Mette Frederiksen (S), 2026-01-20:
For det første mener jeg, man skal passe på med at undervurdere vigtigheden af vores små og mellemstore virksomheder, bl.a. på hele den jyske højderyg.
Men de er jo ramt af, at vores nærmarkeder har nogle tilbageslag i deres økonomier.
Så det er den europæiske økonomi, vi for alvor skal have styrket.
Jeg er meget, meget enig i det andet.
Fru Pia Olsen Dyhr spurgte også til det; jeg nåede ikke at svare.
Vi har lige underskrevet Mercosur-aftalen efter 20-25 års forhandlinger med Latinamerika – helt utrolig vigtigt af mange årsager, handelsmæssigt, men faktisk også politisk og geopolitisk i den situation, vi befinder os i.
Jeg ved ikke, om man lagde mærke til det, men en af de første ledere, jeg mødte i den her Grønlandskrise, var Mark Carney fra Canada.
Alle interesser, skulle jeg til at sige, møder hinanden i et stadig tættere samarbejde med vores canadiske venner, både militært, sikkerhedsmæssigt, men faktisk også handelspolitisk.
Og igennem de senere år er det blevet fast kutyme, at Japan, Sydkorea, Australien og New Zealand deltager i NATO-topmøderne, altså af sikkerhedspolitisk karakter.
Det er jo også i det handelsmæssige lys, man skal se, at jeg selv for år tilbage brugte mange kræfter på at tætne vores bånd med Indien.
Så verden er stadig stor, og der er mange, der ønsker at arbejde tættere sammen med Europa, og derfor er det bl.a. vigtigt, at Mercosur-aftalen bliver stemt igennem snart.
Også fra mig skal der lyde en tak til Enhedslisten og hr. Pelle Dragsted for vores gode samarbejde i den her situation.
Det er jo ikke altid, at vi enige om det udenrigspolitiske, og derfor varmer ordene måske endda endnu mere.
Men noget, vi har været meget enige om, er netop, hvordan man håndterer kriser af økonomisk karakter.
Det gjorde vi bl.a. under corona.
Det er jo også rigtigt, at hvis der kommer en toldkrig, som er det, der er antydet, kommer det til at have store konsekvenser, og jeg kan bestemt afgive det løfte i dag, at det skal håndteres på en socialt retfærdig måde.
Jeg håber ikke, vi når dertil.
Jeg håber, vi får overbevist amerikanerne om, at vi ikke skal ad den her vej.
Jeg mener også, det bliver et fælles europæisk anliggende at sørge for, at de europæiske økonomier og europæiske befolkninger kommer igennem den her handelskrig, hvis den skulle komme.
Så det kan jeg give et tilsagn om.
Så er jeg egentlig også glad for det, der bliver sagt om, at der faktisk ikke er en selvfølge i at blive bakket op i den situation, vi befinder os i.
Det handler om, at der er nogen, der træffer et meget bevidst valg, og som måske nok også kan se, at det her er større og mere alvorligt end noget, der vedrører Danmark og Grønland.
Jeg er også glad for rosen af naalakkersuisut, som gør det rigtig, rigtig godt i en meget svær situation.
Jeg har selv en fornemmelse af, at fordi vores allierede – ikke lige USA i det her tilfælde, desværre, men de andre – godt ved, at de kan regne med Danmark.
Resten af verden ved, præcis hvor man har Danmark, også i forhold til meget, meget svære ting, bl.a. omkring Ukraine.
Og de indsatser, vi har gjort tidligere, lønner sig, når det så er os, der desværre, uden at vi har haft et ønske om det, bliver omdrejningspunktet for en konflikt med USA.