runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2019-04-10:
Det ved jeg godt; det har jeg også set at sundhedsministeren har skrevet i en skriftlig kommentar til en avis.
Men spørgsmålet til ældreministeren er jo her i dag, om ikke ældreministeren mener, det er en fejl.
Burde man ikke i aftaleteksten om en styrkelse af vores sundhedsvæsen, som overhovedet er kommet på tale, fordi der kommer så mange flere ældre – og vi ved, at vi finder de svageste, mest svækkede og mest syge af dem på vores plejehjem – have fastholdt at nævne plejehjemmene, selv om alt ikke kan gå igen fra udspillet?
Thyra Frank (LA), 2019-04-10:
Jamen jeg vil gerne slå fast igen, at der ikke er tale om, at plejehjemmene er skrevet ud af sundhedsreformen med den aftale, regeringen og Dansk Folkeparti har lavet.
I regeringens udspil til sundhedsreformen indgik der nogle eksempler på faggrupper, der kan kompetenceudvikles, i forbindelse med at vi styrker kvaliteten i de kommunale sundhedstilbud.
Som eksempel var der også nævnt det sundhedsfaglige personale på landets plejehjem.
Aftaleteksten er væsentlig kortere end udspillet, og som jeg allerede har nævnt, er det altså ikke alle eksempler i udspillet, der også fremgår af aftaleteksten.
Louise Schack Elholm (V), 2019-04-10:
Jamen jeg synes, at det er rigtig fint at få det belyst yderligere i udvalgsbehandlingen, fordi vi lovgiver jo ikke med navns nævnelse for aviser eller andet, så derfor er det jo sådan en oplagt ting at få konkretiseret i udvalgsbehandlingen.
Så det synes jeg endelig at fru Lisbeth Bech Poulsen skulle spørge ind til i udvalgsbehandlingen, så vi får det konkretiseret i højere grad, for det står ikke specifikt med navns nævnelse på de forskellige aviser i lovforslaget, for det gør man ikke i lovforslag.
Lars Christian Lilleholt (V), 2019-04-10:
Tak til hr. Mikkel Dencker for spørgsmålet.
Jeg deler spørgerens interesse for området og ser faktisk store perspektiver i lagring af CO 2 , også fra biomasse og afbrænding af biobrændsel.
Det er der store muligheder i, der er perspektiv i det.
Sammen med også spørgerens parti har vi sat en målsætning i energiaftalen om, at vi skal være klimaneutrale senest i 2050.
Skal vi nå den målsætning, kan vi ikke gøre det alene ved at reducere CO 2 .
Det er jo også baggrunden for, at regeringen har valgt at prioritere 100 mio. kr. til en dansk indsats, ligesom vi for få måneder siden afholdt en international konference her i København, hvor der var fokus på mulighederne for at lagre, og vi fik både nationale og internationale input på den konference.
Jeg er overbevist om, at der ligger store potentialer her, som vi også fra både regering og Folketing skal understøtte.
Mikkel Dencker (DF), 2019-04-10:
Tak, formand.
Da det var en engelsk forkortelse, vil jeg også tillade mig at tage den på dansk, og det stod for: bioenergi med opsamling og lagring af CO 2 .
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-04-10:
Jamen jeg er helt enig.
Altså det, der er tilfældet med Socialdemokratiets udspil, er, at der ikke rigtig er nogen, der ved, hvem det gælder.
Det, der er sikkert ved Liberal Alliances 2030-plan, er, at alle danskere, der går på arbejde, får flere penge mellem hænderne, og dermed kan de selv vælge, om de vil gå tidligere på pension.
Fuld frihed
– du kan bare gå på pension 1 år, 2 år, 3 år tidligere, hvis det er det, du har lyst til.
Det vil du nemlig have råd til med Liberal Alliances politik.
Med Socialdemokratiets politik er der ingen, der aner, om det er dem eller nogle andre.
Benny Engelbrecht (S), 2019-04-10:
Så bare en afsluttende kommentar: Det er jo trods alt ikke sådan, hvis der er en pensionsalder i Danmark, som giver en ret til at gå på f.eks. folkepension, at så ønsker ministeren eller undertegnede en situation, hvor vi tvinger nogen til at trække sig tilbage på det givne tidspunkt.
Det kunne næsten lyde, som om det, ministeren forsøger at udlægge, er, at Socialdemokratiets ønske om at kunne tilbyde og give folk den ret at have en differentieret pensionsalder er det samme, som at vi vil tvinge dem til at trække sig tilbage på et givet tidspunkt.
Jeg må understrege, at det er det altså ikke.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-04-10:
Jeg synes, at spørgeren roder lidt rundt i det med udlicitering og konkurrenceudsættelse.
Det, som har været regeringens position og stadig er det, er, at vi ønsker mere konkurrenceudsættelse og ikke tvangsudlicitering.
Ved konkurrenceudsættelse kan det jo både være et privat firma og det offentlige, der står for opgaven.
Pointen er, at vi har sagt til KL, at vi nu laver en aftale om, at de skal sørge for at få gang i konkurrenceudsættelsen, og hvis ikke de gør det, vil vi vende tilbage og have et ønske om at lave lovgivning.
Benny Engelbrecht (S), 2019-04-10:
Det besvarer jo sådan set ikke mit spørgsmål om, hvorvidt det er en erklæret målsætning, at der skal ske en yderligere tvangsudlicitering.
Det her handler jo ikke om, hvorvidt man laver nogle hensigtserklæringer.
Som jeg forstår det, har regeringen og ministeren da tidligere stået på, at man ikke blot skulle komme med tilkendegivelser, men også have nogle egentlige målsætninger, herunder at stille krav til kommunerne.
Er det noget, som også vil være en del af det, som Liberal Alliance og regeringen går til valg på?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-04-10:
Hvad angår selv at få større indflydelse, så kan det jo ske på flere måder.
Det kan ske, ved at vi indfører mere frit valg, så borgeren dermed kan træffe valget selv;
det kan ske, ved at vi giver skattelettelser, sådan at man har råd til at træffe valget.
Det betyder, at man, i stedet for at diskutere, hvor meget man får for 3 mia. kr., når det handler om tilbagetrækning før pensionsalderen, simpelt hen bare sætter skatten ned på en måde, så den enkelte borger, hvis denne har lyst til trække sig tilbage noget før, kan træffe det valg helt selv, uden at spørgeren, jeg eller andre skal bestemme det for vedkommende.
Benny Engelbrecht (S), 2019-04-10:
Og tak for rosen for, at vi interesserer os for, hvad et regeringsparti fremlægger af selvstændige politiske udspil.
Det gør vi jo i Folketinget af den indlysende årsag, at den nuværende regering – måske, måske ikke – går til valg som samlet regering; man kan faktisk godt være lidt i tvivl om det, men ikke desto mindre må man da antage, at det, Liberal Alliance ønsker at gå til valg på, også er politik, som man ønsker at gennemføre, hvis et valgresultat skulle falde sådan ud, at den nuværende regering fortsætter.
Med andre ord, når ministeren eksempelvis taler om frihed og flere penge til den enkelte – skattelettelser, som vi andre kalder det – så er det en del af det, som Liberal Alliance ønsker at en kommende regering skal gennemføre, hvis det skulle være sådan, at Liberal Alliance fortsætter i regering.
En del af ministerens gennemgang handlede også om den personlige, individuelle frihed, og jeg kan huske, at ministeren tidligere har været meget præcis i forhold til at sige, at der ikke rigtig var nogen helliger køer, når det f.eks. handlede om, hvilke velfærdsopgaver man kunne udlicitere.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide, om det fortsat er sådan, at det er både regeringens og Liberal Alliances målsætning at udlicitere flere af kernevelfærdsopgaverne som eksempelvis ældrepleje og lignende i en kommende valgperiode.
For som ministeren jo sagde i sin besvarelse, er der flere af de opgaver, der løses, som man selv skal have indflydelse på, og det lyder jo som en udliciteringsøvelse.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-04-10:
Anderledes og anderledes, det er jo et spørgsmål om, hvordan man vægter ordene.
Jeg vil sige markant bedre, markant rigere, markant flere frie valg til den enkelte dansker.
Det vil være et samfund, der vil give flere muligheder.
Vi ønsker jo at have et samfund, hvor den enkelte har flere muligheder, hvor vi fremtidssikrer vores velfærdssamfund, og hvor vi også sørger for, at talentfulde mennesker fra hele verden har lyst til at komme til Danmark og bo og arbejde og investere.
Så et samfund, hvor der er flere muligheder.
Det handler bl.a. om, at vi gerne vil sørge for, at den enkelte dansker får flere penge mellem hænderne, sådan at man kan træffe flere valg selv, f.eks. om at få en mere miljøvenlig bil, så man kan sørge for, at ens børn kan komme til at gå på en friskole, man kan sørge for, at man kan få noget hjælp i hjemmet, eller man kan sågar, hvis man har lyst til det, gå på pension nogle år tidligere, end man ellers har lyst til, fordi man selv kan træffe det valg, i stedet for at det er op til staten at gøre det.
Det er jo endda sådan, at vi også sørger for ikke alene at bruge pengene på skattelettelser, men vi sørger også for, at der er penge til, at der kommer flere ældre og børn i Danmark i det kommende årti, sådan at vi kan sørge for, at udgifterne kan følge med også der.
Så ja, vi giver flere penge til den enkelte, flere muligheder til den enkelte, mere frihed til den enkelte, og samtidig fremtidssikrer vi vores velfærdssamfund med netop Liberal Alliances 2030-plan.
Benny Engelbrecht (S), 2019-04-10:
Tak formand.
Er ministeren enig i, at Liberal Alliance med udgangspunkt i partiets 2030-plan »Et Danmark med overskud« har en vision om et dansk samfund, der er markant anderledes end det danske velfærdssamfund, vi kender i dag?
Så med andre ord er det sådan, at når man kan citere socialministeren for at sige, at den beslutning både kan ligge oppe i Sundhedsvæsen Danmark, og at den også kan ligge nede i forvaltningerne, så er det det, der er retvisende og korrekt?
Mikkel Dencker (DF), 2019-04-10:
Tak for svaret, minister.
Det glæder mig, at vi deler interessen for det her felt.
Der er ingen tvivl om, at hvis vi skal nå det mål i 2050, som alle partier her i Folketinget jo har stillet sig bag i forbindelse med energiaftalen sidste år, så skal der tages nye teknologier i brug, hvor det netop både handler om, hvordan man kan lagre CO 2 fra kraftværker eksempelvis, og også hvordan man kan lagre energi fra vedvarende energi, sådan at den meget fluktuerende produktion af strøm – fordi produktionen afhænger af vind og vejr – kan lagres til de perioder, hvor solen ikke skinner, og hvor der ikke er nogen vind.
Så det glæder mig at høre, at det er et felt, som regeringen vil tage fat på.
Så jeg vil høre ministeren: Er det et felt, som regeringen fremadrettet vil prioritere at der afsættes forskningsmidler til?
For det er klart, at det er en teknologi, som er i sin, kan man sige, spæde begyndelse, hvor man først lige har set konkrete resultater i Storbritannien, men som stadig væk kræver et godt stykke arbejde og forskning, før man er i mål med at kunne rulle det ud i stor skala.
Så er det noget, som regeringen vil prioritere forskningsmidler til?
Lars Christian Lilleholt (V), 2019-04-10:
Det vil jeg gerne give tilsagn om.
Jeg synes, det her er meget, meget vigtigt.
Hr. Mikkel Dencker har ret i, at vi har udfordringer både med hensyn til at lagre CO 2 , hvad det her handler om, men generelt også med at kunne lagre energi, herunder ikke mindst el.
I takt med at vi bygger en energiforsyning op, hvor vi i stadig stigende grad bliver afhængige af, om vinden blæser og solen skinner, så er vi også i perioder afhængige af at kunne lagre energi.
Derfor er det oplagt at se på, hvilke erfaringer der er andre steder.
I dag må man sige, at lagring er relativt dyrt.
Der mangler de rent teknologiske løsninger i den størrelse, vi gerne vil have, men jeg er enig med spørgeren i, at det skal vi arbejde på, og derfor kræver det også, at vi sætter penge af til forskning på området.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-10:
Det har jeg jo svaret på adskillige gange, og det svarede jeg også på indledningsvis.
Og det var sådan set også det, der blev fremhævet af børne- og socialministeren i det program, som er anledningen til spørgsmålet, nemlig at ansvaret for driften af sygehusene placeres i de enkelte sundhedsforvaltninger, og at man selvsagt ikke i bestyrelsen i sundhedsforvaltningerne kan træffe beslutninger, der går op imod den årlige udviklingsplan, der vil blive indgået mellem regeringen i konsultation med Folketinget og Sundhedsvæsen Danmark.
Det vil sige, at man i en udviklingsplan klart og tydeligt cementerer, at man er nødt til f.eks. af geografiske grunde at tage nogle helt særlige hensyn i relation til Bornholm, hvis vi bare skal tage det som eksempel, fordi vi godt ved, at Bornholm står i en særlig situation.
Derfor er Bornholm også særligt beskrevet i sundhedsloven sammen med to andre sygehuse.
Hvis man i en udviklingsplan, i den årlige udviklingsplan, beskriver der, at der f.eks. skal være et givet speciale, så er det klart, at man ikke i en sundhedsforvaltningsbestyrelse vil kunne træffe en beslutning op imod udviklingsplanen.
Og det er sådan set det, som spørgsmålet, der er stillet i dag, handler om, nemlig hvad det var, børne- og socialministeren sagde i det pågældende program, nemlig hvornår man kan træffe hvilke beslutninger.
Det vil man ikke kunne op imod den årlige udviklingsplan, men ellers vil det jo være sådan fremadrettet, at det er bestyrelserne i de fem sundhedsforvaltninger, som får driftsansvaret for sygehusene.
Og der vil så være høringsret fra sundhedsfællesskaberne, og sundhedsfællesskaberne vil også være repræsenteret i bestyrelsen.
Benny Engelbrecht (S), 2019-04-10:
Hvis man i forbindelse med kommunalreformen i sidste årti havde stillet det spørgsmål til kommunerne og til den daværende indenrigsminister, som i dag er statsminister, hvorvidt kommunerne skulle lukke rådhuse og borgerservice, så er jeg sikker på, at man kunne have fået det svar, at det ikke var hensigten med kommunalreformen, at man skulle lukke borgerservice og rådhuse.
Men konsekvensen af det blev dog, at det var det, der skete, og derfor tillader vi os selvfølgelig bare ganske enkelt at finde ud af, uanset hvad hensigten fra regeringen måtte være, hvem det egentlig er, der har kompetencen til det.
Det, der jo var fordelen ved kommunalreformen, var, at man i det mindste vidste, at kompetencen lå i den enkelte kommune.
Så spørgsmålet her er jo blot det enkle: Hvad er det præcis for en kompetence, som ligger i henholdsvis sundhedsforvaltningen i Sundhedsvæsen Danmark og i de her sundhedsfællesskaber?
Altså, hvem er det, der har konkret beslutningskompetence i forhold til f.eks. specialefordeling?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-10:
Jamen sundhedsreformen handler ikke om at lukke sygehuse.
Sundhedsreformaftalen ændrer ikke på den sygehusstruktur, vi har, og det ved jeg godt at Socialdemokraterne turnerer landet rundt og påstår.
Det er derfor, den her diskussion bliver sådan en lille smule absurd.
Som jeg svarede indledningsvis, vil det fremadrettet være bestyrelserne i de fem sundhedsforvaltninger, der får driftsansvaret for sygehusene, herunder også planlægning af sygehusstruktur.
I de bestyrelser vil der jo være kommunalpolitikere, der også er forankret i sundhedsfællesskaberne, som vil repræsentere forskellige sundhedsfællesskaber.
Sundhedsfællesskaberne vil også have høringsret i relation til beslutninger, som vedrører større ændringer, og derfor vil det her jo i høj grad netop være lokalt forankret.
Astrid Krag (S), 2019-04-10:
Jeg er altså ked af det, men det var ikke et svar på, hvem der kan træffe beslutninger om sygehuslukninger, medmindre det, ministeren dér prøvede at sige til mig, er, at det er i sundhedsfællesskaberne, altså der, hvor borgmestrene sidder, at man træffer de beslutninger, og det ville så være noget helt nyt, at det er det, vi får som svar i dag.
Jeg vil bare sige, at når vi er bekymrede for fremtidige sygehuslukninger – og statsministeren har jo selv svaret min formand, Mette Frederiksen, at der selvfølgelig kan ske ændringer i vores sundhedsvæsen i fremtiden, og det ville da også være mærkeligt andet – så vil vi gerne vide, hvor de beslutninger træffes.
Hvem er det, man skal gå til?
Er det de udpegede bestyrelsesmedlemmer i de fem regionale forvaltninger?
Er det den udpegede bestyrelse i Sundhedsvæsen Danmark?
Hvem er det, man skal påvirke som borger?
Hvem er det, der træffer beslutning om en sygehuslukning?
Det er såmænd bare det, vi prøver på at få svar på.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-10:
Ja, og jeg har også svaret på det adskillige gange.
Men jeg ved godt, at Socialdemokraterne ikke ønsker hverken at høre svaret eller forholde sig til svaret, for Socialdemokraterne ønsker at turnere Danmark rundt med påstande om, at vi vil lukke Roskilde Sygehus, vi vil lukke Tønder Sygehus, vi vil lukke Nyborg Sygehus, selv om det er faktuelt forkert.
Sundhedsreformen ændrer ikke ved den nuværende sygehusstruktur, hverken for de 21 akutsygehuse eller for de øvrige sygehuse.
Det er måske derfor, Socialdemokraterne bliver ved med at stille det samme spørgsmål.
Det er, fordi Socialdemokraterne ønsker at skabe utryghed blandt danskerne.
Det vil fremadrettet være sådan, at alle jo via deres borgmester og deres sundhedsudvalgsformand vil få en langt klarere lokal stemme i de beslutninger, der bliver taget, både i sundhedsfællesskaberne og via de kommunale repræsentanter i vores bestyrelser for sundhedsforvaltningerne.
Astrid Krag (S), 2019-04-10:
Tak til ministeren for det svar, selv om jeg må sige, at jeg ikke synes, jeg blev klogere af det.
Det er altså ikke for at være polemisk; det er, fordi det forekommer mig og – ved jeg – også en del andre fuldstændig uklart, hvad det er, der er svaret her, for vi har hørt så mange forskellige versioner af ikkesvar fra regeringen, at det var befriende, da børne- og socialministeren var så klar i Debatten på DR og sagde, at det er en beslutning, der både kan ligge i Sundhedsvæsen Danmark og i de fem regionale forvaltninger.
Og jeg ved ikke, om sundhedsministeren så i dag siger, at det var rigtigt, eller at det ikke var rigtigt, så det kan måske bare helt klart bekræftes, at det var den rigtige udlægning, som børne- og socialministeren kom med, eller om det var forkert, hvad hun sagde.
For efter det indledende svar er jeg desværre ikke blevet klogere.
Pointen her er jo, at med den kæmpestore reform, som regeringen laver, og som ændrer strukturerne i vores sundhedsvæsen og centraliserer en del, er det uklart, hvem der kan beslutte at lukke et sygehus.
I dag ved man som borger, at man kan gå til sit regionsråd, til sin valgte regionspolitiker – som man jo i øvrigt forholder sig til om skal fortsætte hvert fjerde år, når der er valg, når vedkommende er på valg demokratisk – hvis man vil kæmpe for sit lokale sygehus.
Det er jo det meget enkle spørgsmål, som vi prøver at få et svar på fra regeringen.
Jeg tror, vi er oppe på, at Socialdemokratiet har spurgt både sundhedsministeren og statsministeren 15 gange samlet set – og det ved jeg godt at sundhedsministeren synes er irriterende – hvem det er, der vil kunne træffe den beslutning og dermed jo også, hvem det er, man som borger skal gå til, hvis man vil kæmpe for at bevare et sygehus, som ellers er lukningstruet.
Det er jo det, jeg spørger ind til.
Jeg spørger ikke ind til, om der er høringsret i et sundhedsfællesskab, medmindre det, ministeren siger til mig, er, at det er sundhedsfællesskabet, der kan beslutte at lukke et sygehus.
Og sådan har jeg ikke forstået det.
Derfor er det bare en appel til, at ministeren forholder sig helt konkret til, om den beskrivelse, som børne- og socialministeren kom med, var rigtig, nemlig at beslutninger om sygehuslukninger kan træffes i Sundhedsvæsen Danmark og i de fem regionale forvaltninger.
Tak for det, formand.
Kan ministeren bekræfte udtalelsen fra børne- og socialminister Mai Mercado i Debatten på DR den 28. marts om, at den nationale bestyrelse Sundhedsvæsen Danmark, som udpeges af Sundhedsministeriet, kan beslutte at nedlægge et sygehus?
Lars Christian Lilleholt (V), 2019-04-10:
Tak for det, hr. Mikkel Dencker.
Det gælder sådan set både forskning, men jo også demonstration, forsøgsanlæg i større størrelsesorden.
Vi har set det i mindre målestok, men skal det for alvor have en effekt i forhold til forsyningssikkerheden, så skal det op i en noget større målestok end det, vi hidtil har set, og der må man bare sige, at det kræver forskning og udvikling at nå dertil.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gøre mit bedste og også gerne i samarbejde med Dansk Folkeparti, som har vist sig meget konstruktive omkring det her spørgsmål.
Mikkel Dencker (DF), 2019-04-10:
Tak for svaret, som glæder mig.
Jeg kan nemlig også se tilbage på, at der har været nogle gode aftaler mellem regeringen og Dansk Folkeparti om reduktion af støtten til vedvarende energi, og det er jo ikke, fordi hverken regeringen eller Dansk Folkeparti bryder sig om vedvarende energi, men simpelt hen fordi teknologien er så udviklet, at der ikke længere er brug for støtte på samme niveau, som der har været hidtil.
Så det er jo kun glædeligt, at der bliver nogle ledige midler, som kan prioriteres anderledes.
Så kan vi så gå ind i en diskussion af, om det så er forskning i endnu mere ny teknologi, som de skal bruges på.
Det er i vi i hvert fald i Dansk Folkeparti indstillet på at se på, og det glæder mig, at regeringen har samme syn på sagen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2019-04-10:
Det er så absolut en mulighed.
Jeg er meget glad for det samarbejde, der har været mellem regeringen og Dansk Folkeparti, om at afvikle og reducere støtten til vedvarende energi.
Det er faktisk gået sådan, at med det seneste udbud, der har været, er vi nede på 2,5 øre pr. kilowatt-time i støtte til ny vind og sol.
For få år siden blev der givet 25 øre pr. kilowatt-time, så man kan i allerhøjeste grad sige, at der er sparet nogle penge.
Og det giver jo muligheder, når man sparer penge i den her størrelsesorden, for at prioritere, hvis der er politisk vilje til det, pengene derhen, hvor man kan sige teknologien endnu ikke er moden til at stå på egne ben.
Mikkel Dencker (DF), 2019-04-10:
Det glæder mig at høre, at det er et felt, som regeringen også vil prioritere.
Nu er det sådan, at vi har mange støtteordninger for vedvarende energi i øjeblikket, som med tiden vil blive udfaset.
Støtteniveauet har været relativt højt, men den teknologiske udvikling har gjort, at der ikke længere er så meget brug for støtte.
Regeringen og Dansk Folkeparti har sammen været med til at afvikle og også forny nogle støtteordninger, så er det også noget, som regeringen vil se på, altså om nogle af de penge, som hidtil har været brugt på støtteordninger fremadrettet kunne bruges på forskning i stedet for?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-10:
Tak for spørgsmålet.
Sundhedsreformen ændrer jo ikke på den nuværende sygehusstruktur, og det gælder for de 21 akutsygehuse så vel som for de øvrige sygehuse i Danmark.
Derfor er det i den diskussion, som vi jo nu har haft i salen rigtig mange gange foranlediget af Socialdemokraternes sådan skræmmekampagne landet rundt om, at der skal lukkes sygehuse, fuldstændig det modsatte, vi ønsker med Nærhedsfonden på de 8,5 mia. kr., nemlig at sikre flere sundhedstilbud tættere på, hvor folk bor.
Som det blev fremhævet af børne- og socialministeren i det debatprogram, som der henvises til, så placeres ansvaret for driften af sygehusene i de enkelte sundhedsforvaltninger.
Men det er klart, at en bestyrelse for en sundhedsforvaltning fremadrettet ikke vil kunne træffe beslutninger, der går imod den årlige udviklingsplan, som jo fastsættes af regeringen i samspil med Folketinget og Sundhedsvæsen Danmark.
Fremadrettet vil det være bestyrelserne i de fem sundhedsforvaltninger, der vil få driftsansvaret for sygehusene, herunder også planlægning af sygehusstrukturen, men vi ønsker også at have en stærkere forankring i kommunerne, og det vil ske gennem sundhedsfællesskaberne, som jo får en langt stærkere rolle i planlægningen.
Bl.a. vil vi med den nye struktur sikre, at der er repræsentanter i sundhedsfællesskaberne fra alle kommuner, så alle kommuners borgere er repræsenteret gennem borgmesteren og sundhedsudvalgsformanden, og der vil også i forvaltningsbestyrelserne i de fem sundhedsforvaltninger være tre repræsentanter, som har en kommunal forankring, og som er udpeget gennem sundhedsfællesskaberne og forankret i forskellige sundhedsfællesskaber, så vi netop både sikrer en høringsret til sundhedsfællesskaberne og en stærk lokal forankring i forhold til de fremadrettede beslutninger i vores sundhedsvæsen.