runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Når jeg anvender udtrykket, at vi skal være opmærksomme, snarere end at vi skal være bekymrede, er det, fordi – og det kan være, at vi anvender ordene forskelligt – jeg er meget opmærksom på det danske vandmilijø, og jeg er meget opmærksom på den her udvikling, men når det ikke for mig går hen og bliver til en decideret bekymring, er det, fordi det ikke er blevet værre med det danske vandmiljø i de seneste ti år.
Vi havde på baggrund af tal fra Aarhus Universitet en forhåbning og en formodning om, at det ville blive bedre – det er det ikke blevet, og det skal vi søge hen imod at det bliver.
Det er derfor, jeg siger, at jeg er opmærksom – jeg er meget opmærksom – og jeg er også meget vokal omkring det, men bekymret er jeg ikke.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Tak for det.
Det er klart, at når vi fra Socialdemokratiets side tager sagen op i dag, er det jo, fordi vi har kunnet følge debatten, ikke mindst i medierne.
Vi har også kunnet følge udviklingen i målingerne fra »NOVANA«, som ministeren jo helt korrekt redegør for.
Debatten i medierne har jo handlet om det her med, om der er blevet leveret på de indsatser, som det var forudsat at man i et vist omfang skulle levere på, og der har særlig de kollektive virkemidler været udskældt eller i hvert fald genstand for debat.
Når man på baggrund af målingerne kan se, at der ikke er den fremgang, der skal være, og man samtidig kan se, at der er en svigtende leverance på de indsatser, landbruget skal levere, hvorfor mener ministeren så ikke, at der er grund til at være bekymret for det danske vandmiljø?
Jeg hører ministeren sige, at vi skal vie det vores opmærksomhed – jeg tror, det var det ord, der blev brugt – men ministeren vil ikke sige, at vi skal være bekymrede.
Den betragtning tror jeg ikke at jeg deler, og jeg tror også, at der er andre, der heller ikke deler den.
Hvorfor mener ministeren ikke, at der er grund til at være bekymret?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Mange tak for spørgsmålet.
Aarhus Universitet skriver her i »NOVANA« om udledningstallene, at de har været på samme niveau i de seneste knap 10 år.
Belastningen er ikke blevet større i de senere år, men belastningen er heller ikke faldet, sådan som vi havde forventet den ville gøre.
Vores vandmiljø skal have det bedre, og over de kommende år kommer der yderligere kvælstoftiltag.
Derfor er der i hvert fald grund til opmærksomhed.
Landmændene bruger mindre gødning end forudsat, samtidig med at foreløbige opgørelser af nye forsøg fra Aarhus Universitet tyder på, at en mindre del af det ekstra kvælstof, der bruges, udvaskes på markerne.
Samtidig har vi ikke set det forventede fald i udledningen til vandmiljøet.
Der er med andre ord mange ting, der peger i hver deres retning, og derfor har mit ministerium bedt Aarhus Universitet om at hjælpe til med en opdateret vurdering af situationen.
Så vi skal først se resultatet af det arbejde, vi har sat i gang.
Ellers bliver det vanskeligt at reagere på en måde, som rammer rigtigt, for at forbedre vandmiljøet.
Men landmændene skal selvfølgelig også etablere de kollektive virkemidler, som skal bidrage til en forbedring af vandmiljøet.
Aktuelt bliver der bl.a. set på mulighederne for at skabe forøget incitament for den enkelte landmand til at deltage i det her.
For den skal leveres, og den vil blive leveret.
Det er helt rigtigt, at der kun er realiseret en lille andel af de kollektive virkemidler.
Indtil nu har vi sådan set kun givet tilsagn om, mener jeg, omkring 12 pct. – og det er ca. 300 t kvælstof – af den samlede indsats, som det er aftalt skal leveres i 2021.
Det er derfor, jeg også griber i egen barm og spørger, om der er nogle tiltag, vi kan gøre fra ministeriets side for at gøre det mere attraktivt, og at jeg samtidig beder landbruget om at levere fra deres side.
For der skal leveres på de her tiltag, ellers vil der være grund til bekymring.
Men vi kommer i mål med de ambitioner, vi har sat os på det her område, og det gør vi enten på den ene måde, eller også gør vi det på en anden måde.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Mener ministeren, at der er grund til at være bekymret for det danske vandmiljø, og at der i den sammenhæng er behov for yderligere kvælstoftiltag for at beskytte det danske vandmiljø?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Jeg hører altid gerne på, hvad ordføreren siger, og jeg skal gerne tage det her med i mine overvejelser.
Når jeg trækker på smilebåndet, er det af billedet af, at man enten render rundt med et skydevåben eller med en grøn mamba i bæltet eller eventuelt som bælte – det er vist heller ikke lovligt.
Det fik mig til at trække lidt på smilebåndet.
Jeg vil sige, at hvis man går rundt med et skydevåben, er det med henblik på at skade nogen.
Hvis man har en slange derhjemme, er det formentlig, fordi man har en hobby, som i øvrigt er ulovlig, hvis det er en giftslange.
Peter Kofod (DF), 2019-02-27:
Det sidste har ministeren ret i.
Det var meget vittigt.
Men er det ikke lidt pudsigt, at man fra Folketingets side indfører en minimumsstraf på 2 år for at rende rundt med et skydevåben, men hvis man render rundt med en giftig slange, der potentielt kan være lige så farlig eller farligere, så får man en bøde på 5.000 eller 10.000 kr. – potentielt.
De to ting er jo ikke det samme, men jeg synes alligevel, at forskellen er stor.
Så jeg skal ikke stille nogen polemiske spørgsmål eller alt muligt andet.
Jeg vil bare en sidste gang, for jeg tror, det er min sidste runde, bede ministeren om at overveje det en gang til.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Vi er ikke uenige om, at det her er mennesker, som overtræder loven, og derfor skal de pågældende også straffes.
Jeg synes bare, at der er en god ræson i, at vi sondrer imellem, hvorvidt man overtræder loven og holder dyr, man ikke må, eller om man udsætter nogen for fare.
For hvis man konkret udsætter nogen for fare – og i de eksempler, som hr. Peter Kofod nævner, kan det jo godt være at man udsætter nogen for fare – så er det klart, at det også er en af de ting, som man skal sigtes for, og som man skal anklages for, og som man skal dømmes for.
Men jeg synes, der må være en forskel på, om man udsætter nogen for fare, eller om man potentielt udsætter nogen for fare.
For ellers tror jeg, at de fleste køkkenskuffer rundtomkring trænger til et serviceeftersyn.
Peter Kofod (DF), 2019-02-27:
Jeg vil nu opfordre ministeren til at give det her et serviceeftersyn.
Hvis man har de dyr, uanset hvordan man så måtte holde dem – for der er givetvis mennesker, der har stor ekspertise inden for krybdyr og ved, hvordan man skal holde sådan nogle inde – mener jeg altså, at man løber en risiko.
Der er en risiko, hvis man har et dyr, der er så giftigt, at det kan udrydde en hel boligblok, tror jeg var det, dyrepasseren sagde, hvis det slap fri.
Det synes jeg er et problem.
Jeg synes også, at vi må vise noget villighed til at opretholde det forbud, der nu engang er.
Det her er jo klart forbudt.
De her arter står på en liste over forbudte arter, så der er ikke noget at komme efter.
Det er klart forbudt.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Men det jo kommer bare til at lyde lidt hult, tror jeg, for mange mennesker, at vi nok skal komme i mål, og at man bare skal vente og se, det hele skal nok lykkes.
»NOVANA«-tallene viser ikke den fremgang, som vi havde forventet, og leverancerne på de kollektive indsatser viser mildest talt heller ikke den fremgang, som dér var forudsat.
Jeg tror, jeg har læst et sted, at ministeren råbte relativt højt på sit kontor, da de nye tal for de kollektive virkemidler kom frem.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, hvad det var, ministeren råbte, og hvorfor han råbte.
Altså, hvad var det, der overraskede ministeren, i lyset af at man vel har kendt til de her tal i lang tid i regeringen?
Tommy Ahlers (V), 2019-02-27:
Noget af det, jeg har igangsat i ministeriet nu, og som vi prøver at kigge på, er, om det kan være sådan, at udenlandske studerende simpelt hen ikke forstår det.
For de har hørt om Danmark og om, at de kan få su, og så får de også noget, der hedder su-lån.
Måske har vi gjort det så nemt, at den friktion, man normalt har, når man skal indgå en låneaftale, simpelt hen ikke er der.
Det lyder måske simpelt, men det er i hvert fald en af hypoteserne, vi prøver at arbejde med, og vi spørger: Kan vi gøre noget der?
Så jo, vi kigger også på andre ting end det, der er i syvpunktsplanen.
Mette Reissmann (S), 2019-02-27:
Jeg har personligt opfordret ministeren mange gange til, at vi skulle sætte os ned pragmatisk og finde løsninger, og jeg mangler stadig væk at få en invitation til at komme over til ministeren, så det her ligesom kan blive løst.
Har ministeren et forslag til, hvordan vi proaktivt kan undgå, at der fra udenlandske studerendes side etableres gæld, som der kan være en risiko for bliver misligholdt i fremtiden?
Tommy Ahlers (V), 2019-02-27:
Jeg tror nu mere, at det runger herinde, fordi vi er de eneste to, der står her i salen – ud over selvfølgelig formanden og sekretæren.
For vi gør faktisk meget på det her område.
Et af punkterne i syvpunktsplanen var at oprette en specialenhed i Gældsstyrelsen, der skulle kigge specifikt på su-gæld.
Jeg vil meget gerne prøve at gøre endnu mere, men nu er tiden udløbet.
Mette Reissmann (S), 2019-02-27:
Det minder mig lidt om sådan en fabel: »Hør, hvor vi gungrer, sagde musen til elefanten.«
Jeg har jo til ministerens kollega skatteministeren stillet nogle spørgsmål, og det må vi jo så tage, når svarene derpå engang kommer.
Men jeg vil bare fastholde her, at vi står over for et problem, der vokser hver eneste måned, og at Danmark faktisk mister indtægt, i form af at der altså er nogle penge, som vi kunne bruge til bl.a. at forbedre vores økonomi i uddannelsessystemet.
Og det ved jeg at ministeren formentlig også er enig med mig i.
Men jeg vil godt høre ministeren, om ministeren kan give et løfte om, at når vi når udgangen af det her år, er der altså sket et fald i forhold til den portefølje af dubiøse debitorer, som vi har med at gøre, af udenlandsk karakter.
Tommy Ahlers (V), 2019-02-27:
Jamen jeg står fuldt ud ved ansvaret – altså, jeg er både forarget og prøver virkelig at gøre noget ved det.
Det er også derfor, at vi har lavet den her syvpunktsplan og er godt i gang med den.
Det er jo ikke sådan, at fordi man prøver noget og det ikke virker, så sker der ikke noget – det er jo ikke det samme.
F.eks. har vi en plan om at arbejde med private inkassofirmaer for at få inddraget det her og for at sige, at vi mener det – det er vi jo i gang med, men der var bare ikke nogen inkassofirmaer, der bød ind.
Nu er Gældsstyrelsen i gang med at se på, om vi kan prøve at lave det udbud mere interessant.
Så har vi også sendt tre prøvesager ned til byretten for at vise skyldnerne, at vi er helt seriøse, og at vi vil have de her penge tilbage.
Når vi forhåbentlig får et fuldbyrdelsesgrundlag, tager vi til Bruxelles og ser, om vi kan bruge systemet dernede til at inddrive den her gæld.
Så jo, jeg synes, vi gør noget i forhold til mere end ét initiativ.
Mette Reissmann (S), 2019-02-27:
Jeg vil godt kvittere for, at ministeren også føler sig provokeret af, at der er folk, der ikke betaler en gæld tilbage, for det er jo fællesskabet, det er ministeren, det er mig, det er vores kollegaer, og i øvrigt også resten af Danmarks befolkning, som medvirker til at skulle betale netop for et udestående, som vi ingen del har i.
Men jeg vil gerne lige henlede ministerens opmærksomhed på det faktum, at ministeren altså er ansvarlig for en styrelse, som årligt udsteder lån for millioner og tildeler su for milliarder.
Og det er altså penge, som, når vi taler om udenlandske studerende, Danmark ikke får igen, og som vi jo godt kunne bruge til at rette op på en masse ting i Danmark.
Jeg hører ikke, at ministeren har nye forslag med i dag, i forhold til hvad det er, der kan ske.
Og jeg vil gerne lige sige, at ud af de syv punkter, som ministeren henviser til, er der altså seks – seks ud af de syv initiativer, som regeringen har lagt på bordet – som har givet nul resultater; nul resultater.
Det synes jeg og Socialdemokratiet er for dårligt, og derfor vil jeg bare spørge ministeren: Mener ministeren virkelig ikke, at regeringen har et ansvar for, når man nu er så provokeret og man føler så dybt for det her, at der skal komme flere initiativer, sådan at vi så hurtigt som overhovedet muligt kan igangsætte en inddrivelsesproces?
Tommy Ahlers (V), 2019-02-27:
Tak for ordet.
Og tak for lejligheden til at drøfte et emne, der optager regeringen meget.
Når man vælger at optage et lån, skal man selvfølgelig også betale det tilbage.
Jeg er forarget, når det ikke sker.
Og det gør selvfølgelig ikke sagen bedre, at vi i forhold til EU- og EØS-borgere taler om en gruppe af studerende, der kommer til Danmark for at tage en uddannelse på lige fod med danske studerende.
Det er faktisk chokerende, at man så undlader at betale sin gæld tilbage.
Jeg vil gerne understrege, at regeringen støtter den fri bevægelighed i EU – det er en hjørnesten i det indre marked og en forudsætning for vækst og beskæftigelse i Europa og i Danmark.
Men man skal betale, hvad man skylder, også selv om man flytter fra Danmark.
Regeringen præsenterede i februar 2018 en syvpunktsplan for at styrke indsatsen for inddrivelse af su-gæld i udlandet.
Det vil sige, at der netop er gået et år, og vi er godt i gang med at implementere initiativerne.
Den særlige enhed i Gældsstyrelsen har inddrevet 11 mio. kr. i 2018 og indgået betalingsaftaler med skyldnere, der har ca. 40 mio. kr. i gæld til det offentlige.
Udbetaling Danmark har derudover iværksat en række tiltag for en forbedret og mere effektiv opkrævning, der skal understøtte, at færre danske og udenlandske studerende ender med misligholdt gæld.
F.eks. arbejdes der med at forbedre selve selvbetjeningsløsningen, ligesom Udbetaling Danmark har indført flere betalingsmuligheder og fortsat arbejder på at oversætte breve, vejledninger og hjemmeside, så det hele er tilgængeligt på engelsk.
Vi er selvfølgelig ikke i mål endnu, og vi arbejder fortsat videre med alle syv spor.
Regeringen overvejer løbende, hvordan vi bruger su-midlerne bedst muligt, og hvordan vi kan dæmme op for de stigende udgifter til su til udenlandske statsborgere.
Såfremt spørgeren eller andre har gode ideer til, hvordan vi inden for EU-retten kan gøre endnu mere for at løse problemet, er vi altid åbne over for nye ideer.
Tak for ordet.
Mette Reissmann (S), 2019-02-27:
Mener ministeren, set i lyset af at regeringen ikke er lykkedes med sine initiativer for inddrivelse af su-gæld i udlandet, at der er brug for nye initiativer i forbindelse med optag af su-lån, der kan sikre bedre muligheder i forhold til inddrivelse af misligholdt su-gæld?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Jeg tror ikke, at en gengivelse af, hvad jeg råbte, vil sømme sig i Folketingssalen, og det vil formanden bestemt ikke bryde sig om, og så vil jeg få en irettesættelse, som nærmest kan måle sig med det, jeg råbte.
Der er altså flere ting i det her.
For det første er der den her baseline og »NOVANA«-tallene, som ikke har udviklet sig i den retning, som vi havde en forventning om på baggrund af tallene fra Aarhus Universitet.
Det har vi bedt Aarhus Universitet om at se på igen.
Dels er den baseline ikke gået ned, dels er der ikke den udvaskning, vi havde forventet.
Derudover anvender man ikke kvælstof i det omfang, man kunne.
Så der er mange ting, som skal ses på i den her optik.
Der er jo blevet leveret på alle de målrettede efterafgrøder – der har man jo leveret.
Det er de kollektive virkemidler, som udestår, og det kommer man til at levere.
Jeg vil først udtrykke min glæde over, at Randers Regnskov bistår ordensmagten, når der skal fjernes sådan nogle dyr her.
Jeg tror, man ville få lidt sved på overlæben, hvis man stod derude som politibetjent og skulle håndtere sådan et kræ.
Af omtalen i medierne, og det er alene derfra, jeg kender den pågældende sag, kan jeg forstå, at det fremgår af politiets vurdering, at de mennesker, som vi er helt enige om ikke skal holde de her dyr, fordi det er ulovligt, tilsyneladende havde styr på, hvad de lavede, og at der derfor alene vil være tale om en sigtelse for en overtrædelse af det her med at have dyr, som er ulovlige, og ikke for at bringe andre i fare, og det forventes at udløse en bøde.
Størrelsen på den bøde afgøres jo af domstolene.
Peter Kofod (DF), 2019-02-27:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Når jeg har taget det her tema op, som jeg faktisk synes er lidt overset, er det på baggrund af en større politiaktion, der var på Sjælland og Lolland-Falster i starten af februar måned, hvor politiet i en koordineret aktion i Rødovre, Roskilde, Rødby og Nakskov var ude at beslaglægge 45 giftige slanger, heriblandt den giftigste art, man kender til.
Og i den forbindelse interviewede Ekstra Bladet en dyrepasser og en, der er ansvarlig for samlingen af giftslanger i Randers Regnskov, som i øvrigt ofte bistår politiet med hjælp i den slags situationer.
Han kunne så fortælle, at en af de her slanger var så giftig, at der var gift nok i et enkelt bid til at slå 100 granvoksne mænd ihjel.
Det er temmeligt giftigt.
Det er i øvrigt en gift, der virker så hurtigt, at det slet ikke kunne svare sig at begynde at kigge sig om efter modgift.
Det var altså den visse død.
Modgiften ville ikke kunne nå at nå frem, så bliver man bidt, er det bare ærgerligt.
Grunden til, at det her har undret mig noget, er, at hvis man holder de her meget, meget giftige slanger, udløser det typisk en bøde på mellem 5.000 og 10.000 kr., og jeg mener jo et eller andet sted, at folk må have alle mulige hobbyer og hobbydyr, men når man har så giftige dyr, herunder slanger, som tilfældet er her, udsætter man det omkringliggende samfund for en risiko, hvis et af de her dyr slipper væk.
Dyrepasseren her kunne fortælle, at man tidligere havde beslaglagt nogle af de her slanger et sted, hvor de var meget tæt på en børnehave.
Man kunne altså spekulere lidt i, hvad der ville ske, hvis en slange slap væk og gemte sig i sandkassen, og det ville for mig at se være meget, meget ulykkeligt, hvis vi nogen sinde kom i den situation.
Så måske var det oplagt at gå ind og se på, om vi kunne slå hårdere ned på det her, fordi vi har tænkt os at opretholde de regler, der er, om, at der altså bare er nogle dyr, der er for farlige til, at man kan have dem.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Af forskellige årsager er det forbudt at holde en lang række af vilde dyrearter.
Det kan være, fordi de er vanskelige at holde på en ordentlig måde, det kan være, fordi de kan fremkalde frygt, eller det kan være, fordi de er farlige.
Listen over forbudte dyr er lang.
Den omfatter så forskellige dyr som gøg, koalabjørn og stor hvid haj.
Nogle er giftige, f.eks. giftslanger og skorpioner, mens andre som løver og krokodiller er farlige af andre årsager.
Det fælles træk er, at dyrene ikke er super egnede til at blive holdt som hobbydyr.
Hvis man på trods af forbuddet holder et forbudt dyr, kan det straffes med bøde, men det betyder altså ikke, at det er de eneste relevante regler at se på.
Hvis dyret er blevet holdt på en måde, som ikke er dyrevelfærdsmæssigt forsvarlig, kan det straffes efter de gældende regler i dyreværnsloven.
Strafferammen er her på op til 2 års fængsel, hvis det er decideret mishandling.
Hvis dyret har udgjort en konkret fare for andre mennesker, kan der være tale om overtrædelse af straffeloven og dermed en væsentlig højere strafferamme, herunder også fængselsstraf.
Hvilke bestemmelser, der i konkrete sager er overtrådt, er op til anklagemyndigheden og domstolene at vurdere.
Efter min opfattelse betyder det her samlet, at lovgivningen allerede i dag giver gode muligheder for at straffe overtrædelser på området på en passende måde, og derfor har jeg ikke nogen aktuelle planer om at ændre på de pågældende regler.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Det synes jeg sådan set bare siger noget om Socialdemokraternes niveau i den her debat.
Det fremgår sort på hvidt i regeringens sundhedsreform, at vi forventer, at der ikke sker forringelser og flytninger i de kommende år.
Det er jo det, vi ønsker at gøre op med, og det gælder såvel akutberedskabet i Brovst, som det gælder de biler, vi har talt om andre steder i landet.
Så ja, det er jo sådan set en standstill for samtlige akutberedskaber i hele landet, og det må Socialdemokraterne da gerne begynde at fortælle rundtomkring.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-02-27:
Jeg skal bare lige forstå det rigtigt, så jeg ikke turnerer rundt med noget bagefter, som ministeren føler sig misforstået på.
Siger ministeren, at det, ministeren siger på Nordals, siger ministeren også i Jammerbugt Kommune, altså at den samme garanti for, at den bil er der på Nordals, også gælder i Jammerbugt Kommune?
For så vil jeg da gå herfra som et glad folketingsmedlem i det nordjyske.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Hvis der er nogen, der skaber usikkerhed, så er det Socialdemokraterne – socialdemokrater som spørgeren selv, der turnerer rundt i landet og fortæller borgerne, at de skal være bekymrede for, om ambulancen stadig væk er der i morgen.
Det er jo simpelt hen lige præcis det, der skaber utryghed, nemlig Socialdemokraterne.
For det, som regeringen klart og tydeligt siger – og det gælder både nødbehandlerbilen på Nordals, det gælder akutlægebilen i Lemvig, det gælder akutbilen i Hjørring, hvis jeg tager nogle af de ting, vi har diskuteret andre onsdage herinde i Folketingssalen – er fuldstændig det samme som det, jeg siger her.
For vi ønsker sådan set et stærkere akutberedskab i hele landet, og de garantier, vi giver ét sted i landet, gælder jo ikke kun ét sted i landet.
Det gælder jo alle akutberedskaberne, at vi forventer, at regionerne ikke laver forringelser i de kommende år.
Det har de jo ellers gjort tidligere, desværre, kan man sige, særlig for nordjyderne.
De har oplevet mange forringelser i den socialdemokratisk ledede region.
Vi forudsætter, at der ikke sker forringelser i de kommende år, så vi kan styrke akutberedskabet ved at sætte 10-15 ekstra biler ind.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-02-27:
Tak for det.
Ministeren henviser til, at vi er flere, der spørger i dag, og det er klart.
For der er lige i øjeblikket en meget stor diskussion om hele vores sundhedsvæsen, og det skaber utryghed, det skaber usikkerhed, og det skaber uvished for de mennesker, det handler om, og hvis der derfor kan garanteres noget ét sted, kan der vel også på lige fod med det garanteres noget i vores andres områder og ikke kun i ministerens egen kreds?
Derfor vil jeg bare gerne spørge igen, og det kan godt være, at ministeren ikke forudsætter, at der sker noget: Hvis man kan frede én bil, kan man vel også frede en anden?