Thyra Frank (LA), 2018-05-24:
Tak for ordet, og en stor tak til Alternativet for at indkalde til denne forespørgselsdebat om ældres mentale sundhed.
Jeg har set frem til debatten i dag.
Som ældreminister er jeg meget optaget af ældres mentale sundhed.
Det er vigtigt for mig, at vi lever livet fuldt ud, og at ældres sidste leveår bliver så gode og fulde af livsmod og livsindhold som muligt.
Dårlig mental sundhed kan komme til udtryk på flere måder, og blandt de mest centrale er ensomhed, depression og selvmordstanker.
Ser vi på gruppen af ældre mennesker, er der klart nogle udfordringer i forhold til mental sundhed, som vi er nødt til at forholde os til.
I rapporten »Ensomhed i befolkningen« anslås det, at 33.000 ældre føler sig ensomme, og andre undersøgelser viser, at op mod 50 pct. af de ældre, der modtager personlig pleje i eget hjem, ofte eller en gang imellem føler sig uønsket alene.
De personlige og menneskelige omkostninger ved ensomhed er store.
Ensomhed hos ældre forringer deres livskvalitet og har en række alvorlige sundhedsmæssige konsekvenser, f.eks. forhøjet blodtryk, dårlig søvn, stress og hjerte-kar-sygdomme.
Dertil kommer, at der er en sammenhæng mellem ensomhed og øget dødelighed.
Hvis vi ser på, hvor mange der rammes af depression, kan vi se, at forekomsten stiger med alderen for både mænd og kvinder.
Ældre over 85 år er desværre den aldersgruppe, hvor der er den suverænt højeste forekomst af depression hos både mænd og kvinder.
Endelig er de ældre overrepræsenteret i selvmordsstatistikkerne.
Der er meget større sandsynlighed for, at ældre lykkes med at begå selvmord, når de forsøger.
De ældre over 70 år begår 23 pct. af alle selvmord, og de ældres andel af selvmord er således næsten dobbelt så høj som den andel, de udgør af befolkningen.
Der er altså al mulig grund til at tage denne problemstilling alvorligt, og det gør regeringen også.
Det konkrete arbejde med kontinuerligt at understøtte en god mental sundhed hos ældre ligger i kommunerne.
Det er et arbejde, som vi selvfølgelig skal støtte kommunerne i, og det er noget, som vi i regeringen bl.a. sammen med satspuljepartierne har prioriteret i de seneste år, hvor ældres mentale sundhed er blevet sat på dagsordenen.
Det er bl.a. sket med den nationale demenshandlingsplan, med revisionen af de forebyggende hjemmebesøg, med indførelsen af værdighedspolitikker og med forskellige andre initiativer, der bekæmper ensomhed.
I den nationale demenshandlingsplan opstiller vi tre konkrete mål for demensindsatsen.
Et af målene er en forbedret pleje- og behandlingsindsats, der skal nedbringe forbruget af antipsykotisk medicin blandt mennesker med demens med 50 pct. frem mod 2025, for de faglige anbefalinger på området er klare: Mennesker med demens skal som udgangspunkt ikke behandles med antipsykotiske lægemidler.
Alligevel viser tal fra 2016, at omkring 20 pct. af borgere med demens får antipsykotisk medicin.
Det tal skal vi have bragt ned, og derfor har vi med demenshandlingsplanen besluttet at monitorere forbruget af antipsykotika til mennesker med demens, at have et øget fokus på lægernes udskrivning, at sikre bedre fysiske rammer på plejehjemmene og at løfte personalets kompetencer på demensområdet.
Et andet initiativ er værdighedspolitikkerne.
Alle kommunalbestyrelser har siden 2016 været forpligtet til at formulere en værdighedspolitik, der beskriver de overordnede pejlemærker og principper for en mere værdig ældrepleje lokalt i kommunerne.
I værdighedspolitikken skal kommunerne bl.a. forholde sig til områderne livskvalitet og selvbestemmelse.
Det er forhold, der i høj grad hænger sammen med mental sundhed.
Vi skal have fokus på, hvad der giver livskvalitet for den enkelte ældre, og sikre, at ældre har den størst mulige indflydelse på deres eget liv.
I 2016 blev de forebyggende hjemmebesøg gjort mere målrettede, så de i højere grad tilbydes til særlige risikogrupper, og det gælder eksempelvis ældre, der har mistet en ægtefælle, eller ældre, der har isoleret sig.
Det er jo også en måde at hjælpe ældre på, der er i risiko for dårlig mental sundhed.
Vi har også i fællesskab afsat midler til en styrket indsats mod ensomhed blandt de ældre, der modtager meget hjemmehjælp.
Formålet med det initiativ er at afprøve, hvordan hjemmehjælpen bedst kan opspore ensomhed blandt ældre og hjælpe dem på vej mod at etablere nye netværk.
Med fællesskabsklippekortet kan medarbejdere i hjemmeplejen f.eks. ledsage ældre, der oplever ensomhed, til aktiviteter.
Det kan eksempelvis være mandeklubber, Cykling uden alder, Spisevenner eller seniornetværk.
Endelig indeholder vores seneste satspuljeaftale et initiativ målrettet ældre ramt af sorg og livsfortrydelse.
For nogle ældre kan fortrydelse over ting, man ikke fik gjort eller gerne ville have gjort anderledes, være en alvorlig psykisk belastning, fordi tiden til at gøre tingene om er begrænset, og det er et initiativ, som ligger Alternativet meget på sinde.
Formålet med satspuljeprojektet er at fremme trivsel og livsglæde hos ældre, der er ramt af sorg og livsfortrydelse.
Et andet formål er at nedbringe forbruget af psykofarmaka hos ældre, der modtager denne type medicin.
Endelig vil jeg også lige nævne, at Sundhedsstyrelsen netop har offentliggjort en opdateret forebyggelsespakke med den nyeste viden om virksomme kommunale indsatser for at fremme bl.a. ældre borgeres mentale sundhed.
Denne forebyggelsespakke kan understøtte kommunernes arbejde med den mentale sundhed.
Regeringen har således fokus på at sikre en bedre mental sundhed blandt ældre – det fremgår også af vores udspil »Værdighed i ældreplejen – en hjertesag« fra marts i år.
Her er netop adgang til fællesskabet for alle et af de fire pejlemærker for, hvad vi ønsker at opnå med regeringens initiativer på ældreområdet, og det er også noget, som jeg vil arbejde for fremadrettet i mit virke som ældreminister.
For vi har alle sammen brug for at være en del af et fællesskab og mødes med andre mennesker, så det får os til at føle, at vi både bliver set og forstået.
Tak for ordet.