Martin Lidegaard (RV), 2017-03-23:
I dagens debat har der været en tone, der næsten har gået igennem alle indlæggene, nemlig en tone af tålmodighed, hvor man siger: Lad os nu lige klappe hesten og se, hvad det er, vi har med at gøre.
Det er en tone, som jeg virkelig godt kan tilslutte mig, for hvis der er noget, vi kan sige med sikkerhed, er det, at vi ved meget lidt sikkert om, hvad vi egentlig står over for med den nye amerikanske administration, og i diplomati gælder det om noget sted, at man skal væbne sig med strategisk tålmodighed og se, hvad det egentlig er, der kommer ud af de mange forskellige meninger, som forskellige politikere måtte komme med, når de skal vælges, og i dagene efter de er blevet valgt.
Jeg vil også gerne sige her, at jeg på den anden side tror, at vi skal passe på med at undervurdere det fænomen, som vi står over for her, i form af den nyvalgte præsident og hans nærmeste rådgiver, Stephen Bannon, der jo har udtrykt det på den måde, at hans og præsidentens mål er »at dekonstruere den administrative stat«.
Når man kender de herrers baggrund, ikke mindst Stephen Bannons, går der jo en rød tråd mod det, der har været målet for den politiske bevægelse i USA, nemlig at nedbryde staten, nedbryde de internationale organisationer, der har bestået af stater, nedbryde den internationale retsorden, som Danmark om noget land i verden har forsøgt at bygge op og bidrage til i de forgangne årtier.
Når man kigger på, hvad der er sket, kan man jo roligt sige, at der har været flere ord end egentlige handlinger: Muren til Mexico er ikke blevet bygget; de mange dekreter om indrejseforbud er blevet slået tilbage af dommerne; de mange meldinger om klima, frihandel osv. har endnu ikke givet sig udtryk i noget helt konkret.
Men jeg tror ikke, at man skal undervurdere den stålsathed og den ambition, som i hvert fald dele af den nye amerikanske administration har på de her områder.
Jeg nærer en dyb bekymring, især når det handler om frihandel, og jeg er meget glad for, at udenrigsministeren siger, at regeringen har en vis optimisme over for TTIP i forhold til TTP, som Donald Trump har trukket sig ud af.
Det er selvfølgelig rart, at han ikke har trukket sig ud af TTIP, men derudover har jeg, hvis jeg skal være helt ærlig, svært ved at se, at der er noget at have den optimisme i, når jeg kigger på udmeldingerne fra G 20-mødet, og når jeg kigger på alt det, der er kommet.
Vi har altså også en situation, hvor de 4.000 embedsmænd, som Donald Trump skal ansætte, slet, slet ikke er på plads, et amerikansk udenrigsministerium, som ifølge mine informationer er stort set ikkefungerende, fordi man slet ikke har det lag, og der er rigtig meget, der vil afhænge af, hvem Trumf og Bannon beslutter sig for at sætte ind på de 4.000 pladser.
Det er en helt usædvanlig situation, at det ikke er ved at være på plads.
Vi har aldrig før oplevet det i amerikansk historie, og alene af den grund synes jeg ikke at man skal undervurdere situationen, men forberede sig på, at her kan vi altså komme ud for nogle helt uforventelige og uforudsigelige politiske mønstre, som vi skal mobilisere i forhold til.
Det er det samme i forhold til klimaet.
Noget af det, der bekymrer en klimakæmper som mig rigtig meget, er meldingerne om, at man vil fjerne klimaforskningen, ikke mindst NASA, og trække USA ud af det internationale samarbejde på det område, ligesom man vil fjerne klimafinansieringen, som er en helt afsindig vigtig del af Parisaftalen.
Der er allerede flere, der har nævnt de tiltag, og det er faktisk noget, som man har gjort, som man har taget i forhold til udviklingsbistand, ikke mindst i forhold til kvinders rettigheder.
Det tror jeg er den dobbelte strategi, som vi bliver nødt til at forfølge, idet jeg så i øvrigt kan tilslutte mig de ord, som mange andre har sagt, nemlig at jeg også opfatter USA som vores nærmeste allierede og som en hjørnesten i dansk udenrigspolitik.
Og jeg håber selvfølgelig, at de tætte bånd, der har sikret vores sikkerhed i mange, mange år, vil fortsætte med at bestå.
Man kan så spørge sig selv: Hvorfor ikke lave et mere kritisk forslag til vedtagelse, når der er den bekymring, som flere har givet udtryk for i dag?
Jeg synes, det er klogt, at et meget bredt flertal i Folketinget viser, at Danmark står sammen i den her situation, og jeg synes, det er klogt at lave et forslag til vedtagelse, der på den ene side viser den strategiske tålmodighed, der er brug for, og på den anden side også markant siger, at der er en bekymring til stede, som vi ønsker at tage os af.
Derfor kan Radikale Venstre tilslutte sig det fælles forslag til vedtagelse, som et flertal i Folketinget tilsyneladende bakker op om.