Karin Liltorp (M), 2024-11-20:
Tak for ordet.
En af mine venner fik sidste år ødelagt sin akillessene og blev nødt til at sygemelde sig fra sit arbejde som lastbilchauffør.
Arbejdspladsen var helt med på, at han bare kunne komme tilbage, når han var klar igen – men det var ikke godt nok.
Ifølge reglerne skulle han nemlig i aktivering.
Det betød bl.a., at han skulle på kursus i at skrive cv.
Det er spild af ressourcer og en uværdig behandling af en mand, der gennem 30 år har været på arbejdsmarkedet, og som ikke behøver andet end et økonomisk sikkerhedsnet, i de uger han ikke kan arbejde.
Derfor er dette forslag om at forenkle reglerne et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Vi skal gøre op med regler, der ikke alene er dumme, men som også i høj grad er med til at presse borgere i en svær situation.
Hvordan ville du selv have det, hvis du, sat på spidsen, er ved at planlægge din egen begravelse og så lige bliver ringet op af jobcenteret, der vil høre, om du er klar til at komme i aktivering eller på arbejde?
Selvfølgelig har det da aldrig været hensigten med loven, men det er alligevel sket.
Vi ved allerede, at forslaget er en god idé.
Det er nemlig blevet testet grundigt i Nordjylland i forbindelse med frikommuneforsøget.
Dette forsøg startede allerede i 2016, og med 8 års testperiode kan man vel godt tillade sig at sige, at det er på tide, at resten af landet også får glæde af de gode erfaringer.
Frisættelse og afskaffelse af overflødige regler er et ubetinget godt og vigtigt skridt i den rigtige retning, og med den kommende beskæftigelsesreform kommer der meget mere af den slags.
Jeg er så taknemmelig over, at vi har en minister, der virkelig har taget den her dagsorden til sig.
Det skal dog ikke forhindre mig i lige at komme med en lille opsang til os politikere.
Selve beskæftigelsessystemet er for mig et rædselseksempel på, hvad der sker, når man i Folketinget prøver at detailstyre og ikke i højere grad lader de fagpersoner, der er tæt på de implicerede borgere, tage de rigtige beslutninger.
De fleste sagsbehandlere er nemlig fagligt kompetente og fuldt ud i stand til at bruge deres sunde fornuft.
At forholde sig til paragraffer er en krævende disciplin i sig selv, for jurasproget er måske ikke kendt for den poetiske og letforståelige tone, og jeg har et eksempel fra indeværende lovs § 13 c: »Sygemeldte, der er visiteret til kategori 2 efter § 12, stk. 1, nr. 2, skal have en arbejdspladsbaseret indsats, der kan bestå af gradvis tilbagevenden samt tilbud og mentorstøtte efter kapitel 11, 12, 14 og 26 i lov om en aktiv beskæftigelsesindsats.«
Der kom jeg måske lidt på afveje i forhold til lovforslaget, men man kan jo altid drømme om en ny måde at skrive love på, når det drejer sig om mennesker; jeg vil vende tilbage til selve beskæftigelseslovgivningen.
De mange regler er jo alle sammen muligvis indført i en eller anden god mening, men nogle steder er det altså gået galt.
Og hvis der er nogen tilbage fra den tid, der sidder herinde, måske ikke lige her i salen, og som kunne forklare mig, hvilke overvejelser der har ligget til grund for det her, så vil jeg egentlig meget gerne høre dem.
For på beskæftigelsesområdet er det på nogle punkter gået meget galt, og der er historier om, at folk både har fået ptsd og endda er blevet drevet til selvmord på grund af det her regelsystem.
Det lyder voldsomt, men ikke desto mindre er det sandt, og jeg kan kun opfordre til at følge facebooksiden Jobcentrets Ofre, hvis I er i tvivl.
Vores love er nemlig ikke bare ord på papir; der er rigtige menneskeskæbner i den anden ende, og de fortjener bestemt ikke uigennemtænkte forslag.
Det skal være slut med uværdig behandling, og vi skal af med de regler, der forhindrer, at vi ser det enkelte menneske, og som forhindrer sagsbehandlerne i at bruge deres sunde fornuft.
Dette lovforslag er et lille skridt, men dog et skridt i den helt rigtige retning.
Moderaterne bakker naturligvis op om forslaget.