Jette Gottlieb (EL), 2020-09-07:
Tusind tak.
Det er godt, at der er lavet forslag til en forbedring af arbejdsfordelingsordningerne.
Det giver nogle muligheder for at få tingene til at glide.
Så er der jo også en slags tilståelsessag i det, nemlig at forslaget forhøjer dagpengesatsen i perioden.
Dagpengenes størrelse er ikke mere tilstrækkelig sikkerhed for et forsørgelsesgrundlag, så det er vigtigt, at vi her får en indikation af, at det forholder sig sådan.
Det er fornemt, at aftalen også omfatter funktionærerne.
Det er sådan, at man i funktionærloven har nogle ansættelsessikkerhedsforhold, og der er altså kommet en formulering med i lovforslaget, som ikke er i aftalen, nemlig at de ansatte automatisk skal opfatte sig som fyret, hvis de har sagt nej tak til ordningen.
Det berøver jo – om jeg så må sige – den ansatte muligheden for at argumentere for, hvorvidt den pågældende fyring er saglig.
Det kan vi altså ikke rigtig have.
Undskyld, hvis det her bliver lidt rodet, men det er jo altså betingelserne med den måde, som hastelovgivning foregår på.
Hvis jeg skal forholde mig til L 213, som jo her sambehandles med L 212, vil jeg sige, at der er et par uklarheder.
Men jeg hilser meget velkommen, at det ikke vil være muligt at ansætte nye personer i virksomhedspraktik, løntilskudsjob eller lignende, hvis man har fået etableret sådan en arbejdsfordeling.
Så er der nogle ting, der undrer.
Med hensyn til forbruget af dagpenge er det jo sådan, at referenceperioden kun løber til den 31. december.
Det er jo lidt mærkeligt, når ordningen kan løbe frem til den 1. april, så der er et eller andet der, der halter.
Hele perioden, hvor der er mulighed for at forbruge, burde jo gælde frem til den 30. april.
Så har jeg en undren over, at ungesatsen ikke har været nævnt.
Men der er i hvert fald en usikkerhed og uklarhed omkring, hvordan ungesatsen bliver påvirket af det her.
Så vil jeg sige, at vi er rigtig optaget af de ekstra muligheder for uddannelse, der er skitseret i aftalen, hvor man kan gå på uddannelse i stedet for at gå hjem på sofaen, mens man er del af en arbejdsfordeling.
Jeg ville gerne se, hvad det er for nogle incitamenter, der er i det her forslag, til at iværksætte de her uddannelser.
Det kræver jo et samspil mellem uddannelsesinstitutionerne, arbejdsgiverne og lønmodtagerne, og jeg kan ikke rigtig se, at der ligesom er taget højde for det incitament, der bør være, for at det kommer til at ske.
Jeg vil i hvert fald gerne se en opgørelse over, hvor meget det har været brugt, når ordningen udløber, fordi det også kan give en indikation af, hvor opmærksomme arbejdsgiverne er på uddannelsesmulighederne.
Så er det med åbne øjne, at vi går ind i det, at man får mulighed for at få en lille genvej til en a-kasseforsikring.
Det er mit håb, at de mennesker, der får den mulighed, bliver opmærksomme på og rigtig klar over, at de altså skal være oppe på dupperne, for det her er en unormal situation, men den kan blive normal, og at det nok er meget vigtigt at være forsikret på den måde.
Til allersidst vil jeg sige, at hele det her system vil blive særdeles bøvlet at administrere for a-kasserne, og at det ikke skal væltes over på a-kassemedlemmerne i øvrigt.
Det gælder både det med de ekstraordinære medlemskaber og vurderingen af, i hvor mange omgange arbejdsfordelingen har fungeret.
Der er også det med, at arbejdsgiverne laver 4-ugersperioder i deres arbejdsfordeling, men at det er månedsvis, man kigger på det.
Alle de ting bliver enormt bøvlede for a-kasserne, og jeg håber virkelig, at de er opmærksomme på det, og at der kommer en god aftale med AK-Samvirket eller noget andet for at sikre, at det ikke bliver fuldstændig uadministrerbart.