runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-13:
Dansk Sportsskytte Forbund har i marts 2022 bedt om at blive optaget på våbenbekendtgørelsen som hovedorganisation, og det forudsætter en ændring af bekendtgørelsen.
I den forbindelse er det væsentligt at afdække, hvilke konsekvenser en optagelse vil have, herunder for politiets kontrol med våbenpåtegningerne.
Det blev samtidig oplyst, at det var forventningen, at et udkast til ændring af våbenbekendtgørelsen ville kunne sendes i præhøring, dvs. en høring til de mest berørte interessenter på våbenområdet, i oktober 2024.
Justitsministeriet har i starten af november 2024 efter fast praksis sendt et udkast til ændring af våbenbekendtgørelsen i præhøring til relevante interessenter på våbenområdet.
Justitsministeriet vil herefter tage stilling til de indkomne høringssvar og på den baggrund sende et udkast til bekendtgørelse i en bredere offentlig høring.
Derfor er det også godt, at et udkast til ændring af våbenbekendtgørelsen nu er sendt i præhøring, og at processen dermed skrider fremad.
Tak for ordet.
Jens Meilvang (LA), 2024-11-13:
Så vil jeg sige mange tak for svaret.
Det er ikke sådan kommet helt ud til alle ordførerne endnu, at der faktisk er kommet gang i sagen her efter 2½ år, men det lyder rigtig godt, at der nu endelig er kommet gang i det.
Og så vil jeg sådan set
ikke stille flere spørgsmål, for nu ved vi jo så, at arbejdet er kommet i gang.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-13:
Selv tak.
Og tak for den konstruktive tilgang.
Jeg mener heller ikke, at 2½ år er en tilfredsstillende sagsbehandlingstid, men jeg er enig med spørgeren i, at det er godt, at der nu er kommet skred i processen.
Magnus Heunicke (S), 2024-11-13:
Det er havplansaftalen, der bliver nævnt, og der var det Vejle Fjord, Flensborg Fjord og Kalø Vig, som vi fik defineret som trawlfri områder.
Det var jo en start på de fiskeriforhandlinger, vi skal have her.
Men det er defineret i aftalen.
Så er der den konkrete status for det og selve udmøntningen – jeg tror, det er en bekendtgørelse.
Det er mine kollegaer ovre i Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, som står for udmøntningen, så jeg har ikke lige en mellemtid på, om det er sendt i høring eller hvad.
Det kan vi lige i fællesskab få opklaret.
Men det, jeg vil henvise til, er, at man spørger ressortministeriet om præcis det med udmøntningen af den.
Men aftalen var jeg jo selv med til at indgå, og jeg synes, det var en god aftale.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Jeg er ikke sikker på, at der bliver overkompenseret.
Det er i hvert fald ikke det, jeg hører ude i branchen.
Der er lavet nogle små støtteordninger.
Nu havde vi jo eksemplet med den lille pulje.
Var det 72 mio. kr., som forsvandt som dug for solen på et øjeblik?
Det er jeg helt med på at den skal.
Problemet er bare, at 97 pct. kører på diesel, og det kommer til at tage lang tid, alt for lang tid, og der er nogle, der kommer til at betale regningen.
En stigning på op til 12 pct. synes vi er meget, og derfor ønsker vi faktisk en mere balanceret tilgang til omstillingen.
Jeg bliver nødt til lige at tage lidt fat i de her kompensationer, som ministeren nævner.
Det er rigtigt nok, at man har lagt op til, at der skal komme nogle kompensationer.
Jeg mener så også, at man har gjort det endnu mere komplekst, og det er i forvejen ret komplekst med den her kilometerafgift, i forhold til hvordan man skal få det flettet ind i sin daglige forretning.
Desuden er der jo de helt store vogntog, som er dem, der kommer til at betale kilometerafgiften, altså dem på 56 t, som jo ikke er omfattet af kompensationen endnu.
Det hænger lidt for de 7-akslede, og det er dem, der med hundrede procent sikkerhed kommer til at betale kilometerafgiften.
De har ikke fået en reel kompensation endnu.
Jeg ved ikke, om den er på vej.
Det kan ministeren jo eventuelt oplyse om.
Men jeg kunne godt lidt høre på ministeren, at vi vel er enige om, at alle de her ekstra omkostninger, der er blevet påført branchen igennem de senere år – 50 øre pr. l diesel og nu kilometerafgiften – vil ende hos forbrugerne.
Jeg står med en analyse, der viser, at det vil blive op til 12 pct. dyrere for transportvirksomhederne.
Så kan ministeren stå og snakke om, at det bliver 9 øre mere pr. liter mælk osv., men 12 pct. er trods alt en væsentlig stigning.
Thomas Danielsen (V), 2024-11-13:
Jeg er lidt i tvivl om, om spørgeren ønsker at diskutere alle de kompensationsordninger, vi laver for branchen, eller rimeligheden af niveauet for at køre på vejen, som der står i spørgsmålet, altså de eksterne omkostninger.
Men for at rydde tvivlen af vejen kunne spørgeren måske oplyse, hvad Danmarksdemokraterne mener de eksterne omkostninger pr. kilometer skal være for en lastbil.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Jamen det kan jeg gøre ganske kort.
Vi mener slet ikke, at kilometerafgiften skal indføres.
Den er helt urimelig.
Det leder mig egentlig lidt hen til det sidste spørgsmål, jeg har her.
Man forventer, at der er 97 pct. af den danske lastbilflåde, der stadig væk kører på diesel i dag, og det gør de jo, fordi de, i hvert fald i vores optik, ikke har en reel mulighed for at omstille sig.
Så de bliver egentlig tildelt en dummebøde måske de næste 6, 7, 8 år frem.
Det synes vi er helt urimeligt.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Er ministeren enig i, at det er et enormt spild af skattekroner, at DSB selv har anvendt midler til at udvikle en digital checkinløsning, mens Rejsekort & Rejseplan A/S samtidig har udviklet en digital rejsekortapp nu, hvor DSB også er medejer af Rejsekort & Rejseplan A/S?
Thomas Danielsen (V), 2024-11-13:
Nej, bestemt ikke.
Jeg vil også sige, at vi har en stor ambition om at få lavet og udviklet MaaS-appen, men så længe den ikke er udviklet, ville jeg da synes, det var tudetosset at sige til DSB: I skal bare sætte jeres appløsning i bero.
Den kan en masse ting, som MaaS-appen ikke kan, så så længe der ikke er de tilbud, ville det være tudetosset at sige det til DSB, altså fordi vi har gang i et andet projekt på tværs af transportformer med støtte fra staten.
Hvis du kigger på deres rejsekortapp, kan du swipe, og kigger du på deres rejsebilletapp, kan du købe enkeltbilletter og pendlerkort, altså forholdsvis ukomplicerede billetter.
Det er det, du kan, og så siger du, at DSB's kunder ikke skal tilbydes pladsbillet, orangebillet, eller hvad man ellers kan få i deres app.
Altså, det ville jeg da synes var idiotisk.
Jeg er da glad for, at DSB tager opgaven med at lave attraktive produkter til kunderne alvorligt, for jo mindre attraktive de skal være, jo dyrere bliver det for staten at have DSB til at køre.
Så jeg er da glad for, at de laver reklamer, der trækker kunder ind i butikken, og jeg er glad for, at de har formidlingsplatforme og produkter, som gør, at det er nemt og attraktivt at køre med tog, bestille pladsbillet osv.
Så jeg har ingen forståelse for, at DSB skal smide, hvad de har i hænderne, fordi vi har en ambition om at få lavet en MaaS-app, som måske er færdig i 2027.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
I 2019 foretog Folketinget en ændring af loven om trafikselskaber, så følgende fremgik af loven: »Rejsekort & Rejseplan A/S skal udarbejde en forretningsplan, som skal indeholde en strategi for at samle det elektroniske rejseplan- og rejsekortsystem i én mobilitetstjeneste ...«
DSB er medejer af det her med 33,3 pct., og der skal ikke herske nogen tvivl om, at jeg tror på, at DSB har gode idéer.
Jeg er stadig væk meget uforstående over for, hvorfor de egentlig er begyndt at konkurrere med sig selv og måske flytter kunder fra den ene del, de er medejer af, over til den anden del.
Jeg ville jo foretrække, at de havde brugt deres energi på at flytte den viden over i den del, det er vedtaget at man skal arbejde for, og så derved styrke én løsning, der er rigtig god.
Thomas Danielsen (V), 2024-11-13:
Altså, det er jo noget, de har; det er jo ikke noget nyt.
Det, der er nyt lige nu, er, at de har lavet en swipefunktion, altså sådan en swipecheckin, men ellers har de jo en app med produkter, som er mere udviklet end MaaS-appen, altså rejsebilletappen, rejsekortappen og Rejseplanen.
Alt det skal samles i én enhed, det er hele ambitionen, og det har vi forhåbentlig omkring 2026 eller 2027, men indtil da bliver spørgeren simpelt hen nødt til at forklare mig, hvorfor man ikke skal have mulighed for at købe en pladsbillet med en DSB-app eller et eller andet, når man ikke kan det på andre apps.
Altså, vil spørgeren tvinge kunderne ned til en billetautomat på banegården eller hvad?
Jeg forstår ikke pointen i det.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Det, jeg ser som en udfordring, er, at det er offentlige midler, vi taler om her.
Man bruger egne midler på at konkurrere mod rejsekortet i stedet for at investere sin viden og midlerne i rejsekortløsningen.
Jeg kan spørge ministeren, om han er enig i, at DSB's egen app er en naturlig videreudvikling af en eksisterende løsning, og det har ministeren jo faktisk svaret på – det mener ministeren, som jeg forstår det – eller om DSB ikke snarere burde have lagt sine kræfter i at udvikle den nuværende rejsekortapp.
Det ville jeg jo mene gav mest mening, set i forhold til at det jo er andre folks penge, de arbejder med.
Thomas Danielsen (V), 2024-11-13:
Det handler netop om penge.
Og hvis DSB driver en dårlig forretning, skal de have flere statslige penge til at drive den forretning.
Der er endnu ikke en MaaS-app, som kan sikre billetreservationer og alle de her ting, altså orangebilletter og de produkter, man har i DSB.
Hvad er det, man vil?
Vil man have, at DSB skal tilbyde de der produkter via en platform, fordi MaaS-appen ikke er klar endnu?
Eller hvad er det, spørgeren ønsker?
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Tak, og tak til ministeren for endnu en gang at stille op.
Finder ministeren det rimeligt, at kilometerafgiften vil hæve transportomkostningerne for en diesellastbil markant?
Theresa Scavenius (UFG), 2024-11-13:
Vi har set ret mange sager nu her – ejendomsvurderinger er den ene sag, men der er også den tredje Limfjordsforbindelse og Lynetteholmen – hvor man kan se, at man fjerner klageadgangen.
Så det vil sige, at der er en ret klar politisk linje, hvor det her er en metode, man bruger til at give borgerne og virksomhederne mindre beføjelser over for myndighederne, som ministeren også selv siger.
Så hvordan kan ministeren sige, at han bekymrer sig omkring myndighedernes store magtbeføjelser over for virksomheder og borgere, når han ikke er med til at sige, at vi da helt klart skal begrænse den her type af indskrænkninger, som handler om at begrænse klageretten?
Jeppe Bruus (S), 2024-11-13:
Vi kan jo godt være enige om den bekymring på vegne af borgere og virksomheder, og så tror jeg også godt, vi samtidig måske kan være uenige om, hvor vidtrækkende det skal være, altså hvis vi også gerne nogle gange vil prioritere nogle ting.
Altså, i yderste konsekvens er det jo nogle gange ekspropriation, når vi beslutter at gøre noget.
Der kan man sige, at det ligger der så også nogle rettigheder i for den borger, når der bliver eksproprieret, så det er jo ikke det, jeg taler om her, men derfor er det jo alligevel altid en balance, hvordan vi så håndterer det.
Det, jeg læner mig op ad her, er, at vi ikke gør noget anderledes her, end man ellers gør andre tilsvarende steder i naturbeskyttelsesloven.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-11-13:
Jeg er helt med på, at undtagelserne i vores lovgivning bliver brugt rigtig meget.
Det er det, jeg bekymrer mig over, og derfor vil jeg gerne have en politisk samtale om, hvorvidt vi skal blive på hovedvejen og så kun bruge undtagelserne, når det er yderst nødvendigt.
Og i forhold til det her lovforslag eller i øvrigt de andre sager ser jeg ikke noget argument for, hvorfor det er nødvendigt at skære i borgernes og virksomhedernes retssikkerhed for at nå det politiske mål, man har.
Ud over det politiske er der også et juridisk spørgsmål.
Vi har en Århuskonvention, som i formålsparagraffen handler om at give borgerne og virksomhederne klageadgang, så hvis man ikke er enig i at fastholde den konvention, så skal ministeren jo sige, at man politisk vil arbejde for at afratificere den konvention.
Jeppe Bruus (S), 2024-11-13:
Jeg er ikke noget sted i forberedelsen af et lovforslag eller i forhold til i dag at blive mødt med, at vi gør op med Århuskonventionen, er jeg nødt til at sige.
Så må vi jo prøve at bore det ud på skrift, hvis der er et behov for det.
Jeg læner mig op ad det, jeg får oplyst, nemlig at vi her har det samme princip, som vi har andre steder i naturbeskyttelsesloven.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-11-13:
Hvad er ministerens politiske holdning til, at lovforslag nr. L 40 vil give staten adgang til privat ejendom og husundersøgelser uden retskendelse, når det fremgår af grundlovens § 72, at »Boligen er ukrænkelig.
Husundersøgelse, beslaglæggelse og undersøgelse af breve og andre papirer samt brud på post-, telegraf- og telefonhemmeligheden må, hvor ingen lov hjemler en særegen undtagelse, alene ske efter en retskendelse«, samtidig med at det fremgår af høringssvarene, at der er usikkerhed om Kommissionens informationssystem, samt at klageadgangen afskæres?
Jeppe Bruus (S), 2024-11-13:
Jeg vil gerne bemærke indledningsvis, at det er helt almindelig praksis på forskellige områder, at tilsynsmyndigheder har adgang til privat ejendom uden retskendelse.
I forhold til tilsyn med virksomheders overholdelse af skovrydningsforordningen forventer Styrelsen for Grøn Arealomlægning og Vandmiljø – med væsentlig usikkerhed – at der skal foretages i omegnen af 1.100 tilsyn årligt for at leve op til forordningens minimumskrav.
Det tilsyn, som Styrelsen for Grøn Arealomlægning og Vandmiljø vil føre med overholdelsen af skovrydningsforordningen, er et helt almindeligt tilsyn, og derfor vil retssikkerhedsloven også finde anvendelse.
Derfor er jeg umiddelbart betrygget ved, at styrelsen ikke behøver at tage en tur forbi en domstol, før de tager på tilsynsbesøg, fordi retssikkerhedsloven sikrer virksomheder mod krænkelser af deres retssikkerhed.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-11-13:
Nu handler det om en anden grundlæggende rettighed, nemlig om, hvorvidt staten må overskride boligens ukrænkelighed, som er nævnt i grundlovens § 72.
Og lidt i forlængelse af det, vi var inde på før, er der selvfølgelig nogle undtagelsesmuligheder, så det hele handler om, hvor stærkt vi skal vægte virksomhedernes og borgernes retssikkerhed versus statens og myndighedernes magtbeføjelser.
Det er den diskussion, vi har.
Og igen vil jeg sige, at der er tale om en politisk diskussion, vi kan have, om, hvad vi vægter højest, men noget af det handler jo også om et juridisk spørgsmål: Hvor meget må vi afvige fra grundlovens hovedregel?
Så er det jo rigtigt nok, hvilket jeg også har fundet ud af, at det er rigtig almindeligt at overtræde lige præcis den her paragraf, fordi man har fundet ud af, at i forhold til tilsyn og kontrol er det besværligt og omkostningsfuldt at spørge en domstol først, og derfor er det almindelig praksis ikke at gøre det.
Man har også interesseret sig rigtig meget for det her.
Bl.a. havde man tilbage i starten af 00'erne en regering, der netop gjorde det her til en kerne i deres politik og sagde: Det her er vi meget bekymrede for, altså den voksende risiko i forhold til den enkelte borgers retssikkerhed.
Og de sagde det her med, at de ville prioritere det højt, og de lavede en Retssikkerhedskommission, der netop fokuserede på lige præcis det her spørgsmål.
Det vil sige, at det er et ret stort politisk spørgsmål, hvordan vi vægter det, i forhold til om vi bruger undtagelserne eller vi bruger hovedmotorvejen, om man så må sige.
Det vil sige, at det, der bliver ekstra alvorligt, når man laver de her tilsyn uden retskendelse, er, når man samtidig kombinerer det med en krænkelse af klageretten, herunder partsaktindsigten, som lige er blevet beskåret i forbindelse med offentlighedsloven i foråret.
Det vil sige, at vi har en cocktaileffekt ved, at der er flere steder, hvor staten begrænser borgernes og virksomhedernes retssikkerhed, så den samlede effekt bliver, at borgerne og virksomhederne står meget svagt.
Jeppe Bruus (S), 2024-11-13:
Altså, der er jo forskellige områder.
F.eks. på fødevareområdet tror jeg de fleste mennesker tænker det er meget godt at fødevaremyndighederne kan føre kontrol med, at de fødevarer, som man langer over disken, sådan set bliver behandlet ordentligt.
På mit tidligere område, nemlig skatteområdet, kan det også være meget fornuftigt at man kan kontrollere en virksomhed.
Nu ved jeg, at ordføreren ligesom jeg selv går meget op i klimaet og dermed også i at sikre, at det ikke er ulovlige produkter, der kommer ind.
Er det godt for klimaet, at vi kan sikre os, at vi rent faktisk overholder skovrydningsforordningen, og retfærdiggør det, at man kan føre tilsyn?
Omvendt må vi jo sige, at det tilsyn alt andet lige bliver mere effektivt, hvis man går ind på en virksomhed og får mulighed for at føre det tilsyn.
Jeg forstår egentlig godt bekymringen, hvis det, jeg sagde, kan udlægges, som om jeg siger: Væk med borgernes og virksomhedernes rettigheder, og giv fuldt tryk til myndighederne i forhold til den motorvej.
Hvis det blev forstået sådan, har jeg været dårlig til at kommunikere det.
Jeg er ikke ligeglad med borgernes og virksomhedernes retssikkerhed
, så lad os få dem tilbage på banen, og så er der en balance, i forhold til hvordan man gør det og hvornår man har adgang til noget og hvornår man skal have en domstolskendelse bagefter osv. Der er jo altid en balance i det der, og jeg er nok uenig i, at balancen skal tippe over til, at man altid skal via domstolssystemet for at kunne føre tilsyn, for der er en lang række områder, hvor det giver mening at føre de her tilsyn, uden at man skalter og valter med rettighederne.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-11-13:
Det handler om kombinationseffekten ved, at man både laver husundersøgelser uden retskendelse, plus at man skærer i klageadgangen, plus at man indskrænker partsaktindsigten.
Det ender med, at borgerne og virksomhederne står i en meget, meget svag position versus en meget, meget stærk og magtfuld minister med sit ministerium, hvor Folketinget jo konstant giver ministeren rigtig mange beføjelser, og dermed bliver det ministeren, der er den magtfulde her.
Jeg er bekymret omkring, at man ikke sikrer en bedre balance den anden vej.
Men hvor er det, ministeren forsøger at skabe den balance?
Han kunne jo bare støtte mine ændringsforslag, som netop handler om, at vi ikke skal skære i klageretten og heller ikke krænke grundlovens § 72.
Jeppe Bruus (S), 2024-11-13:
Rent politisk set tror jeg sådan set at vi ikke er så uenige.
Jeg er også meget optaget af borgeres og virksomheders rettigheder, særlig når det er myndigheder, som man på en eller anden måde har en forvaltningsberøring med.
Det er ikke helt rigtigt, hvad der bliver sagt.
Nu har jeg jo været skatteminister i 2½ år.
Ombudsmanden har jo faktisk testet det, der bliver sagt her i forhold til de foreløbige vurderinger.
Ombudsmanden fandt ikke, at der var grundlag for at kritisere den metode, der var valgt, fordi vi ikke fjernede borgernes klageadgang.
For når man får en endelig vurdering, har man klageadgang, men det er en anden historie, kan jeg godt mærke; nu går tiden med det.
Jeg forholder mig jo til det, som jeg også får beskrevet ligger i forordningen, og det, jeg også sagde i talen, da vi lovbehandlede det.
Det vil sige, at selvfølgelig er det vigtigt for mig, at man ikke ender i en situation, hvor der ikke er hverken klageadgang eller domstolsprøvelse.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-11-13:
Spørgeren ønsker, at borgernes penge bruges mest fornuftigt.
Som jeg ser det lige nu, konkurrerer DSB mod sine egne 33 pct. i Rejsekort & Rejseplan A/S, hvor man med ret stor succes, må jeg sige, er lykkedes med at flytte, ser det ud som om, kunder fra den ene app til den anden app, endda til den app, man må forvente – det forventer jeg – skal fjernes i løbet af et par år eller tre.
Det giver i min optik ikke mening.
Thomas Danielsen (V), 2024-11-13:
DSB er medejer af rejsebilletappen og rejsekortappen, som det her MaaS-projekt skal munde ud i at samle i én enhed.
De ejer 33 pct., og de har kun en interesse i det.
De investerer i det, og de laver erfaringsudveksling på kryds og tværs.
DSB har en app, så en gang for alle må spørgeren lige få sagt: Skal de stoppe med at bruge deres egen app nu, eller hvordan skal jeg forstå det?
For jeg forstår det ikke.
Altså, er det vigtigt for spørgeren, at de tilbyder kunderne færre produkter?
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-13:
Men det er jo bl.a. af den årsag, at man ud over den nedsættelse, der kommer af udligningsafgiften, laver en ekstraordinært stor nedsættelse af udligningsafgiften i 2025 og 2026.
Det er for at prøve at skabe en overgang, så folk kan få det til at hænge sammen.
Jeg mener jo sådan set, at 22.000 km om året er relativt mange kilometer, og derfor er det lagt an på, at man skal kunne køre det.
Det er derfor, at der er det her forsøg på at finde en balance imellem, at vi på den ene side fremmer klimaet, men på den anden side ikke gør det, på bekostning af at familierne kan få dagligdagen til at hænge sammen.
Peter Kofod (DF), 2024-11-13:
Jeg vil gerne spørge ministeren, når det kommer til det her spørgsmål, om regeringen egentlig først tænker på klimaet eller på den balance, som der skal være i Danmark mellem danskerne.
Der er jeg klart på hold nummer to, men med lovforslag som det her er jeg meget usikker på, om skatteministeren vil melde regeringen ind på klimaholdet eller på danskerholdet.
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-13:
Jeg er meget optaget af, at vi gennemfører den grønne omstilling i Danmark på en måde, som ikke gør livet surt for almindelige mennesker, der skal have en dagligdag til at hænge sammen.
Jeg tror, at grunden til, at vi ikke har set gule veste i Danmark, store demonstrationer og stor modvilje mod den grønne omstilling, er, at vi har forsøgt at finde nogle balancer.
Det gælder også i det her tilfælde, hvor nogle ville sige: Hvorfor går I ikke langt hårdere til værks imod dieselbilerne?
Der er mit svar jo: Det gør vi ikke, fordi familierne skal kunne få deres dagligdag til at hænge sammen.
Derfor sænker vi udligningsafgiften.
Så selv om diesel bliver dyrere, vil den økonomiske belastning for langt de fleste ikke blive større.
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-11-13:
Tak for det til formanden, og først og fremmest et tillykke til digitaliseringsministeren med den nye post.
Tak, formand.
Caroline Stage Olsen (M), 2024-11-13:
Tak for spørgsmålet, og tak for at sætte spot på et emne, som jeg synes er super vigtigt.
For det er vigtigt, at vi udnytter mulighederne i kunstig intelligens.
Jeg er grundlæggende set
begejstret.
Kunstig intelligens skal hjælpe os med at sikre en effektiv offentlig sektor og hjælpe os med konkurrenceevnen for vores virksomheder, bare for at nævne noget.
Og det er vigtigt, at vi bruger kunstig intelligens ansvarligt.
Vi må aldrig nogen sinde gå på kompromis med vores grundlæggende rettigheder her i Danmark.
Hvad gør vi så, spørger spørgeren?
»National strategi for kunstig intelligens«, som spørgeren henviser til, er fra 2019, og nu siger kalenderen 2024.
Jeg kan afsløre, at vi ikke sidder på hænderne, selv om det kunne se sådan ud.
Kunstig intelligens er et grænseoverskridende fænomen i mere end en forstand; det er nationalt såvel som internationalt, og det er privat såvel som offentligt.
Derfor har vi et fælles ansvar for at få den her udvikling op i gear.
Et frisk eksempel på samarbejdet er bl.a. den digitale taskforce, som vi har nedsat på området for kunstig intelligens i det offentlige, og som er etableret af regeringen sammen med KL og Danske Regioner, hvor vi har en ambition om at gøre den danske offentlige sektor verdensførende inden for kunstig intelligens.
For det handler om initiativ og investering på tværs af privat og offentligt, hvilket jeg finder helt afgørende.
Sidst, men ikke mindst, har regeringen og Folketingets partier også aftalt, at der skal laves en strategisk indsats for kunstig intelligens.
Den ser jeg frem til at kunne præsentere her i løbet af efteråret, og med det sagt tror jeg personligt på, at den største trussel i forhold til kunstig intelligens er, hvis vi gør ingenting.
Vi må ikke misse mulighederne for at gribe gevinsterne, og derfor skal vi selvfølgelig være forrest.