runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-01-10:
Det er mit indtryk, at det her problem vil være stigende i årene, der kommer.
Laver man en googlesøgning, kan man se, at mange af de her kinesiske giganter begynder at satse på det europæiske marked.
Jeg kan se, at i Sverige har varer fra Kina allerede overhalet varer, der kommer ind fra andre lande.
Så det er simpelt hen den største leverandør af produkter, der kommer ind.
Og man kunne jo forestille sig, at det også kommer til at gøre sig gældende i Danmark.
Har skatteministeren noget bud på, hvor mange arbejdspladser det koster, og har ministeren taget initiativ til enten direkte bilateralt med Kina eller via EU at få en direkte dialog med de kinesiske myndigheder om det her problem?
Karsten Lauritzen (V), 2018-01-10:
Det er jo en uønsket situation, og den må vi så i fællesskab gøre, hvad vi kan, for at minimere omfanget af.
På finansloven er der som sagt sat penge af til 40 ekstra toldere og en mobil pakkescanner.
Måske er det også muligt at gøre noget sammen med PostNord, som jo står for en stor del af centeret ude i Københavns Lufthavn, hvor man modtager mange af de pakker, der kommer ind med fly.
Der er også mulighed for at gøre nogle ting på EU-plan.
Man kunne jo godt ønske sig mere toldkontrol.
Jeg må også være ærlig og sige, at der er andre områder, hvor skattevæsenet er mere nødlidende end lige på toldområdet, men nu har vi valgt at opnormere generelt også på told, og hvis det viser sig ikke at være tilstrækkeligt, så vil vi da gerne drøfte også med spørgerens parti, om vi kan finde finansiering til at gøre noget yderligere.
Jeg tror, at man skal stille et skriftligt spørgsmål, og så skal jeg selvfølgelig gerne svare, men jeg tror, at de fleste forbrugere er klar over det.
Og det er jo helt lovligt, hvis du køber noget, der har en værdi på under 80 kr.
Det kan man ikke holde op imod folk.
Så må vi politikere jo ændre reglerne.
Det gør man så i regi af EU fra 2021.
Men vi kan jo selvfølgelig forsøge – og det skal jeg så tage med mig videre – at gøre lidt reklame for den øgede kontrol, der kommer.
Man bliver jo taget, og man kan risikere at få en bøde, hvis man ikke har afregnet den rigtige moms eller den rigtige told.
Og det har man også et ansvar for, når man modtager en pakke.
Rasmus Prehn (S), 2018-01-10:
Det er positivt, at ministeren lægger an til øget kontrol på det her område.
Det er der virkelig sandt for dyden også behov for.
Er der mulighed for at sende signaler til kunderne om, at de også skal være opmærksomme på noget her, at man faktisk er medvirkende til snyd og svindel, hvis det er, at man køber i Kina på den her måde, og kan der være tale om et medvirkeransvar eller noget andet?
Kan ministeren oplyse det?
Finn Sørensen (EL), 2018-01-10:
Og vil ministeren stå her og fortælle mig, at vi godt kan komme i en situation, hvor firmaer ikke kan levere opgaver til det offentlige Italien, fordi de ikke er rene, for at sige det på den måde, men at de godt kan gøre det her i Danmark, og så har vi ikke nogen muligheder for at gøre noget ved det?
Er det det, ministeren står og siger?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Svaret er nej.
Det kan man ikke sikre inden for den angivne tidsramme og i regi af Universal Postal Union, UPU, hvor den nævnte afregningssats anvendes.
I nyere tid er der sket en mærkbar økonomisk udvikling i Asien, herunder i Kina, og virksomhederne her kan tilbyde endog meget billige varer.
Danskerne er glade for at handle på nettet.
Kina er blevet en massiv storeksportør af varer, der sendes som postforsendelser.
Kina har indtil for nylig været placeret i afregningskategorien for udviklingslande.
Landet er rykket op i en mellemkategori rent afregningsmæssigt og rykker i 2021 højere op.
Selv om Kinas økonomi har udviklet sig til at være en af de største i verden, er landet endnu ikke i samme afregningskategori som de industrialiserede lande, og dermed drager Kina stadig fordel af kunstigt lave afregningssatser, om end ikke i samme omfang som tidligere.
Der sker dog fra 2018 og frem til 2021 en stigning i afregningssatserne for forsendelser fra Kina
, jævnfør Politikens artikel.
Et flertal af UPU's 192 medlemslande skal i givet fald stemme for en forhøjelse af afregningssatserne.
Det hører med til billedet, at flertallet af disse lande er udviklingslande, som drager fordel af kunstigt lave satser.
Man kunne derfor spørge: Hvorfor melder vi os så ikke ud af UPU?
Hvis der er et ønske om dette i postforligskredsen, er jeg åben over for at undersøge konsekvensen af en eventuel udmeldelse, men som udgangspunkt forekommer det at være en besværlig proces, da det medfører behov for at indgå bilaterale aftaler med mere end 190 lande verden over. I artiklen i Politiken omtales også en mistanke om, at værdien af indholdet af en forsendelse ikke altid angives korrekt.
Dette ligger uden for mit område.
Her vil jeg henvise til skatteministerens svar på spørgsmål nr. S 377.
Jeg siger, at man i sådan nogle sager skal følge reglerne, det står man sig bedst ved.
Hvis nu f.eks. hr. Finn Sørensen blev transportminister, og hvis hr. Finn Sørensen havde fået et valgkampbidrag fra 3F et sted i landet, som han kunne bruge af til at føre valgkamp for, og hvis det så var sådan, at et af de firmaer, der bød, havde mange ansatte, som var medlem af 3F, så skulle hr. Finn Sørensen som minister ikke have mulighed for at begunstige lige præcis det firma, bare fordi hr. Finn Sørensen havde fået penge fra 3F og der så var mange medlemmer.
Så derfor er det, jeg går ud fra, reglerne, og at de skal følges, og at de skal følges, uanset hvem der er minister.
Karsten Lauritzen (V), 2018-01-10:
Vi har faktisk besluttet at gøre en række ting som led i finansloven, hvor man bl.a. sætter penge af til at ansætte i omegnen af 40 toldere, og man indkøber også en særlig pakkescanner, hvor det netop er formålet, at man skulle kunne komme problemet med en del af de her ulovligt indsmuglede varer, det vil sige varer, der ulovligt er blevet indsmuglet, men også med folk, der laver moms-, skatte- eller afgiftsunddragelse, til livs.
Så kan man jo diskutere, om man skulle gøre mere, men der er stadig væk tale om en ganske markant forøgelse af kontrollen, også i et historisk perspektiv.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Men så er det så, som jeg også sagde i mit første svar, sådan, at flertallet af landene i UPU er kategoriseret som udviklingslande, så dem ville man på en eller anden måde skulle have indrulleret i det for at få en ændring af de her regler.
Helt grundlæggende synes jeg, at det er et dårligt princip, som forfægtes her, men det er et princip, som vi har svært ved at komme ud af, fordi det ville kræve, at vi laver aftaler med alle landene.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-01-10:
Hvad kan ministeren konkret foretage sig i sagen?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Jeg synes, det er en uhyre relevant problemstilling.
At en kinesisk virksomhed kan sende deres produkter så billigt, til trods for at de sender dem så langt, er ikke ens vilkår.
Hvis jeg derfor med et fingerknips kunne ændre på det, så de fra i morgen skulle betale markedsprisen, i stedet for at de får en subsidieret pris, så ville jeg gøre det.
Men jeg vil arbejde meget hårdt for at få hævet afregningspriserne for varer fra Kina.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-01-10:
Tak for det, og tak til ministeren for besvarelsen.
Som en lille, åben økonomi vil det nok ikke være hensigtsmæssigt at melde sig ud af UPU.
Man kan selvfølgelige kigge på konsekvenserne eller mulighederne, men ministeren må ikke læse mit spørgsmål som en opfordring til det.
Man kan sige, at der almindeligvis, når vi diskuterer ting i Folketingssalen, jo så er en konkret uenighed, som man ved et politisk flertal ville kunne lave om, eller som ministeren ville kunne lave om af egen drift.
Et sådant spørgsmål er det, som vi diskuterer her, nemlig de her afregningssatser, jo ikke.
Jeg har fuld forståelse for, at ministeren ikke med et fingerknips kan ændre de her regler, men når vi diskuterer det her, er det jo, fordi ministeren via EU-samarbejdet og også direkte i UPU har en mulighed for at påvirke de ting, vi taler om, og derfor er det en meget relevant diskussion.
Vi modtager i øjeblikket omkring 10 millioner forsendelser fra Kina om året, og man må gå ud fra, at det tal vil blive langt højere, fordi Alibaba, den store kinesiske internetbutik, satser massivt på Europa.
Alibaba er i dag større end både eBay og Amazon tilsammen, så det er en betydelig spiller, og det her problem vil vokse.
I dag koster det omkring 4,50 kr. for en kinesisk producent nord for Hongkong at sende en forsendelse – en pakke – til Danmark.
Det ville koste ca. 20 kr.,
hvis naboen til modtageren skulle sende den, hvis naboen er en internetbutik.
Så der er en kæmpe forskel.
Fra den 1. januar stiger afregningssatsen for en kinesisk brevpakke fra godt 4 kr. til godt 6 kr., og i 2021 vil prisen have nået 9,37 kr.
Men det er jo stadig væk langt lavere end det, som nabovirksomheden eller den danske internetvirksomhed skal betale.
Hvordan ser ministeren på den problemstilling?
Tak for det, formand.
Mener ministeren, at man med den stigende afregningssats frem mod 2021 kan sikre, at Postnord ikke mister penge på at levere pakker afsendt af kinesiske virksomheder, jf. artiklen »Derfor koster det så lidt at få en pakke fra Kina« i Politiken den 1. januar 2018?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Det spørgsmål kan jeg ikke på stående fod svare ordentligt på, men jeg kan sige, at det med at annullere jo heller ikke er uden problemer.
Altså, vi står med et behov for en ny Storstrømsbro.
Så det er jo ikke uden problemer bare at annullere.
Finn Sørensen (EL), 2018-01-10:
Men bortset fra ministerens noget ufine, synes jeg, sammenligning imellem 3F og det, vi taler om her, som jo er anklager for infiltration med mafiaen, og hvad ved jeg, i nogle firmaer – måske, måske ikke – som vi entrerer med i Danmark, så er jeg meget tilfreds med ministerens svar om, at man er indstillet på at indsætte nogle annulleringsgrunde eller en eksklusionsparagraf, eller hvad det nu er, man skal kalde sådan en, hvis de her virksomheder bliver dømt siden hen.
Det synes jeg er tilfredsstillende.
Så melder der sig bare det spørgsmål: Hvorfor har man ikke gjort det fra starten af?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Jeg er lidt usikker på, hvordan jeg skal svare på det her, for jeg er ikke dykket ordentligt ned i det.
Men jeg ser det sådan, at kontrakten mellem en vinder af et udbud og denne vinders underleverandør er en privat kontrakt, som vi ikke skal bruge statens ressourcer til at sikre overholdelse af – der er et sædvanligt retssystem for kontrakter mellem leverandører og underleverandører – men vi kan godt stille nogle krav om, at der er nogle garantisummer osv. til at sikre imod problemer, der måtte opstå i det hele taget i en byggeproces, og som sikrer soliditeten i processen.
Og det tror jeg allerede man har gjort.
Henning Hyllested (EL), 2018-01-10:
Jeg opfatter svaret sådan, at man i Transportministeriet eller Vejdirektoratet, eller hvem det nu måtte være, er indstillet på at operere med muligheden for at udelukke firmaet, hvis det bliver dømt, i henhold til den der italienske retssag.
Jeg vil også spørge ind til det med garantistillelse, for det samme gør sig lidt gældende i forhold til det; det har også påkaldt sig opmærksomhed her på det seneste.
Jeg kan forstå ud fra et svar, som hr. Finn Sørensen har fået på spørgsmål nr. 249, alm. del, at Vejdirektoratet ikke vil skride ind, hvis underentreprenører ikke får deres betaling, hvilket vi har oplevet er sket i Norge, og det forekommer ærlig talt lidt usikkert.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Ja, det vil man kunne gøre, og det vil vi være indstillet på, men man skal forstå, hvordan sådan noget foregår.
Det foregår på den måde, at man indsætter nogle annulleringsgrunde, altså grunde til, at man kan annullere kontrakten, efter at den er underskrevet, og hvis der opstår noget, der kunne udgøre en annulleringsgrund, så skal firmaerne have mulighed for at selvrense sig, altså kunne gøre op med de ting, der udgør annulleringsgrunden, og først hvis de ikke lever op til at selvrense sig, ville man så endelig kunne gå i gang med at annullere.
Sådan er den slags procedurer.
Henning Hyllested (EL), 2018-01-10:
Ja, jeg håber ikke, at ministeren sætter lighedstegn mellem 3F og mafiaen, men lad det ligge.
Sagen er jo, at to af de firmaer, der har budt, og som er udset til at skulle indgå kontrakt om Storstrømsbroen, ikke er på den italienske hvidliste og derfor ikke vil kunne byde på opgaver for den italienske stat f.eks., og da det trækker op til en retssag imod dem, er spørgsmålet, hvad vi så gør, hvis de hen ad vejen rent faktisk får kontrakten, hvad der jo altså er lagt op til.
Hvad gør man så, hvis de hen ad vejen bliver dømt for korruption eller at have mafiaforbindelser, eller hvad ved jeg?
Hvad gør man så?
Er man indstillet på at lave en såkaldt udelukkelsesklausul i kontrakten?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-01-10:
Men det er klart, at energieffektivitet ligesom udbygning med vedvarende energi også vil finde plads i det udspil, som regeringen vil komme med i løbet af den kommende tid.
Og der handler det for regeringen om at finde den rigtige balance mellem en fortsat udbygning med vedvarende energi og så det at sikre, at vi også bruger energien så effektivt som overhovedet muligt.
Jens Joel (S), 2018-01-10:
Jeg er glad for, at ministeren – og det havde jeg selvfølgelig også forventet – anerkender den her sammenhæng imellem at sikre, at vi både har vedvarende energi og energibesparelser, en energieffektiv udnyttelse af det, og at vi på den måde kan holde prisen nede, for det er jeg helt enig med ministeren i.
Jeg forstår selvfølgelig godt, at ministeren ikke i dag kan sige, hvad målet bliver.
Men det, der er det interessante her, er: Er det en del af regeringens udspil, at man ønsker en målsætning for energieffektiviseringer, eller har man kun de flotte ord om, at det er vigtigt, der sker noget?
Jeg hører ministeren sige, at det er vigtigt, der sker noget på området, men betyder det, at regeringen vil komme med ét mål – jeg spørger ikke om hvilket mål – i forhold til at sikre, at det så rent faktisk også sker, og at virksomhederne kan investere i forhold til det?
Rasmus Prehn (S), 2018-01-10:
Som medspørger er jeg også utrolig glad for, at transportministeren så åbent og ærligt siger, at han også opfatter det her problem som uhyre relevant.
Det glæder mig.
Det er jo også en sag, der har været oppe tidligere, hvor ministeren har udtalt noget af det samme.
Ministeren siger så, at han, hvis det var, at han kunne løse det her problem med et fingerknips, ville gøre det, og så taler han om, hvad han kan gøre fremadrettet.
Kan ministeren prøve at kortlægge, hvad der er blevet gjort indtil nu?
For problemstillingen her blev jo allerede taget op for, jeg tror, det er et halvt års tid siden, hvor ministeren sagde, at nu går vi i gang med noget.
Men helt konkret: Hvad har man gjort for at forhandle det her og sikre en hurtigere implementering af den højere grænse end den, der er nu?
Hvad for nogle møder, hvad for nogle initiativer, hvad for nogle forhandlinger har der været?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-01-10:
Tak for det.
Jeg vil gerne takke hr. Jens Joel for spørgsmålet.
Jeg er glad for, at Jens Joel er optaget af energieffektiviteten og dens rolle i energiudspillet.
Jeg er enig i, at niveauet for energieffektivitet, og i øvrigt niveauet for udbygning af vedvarende energi, er afgørende for prisen for den grønne omstilling, og regeringens holdning er ingen hemmelighed: Omstillingen skal være omkostningseffektiv.
Det skal vi sikre ved at finde den rigtige balance mellem at udbygge med den grønne energi og reducere energiforbruget.
Jeg er også enig i, at eksporten af løsninger inden for energieffektivitet har nydt godt af den danske førerposition på området.
Derfor er det også regeringens ambition, at Danmark fortsat skal være et forbillede inden for grøn omstilling.
Som vi også har skrevet i regeringsgrundlaget, er et dansk eksempel kun værd at følge for andre lande, hvis omstillingen er omkostningseffektiv og fremmer vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse.
Da vi endnu ikke har fremlagt vores udspil til energiaftalen, vil jeg ikke her fra talerstolen i dag gå ned i detaljer om udspillets konkrete indhold, og jeg må derfor bede Jens Joel om at væbne sig med tålmodighed lidt endnu.
Men hvis vi skal nå i mål med et Danmark, der er uafhængigt af fossile brændsler i 2050, skal der ske en indsats inden for både vedvarende energi og energieffektivitet.
På det punkt kan jeg berolige Jens Joel.
Jens Joel (S), 2018-01-10:
Tak for det.
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Ledende energiaktører: Energieffektivisering skal med i kommende energiaftale« på Altinget.dk den 4. januar 2018.
Brian Mikkelsen (KF), 2018-01-10:
Vi putter rigtige penge i det, rigtige millioner i det i alle dele af undervisningssektoren for at løfte det her – i alle dele.
Christine Antorini (S), 2018-01-10:
Her afslutningsvis er jeg nysgerrig efter at høre, om det er en satsning, der har den karakter, at regeringen også ønsker at understøtte det økonomisk.
Jeg ved godt, at ministeren jo ikke kan sige, hvor mange penge og sådan det handler om, men er det gode intentioner og så ligesom sektorerne selv, der må løfte det, eller kan man også forvente en investering fra regeringens side i det?
Brian Mikkelsen (KF), 2018-01-10:
Der er vi helt enige.
Det er fra grundskolen og op og fra start af, at vi får skabt den interesse, får sået nogle frø, som kan spire.
Og man vil jo også se, når vi lancerer teknologipagten, at der er hele folkeskolen en meget væsentlig aktør i den.
Christine Antorini (S), 2018-01-10:
Nu var ministeren så venlig at nævne nogle initiativer, som bl.a. undervisningsministeren allerede har nævnt, om et valgfag, teknologiforståelse, for 7. klasse.
Man kan sige, at det er bedre end ingenting.
Man kan også sige, at det er lidt sent og måske lidt snævert, i forhold til når vi snakker om bredde i de kompetencer.
Noget af det, vi er optaget af i Socialdemokratiet, er, hvordan man tænker det ind faktisk allerede fra 0. klasse, og hvordan man leger med STEM-kompetencer.
Brian Mikkelsen (KF), 2018-01-10:
Det, som spørgeren er inde på her, er helt relevant, for det her er et fælles projekt, som jeg nævnte, for erhvervslivet, men også for uddannelsesverdenen, og derfor er både forskningsministeren, undervisningsministeren og beskæftigelsesministeren bl.a. meget involveret i det her projekt.
I forbindelse med de initiativer, vi kommer med i forbindelse med lanceringen af teknologipagten, vil de ministre også komme med konkrete initiativer på deres område.
Hele intentionen i det her er jo, at vi får erhvervslivet til at møde uddannelsesverdenen på en måde, så vi får skabt en interesse hos børn og unge for de her fag, så de bruger mere tid på dem, og at vi i det hele taget kigger på det kompetencebehov, der er på området.
Og der tror jeg, det bedste, vi kan gøre, er at få erhvervslivet til at vække børn og unges interesse på det område, men det kan de jo kun gøre i et samarbejde med uddannelsesverdenen, som sidder derude, men også har den fornødne pædagogiske kompetence til det.
Christine Antorini (S), 2018-01-10:
Igen vil jeg gerne starte med oprigtigt at kvittere for, at voksen- og efteruddannelse også er kommet med, også selv om man ikke har det i Holland, for det har vi jo en lang og stærk tradition for i Danmark.
Det er jo faktisk på den måde, vi virkelig får lavet et uddannelsesløft, også fra ufaglært til faglært og også igennem hele voksen- og efteruddannelsessystemet, og har en mulighed for at få de her utrolig vigtige it-tekniske, matematiske, naturvidenskabelige kompetencer ind, som man har brug for i hele det faglærte felt.
Så jeg vil kvittere for, at det er tænkt med.
Nu er det jo faldet i ministerens heldige lod at være den, der er formand og koordinerende fra regeringens side som erhvervsminister, men der er jo ingen tvivl om, som jeg også kunne høre på ministerens svar, at hele uddannelsesområdet spiller en nøglerolle, og derfor er mit spørgsmål: Hvordan sikrer vi os, at det rent faktisk bliver noget, der kommer ud i forhold til alle ministerier, at det bliver tænkt hele vejen igennem, og hvor er ministerens rolle i forhold til de andre ministres ansvar i forhold til at få den her sammenhængende tænkning ind på teknologipagten?
Brian Mikkelsen (KF), 2018-01-10:
Det er rigtigt, som du nævner, at hele formålet er, at vi skal have fokus på STEM på alle niveauer: Det er fra folkeskolen over videregående uddannelser til voksen- og efteruddannelse, og der er det sådan, at vi ønsker at gå længere, end de har gjort i Nederlandene, også længere end det, jeg selv har set efter at have besøgt dem, ved at inkludere videreog efteruddannelse, men også ved at have et særligt fokus på it.
I Nederlandene er voksen- og efteruddannelse ikke en del af teknologipagten, og de er efter at have eksisteret i en række år kun nu ved at sætte fokus på it. Men det er klart, at den opgave løfter vi ikke alene i regeringen.
Teknologipagten er jo en ny tilgang, som spørgeren også er inde på, et nyt politisk værktøj, hvor regering, erhvervsliv, uddannelsesverdenen går sammen i en række frivillige aktørsamarbejder om at løfte en vigtig samfundsopgave.
Og den nye tilgang involverer en høj grad af virksomhedsinddragelse, f.eks. som problemorienteret undervisning, som skal skabe nysgerrighed og engagement hos særlig børn og unge.
Det kræver, at mange forskellige aktører bidrager, og teknologipagten har jeg derfor som formål skal række ud til så mange som muligt, og derfor er det meget vigtigt for mig, at erhvervslivet bliver engageret i teknologipagtens indsatser.
Når jeg inden længe præsenterer teknologipagten, vil der fremgå indsatser på alle niveauer.
Et konkret eksempel på, at erhvervslivet tager et ansvar, er samarbejdet mellem Danfoss, Linak, Region Syddanmark, Syddansk Universitet og Sønderborg Kommune om at etablere et nyt uddannelsescenter for ingeniører, således at der i Syddanmark kan blive uddannet til det lokale arbejdsmarked.
Men der sker også en styrkelse inden for regeringens rammer.
Vi har fokus på STEM-fag på alle niveauer, f.eks. i den kommende naturvidenskabsstrategi i gymnasiereformen, hvor informatik, som du ved, og programmering blev introduceret som henholdsvis obligatoriske fag og valgfag.
Før sommerferien offentliggjorde Undervisningsministeriet et nyt valgfag, teknologiforståelse, i folkeskolen, og vi har valgt at have teknologisk forskning og innovation som en høj prioritet i regeringen også i forbindelse med udmøntningen af forskningsreserven, og vi vil fremme erhvervslivets rammer for at foretage investeringer i forskning og udvikling ved et styrket fradrag for forskning og udvikling.
Så vi arbejder med en bred palet af initiativer på fronten.
Christine Antorini (S), 2018-01-10:
Hvordan vil ministeren som ansvarlig for arbejdet sikre, at teknologipagten som det hollandske forbillede også omfatter initiativer rettet mod styrkelse af de såkaldte STEM-fag og kompetenceløft lige fra folkeskolen over videregående uddannelser og til voksen- og efteruddannelser?
Jens Joel (S), 2018-01-10:
Det er jo rigtigt, at regeringen har annonceret, at der vil være et mål for vedvarende energi.
Vi kommer så til at diskutere, hvor højt det mål skal være, og det er fint nok.
Hvis regeringen og ministeren i dag siger, at de to ting jo skal hænge sammen, og at der derfor også vil være et mål for en indsats på energieffektiviseringer, så er jeg sådan set tilfreds.
Vil der også være mål der, eller er der kun et mål for vedvarende energi i regeringens pakke?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-01-10:
Endnu en gang tak for spørgsmålet.
Som jeg sagde før, er vi endnu ikke kommet med vores samlede forslag til en energiaftale og et energiudspil, og når det sker, vil også det her spørgsmål blive håndteret i den sammenhæng.
Regeringen har, som spørgeren rigtigt nok siger, et overordnet mål for andelen af vedvarende energi i 2030, ligesom vi jo også i EU-sammenhæng har forpligtet os til ret store mål i forhold til at reducere energiforbruget og skabe energieffektivitet.
Og jeg er overbevist om, at vi kommer til at fortsætte den udvikling.