runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-30:
Jo, jeg ser i den grad en fare for det.
Det er jo den balancegang, som jeg også svarede før, som jeg synes er vigtigst, men som jeg egentlig synes bliver forrykket her.
For jeg synes, at vi bliver nødt til at agere og reagere på det, der foregår i Tyrkiet, både internt i Tyrkiet og også i forhold til de militære angreb, der er i Nordsyrien, osv.
Desværre har EU jo lavet en flygtningeaftale med Tyrkiet, som vi fra starten har været imod, fordi vi mener, at vi kommer til at binde os selv på hænder og fødder i forhold til Tyrkiet.
Derfor er der nogle reaktioner, der bliver nødvendige, og vi mener, at de reaktioner, der er i den her resolution, faktisk er fornuftige, når vi sidder og balancerer dem.
Men det er rigtigt, at der er den fare, som hr. Jens Rohde peger på.
Nej, det ville være at lave en stråmand på fru Mette Gjerskov, og jeg husker de gode debatter med min tidligere formand for Europaudvalget alt for godt til, at jeg vil lave en stråmand på de spørgsmål, hun stiller her i salen.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Det synes jeg er utrolig prisværdigt, og jeg kan da også huske, at da vi havde debatten forud for afstemningen om retsforbeholdet, havde vi også nogle konstruktive samtaler mit og ordførerens parti imellem, om der var noget, vi kunne mødes om.
Det endte så med, at det var der ikke, men vi prøvede da i det mindste.
Og så vil jeg bare afslutningsvis spørge, om ikke ordføreren synes, at det demokratisyn, som fru Mette Gjerskov her lægger for dagen, sender et noget bekymrende signal til de eventuelle socialdemokrater ude i samfundet, som måske ikke måtte elske EU lige så højt, som fru Mette Gjerskov gør det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-30:
Jeg tror, at noget, der er rigtig ærgerligt for de temaer, vi tager op omkring EU-politik her i Folketinget, er, at det altid bliver en diskussion om for eller imod.
Jeg mener jo, at det skal handle om substans, så jo, jeg taler og vi taler meget gerne om at prøve at finde løsninger, men vi forholder os altså også til substansen.
Og det, jeg egentlig har prøvet at gøre i den her debat, er at forholde mig til den resolution, som Enhedslisten henviser til i deres beslutningsforslag.
Så svaret er ja.
Rasmus Stoklund (S), 2020-01-30:
I oktober blev der fremsat et par forslag til vedtagelser her i Folketinget, hvori man udtrykte kritik af Tyrkiet.
Jeg vil på den baggrund spørge ordføreren, om ikke han vurderer, at vi jo fortsat skal samarbejde med Tyrkiet som NATO-land, også omkring handel og omkring løsning af migrationsudfordringer.
Kan det her aktuelle beslutningsforslag ikke risikere at være en eskalering, fordi nogle føler – måske også nogle af de kræfter i Tyrkiet, som jo faktisk har nogle af de samme hensigter som os i forhold til demokrati og menneskerettigheder osv. – at det er Tyrkiet, vi vender ryggen?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-30:
Jeg synes ikke, det er rimeligt med et billede, der får det til at se ud, som om nogen kæmper for, at der skal ske noget i Tyrkiet, og andre bare sidder og venter på et mirakel, der skal ske – det synes jeg ikke er rimeligt.
Hvis jeg nu foreslog, at vi skulle gå i krig mod Tyrkiet, tror jeg også, at Enhedslisten ville sige: Det er måske lige at stramme den.
Så det synes jeg ikke er rimeligt.
Det handler ikke om målet – der er vi enige.
Det handler om midlerne og timingen, altså om, hvornår man skal trække det skarpere våben frem af sin ammunitionskasse, som man nu mener der er behov for.
Så det er udelukkende et spørgsmål om timing og om, hvor hårdt man skal gå til den.
Jens Rohde (RV), 2020-01-30:
Det er, fordi man diskuterer med embedet og ikke med personen.
Men hr. Morten Messerschmidt må gerne diskutere med mig.
Jeg bliver en lille smule fristet, når nu hr. Morten Messerschmidt i sine spørgsmål antydede, at man kunne sige stop for dén og dén aftale – det er lige før, vi kommer i nærheden af sådan en koldkrigserklæring, lidt måske, over for Tyrkiet – til at spørge: Mener hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti også, at man skal ophæve den flygtningeaftale, man har lavet med Tyrkiet?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Jeg tror egentlig, jeg vil lade mig inspirere af det og sige: Jamen jeg vil gerne erklære kold krig mod Erdogan.
Jeg synes egentlig, det er skændigt, hvis det kun er Dansk Folkeparti, der tør det.
Når man ser, hvordan Erdogan fuldstændig vanrøgter sit lands demokrati, kvindernes stilling, journalisternes stilling, flirter med de mest formørkede mellemøstlige regimer, så synes jeg faktisk, der er brug for at erklære kold krig, ja.
Det gælder også i forhold til flygtningeaftalen.
Jeg synes, det er en skændig aftale, at man på den måde bestikker Erdogan til at gøre et stykke arbejde for sig.
Det, man skulle have gjort, var selvfølgelig ikke at komme med den store check med milliarderne, men netop at sige til Erdogan, at hvis ikke han fik styr på alle de assyrere, som han i øvrigt selv lukkede ind i sit land ved at give dem visumfrihed, dengang der var gode relationer mellem ham og Assad, så ville han få hele vores vrede at føle.
Men det tør man ikke, for det pacifistiske Europa, som jo er bygget på de tanker, som også hr. Jens Rohde selv går og tænker, nemlig om radikalisme og fred og pacifisme, og hvad ved jeg, vil aldrig nogen sinde forsvare sig selv, og de tror, de kan bestikke selv den værste diktator til fred.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2020-01-30:
Tak for talen.
Jeg vil spørge ordføreren om noget.
For jeg synes, hr. Jan E. Jørgensen havde en pointe i, at der jo skete noget i Østeuropa: Nogle af regimerne faldt, og nu er nogle af dem kommet med i EU.
Lad os nu bare lege med den tanke, for det er faktisk ikke kun i Vesttyrkiet, vi har også set det i nogle større byer i Midttyrkiet, hvor det lykkedes at vælte Erdogan.
Ville man fra Dansk Folkepartis side kunne være åben, hvis der sad et andet regeringsparti på magten?
Så kunne de måske godt være med i EU.
Eller handler det her også om, at flertallet i Tyrkiet, hvis ikke alle, har muslimsk baggrund, og at man derfor lige så godt kan droppe at have nogen dialog?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Nej, aldrig nogen sinde ville vi acceptere et muslimsk land i EU, og især ikke et land med en sådan befolkningsmængde som Tyrkiet.
Nu kender hr. Lars Aslan Rasmussen jo vældig godt Tyrkiets historie.
Hvis vi bare tager den moderne historie siden grundlæggelsen, da man var på tabersiden i første verdenskrig og kemalisterne forsøgte at trænge sig igennem, så har vi jo set, hvordan pendulet løbende er svinget mellem kemalisterne og islamisterne.
Tre gange, tror jeg – hr. Lars Aslan Rasmussen må rette mig, hvis jeg tager fejl – har man været nødt til at få hæren ind for at smide diktatoriske kræfter ud af regeringskontorerne.
Den garantimagt, som hæren jo udgjorde, har Erdogan dygtigt – med vanviddet udgående fra Bruxelles som bistand – fået presset ud af forfatningen.
Så alt, hvad der er i Tyrkiets nyere historie, indikerer, at de her kræfter bølger mellem hinanden: islamister over for kemalister.
Og selvfølgelig skal man ikke lukke Tyrkiet ind, selv i en periode, hvor kemalisterne er ved magten.
Man ender jo med at lukke en ulv i fåreklæder ind, og kort tid efter svinger det igen, og så har vi islamisterne siddende i Bruxelles.
Det er faktisk næsten endnu værre, nej, det er faktisk endnu værre end dem, der i dag sidder i Bruxelles.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2020-01-30:
Jeg kan godt genkende det med militærkuppet.
Et af militærkuppene blev faktisk rettet mod en socialdemokratisk, kemalistisk regering, der blev fjernet, hvor den pågældende statsminister boede hjemme hos Anker Jørgensen i en periode.
Så Socialdemokratiet har altid været på det rigtige hold, når det handler om Tyrkiet.
Når det så er sagt, vil jeg spørge ordføreren: Må man så ikke i det mindste anerkende, at der er kræfter i Tyrkiet, som egentlig ser på mange af de samme ting på samme måde, som hr. Morten Messerschmidt gør – i forhold til barnebrude, i forhold til islamister – altså, at det faktisk ikke kun er en eller to personer, men at det faktisk findes mange steder i Tyrkiet?
Mette Gjerskov (S), 2020-01-30:
Nu er hele spørgsmålet om EU og Tyrkiet vanskeligt.
Det her beslutningsforslag er jo et beslutningsforslag, der kommer fra nogle, der er EU-modstandere.
Jeg hører ordføreren som værende EU-begejstret.
Og så tænker jeg, at man jo altid skal kigge sig omkring og se, hvem man egentlig er på hold med.
Så har Alternativets ordfører overvejet, om han måske hopper lidt med på et hold, som jo rent faktisk slet ikke ønsker EU, sådan som vi kender det?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Hvad vil man så?
Hr. Jens Rohde taler i øvrigt nu – og det synes jeg tjener ham til ære – bekymret om mentaliteten i Europa-Parlamentet.
Det synes jeg er rigtigt at gøre.
Vi andre har advaret imod det i rigtig mange år.
Men hvad vil man så?
Altså, hvad er det for en linje, Det Radikale Venstre så ønsker at anlægge over for Erdogan?
Erdogan er vel grundlæggende, set med radikale briller, bare en ven, man ikke rigtig har fået talt til rette endnu, går jeg ud fra.
For som jeg hører det, er det stadig væk ambitionen fra Det Radikale Venstres side, at Tyrkiet skal være medlem af EU.
Jens Rohde (RV), 2020-01-30:
Det gælder bare ikke det Tyrkiet, vi har i dag.
Og det er jo det, der også er en bred enighed om i Folketinget, og så har Morten Messerschmidt en anden tilgang.
Jeg vil bare prøve at vende det om og spørge: Hvad skete der i 2009, da Angela Merkel sagde, at man burde tilbyde Tyrkiet et privilegeret partnerskab i stedet for medlemskab?
Så kom der jo faktisk en helt naturlig reaktion, hvor man sagde: Har I forhandlet på skrømt igennem alle de her år?
Og tyrkerne gad jo ikke at have dem, altså dem, der kom op igennem Tyrkiet, så de sendte dem over Evros.
Jeg ved, at hr. Morten Messerschmidt også ved det og husker det, fordi vi kom i Europa-Parlamentet på samme tid og stod og forholdt os til de flygtningestrømme, der kom over Evros.
Det skal man jo bare lige huske, og det er derfor, jeg siger, at man lige skal være varsom, når man agerer udenrigspolitisk, i forhold til om ikke det bedste ender med at blive det godes værste fjende.
Og det tror jeg den koldkrig hr. Morten Messerschmidt lancerer fører til.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Jeg husker det ganske tydeligt.
Og jeg husker jo, hvordan der gik en direkte linje, kan man nærmest sige, fra den måde, EU valgte at agere på, til Det Radikale Venstre.
Lige så standhaftigt EU nægtede at bevogte sin egen søgrænse, har Det Radikale Venstre jo brilleret ved ikke at bevogte den danske grænse, når det har været nødvendigt.
Men det, jeg egentlig vil spørge om, er, om hr. Jens Rohde, når hr. Jens Rohde siger, at ja, Tyrkiet skal være medlem af EU, men at det bare ikke skal være det Tyrkiet, vi har i dag, så ikke kunne sige det samme om alle mulige andre lande?
Hvad med Rusland?
Hvorfor ikke tage Rusland med?
Det skal bare være andet et Rusland end det, vi har i dag.
Jens Rohde (RV), 2020-01-30:
Det er et sådan lidt hypotetisk spørgsmål.
Men jeg må bare sige, at vi sådan set er tilhængere af, at man selvfølgelig bevogter den danske grænse og også de ydre grænser.
Man skal bare gøre det en lille smule mere begavet, end man gør det med det der stilstandspoliti, som regeringen, Dansk Folkeparti og Venstre har etableret.
Mennesker er mobile, og så bør grænsekontrollen sådan set også være mobil – så får man mest sikkerhed ud af de ressourcer, man bruger på det.
Det er sådan set bare den tilgang, vi har til det.
Det der med at stille en grænsebom op på nogle udvalgte steder virker jo ikke.
Man kan jo bare svømme over Flensborg Fjord – det er ikke særlig svært; der er 30 m på det smalleste område.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-01-30:
Jeg vil også gerne kvittere Enhedslisten for at fremsætte dette beslutningsforslag, så vi igen får drøftet den alvorlige situation og får drøftet EU, hvilket vi også gjorde i går.
Så det er jo dejligt, at vi kan drøfte EU her i salen og få EU mere ud; det synes jeg er rigtig positivt.
Så kan vi også se, hvad der sker med de beslutninger, der bliver truffet i EU, hvad det er for nogle resolutioner, der vedtages, og hvordan de eventuelt kan have betydning for vores politik her i Danmark.
Men vi har jo allerede tidligere vedtaget det forslag til vedtagelse, som også udenrigsministeren nævnte, hvor vi netop også går ind og siger, at vi vil have en våbenembargo mod Tyrkiet.
Vi gentog her Folketingets kritik af den negative udvikling i Tyrkiet, og vi fordømte Tyrkiets militære indgriben i det nordøstlige Syrien, og vi markerede også, at der ikke kan være nogen udvidelsesforhandlinger med det Tyrkiet, vi ser i dag, også fordi Tyrkiet bevæger sig længere og længere væk fra EU og vores demokratiske værdier.
Men Tyrkiet er, som det også er nævnt, meget kompleks for os, for den geopolitiske lokation af Tyrkiet har vi jo haft stor glæde af tidligere, bl.a. i forbindelse med vores krig i eller stabilisering af Irak; de er vigtige i Mellemøsten, og de er vigtige i forhold til flygtningesituationen.
Vi har også markeret, at vi vil fastholde et pres mod Tyrkiet, og det mener jeg også vi skal, og vi skal være aktive i det pres.
Men vi synes ikke, vi skal gå videre og vedtage den resolution, der er blevet vedtaget i Europa-Parlamentet.
Jeg ved godt, at vores egen gruppe, EPP, har stemt for, og jeg har også talt med dem, og det synes jeg er fint, og jeg synes, det er stærkt, at Europa går ud med så stærk en markering mod Tyrkiet.
Men vi synes ikke, vi nødvendigvis behøver at gøre det til dansk politik ved at gå ud og lave sanktioner mod embedsmænd eller for den sags skyld Toldunionen ved at gå så vidt.
Der er mange andre veje, vi skal gå for at styrke demokratiet, som det også blev nævnt tidligere, styrke den demokratiske opposition, og vi skal blive ved med at lægge pres på.
Situationen i det nordlige Syrien er meget problematisk.
Vi sad selv til mødet og hørte om Rojava og invasionen der, og der er ingen tvivl om, at det er noget, der skal være målrettet fokus på, men vi mener ikke, at vi vil stemme for dette forslag fra Enhedslisten.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-30:
Det er en af de små, der kommer herop, så vi må sænke talepodiet.
Tak til Enhedslisten for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi her i Folketinget faktisk følger op, når der bliver lavet resolutioner i Europa-Parlamentet, så vi på den måde har en udveksling og et politisk samarbejde mellem de forskellige demokratiske niveauer, vi er med på fra dansk side.
Det synes jeg er rigtig, rigtig godt.
Den resolution, der ligger, bakker vi også helt op om, og havde vi siddet i Europa-Parlamentet, havde vi nok også som parti valgt at støtte den.
Derfor kan vi også støtte det her beslutningsforslag.
Jeg har et spørgsmål til Enhedslisten.
Man har valgt at tage nogle ting ud.
Men jeg går ud fra, at beslutningsforslaget ligesom dækker hele resolutionen.
For det, jeg synes er meget vigtigt i den resolution, er nogle af de punkter, som ikke bliver specifikt nævnt i beslutningsforslaget.
Det er jo, at der netop er et andet Tyrkiet også.
Og når man laver eksempelvis økonomiske foranstaltninger mod Tyrkiet, skal man selvfølgelig sørge for, at det ikke berører civilsamfund eller mennesker, der allerede er rigtig hårdt ramt.
Altså, man skal have den balance, at man går ind og lægger et pres på et regime, som er helt galt afmarcheret, men vi skal stadig væk støtte den anden del.
Der er også opfordringen til, at de europæiske lande tager de børn hjem, der er i de syriske lejre.
Det synes jeg også er en meget, meget vigtig del af resolutionen – at vi også tager ansvar for de danske børn og selvfølgelig bringer dem hjem.
Det er også noget, der står i resolutionen, og som vi bakker op om.
Der er selvfølgelig også det, der står under punkt 19, som jo handler om tilsagnet omkring humanitær bistand til Syriens nabolande.
Men der er også hele punktet om, at vi selvfølgelig fortsat skal se på, hvordan sanktioner og andre foranstaltninger ikke kommer til at gøre noget i forhold til de gode ting, vi har med Tyrkiet.
Det er eksempelvis Erasmus+.
Det skal ikke ramme de unge tyrkiske studerende.
Så den balance, der ligger i resolutionen, er vi meget, meget store tilhængere af.
Og hvis Enhedslisten kan bekræfte, at det skal læses, som vi har gjort, netop at det er resolutionen, vi bakker op omkring her, kan vi selvfølgelig støtte det her beslutningsforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Ganske afgjort.
Jeg kender mange tyrkere, som jeg betragter som allierede, som gode venner, og som ser på tilværelsen på samme måde.
Det kommer bare ikke til at overskygge, at Tyrkiet som et muslimsk land stadig væk er en helt anden størrelse end det Ungarn, som hr. Jan E. Jørgensen tidligere talte om.
Altså, det, at et ideologisk politisk terrorregime falder fra hinanden, bygger jo på, at man kan overbevise folk om, at de tager politisk fejl.
Det handler om overbevisning, det er noget, der foregår oppe i hovedet.
Men at skulle overbevise folk om, at de religiøst tager fejl, at Allahs bog fra år 680, eller hvad det er, er forkert, er en langt større opgave.
Og jeg kan ikke huske nogen eksempler i verdenshistorien på, at det er lykkedes.
Morten Bødskov (S), 2020-01-30:
Man fristes jo til at sige, at det var, lige før hr. Lars Boje Mathiesen fik os alle sammen op at svæve med denne brandtale, men sådan er det jo.
Men tak for den positive modtagelse for nogles vedkommende af det her forslag.
Danmark har jo fået en ny regering, en regering, som har sagt, at vi vil prioritere velfærd frem for skattelettelser.
Derfor er det her forslag et forslag, som er med til at finansiere, at vi kan skaffe 1.000 nye sygeplejersker; at vi kan fjerne de besparelser, som den tidligere regering har pålagt vores uddannelser med omprioriteringsbidraget; at vi kan fjerne uddannelsesloftet.
Bare hvad angår omprioriteringsbidraget på uddannelserne, kan jeg sige, at hvis det skulle fortsætte i år, som det var sidste år, ville det koste 700 mio. kr. i besparelser på uddannelserne.
Det er der rigtig mange ovre på den anden side af midterlinjen her som har brugt tid på at diskutere.
Det kniber med at finde pengene, og derfor er det det, det handler om her.
Det handler om, at partierne bag finanslovsaftalen er blevet enige om at indeksere afgifterne på tinglysning, emballager, bekæmpelsesmidler, råstoffer og spildevand.
Formålet med det her er at opretholde afgiftens, om man vil, reale værdi og dermed sikre, at afgifterne ikke udhules, i takt med at priserne stiger.
For så også at tage hensyn til erhvervslivets byrder, ja, så forhøjes afgiftssatserne over to omgange, de forhøjes med 3 års mellemrum i stedet for årligt, i perioden 2020-2025.
Afgiften føres altså tilbage til niveauet fra før afskaffelsen af afgiften og skal jo så sammen med de øvrige initiativer, som jeg startede med at sige, bidrage til den grønne omstilling.
Lad mig runde af med at takke partierne for den opbakning, der har været til det her.
Det gør det muligt, at vi jo kan fortsætte investeringerne i vores uddannelser, fortsætte investeringerne i udbygningen af vores sundhedsvæsen, fortsætte med at løfte vores velfærd og styrke den grønne omstilling.
Det er den håndfuld af meget, meget markante emner, som ligger i den finanslov, som Alternativet, SF, Radikale, Enhedslisten og Socialdemokratiet blev enige om, og det er en god finanslov, og derfor støtter regeringen selvfølgelig deres eget forslag; det kommer ikke som nogen overraskelse.
Dennis Flydtkjær (DF), 2020-01-30:
Tak for det.
Jeg vil egentlig bare spørge, hvad den dybere mening er, når et flertal på venstrefløjen har lavet en aftale, der gør, at der kommer en registreringsafgift på svævefly.
Ordføreren siger jo i sin tale, at det handler om, at man skal bruge mindre CO 2 , og at man skal flyve mindre.
Det kan jo være et fint hensyn, men et svævefly har jo ingen motor.
Det udleder ikke noget CO 2 .
Så hvad er det dybere hensyn, man tager, ved at lægge en afgift på svævefly?
Susanne Zimmer (ALT), 2020-01-30:
Jeg synes, det er et relevant spørgsmål, og jeg takker for det.
Jeg tænker, at det vil være fornuftigt at se på det i udvalgsbehandlingen.
Dennis Flydtkjær (DF), 2020-01-30:
Jamen tak for den tilkendegivelse.
Men altså, Alternativet har jo sagt ja til aftalen, så har man ikke undersøgt det?
Man har jo sagt god for lovforslaget, og man har sagt god for en aftale, så hvorfor har man sagt ja til at lave en registreringsafgift på svævefly, som ikke udleder CO 2 , når det, der er målet, netop er at ramme det, som udleder CO 2 .
Det virker jo lidt spøjst, at man ikke lige har gjort sit hjemmearbejde rigtigt, inden man fremsatte det her lovforslag.
Susanne Zimmer (ALT), 2020-01-30:
Nu har vi en procedure, der hedder første, anden og tredje behandling, og derfor synes jeg, det er rimeligt, at vi tager det op i andenbehandlingen.
Så skal jeg i øvrigt sige, at jeg skal hilse fra Enhedslisten og sige, at de også bakker op om forslaget.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-30:
Flere skatter og flere afgifter, flere skatter og flere afgifter – forbud.
Flere skatter og flere afgifter, flere skatter og flere afgifter – forbud.
Altså, nogle gange føler jeg det, som om jeg er med i en dårlig gyserudgave af den her film »Groundhog Day«, hvor jeg må genopleve det ene mareridt efter det andet i min tid herinde i Folketingssalen.
Og nu står vi her igen med afgifter, skatter, forbud.
Får det aldrig nogen sinde en ende?
Nu vil man så beskatte, at folk gerne vil købe et nyt hus eller sælge deres hus – det skal også koste mere.
Hvorfor skal folk da også flytte, hvis de har behov for det?
De kan da blive boende, hvor de er – en genindførelse af stavnsbåndet bliver vel det næste, vi kigger på.
Så vil man beskatte svæveflyvere, fordi de udleder CO 2 – nåh nej, det gør de så ikke, men vi beskatter bare svæveflyvere alligevel, fordi vi da skal finde på et eller andet, vi kan beskatte, så hvorfor ikke svæveflyvere?
Hurra, velkommen til skattehelvedet aka Danmark år 2020!
Dennis Flydtkjær (DF), 2020-01-30:
Jeg vil egentlig spørge skatteministeren om, hvad den store forklaring på, at man nu vil lægge en afgift på svævefly, er.
Altså, det er et fly, der typisk bliver brugt til at udøve sport inden for foreningslivet i Danmark i, et fly, som ikke har nogen motor, og som ikke udleder CO 2 .
Så det er ikke af klimahensyn.
Så hvad er grunden til, at man synes, at der nu skal være en registreringsafgift på et svævefly?
Susanne Zimmer (ALT), 2020-01-30:
Tak for det.
Vi støtter forslaget, som vi har været med til at forhandle i forbindelse med finanslovsaftalen.
Når det kommer til registreringsafgift på luftfartøjer, støtter vi finanslovsaftalen, fordi flyvning, som vi jo alle ved, er en markant kilde til udledningen af CO 2 .
Så kan man selvfølgelig diskutere svævefly.
Vi støtter tredoblingen af prisen på bæreposer og engangsservice i forhold til det gældende niveau for emballageafgift, fordi det er nødvendigt at tage kampen op i den grønne omstilling.
Vi har brug for at nedbringe mængden af plastikaffald, hvoraf kun en brøkdel genanvendes.
Plast er lavet af olie, og når det brændes, er det et bidrag til vores klimaforandringer
I Alternativet sidder vi på nåle i forhold til at mindske de skadelige miljøpåvirkninger af affaldshåndteringen, og det kan ikke gå hurtigt nok.
Derfor er jeg også glad for, at vi i dag har behandlet L 92, som netop omhandler affaldssortering og affaldsforebyggelse.
Provenuet er vigtigt, fordi det er det, der skal finansiere vores grønne udvikling.
Morten Bødskov (S), 2020-01-30:
Altså, det her er ikke en miljøafgift, som er det, jeg tror hr. Dennis Flydtkjær ligesom fik det talt ind i.
Det er en registreringsafgift.
Jeg husker, at en af de sager, som Dansk Folkeparti, tror jeg godt man kan sige, da den her aftale blev lavet, havde det sværest med, var, at afgiften skulle sænkes på de her meget fine privatfly.
Det er jo det, vi ruller tilbage.
Så derfor synes jeg, at hr. Dennis Flydtkjær måske skulle prøve at huske på, hvad det var for en diskussion, hans eget parti var inde i.
Jeg husker ikke, at det var Dansk Folkeparti, som kæmpede for, at registreringsafgiften på fly og privatfly skulle sættes ned.
Hvis det var det, er det i hvert fald nyt, det hørte jeg ikke.
Så derfor burde man være glad for det, regeringen gør nu.