Alexander Ryle (LA), 2026-01-08:
Tak for det.
Formålet med loven her er jo at implementere gigabitforordningen og lette og stimulere udrulningen af en moderne digital infrastruktur.
På mange måder understøtter lovforslaget det formål, og jeg synes, at der er rigtig meget godt i loven, som vil gøre det enklere at udbygge infrastruktur i fremtiden.
Det er f.eks. positivt, at man forsøger at samle reglerne, rydde oppe i overlap mellem mastelov, gravelov og telelov og skabe et samlet lovgrundlag for udrulningen af teleinfrastruktur.
Det er også positivt, at man lægger op til bedre udnyttelse af eksisterende infrastruktur, for når flere aktører kan dele master, rør og føringsveje, sparer vi både penge, tid og CO 2 , og alt det bakker vi op om.
I juni sidste år indgik vi jo en ny teleaftale, hvor netop det her initiativ var en central del, og i aftalen slog vi fast, at forordningen om gigabitinfrastruktur skulle bruges som en løftestang, ikke bare til at samle reglerne, men til at gøre udrulningen af teleinfrastruktur hurtigere, billigere og mindre bureaukratisk.
Aftalen var meget klar på én ting: De rettigheder, som teleoperatørerne allerede har i dag, og som går videre i EU-forordningen, skulle bevares, ikke udhules; rammevilkårene i Danmark skulle forbedres yderligere, ikke blot harmoniseres ned til EU's minimum.
Jeg mener, at vi bør holde lovforslaget op på den ambition.
Som man kan læse i høringssvarene, peger Teleindustrien, Dansk Erhverv, DI Digital og IT-Branchen på en række meget konkrete bekymringer.
For det første er der sagsbehandlingstider for gravetilladelser.
Danmark kan fastsætte kortere frister end EU's maksimum, men alligevel vælger vi 4 måneder for gravetilladelser, og det mener jeg er uambitiøst.
Så hvis ambitionen er hurtigere udrulning, bør fristerne afspejle virkeligheden, ikke det laveste fællesnævnerniveau.
For det andet er der manglen på tilladelsesfrihed for små og rutinemæssige arbejder –
reparation
, vedligehold, kundetilslutninger og fiberblæsning
Det er hverdag i telebranchen, og når den slags arbejde stadig skal igennem tunge tilladelsesprocedurer, spænder vi ben for tempoet uden at opnå nogen reel samfundsmæssig gevinst.
EU-reglerne giver mulighed for tilladelsesfrihed.
Den mulighed bør vi udnytte.
For det tredje er der det her om krav om koordinering og samgravning, som risikerer at skabe mere bureaukrati end værdi.
For på korte strækninger giver samgravning sjældent mening.
Men annoncerings- og koordineringskrav risikerer at forsinke ellers simple projekter og gøre dem dyrere, uden at det står mål med eventuelle positive gevinster.
Så hvis målet er effektivitet, skal kravene være proportionale og målrettede.
Liberal Alliance skal nok bakke op om det her lovforslag, fordi vi mener, at det rummer et potentiale for at fjerne benspænd og styrke investeringer i digital infrastruktur.
Alligevel fremlægger regeringen her et lovforslag, der lægger sig på EU's maksimumfrister, fastholder tunge tilladelsesprocedurer for rutinearbejder og indfører koordineringskrav, der i praksis risikerer at bremse udrulningen.
Det mener jeg ikke er at bruge EU-reglerne som en løftestang.
Det er at gemme sig bag dem.
Så hvis regeringen mener alvor med den teleaftale, vi har lavet, bør vi også turde at levere mere end minimum og skabe regler, der faktisk får gravemaskinerne i gang hurtigere, ikke langsommere.
Derfor kommer vi til at bruge udvalgsbehandlingen til at forsøge at holde regeringen fast på det, som den selv har lovet.