runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Jeg er altså nødt til at gentage, at det er et ønske fra dem selv.
Jeg har ikke set det her som et ønske hverken fra mit eget parti eller fra regeringen.
Hvordan regeringen har det med Statsrevisorerne, må regeringens medlemmer også svare på.
Men det, vi står med i dag, er faktisk et forslag fra Statsrevisorerne selv.
Og når de siger, ordningen er god nok, tror jeg også den er det.
Susanne Eilersen (DF), 2018-05-09:
Tak for det, formand.
Dette beslutningsforslag er fremsat efter en indstilling fra et enigt statsrevisorkollegium.
Der ligger forskellige ting i forslaget, som fru Karen J. Klint også har været inde på.
Det er jo for at skabe en bedre overensstemmelse mellem regler og den praksis, der har udviklet sig for Statsrevisorernes virksomhed.
De ting, der er omkring habilitetserklæring og personalets ansættelse og afskedigelse og om, at ordlyden skal være kønsneutral, er jo ikke det, der i dag er spørgsmål til.
Det er det, som også fru Karen J. Klint sagde, nemlig det med konsensus, og det med, at man, når der ikke er det, vil have, at det er to statsrevisorer, der skal være enige for at kunne fremsætte en sag.
Vi i Dansk Folkeparti lægger selvfølgelig vægt på, at det er et enigt statsrevisorkollegium, som har fremsat forslaget, men vi synes også, at vi måske har brug for nogle flere svar på, hvor meget det har været brugt, om der altid har været konsensus, om man ofte har brugt det, at der kun har været en, og andet.
Så jeg kan i hvert fald ikke lige her i dag give et endeligt svar på, hvordan Dansk Folkeparti stiller sig.
Vi vil gerne afvente udvalgsbehandlingen på netop det punkt.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Tusind tak for det.
Dansk Folkeparti har jo i dag selv en statsrevisor, og kan ordføreren ikke bekræfte, at f.eks. i spørgsmålet om undersøgelsen af salget af DONG-aktier til Goldman Sachs var det netop Dansk Folkepartis statsrevisor, der var bannerfører for, at det skulle undersøges?
Det var ikke, fordi viljen hos de øvrige statsrevisorer for at få den undersøgelse var særlig stor.
Og undersøgelsen endte jo med at konkludere, at der faktisk var sket alvorlige fejl i forbindelse med salget af DONG-aktier til Goldman Sachs.
Susanne Eilersen (DF), 2018-05-09:
Jeg er i hvert fald bekendt med, at det var DF's statsrevisor, der var bannerfører.
Nu sad jeg jo ikke selv med, så jeg kender ikke helt forløbet, og hvordan det var, og om man fandt en konsensus, inden man gik ud med det, eller ej.
Men jeg ved i hvert fald, at han var meget optaget af at få undersøgt DONG-sagen.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Har ordføreren en vurdering af, hvorfor det her pludselig skal gå så stærkt?
Altså, Folketinget hørte om det her i starten af ugen, og det blev fremsat få dage efter.
Der er alle mulige andre beslutningsforslag, der står i kø.
Det har ikke overholdt de normale frister, og nu skal det altså hastes igennem, fordi det åbenbart skal ligge klar til Folketingets åbning, hvor der sjovt nok samtidig indtræder nye statsrevisorer.
Susanne Eilersen (DF), 2018-05-09:
Det bliver jeg nødt til at sige at jeg ikke har, for jeg sidder ikke selv i udvalget, men har fået overdraget den her sag.
Så det vil jeg helst ikke komme nærmere ind på.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Jeg ville egentlig bare gerne høre, om ordføreren så kan garantere, at det ikke har været drøftet, hverken uformelt eller formelt, i statsrevisorkredsen, at der var brug for opstramninger, fordi Enhedslisten indtræder i statsrevisorkredsen efter folketingssamlingen.
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Jeg har ikke siddet til noget statsrevisormøde, overhovedet, og diskuteret, hvorvidt Enhedslistens tilstedeværelse blandt statsrevisorerne skulle afstedkomme andet.
Ja, vi har diskuteret det her med, at vi har en arbejdsform, som vi synes fungerer, og vi har diskuteret det her med, at to eller tre statsrevisorer skal ud, og så har man ønsket, at det her er på plads, inden det nye kollegium træder sammen.
Jeg er altså ikke med i det nye kollegium, så jeg kunne jo – i gåseøjne – bare være ligeglad.
Men det er jeg ikke, for jeg anser statsrevisorfunktionen som værende meget vigtig, og jeg vil så sige til hr. Hyllested, at jeg sådan set deler den frustration, der måske lidt er, over, at det ligesom bliver dem og os.
Altså, Statsrevisorerne er parlamentets kontrol af den til enhver tid siddende regering, og vi må sørge for, at den respekt, der står om institutionen, ikke bliver svækket, og det her er i hvert fald ikke noget, jeg ser som en svækkelse af institutionen.
Jeg føler mig overbevist om, at når Enhedslisten og hr. Pelle Dragsted har valgt den repræsentant, som kommer ind, vil den pågældende gå ind i et kollegium, som vil være velfungerende.
Det vil det være før, det vil det være under, og det vil det være efter, og det er altså et lille kollegie på seks personer.
Vi kommer tæt på hinanden, og vi har nogle store diskussioner, men i respekt for institutionen gør vi os umage med netop at udtale os i konsensus, fordi alt andet vil svække institutionen Statsrevisorerne.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Så der har ikke været drøftelser, heller ikke uden for formelle statsrevisormøder, mellem ordførerne, f.eks. statsrevisorer fra andre ledende partier i Folketinget, om, at der var brug for nye regler på grund af en ny sammensætning af statsrevisorerne efter den nye samlingen?
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Det svarer til, at jeg spørger hr. Pelle Dragsted, om han vil holde op med at slå sin kone – ja eller nej.
Jeg kan jo ikke vide, hvad folk diskuterer.
Jeg kan bare sige, at det beslutningsforslag, der ligger, ikke svækker nogen statsrevisors mulighed for at komme til orde, ej heller Enhedslistens kommende repræsentant, og jeg ser ikke det her som en svækkelse.
Jeg hører, hvad hr. Pelle Dragsted siger, og jeg tror faktisk, at når hr. Pelle Dragsted og Enhedslisten får valgt en repræsentant, der kommer ind, så vil den skepsis, som hr. Pelle Dragsted besidder nu, blive gjort til skamme.
For der er faktisk et godt arbejdsmiljø og arbejdsklima iblandt statsrevisorerne.
Nu skal Statsrevisorerne jo her lige om lidt vælge en ny formand og en ny næstformand, og det bliver et helt nyt kollegium, og derfor vil jeg opfordre til, at man ikke går ind i arbejdet med den mistanke om, at man er blevet snydt eller er på vej til at blive snydt.
For det er simpelt hen ikke det, der er meningen.
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Jeg synes egentlig, det ville være oplagt, hvis hr. Søren Gade ville svare på det direkte spørgsmål, om der har været sådan nogle formelle eller uformelle drøftelser om de her regler, med baggrund i at Enhedslisten står til at få en post.
Men det, jeg egentlig vil spørge til, er, at hr. Søren Gade gør noget ud af at sige, at kulturen er, at man taler sig frem til konsensus, og at det ikke er traditionen, at der er én, der beder om det.
Så forstår jeg faktisk ikke behovet for at ændre reglerne.
Hvorfor skal man ændre reglerne, hvis der ikke er noget problem?
Det giver ikke rigtig mening.
Vi opfatter det – og jeg kan jeg høre, at der også er andre partier her i Folketinget, der gør det – som en klar svækkelse af institutionen.
Altså, det synes jeg sådan set ville være grund nok til ikke at gå ned ad den vej.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Nej, men det her ligger jo i slipstrømmen af, at også regeringen her for nylig ligesom har tilkendegivet, at nu skulle de der statsrevisorer altså til at stikke piben ind, og det kunne ikke nytte noget, at man bare stod ret og gjorde honnør, hver gang de udtalte sig.
Så kommer det her, om jeg så må sige, oveni.
Det begynder jo at ligne en tanke.
Det begynder jo at ligne et udtryk for, at man vil svække Statsrevisorerne, fordi de simpelt hen er blevet –
lad os bare kalde det for frække; de går for meget til den; de er gået tæt på ministerierne og på ministrene, og det afføder åbenbart en utilfredshed.
Og så svarer man igen med en efter min mening udemokratisk ændring af Statsrevisorernes mulighed for at virke.
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Det er i hvert fald en ændring.
Til det, om det er en svækkelse, vil jeg svare, at jeg ikke er enig i, at det er en svækkelse i en grad, hvor man kan sige, at der ikke er nogen mindretalsbeskyttelse.
Så vi har rigtig mange værktøjer til at kontrollere hinanden; til at kontrollere hinanden i partierne; til at kontrollere det, vi skal.
For vi skal jo stadig væk kontrollere en regering, uanset hvilken farve den har.
Så Statsrevisorerne er ikke det eneste værktøj.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Men jeg tror bare ikke, jeg rigtig fik noget svar på hvorfor.
Altså, det er jo en svækkelse af mindretallets muligheder.
Sagen er jo den, at der nogle gange er forligskredse herinde, som omfatter mange partier, og der kan sidde en enkelt statsrevisor, som ønsker at undersøge noget, hvor de øvrige partier f.eks. er omfattet af et forlig.
Det var f.eks. tilfældet med undersøgelsen af salget af DONG-aktier til Goldman Sachs.
Jeg tror nogle gange, man skal huske, også når man er Socialdemokratiet eller Venstre – og lige nu er det rigtigt, at I er de store partier i Folketinget – at demokrati også handler om, at det kan ændre sig.
Og vi har sådan set en fælles interesse i, at også mindretal har en mulighed for at kontrollere regeringens embedsførelse.
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Jeg er jo ikke uenig i, at vi har en interesse i, at mindretallet skal kunne komme til orde og også kan gennemtrumfe nogle ting.
Men det er så bare der, mit svar er: Jeg synes også, at to ud af seks er et mindretal.
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Det er også min opfattelse, at der er tale om et kontroversielt forslag, og det er også sådan, det har været udlagt i pressen, altså at der er tale om, at man svækker Statsrevisorernes mulighed for at føre kontrol med den til enhver tid siddende regering.
Det, der undrer mig, er, at det skal gå så hurtigt.
Det er jo kun en uge siden, at det kom frem, at man ville lave det her forslag.
Alle andre beslutningsforslag skal fremsættes inden en deadline i midten af marts for at kunne blive behandlet i det her Folketingsår, og her ser vi altså et forslag allerede nu.
Hvorfor er det, at det skal hastes sådan igennem, uden at vi får en mulighed for at belyse nogle af de elementer, der kan være ret kontroversielle og problematiske for at kunne kontrollere en regering?
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Det er da mit indtryk, at vi sagtens kan stille spørgsmål her mellem første og anden behandling, og derfor skal de spørgsmål selvfølgelig også besvares, inden vi tager det op til anden behandling.
Jeg har ikke deltaget i den store debat om det, fordi vi jo har haft så kort tid, og det er jo ganske rigtigt.
Men skal vi vælge nye statsrevisorer på et nyt grundlag eller på et tilpasset grundlag med virkning fra den 1. oktober, så har vi jo faktisk kun den her del af samlingen til at klare det i.
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Der er jo intet i vejen for, at man ændrer de her regler i en periode, altså midt i en periode, hvor Statsrevisorerne er udpeget.
Der er jo ikke en sammenhæng mellem, at det her skal ændres, og at man kan udpege statsrevisorerne.
Det kan man jo sagtens.
Så jeg forstår ikke, hvorfor der er det hastværk, og det giver jo sådan en oplevelse af, at det pludselig bliver meget vigtigt at svække den her institution, før der kommer nye statsrevisorer ind hos Statsrevisorerne.
Nu står Enhedslisten jo for første gang nogensinde til at få en statsrevisor, og man kan da godt sidde sådan lidt med en fornemmelse af, at det nu gælder om hurtigt at få lukket muligheden for, at én statsrevisor kan bede om en undersøgelse.
Så jeg vil gerne spørge igen: Hvorfor er det, at det skal hastes sådan igennem?
René Gade (ALT), 2018-05-09:
Jeg er også meget kritisk over for forslaget.
Vi har drøftet det i UFO, og der var mit spørgsmål også det her, og jeg stiller det bare lige en enkelt gang, for det kan være, at det så er et andet svar, vi får.
Altså, jeg kan simpelt hen ikke høre, at der er nogen argumentation for, hvorfor det skal være to i stedet for som i dag, hvor det er en enkelt statsrevisor, der har muligheden.
Jeg er så for ganske nylig blevet forelagt, at det faktisk ikke i dag på skrift er sådan, at man kan være stensikker.
Altså, man kunne faktisk vælge at overrule den ene, der i dag løftede det.
Sådan har jeg faktisk forstået at det er i dag, fordi det ikke står nedskrevet sort på hvidt, at en enkelt har vetoret.
Derfor kan det jo lyde meget fornuftigt, at man så i det mindste er sikker på, at det står på skrift, at to kan løfte en sag.
Men er det i praksis ikke korrekt, at en enkelt statsrevisor i dag kan løfte en sag til en undersøgelse?
Men jeg tænker alligevel, at når der nu er en vis skepsis her, bare på den her lille uge, der har været, også i medierne, og hvis der ikke rigtig er noget argument – det hørte jeg egentlig ikke lige ordføreren have – så må vi i hvert fald høre det, når vi kommer videre i forløbet.
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Jeg kan kun gentage, at jeg ikke er inde i alle de argumenter, statsrevisorerne selv har haft for at komme med forslaget, men at jeg er tryg ved det forslag, der ligger.
Henning Hyllested (EL), 2018-05-09:
Nu er det jo sådan, at sammensætningen af Statsrevisorerne følger Folketingets partier.
Det er jo de største partier i rækkefølge, der besætter pladserne.
Og det er jo det, der gør, at man kan blive bekymret for den mindretalsbeskyttelse, kan man næsten sige, der ligger i, at en enkelt statsrevisor kan rejse en sag.
For det er jo rigtigt, som hr. Pelle Dragsted sagde, at rigtig meget herinde er forligsbelagt, og at de store partier – især de regeringsbærende partier – indgår i langt, langt det meste på den ene og på den anden måde i de her forligskredse. Og det er jo bl.a. udmøntningen af politikken i mange af de forligskredse, som Statsrevisorerne har mulighed for at udfordre, hvad de også gør. Vil fru Karen J. Klint ikke indrømme, at det da er en klar svækkelse, hvis der pludselig skal to i stedet for en til at rejse en sag og udfordre – om jeg så må sige – det politiske regime herinde?
Søren Gade (V), 2018-05-09:
Det kan man sige.
Men der har jo været et ønske om, at man med hensyn til de uformelle regler, de arbejder efter, fordi det er en vigtig institution under parlamentet, altså under Folketinget, får beskrevet den arbejdsform.
Altså, det handler jo også om, at der er nogle rettigheder heri for den enkelte statsrevisor, som bliver beskrevet, og det har jeg svært ved at se er noget, der svækker institutionen.
Tværtimod, nu kan man da lige om lidt, hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, tage et stykke papir og se, hvad det er for nogle regler, som Statsrevisorerne arbejder efter.
Jeg vil bare gentage det, jeg har sagt, altså at jeg ikke tror, at den nye repræsentant for Enhedslisten blandt statsrevisorerne vil opleve at blive opfattet som en, der ikke er velkommen.
Altså, jeg har simpelt hen ikke hørt det.
Som jeg sagde før: Hvis Enhedslisten skulle have ret i, at det var sådan, at Enhedslisten var noget, man slet ikke ville have ind, så kunne Præsidiet jo bare, som jeg siger – og det er ikke engang med et glimt i øjet – have bestemt, at der kun skulle være fire statsrevisorer.
Så var det jo løst, hvis det var det, der var udfordringen.
Det er det ikke, og det er vigtigt for mig at sige, også som valgt parlamentariker for Venstre, at herinde i Folketinget er der ikke A- og B-medlemskaber, alle er lige værdige, og Enhedslisten har fortjent en repræsentant hos Statsrevisorerne, fordi man har kunnet overbevise vælgerne om, at man er blevet så stor, at man er berettiget til det.
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Nu er der jo ikke bare tale om, at man nedskriver nogle uformelle regler.
Der er jo tale om en egentlig opstramning.
Altså, det, vi hører, er jo, at uformelt set kan én statsrevisor godt foranledige en undersøgelse, og nu gør man det så til, at det skal være to.
Det er jo en forskel fra det, og det er ikke bare at nedskrive nogle uformelle regler.
Nu må vi se.
Hvis der er et flertal i Folketinget, der stemmer det her igennem – det håber jeg ikke der er, men hvis der er det – så bliver det jo meget spændende at se, om vi kommer til at se nogle sager.
Jeg tror bestemt ikke, det er i hvert eneste møde, men det handler jo bare om, at der er én sag, det skal være relevant at få undersøgt, som én statsrevisor ønsker at få foranlediget undersøgt, og som de andre ikke ønsker, og så har vi jo problemet.
Så har man jo svækket et redskab, der i dag eksisterer.
Det findes ikke så længere.
I så fald
: Hvordan stiller hr. Søren Gade sig, hvis vi kommer til at se den situation?
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Det er selvfølgelig lidt krævende, i forhold til at ordføreren skal kunne vide det, for det er et forløb, der har været for efterhånden 2 år siden, men i sagen om DONG var det jo ret tydeligt, at SF's medlem af statsrevisorkollegiet, formanden, var meget skeptisk over for den her undersøgelse og også var ude bagefter at sige, at det slet ikke var en rigtig undersøgelse, og hr. Poul Nyrup Rasmussen var ude at kritisere formanden.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-05-09:
Beklager, det er jeg simpelt hen ikke i stand til.
Jeg har prøvet at udtrykke min store respekt for Statsrevisorerne, og jeg synes, at institutionen, som den ser ud i dag, virker fornuftig, og det er også derfor, at vi stemmer nej til forslaget, som det ligger lige nu.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Jeg er lidt i tvivl om, hvem vi skal stille spørgsmål til, i og med der ligesom ikke er en minister at stille spørgsmål til, men det må vi tage i udvalgsbehandlingen.
Men jeg har også f.eks. været vidne til diskussionen om offentlighedsloven, hvor det blev lovet, at man ikke ville indskrænke borgernes rettigheder, og der var en lang diskussion, og det viste sig, at det var helt anderledes.
Så jeg ville ønske, at jeg kunne have den samme tillid, som ordføreren gav udtryk for.
Men kan ordføreren svare på, hvorfor det skal gå så stærkt?
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-09:
Jeg tror, at årsagen til, at det her skal gå stærkt, er, at der er kommet en sen indstilling fra de afgående, hvilket gør, at vi først får drøftet det i Folketingssalen nu, og at der samtidig er et stærkt ønske om, at det skal nå at træde i kraft til, at det nye kollegium træder sammen, og det synes jeg sådan set det er helt fair at det skal.
I forhold til det her med mistænkeliggørelsen er jeg måske begunstiget af, at jeg ikke har været flere år i politik og derfor stadig væk tror på det bedste i vores demokrati – det tror jeg nu også hr. Pelle Dragsted gør – men for Det Konservative Folkeparti er det vigtigt at have stærke statsrevisorer, uanset om vi er et regeringsparti eller ej, og uanset hvem der har regeringsmagten.
Det er vores mulighed for som Folketing også at føre kontrol med regeringen.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-09:
Altså, det, der bare undrer mig lidt, er, at man jo sådan set godt kunne have fremlagt det her lovforslag, så det blev behandlet i den nye samling, for så havde der været mere tid til at beskæftige sig med det.
Altså, man havde jo godt kunne tage indstillingen fra de afgående statsrevisorer og så ventet med at behandle det.
Det er det, der undrer mig lidt, og det er måske derfor, den der mistænksomhed ligger og nager.
Men når det nu er sagt, så håber jeg, at vi kan få en god behandling.
Og bare lige som et hurtigt svar på det, ordføreren sagde i sin tale, vil jeg sige, at selvfølgelig vil Enhedslistens repræsentant træde ind i statsrevisorkollegiet med den største ansvarlighed, og hvis man i øvrigt bliver ved med at rejse sager, som Rigsrevisionen ikke finder grund til at kritisere, så ender kritikken jo med at falde tilbage på den pågældende statsrevisor.
Så i den udstrækning kan jeg berolige ordføreren.
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-09:
Der er slet ingen grund til at berolige mig, og det var egentlig også den konklusion, jeg selv kom frem til, men ikke desto mindre mener jeg stadig væk, at vi har en meget fin mindretalsbeskyttelse ved at sige, at det er to statsrevisorer.
Med hensyn til det mere praktiske i forhold til tidsplanen og planlægningen af arbejdet herinde osv., så har jeg simpelt hen ikke nogen idé om, hvorfor det er blevet gjort lige præcis på den måde, som det er her – der har spørgeren nok ret i, at vi mangler en minister til at gøre det helt klart for os.
René Gade (ALT), 2018-05-09:
Jeg er præcis lige så tryg som ordføreren ved, at det nye medlem uanset partifarve kommer ind og gør det lige så professionelt og godt, som de øvrige statsrevisorer har gjort det indtil nu.
Men lad os nu holde fast i det og lad os alle sammen have tillid til det, hvad jeg oprigtigt har, at der ikke kommer til at ske nogen forandringer, at den nye statsrevisor fra Enhedslisten kommer ind og bidrager professionelt og rejser sager, når der er behov for det, og altså ikke kommer til at starte en unødvendig sværm af sager, hvis der ikke er grund til det.
Hvis vi antager det og er enige om det – altså at den nye statsrevisor kommer ind og arbejder professionelt og rejser en sag, når der er behov for det – hvad er så argumentet for, at der pludselig skal være to statsrevisorer til at rejse en sag og ikke bare ligesom i dag være én til at rejse en sag, hvis vi er enige om, at vi har de bedste forventninger til hinanden, og at tilliden til de statsrevisorer, der sidder og arbejder for folkestyret, er intakt?
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-09:
Det Konservative Folkepartis holdning til, at der fremover skal to statsrevisorer til at rejse en sag, er fuldstændig uafhængig af, hvem der står til at få en statsrevisorpost efter et kommende valg.
Så hvis vi havde stået i en situation, hvor vi skulle forholde os til det her og sammensætningen af Folketinget så anderledes ud – det var nogle andre partier, der stod til at få poster, og det gør vi i øvrigt ikke selv – så havde vi ment præcis det samme i den her sag.
Det giver god mening, at man hele tiden reviderer det arbejde, der foregår blandt Statsrevisorerne
: Gør vi det klogest?
Gør vi det mest hensigtsmæssigt?
Er det det rigtige antal?
Der er tusind spørgsmål, som det er sundt at kaste op i luften, og det synes jeg egentlig også at Alternativet plejer at være talspersoner for, altså at vi skal kunne diskutere sådan nogle ting frit.
Nu har det så givet anledning til, at man har lavet en række ændringer af den måde, Statsrevisorerne arbejder på, den måde, de er reguleret på.
Nogle af tingene er mindre, andre af tingene er større.
Så giver det da også god mening, når der nu kommer en anbefaling fra et enigt statsrevisorkollegium, at vi følger det her på Christiansborg, uanset om det snart skal udpeges eller ej.
René Gade (ALT), 2018-05-09:
Der er tidligere blevet spurgt om, hvordan det her ønske er opstået i statsrevisorkollegiet.
Vi har fået at vide, at der er kommet et ønske om, at man skal have foretaget de her forandringer, og det må vi jo bare respektere og sige ja til.
Men det der »det« gør det også sådan lidt upersonligt.
Altså, der er kommet et ønske fra det eksisterende statsrevisorkollegium om, at man skal ændre praksis, sådan at det nye statsrevisorkollegium får andre forhold end det nuværende.
Der mangler jeg stadig væk – og det må vi så tage i udvalget – at høre bare en eneste grund til, også fra ordføreren, hvorfor det bliver godt, når der skal to til i stedet for én.
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-09:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at sige til hr. René Gade, at så må han slå ørerne ud, for jeg har faktisk flere gange her fra talerstolen sagt, lige præcis hvorfor jeg principielt synes, at to er bedre end én, når vi stadig væk har mindretalsbeskyttelsen.
Altså, og jeg gentager gerne, vi skal have respekt for, hvad det er, man sætter i gang, når man starter sådan en sag.
Det kan være omkostningsfyldt, det kan være tidkrævende, man sætter meget polemik i gang.
Det er vi nødt til at have respekt for.
Det har vi også, når man går ind og siger: Jamen det er helt fair, at der skal være en mindretalsbeskyttelse, men kan man ikke få overbevist bare én af kollegaerne om, at det er værd at sætte i gang, så bør man måske overveje, om det er værd at sætte i gang.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-05-09:
Beklager, men jeg er heller ikke i stand til at give en begrundelse for noget som helst.
Det her er en SF-holdning, og jeg tror måske i virkeligheden, at der er noget konsensus, der ligger til grund for forslaget, som det ligger lige nu.