Lars Boje Mathiesen (UFG), 2023-05-24:
Den politiske håndtering af coronasituationen vil gå over i dansk historie som en af de største politiske skandaler i nyere tid.
Desværre sidder de ansvarlige stadig væk ved magten, og de holder belejligt hånden over hinanden, så et egentlig opgør med deres horrible handlinger må vi som borgere vente på.
Men vi må ikke glemme deres svigt, deres ord og deres handlinger.
Den splid og splittelse, som magthaverne trumfede igennem, har sat dybe spor i befolkningen, og jeg vil gerne give et konkret eksempel på vanviddet: »Det må godt være mere besværligt at være uvaccineret«.
Det var faktisk landets statsminister, der på en sådan måde legitimerede, at folk bebrejdede uvaccinerede, som ikke ønskede at tage en vaccine, og sagde, at de godt måtte få et lidt mere vanskeligt liv.
Jeg har ikke ord for, hvor ussel jeg synes sådan en opdeling af befolkningen i min optik er, og lad mig bare straks slå fast, hvis der er nogen, der har trang til at forsøge sig igen, at jeg ikke er antivaxxer, og at jeg grundlæggende og generelt set mener, at vacciner har været en af verdenshistoriens største medicinske fremskridt, vi har haft.
Men her taler vi jo specifikt om en eksperimentel vaccine, som aldrig før havde været udrullet til befolkningen på den måde, en vaccine, som man ikke kendte bivirkningerne og langtidskonsekvenserne af, og en vaccine, som man ikke engang havde testet om rent faktisk stoppede smitten, inden den blev rullet ud.
Det kunne måske forsvares, hvis man stod over for noget meget, meget farligt, men det var på ingen måde tilfældet, og det vidste de politiske magthavere og myndighederne også, da vi kom et stykke hen.
For man vidste godt, at virusset ikke var farligt for størstedelen af befolkningen, man kendte udmærket godt til vaccinens begrænsninger, og man vidste udmærket godt, at den naturlige immunitet var bedre.
Så det var intet andet end ren politisk taktik, spin og strategi for at bevare kontrollen og opbakningen ved en fortsat unødvendig nedlukning og den kriseretorik, som fulgte med.
Befolkningen blev ganske enkelt brugt som nyttige kegler i det politiske spil på Christiansborg, hvor man brugte corona som et nyttigt værktøj.
Der kan også citeres en anden central aktør på tidspunktet, den måske mest brugte ekspert i medierne, virologen Allan Randrup, der i et øjebliks julestemning kom til at tale over sig og udtalte følgende, og jeg citerer: »Overordnet set fik vi som eksperter ikke kommunikeret klart nok ud, at vaccinerne primært var rettet mod at forhindre alvorlig sygdom hos den enkelte, og ikke i så høj grad mod smitte«.
De vidste det godt.
Og han fortsætter, og jeg citerer: Problemet var så også bare, at det var svært at kommunikere det ud på det tidspunkt, hvor befolkningen var så begejstret for, at der nu kommer vaccinerne, så ville man jo få forskellige prædikater på sig, og det gør det selvfølgelig ikke så attraktivt at gå ud og sige, at de ikke virkede, som man sagde.
Citat slut.
Så på den måde skete der en politisk styring og en politisering af vores myndigheder, som var meget, meget skadelig og meget, meget skammelig, for en periode.
Det bedste eksempel er måske coronapasset, som desværre også er blevet lavet med støtte fra Liberal Alliance, som nu har det her fine forslag med, og Konservative og andre, et coronapas, som faktisk gik stik imod myndighedernes sundhedsanbefalinger.
For der var data, som sagde, at den naturlige immunitet dækkede bedre og i længere tid.
Alligevel gik man politisk ind og lavede et coronapas, som vanskeliggjorde det, at folk havde haft den naturlige immunitet, kontra det, at folk var vaccinerede.
Så vi skal kigge fremad – det er jeg enig i – og for at kigge fremad bliver vi nødt til at forstå, hvad det er, man har gjort, og hvad det er, man har gjort forkert, og det gælder i høj grad, når det kommer til børn og unge.
Der var ingen empiri og ingen evidens, der kunne understøtte at sende eleverne hjem fra skolen.
Man vidste godt på det tidspunkt, ved den anden og lange nedlukning, at smitte blandt børn ikke betød flere syge børn.
Vi havde tal fra indlæggelser, og vi havde dødstal, som viste, at det her hovedsagelig var en virus, som ramte gamle og folk med underliggende kroniske sygdomme, men som reelt set, hvis du tager det fra 60 år og nedefter, ikke var farlig.
Kåre Mølbak udtalte selv, at en influenza ville være mere farlig for børn end coronaen.
Alligevel sendte man børn hjem med katastrofale følger – efter min opfattelse efter 20 år i den danske folkeskole – både i forhold til læring og trivsel.
Det skal vi gøre bedre, og vi må aldrig lave de fejltagelser igen.
Jeg er stolt over, at jeg kæmpede imod dengang, jeg er stolt over, at jeg stadig væk kæmper imod, og jeg kommer aldrig til at slippe at holde de ansvarlige magthavere ansvarlige for det svigt, de lavede over for vores børn.