Morten Østergaard (RV), 2018-11-06:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg synes egentlig, at vi kom et stykke videre.
Ikke mindst synes jeg, at det er vigtigt at få gjort klart – nu har jeg efterhånden været herinde i Folketinget i nogle år og været med til at lave forlig både fra regeringsbænken og som oppositionspolitiker – at der er intet i den her sag, der forhindrer regeringen i at fremsætte det lovforslag inden for sædvanlig forligspraksis, fordi en opsigelse jo først gælder efter et folketingsvalg.
Derfor skal man ikke bruge den undskyldning.
Men jeg vil også takke justitsministeren for lige – i åbenhedens navn – at have lettet lidt mere på låget her til sidst og have sagt, at det nok ikke skyldes de partier, der står bag forespørgslen, men nogle andre, at man ikke vil, medmindre man kunne slippe med det ene skridt i stedet for de fire.
Og det var det, som var beskeden, altså at det kunne man ikke, og så ville man ingenting.
Det kan vi beklage at regeringen ikke vil og ikke vil tage initiativ til.
I dag i Folketingssalen, hvor det tæller, har vi jo ikke hørt nogen partiers ordførere sige, at de ikke vil bakke op om den ændring.
Derfor en appel herfra om, at man tager det initiativ.
Ifølge statsministeren er der længe til, at der er folketingsvalg.
Der er masser af lovforslag, der skal fremsættes, og det kan man jo bare gøre.
Det er klart, at den situation kan man være i med et forlig, men jeg synes derfor også, at det er afgørende, at vi nu har hørt fra en bred kreds af partier, som – og der vil jeg da godt lægge hovedet på blokken og sige det – formentlig vil udgøre et flertal også efter et folketingsvalg, at så kommer det senest til at ske der.
Jeg mener, at man med det forslag til vedtagelse, vi har lagt frem, kan se skriften på væggen i forhold til, hvor det kommer til at bære hen.
Derfor vil vi jo så senest på det tidspunkt kunne få rettet op.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, når man har hørt bl.a. Socialdemokratiets ordfører sige, at hvis der er åbenhed af den karakter, der var, før man ændrede loven, vil der være nogle, der vil være bange for at sige sandheden, eller at man vil organisere sig uden om aktindsigt osv.
Det er jo ikke for at være naiv, for der er jo masser af drøftelser i en regering, og som man har med hinanden, men jeg synes alligevel bare, at man skal passe på med at argumentere alt for meget ad den vej, fordi det jo efterlader folk med præcis det indtryk, de har fået, nemlig at magten ønsker at lukke sig om sig selv.
Det kan i hvert fald ikke, synes jeg, overlades til den enkelte ministers forgodtbefindende, hvad der skal være aktindsigt i, og hvad der ikke skal være aktindsigt i – et konkurrenceparameter tror jeg det blev kaldt.
Jeg synes også, at det var væsentligt, at Venstres ordfører fik korrigeret sin opfattelse af, at der skulle have været sagt: væk, duer ikke til det lovforslag, der var, men der blev bare sagt, at det var alt for småt til at holde hånden under forliget, og derfor bør der gøres mere.
Men vi kunne selvfølgelig have taget det skridt, hvis bl.a. Venstre havde ønsket det.
Jeg er glad for, at Liberal Alliance har bekræftet, at de mener det samme, som de har gjort hele tiden.
Det lover godt for fremtiden.
At det så ikke har kunnet lykkes, mens man har siddet i regering, er ærgerligt, men alt godt kommer jo til den, der venter på det.
Vi er i en situation her, der skyldes, at der jo reelt set er et mindretal i Folketinget, som ønsker mere eller mindre at fastholde de regler, der er.
Hvis det mindretal ikke havde været en del af forligskredsen, kunne flertallet har sat sin vilje igennem.
Jeg opfatter stadig væk justitsministerens udtalelse i dag sådan, at Det Konservative Folkeparti stadig væk er at finde på den bane, hvor man gerne vil genoprette tingenes tilstand fra før den sidste ændring af offentlighedsloven og dermed også, at vi er et godt skridt på vej mod det – og dermed tjente debatten jo sit formål.