Mattias Tesfaye (S), 2020-12-17:
Jeg vil også starte med at sige tak for beslutningsforslag B 92 om at sikre og bevare den danske kulturelle tradition i det offentlige rum, og jeg vil indlede med at sige, at vi fra regeringens side ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Vi er som udgangspunkt enige med forslagsstillerne i, at det er et vigtigt og centralt spørgsmål, og jeg har egentlig også selv forståelse for den bekymring, som forslaget er udtryk for.
For vi oplever eksempler på kræfter, som ikke anerkender demokratiet og helt grundlæggende rettigheder og spilleregler i det her samfund.
Det er et værdisæt, som ikke skal slå rod, eller som, må jeg nok desværre sige, ikke skal slå dybere rødder i det danske samfund, end det allerede har gjort, for det er ødelæggende for integrationen og for sammenhængskraften.
Så jeg forstår som sagt faktisk godt bekymringerne her og synes også, det er en relevant diskussion.
Jeg mener også, det er vigtigt, at vi løbende spørger os selv, hvilke værdier vores samfund skal basere sig på og afspejle.
Jeg er selv rundet af værdier om fællesskab, sammenhængskraft og alt det, der får samfundet til at fungere set ud fra min position.
For mig handler det derfor grundlæggende om, hvordan de nytilkomne borgere bliver til medborgere og ikke til modborgere.
Men at der i kommuneplanlægningen gives plads til aktiviteter, der ikke vurderes at udspringe af danske kulturelle værdier, kan ikke i sig selv begrunde en indsigelse efter planloven.
Der er tidligere rejst spørgsmål om muligheden for med lokalplanlægningen at kunne sikre, at moskéer og andre kirkelige aktiviteter placeres steder, der er egnede til det.
Erhvervsministeren har oplyst mig om, at han har bedt sit ministerium om at undersøge, om og i givet fald hvordan planloven kan bidrage i sådan en sammenhæng, med henblik på at det kan indgå i de kommende politiske drøftelser som opfølgning på planlovsevalueringen.
Jeg mener ikke, at vi principielt skal være imod moskéer.
For mig at se er det ikke sådan selve det, at man lægger et par mursten oven på hinanden og kalder det en moské, der er problemet.
Vi har massevis af religiøse, herunder muslimske, borgere, som er velfungerende og konstruktive medborgere i det danske samfund.
Det betyder, at der ikke er noget til hinder for, at en muslim f.eks. indretter et bederum eller en moské i en eksisterende bygning, eller at en buddhist indretter et tempel i en eksisterende bygning – selvfølgelig under forudsætning af, at gældende lovgivning og regulering på området er overholdt.
Problemet opstår, når ekstremistiske idéer forplanter sig i de etniske minoritetssamfund, og når f.eks. en moské bliver en distributionscentral for ødelæggende idéer.
Derfor er vi også nødt til at stille os selv spørgsmål som f.eks.: Hvem har finansieret moskéen, og hvad prædikes der om?
Regeringen kom jo med et lovforslag i november om forbuddet mod at modtage donationer fra juridiske personer, herunder udenlandske statslige myndigheder, statsligt styrede organisationer og virksomheder, som modarbejder eller underminerer demokrati og grundlæggende friheds- og menneskerettigheder.
Regeringen planlægger også at fremsætte et lovforslag om prædikener på andre sprog end dansk.
Formålet med det lovforslag er at skabe større åbenhed om religiøse forkynderes prædikener i Danmark, når de prædiker på andre sprog end dansk.
Det er kirkeministeren, der kommer med det lovforslag.
Jeg vil også kort nævne diskussionerne omkring bønnekald, som vi jo har haft her i Folketingssalen, hvor jeg også på det tidspunkt gav udtryk for, at jeg synes, at bønnekald er anmassende for de borgere, der bor i nærheden.
Regeringen har derfor taget initiativ til en juridisk afklaring af grundlaget for et forbud mod bønnekald, så vi kender reaktionsmulighederne.
Det arbejde er fortsat i gang.
Forslaget, der er fremsat i dag, giver også anledning til at huske på nogle af de værktøjer, som vi allerede har mulighed for at tage i brug for at bekæmpe dem, der vil udfordre vores demokrati og vores værdier.
Det kan være den nationale sanktionsliste, som er et redskab, der er med til at forhindre, at hadprædikanter rejser ind i Danmark.
Jeg kan også nævne parallelsamfundsaftalen, som blev vedtaget i foråret 2018, og som Socialdemokratiet også var med til at aftale med den daværende regering.
Den aftale er også et vigtigt skridt i kampen for at samle Danmark.
Den seneste liste fra boligministeren viser, at det går i den rigtige retning – indsatsen virker faktisk.
Regeringen er også parat til at se på, om der kan indføres andre tiltag rettet mod at hindre religiøse parallelsamfund, og vi byder alle gode forslag velkommen.
Afslutningsvis vil jeg nævne, at vi også er i en god dialog med europæiske kolleger, som står med de samme udfordringer, som vi gør, og hvor vi udveksler erfaringer, bl.a. omkring hvordan man forhindrer antidemokratisk finansiering af aktivitet i europæiske lande.
Tak for ordet.