Peter Hummelgaard (S), 2023-04-21:
Med forslaget lægges der op til, at regeringen skal iværksætte en række initiativer.
Først vil jeg sige et par ord om de overordnede temaer, som beslutningsforslaget vedrører.
Regeringen er nemlig enig med forslagsstillerne i, at der er behov for at styrke befolkningens tillid til politikerne og det system, vi arbejder i som folkevalgte.
Et sundt demokrati bygger på tillid.
Mennesker med tillid tør mere, tør hæve stemmen og sige fra over for uretfærdighed, tør tro på, at fællesskabet vil hjælpe dem, hvis de fejler, og tør tage chancer og se muligheder.
Sammenlignet med mange andre lande er Danmark et land, hvor befolkningen har høj tillid til myndighederne, meget høj endda.
For femte år i træk er vi kåret som et af de mindst korrupte lande i verden af Transparency International.
Det er der grund til at glæde sig over.
Men det er rigtigt, at tilliden til os politikere er dalende.
Det skaber en ubalance, som ikke er sund, og det skal vi gøre noget ved.
I regeringsgrundlaget »Ansvar for Danmark« er målet derfor klart.
Vi ønsker at skabe et mere åbent og levende demokrati.
Vores lands styrke udspringer nedefra, fra en oplyst og engageret befolkning, en befolkning, som har indsigt i centraladministrationens arbejde og tillid til, at den gør sit arbejde godt.
Derfor lægger regeringen op til at iværksætte en række konkrete initiativer, der har til formål at styrke befolkningens tillid til de grundlæggende samfundsinstitutioner og til det politiske system.
Flere af initiativerne i regeringsgrundlaget er sammenfaldende med de initiativer, som foreslås i beslutningsforslaget.
Derfor kan regeringen altså i høj grad støtte intentionerne bag beslutningsforslaget, men bl.a. fordi vi allerede har igangsat et arbejde, som i vidt omfang omhandler de samme emner, og fordi der er visse yderligere elementer, regeringen ikke kan støtte, vil regeringen stemme imod beslutningsforslaget, som det foreligger.
Jeg vil nu kommentere på de fem konkrete initiativer, der lægges op til med beslutningsforslaget.
For det første foreslås det at nedsætte en kommission, der skal undersøge, hvilke initiativer der kan tages for at sikre tilliden til politikere.
Jeg mener, at vi politikere har en fælles interesse i at stå sammen om, at der skal være tillid til de grundlæggende samfundsinstitutioner.
Som bekendt indgik den daværende socialdemokratisk ledede regering sammen med SF, Enhedslisten, Radikale Venstre og Alternativet kort før valgudskrivelsen en aftale om et eftersyn af det politiske system og en styrkelse af Folketingets kontrol med regeringen.
Et blandt flere elementer i aftalen er, at der skal nedsættes et demokratiudvalg, som skal komme med anbefalinger til at styrke det politiske system.
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, vil regeringen følge op på den aftale.
Hertil kommer, at det såkaldte Dybvadudvalg i sidste måned udgav en rapport om, hvordan sammenspillet er mellem Folketinget, regeringen, embedsværket og medierne, som regeringen også vil følge op på.
Jeg forventer at indkalde Folketingets partier til drøftelser af, hvordan vi skal følge op på ovennævnte arbejde.
For det andet foreslår forslagsstillerne, at der skal nedsættes et udvalg om offentlighedsloven.
På det punkt er regeringen helt enig med forslagsstillerne.
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, vil regeringen derfor nedsætte et udvalg om offentlighedsloven.
Det er regeringens ambition at styrke offentlighedens adgang til indsigt i de politiske beslutningsprocesser.
Jeg vil nu gå videre til det tredje forslag, som handler om, at personer, der inden for de seneste 5 år har været ansat af et parti, ikke må ansættes i embedsmandsstillinger for en minister fra samme parti.
Det er min grundlæggende holdning, at en embedsmandsstilling skal besættes af den kandidat, der efter en samlet vurdering er den bedst kvalificerede til stillingen.
I den ordning, der foreslås med beslutningsforslaget, risikerer vi, at den bedst kvalificerede kandidat bliver valgt fra, alene fordi vedkommende enten arbejder eller tidligere har arbejdet for samme politiske parti som ministeren.
En sådan ordning vil efter min opfattelse have karakter af et slags berufsverbot, og det har vi ikke tradition for i Danmark, og det bør vi heller ikke tragte efter.
Når det er sagt, ser jeg det heller ikke som noget generelt problem, at embedsmænd f.eks. er eller har været medlem af et politisk parti.
Embedsmændenes partipolitiske neutralitet er bl.a. med til at sikre tilliden til, at også fremtidige regeringer kan lade sig rådgive af det samme embedsværk.
Og jeg har fuld tillid til, at vores embedsmænd er i stand til at opretholde denne neutralitet uanset deres eget politiske ståsted.
Derfor kan regeringen heller ikke støtte denne del af beslutningsforslaget.
For det fjerde foreslår forslagsstillerne, at hastelovgivning afskaffes, medmindre der er tale om situationer, hvor der er vitale samfundsmæssige spørgsmål på spil.
Jeg er grundlæggende enig i, at hastebehandling som hovedregel er noget, vi bør undgå.
Men som forslagsstillerne også er inde på, kan der være konkrete situationer, hvor det er hensigtsmæssigt, at der er adgang til at hastebehandle lovforslag.
Det så vi jo f.eks. i forbindelse med håndteringen af coronapandemien og i forbindelse med Ruslands invasion af Ukraine.
Derfor er der også efter Folketingets forretningsorden adgang til at hastebehandle lovforslag.
Hastebehandling af lovforslag vil i de enkelte tilfælde altid bero på politiske beslutninger, da det følger af forretningsordenen, at der skal et flertal på tre fjerdedele af Folketinget til, før der kan ske hastebehandling.
Altså, helt grundlæggende sidder vi jo og følger op på, implementerer og planlægger efter regeringsgrundlaget – og det gælder alle elementer i det.
Regeringen står ved både den daværende aftale med bl.a. ordførerens parti, men jo også det, der står i regeringsgrundlaget, om, at vi vil nedsætte et demokratiudvalg.
Det forventer jeg også at kunne indkalde de øvrige partier til drøftelser om.