Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-28:
Tak for det, formand.
Jeg er jo nok den sidste ordfører i dag på et ret vigtigt spørgsmål: Hvad har man tænkt sig at gøre ved udfordringerne og ved nedskæringerne?
Jeg har fået en masse gode input, men jeg har bare ikke fået et eneste fra regeringspartierne, for de sagde, at de lige skulle være færdige med at lave deres egen plan, og så ville den blive vist frem for os senere, og så kan vi få lov til at stemme for.
Et af de bedste argumenter for at stemme for var jo dybest set det samme, som det var med finansloven, hvor der kom et færdigt finanslovsforslag, og så kom der en lille bid, som de resterende partier i Folketinget kunne få lov til at byde ind på, hvor man så bagefter sagde: Vi har alle sammen lavet en fælles finanslov.
Det her er en elefant af et problem, og en elefant spiser man nu engang bedst i skiver.
Og der sidder rigtig, rigtig mange gode slagterkvinder her i udvalgene, som ved noget om det her område – de ved, lige nøjagtig hvordan man kunne skære den her elefant op, sådan at man løste tingene.
Vi begyndte at snakke om det her i 2022, den allerførste dag, og der er ikke sket noget endnu.
Det vil sige, at dem, der kom på plejehjem samme dag, som statsministeren satte sig ned og fortalte, at nu kommer der en ældrelov, ikke når at opleve den, for de er faktisk gået bort inden, fordi vi snakker og snakker, for vi skal jo løse det hele på en gang.
Vi kan ikke bare plukke de lave frugter først og løse noget af det lidt ad gangen.
Vi er blevet lovet solskin hver eneste dag af Moderaterne, og det glæder jeg mig også til, for jeg kan også godt lide solskin.
Virkeligheden er, at man enten kan få bad eller solskinstur, og da man nu stort set i hele Danmark bliver tilbudt et bad hver tredje uge, må man gå ud fra, at hvis der kom mere solskin, kunne man forvente, at folk muligvis valgte en solskinstur frem for et bad en gang imellem, når man havde lyst til det, og ikke når det var blevet planlagt eller antallet skåret ned til ét i en kommunalbestyrelse.
Det er ikke, fordi det er onde mennesker.
Jeg har selv siddet der, og jeg synes ikke, jeg hverken var ondere eller bedre, da jeg sad i kommunalbestyrelsen, end da jeg kom i Folketinget, men virkeligheden er, at man laver en spareøvelse.
Man skærer lige 5 pct., og hvem brokker sig ikke?
Derfor siger 81 pct. så også, at de er meget tilfredse med deres pleje, for de ældre mennesker brokker sig ikke.
Det gør de ikke.
Vi ved det alle sammen.
Og alligevel skal vi høre de her flyvske taler fra Folketingets talerstol om, at der jo ikke er nogen, der brokker sig, så de kan godt vente lidt endnu.
Summa summarum må man håbe på, at regeringen viser sig at være lige så kloge, som de selv regner med at de er, for
når vi engang får et diktat, som vi plejer at få herinde, må vi jo håbe, at det diktat er det rigtige.
For det er påfaldende at høre, at man fra talerstolen, hvis man er fra et regeringsparti eller er minister, siger, at det ikke er så vigtigt, hvornår man kommer med det, for det når at blive færdigt til tiden alligevel.
Man kunne lige så godt have sagt til os: Vi kommer med det lige der i november, den 30. november, for så kan vi nå at stemme det igennem, om I vil eller ej, og så når vi jo i mål alligevel.
Jeg må bare påpege, at man ikke kommer ret langt på så stort et område, hvis ikke man har et samlet Folketing med.
Jeg glæder mig til at se ældreministeren komme med den færdige plan.
Jeg er sikker på, at hun er meget klogere, end jeg er, på det område, og det har alle regeringspartierne tydeligvis også fortalt alle de andre ordførere i dag: Vi er klogere; vi ved, hvad der skal til, og I får selvfølgelig en orientering, når vi kommer i mål.
Tak for ordet.