runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Til det første, altså om det også er en diskussion, som jeg kunne se var relevant at have med Folketingets partier, vil jeg sige, at det synes jeg da i høj grad.
Vi er jo i gang med hele den store kortlægning og evaluering af det specialiserede socialområde, og nogle af de diskussioner kommer jo til at handle om at sikre, at der er den rigtige faglighed, bl.a. til også at vurdere hjælpemidler.
Det hører jeg i hvert fald også nogle gange er det, der går galt i forhold til vores sektoransvarlighedsprincip: Man kan simpelt hen være i tvivl om, om man har fået afdækket de rigtige problemstillinger i diskussionen her.
Så det forventer jeg da vi kommer til at diskutere, altså også hjælpemiddelområdet, i forlængelse af de sådan større strukturelle diskussioner, vi skal have.
Det andet, som spørgeren rejser, er jo en, må man sige, meget grundlæggende diskussion om det kommunale selvstyre og den enkelte kommunes ret til at have visse kvalitetsstandarder og et vist serviceniveau, selvfølgelig inden for de lovgivningsmæssige rammer, og det er jo vigtigt.
Altså, man kan jo ikke lægge et serviceniveau, der ikke lever op til loven, og derfor skal der for den enkelte sag og her for den konkrete kvinde – nu kan jeg ikke huske, hvor hun flyttede fra, men hun tilflyttede Randers, hvor spørgeren jo bor – laves en konkret og individuel vurdering af hendes behov.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-04-23:
Tak for det, og tak for talen til ministeren.
For man kan sige, at der er nogle ting omkring hjælpemiddelområdet, som er bundet af ret meget lovgivning på forskellige områder, og som sektorpartnerskaber jo ikke kan løse i sig selv, men hvor der skal et flertal i Folketinget til.
Dernæst vil jeg gerne høre, om ministeren synes, at det kommunelotteri, der faktisk er i dag, er velfungerende, når den samme borger kan få en hjælp i den ene kommune, men får hjælpen frataget i den anden kommune.
Jeg har et helt konkret eksempel med en kvinde, der flyttede fra Favrskov Kommune til Randers Kommune, og som havde en trehjulet cykel, som hun var glad for at bevæge sig rundt på, og den var hun rigtig, rigtig velfungerende med.
I Randers Kommune siger man så, at hun ikke kan have den her cykel, fordi det er under deres serviceniveau, og dermed må kvinden tage en bus, for det vurderede man var rigtigt.
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Nu kender jeg jo ikke hans konkrete sag, og hvor uenigheden opstår i forhold til vurderingen af, hvilken benprotese der er den rette for ham, og dermed heller ikke vurderingen af, hvorvidt det er noget, der er nødvendigt for, at han kan passe den arbejdsfunktion, han har.
Der kan jo være nogle krav, der knytter sig til beskæftigelsen – igen er jeg jo ikke ekspert, der har vi jo heldigvis fagkyndige – der gør, at en protese, som kan du i et tørt hjemmemiljø, vil være meget dårlig i et fugtigt arbejdsmiljø, hvad ved jeg, og derfor skal det her være en konkret og individuel vurdering i de enkelte tilfælde.
Jeg er med på, at man indimellem bliver præsenteret for borgere, der oplever, at de, i stedet for at det er et sektoransvarligt princip, hvor den sektor, der har ansvaret, griber borgeren, ender som kastebold.
Det er jo noget af det, som jeg gerne vil drøfte med partnerskabet om retssikkerhed og tillid på socialområdet, altså hvordan vi på vores side af sagen kan sørge for, at det ikke er den oplevelse.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-04-23:
Tak for det.
Da Daniel var barn, mistede han sit ben.
Der er opfundet en protese, som kan kompensere for bevægelser.
Den koster 200.000 kr. mere end den almindelige protese, men Daniel får bare afslag på den her protese igen og igen og igen.
Det betyder sandsynligvis, at han på sigt ikke kan blive ved med at passe sit 37-timersjob som produktionschef, fordi han simpelt hen slider sin hofte op, og sandsynligvis bliver en rigtig dyr klient ovre hos beskæftigelsesministeren, når han skal have et fleksjob.
Det betyder sandsynligvis også, at han slider sin hofte op og på et tidspunkt bliver en rigtig dyr patient ovre hos sundhedsministeren.
Hvad tænker ministeren om, at vi på den måde skubber udgifter fra det ene område til det andet?
Og tænker ministeren overhovedet, at det giver mening, ikke mindst menneskeligt, men også samfundsøkonomisk, at vi ikke én gang for alle får løst det problem, at de siloopdelte ressortområder betyder, at mennesker bogstavelig talt kan falde ned mellem to stole?
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Jamen det er jo helt grundlæggende, og det er det, når vi kigger på serviceloven, men også, når vi zoomer ind og kigger på hjælpemiddelområdet, at der skal laves en ordentlig oplysning af sagen, og den skal være ud fra en individuel vurdering af den enkelte borgers hjælpebehov.
Det er jo et helt grundlæggende princip i det her, og det princip mener jeg at vi fortsat skal stå på.
Når der så løbende kan opstå problemer i praksis på hjælpemiddelområdet, er det, fordi der er en rivende udvikling i hjælpemidler, og noget, man betragtede som et hjælpemiddel for år tilbage, kan glide ind og blive et helt almindeligt forbrugsgode.
Eksemplet med elektriske tandbørster er jo ét.
Da den først kom på markedet, var det et hjælpemiddel, og nu kan man købe en elektrisk tandbørste til, jeg tror, den billigste jeg har fundet var 30 kr. batteridrevet.
Og på den måde vil der jo ske en udvikling, som gør, at man kan støde på de her udfordringer.
Nu spurgte ordføreren konkret ind til en rollator, og de findes jo også i forskellige afskygninger.
Karina Adsbøl (DF), 2021-04-23:
Det er jo pæne ord, men meget lidt handling.
Jeg har flere spørgsmål.
Det ene går ud på, at ministeren bedes svare på, om ministeren mener, at en rollator er et hjælpemiddel.
Det var den ene ting.
Den anden ting, jeg vil høre ministeren om, er, at det jo er sådan i dag, at man både kan mindske bureaukratiet og give en hurtigere sagsbehandling, hvis man gjorde det obligatorisk, at kommunerne skulle anvende en tro og love-erklæring.
Det vil sige, at når man som menneske med et handicap ikke har forbedret sin funktionsevne og skal have genbevilget sit hjælpemiddel – det kan være en kørestol, det kan også være en handicapbil – vil ministeren så gøre det obligatorisk for kommunerne, at de skal anvende den forenklede sagsbehandlingsprocedure?
Det vil jo komme dem, der har et handicap, til gavn, og ikke mindst vil det mindske det bureaukrati, der også er i forhold til det her område.
I Dansk Folkeparti har vi tidligere fremsat forslag om det her, og vi synes faktisk, det er et rigtig godt forslag.
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Så selvfølgelig skal vi have hjælp til både mænd, børn og kvinder – det er der ikke nogen tvivl om.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-04-23:
Tak for ordet.
Nu sad jeg og læse noget i forbindelse med et § 20-spørgsmål, hvor ministeren netop bliver spurgt om den her forskel, som alle andre ordførere også har været inde på, altså den store forskel, der bare desværre er ude i de enkelte kommuner.
Og ministeren svarer, at man egentlig gerne vil kigge på at styrke retssikkerheden og se på mulighederne for at nedbringe og ensrette sagsbehandlingstiderne, altså ensrette dem på hele handicapområdet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren så ikke lige vil redegøre for, hvilke konklusioner regeringen er kommet frem til i forbindelse med det her arbejde.
Altså, hvordan vil man ensrette sagsbehandlingstiderne, når man også stadig væk vil hylde det kommunale selvstyre derude?
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Nu ved jeg ikke, hvilket svar det præcist er, som spørgeren henviser til, men jeg har i hvert fald afgivet et svar for nylig omkring sagsbehandlingstider på handicapbiler.
Men hvis vi lige går op i helikopteren, så siger ordføreren, at kvaliteten i den enkelte kommune skal være i orden, og det er jeg jo meget, meget enig i.
Derfor har vi også fra regeringens side nu i vores to første økonomiaftaler løftet kommunernes økonomi med over 3 mia. kr., jo bl.a. for at sikre, at der er et økonomisk rum til også det specialiserede socialområde, som jo har været noget af det, der har presset kommunernes økonomi.
Det er jo meget grundlæggende for os.
Og hvis det også er noget, der er blevet meget grundlæggende for Venstre, så glæder jeg mig til Venstres opbakning til den kommende velfærdslov, så vi kan sikre, at vi hele tiden har en bund under vores velfærd derude.
Så er der diskussionen om, om man kan have forskellige serviceniveauer i de forskellige kommuner, i forhold til hvilke hjælpemidler borgerne kan få tilkendt.
Det er jo én diskussion.
Og så er der diskussionen omkring sagsbehandlingstider, hvor man jo selv beslutter, hvilke succeskriterier man har i den enkelte kommune.
Det synes jeg da er relevant at have også en drøftelse med aktørerne af, altså om det kan give mening at tale om, at der er for stor variation.
Det er Danmark for lille et land til.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-04-23:
Tak for det, og tak for en fin tale, der også sætter streg under, at det også handler enormt meget om beskæftigelse og det beskæftigelsesgab, der i virkeligheden er for mennesker med handicap.
Der har vi i hvert fald et uudnyttet beskæftigelsespotentiale.
Det er jo desværre sådan, at det kun er 58 pct. af mennesker med handicap, der er i beskæftigelse.
Jeg vil gerne høre, om ministeren mener, det er tilfredsstillende, og om ministeren mener, at de initiativer, vi har gang i, er tilstrækkelige i forhold til at rykke langt mere på det.
Jeg skal ikke komme nærmere ind på de dynamiske effekter.
Det er der blevet snakket noget om.
Jeg vil også spørge ministeren, om det er rigtigt, at regeringen fortsat ikke har planer om at sænke momssatsen på hjælpemidler, for det ville jo være noget af det, der kunne gøre det nemmere for kommunerne og ikke være en så tung byrde i forhold til at skulle få bevilget de her hjælpemidler.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-04-23:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg anerkender også, at dygtige medarbejdere i socialforvaltningerne og i jobcentrene knokler for at finde rigtig gode løsninger, sådan at flere mennesker kan leve et liv på egne betingelser.
Det synes jeg er vigtigt.
Men nogle gange kan vi jo ikke se skoven for bare træer, og det er nogle gange de mest nærliggende og mest oplagte løsninger for borgeren, vi kommer til at overse i kampen for at finde alle mulige andre løsninger.
Den her Daniel, som jeg er optaget af, kan med den rigtige protese sagtens blive ved med at varetage sit job som produktionschef på helt ordinære vilkår uden nogen som helst hjælp fra ministerens medarbejdere.
Skal vi ikke være i stand til at løse det problem, at borgere risikerer at falde ned mellem to stole og ikke få den rigtige hjælp i tide, blot fordi opgaven ligger i et andet ressort end der, hvor det måske rettelig kunne være løst?
Magnus Heunicke (S), 2021-04-23:
Jeg er simpelt hen nødt til lige at overveje det lidt nøjere.
Jeg synes, jeg hørte, at der blev spurgt til at overdrage udredningsgarantien.
Jeg tror, den ligger rigtig godt og klogt i sundhedsloven, og det mener jeg ikke skal overdrages til andre lovgivninger.
Hvis der tænkes på, om man kan overføre et princip fra en lov til en anden lov, f.eks. en lov under socialministeren, så synes jeg, at den debat mest hører hjemme i forhold til den pågældende minister.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-04-23:
Tak for det.
Inden for sundhedsområdet var Venstre jo med til at sætte en udredningsgaranti på 30 dage.
Hvad tænker ministeren om at overdrage det til socialområdet?
Altså, mener ministeren, at der er en eller anden form for garanti eller en sagsbehandlingsfrist på handicapområdet?
Magnus Heunicke (S), 2021-04-23:
Åh, jeg ville så gerne bare svare ja.
Det vil man godt have, når man netop stiller sådan et spørgsmål på den måde der.
Men det kræver nok, jeg lige kender til det.
Jeg er ikke klar over det løfte, der blev givet fra den tidligere regering helt tilbage i starten af deres valgperiode – må det vel så næsten have været.
Hvad der er sket med det siden da skal jeg lige læse op på, i forhold til om der er leveret de lovede vejledninger eller ej.
Jeg skal være helt sikker på, at jeg siger det rigtige og korrekte her fra talerstolen.
Det her skal ses tværsektorielt, og hvis den ene sektor ligesom prøver, populært sagt, at passe på pengene eller holde på pengene eller siger, at det ikke lige er vores ansvar, men nogle andres ansvar, så risikerer vi jo, at borgerens situation bliver forringet, og det er jo det, der er sagen.
Så derfor synes jeg, det er rigtig fint at indkalde mig til den her debat, og de tre ministre, for det er de her tre ministerier, som skal levere.
Så kan Folketinget levere sin del, og så kan de andre involverede så – KL, Danske Regioner og patientforeninger – levere deres input.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-04-23:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg vil fortsætte i samme spor, for mens vi står her og taler om, at man bør gøre det bedre ude i kommuner og regioner, så er det imidlertid borgeren, der bliver fanget af det her.
Tilbage 2016 fremlagde den daværende sundhedsminister en rapport, hvor man understregede, at det eksisterende afgrænsende cirkulære på området skulle erstattes af en ny vejledning, der ligesom skulle hjælpe med at skabe bedre sagsbehandlingsgange omkring den her problematik.
Er det et arbejde, som den nuværende regering og sundhedsminister har tænkt sig at følge op på?
Og vil man arbejde tværsektorielt, i forhold til at vi også lettere får en tilkendelsespraksis, der giver mere mening, både for borgeren, men faktisk også i virkeligheden i forhold til nogle af de her afledte dynamiske effekter, som vi også har snakket om tidligere?
Magnus Heunicke (S), 2021-04-23:
Altså, jeg var jo ikke med i de forligskredse før valget, så jeg kan ikke sige præcis, hvorfor indsatsen dér ikke bar så meget frugt.
Men formålet for os er, at den skal bære frugt denne gang, og jeg er kun glad for at se, at partierne er mødt op med ordførere, som alle sammen allerede nu i deres spørgsmål har tilkendegivet, at det her er vigtigt, og at det står højt på dagsordenen.
Sådan er det også for regeringen.
Med hensyn til det konkrete spørgsmål kan jeg selvfølgelig ikke stå her og sagsbehandle – det ved vi jo selvfølgelig alle sammen godt – men det er altså sådan helt, helt principielt, at hvis der er tvivl om, hvem der skal betale, og det lyder, som om det var det, der var sagen her, så er det i første omgang den myndighed, der er tættest på borgeren, som skal betale regningen, og så må myndighederne bagefter internt finde ud af, hvem der er ansvarlig for betalingen.
Så som jeg får præsenteret det nu her med de forbehold, der selvfølgelig må være, så vil jeg sige, at det ikke bør ske.
Men alene, at det sker, på trods af at det ikke bør ske, viser jo, at der er et arbejde foran os.
Karina Adsbøl (DF), 2021-04-23:
Tak for det.
Jeg ser da frem til, at ministeren indkalder til forhandlinger på det her område.
I Dansk Folkeparti har vi i mange år kæmpet for at få forbedret det, herunder afgrænsningscirkulæret i forhold til behandlingsredskaber og hjælpemidler.
Alle var enige om, at hun skulle genbevilges et nyt vippeleje.
Mens den diskussion kørte, risikerede Majbrit at miste sin ståfunktion, og det er jo ikke rimeligt, at borgerne ender i den situation.
Så helt præcis vil jeg godt høre, hvad ministeren agter at foretage sig.
For det er jo noget, som Dansk Folkeparti har været optaget af i mange år og faktisk også under den tidligere regering har stillet spørgsmål til ministeren om.
Dengang var det fru Ellen Trane Nørby, vi kæmpede med i forhold til afgrænsningscirkulæret.
Så hvordan vil ministeren løse den her udfordring netop i forhold til afgrænsningscirkulæret, behandlingsredskaber og hjælpemidler, så borgerne ikke kommer i klemme, men så de får den hjælp og den behandling, de har brug for, hvad enten det drejer sig om et behandlingsredskab eller et hjælpemiddel?
Magnus Heunicke (S), 2021-04-23:
Jo, og tak for at bringe det konkrete eksempel op.
For det er netop et eksempel, som er repræsentativt for alt, alt for mange menneskers situation.
Derfor har vi et klart ansvar for at få løst de problemstillinger langt bedre, end det sker i dag.
Jeg er glad for, at fru Kirsten Normann Andersen også nævner, at det er meget, meget kortsigtet økonomisk, at man tror, at man ligesom kan komme af sted med noget, som ikke er helt godt, for regningen for samfundet bliver meget større bagefter.
Men jeg ved også, at fru Kirsten Normann Andersen er optaget af det menneskelige aspekt.
Det giver en kæmpe stolthed og en kæmpe tilfredshed, så også på det menneskelige plan er det selvfølgelig vigtigt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-04-23:
Tak for det, og også tak for den indledende tale.
Jeg er sådan set enig i, at afgrænsning er et tema, som vi skal arbejde med, ikke kun kommuner og regioner imellem, men altså også ressortområder imellem her i Folketinget og også i regeringen.
Daniel, som jeg nævnte før, er en rigtig patient, som er familiefar, og som passer sit 37-timersfuldtidsjob.
Men da han har den forkerte protese, gør han det også med store smerter til følge og dermed også med stor risiko for alvorlig nedslidning og skader i sin hofte, og han bliver på et tidspunkt en dyr patient i sundhedsvæsenet – og vi ved det.
Så jeg vil blot gentage det spørgsmål, som jeg også stillede til socialministeren: Har vi ikke et ansvar for at gribe ind i tide og forebygge?
Her kan vi lave en regulær forebyggelse i tide og netop forebygge tab af erhvervsevne og tab af sundhed blot ved at tildele den rigtige protese fra starten af.
Magnus Heunicke (S), 2021-04-23:
Tak for det, formand.
Også tak fra mig for den her diskussion.
Jeg tror, man må sige, at den her debat er meget, meget tiltrængt, for vi har jo simpelt hen flere eksempler på store forskelle mellem kommunerne, i forhold til hvordan man vurderer det her, og vi har borgere, som kommer i klemme, fordi der opstår noget, som, i hvert fald når man ser det udefra, kan ligne kassetænkning eller i hvert fald, at man skyder ansvaret fra sig.
Og så står borgeren faktisk og har brug for et remedie eller et hjælpemiddel eller andet, og definitionerne i loven tager simpelt hen ikke i tilstrækkelig grad højde for de problemstillinger.
Det kan ikke være sådan, at man som borger er prisgivet.
Det er jo borgere, som har brug for hjælp, konkret altså hjælpemidler, så det er jo borgere, der har brug for hjælp, og som har en ret til det i loven.
Det kan jo ikke være sådan, at man som borger skal sendes rundt fra region til kommune og få afslag det ene og det andet sted, og så ser man, at det i nabokommunen er modsat, eller at det er modsat i naboregionen.
Dermed kommer man i klemme.
Her i sundhedsloven er det jo altså borgere, som f.eks. er ramt af sygdom, er ramt af noget, hvor man har været behandlet, og man skal prøve genoptræning i en periode.
Så det vil sige, at det er borgere, som måske er i deres livs vanskeligste situation og har brug for hjælp til at få indrettet deres liv og blive genoptrænet og få livet til at fungere.
Og der går det simpelt hen ikke, at de kommer i klemme.
Der er, mener jeg, brug for at tydeliggøre de her regler om afgrænsning.
Reglerne er jo lavet sådan, og jeg tror, man må sige, at det på papiret egentlig ser ret fint ud, og det er jo også rigtig fint, at den helt grundlæggende regel er, at den myndighed, der er tættest på borgeren, så må give hjælpemidlet, redskabet, og så må man bagefter finde ud af, hvordan det så finansieres.
Kassetænkningen foregår så bag ved.
Det lyder jo fint på papiret, men jeg tror bare, at vi i dag må konstatere, at det altså er en løsning, som på papiret er smuk og fin, men det kræver altså, at vi sammen får overvejet det her, selvfølgelig også i Folketinget og i ministerierne – det vil vi meget gerne stille os til rådighed for – men jo også sammen med de andre interessenter, der er.
Jeg tænker her på patientforeninger og selvfølgelige regioner og kommuner.
Vi skal sikre, at det her håndteres på en bedre måde.
Så tak for at bringe det her op.
Jeg ser frem til det videre arbejde, og jeg vil godt tilkendegive, at det vil vi meget gerne kaste os ind i.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-04-23:
Det arbejde vil jeg se frem til, og jeg håber, at vi snart bliver indkaldt til de her forhandlinger ovre i et af ministerierne, forhåbentlig tværsektorielt.
Jeg vil spørge ordføreren, om Venstre vil være med til at kigge på en løsning, der kunne give en forudbevilling til hjælpemidler, således at hele hjælpemiddelpakken sådan set er klar, når man søger et job.
Det er jo sådan, at det i virkeligheden er rigtig svært for arbejdsgiverne at kunne overskue, hvad det er for et menneske, de ansætter, og hvordan den person vil kunne fungere, når man ikke helt præcis ved, hvilke hjælpemidler der bliver bevilget, og heller ikke hvor lang tid det så vil tage.
Så vil Venstre være med til at kigge på den model?
Peter Hummelgaard (S), 2021-04-23:
Nu har fru Kirsten Normann Andersen stillet det samme spørgsmål til de to øvrige ministre, og derfor har jeg haft mulighed for at forberede mig på det, men på trods af forberedelsen tror jeg ikke, at jeg kan komme den konkrete sag meget nærmere.
Det tror jeg også at fru Kirsten Normann Andersen ved, når hun stiller spørgsmålet.
Men helt grundlæggende synes jeg jo, at fru Kirsten Normann Andersen har en grundlæggende pointe i – og det gælder på alle leder og kanter i vores velfærdssamfund – at tidlige investeringer meget, meget ofte har en større sandsynlighed for rent faktisk også at tjene sig selv hjem, bidrage til øget livskvalitet for den enkelte borger og i øvrigt også samfundsøkonomisk være klogere.
I det ligger der selvfølgelig ikke, at jeg kan tage stilling til den konkrete sag, og hvad det er for et konkret hjælpemiddel, der kan hjælpe osv., men helt generelt vil jeg sige, at i regeringen er vi meget optaget af, hvordan vi i endnu højere grad kan tænke i tidlige investeringer i mennesker.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-04-23:
Jeg er helt enig med ordføreren fra SF i, at det ville være skønt, hvis vi hurtigst muligt kom i gang med at forhandle eller drøfte det her, og at vi ordførere, der har en interesse for det her, kunne sætte os ned i ministeriet sammen med ministeren; og det er selvfølgelig vores social- og handicapordfører, der skal af sted, men jeg vil gerne med som nr. 2, for jeg synes, det er meget, meget interessant og vigtigt, at vi kommer
hurtigt i gang
Venstre gjorde selv noget i forhold til nogle rettigheder på uddannelsesområdet.
Altså, vi sikrede, at personer med et handicap kunne beholde deres hjælpemiddel i overgangen fra uddannelse til job, og det lyder lidt som noget i det regi, som ordføreren fra SF også er inde over.
Så jeg tænker bestemt, at det er interessant, og jeg tænker bestemt, at det er noget, som vi bør kigge på, men nærmere et svar kan jeg nok ikke komme det lige nu.
Astrid Krag (S), 2021-04-23:
Hele den diskussion omkring strukturen på det her område, som jo også er den, vi skal have i forlængelse af evalueringen af det specialiserede socialområde, hvor vi forhåbentlig kan få noget, der minder om en specialeplan, som vi kender det på sundhedsområdet, med dyb respekt for de forskelligheder, der er på sundhedsområdet og socialområdet, og det, at det er borgernes hele liv, der skal leves, og at det er hverdagen, når vi snakker socialområdet, er jo en helt vildt vigtig diskussion.
Jeg genkender sagtens billedet af, at det nogle gange er ulykkeligt, at der er noget, der både går galt og er menneskeligt dyrt, men også ender med at være samfundsøkonomisk dyrt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-04-23:
Det er også dyrt at lave ordentlige veje og cykelstier, men det forebygger ulykker og dyre patienter i sundhedsvæsenet og på ministerens eget område, og det er jo det, det her også handler om: at prøve at komme foran problemet og løse det, inden man rent faktisk ender med at blive en dyr borger.
Altså, borgerforslaget om at flytte området fra kommuner til regioner handler jo i bund og grund om at gøre det rigtige på det rigtige tidspunkt og sikre specialister der, hvor der er brug for specialister.
Så derfor er det jo også noget, som optager rigtig mange borgere.