtsfængslede selvfølgelig også har ret til lægehjælp, hvis de har behov for det.
Der er efter min bedste viden ikke sket krænkelser af det, men jeg vil selvfølgelig spørge i Justitsministeriet, om man skulle have modtaget nogen klager eller lignende omkring arresten oppe i Grønland.
Det, jeg i medierne har kunnet læse mig til af udtalelser fra den pågældende person selv, har jo været, at han egentlig befandt sig godt og i øvrigt havde en fremragende udsigt fra sin celle, hvor han sad varetægtsfængslet.
Jeg vil gerne slå fast, at varetægtsfængsling er et vigtigt redskab til at sikre, at personer, som er sigtet for en alvorlig forbrydelse, ikke begår ny kriminalitet, flygter eller påvirker politiets efterforskning, f.eks. ved at fjerne beviser eller påvirke vidner.
I meget alvorlige sager kan varetægtsfængsling også være nødvendigt af hensyn til retsfølelsen, bl.a. for at sikre, at offeret ikke risikerer at møde gerningspersonen på gaden kort efter forbrydelsen.
Muligheden for at varetægtsfængsle er således et nødvendigt middel til at sikre effektiv efterforskning og strafforfølgning, ligesom det er med til at opretholde trygheden i vores samfund.
Men der er ikke nogen tvivl om, at varetægtsfængsling er indgribende, særlig når det sker i isolation, hvilket heldigvis anvendes meget sjældent.
Derfor indeholder retsplejeloven også en række betingelser, der skal være opfyldt.
Der er krav til alvoren af kriminaliteten, mistankens styrke og også begrundelsen for varetægtsfængslingen.
Derudover skal varetægtsfængslingen være et proportionelt indgreb.
Dertil kommer, at det er retten, der afgør, om en sigtet skal varetægtsfængsles.
Der er desuden faste frister for, hvor længe en person kan være varetægtsfængslet, før en dommer igen skal tage stilling til, om betingelserne er opfyldt.
Herudover har varetægtsfængslede, som ender med ikke at blive dømt, krav på erstatning, medmindre den pågældende selv har givet anledning til varetægtsfængslingen.
Når det er sagt, skal vi selvfølgelig bruge varetægtsfængsling på den rigtige måde, bl.a. fordi det er en større belastning at sidde varetægtsfængslet, end det er at afsone straffen for kriminalitet, man er blevet dømt for.
Som en del af arbejdet med en strafreform, drøfter vi i regeringen derfor også brugen af varetægtsfængsling.
Tak for ordet.
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Ikke desto mindre står vi jo også i den situation i forhold til det, ministeren har redegjort for, at vi gentagne gange i Danmark er blevet sat under kritik internationalt for brugen af varetægtsfængsling og særlig brugen af isolation ved varetægtsfængsling, herunder også det, som man vil kunne kalde de facto isolationsfængsling.
Altså, det er, hvis man ikke har adgang til nogen at tale med, fordi man enten ikke deler sprog, man er for længe i sin celle, eller man måske er placeret så geografisk langt væk fra dem, man kender, at man reelt ikke kan få besøg af dem.
Så derfor er jeg jo nysgerrig på at vide, hvordan vi som retsstat og med vores stærke juridiske principper om, hvordan vi både behandler fanger, men også ser på menneskerettigheder generelt, kan forsvare den praksis, når vi bliver kritiseret for, at der er risiko for, at længerevarende varetægtsfængsling uden dom både kan skade individet og tilliden til systemet.
Jeg tænker, at vi både kan kigge på Advokatsamfundet, FN's Torturkomité, Institut for Menneskerettigheder osv., altså listen med dem, som har sagt noget undervejs, er lang.
Der er også den del, der handler om, at isolation jo også forværrer den problematik, hvis den indsatte har nogle psykiske problemer, eller det kan få nogle fysiske konsekvenser for den indsatte, hvis den indsatte er isoleret over længere tid.
Når ministeren nævner proportionalitet og nødvendighed i vores retspleje, er jeg egentlig nysgerrig på, om vi simpelt hen ikke kan lære noget, når så mange siger det og vi ser, at vores nabolande gør noget ganske andet, og når vi ser, at vi er et af de lande i Europa, som har den allerhøjeste andel af varetægtsfængslede siddende inde.
Altså, er der ikke noget, vi kan lære af de andre lande?
Er der ikke noget, hvor vi siger: Lad os lytte til det, lad os blive klogere, lad os finde andre måder at gøre det på, hvor vi samtidig kan tilgodese de ting, som ministeren jo redegør for, altså risiko for flugt eller gentagne ting eller påvirkning af beviser?
For det er jo selvfølgelig en særlig situation.
Men der er jo også en lang række situationer, hvor man måske kunne gøre noget, som man gør i andre lande, f.eks. med fodlænke eller inddragelse af pas eller andre ting.
Kunne vi ikke kigge lidt indad og sige: Er der en mulighed for at bruge mindre isolationsfængsel og mindre varetægtsfængsel, når nu det er det, vi får påtale for?
Hører det med til de regler, som der er omkring varetægtsfængsling i Danmark, at man har adgang til og kan bede om lægehjælp?
For det er også en af de ting, som jeg hører at Paul Watson har bedt om i forhold til sine håndled, efter at han i midten af august havde håndjern på på vej til retten og derfor har skadet sin hånd, så han har svært ved at skrive.
Eller hvad ligger der ellers i forhold til adgang til lægehjælp i de regler, der er, når nu der bliver talt om de gældende regler i forhold til varetægtsfængsling?
Magnus Heunicke (S), 2024-11-06:
Det er virkelig ikke for at bidrage til forvirringen; jeg prøver her at bidrage til klarheden.
Vi har jo endnu ikke defineret, hvad indholdet af de marine naturnationalparker er; det er jo det, vi sidder og er i gang med at gøre.
Vi har til gengæld defineret i havplanen, at vi skal reducere både klapningen og råstofudvindingen og særlig have et fokus i Køge Bugt, hvor vi ved begge dele sker.
Og hvis vi har en ambition om – og det har vi, det har jeg i hvert fald, og det har mange partier også, har jeg hørt, og det er jeg glad for – at vi præcis dér skal have en marin naturnationalpark, så var det jo oplagt, at vi dér slår to fluer med ét smæk.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Jamen som det fremgår af regeringsgrundlaget, vil regeringen se på muligheden for at skærpe indsatsen mod vanvidskørsel.
Sammen med Transportministeriet er vi lige nu i gang med at se på, hvordan vi kan sætte hårdere ind over for vanvidskørsel og også opfylde den del af regeringsgrundlaget.
Det er stadig for tidligt at sige noget præcist om, hvad det så er for nogle konkrete tiltag, det her arbejde vil munde ud i.
Derfor vil jeg heller ikke på forhånd afvise det forslag, som hr. Michael Rosenmark kommer med.
Michael Rosenmark (DD), 2024-11-06:
Det er jo der, hvor man ligesom er nået frem til, at man skal have en ubetinget fængselsstraf, men i de her tilfælde, hvor man får taget en blodprøve, så går der jo noget tid, inden man får resultatet.
Der er normalproceduren jo, at man bliver løsladt og kan tage hjem og så ikke får sin straf.
Så hvad tænker ministeren at man kunne gøre for at stramme det, sådan at det også får konsekvenser for dem, som bliver taget og tydeligvis blæser op til over 2,0
, men hvis blodprøver jo alt andet lige er nogle dage om at blive lavet, og som i dag slipper for straf ved at blive sendt hjem?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Efter min mening skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at komme efter de udlændinge, der ser stort på vores regler og udsætter andre menneskers liv og legeme for fare.
Derfor ser vi også løbende på, hvordan vi kan sikre, at der sættes hårdere ind over for vanvidskørsel.
Senest blev der indført hjemmel til at udvise en udlænding, hvis den pågældende idømmes en ubetinget frihedsstraf for vanvidskørsel efter straffeloven, og vi vil fortsætte ned ad det spor.
Michael Rosenmark (DD), 2024-11-06:
Tak for svaret.
Det bliver nævnt, at udlændinge skal udvises.
Men vi kan se af tallene, at kørsel med en promille på over 2,0 er den største synder blandt vanvidsbilisterne, og det, jeg i hvert fald hører, er, at når politiet stopper udenlandske bilister – ofte østeuropæiske lastbilchauffører – for spirituskørsel, bliver der taget en blodprøve, og de får et anklageskrift og en retsmødedato, og så løslades de.
Stort set ingen af dem møder op i retten, og det har derfor ingen konsekvenser.
Så vil ministeren støtte et forslag om at stille større krav til disse vanvidsbilister, så det får reelle konsekvenser at være vanvidsbilist i Danmark?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Tak for ordet, og tak til spørgeren for spørgsmålet.
Lad mig starte med at gentage, hvad jeg tidligere har sagt, nemlig at jeg ser med meget stor alvor på vanvidskørsel.
Vanvidskørsel er foragt for vores fællesskab og menneskers liv, og det er i mine øjne dybt, dybt forkasteligt, og det skal vi slå hårdt ned på.
Alle skal overholde de danske regler, og det gør mig helt ubeskrivelig vred, at personer, vi inviterer ind i vores land, kvitterer med at udsætte andre mennesker for alvorlig fare for liv og legeme med deres hasarderede kørsel.
Der er løbende blevet taget initiativ til at sætte ind over for hensynsløse trafikanter.
Tilbage i 2021 trådte en række love om vanvidskørsel i kraft.
Med den lovgivning blev bl.a. straffen for vanvidskørsel skærpet markant.
Der blev indført en udvidet adgang til konfiskation af køretøjer anvendt til vanvidskørsel.
Derudover blev der sat ind over for udlændinge, der bliver dømt for vanvidskørsel.
Det skete ved, at der blev indført en hjemmel til udvisning af udlændinge, der bliver straffet med ubetinget fængsel for vanvidskørsel efter straffeloven.
Loven har været nødvendig.
Det kan vi bl.a. se på antallet af beslaglæggelser, der, her 3 år efter at loven trådte i kraft, er på næsten 3.000 køretøjer.
Men vi er ikke i mål endnu.
Når vi ser på antallet af sigtelser for vanvidskørsel, er det tydeligt, at der er behov for yderligere tiltag.
Regeringen vil løbende se på muligheden for at skærpe indsatsen mod vanvidskørsel.
Det gælder også vanvidskørsel, der begås af udlændinge.
Kriminelle udlændinge skal udvises i videst muligt omfang.
Tak for ordet.
Michael Rosenmark (DD), 2024-11-06:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvad mener ministeren om, at over en fjerdedel af alle sigtelser for vanvidsbilisme er rejst mod udlændinge?
Der henvises til artiklen »Hvem er vanvidsbilisterne?
Nye tal afslører over 1000 sigtelser mod én gruppe«
fra tv2.dk den 18. oktober 2024.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Tak for det.
Arbejdet med at skabe et nationalt overblik er endnu ikke afsluttet, men hr. Peter Skaarup kan være forsikret om, at så snart Justitsministeriet har modtaget Rigspolitiets nationale overblik, vil jeg også dele det med Folketingets Retsudvalg.
Jeg er i øvrigt også enig med hr. Peter Skaarup i, at i det omfang, vi overhovedet inden for de gældende juridiske rammer har mulighed for at udvise de her personer, skal vi gøre det.
Det er jo også derfor, regeringen har lagt op til at skærpe udvisningsreglerne.
Peter Skaarup (DD), 2024-11-06:
Afslutningsvis skal jeg spørge justitsministeren om den her undersøgelse, som regeringen jo så siger vil blive lavet af omfanget af de kriminelle klaner: Hvornår kan vi forvente et resultat af det?
Og hvad vil regeringen konkret gøre i praksis over for de her kriminelle klaner?
Er det f.eks. udvisning, hvis man ikke er dansk statsborger?
Så er det jo ikke fremmed for Danmarksdemokraterne, at man skal stå bag en reel udvisning af de pågældende til hjemlandet, hvis de ikke ligesom kan agere ordentligt i Danmark.
Så hvad gør regeringen i det hele taget for at stramme udvisningsreglerne, sådan at vi kan komme af med de mennesker, der ikke gider Danmark?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Generelt er det jo et arbejde, der allerede i dag foregår og foregår rigtig dygtigt i regi af vores nationale enhed for særlig kriminalitet, altså NSK, som er en selvstændig politikreds.
Når det er sagt, har vi jo set, at det samarbejde, man har haft fra Aarhus Kommunes side med Østjyllands Politi, har været rigtig, rigtig stærkt i forhold til at skabe overblik over nogle mønstre og nogle strukturer.
Så jeg synes bestemt, det er værd at overveje, hvordan man kan inddrage andre aspekter end alene den viden, politiet måtte sidde inde med.
Peter Skaarup (DD), 2024-11-06:
Mange tak.
Justitsministeren vil ikke afvise det forslag, som hr. Michael Rosenmark kommer med her.
Det er jo altid godt, men det ville da være bedre, hvis justitsministeren ville gennemføre forslaget.
For i dag er det jo sådan, som det også kommer frem her i forbindelse med vores spørgsmål i Folketingssalen, at de her udenlandske bilister, der bliver taget for vanvidskørsel, altid får betingede domme.
Det vil sige, man i virkeligheden umiddelbart er på fri fod og sådan set fortsat kan gøre, som det passer en, medmindre man altså gør det igen, hvor der så er muligheder for, at der sker noget mere.
Så kunne ministeren ikke godt her i Folketingssalen sige, som almindelig sund fornuft jo vil tilsige, at man vil være med til, at det ikke skal være betingede domme, der udløses, men ubetingede domme, altså fængsel med det samme?