Jeppe Jakobsen (DF), 2018-10-09:
Tak for det.
Forslaget her kommer vel ud fra et ønske om et opgør med det, man vel kan kalde ghettoinstitutioner, hvis man skal bruge det ord, som nu florerer i debatten, i stedet for at pakke det ind i »udsatte boligområder«.
Det er vel sådan set egentlig en nobel intention at have, altså at der ikke skal være de her ghettoinstitutioner.
Det vil man så løse ved at sige, at maks. 30 pct. af de børn, der optages i en given daginstitution, må komme fra et af de her områder på regeringens ghettoliste.
Det betyder alt andet lige, at hvis der i dag er daginstitutioner, hvor mere end 30 pct. er optaget fra et udsat boligområde – og det er der jo, for det er derfor, vi er her – så er der nogle børn, der skal flyttes rundt på.
Der er nogle børn fra villakvarterer så at sige, der skal ind i ghettoinstitutionen for ligesom at udvande andelen af børn, der kommer fra det udsatte boligområde.
Omvendt skal der så nogle børn den anden vej ned til villakvarterets børnehave.
Den her del med så at sige at flytte børn fra villakvarteret ind i ghettoen forsøger forslaget at beskytte ved sådan en regel om, at hvis man bliver henvist til en af de her institutioner, skal man også tilbydes en plads et andet sted i en anden institution, som ikke ligger i et af de her områder.
Det er muligvis en løsning, som vil afhjælpe det problem i storbyerne, da der er en naturlig grænse for, hvor langt man ellers kan blive sendt væk, og så vil man have et reelt alternativ, men f.eks. Slagelse Kommune har hele to udsatte boligområder på regeringens ghettoliste – et i Korsør og et i Slagelse.
Omvendt gælder den her regel også kun for de daginstitutioner, som ligger på en matrikel, som er et udsat boligområde.
Nogle steder er de her daginstitutioner altså udmatrikuleret, og som et eksempel kan man tage Mjølnerparken på Nørrebro, hvor der ligger en daginstitution, hvor der er ghettomatrikel på tre af siderne og en vej på den fjerde side af den her daginstitution, og så vil man så påstå, at den daginstitution på ingen måde ligger i en ghetto.
Der tror jeg altså virkelig, man skal have brugt mange timer herinde bag de tykke mure for ikke at kunne se, at den daginstitution selvfølgelig ligger i en ghetto.
Det vil alle sige.
Hvis man pegede på den og spurgte, om den daginstitution ligger i Mjølnerparken, ville alle sige: Ja, det gør den.
I Dansk Folkeparti mener vi ikke, at de her børn fra villakvarteret, om man så må sige, skal straffes for den fejlslagne integration og sendes hen i en daginstitution, som deres forældre ikke ønsker de skal gå i.
Alle, der har brugt to minutter på udviklingspædagogik, ved, at det er i de første år, barnet afgørende er mest modtageligt for de indtryk og den indflydelse, som samfundet har på barnet, og at det er der, det hele bliver grundlagt.
Med den her indfasningsmodel, som man har lavet, vil årgang 1 alt andet lige blive indsluset i nogle daginstitutioner, hvor fire ud af fem årgange ikke er omfattet af de her regler.
Så hvis vi har en daginstitution med næsten kun børn fra de her udsatte boligområder, så vil, selv om man kun optager 30 pct. i den nye årgang, langt hovedparten jo stadig væk være børn fra de her områder.
Det er ikke børnenes opgave at skulle flyttes rundt, fordi man ikke i tide har fået taget et livtag med de her ghettoer, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig ikke støtte det her forslag.
Vi har sådan set ikke tænkt os at bidrage til at flytte rundt på nogle børn i det her spil.
Men man kan sige, at hvis man skal løse det her problem, skal man jo løse problemet ved dets rod.
Og grunden til, at et ghettoområde lander på ghettolisten, er, at der er mange voksne, som er af udenlandsk herkomst, som er kriminelle, eller som ikke er på arbejdsmarkedet.
Og der kan man sige, at svaret fra Dansk Folkepartis side er meget kort: Hvis man er udlænding og man ikke er i arbejde eller er kriminel, så skal man smides ud.