Magnus Heunicke (S), 2021-03-26:
Mange tak for det, formand.
Det er et forslag fra netop De Konservative, og det lægger op til, at regeringen skal arbejde for at bekæmpe udbredelsen af det, som i offentligheden bliver kaldt stråmandsklinikker.
Jeg vil sige, at jeg mener, vi bør lægge vægt på, at der er gennemsigtighed i forhold til noget så vigtigt som borgernes lægevalg.
Jeg er heller ikke selv tilhænger af, at praktiserende læger kan virke som stråmænd, der ejer ydernumre uden at have et primært virke i en af de klinikker, som vedkommende ejer.
Og derfor må jeg sige, at intentionen i forslaget kan vi bakke op om.
Der bør altså arbejdes for at bekæmpe udbredelsen af stråmandsklinikker, og derfor er vi også åbne over for at undersøge omfanget af udfordringerne med de her klinikker, som jo hedder partnerskabsklinikker, og drøfte mulige løsninger med Folketingets partier.
Derfor kan jeg sige, at jeg vil invitere Folketingets partier til en drøftelse af forskellige muligheder, herunder en løsning, der sikrer, at ejerlægen har sit primære virke i en af de klinikker, som vedkommende ejer, så man altså gør op med stråmandsbegrebet.
Dem skal vi også tage med, og det ville jo være ærgerligt, hvis vi for at løse det her problem skaber tre nye problemer, som betyder, at det bliver vanskeligere for læger i de områder i Danmark, hvor det i forvejen er svært at få læger.
Så derfor skal det gøres klogt, og der tror jeg det bedste forum til at gøre det i er, hvis vi samler Folketingets sundhedsordførere til et møde, hvor vi gennemgår, hvad man egentlig kan gøre for at få indhegnet problemet og gøre noget ved det uden at smide barnet ud med badevandet og gøre alle mulige ting, som ville være problematiske.
Så vi skal altså gøre noget ved stråmandsklinikker, men samtidig ikke forhindre, at almenpraksis også skal være dynamisk, og at den ikke skal fastlåses i nogle rammer, som reelt vil betyde, at nogle af de især nyuddannede læger, som vi jo virkelig har brug for ude i Danmark i den her tid, ikke kan se sig selv i de former for arbejdsliv, vi så stiller til rådighed for dem.
Så derfor er det et forslag, som jeg tror vi kan få god gavn af at diskutere.
Især i en tid, hvor vi mangler praktiserende læger, er det vigtigt, at det, vi gør, er det rigtige.
For jeg synes, det er positivt, at der er forskellige kliniktyper, og inden for den gældende lovgivning og overenskomst skal det ikke kunne imødegå, at vi har læger ude omkring i hele Danmark, og at lægerne selvfølgelig også har forskellige ønsker til et arbejdsliv og til, hvordan man kan indrette et sådant.
Vurderingen fra regeringens side er, at partnerskabsklinikker og også andre organisationsformer kan bidrage til lægedækning i områder, hvor det er svært at få en praktiserende læge til at slå sig ned.
Det er ikke altid, at man, hvis man har lyst til at være læge, så brænder enormt meget for administration, måske er det mere sjældent end det omvendte, og det vil sige, at hvis der er nogle, der kan lave sådan en model, så tror jeg kun det vil være klogt og fint, at det kan fortsætte og udbredes det i det omfang, der er behov for det.
Det vil så betyde, at den her private virksomhed står for nogle af de ikkesundhedsfaglige opgaver, der ligger i at drive en almenpraksisklinik: it-systemer, løn, ansættelser og sådan nogle ting.
En stråmandsklinik er en privat drevet klinik, hvor ydernummeret ejes af en læge, som aldrig er til stede i klinikken, og som slet ikke er til stede i nogen af de klinikker, som der ejes, og det er jeg ikke tilhænger af.
Men igen: Lad os få det her hegnet ordentligt ind, således at vi, mens vi gør op med stråmandsklinikker, ikke kommer til at spænde ben for de partnerskaber mellem læger og private virksomheder, som faktisk reelt i dag bidrager til lægedækning i flere dele af landet.