runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2022-04-29:
Tak for ordet.
Vi skal altid være på børnenes side, og børn skal ikke tages som gidsler i forældrenes kamp om samvær.
Der er ingen tvivl om, at der i nogle samværssager er store udfordringer, når forældre bruger udokumenterede påstande om modparten for at stille modparten i et dårligere lys, hvilket får den konsekvens, at nogle børn og samværsforældre ikke ser hinanden i halve og hele år.
Børn skal ikke blive ofre i forældrenes kamp og miste kontakten til en samværsforælder, der måske er uskyldigt anklaget.
Derfor støtter Det Konservative Folkeparti, at vi får igangsat en undersøgelse af, hvad der kan gøres ved problemet omkring samværsforældre, der udsættes for udokumenterede påstande om misrøgt og derved mister kontakten til deres barn.
Det er vigtigt for os at få undersøgt det grundigt, så vi træffer nogle holdbare beslutninger.
Vi vil derfor gerne være med til at lave en fælles beretning, hvor vi lægger op til en undersøgelse af problemet.
Tak for ordet.
Pernille Skipper (EL), 2022-04-29:
Jo, det forholder jeg mig til – det er forfærdeligt.
Det er også derfor, jeg som ordfører sad og var med, da vi lavede chikanepakken, som vi kaldte den.
Det er også derfor, jeg har været med til at lave de regler, som fører til, at man kan miste forældremyndigheden, hvis man ikke kan finde ud af at samarbejde, og at forældremyndigheden i sidste ende tilkommer den, som er bedst til at samarbejde.
Så jo, det forholder jeg mig til.
Og så forholder jeg mig til det faktum, at man tror, at en fasttrackordning gør det her bedre for børnene, når det i virkeligheden bare vil tage mere tid væk fra sagsbehandlingen i det system, vi har.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-04-29:
Nu har man fra Venstres side sådan pr. automatik en modstand mod systemet og er fortalere for borgernes retssikkerhed og borgernes frihed.
Og ordføreren for Enhedslisten taler om barnets ret.
Jeg er da fuldstændig enig – det her handler da på bundlinjen om barnets ret.
Men det er jo ikke barnets tarv, at barnet mister den ene forælder.
Ordføreren siger alle de rigtige ting, men ordføreren forholder sig bare ikke til, at for nogles vedkommende – og det er så fint afdækket i den her dokumentar »Med børnene som våben« – forekommer det, at man mister den ene forælder for altid.
Pernille Skipper (EL), 2022-04-29:
Jamen altså, jeg tror simpelt hen ikke, at Venstres ordfører har hørt efter, hvad jeg sagde.
For det første vil jeg bare sige én ting: Jeg mener ikke, at der er nogen mor eller far, der har ret til de her børn, sådan som Venstres ordfører siger.
Jeg mener, at der er nogle børn, der har ret til deres forældre.
Og det er nok den grundlæggende forskel på vores tilgang til det her.
Ingen – ingen – børn skal frarøves deres forældre med chikane, fordi forældrene ikke kan finde ud af det sammen.
Det handler for mig ikke om, hvad forældrene har ret til, men det handler om, hvad børnene har ret til.
Og derfor er det også det, vi bliver nødt til at tage udgangspunkt i.
Når det så er sagt, vil jeg som det andet sige, at det, der gennemsyrede min tale, var, at vi ikke kommer uden om, at der er en gruppe familier, for hvem det her ikke bliver godt.
Deres måde at gå fra hinanden på bliver aldrig god.
Og det er ikke en systemisk fejl.
Det er også fejlen ved den tilgang, som Venstre har.
Venstre tror, at det er en systemisk fejl, der gør, at de forældre skændes.
Det er det ikke.
Mette Thiesen (NB), 2022-04-29:
Jeg vil bare sige tusind tak til Det Konservative Folkeparti for at bakke op om det.
Det var sådan set også derfor, vi skrev det i den sidste del af beslutningsforslaget, nemlig at det at støtte beslutningsforslaget ikke nødvendigvis er betinget af, at man kan støtte selve ordningen, men at man i hvert fald går ind i at få det undersøgt.
For vi kan jo se, at de her sager dukker op igen og igen.
Jeg bliver på daglig basis kontaktet af forældre, som simpelt hen har mistet deres børn på baggrund af fuldstændig udokumenterede anklager.
Så jeg vil bare sige tak til Det Konservative Folkeparti for at anerkende, at der er problemer i systemet.
Pernille Skipper (EL), 2022-04-29:
Jeg tror, det ville skabe rigtig mange konflikter, hvis man bare får en afgørelse og ikke føler sig hørt og der ikke er forsøgt nogen som helst form for mægling forinden.
Det vil jeg sige.
Men da vi lavede den her reform, var Enhedslisten fortaler for, at vi skulle lægge alle højkonfliktsagerne i domstolssystemet med det samme.
Det, jeg ikke er fortaler for, er mere bureaukrati og omorganisering, som tager tid væk fra sagerne.
Mette Thiesen (NB), 2022-04-29:
Jeg undrer mig en lille smule, for domstolene afdækker jo også sagerne.
Altså, hele problematikken og grunden til, at vi faktisk fremsatte det forslag, er jo netop, at det tager så ekstremt lang tid at få afdækket sagerne ovre i Familieretshuset, så når de kommer over til domstolene, er de både forældede og er mange gange måske heller ikke nødvendigvis afdækket særlig godt.
For det er jo det, som domstolene kan, altså netop også at afdække de her sager.
Så jeg vil godt sige til det, som ordføreren siger om, at en afgørelse ikke er konfliktnedtrapppende: Nej, det er den ikke, men så er det det, der er udgangspunktet, og så kan man begynde at arbejde pædagogisk.
Pernille Skipper (EL), 2022-04-29:
Jeg tror godt, at jeg forstår, hvad intentionen er.
Altså, det kan jeg godt have sympati for.
For det første tror jeg, at det er ret vigtigt, hvis man afgør sådan nogle sager, at de så er ordentligt afdækket og til fulde.
Jeg har igennem mange, mange år hørt fra familier, som er i kæmpeproblemer, at der også er en rigtig stor frustration, hvis man ikke føler, at man er blevet hørt, og hvis alt ikke er blevet afdækket eller det hele ikke er blevet set.
Og det ville jeg være rigtig, rigtig bange for.
For det andet vil jeg sige, at en afgørelse jo ikke er konfliktnedtrappende.
Forstå mig ret: Med den argumentation kunne vi jo sige, at så snart du henvender dig, bum, så træffer man en afgørelse inden for en uge, og så er det bare den, I må leve med som familie.
Jeg tror, at hvis vi skal huske det der med, at det er børnene, det handler om, og det er det – det er børnene, det handler om, og det betyder nogle gange, at der er nogle forældre, der bliver kede af det, men det vigtigste er børnene – så skal vi have så lidt konflikt som overhovedet muligt.
Så for børnenes skyld handler det faktisk om at prøve alt det, der kan være en samtale, som kan få forældrene til at blive enige.
Mette Thiesen (NB), 2022-04-29:
Tusind tak, og tak for ordførerens tale.
For det, der jo er i forhold til det familieretlige system, er – og det er fuldstændig rigtigt, hvad ordføreren siger – at intentionen netop var at samle op og forsøge at sætte ind med nogle værktøjer i forhold til de her meget, meget højspændte konflikter.
Men mener ordføreren ikke, for det har vi stillet forslag om tidligere, at man skulle starte med at få afgjort de her højkonfliktsager ved domstolene?
Og mener ordføreren ikke, at det ville være bedre, hvis der faldt en afgørelse og man så bagefter samlede op på de forældre, for så var der jo i hvert fald ikke den afgørelse at slås om?
Så er det i virkeligheden ikke den forkerte vej, man går, hvor man først sætter ind med de pædagogiske redskaber, mens der fortsat er en meget, meget stor konflikt netop om, hvordan vi eksempelvis fordeler samværet med børnene?
Så kan ordføreren ikke godt se, at det egentlig ville være bedre, hvis man vendte det om, så man startede med, at der faldt en afgørelse ved domstolene, og at man så efterfølgende samlede op på det i Familieretshuset?
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-04-29:
Tak for ordet, formand.
Og også tak til Enhedslisten for talen.
For der bliver jo netop sagt alle de rigtige ting i talen, hæftede jeg mig ved, i hvert fald indledningsvis.
Så blev det mere så som så, jo længere man kom hen i talen – specielt fordi den italesættelse, som Enhedslisten kommer med af de her forældre, jo er i forhold til den perfekte verden; det er jo den perfekte verden, som i virkeligheden ikke giver de højkonfliktsager, nemlig der, hvor vi faktisk kan få forældrene til at samarbejde.
Men dokumentaren viser jo med al tydelighed, at der er nogle forældre, der for alt i verden ikke vil, og jeg kan da sådan set godt sætte mig ind i den situation, at man står og skal aflevere sit barn til en anden part og man kun har lyst til bare at være sammen med sine unger 24-7.
Men det kan man ikke, for der er også en mor eller en far på den anden side, som har lige så meget ret til de her børn.
Når vi netop ser de her sager, der forekommer, når vi netop ser dokumentaren, som viser, hvordan det også foregår i den virkelige verden, er ministeren, nej, ikke ministeren, ikke endnu i hvert fald, er ordføreren for Enhedslistens svar så i virkeligheden, at det er der bare ikke noget at gøre ved, for i den perfekte verden havde de bare samarbejdet?
Astrid Krag (S), 2022-04-29:
Jeg forstår til fulde, at det kan være forbundet med usikkerhed om den fremtidige hjælp, hvis man vælger at flytte til en anden kommune – til fulde.
Jeg har så heller ikke fantasi til at forestille mig, at man kan gå fra at være vurderet til at have et meget omfattende hjælpebehov i én kommune til så at blive vurderet til ikke at have et hjælpebehov i den anden.
Men jeg forstår da godt den grundlæggende usikkerhed, og derfor synes jeg også, det er vigtigt, at vi fortsat har den retssikkerhedsgaranti, som det er, at man så kan påklage det til Ankestyrelsen, hvis man er uforstående over for, hvordan den nye kommune, man flytter til, er kommet frem til den vurdering, den er.
Det giver jo også en øget tryghed, at varslingsbestemmelserne nu med vores fælles finanslovsaftale er blevet udvidet, som de er.
Jakob Sølvhøj (EL), 2022-04-29:
Jeg vil høre ministeren, om ikke ministeren vil give forslagsstillerne ret i, at der kan være et element af stavnsbinding i de regler, vi har i dag.
Det er jo rigtigt, som ministeren nævner, at der er forskellige kommunale serviceniveauer.
En borger, som har fået tilkendt en BPA-ordning i én kommune, kan derfor i et eller andet omfang frygte, at vedkommende, hvis hun eller han flytter kommune, ikke længere vil kunne fastholde sin BPA-ordning, og det er jo af enorm betydning i forhold til den enkeltes selvstændige liv.
Er det ikke et problem, at borgeren kan opleve sådan en stavnsbinding?
Astrid Krag (S), 2022-04-29:
Det er jo et meget stort spørgsmål, og i min tale gennemgik jeg nogle af de greb, vi har lavet i fællesskab, med den store aftale om reserven fra sidste år og nogle af de ting, der blev en del af den endelige finanslovsaftale.
Og så er det jo ikke en løsning, hvor der er ét greb, der er det rigtige.
Jeg tror, at det at få en egentlig specialeplanlægning på området med nogle styrkede værktøjer også til dem, der sidder og visiterer, med en øget adgang til højt specialiseret viden vil gøre en kæmpe forskel.
Og på den måde tror jeg at der skal mange forskellige greb til.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-04-29:
Det, der bekymrer mig ved ministerens svar, er, at det handler om kommunernes behov og mere er en bekymring for, om borgeren vil tænke og spekulere i det, frem for at vi tænker på, hvordan det er, vi kan stille borgeren stærkere.
Der kommer så mange sager i min indbakke og i mange af de andre ordføreres indbakker og uden tvivl også i ministerens indbakke omkring den uretfærdige behandling, man oplever derude i kommunerne, og en nedvurderet hjælp.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2022-04-29:
Jeg får også henvendelser, og jeg har også set den dokumentarudsendelse, TV 2 har lavet, og det gør selvfølgelig indtryk at høre om de her sager.
Derfor synes jeg, det er vigtigt at få undersøgt nærmere, hvad det er, der kan gøres.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-04-29:
Tak for det, og tak til ministeren for talen og for at bakke op om intentionerne, om end det er selve handlingen, der vil komme til at gøre en forskel for mennesker.
Jeg antager, at ministeren kender til begrebet kommunelotteri, og det er en beskrivelse af den meget forskellige hjælp, man kan få, hvis man lever med et handicap i Danmark, alt efter i hvilken kommune det er.
Og det er ligesom også det, jeg hører ministeren henvise til, altså at man ikke skal kunne beholde nogen af de bestemmelser, der er fra før det 18. år eller ved overgangen fra én kommune til en anden, fordi man så ville kunne udfordre kommunernes serviceniveau.
Hvis man nu sammenligner det med et brækket ben eller med kræftområdet, ville det jo være helt utænkeligt, at vi tillod vilkår, der betød, at man som borger i det her land kunne få en vidt forskellig behandling, alt efter hvad økonomien i kommunen sagde.
Så det vil jeg gerne bede ministeren reflektere lidt over, og jeg vil også spørge ministeren: Mener ministeren virkelig, at økonomien er vigtigere end det enkelte menneske med handicap, der har behov for hjælp?
Mette Thiesen (NB), 2022-04-29:
Tusind tak for det.
Nu nåede jeg slet ikke at sige tak til Dansk Folkeparti for at støtte forslaget, men det vil jeg så benytte lejligheden til at gøre her.
Tak for det.
I går aftes viste TV 2 anden del af dokumentaren »Med børnene som våben«.
Dokumentaren sætter et skarpt fokus på Familieretshusets mangelfulde og skadelige praksis i de såkaldte højkonfliktsager.
Selv har jeg kendt til problemet i årevis: Forældre, der mister kontakten til deres børn, når den anden part kommer med grundløse anklager, som ikke bliver efterprøvet; andre forældre, der mister kontakten med deres børn i årevis, fordi konflikten trækkes ud i det uendelige og bopælsforælderen imens nægter at udlevere til samvær.
Det mest uhyggelige ved det her er, at det kan ske for os alle sammen, for der er ingen retssikkerhed.
Systemet er uretfærdigt.
Og det mest tragiske ved alt det her er jo, at politikerne kender til problemet, lige så vel som jeg gør.
Og det er velkendt, at det skyldes lovgivningen, at det er bopælsforælderen, som har al magten.
F.eks. kan han eller hun simpelt hen nægte at udlevere børnene ved egentlig blot at lyve om, at den anden forælder på en eller anden måde forvolder skade på barnet.
Det er også lovgivningens skyld, at anklager imod den ene forælder fører til adskillelse fra børnene, selv om de kan være komplet grundløse.
Det står sort på hvidt i lovgivningen, at skyldsspørgsmålet ikke spiller ind i Familieretshusets vurdering.
Så lovgivningen gør altså, at den ene forælder kan blive belønnet for at skabe konflikt.
Og det har politikerne som minimum kendt til i et års tid nu, hvor jeg og Nye Borgerlige har råbt op om manglen på retssikkerhed.
Man må og skal altså også i det familieretslige system være uskyldig, indtil det modsatte er bevist, og heller ikke det i familieretslige system må der være omvendt bevisbyrde.
Det strider simpelt hen imod alt, hvad retssamfundet står for.
Desværre blev det forslag ligesom mange af de andre forslag, som Nye Borgerlige har fremsat, stemt ned af stort set alle de partier, der bærer ansvaret for det syge og dysfunktionelle system.
De har altså ladet stå til, imens endnu flere familier er gået i stykker, og det er mildest talt hjerteskærende.
Det svarer lidt til at køre forbi et slemt biluheld uden at handle, at sejle forbi en druknende mand uden at hjælpe ham op.
De ansvarlige partier, der fortsat ikke vil handle på det her, burde skamme sig.
I Nye Borgerlige opgiver vi ikke kampen af den grund, og derfor står vi også her i dag og behandler det her forslag, for også det her forslag skal jo netop sikre, at løgnagtige forældre ikke belønnes.
Derfor foreslår vi, at påstandene skal undersøges, imens der gennemføres overvåget kontaktbevarende samvær, og samtidig, at disse undersøgelser skal ske på fasttrack, så de ikke kan blive forsinket af de andre bureaukratiske problemer, der kan være i Familieretshuset.
Politikere har allerede gjort rigtig meget skade ved at se den anden vej, men det er ikke for sent for dem – for jer – at rette op på det syge system.
I skylder til gengæld at gøre det nu, inden der er flere familier, der bliver ødelagt.
Søren Espersen (DF), 2022-04-29:
Mange tak.
Vi er enige med Nye Borgerlige i, at der er meget store udfordringer på familieretsområdet, som ikke nødvendigvis er blevet bedre efter oprettelsen af Familieretshuset.
Der er store udfordringer med alt for lange sagsbehandlingstider, som det også er blevet nævnt her i debatten, og vi har også set det i TV 2's dokumentarserie.
Det vil være det helt afgørende i de her sager.
Jeg vil gerne kvittere for, at det er lykkedes, som vi har forstået det, at nedbringe sagsbehandlingstiden markant, siden den toppede i 2020, men vi er ikke i mål endnu.
Derfor ser vi også med meget positive øjne på Nye Borgerliges ønske om endnu hurtigere afgørelser i højkonfliktsager.
Ligeledes er vi positive over for en model for, hvordan børnene i højere grad bevarer et kontaktbevarende samvær i de ulykkelige sager, hvor samværet til den ene forælder er brudt.
Det brudte samvær kan i mange tilfælde være skadeligt for barnet, og under alle omstændigheder svækker det barnets forbindelse til den forælder, hvortil forbindelsen er blevet brudt.
Det er dog vigtigt for mig at understrege, at i enhver konkret model for en reform af systemet skal det være en forbedring af børnenes vilkår og situation, som er selve målet.
Forslaget synes vi virker som et skridt i den rigtige retning, og derfor bakker Dansk Folkeparti op om forslaget.
Astrid Krag (S), 2022-04-29:
Jeg synes jo faktisk, at jeg redegjorde for, hvad det er for en bekymring, jeg kan have ved den model, som SF lægger op til i beslutningsforslaget her, nemlig at vi kan ende med at have kommuner, der harmoniserer deres serviceniveau på et lavere niveau, end nogle kommuner har i dag, og det ville jo være, antager jeg, en fuldstændig uønsket, utilsigtet konsekvens af ordførerens forslag.
De løbende ydelser tager man jo også med sig videre, indtil der så bliver truffet en ny afgørelse, og falder det så inden for de nu udvidede rammer for varsling, ja, så vil man have 14 ugers varsling, og man vil kunne klage til Ankestyrelsen.
Altså, selv om man har fastlagt et kommunalt serviceniveau, skal der jo laves en vurdering af den enkelte, og de retsgarantier er der jo i dag.
Så jeg vil sige, at jeg til fulde forstår intentionen bag forslaget, men jeg har også her fra talerstolen delt den bekymring, jeg kan have, med hensyn til hvad det kan få af utilsigtede konsekvenser.
Jakob Sølvhøj (EL), 2022-04-29:
Jo, men det er jo trods alt kun 14 uger, man så har til at omstille sit liv
Jeg er enig i, at det jo ikke vil forekomme ustandselig, at en borger får tilkendt en BPA-ordning i én kommune og så flytter og får den frataget.
Det er jo slet ikke det, der er påstanden, men som jeg forstår forslaget her, skal det jo netop sikre, at den undtagelse, der kan forekomme, fordi der er meget forskellig praksis, f.eks. på BPA-området, kan føre til, at man får en fuldstændig ændring, en grundlæggende forandring af sit liv.
Christina Thorholm (RV), 2022-04-29:
Igen vil jeg henvise til VIVE's undersøgelse, hvor det fremgår, at børnene bliver hørt i langt højere grad, og at der bliver lagt vægt på børnenes udsagn.
Børnene er jo under indflydelse og er vældig påvirkede af de samspilsproblemer, der er imellem forældrene, men vi må jo formode, at de voksne, der er, og de fagpersoner, der er i Familieretshuset, er i stand til at gå ind bag de argumentationer og de udsagn, og at de henter den nødvendige dokumentation, og så siger jeg jo også § 50 og forældreevneundersøgelse.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-04-29:
Altså, jeg bliver stadig væk nødt til at gentage det, jeg sagde før.
Jeg synes, det er helt vildt, at man ikke fra ministerens side anerkender, at det her er et kæmpeproblem, og jeg sagde faktisk, da vi havde det her ved den foregående behandling i Folketingssalen, at jeg håbede, at der kom noget mediedækning på det her, fordi vi så for alvor kunne have fået ministeren ud af busken og forholde sig til det.
For vi har virkelig presset på i rigtig lang tid, og for øvrigt henholder ministeren sig til den økonomiske del.
Altså, vi bruger flere hundrede millioner på det her system, og alligevel forekommer sager som dem, vi har set de sidste par uger i dokumentaren »Med børnene som våben«.
Og i sidste ende er det her ministerens ansvar.
Astrid Krag (S), 2022-04-29:
Jeg bliver nødt til at sige igen i forhold til det med at stå og sige, at man betragter noget som småproblemer, når man samtidig har brugt knap 1 mia. kr. på skiftende finanslove for at rette op på det, at det kan være, at det lyder meget smart og sådan læserbrevsagtigt eller ølkassetaleagtigt, men at det simpelt hen ikke hænger sammen.
Vi har anerkendt, at der er problemer, og vi har sådan set også allerede ændret nogle af de ting, som var mest konfliktskabende, og hvor børnene kom mest i klemme.
Så ved jeg, at Venstres spørger er jurist, hvis jeg ikke tager meget fejl, og at Venstres spørger jo derfor også vil vide, at der i vores lovgivning og i vores system er tiltag mod samarbejdschikane.
Det er ikke omkostningsfrit at chikanere, og der er domme, der er afsagt, hvor den forælder, som er dårligst i stand til at få samarbejdet til at fungere, har mistet forældremyndigheden til den, der vurderes at være bedst i stand til at få samarbejdet til at fungere.
Det, der er kernen her, er jo, at der er voksne mennesker, der har sat børn i verden i fællesskab, de er gået fra hinanden, og de skal nu være skilsmisseforældre, og deres vigtigste opgave er at få det samarbejde til at fungere for barnet.
Derfor synes jeg jo, det er helt rigtigt, at lovgivningen er, som den er i dag, dels at udgangspunktet er, at det er bedst for barnet at have begge forældre i sit liv – det hører jeg heller ikke nogen synes skulle være anderledes – dels at det ikke er omkostningsfrit at chikanere.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-04-29:
Tak for ordet.
Når man hører ministerens tale her i dag, får man sådan indtrykket af, at det bare er et par småproblemer, der er i Familieretshuset, og at det er noget, vi er godt i gang med at behandle og fikse.
Så kan jeg ikke lade være med at tænke, at ministeren ikke har set dokumentaren fra TV 2 de to foregående torsdage.
Altså, det er jo et faktum for os, der har siddet med det her område, at ministeren i nu over et år har siddet med hænderne under lårbasserne, fordi vi jo fra Venstre og Nye Borgerliges side i over et år har råbt vagt i gevær om lige præcis det her, og når jeg hører ministerens tale i dag, kan jeg ikke lade være med at tænke, at der er retssikkerhed for systemet, men hvor søren retssikkerheden for borgerne er.
Så bliver jeg bare nødt til at spørge, om ministeren, hvis ministeren har set dokumentaren »Med børnene som våben« – og det håber jeg da ved gud ministeren har – vil forholde sig til den og anerkender, at de beretninger, der kommer fra de forældre, og som fagpersoner bakker op omkring, er voldsomme.