runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2019-04-04:
Mange tak for indlæggene og for opbakningen til forslaget.
Men det er det ikke.
Jeg havde selv en oplevelse på et tidspunkt derude omkring Bellahøj i Nordvestkvarteret, hvor jeg bor, jeg gik forbi en bil og så, og jeg tror ikke, at jeg overdriver ved at sige, at der lå flere hundrede patroner på jorden uden for bilen, og så lå der to unge mennesker og sov inde i bilen.
Det synes vi vil være uheldigt, fordi det er dumt at bruge lattergas til beruselse, uanset hvor gammel man er.
Med lovforslaget gives hjemmel til Erhvervsministeren, som i øjeblikket er mig, til at fastsætte en mængdebegrænsning for køb af lattergas, og det vil så betyde, at det vil blive vanskeligere for unge at få adgang til at anvende lattergas som rusmiddel, når hjemlen bliver udmøntet.
Sikkerhedsstyrelsens kontrol med området er baseret på produktsikkerhedsloven, men da det er svært for Sikkerhedsstyrelsen at bevise, om lattergas købes til at lave flødeskum med eller til beruselsesformål, er det vurderingen, at en mængdebegrænsning vil gøre det lettere at løfte bevisbyrden for, hvornår et salg er ulovligt, og det er meget nemt objektivt at gå ind og konstatere, om antallet er over eller under det antal patroner, som bliver tilladt.
Hvis man på internettet eller i butikker sælger et meget stort antal patroner, peger det på, at salget sker med henblik på beruselse, da der er en grænse for, hvor meget flødeskum man som privatperson kan have behov for at lave.
Jeg ved godt, at der er nogen, der vil sige, at det lidt er noget smagsdommeri, altså det her med at vi tager stilling til, om man som person har behov for 200 l flødeskum i løbet af en uge, men vi mener nu alligevel, at det er en meget sund og fornuftig antagelse, at det har man nok ikke.
En mængdebegrænsning vil også gøre det nemmere for eksempelvis isenkræmmere at vide, hvornår et salg er ulovligt.
Som følge af forslaget om mængdebegrænsningen øger Sikkerhedsstyrelsen kontrolindsatsen både på internettet og i fysiske butikker.
Sundhedsstyrelsen har også fokus på at forebygge, at unge anvender lattergas som rusmiddel.
Til sidst vil jeg nævne, at forslaget ikke har nået at være i høring.
Vi lægger stor vægt på at få mængdebegrænsningen vedtaget hurtigst muligt for at søge at dæmme op for forbruget, men der vil være tale om en høring om den konkrete mængdebegrænsning, som bliver udmøntet i en bekendtgørelse.
Så endnu en gang tak for bemærkningerne.
Jeg ser frem til den videre behandling af forslaget.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Tak til ministeren for talen.
Det er i forhold til bemærkningen omkring aldersgrænsen, at jeg vil sige, at jeg ikke helt kan forstå det der med, at det ligesom skulle være, at man så siger, at man legitimerer det for dem, der er over 18 år.
Altså det at sige, at man forbyder salg til unge under 18 år, er jo bare en måde at beskytte nogle af de helt unge på, nemlig de unge, som vi godt ved er nogle af dem, der bruger lattergas i dag.
Derfor vil jeg sige, at ligesom det, som ministeren selv siger, kan være nemmere for isenkræmmere at sige nej, hvis der er en mængdebegrænsning, kunne det også være en mulighed at sige, at der er en aldersgrænse, ligesom der er i forhold til håndkøbsmedicin eller cigaretter eller alkohol eller andre ting.
Men i det her tilfælde vil det jo primært være for at beskytte de alleryngste, som er nogle af dem, som vi ved det gør størst skade på, og som er nogle af dem, der er i risikozonen for at bruge det.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-04-04:
I forhold til andre substanser, som kan bruges som rusmiddel – alkohol, cigaretter – har vi en aldersgrænse, fordi vi som samfund mener, at det er i orden, at man indtager dem som rusmiddel, når man er over aldersgrænsen.
På samme måde vil det blive opfattet, hvis vi laver en aldersgrænse for lattergas, som værende i orden, at man indtager det, hvis man er over aldersgrænsen.
Jeg mener, at det er et problem, både hvis man er over eller under eksempelvis 18 år, hvis man bruger lattergas til beruselse.
Det er ikke egnet til det, det er skadeligt, og vi ønsker ikke at være med til at udbrede det.
Så derfor synes jeg ikke, at en aldersgrænse er det rigtige.
Jeg synes, det vil blive tolket forkert, og jeg mener også, at det skal være forbudt for folk, der er voksne.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Den debat hører også til i udvalgsbehandlingen.
Jeg har bare umiddelbart svært ved at tro, at forbruget skulle stige blandt mennesker over 18 år, fordi man laver et forbud for unge under 18 år.
Det er jo ikke et spørgsmål om at legitimere det.
Men nu skal vi ikke stå og diskutere det her.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-04-04:
Jamen jeg ved ikke, om det er sådan, at det nødvendigvis kun er de unge under f.eks. 18 år, eller hvor man nu vil sætte aldersgrænsen, som er mest udsat.
Jeg har med egne øjne set folk, som er over 18 år, bruge lattergas, og som altså er unge voksne, og jeg mener ikke, at problemet er mindre, hvis det er den aldersgruppe, end hvis det er yngre teenagere.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Tak for det, formand.
Det her er jo et af de lovforslag, hvor vi kan sige, at her er det rigtig godt, at vi får reguleret et område, der ikke tidligere har vi været reguleret eller i hvert fald ikke været reguleret stramt nok.
Vi oplever, hvordan problematikken omkring de her lattergaspatroner har været stigende, og derfor er vi selvfølgelig positive over for det forslag, der ligger her, om at lave en mængdebegrænsning.
Jeg vil dog sige, at jeg er fuldstændig enig med ordføreren både fra Socialdemokratiet og fra Dansk Folkeparti i deres betragtning om, at vi sagtens kunne gå videre her.
Der har jo tidligere været rejst spørgsmål om – og jeg ved, at SF's sundhedsordfører, fru Kirsten Normann Andersen, tidligere har stillet spørgsmål om det – om man kunne indføre en aldersbegrænsning, og der har argumentet ligesom været, at det kunne man ikke, fordi det i forvejen var ulovligt.
Men jeg synes jo, at når vi står her nu og er i gang med at lave en mængdebegrænsning i forhold til det, eller i hvert fald udstyre ministeren med et mandat til at gøre det, så var det helt naturligt også at få kigget på en aldersbegrænsning i forhold til det og også de øvrige tiltag, som Dansk Folkepartis ordfører også var inde på.
Så vi støtter klart op om lovforslaget og ser også frem til i udvalgsbehandlingen at kunne være med til at skærpe nogle af de krav, der ligger, og det håber jeg på at der kan være et flertal for i udvalgsbehandlingen.
Men som sagt støtter vi forslaget, og jeg skulle hilse fra SF og sige, at de også bakker op om forslaget og også om de samme intentioner, som jeg har givet udtryk for her, om at skærpe lovgivningen.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Tak, og tak for en god ordførertale.
Nu var ordføreren selv inde på det der med tidshorisonten, og det var også det, jeg tidligere spurgte Socialdemokraternes ordfører om, og ordføreren siger egentlig også, at det kunne være godt, hvis vi kunne aftale noget her som en opfølgning på den her debat.
Jeg synes jo bare, det bliver rigtig vigtigt, at vi bliver mere konkrete i forhold til, hvornår det er, vi skal opnå de her mål, og der er også det med – det manglede jeg lidt i ordførerens tale – at der i Socialdemokraternes og SF's oplæg er 55.000 ha statsskov og så kun 20.000 ha privat skov.
Jeg synes jo, vi bliver nødt til at lytte til det, der ligger i rapporten fra Københavns Universitet.
Er ordføreren ikke enig i, at vi også bliver nødt til at øge mængden af privat skov, hvis vi skal opnå en bedre kvalitet i forhold til biodiversitet?
Trine Torp (SF), 2019-04-04:
Jo, men jeg synes egentlig, at Socialdemokratiets ordfører måske svarede indirekte på lige præcis det her spørgsmål ved at sige, at den del af det, som er den statsejede skov, er den, hvor der kan være en ret kort tidshorisont at få det implementeret i, fordi – hvad kan man sige – vejene til at få den privatejede skov gjort til urørt skov er lidt mere komplicerede, og så har det måske en længere tidshorisont.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Det er jeg enig i.
Forskerne siger jo også, at de 75.000 ha er absolut minimum, så vi kunne måske opnå en form for enighed om at sige, at lad os starte med de 55.000 ha med statsskov, men så have et bindende mål om, også med årstal på, hvornår vi så skal opnå de 53.000 ha privat skov efterfølgende.
For så vil vi jo nå op på i hvert fald over 100.000 ha skov, og vi vil stadig væk få 53.000 ha privat skov, som er det, forskerne lægger op til.
Så vil vi jo placere os på den rigtige side af den minimumsstandard, som de lægger.
Trine Torp (SF), 2019-04-04:
Så det er det, vi har lagt frem.
Mette Abildgaard (KF), 2019-04-04:
Tak for det.
Men jeg må også sige, at jeg, når jeg tager de ideologiske briller på, sådan set er enig i – hvilket også hr. Carsten Bach var inde på – at staten i udgangspunktet ikke bør drive skovdrift.
Det har vi private, som kan gøre.
Statens arealer kan bruges bedre.
Men vi kan ikke bare lige træffe sådan en beslutning her.
Der er økonomi forbundet med det, der er træleverance til bl.a. den danske møbelindustri, som vil komme i klemme.
Så om end vi har meget sympati for det her forslag og anerkender dets virkning i forhold til biodiversiteten, kan vi ikke bakke op om det.
Vi har også fra Det Konservative Folkepartis side været ude at foreslå, at der skal være endnu mere urørt skov, end der er udlagt i den her regeringsperiode.
Vi har tidligere foreslået 40.000 ha.
Så vil jeg godt understrege, at jeg er meget stolt af det, regeringen har leveret i forhold til urørt skov, hvor vi har leveret – hvilket der også har været meningsudvekslinger om i debatten i dag – betydelig mere end den tidligere regering.
Jeg vil holde det til det.
Christian Poll (ALT), 2019-04-04:
Jeg skal også forsøge at gøre det hurtigt.
65 pct. af samtlige rødlistede arter i Danmark er knyttet til skovens økosystemer, og 36 pct. af alle rødlistede arter i Danmark findes kun i skov.
Og det vil jo sige, at en meget stor andel af vores truede biodiversitet er helt afhængig af skovens tilstand.
Vi synes, det vil være et naturligt opgør med statens rolle – Naturstyrelsens rolle bør jo være at sikre en høj biodiversitet og borgernes adgang til natur, og det er det, som vi ønsker med det her forslag.
Hvad betyder det så for skovdriften i Danmark?
Ja, der kan man sige, at flere ordførere her har fremhævet visse private skovarealer, som også kunne være vigtige.
Vores tilgang til det er, at lad os se på, om vi skal lave nogle jordfordelingsøvelser i den her omgang.
Det behøver ikke at være lige præcis de arealer, der i dag er statsskove.
Der kan faktisk være en rigtig god pointe i at lave en jordfordelingsøvelse rigtig mange steder.
Jeg har været glad for debatten her og for at høre, at mange partier, både i rød og i blå blok, faktisk gerne vil gå langt hurtigere og længere frem i forhold til at sætte statsskovene og andre skove i Danmark fri fra skovdrift, sådan at vi kan få vendt tilbagegangen i biologisk mangfoldighed til en fremgang, inden det er helt for sent.
Så tak for den debat.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Jeg skal nok gøre det kort.
Jeg skal bare lige høre, om Alternativets ordfører ikke er enig i, at det bliver uhyre vigtigt at få en tidsplan ind i forhold til det her, så vi ligesom kan få sat turbo på den her proces.
Christian Poll (ALT), 2019-04-04:
Jo, det er jo netop helt centralt.
For det, vi har set regeringen gøre her med de 13.000 ha, har jo netop været med en meget, meget lang tidshorisont og i forhold til en ganske lille andel af skovarealet.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2019-04-04:
Tak for det.
Forslaget har jo til hensigt at gøre det vanskeligere at misbruge lattergas som rusmiddel, noget, som vi desværre har set er stigende blandt unge mennesker.
Så det bakker vi selvfølgelig op om.
Ministeren beder om at få bemyndigelse til at kunne fastsætte regler, der gør, at man kan begrænse antallet og mængden af lattergaspatroner, der kan sælges af erhvervsdrivende til private forbrugere.
Det er så Sikkerhedsstyrelsen, der skal kontrollere det.
En sådan mængdebegrænsning vil følge ministeren gøre det lettere for Sikkerhedsstyrelsen at løfte bevisførelsen for, hvorvidt et salg er ulovligt.
Det skal forstås sådan, at det jo i dag også er ulovligt at sælge lattergaspatroner, hvis det er åbenlyst, at det er til rusmiddelformål.
Forslaget har ikke været i høring.
Det kommer det i forbindelse med den varslede bekendtgørelse.
Det ser vi frem til.
Vi kan på nuværende tidspunkt, som det ligger, bakke op om forslaget.
Vi ønsker at gøre, hvad vi kan for at begrænse misbrug af lattergaspatroner.
Socialdemokratiet synes dog også, at man skulle overveje, om ikke vi bør forbyde salg af lattergaspatroner til personer under 18 år, samtidig med at vi mener, at regeringen burde gøre mere for at håndtere den forureningsudfordring, der knytter sig til de her lattergaspatroner.
De ligger jo simpelt hen på gader og stræder.
Vi har foreslået et pantsystem, som ville sikre, at de kom væk fra gaden.
Man kan sikkert forestille sig andre initiativer.
I hvert fald er der en uløst problemstilling der, som jeg vil opfordre ministeren til at kaste sig over, eventuelt i et samarbejde med miljøministeren.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-04:
Det lyder jo meget besnærende at lave et pantsystem og en aldersbegrænsning, så unge under 18 år ikke skal have mulighed for at købe de her lattergaspatroner til flødeskumsproduktion.
I Dansk Folkeparti synes vi bare ikke, at det er den rigtige måde at håndtere udfordringen på, for det er det samme som at legitimere, at det er helt i orden at have den her form for misbrug, og de skal da bare blive ved: Når man først bliver 18 år, skal man bare kunne købe og bruge, og så skal der i øvrigt pant på patronerne, for så er det hele fantastisk.
Hvis man går ind på Giftlinjen og kigger på, hvad det egentlig er for en risiko, man tager ved den her form for misbrug, så ser man, at det faktisk er noget, der i værste fald kan medføre døden, da indtagelse af det her rusmiddel kan medføre akut iltmangel.
Så i Dansk Folkeparti kan vi ikke anerkende, at den rette måde at håndtere det her på er at lave et aldersindekseret forbud.
Vi er nødt til at diskutere et almindeligt forbud, som kan håndhæves, i forhold til at man naturligvis ikke, som nogle gør i dag, skal kunne købe flere hundrede patroner i døgnet, og så kan man ellers gå i gang med at inhalere på den ene eller den anden måde.
I Dansk Folkeparti er vi jo enige med regeringen i, at det er fornuftigt, at der også gives en bemyndigelse til ministeren om, at man kan fastsætte nogle regler omkring mængdebegrænsninger.
Men vi mener ikke, at det er nok til at tage livtag med de udfordringer, som det er, i forhold til at der er alt, alt for mange, som åbenbart interesserer sig for piskeflødeproduktion her i Danmark.
Det er jo tankevækkende, at det eneste, man så kan gøre, er at diskutere, om der skal være nogle mængdebegrænsninger.
Der vil vi altså i Dansk Folkeparti anbefale, at vi får set på, hvilke steder man skal have mulighed for at kunne have de her produkter på hylden, altså udbudssteder.
Det er jo ikke rimeligt, at man på gader og stræder i købmandsbutikker og i døgnkiosker sælger flere hundrede af den her slags patroner til unge mennesker både over og under 18 år.
Så vi vil meget gerne have, at vi går videre end det, som regeringen foreslår.
Vi synes, at man både skal kigge på omfanget af udbudssteder og selvfølgelig også se på det, som ligger i beslutningsforslaget, nemlig mængdebegrænsninger.
Med de ord kan vi naturligvis støtte forslaget, som ministeren har fremsat, men vi ønsker at gå videre.
Anni Matthiesen (V), 2019-04-04:
Tak, hr. formand.
Da Venstres erhvervsordfører, hr. Torsten Schack Pedersen, desværre ikke havde mulighed for at være i salen i dag, har jeg lovet at holde talen på hans vegne.
Diskussionen om salget af lattergaspatroner blussede særligt op, da Socialistisk Folkeparti i efteråret fremsatte deres beslutningsforslag vedrørende en aldersbegrænsning ved køb af lattergaspatroner.
Ligeledes har en pantordning på lattergaspatroner været på tale før hos Socialdemokratiet, og det er derfor tydeligt, at mange af partierne her i Folketinget synes, at vi har et problem, som vi er nødt til at tage hånd om.
I dag er det jo faktisk ulovligt at sælge lattergaspatroner til beruselsesøjemed, men det har vist sig, at det er svært at bevise, hvornår et salg er ulovligt.
Med dette lovforslag vil vi indføre en hjemmel, som kan fastsætte en mængdebegrænsning for køb af lattergaspatroner.
Venstre mener også, at det derved bliver nemmere for sælgerne af lattergaspatroner at vide, hvornår salg er ulovligt.
Patronerne bruges jo især til at lave flødeskum med, og der er trods alt en grænse for, hvor meget flødeskum man kan komme på sin kakao.
Den sørgelige udvikling blandt helt unge mennesker tror jeg egentlig at vi er mange der også bekymrer os om.
Jeg kan i hvert fald personligt sige, at når jeg opdager, at de her patroner ligger forskellige steder rundtom, måske især i de større byer, så bliver jeg også bekymret for, om der måske er nogle forældre her, der ikke tager en snak med deres børn, måske hen over aftensmaden.
For jeg synes helt klart, at jeg gerne også i dag i salen vil appellere til, at det er noget af det, som vi forældre også skal huske på at vi har et ansvar for.
Men alt i alt mener jeg, at det her er et godt lovforslag, og derfor kommer Venstre naturligvis til at stemme for det.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Jeg fik ikke rigtig noget svar på, hvornår det skulle ske, altså hvad tidshorisonten var.
Jeg synes også, at det, der er lidt bekymrende, er, at i forskernes rapport fremgår det, at de har den omvendte vægtning af, hvor meget der skal være privat, og hvor meget der skal være statsskov.
For langt det største potentiale for at få biodiversitet igennem urørt skov ligger i de private plantager.
Det, forskerne anbefaler, er, at det er 53.000 ha, der kommer fra private og så kun 22.000 ha fra statsskove, og det er bare for at nå op på et minimum på 75.000 ha.
Så er Socialdemokraterne ikke enige i, at vi bliver nødt til at gøre en øget indsats for netop at sikre, at det også er de arealer, hvor vi får mest biodiversitet, der bliver udtaget, og dermed at det også bliver i de private skove?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2019-04-04:
Der skal man selvfølgelig være forsigtig.
Men det, jeg har sagt tidligere, er, at for de 55.000 ha, der skal udlægges på offentlige arealer, altså af de 75.000 ha, er det et spørgsmål om udpegning, så det kan gøres relativt hurtigt.
Det er et spørgsmål om at finde de områder, hvor det giver mest mening, og hvor skoven har en sådan kvalitet, at den hurtigst muligt kan yde et væsentligt bidrag til biodiversiteten.
Så det er et spørgsmål om en kortere årrække og så hurtigt som muligt.
I forhold til de sidste 20.000 ha op til de 75.000 ha i alt i Danmark bliver vi nødt til at være realistiske i forhold til, hvor hurtigt vi kan udrulle det.
Det er klart, at vi ikke kan og ikke vil købe 20.000 ha privat skov og udlægge det til urørt skov i løbet af ganske få år, for det vil simpelt hen være for dyrt.
Så man bliver nødt til at finde andre veje hen imod at få udlagt de sidste 20.000 ha på det private areal, og det kan eksempelvis foregå, ved at man bytter arealer, som i dag er ejet af fællesskabet, med private områder og på den måde kommer op på de 75.000.
Det kan være, at man kan opkøbe noget, det kan være, man kan tænke i ordninger, som kan gøre det mere attraktivt for skovejerne at forvalte skovene på en mere naturnær måde og måske endda gøre det helt urørt.
Så der bliver vi nødt til at være mere kreative, fordi økonomien selvfølgelig sætter nogle grænser.
Men med de første 55.000 ha kan og skal det gøres meget hurtigt.
Ida Auken (RV), 2019-04-04:
Nu ved jeg ikke, om hr. Christian Poll som barn har været udsat for noget af det, der hedder Rorschachtesten – men det er der nok mange andre der har – hvor man skal kigge på en masse pletter og så prøve at sige, hvad det forestiller.
Jeg vil sige, at hvis vi lavede den øvelse på de nuværende nationalparker, tror jeg, at de for alvor ville blive meningsløse.
Jeg tror simpelt hen, at de ville komme til at ligne den underligste Rorschachtest, og man skulle virkelig stramme sig an for at sige, at her er der en nationalpark, og som fru Pia Adelsteen og andre har påpeget, er det, hvis man helt fulgte Alternativets ellers meget gode intention til forslag, altså nærmest togstationer, man ikke kan komme til, i Hillerød, og man kan ikke køre ind.
Altså, vi skal også lige ramme et sted, hvor det, vi så laver i stedet for, giver mening.
Så i stedet for at omdanne de nuværende nationalparker til Rorschachtests, tror jeg altså mere på at gå ud og lave nogle egentlige naturreservater.
Christian Poll (ALT), 2019-04-04:
Men den danske natur er jo meget opdelt, og jeg tænker, at det vel også vil gælde for nogle af de arealer, som Radikale har i tankerne, altså at det kan være svært at samle dem.
Så det er vel en generel problemstilling, vi har i Danmark, at der er landbrug på to tredjedele af vore arealer, og at vi skal have naturen indpasset, og der bliver vi jo nødt til at lade den udvikle sig lidt ud i f.eks. landbrugsarealer, f.eks. også i nationalparkerne.
Ida Auken (RV), 2019-04-04:
Ja, lige præcis.
Det var jo derfor, vi lavede det Grønne Danmarkskort med den tidligere regering: for at prøve at få mere sammenhæng og noget mere plads til naturarealerne og have en tænkning om, hvor vi vil have den her natur, og hvor den giver allermest mening.
Jeg tænker et danmarkskort, hvor man kigger på de arealer, der i dag f.eks. er lavbundsarealer, som man ikke får ret meget ud af som landmand, og mange af dem ligger jo ikke nødvendigvis i nationalparkerne.
Så for at få mere natur i Danmark tror jeg at vi skal lave den store øvelse på hele landbrugslandet, hele arealet, og ikke nødvendigvis kun på nationalparkerne.
Så man kunne jo sådan set sagtens have et naturreservat inde i nationalparken.
Så ved man i hvert fald, hvor skiltene til de naturinteresserede skal pege hen.
Peder Hvelplund (EL), 2019-04-04:
Jeg synes, det er rigtig positivt at høre ordføreren tale om de her naturreservater.
Nu var ordføreren her til sidst lidt inde på, at et naturreservat i princippet godt kunne ligge inde i en nationalpark.
Men vil De Radikale være med til, at vi også begynder at stille nogle skærpede krav til de eksisterende nationalparker i dag?
Der skal jo stadig væk være en forskel på, om du er i en naturnationalpark eller et naturreservat eller i en nationalpark, eller om du er udenfor.
Så vil De Radikale være med til, at vi stiller nogle øgede krav?
Så kunne det måske betyde, at der var nogle af de mest meningsløse arealer, man så tog ud af nationalparkerne, og at man sagde, at de ikke skulle være en del af det, men hvis de ligger i en nationalpark, er der nogle skærpede krav.
Ida Auken (RV), 2019-04-04:
Det er jo en spændende tanke, at man går den anden vej, og siger, at vi starter med naturdelene, der er i de her nationalparker, og så ryger man ud, hvis man ikke vil gøre noget.
Det kunne vi måske diskutere, men at gå ind i en aftale, vi har lavet, og hvor vi har overtalt rigtig mange lodsejere og rigtig mange kommuner til at være med, og så ændre forudsætningerne, er simpelt hen dårlig stil.
Altså, vi har været samme sted, som Enhedslisten er, hele forløbet, men vi er også gået med ind og lavet aftalen for at få et fokus på naturen.
Nu var jeg oppe i Nationalpark Thy, hvor landmændene faktisk kan begynde at se, at der er en kæmpestor fordel i at have naturarealer og producere og leve sammen med dem.
De fik faktisk overbevist en del landmænd fra nationalparken i Nordsjælland om, at det kan være en fordel for dem at have mere fokus på natur.
Hvis man så bagefter går ud og snyder dem ved at lave om på reglerne, når man har stået og sagt, at der ikke er forskel, så synes jeg ikke, at man er en ansvarlig politiker.
Det er simpelt hen for at stå ved mit ord, selv om jeg sådan set deler ønsket om at få meget mere natur, også internt i de her parker.