Kasper Sand Kjær (S), 2021-10-12:
Tak for det.
Måske ville det være på sin plads lige at bruge anledningen her til også at sige, at vi fra Socialdemokratiets side har været rigtig glade for det meget brede samarbejde, vi har haft, om at holde hånden under vores kulturliv under coronakrisen.
I fællesskab, i et bredt samarbejde på tværs af partier har vi jo sørget for, at højskoler, idrætsforeninger, museer, teatre og kunstnere og mange andre stadig væk er her i dag.
Nu, hvor vi står på den anden side af krisen og for alvor oplever et kulturliv i fuldt flor, er der jo virkelig grund til at glæde sig over det arbejde, vi har lavet i fællesskab, med hjælpepakker og kompensationsordninger, som skulle understøtte vores kulturliv, vores fritidsliv og vores idrætsforeninger.
Jeg tror, at vi nu er nået op på at have udbetalt mere end 5,5 mia. kr. i hjælp til kulturlivet under coronakrisen.
Det har jo været meget vigtigt for os alle sammen herinde, at vi skulle have pengene ud at arbejde.
De skulle ud at virke i kulturlivet, det skulle være nemt at få dem udbetalt.
Det skulle gå stærkt, sagsbehandlingen skulle være hurtig, der skulle ikke være for mange dokumentationskrav.
Det er der ingen tvivl om var helt nødvendigt i den situation, vi stod i, men det er klart, at nu, hvor vi står på den anden side af det, er det selvfølgelig også vigtigt, at vi kan sikre, at de udbetalinger, som er sket, også er sket retmæssigt.
Der er jo ingen tvivl om, at langt, langt de fleste af dem, der har modtaget støtte fra kompensationsordninger og hjælpepakker, har gjort det i tråd med lige præcis det, der var hensigten, men derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi får kontrolleret de steder, tilfældet kan være et andet, nemlig at de ikke er anvendt til det formål, der var intentionen herinde, og ud fra de regler, vi fik lavet.
På Erhvervsministeriets område og det, der hører under Erhvervsstyrelsen, er der jo i dag beføjelser til at føre tilsyn med hjælpepakkerne.
På Kulturministeriets område, hvor det er Slots- og Kulturstyrelsen, som administrerer det, har man ikke haft de samme beføjelser til at føre tilsyn, og det er jo så derfor, vi behandler det lovforslag, vi behandler i dag.
Det er jo sådan set for at tilvejebringe de samme tilsynsmuligheder for Slots- og Kulturstyrelsen, som Erhvervsstyrelsen har i dag.
Det handler jo grundlæggende om at reducere risikoen for snyd, for svindel og for svig med de hjælpepakker, som vi har udbetalt.
Grundlæggende består forslaget vel af tre dele.
For det første får Slots- og Kulturstyrelsen hjemmel til at indhente og behandle oplysninger om støttemodtagere direkte fra andre myndigheder.
På den måde sikrer vi, at styrelsen får de nødvendige redskaber, der skal til for at sikre en effektiv tilsynsproces.
For det andet etableres der en whistleblowerordning, hvor man kan indberette mistanke om svindel med hjælpepakker, der hører under Slots- og Kulturstyrelsen, og på den måde får borgerne jo altså en direkte adgang til at indberette mistanke om snyd eller svindel.
For det tredje indføres der en tavshedspligt for de ansatte i Slots- og Kulturstyrelsen vedrørende de oplysninger, de modtager fra Hvidvasksekretariatet.
På den måde beskytter vi bankansatte og andre, som indberetter oplysninger ad den vej.
Når det er nødvendigt, er det jo ikke, fordi der sidder en masse ude i kulturlivet, som har snydt.
Det her handler jo ikke om mistillid til dem derude.
Det handler i virkeligheden om det grundlæggende princip, at når vi nu har brugt 5,5 mia. kr. af skatteborgernes penge – og dem har vi brugt klogt og godt, for vi har brugt dem på at hjælpe kulturlivet igennem den krise, vi har stået i – så er det selvfølgelig også rimeligt at sikre, at de penge er blevet brugt til formålet, nemlig at understøtte kultur-, idræts- og foreningslivet i den krise, vi stod i.