Sophie Løhde (V), 2026-01-15:
Psykiatrien skal være et trygt og sikkert sted både for patienterne og for vores dygtige personale, og det er jeg i virkeligheden overbevist om at vi alle sammen i sidste ende er enige om her i Folketingssalen.
Derfor er det jo også i sig selv en helt indlysende forudsætning, for at man kan levere en god og patientsikker behandling, at vi sikrer, at det er trygt og sikkert for såvel patienter som personale.
Derfor er jeg også glad for, at det lykkedes regeringen at indgå en bred aftale med Folketingets partier omkring en 10-årsplan for psykiatrien.
Jeg tror, Enhedslistens ordfører fik sagt, at hun kvitterede for, at det var lykkedes Enhedslisten og nogle organisationer at få lavet en 10-årsplan for psykiatrien.
Jeg vil blot gøre opmærksom på, at vi ikke fik nogen 10-årsplan for psykiatrien, da Enhedslisten var støtteparti for den tidligere regering.
Vi har fået en 10-årsplan for psykiatrien nu, fordi den her regering har valgt at give psykiatrien et historisk stort økonomisk løft svarende til, at vi øger pengene til psykiatrien med 35 pct. hen over en 10-årsperiode.
Det er en markant investering, og jeg er også glad for, at der er så mange, der har ønsket at samarbejde med regeringen om, at vi dermed kan indfri ambitionerne i 10-årsplanen.
Men jeg synes også bare, at ret bør være ret, i forhold til hvor tingene kommer fra, og også hvem der sikrer hvad på hvilken vagt i Folketinget.
Med aftalen om en 10-årsplan for psykiatrien har vi i fællesskab aftalt en lang række af rigtig gode initiativer og vigtige indsatser, herunder det historisk store økonomiske løft af psykiatrien.
Med aftalen er der så også jo bred opbakning til, at vi nu også kan gennemføre de nødvendige lovændringer, så vi kan gennemføre psykiatriplanen, og herunder også til et prioriteret mål om, at vi skal øge sikkerheden i psykiatrien.
Det er desværre nødvendigt i lyset af rækken af desværre tragiske hændelser, som vi har set igennem de senere år.
Det er tilfælde, hvor patienter f.eks. har medbragt knive i psykiatrien og overfaldet sundhedspersonale eller medpatienter.
Det seneste tilfælde var her for nylig i december måned – i samme uge i øvrigt, som jeg fremsatte lovforslaget, vi behandler her i dag i Folketinget – hvor en patient medbragte en kniv til sin planlagte samtale i psykiatrien og endte med at true personalet.
Heldigvis kom ingen til skade – denne gang.
Men det har vi desværre set ske ad flere omgange, og det kan vi selvfølgelig ikke acceptere ikke også at forsøge at gøre noget ved.
Jeg vil gerne, som også flere ordførere i dag har understreget, klart, klart understrege, at langt de fleste patienter i psykiatrien ikke er til fare for andre.
Det er ekstremt vigtigt at sætte to streger under, så man aldrig nogen sinde sætter et lighedstegn mellem det at have en psykisk lidelse og så det at være farlig for andre mennesker, for den sammenhæng findes ikke.
Er det lig med, at det ikke sker?
Og det er de ting – de enkelte episoder – som er til fare for medpatienter, enkeltpatienter og personale, som vi gerne vil adressere, altså hvordan vi i fællesskab kan være med til at tage bedre hånd om det.
Og dermed er det jo også i lyset af de tragiske hændelser i psykiatrien, som der har været i de seneste år, positivt, at det med lovforslaget nu her bliver muligt i højere grad også at være med til at forebygge, at de farlige episoder opstår.
For når vi giver redskaber til at forebygge farlige situationer, undgår vi samtidig jo også at øge stigmatiseringen af personer med psykiske lidelser.
Afstigmatiseringen af personer med psykiske lidelser er en vigtig dagsorden, som også spiller en rolle, når vi omtaler hele behovet for sikkerhed i psykiatrien, og jeg synes, at vi med lovforslaget her, har skabt den rette balance, som jo ikke skal ses isoleret for sig selv, men skal ses i sammenhæng med 10-årsplanen og dermed alle de andre ting, vi også gør, herunder vores ambition om også at få ansat mere personale i psykiatrien.
Lovforslaget her handler om at give regionerne flere beføjelser til at kunne øge sikkerheden i psykiatrien, som vi har aftalt med 10-årsplanen.
De nye sikkerhedsforanstaltninger skal kunne bruges ud fra lokale behov.
Det vil sige, at vi ikke sidder herinde fra Folketinget nu og dikterer, hvor de skal bruges, og i hvilke sammenhænge.
Der vil det være regionerne, som efter lokal dialog med de relevante afdelinger beslutter, hvor og hvordan beføjelserne skal anvendes, og det er i det lys, forslagene om at øge sikkerheden skal ses.