runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Gade (ALT), 2017-02-28:
EFI-systemet var et katastrofalt eksempel på, hvordan vi kan indkøbe it-systemer i Danmark.
Derfor er vi også meget opløftede over den indsats, vi har set fra regeringens side, med at finde på alternativer, når man er blevet nødt til at lukke brugen af EFI-systemet ned.
Der er ingen grønne eller sorte streger under resultaterne endnu.
Vi ved ikke, hvordan det kommer til at gå, om vi får de systemer, vi skal bruge, om vi får de ressourcer ind i SKAT, der skal bruges for at få tingene på ret køl.
Men jeg synes i hvert fald, at de initiativer, jeg har set fra regeringens side om it-indkøbene i fremtiden, er positive.
Der er rigtig mange positive tendenser.
Det indeholder meget af det, der er blevet råbt og skreget på.
Det gælder agilitet i indkøbene, og at køber og sælger skal sidde tæt på hinanden, så vi ikke venter flere år med at se, hvordan det, vi nu skal have til at fungere, rent faktisk fungerer.
Jeg synes, der i den grad bliver lyttet til det.
Derfor er vi fortrøstningsfulde med, at vi forhåbentlig ikke kommer til at se det her i fremtiden.
Regeringen er jo ikke herre over, hvordan et it-system kommer til at fungere.
Det er udviklerne heller ikke nødvendigvis.
Det kommer til at ramme en virkelighed.
Sådan vil det altid være på it-området.
For vores skattevæsen er faktisk ret fantastisk, og vores digitalisering af det er også førende i verden.
Når det er sagt, kan jeg også klart bakke op om initiativet her og lovforslaget.
De to fokuspunkter, vi har i Alternativet, er to mindre.
Jeg tror faktisk, der bliver taget hånd om det.
Det er kommunernes ressourcer for at blive en del af det her mere effektive inddrivelsesapparat.
Vi synes faktisk, det er fornuftigt, at kommunerne får en større rolle, hvis ressourcerne følger med.
Sådan vil det jo være.
Og gennem afdragsordninger kan man så gøre det så lempeligt som muligt.
Det er egentlig det eneste sted, jeg har overvejet at stille et enkelt spørgsmål: Bliver der nu taget godt nok hånd om det?
Men summa summarum må det være sådan, at alle dem, der skylder, ligegyldigt hvor svært de har det, skal have regningen og skal betale.
Så må vi så finde ud af, hvordan vi kan hjælpe med at betale på en ordentlig måde, så man ikke bliver efterladt uden håb andetsteds.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-02-28:
Tak for det.
Vi synes, at det er et godt forslag, som forenkler lovgivningen på inddrivelsesområdet.
Ministeren har sagt, at han vil forenkle bekendtgørelsen på området.
Som flere har været inde på, er baggrunden for lovforslaget imidlertid meget ærgerlig.
Baggrunden er, at kompleksiteten på inddrivelsesområdet har været så stor og så forgrenet, at det i praksis har umuliggjort indfasningen af det milliarddyre digitale inddrivelsessystem, EFI.
Det system har fået meget skældud af os politikere og andre.
Noget af det har givetvis også være berettiget.
Men efter min opfattelse har vi ikke fra politisk side været så gode til at erkende, at vi selv bærer en stor del af ansvaret, idet kompleksiteten på området har været så høj, at det har været utrolig svært at digitalisere området og dermed opnå nogle fornuftige besparelser.
Nu tager man altså et skridt på området og forenkler.
Det er rigtig godt, som de øvrige ordførere også har været inde på.
Jeg har et enkelt eksempel, som jeg synes er værd at nævne.
Jeg kunne også have nævnt andre.
Det er, at antallet af forældelsesfrister for renter reduceres fra 365 til 12.
Det siger noget om, hvilken svært gennemskuelig lovgivning vi har haft her på området.
Til sidst vil jeg blot sige, at fra Liberal Alliances side har vi haft et ønske om at få involveret nogle af de mange dygtige private virksomheder, som jo i forvejen er højt specialiseret i at inddrive gæld.
Vi synes, at man burde tage dem med, når der skal inddrives gæld fra både statens side og kommunernes side.
Det er skrevet ind i den aftale, som ligger til grund for det her lovforslag, at det skal man se på.
Det handler ikke om ideologi.
Det handler simpelt hen om, at når vi har virksomheder, som gør det her på en lang række andre områder og er meget effektive til det, bør de selvfølgelig også inddrages på det her område, hvis det kan lede til en mere effektiv inddrivelse og besparelser for det offentlige.
Vi kan naturligvis støtte lovforslaget.
Britt Bager (V), 2017-02-28:
Nu siger ordføreren, at det stadig væk er forurettede, der har bevisbyrden, og jeg er oprigtig glad for, at vi ikke skal ud i at ændre på en af de mest fundamentale ting i dansk ret, nemlig at man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Men det leder jo så til et andet problem, nemlig hvordan man så skal løfte den her bevisbyrde.
Hvordan skal forurettede løfte bevisbyrden?
Hvordan skal forurettede bevise, at der er givet et samtykke?
Nu siger ordføreren, at det selvfølgelig ikke skal være så karikeret.
Altså, man skal ikke skrive ja eller nej på et stykke papir.
Men der er to mennesker til stede i et rum, og det er et spørgsmål om, hvem der kan løfte bevisbyrden.
Rune Lund (EL), 2017-02-28:
Hvis den her måde at se voldtægt på havde været gældende altid i lovgivningen – alle de voldtægtssager, hvor der kan have været flere fyre om én kvinde, som har været bevidstløs af fuldskab eller på grund af stoffer, og som derfor er blevet voldtaget af de mænd, og hvor de har kunnet argumentere med, at kvinden ikke havde sagt fra – ville det have været meget tydeligt i en samtykkebaseret lovgivning.
Hvis man i meget høj grad er bevidstløs af stoffer eller alkohol, er det umuligt at give et samtykke.
Det er en anden tilgang til voldtægt.
Det er en måde, som gør, at man i højere grad kan lægge vægt på situationen for selve voldtægten og på de tilsagn, som offeret kommer med i forbindelse med en retssag.
Men det vil jo ikke ændre grundlæggende ved, at man selvfølgelig er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Zenia Stampe (RV), 2017-02-28:
Det har jeg bestemt.
Men jeg mener jo også, at det forsøg på en konkretisering er noget andet, et andet forslag end generelt bare at ændre til samtykke.
Man kan sige, at overskriften i det forslag, der kommer fra Aldrig din skyld, er, at det skal være samtykkebaseret, men konkretiseringen handler jo i virkeligheden bare – undskyld ordet – om, at der er nogen, der er i en tilstand, hvor de ikke kan sætte sig imod, hvilket er kravet i dag.
I dag er kravet, at du skal sige nej og kæmpe imod.
Det er der nogle, der ikke er i stand til.
Det betyder så også, at de jo ikke kan give aktivt samtykke.
Jeg synes faktisk, det er en meget, elegant er måske et forkert ord, men en fin måde at balancere de hensyn på, som jeg tror at både jeg og fru Britt Bager har.
Så jeg ser egentlig deres forslag som noget andet end det, som høringssvarene går på.
Min skepsis skyldes jo bl.a. også de udtalelser, der har været.
Den bekymring deler jeg, men jeg tror faktisk, at det her forslag kan imødegå noget af det.
Britt Bager (V), 2017-02-28:
Jeg vil sige tak til fru Zenia Stampe.
Det er altid rart, når man inddrager aktørerne, og fru Zenia Stampe har så haft møde med Aldrig din skyld.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan fru Zenia Stampe forholder sig til, at Dommerforeningen og Straffelovrådet og professor Eva Smith er ude at advare imod det her forslag og imod at inddrage samtykke i bestemmelsen.
Er det noget, som fru Zenia Stampe har taget med i overvejelserne, når Radikale Venstre går ud og støtter det her forslag?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-28:
Jamen voldtægtssagerne er jo nogle af de mest komplicerede sager i vores samfund, der i de færreste tilfælde fører til domfældelser – af gode grunde, for ofte er det sket i et lukket rum, og det er svært at føre beviser, da der ikke har været overvågningskamera, ikke har været vidner.
Det er nogle enormt svære sager at føre for domstolene.
Vi har i Alternativet fuld tillid til, at de dommere, vi har, formår at forvalte den retspraksis, som de skal forvalte, ud fra de nuværende regler og den nuværende lovgivning, så vi ser ikke et behov for at ændre på det.
Og som jeg sagde før, ser vi kun, at en eventuel indførelse af en samtykkebaseret praksis vil gøre det sværere i forhold til retspraksis.
Så vi ønsker sådan set ikke at ændre på det rum – for vi stoler på, at vores dommere udfører den opgave godt nok.
Trine Bramsen (S), 2017-02-28:
Jamen det er jo glimrende initiativer, som jeg heller ikke har hørt nogen være modstander af, men det ændrer jo ikke ved, at selv om der kommer flere anmeldelser, og selv om man får højere straffe, så har vi stadig væk en udfordring i forbindelse med at skulle føre de her sager ved domstolene.
Og jeg vil gerne høre, hvad Alternativets forslag er til at sikre, at der kommer en højere grad af retfærdighed – retfærdighed! – for både den ene og den anden part i forbindelse med de her sager.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-28:
Jeg roste jo i min ordførertale det initiativ, der lå fra regeringens side for et år siden, og jeg synes sådan set, at det, der ligger, er noget af det, vi skal gøre – altså at vi simpelt hen skal hjælpe offeret markant i forhold til alt, lige fra man går hen og indgiver en anmeldelse hos politiet: i forhold til den rådgivning, man får undervejs; i forhold til den måde, man bliver mødt af politiet på; i forhold til det efterspil, der er; i forhold til den psykologiske behandling, man eventuelt skal have
, osv.
Og hvis det initiativ, der ligger – det har jo allerede vist sig, at det fører til flere anmeldelser – ikke er nok, må vi sætte endnu mere massivt ind i hele den proces.
Det andet er, at vi skal arbejde med vores unge mennesker i forhold til at sikre, at de respekterer hinanden som mennesker – og det starter nede i de små klasser.
Trine Bramsen (S), 2017-02-28:
Jeg vil sige, jeg synes, det er meget interessant, at Alternativet ikke støtter forslaget her.
Det vil sige, at der også er brede rammer for at kunne diskutere indholdet inden for det, vi ellers måtte vedtage med forslaget her.
Men jeg vil gerne spørge Alternativet, hvad man så har af forslag.
Hvad er Alternativets forslag til at komme det her problem, som vi jo åbenlyst har, til livs – altså det, at det er utrolig svært at afgøre de her sager, og at der kan være en formodning om, at det alt for tit ikke falder ud til offerets og dermed retfærdighedens fordel?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-28:
Det er stadig væk mig, bevisbyrden påligger, og fordi jeg har været alene i et rum med den her mand, er det lige så svært at bevise, som det er f.eks. at bevise, at der er blevet begået fysisk overgreb – eller det kan måske være nemmere at bevise.
Britt Bager (V), 2017-02-28:
Det tror jeg da fru Zenia Stampe kunne have ret i, og derfor er jeg også villig til, at vi holder en åben høring, hvor vi inviterer eksperter ind.
Det kunne være Aldrig din skyld, det kunne være andre organisationer på hver sin side, nogle, der varetager det juridiske, nogle, der varetager ofrenes interesse – ikke fordi de to ting går imod hinanden, men der er dog i hvert fald forskel på, hvordan man vægter sine udtalelser.
Men så skal jeg bare lige høre, om jeg forstår fru Zenia Stampe ret, altså at Radikale Venstre dog stadig væk støtter det her forslag, selv om det, fru Zenia Stampe ønsker, er noget andet.
Zenia Stampe (RV), 2017-02-28:
Ja, vi støtter forslaget, men det forslag, jeg har refereret til i dag, går jo også under overskriften, at voldtægt er sex uden samtykke, men hvor man konkretiserer det, og på den måde også indsnævrer det.
Der ligger jo selvfølgelig en indsnævring, fordi hvornår er man i en situation, hvor man ikke kan sige fra?
Ja, det er man, f.eks. hvis man er påvirket, eller hvis man er i et meget ulige forhold, det kunne også være et parameter; jeg ved ikke, om det er vores forslag, bare lige for at tænke højt her, det skal vi også kunne; eller det kunne være, hvor der var et stærkt socialt pres eller lignende.
Så det er jo selvfølgelig også på den måde en indsnævring af feltet.
På den måde er det måske ikke så vidtgående som det, Enhedslisten har lagt op til.
Det er et skridt i den retning, men på en måde, hvor vi ikke går på kompromis med retssikkerheden.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-28:
Men det vil jo til enhver tid være min påstand, at man allerede gør sig de overvejelser ved domstolene i dag, når man i en retspraksis vurderer en voldtægtssag.
Det er det ene.
Det andet er, og det synes jeg er rigtig fint, at ordføreren jo fastholder, at bevisbyrden stadig væk ligger hos den, der anklager.
Så hvordan ville det gøre en forskel i praksis, hvis bevisbyrden stadig ligger hos den, der anklager, og hvis man skal bevise, at man har været udsat for voldtægt og nogle fysiske overgreb, og hvis man også skal bevise, at man ikke har givet samtykke, hvis ikke der er nogen andre, der har været til stede i et rum?
Hvordan skal det her så i praksis gøre en forskel for dommeren?
For bevisbyrden ligger stadig hos den, der anklager, og det er vi enige om.
Men man vil jo ikke kunne bevise noget, hvis der ikke har været andre, der har kunnet se det.
Altså, jeg håber, at ordføreren forstår mit spørgsmål.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan praksis er forskellig fra den nuværende situation og til det her forslag.
Rune Lund (EL), 2017-02-28:
I dag skal anklagemyndigheden bevise, at der med trusler eller tvang er blevet gennemført en seksuel handling mod offerets vilje.
Men det er sådan, at bare fordi der ikke er blevet sagt nej, er der jo ikke nødvendigvis blevet sagt ja.
Der kan være sager, hvor der er stor aldersforskel; hvor der er flere mænd involveret – det er jo oftest mænd, vi taler om her, når vi snakker gerningsmænd.
Der ønsker vi fra Enhedslistens side at få det klart formuleret i lovgivningen, at der kun kan være en seksuel handling, som ikke er voldtægt, hvis der har været samtykke, eller hvis det er åbenlyst, at der har været en situation, hvor der har kunnet gives samtykke.
Det er en væsentlig anden måde at se på voldtægt på end den måde, vi ser på det i dag.
Det vil medføre en forbedring af offerets retsstilling, og det er det, der er baggrunden for, at vi fremsætter det her forslag.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-28:
Tak for ordførertalen, og tak for uddybningen af beslutningsforslaget.
Jeg sagde det før fra talerstolen, og jeg vil sige det igen: Der er jo intet hos Alternativet, som tilsiger, at vi ikke har lige så store bekymringer på det her område og for voldtægtsofrene, som man har fra forslagsstillernes side.
Så det håber jeg også anerkendes af hele salen.
Det var noget i den retning, ordføreren sagde.
Jeg kunne bare godt tænke mig at spørge, hvordan en samtykkebaseret model i højere grad vil motivere domstolene til at tage udgangspunkt i offerets oplevelse.
For det forstår jeg simpelt hen ikke.
Hvad er det lige præcis, en samtykkebaseret model vil gøre af forskel i forhold til domstolenes opfattelse af offerets forklaring?
Britt Bager (V), 2017-02-28:
Jeg er da fuldstændig enig med ordføreren i, at offeret skal have mere opmærksomhed.
Det er jo også derfor, den tidligere regering kom med pakken »Respekt for voldtægtsofre«.
Det er også derfor, at den nuværende regering behandler offerpakken, for vi kan kun være enige i, at der skal være mere fokus på ofrene.
Men jeg bliver nødt til at spørge igen: Har ordføreren gjort sig nogen tanker omkring, hvad det vil sige, at offeret skal bevise, at der foreligger et samtykke?
For én ting er, at vi skal have fokus på offeret.
En anden ting er, at vi skal have det omkring en voldtægtssituation til at fungere i et retslokale.
Og der kommer man efter min mening virkelig til at udvide det kriminelle rum rigtig meget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-28:
Set med SF's øjne handler det her simpelt hen om at give offeret den opmærksomhed, som der åbenlyst er et behov for.
Det er også blevet sagt af mange andre ordførere her fra talerstolen.
Der er et behov for at fokusere på, at offeret ofte risikerer at komme i klemme, hvis ikke man har været i stand til at gøre anskrig eller sætte sig til modværge.
Det er jo i virkeligheden det, som forslaget her kan være med til ligesom at respektere, nemlig at modværge og anskrig ikke nødvendigvis altid er en mulighed, men at det ikke er ensbetydende med, at man har sagt ja til noget som helst.
Britt Bager (V), 2017-02-28:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at kvittere for, at SF trods alt har gjort sig overvejelser omkring bevisbyrden.
Det var der mange andre partier, der støtter op om det her forslag, der kunne lære af.
Men når det ikke drejer sig om at flytte bevisbyrden, så det stadig væk er forurettede, der skal bevise, at der foreligger et samtykke, kunne ordføreren så ikke give mig et eksempel på, hvordan ordføreren forestiller sig at det her skal forekomme.
Hvordan vil forurettede være i stand til at løfte den bevisbyrde i en helt konkret situation?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-28:
Vi mener, at det med den nuværende lovgivning er for vagt formuleret, når der i den eksisterende voldtægtsdefinition står, at det er voldtægt, hvis der er tvang eller brug af fysisk vold.
Det kan åbenlyst også ses, at det har været en udfordring for domstolene, for det er, som mange allerede har sagt, langtfra en selvfølge, at et offer er i stand til at kunne modsætte sig, hvad enten det er ved kontakteller overfaldsvoldtægt eller i tilfælde, hvor der er kendskab mellem offer og gerningsmand på forhånd.
Der er simpelt hen bare tilfælde, hvor et offer hverken er i stand til at sige ja eller nej, og blot fordi man ikke har sagt nej, er det altså heller ikke ensbetydende med, at man har sagt ja.
Alligevel kan det godt undre os, at vi står her og skal drøfte det her, fordi Danmark har ratificeret Istanbulkonventionen, hvori det tydeligt fremgår, som forslagsstilleren netop også nævner i beslutningsforslaget, at samtykke skal være tungen på vægtskålen.
Desuden anbefaler også FN og Europarådet fokus på samtykke i voldtægtssager.
Ligesom England, Norge og Australien har gjort det, synes vi egentlig også, at samtykke er vejen frem.
Vi vil jo også gerne prøve at signalere specielt til unge, som måske nogle gange kan have lidt svært ved at vurdere, hvor grænsen går, at de skal sikre sig et samtykke, hvis de er i tvivl.
Så vi vil gerne sætte fokus på, at det er vigtigt at være ekstra opmærksom på hinandens grænser.
Så det er de nærmere omstændigheder, der skal definere det.
Flere har hævdet, og det er også det, som jeg kan høre kritikken går på, at man med sådan en tilgang vender bevisbyrden på hovedet, men det er altså ikke tilfældet.
Det er jo stadig væk ikke den tiltalte, der skal bevise sin uskyld, men det er blot præmisserne, der ændres.
Den anklagede beholder selvfølgelig sin retssikkerhed, så det fortsat er anklagerens opgave at bevise, at den anklagede er skyldig.
Og ligesom i rigtig mange andre situationer, hvor det i retslokalet kan være vanskeligt at bevise skyld og uskyld, så tænker jeg, at det her ikke er ret meget anderledes.
Der vil selvfølgelig altid pågå en efterforskning, som nogle andre end mig har mere forstand på.
Men jeg har faktisk tillid til, at det danske retssystem på lige fod med andre landes godt kan håndtere en bestemmelse, hvor man giver kvinden nogle lidt mere udvidede rettigheder end dem, der ligger i vores egen definition.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-02-28:
Det er jeg simpelt hen bare ikke enig i, for man får stadig væk den medicinske behandling, den lægelige behandling.
Havde man taget den væk, synes jeg, det ville været dybt bekymrende, for så er det jo, at man virkelig skaber nogle udfordringer.
Men den lægelige behandling er der jo stadig væk, det, man bare ikke får, er de her understøttende samtaler og samtaler om, hvad der skal ske, når man kommer ud.
Så jeg er bare ikke enig i, at det vil medvirke til et øget stofsalg i fængslerne, for man får det, man skal have.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-02-28:
Staten som långiver i forhold til individuelle boligejere ser jeg ikke for mig.
En diskussion må jeg derfor henvise til erhvervsministeren på finansieringsdelen, for min paratviden rækker nok ikke, med hensyn til f.eks. hvordan de krav er, der er formuleret i vores tilsyn med bankerne.
Den diskussion vil jeg meget gerne tage, og den vil erhvervsministeren meget gerne tage.
Jeg står sådan og leder i mit eget baghoved, fordi vi i hvert fald har været inde i det før, uden jeg præcist kender status på det, altså hele spørgsmålet om, hvad det er for nogle rådighedsbeløb, man skal lægge til grund, når man vurderer sin kunde.
Giver det mening, hvis det er det samme i by og land, når vi ved, at leveomkostningerne varierer?
Der har været hele diskussionen om liggetid.
Altså igen, når man skriver boligerne ind i bogen og balancerne, hvordan regner man liggetiden og den type ting ind?
Jeg indrømmer jo her, at jeg ikke har aktuel status.
Det vil vi meget gerne diskutere også med SF, for vi har jo det grundsynspunkt, at folk skal have mulighed for at låne på markedet til erhverv og ejendom, hvis de i øvrigt har råd til at bo der eller drive virksomhed.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2017-02-28:
Men nu er det her med sammenligningen mellem land og by ikke kun et spørgsmål for erhvervsministeren.
Det kan jeg også høre ligger statsministeren på sinde, så jeg vil egentlig fortsætte lidt i det her spor, fordi en mulighed i forhold til at skabe finansiering til borgere, der gerne vil sælge deres bolig, har SF lagt et forslag frem om.
Sælger har faktisk en køber, der bare ikke kan få lov til at låne, fordi nogle af de krav, vi har sat til bankerne – det har SF også været med til – i bankpakkerne, er vanvittig restriktive og gør, at det er ganske svært i forhold til en vurdering af en bolig efterfølgende at få lov til at sælge den igen.
Men jeg vil sådan set sige, at jeg er meget åben over for at kigge på forskellige former for finansieringsmuligheder, men vores forslag har været et statsligt realkreditinstitut.
En anden mulighed kunne også være at kigge på nogle af de krav, der ligger i bankpakkerne.
Det, jeg synes er altafgørende, er i virkeligheden at få løst det problem, som både borgere og virksomheder står i.
Det er jo ikke noget, jeg står alene med.
Det er faktisk en tilgang, jeg har hørt adskillige Venstreborgmestre, bl.a. borgmesteren i Tønder, men også Dansk Byggeri nævne, hvor de gerne vil have handling, og de bakker op om SF's forslag om et statsligt realkreditinstitut.
Nu skal jeg ikke sige, at vores model er den, der er den gode.
Jeg er bare interesseret i, at vi åbner øjnene og er med til at løse det her problem.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-02-28:
Må jeg ikke først sige tak for takken.
Jeg synes, det er fornuftigt, at vi opererer med at have sådan et filter ned over lovgivningen.
Så havde det også været nemmere at komme igennem med liberaliseringen af planloven, som entydigt er til fordel for landdistrikterne.
Det havde været nemmere at komme igennem med landbrugspakken med bredere politisk opbakning, som er til entydig fordel for landdistrikterne og den slags ting, så det bliver rigtig, rigtig godt, når vi fremadrettet kan se, hvordan det påvirker det derude.
Jeg har jo den holdning og det synspunkt, at vi skal have vækst i hele Danmark.
Det er også det, vi forfølger.
Og jeg tror jo på, at den rigtige rækkefølge er at skabe muligheder, for så bliver mulighederne også taget i brug.
Det har jo sin grænse i hvert fald at diktere private banker, hvem de skal låne penge ud til, men hvis man kan lave en politik, der skaber gode cases, så fremmer man også sandsynligheden for, at de kan finansieres.
Og derfor er det rigtige sted at starte i hele den her debat at sørge for at få skabt noget rum ude, hvor der er lidt længere mellem husene, ude i vores landdistrikter, med hensyn til erhvervsudvikling etc.
Og det arbejder regeringen jo benhårdt på og har også leveret resultater på siden sidste folketingsvalg.
Hvis man så i øvrigt kan gøre mere og andet for at fremme finansieringsmulighederne, så vil jeg bestemt ikke stå og udelukke det.
Så vil jeg henvise til, at det er en debat, man skal tage med erhvervsministeren, og det vil jeg sådan set foreslå at man gør.