runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Tusind tak, og igen også tak for ærligheden om, at det bliver sådan lidt noget christiansborgfnidder, i stedet for at man bare stemmer for det, som man faktisk tror på.
Der blev fremsat et lignende forslag i 2018, som Radikale Venstre stemte for.
Det var Lotte Rod, der var ordfører.
Hun kunne faktisk slet ikke se, hvorfor det overhovedet kunne være til debat, for selvfølgelig skulle det være forældrene, der bestemte i sidste ende.
Kan ordføreren bekræfte, at Det Radikale Venstre stadig har samme holdning, men at det udelukkende er sådan noget christiansborgfnidder med noget med et forlig og alt mulig andet og noget med nogle aftaler og det ene og det andet, eller hvad er det, der så gør, at Det Radikale Venstre ikke kan stemme for det her forslag, som ligner det andet til forveksling?
Jeg må ærligt indrømme, at jeg har meget stor tiltro til, at forældre har noget ønske om, at deres barn starter hverken for tidligt eller for sent.
De fleste børn, det ved jeg også af erfaring,
glæder sig.
Så jeg kan ikke helt forstå den mistillid til, at forældrene kan tage den her beslutning, og jeg kan heller ikke se, hvad der i det her beslutningsforslag står i vejen for, at man kan have en drøftelse med eksempelvis pædagogerne om barnet.
Kan ordføreren uddybe lidt, hvorfor ordføreren ikke mener, at forældrene har kompetence til at tage den her beslutning for deres børn, som altså drejer sig om, hvorvidt de skal starte i skole 1 år senere?
Hanne Bjørn-Klausen (KF), 2020-06-04:
Jamen det er ikke bedre, at det ligger hos systemet – og det er heller ikke det, jeg siger.
Jeg siger, at det er bedre, at forældrene i en rigtig god dialog med fagpersonalet tager den her beslutning, fordi vi som forældre ser ét og fagpersonalet ser noget andet.
Så det er ikke et spørgsmål om, at det er kommunen, som bestemmer her; det er et spørgsmål om, at man finder en fælles løsning på det.
Og det er jo en af parterne, som skal tage den sidste beslutning.
Og der siger vi lige nu: Jamen det er fagpersonalet.
Men det er også derfor, jeg hilser det velkommen og siger, at det da er spændende at se, hvad I kommer frem til, eller hvad vi måske alle sammen kommer frem til – vi kan bare ikke støtte det her forslag.
Men som hr. Jacob Mark også fortalte, var han blevet sat i skole og gik der et par måneder, og først dér så forældrene, at det måske var en fejl.
Det er ikke for at klandre nogen forældre her, men det er den der med, at måske havde man allerede dér i en dialog fundet den rigtige løsning.
Jacob Mark (SF), 2020-06-04:
Jeg tror, at man havde en dialog.
Det er i hvert fald, hvad jeg har hørt, og jeg er også ret sikker på, at man traf det rigtige valg, eftersom det eneste, jeg kunne fokusere på, var at ligge og grave i en sandkasse.
Men jeg er egentlig meget glad for det svar, der blev givet, altså at det kan borgeren også godt selv; det kan forældrene også godt selv.
Og jeg er også fuldstændig med på, at vi skal finde en løsning, hvor man skal kunne rådføre sig med fagpersonalet, og hvor der ikke bare bliver givet fuldstændig los, altså fordi man har godt af som forældre at rådføre sig med dygtige mennesker.
Men når alt kommer til alt, får vi jo en diskussion om, hvor den endelige beslutning ligger, og der vil jeg bare håbe på, at Konservative, netop med udgangspunkt i at borgeren trods alt også ved bedst i forhold til sine egne børn, ender med at sige: Vi vil gerne være med i en aftale, som lægger beslutningen hos forældrene efter den gode dialog, og efter at man har rådført sig med fagpersonalet.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Tusind tak.
Jeg er også en lille smule overrasket, må jeg indrømme, over, at Liberal Alliance stiller sig på den måde, som de gør.
Men så kunne jeg godt tænke mig – hvis man skal bruge den logik, som hr. Henrik Dahl bruger her – at høre hr. Henrik Dahl, om han så også mener, at det skal være systemet, der bestemmer, om et barn f.eks. skal skifte skole, altså om det heller ikke skal ligge hos forældrene at bestemme, om deres barn skal skifte skole, fordi det at skifte skole kan også have nogle konsekvenser for den klasse, barnet kommer ind i.
Så skal den beslutning heller ikke have lov at ligge hos forældrene?
Henrik Dahl (LA), 2020-06-04:
Men det er bare rimeligt også at kere sig om, hvordan dagligdagen i en skoleklasse bliver, og det er klart, at hvis et barn ikke er alderssvarende, hvad enten det er den ene eller den anden vej, så vil det jo have en negativ indflydelse.
Nogle skal jo også stå for det synspunkt, at vi skal have skolehverdagen til at fungere, og at vi skal have klassen til at fungere.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Jeg er bare nødt til at spørge igen, for jeg synes ikke rigtig, at jeg fik et klart svar: Hvem er det, der skal have kompetencen til at beslutte, at et barn skal skifte skole, f.eks.?
Altså, for ifølge den logik, ordføreren bruger her, vil det være en til en-sammenligneligt.
Så skal det være staten, der bestemmer, at barnet må skifte skole,
eller skal det være forældrene, der må bestemme det?
Henrik Dahl (LA), 2020-06-04:
Jamen jeg har den opfattelse, at det har en uheldig indflydelse på miljøet i klassen, hvis et barn har en ikkealderssvarende udvikling både den ene vej og den anden vej, altså både hvis man, så at sige, er for lille til at starte i skole, men også, hvis man er for stor til det.
Det afgørende for at få en kollektiv øvelse som klasseundervisning til at fungere er, at børnene er nogenlunde alderssvarende, i forhold til hvad de kognitivt kan kapere f.eks.
Jeg beklager, men jeg opfatter stadig væk spørgsmålet som et polemisk spørgsmål.
Altså, selvfølgelig skal staten ikke bestemme, hvem der skal skifte skole – det er klart.
Man kan jo godt blive udskrevet af skolen, hvis man volder så store problemer med hensyn til at få undervisningen til at fungere, at elevens og klassens veje må skilles – det er klart.
Det var det, man i gamle dage kaldte at blive smidt ud af skolen, og det kan jo godt blive nødvendigt i nogle situationer.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Første skoledag – det er nok en dag, vi alle sammen kan huske: en dag fyldt med sommerfugle i maven, sang, solskin, fuglesang.
Jeg kan i hvert fald tydeligt huske min.
Det var Endrupskolen i Fredensborg anno 1987.
Jeg holdt mine forældre i hånden.
Jeg gav slip, og jeg løb over til mine nye kammerater klar til det nye, der skulle komme.
Jeg havde glædet mig længe, og nu var dagen endelig oprundet, og det er nemlig sådan, det skal være.
Mange år efter min første skoledag oplevede jeg som lærer på selv samme skole, hvor vigtigt det er, at de børn, der starter, er klar, og flere år efter oplevede jeg det selv som mor.
Børn er forskellige – heldigvis – og derfor giver det heller ikke mening, at alle børn uanset modenhed og parathed skal starte i skole i det år, hvor de fylder 6 år.
Som lærer har jeg set børn, der er blevet presset i skole for tidligt, og derfor var jeg også lykkelig over, at jeg som byrådsmedlem i Hillerød Kommune var med til at sikre, at beslutningskompetencen skulle ligge hos forældrene.
Det skal ikke ligge hos kommunerne.
Det er forældrene, der kender deres barn bedst, og derfor må det også være forældrene, der tager beslutningen, om barnet skal starte i skole som 5-årig, 6-årig eller 7-årig.
Andelen af elever, der får udskudt deres skolestart, har været støt faldende, siden loven blev ændret i 2009, fra 13,4 pct. i 2009-10 til kun 6,2 pct. i 2018-19, og det er altså foruroligende.
Vi ved, at en dårlig skolestart har konsekvenser for børnene.
Lovgivningen med hensyn til skolestart er desværre et klasseeksempel på kassetænkning – en kassetænkning, der resulterer i, at der spekuleres i økonomi og ikke den bedst mulige skolestart for børnene.
I Nye Borgerlige vil vi det omvendte.
Børnene er forældrenes.
Om ikke så længe står de der igen: de små skolebørn med sommerfugle i maven, med mor og far i hånden, og lad os sammen give dem og de fremtidige små skolestartere de bedste forudsætninger for at lykkes og for at få en rigtig god skolestart.
Derfor vil jeg selvfølgelig opfordre alle Folketingets partier til at støtte det her forslag.
Jeg har også hørt alle talerne og de gode intentioner, og selv om det her ikke bliver vedtaget, har jeg stadig en forhåbning og en formodning om, at der kan skabes en eller anden form for løsning, sådan at vi løser den problematik, der er i dag.
Jacob Mark (SF), 2020-06-04:
SF er et økonomisk ansvarligt parti, og derfor har vi jo også fornuftige finansieringskilder på alle vores forslag.
Men tak for rosen i forhold til finansieringen.
Det her forslag, som jo er et beslutningsforslag – jeg er med på, at det her ikke er et endeligt lovforslag – handler for mig og for SF allermest om at give børn, hvis de sidder derhjemme med hovedet i hænderne, med dundrende angst eller skolevægring og har det frygteligt, den ret til ikke at skulle udsættes for alverdens undersøgelser, der skal ikke laves alverdens handleplaner, og de skal ikke snakke med alle mulige, før de får hjælp – de skal have hjælp.
Jeg er helt enig i, at det er god lovgivning i forhold til underretninger.
Jeg er også enig i synspunktet om, at der maks. må gå 24 timer.
Problemet i lige det her tilfælde er i min optik ikke underretningerne; lærerne underretter, og lærerne vil sindssyg gerne have hjælp, men de oplever, at der ikke sker noget.
Hanne Bjørn-Klausen (KF), 2020-06-04:
Jamen forældrene skal helt klart have et stort ord i det her, og jeg er spændt på at se, hvad der kommer fra jer.
Det må aldrig blive kassetænkning – det skal blive en god dialog mellem alle her.
Og vi må bare huske på i sidste ende, at det her er for barnets skyld; det er ikke for forældrenes skyld.
Men det er heller ikke for barnets skyld forstået på den måde, at man også kan komme i skole for sent – det skal vi også huske på.
Der er også nogle børn, der ikke har godt af at komme i skole for sent, hvor man i sin lidt for store omsorg måske venter, og det har vi slet ikke talt om endnu, og det synes jeg faktisk også er ret vigtigt at tage med i den her debat.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Tak for det.
Det var det sidste, ordføreren sagde, som jeg egentlig godt kunne tænke mig at spørge lidt ind til, for vi har faktisk snakket om det her, men indtil videre er der ikke nogen, der har kunnet svare på, hvad de store, farlige konsekvenser ville være, hvis man fik lov til at gå i børnehave 1 år mere.
Nu nævnte ordføreren her til sidst, at det havde vi ikke talt om, men så kunne jeg bare godt tænke mig at høre, om ordføreren har noget, som ordføreren kan lægge frem, om, hvad der i så fald ville ske, hvis et barn fik lov til at gå i børnehave 1 år mere.
Hanne Bjørn-Klausen (KF), 2020-06-04:
Jamen det kan jeg godt.
Der er jo nogle børn, som faktisk er udviklede nok til at kunne starte i skole, og som får lov til at gå 1 år mere i børnehave.
Det er hverken godt for den gruppe i børnehaven, at der er et barn, som er for modent til børnehavegruppen, men det er heller ikke godt, når barnet kommer i skole, at være for moden i forhold til kammeraterne.
Det er selvfølgelig altid en afvejning, men det bliver man også nødt til at tage med.
Så det kan være risikoen ved det, altså at man også kan være for moden til at være sammen med den anden gruppe, og det er hverken godt for barnet eller for gruppen som helhed.
Jacob Mark (SF), 2020-06-04:
Men har ordføreren noget belæg for, at det at give børn ret til 1 år ekstra i børnehaven vil genere nogen andre?
Har ordføreren noget evidens, noget forskning, der tyder på, at der, før vi lavede de her regler – vi har jo haft nogle andre regler – var klassefællesskaber med børn, der blev generet af, at børn kunne få lov til at gå 1 år ekstra i børnehave?
Jeg har ikke set det; jeg har set en masse rapporter, der viser, at børn har det skidt af at blive presset for tidligt af sted, og jeg kan love ordføreren, at det går ud over klassefællesskabet, hvis der sidder en, der ikke er klar til at gå i skole.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Tak for svaret.
Hvor mange drejer det sig om, som simpelt hen får lov til at blive for længe i børnehave?
Kan ordføreren svare på det?
For jeg må ærligt indrømme, at jeg faktisk aldrig nogen sinde i min tid har oplevet et barn, som blev fastholdt i børnehaven, og som ikke fik lov til at starte i skole, selv om barnet var klar til det – det må jeg indrømme at jeg ikke kender til.
Hanne Bjørn-Klausen (KF), 2020-06-04:
Det kan godt være, at fru Mette Thiesen ikke kender til det, men jeg har set det.
Og nu nævnte fru Mette Thiesen, at hun har en søn, der er født den 21. december – jeg har en søn, der er født den 26. december, og der havde vi selv den diskussion hjemme hos os, min mand og jeg, om, hvorvidt vores søn skulle skoleudsættes, og vi var meget uenige om det.
Heldigvis kunne vi gå til børnehaven, og de hjalp os med at tage en beslutning om det, og han kom i skole til tiden, havde jeg nær sagt.
Han blev ikke skoleudsat, og det har vi aldrig fortrudt.
Og sådan er det jo – selv inden for familien kan vi være uenige om, hvad der er bedst for vores børn.
Henrik Dahl (LA), 2020-06-04:
Tak for ordet.
Helt generelt er det jo rigtigt, at godt begyndt er halvt fuldendt, men i forhold til skolestarten er det ekstraordinært rigtigt.
En dårlig start på skolegangen kan blive en skygge, som lægger sig hen over de næste mange år.
Der er jo mange grunde til, at det kan være svært at beslutte, hvornår ens barn bør starte i skole.
Jeg har to børn, der er født i vintermånederne, og er det bedst, at et barn, der er født i en vintermåned, så at sige begynder et halvt år for tidligt eller et halvt år for sent?
I sådan nogle tilfælde gælder det om, at man kender barnet virkelig indgående, men det er også vigtigt, at det bliver inddraget en ekspertise, der kender til mange børn, en sagkundskab, der sådan mere køligt kan vurdere barnets udviklingstrin, for man kan jo godt stå lidt tøvende i den situation, hvor man har et barn, der er født i december, januar eller februar, og hvor man ikke selv kan svare på spørgsmålet, om det vil være bedst at starte et halvt år for tidligt eller et halvt år for sent.
Jeg kan også lige så godt foregribe det her liberale spørgsmål, der er blevet stillet flere gange, og sige, at sagen er den, at når man beslutter at putte sit barn i en klasse, tager man også en beslutning, der går ud over andre mennesker, for det går nemlig ud over de andre børn i klassen, hvis man tager en dårlig beslutning.
Så man kan selvfølgelig ikke bare tage den her beslutning sådan i helt ophøjet isolation.
Jeg er enig i det argument, som bl.a. fru Ellen Trane Nørby har fremført, og det er, sådan som jeg opfatter det, at der skal være en balance imellem barnets advokat, og det er jo forældrene, og så en mere kølig sagkundskab, som kan vurdere barnets udviklingstrin og sandsynlighed for en god skolestart.
Så undgår man både de sager, hvor det havde været bedre, at barnet havde startet lidt tidligere, og de sager, som er lige så kedelige, hvor det havde været bedre, at barnet havde startet lidt senere.
Derfor er nøglen også et tillidsfuldt samarbejde mellem skole og forældre.
Det tror vi ikke at man opnår gennem en rettighedsorienteret tilgang, som det her forslag lægger op til.
Vi tror mere på en dialogbaseret tilgang, hvor hensynet til barnet og hensynet til skolehverdagen og den måde, klassen kommer til at fungere på, bliver afvejet mod hinanden på en fornuftig måde.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Tak for ordet.
Jacob Mark (SF), 2020-06-04:
Jeg har en undren, som jeg håber at hr. Henrik Dahl kan hjælpe mig med at få forklaret, så jeg bedre forstår Liberal Alliances politik.
Liberal Alliance går jo meget ind for det frie skolevalg.
Man holder meget på, at børn og forældre selv skal have lov at vælge, hvad for nogle skoler der er de rigtige for børnene.
Det samme gør sig gældende på gymnasiet, og det får vi også en diskussion af lige om lidt.
Der skal ikke sidde en eller anden stat og gøre sig til dommer.
Hvorfor skal forældrene så ikke bestemme, om deres børn har brug for 1 år ekstra i børnehaven?
Henrik Dahl (LA), 2020-06-04:
Det prøvede jeg faktisk at forklare i min ordførertale, men jeg har ikke gjort det godt nok.
Det er en liberal grundsætning, at man må gøre, hvad man vil, så længe man ikke generer andre.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-06-04:
Jamen kommunerne er jo faktisk forpligtet til at give børn, der har særlige behov, den hjælp og støtte, de har brug for.
Det er derfor, jeg tror, vi skal være utrolig påpasselige – lidt ligesom det, jeg sagde i forhold til det med efterværn.
I forhold til at nogle kommuner ikke lever op til det – der er også nogle, der gør det rigtig godt – og ikke reagerer på de underretninger, der er, på relevant vis og ikke lever op til deres forpligtelse til at give støtte og hjælp ud fra de særlige behov, som et barn med f.eks angst eller skolevægring har, hjælper det jo ikke at lave en ny lovgivning, der er den samme.
Og det er jo simpelt hen, fordi der så er nogle andre redskaber, der på en eller anden måde skal tages i anvendelse.
Det er jo baggrunden for, at vi har lavet det store PPR-projekt – i øvrigt i fællesskab med hinanden.
Når det nu ikke har været lovgivning, der nødvendigvis var det store problem, men det er nogle andre mekanismer, der træder i kraft, så har vi valgt at gå den vej, i forhold til at vi lavede lige præcis det projekt med hinanden.
Og jeg synes egentlig, at vi skylder det projekt, den idé og det stykke arbejde, der ligger dér, at vi også får det ud at flyve i virkeligheden, inden vi begynder på det her – jeg ved ikke, om vi overhovedet nogen sinde skal begynde på det her.
Men i hvert fald synes jeg, vi skylder at gå videre ad den vej, vi har stukket ud.
Jacob Mark (SF), 2020-06-04:
Først vil jeg sige, at der jo er forskning, der viser, at der er børn, der simpelt hen har bedst af at vente.
Nu nævnte spørgeren selv en rapport – altså, der er jo flere rapporter, der viser, at nogle børn har bedst af 1 år ekstra i sandkassen.
Så det synes jeg ikke er så stort et problem.
Jeg er enig i, at man ikke bare skal give los, og jeg er enig i, at der skal være en balance.
Men det, der kommer til at være kernen i diskussionen i forligskredsen, er jo: Skal retten ligge hos kommunerne, som i mange tilfælde tænker i økonomi – det er i hvert fald det, som det her har vist – eller skal retten ligge hos forældrene?
Hvad er mest liberalt?
Ellen Trane Nørby (V), 2020-06-04:
Jamen som jeg også sagde, mener vi sådan set, at forældrenes indflydelse skal fylde mere, men der er også nødt til at være en balance, så vi ikke kommer tilbage til den situation, som vi stod i for lidt mere end 10 år siden, hvor vi generelt bare havde fået en langt senere skolestart i Danmark – ikke som følge af ond vilje eller noget, men fordi vi simpelt hen bare fik flere og flere børn, der startede sent i skole.
Det har heller ikke været hensigtsmæssigt, hverken i forhold til det enkelte barn eller i forhold til læringsmotivationen med hensyn til hvor gammel man så er, når man afslutter en uddannelse.
Det er derfor, vi siger, at der er balancer.
Men jeg er lige så spændt på at høre SF's ordførertale, og om SF vil stemme for et beslutningsforslag, som jo grundlæggende er noget, der er aftalestof, og som ligger i en folkeskoleforligskreds.
Jeg sluttede i hvert fald af med at sige, at jeg da forventer, at regeringen kommer tilbage til folkeskoleforligskredsen og ikke bare laver andre aftaler med andre typer af partikonstellationer, for det her er jo sådan set noget, vi har drøftet i forligskredsen, og som er forligsbundet.
Derfor vil jeg sådan set opfatte det som værende grundlæggende et aftalebrud, hvis man stemmer for et beslutningsforslag om noget, som vi har bundet hinanden forligsmæssigt på at blive enige om.
Så jeg vil da også med interesse se, hvad SF stemmer til beslutningsforslaget.
Jette Gottlieb (EL), 2020-06-04:
Coronakrisen påvirker jo alle dele af samfundet, også seniorernes mulighed for at arbejde, og derfor er det logisk, at beskæftigelseskravet også nedsættes for at opnå en seniorpræmie.
Når det er sagt, vil jeg gerne bemærke, at seniorpræmien aldrig har været vores kop te.
Seniorpræmien forlænger jo de skævheder, der er i vores vilkår i arbejdslivet.
Muligheden for en seniorpræmie tilfalder dem, der kan fortsætte deres arbejdsliv ud over pensionsalderen.
Det er ikke en mulighed for dem, som starter tidligt og har et hårdt nedslidende arbejde.
Jeg tror ikke, at stakkels Arne får mulighed for at få en seniorpræmie, og det gælder såmænd nok også Bjarne.
Naser Khader (KF), 2020-06-04:
I Det Konservative Folkeparti går vi ind for at belønne folk, der arbejder hårdt og flittigt.
Dette gælder også de ældre, der vælger at fortsætte på arbejdsmarkedet, efter de når folkepensionsalderen.
Der er nemlig stadig væk behov for dem flere steder i det danske samfund.
Det er kun rimeligt, at vi som ansvarlige lovgivere justerer de krav, vi stiller til de ældre på arbejdsmarkedet, når virkeligheden ændrer sig markant.
For at dansk økonomi skal komme styrket ud af krisen, har vi brug for arbejdspladser med erfarne hoveder og hænder.
Det Konservative Folkeparti støtter derfor forslaget.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-06-04:
Det er et godt forslag.
Det kan vi godt støtte.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-06-04:
Liberal Alliance kan erklære sig fuldstændig enig i alt det, der er blevet sagt fra talerstolen af andre ordførere.
Vi stemmer derfor også for lovforslaget.
Peter Hummelgaard (S), 2020-06-04:
Mange tak, og mange tak til ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget, som udmønter dele af »Aftale om hjælpepakker til lønmodtagere og virksomheder mv. i forbindelse med gradvis genåbning af Danmark«.
Med det her lovforslag understøttes, at personer, der arbejder efter at have nået folkepensionsalderen, fortsat kan belønnes med den skattefri seniorpræmie, selv om Danmark har været delvis lukket ned.
Lovforslaget lægger op til, at beskæftigelseskravet for optjening af den skattefri seniorpræmie vil blive nedsat midlertidigt svarende til 4 måneder.
Nedsættelsen gælder for personer, hvor perioden fra den 1. marts 2020 til og med den 30. juni 2020 indgår i deres optjeningsperiode.
Mette Thiesen (NB), 2020-06-04:
Tusind tak, og tak til ministeren for i hvert fald at imødekomme forslaget et stykke ad vejen.
For som ministeren fuldstændig rigtigt siger, har vi altså set et voldsomt fald i antallet af børn, der skoleudsættes.
Jeg skal være ærlig og sige, at jeg på egen krop har oplevet det her med, hvor frustrerende det er at stå med nogle børn, som er kommet for tidligt i skole – og det har jeg oplevet både som forælder og som lærer.
Og vi må bare anerkende, at rigtig mange, især drenge, har brug for noget mere tid til leg, når de er små, og der synes jeg jo, at man som forældre er dem, der kender børnene bedst, og derfor skal det selvfølgelig være os, der har mulighed for at sige, at barnet ikke er i klar til at komme i skole endnu, og så få skudt det 1 år.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre lidt mere ind til det, som minister siger med at komme et stykke hen ad vejen, for hvad er det så, ministeren tænker?
Hvordan skal reglerne så lempes?
For lige nu kan vi hvert fald se, at der er ret mange, der kommer i klemme.
Samira Nawa (RV), 2020-06-04:
Når man har nået folkepensionsalderen og fortsætter med at arbejde, kan man få en skattefri seniorpræmie, og det er en rigtig god idé, for det skaber et incitament blandt seniorer til at fastholde deres tilknytning til arbejdsmarkedet, også på den anden side af pensionsalderen, og det er værdifuldt for det danske arbejdsmarked.
For at opnå seniorpræmien skal man arbejde mindst 30 timer om ugen i gennemsnit over 1 år svarende til 1.560 timer på et helt år.
I lyset af sundhedskrisen og den efterfølgende arbejdsløshed vil det kun være rimeligt at nedsætte timekravet, og det kommer dem til gode, som har mistet jobs eller er blevet sendt hjem uden løn.
Det støtter Radikale Venstre.