Preben Bang Henriksen (V), 2016-11-17:
Tak, formand.
Det er trist, det er meget trist, at det i dag er nødvendigt overhovedet at beskæftige sig med det her emne, men det er desværre nødvendigt.
Vi skal have en respektpakke, vi skal have større respekt om de offentligt ansattes udførelse af deres arbejde.
Det er folk, der arbejder for samfundet.
Derfor hilser vi med glæde velkommen, at justitsministeren er kommet med en så omfattende respektpakke, som tilfældet er her.
Det kan, som andre ordførere har været inde på, være noget vanskeligt at kommentere hele lovforslaget, fordi der er så mange forskellige elementer, som det har været nødvendigt at tage med, men jeg skal dog alligevel forsøge at komme lidt nærmere ind på nogle af dem.
Der er tale om en generel skrafskærpelse, en generel strafskærpelse med henblik på at beskytte politi, fængselsfolk, socialfolk, sygeplejersker osv. osv.
Jeg tror, at de fleste af os husker de rædselsfulde eksempler om sygeplejersker, der bliver jaget hen på et eller andet kontor på et hospital, fordi horder invaderer hospitalet, eller for den sags skyld fængselsbetjente, der forulempes uden for fængslet og i fritiden osv. osv.
Jeg skal ikke trætte med yderligere eksempler, men gå til et par af hovedforholdene i lovforslaget her.
Der bliver i det hele taget tale om strafskærpelser omkring forskellige forhold vedrørende offentligt ansatte: verbale overfald, chikane osv. og ikke mindst vold mod offentligt ansatte.
Det hele får en tiltrængt tand med strafskærpelsen, og det hilser vi som sagt med glæde.
Der er tale om, at trusler, der fremsættes via tredjemand nu også bliver strafbart.
Det er ganske glimrende at få det her præciseret.
Et forhold har i hvert fald rystet mig en del ved at læse lovforslaget, og det er det forhold, at når man er dømt og kriminalforsorgen har indbudt en til afsoning, er der 42,7 pct. af de domfældte, der ikke møder op.
Jeg er fuldstændig rystet over det tal, og det medfører nu den ændring, at justitsministeren i sit forslag har anført sanktioner for ikke at møde op.
Jeg vil skynde mig at sige, at jeg godt i mit stille sind kunne forestille mig sanktioner, der var langt skrappere end den bøde, der lægges op til her.
Men forhåbentlig får det en afskrækkende effekt, for det er da for myndighederne at være helt til grin, når 42,7 pct. af de domfældte ikke møder op til afsoning.
Der er undtagelser rundtomkring i særlovgivningen.
Arbejdsgiveren er ansvarlig for ansattes ansvarspådragende adfærd, forældre kan være ansvarlige for børns ditto osv., men her introducerer vi, at der bliver et erstatningsansvar for den, der leder et opløb.
Lad mig lige understrege her så tydeligt, som jeg overhovedet kan: Det her har intet som helst med en frivillig, fredelig demonstration at gøre.
Man kan indkalde til alle de demonstrationer, man vil.
Det bliver man ikke erstatningsansvarlig af.
Men hvis demonstrationen udvikler sig, hvis demonstrationen går i opløsning og der bliver tale om egentligt hærværk, det, vi også kalder opløb, med deraf følgende skader, ja, så må den, der anstifter opløbet, den, der er leder af opløbet, altså fremover finde sig i, at så risikerer han at blive solidarisk ansvarlig med en potentiel skadevolder.
Problemet er bare, at det er meget sjældent, man kan finde vedkommende.
Der må vi så fortælle butiksejerne at de ikke er helt erstatningsansvarsløse.
Her må det altså være den, der anstifter opløbet, der vil være kollektiv ansvarlig med den, der smider brostenen, og kan man ikke finde vedkommende, er det altså hundrede procent hos anstifteren.
Jeg synes, at det er en ganske glimrende bestemmelse, og den kan da forhåbentlig afholde nogle fra at give sig af med det.
Summa summarum, det er en hel række bestemmelser, hårdt tiltrængte.
Tak til justitsministeren.