Søren Søndergaard (EL), 2017-05-02:
Der er en helt selvstændig diskussion om, hvorvidt der er tale om suverænitetsafgivelse.
Den diskussion har vi ikke taget i dag.
Den kommer i den fortsatte proces.
Der er jo stillet en række spørgsmål, og der kommer flere til, men jeg synes, det er vigtigt at understrege, hvor vigtig den her aftale er, hvorfor vi mener, at den er så vigtig, og hvorfor der derfor bør være en vejledende folkeafstemning.
Det er det, der er grundlaget for, at Alternativet og Enhedslisten har fremsat det her forslag, og jeg vil nævne de tre vigtigste grunde.
For det første indeholder frihandelsaftalen med Canada den her ISDS-mekanisme.
Handels- og investeringsaftalen vil dermed være den første aftale, som EU indgår med et ikkeudviklingsland, der også indeholder en ISDS-mekanisme.
Alle de tidligere handelsaftaler, som indeholder den her mekanisme, og som EU har indgået, er med udviklingslande eller lande, som har relativt få eller ingen investeringer i EU.
Canada er i topfire på listen over lande med investeringer i EU.
Det faktum, at Canada har så forholdsvis store investeringer i EU-landene, betyder, at ISDS-mekanismen i CETA-aftalen får en helt anden og meget større vægt og betydning end i de tidligere handelsaftaler med ISDS-mekanismer, som EU har indgået.
Det ekstraordinære ved CETA er samtidig, at nabolandet til Canada hedder USA, som har store investeringer i EU, faktisk endnu større end Canada.
CETA vil derfor åbne op for, at amerikanske selskaber, som tidligere har vist sig ekstremt aggressive i anvendelsen af ISDS, via deres datterselskaber i Canada, som de har rigtig mange af, kan sagsøge EU.
Aftalen har derfor langt videre konsekvenser end blot øget samhandel med Canada.
Aftalen forventes at øge handelen med varer og services mellem EU og Canada med næsten en fjerdedel, og det er ifølge Europa-Kommissionens papirer.
CETA er samtidig den mest vidtrækkende aftale, når det kommer til services og investeringer, som EU har færdigforhandlet med et andet land.
For det tredje er TTP, som jo altså er stillet på hold, og CETA de første handelsaftaler, som omfatter det meget vidtgående reguleringssamarbejde, undertiden også benævnt som regulatorisk konvergens.
Det er en harmoniseringsproces af standarder og regler inden for alle kompetencer angående varer så forskellige som rørledninger, kemikalier, fødevarer osv., og dermed har dette også en enorm betydning.
Den betydning kan man så mene er positiv, og den betydning kan man mene er negativ.
Jeg vil sige, at når vi kigger tilbage på pakkeafstemningen i 1986, er jeg overbevist om, at det, at der var en folkelig opbakning til at lave det indre marked, har været med til at sikre en stabilitet – også om noget, som jeg ikke synes særlig godt om.
Men det var med til, at man kunne sige: Prøv lige at høre her, det er noget, vi har vedtaget.
Ligesom man vedtog, at vi skulle gå ind i EU osv.
Det er vigtigt, at den slags store beslutninger, som får så stor betydning, og som alle er enige om får stor betydning, er noget, der er folkelig opbakning bag.
I den forstand må jeg sige, at jeg synes, der er en modsætning i den argumentation, som kommer fra dem, der afviser det her forslag, nemlig at man på den ene side understreger, hvor vigtig den her aftale er med guldstandarder, og hvad ved jeg – det var næsten sådan, da den blev præsenteret, at Danmark ville gå fallit, hvis vi ikke blev en del af den her aftale.
Og når man så skal begrunde, hvorfor den ikke skal til folkeafstemning, er det jo næsten, fordi det på den anden side er business as usual.
Der vil jeg sige, at den argumentation, som hr. Holger K. Nielsen fremførte, er en mere konsekvent argumentation over for vores forslag.
Man kan vælge, og det er tydeligt, hvad et flertal vælger her.
Det er jo så, som det er, men nu har vi i hvert fald givet alle muligheden for at forholde sig til det her forslag og dermed også på godt og ondt tage ansvaret for det resultat, der kommer.