Jeppe Søe (M), 2023-04-18:
Tak for det, formand.
For 12 år siden var jeg inde i en kiosk med min ældste søn.
Og min søn gjorde store øjne som 3-årig og spurgte, hvad det var, og jeg følte mig virkelig gammel.
Det er jo sådan en meget sær verden.
Det var to verdener.
Han kommer aldrig til at forstå, hvad den telefon gik ud på, for den er fra før hans tid.
Han behøver aldrig rigtig at ringe til forældrene og høre, om vennerne er hjemme, og blive bedt om at ringe senere.
Nogle af os kan i hvert fald huske, at man blev ved at ringe.
Vennerne har mobilen i lommen, og gudskelov for det.
I dag behandler vi et lovforslag, som skal gøre livet lettere for dem og somme tider os, der føler os bagefter vores tid.
Det har jeg stor sympati for.
Vi skal sikre os, at alle kan være med.
Og lad os bare være ærlige: Alle, der har kæmpet mod systemet, ved, hvor lang tid den slags kan tage, og hvor svært det kan være at forstå logikken.
Når jeg forestiller mig at være fra en verden, hvor analoge telefoner er det eneste, der giver mening, forstår jeg, at lovforslaget her må vedtages.
Men jeg har alligevel lyst til at sige, at jeg håber, at vi samtidig måske kan bruge det som en anledning til at se på, hvordan vi kan gøre vores onlineverden mere virkelighedsnær for flere.
Digitaliseringen repræsenterer jo også i hvert fald en nemmere hverdag for de fleste.
Og vi må ikke underkende, at digitale løsninger i hovedreglen repræsenterer en merværdi.
Jeg synes, at vi skal prioritere at få flest mulige med.
Jeg synes, at der er opstået en bekymringsindustri omkring it generelt.
Vi anklager it for næsten alt.
Det er børns trivsel; det er voksnes stress; det er folkeskolens undervisning; det er de demokratiske udfordringer; det er den hårde tone.
Alt sammen skyldes kun it, aldrig os selv.
Og nogle ønsker endda at begrænse alt det her med lovgivning.
Man kan tjene rigtig mange penge, hvis man skriver en bog, der hedder »Sluk«.
Man kan ikke rigtig skrive en bog, der hedder »Tænd«.
Da vi i Præsidiet for ikke så lang tid siden forbød TikTok, var der en gammel dame, der ringede til mig.
Hun havde fundet mit telefonnummer på Folketingets hjemmeside.
Og så sagde hun, at hun jo mente, at kineserne lyttede med på alt, hvad der foregik på hendes iPhone.
Jeg måtte så prøve at forklare hende, at det krævede, at man havde TikTok.
Hun troede, det var noget, der bare var i telefonen.
Og jeg fortalte hende, at det var sådan et sted, hvor de unge flosser
og dabber og alt muligt andet, og det måtte hun erkende at hun ikke havde, og så forstod hun det en lille smule bedre.
Men det er klart, at hver eneste gang vi har en bekymring – der står måske noget i pressen, eller det er noget, vi siger herindefra – er der nogle derude, der bliver bekymret, muligvis fordi de ikke har grundforståelsen.
Og den har vi jo respekt for at de ikke har, og vi har også respekt for, at de ikke behøver at have den.
Der er jo altid bekymring og modvilje, når nye tider banker på.
Jeg kan huske fra »Eleva2ren« i gamle dage, at rigtig mange ringede ind, fordi de havde en drejeskivetelefon, og så kunne de ikke styre skærmtrolden Hugo uden at have en trykknaptelefon, og de var rasende.
Men vi fandt da ud af det hele til sidst, og vi fik næsten alle med.
I omegnen af en kvart million borgere er fritaget for digital post.
Lad os se på, om vi kan finde et meningsfuldt tilbud til dem, så de får mulighed for at forstå, favne og opdage mulighederne og lære at bruge den nye tids systemer.
Men det er altid mennesker før systemet – altid.
Lad os derfor bare gå systematisk til værks, når vi sikrer, at det er sådan, det forholder sig, også i fremtiden.
Man skal kunne melde fra, men hvor er det dog ærgerligt.
Moderaterne indstiller lovforslaget til vedtagelse.