Frederik Vad (S), 2024-05-07:
Tak, formand.
Der er lidt langt fra bagerste række.
Tak for det.
Med det her beslutningsforslag ønsker Dansk Folkeparti jo, at Danmark skal lave en bilateral aftale med Rwanda, få sendt folk af sted, stoppe muligheden for spontant asyl, og at Danmark skal gå enegang i forhold til det.
Der bliver jo også i debatten her refereret til Socialdemokratiets meget, meget glimrende udspil fra 2018, som jeg har taget med på scenen her, »Retfærdig og realistisk«, og i lyset af de seneste ugers debat og for Dagbladet Informations skyld vil jeg nu citere ordret fra, hvad der står på side 12, for at sikre, at der ikke er nogen misforståelser her: »Socialdemokratiet foreslår: Danmark opretter, helst i samarbejde med andre EU-lande, et modtagecenter udenfor Europa.
Muligheden for at opnå ophold i Danmark ved spontant at søge asyl på dansk jord fjernes.
I stedet vil spontane asylansøgere fremover blive sendt til et modtagecenter, hvor de også vil få deres sag behandlet.
Er de flygtninge overgår de til FN, der sikrer dem beskyttelse enten i en FN-lejr eller lokalt i det land, hvor modtagecentret ligger.
Er de migranter, sendes de tilbage til deres hjemland.
Til gengæld modtager Danmark et antal kvoteflygtninge gennem FN.«
Det er fuldstændig fremragende, og hele oplægget, altså udspillet her, er et udspil, som Socialdemokratiet stadig væk står på mål for.
Jeg vil gerne på en dag som i dag især sende en tanke til hr. Henrik Sass Larsen, som jo ikke længere er i Folketinget, men som var med til at gøre det her fremragende oplæg til virkelighed.
Og hvorfor er det vigtigt stadig væk?
Jamen det er det jo, fordi alt for mange kommer til Europa.
De kommer heldigvis ikke til Danmark, men alt for mange kommer til Europa.
Tallene er stigende, og det pres, vi ser på EU's ydre grænser lige nu, minder i større og større omfang om det pres, vi så i 2015.
Der er alt for få, der sendes hjem, og menneskesmuglerindustrien er milliardstor.
Danmark står til gengæld godt.
Ministeren var inde på det før.
De sidste to socialdemokratiske udlændingeministre er jo lykkedes med at lave en politik – bl.a. på baggrund af det her oplæg – som sørger for, at langt færre kommer til Danmark, at langt flere sendes ud af Danmark, at vores udrejsecentre har et meget, meget lavt niveau af mennesker, der er på dem, og at vi sikrer, at færre får lysten og fristelsen til at tage over Middelhavet med det eksplicitte mål om at komme til Danmark.
Og en af grundene til det kan man jo også finde i det her udspil »Retfærdig og realistisk«, for senere beskriver vi, hvordan vi vil lave en hjemsendelsesreform – en hjemsendelsesreform, der kan sikre, at flere afviste asylansøgere sendes hjem, og det er jo præcis det, Socialdemokratiet har gjort med Hjemrejsestyrelsen, og det er også den styrelse, som vesteuropæiske lande valfarter til Danmark for at lade sig inspirere af.
Grunden til, at Socialdemokratiet afviser det her beslutningsforslag og holder fast i, at vi skal fortsætte ad EU-sporet, er jo, at tampen brænder.
Havde der været tale om et fuldstændig koldt EU-spor, som enten var præget af stilstand eller decideret tilbagegang, ville Socialdemokratiet sådan set stadig væk mene, at Danmark skulle gå enegang, men vi kan jo se, at tingene flytter sig.
Storbritannien, som jo godt nok er uden for EU, har flyttet sig.
Det er glædeligt.
Så der er stadig væk håb i det europæiske spor, og det er derfor, at Socialdemokratiet mener, at der er grund til stadig væk at holde fast i det.
Vi mener stadig væk, at den danske politik skal være retfærdig og realistisk.
Vi skal sørge for at blive ved med at passe på Danmark, sende folk ud, der ikke har krav på at være her, og sørge for, at så få kommer hertil som muligt.
Hvis der er mennesker, der skal komme hertil, skal det være igennem FN's kvotesystem.
Det er det, vi står på, det er det, vi har leveret siden 2019, og det er den politik, vi vil fortsætte med.
Så Socialdemokratiet kan på den baggrund ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.