runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DD), 2024-02-21:
Tak, og det møde ser jeg også frem til.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre: Med ministerens nuværende indsigt i sagen, forældrenes beretning og den dokumentation, der foreligger, for grænseoverskridende adfærd og krænkelse, er det så ministerens vurdering, at der er blevet handlet rettidigt og korrekt fra skoleledelsens og kommunens side – altså med den viden, der er tilgængelig?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at få ministerens svar på.
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Jeg må bare sige, at jeg er helt uforstående over for det synspunkt.
Når statsministeren, når Folketingets formand, når partilederen fra det tredje regeringsparti møder op og klart og tydeligt viser opbakning til danske jøders sikkerhed, så mener jeg, det er et meget, meget stærkt signal at sende.
Og jeg mener selvfølgelig også, at vi i hele det arbejde, der foregår i Justitsministeriet med efterretningstjenesterne og politiet, sikkerhedsmæssigt har oprustet så meget, som vi kan, for at sikre, at folk kan gå i en jødisk fodboldklub, at man kan gå på en jødisk skole, og at man kan have de muligheder, som alle andre borgere tager som en fuldstændig naturlig del af deres hverdag.
Og det kan jeg slet ikke se at Socialdemokratiet eller at regeringen som helhed ikke skulle tage alvorligt.
Susie Jessen (DD), 2024-02-21:
Jeg kan forstå, at ministeren så ikke vil svare på det her med en fornyet handlingsplan mod antisemitisme.
Det må jeg jo så bare tage med.
Men så kunne jeg måske godt lige tænke mig her til sidst at høre om det her med at bukke under for herskerattituder.
Vil ministeren ikke også sige, at det var at bukke under for en herskerattitude fra Mellemøsten, da man lavede den her rædselsfulde koranlov, hvor man reelt lefler for Iran og Irak, islamiske diktaturer, som vil bestemme dansk lovgivning?
Er det ikke at bukke under for en herskerattitude?
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Jo, det er jeg helt enig i.
Altså, der er ingen tvivl om, at den opfattelse, som man har, og som i hvert fald er udbredt i flere lande, om, at der på en eller anden måde skal være en mellemmand mellem individet og staten eller det offentlige, eller hvad man vil kalde det, det store fællesskab, er totalt forfejlet.
Man står som borger fuldstændig individuelt og skal selvfølgelig have de rettigheder, som alle andre har, også hvis man har en anden etnisk baggrund.
Magnus Heunicke (S), 2024-02-21:
Hvis jeg lige må fokusere lidt mere på lov om miljøskade vedtaget i 2008 her i Folketinget.
Den har kun været anvendt ganske få gange i Danmark, og jeg har prøvet at sammenligne os med andre lande som Sverige, Østrig, Finland, Frankrig og Belgien.
Det skulle have været i 2023, de kom med deres evaluering.
De har skullet samle sager ind med eksempler på, hvordan det her har været brugt, for det er jo kun derfra, man kan se, om det er implementeret korrekt.
Ud over juraen må man også se på, om implementeringen i praksis har fungeret efter hensigten.
Det forventer vi altså offentliggøres her i løbet af i år, men præcis hvornår ved vi ikke.
Det vil jo give os et grundlag for at se, hvad der så skal til i Danmark.
Skal der nogle ændringer til?
Vi må jo læse den, men det er lidt for tidligt at tage den debat nu.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-02-21:
Tak for det.
Mener ministeren ikke grundlæggende, at det forholder sig sådan, at hvis ikke vi som offentlighed og som offentlige myndigheder slår hårdt ned på adfærd, som vi ikke kan acceptere inden for rammerne af det danske – i det her tilfælde vielse af mindreårige piger, og det kunne også være vold i hjemmet eller noget helt andet – så er det jo fænomener, som kommer til at brede sig meget mere, og derfor har offentlige myndigheder et skærpet ansvar for at sikre, at sådanne fænomener ikke breder sig i samfundet og bliver mere omfangsrige?
For det er jo afgjort vores analyse i Dansk Folkeparti, at hvis offentlige myndigheder afstår fra at skride ind, når de er vidner til eksempelvis vielser af mindreårige piger, sker det på baggrund af en eller anden forfejlet hensyntagen til nogle minoriteter eller et misforstået hensyn om, at hvis man undlader at skride ind, er det nok i den enkelte piges interesse, og så lader vi de fænomener brede sig helt overordnet set.
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Jeg vil nok gemme det, til vi har diskuteret det i regeringen og er klar til at præsentere det; ellers ville det jo også blive en kedelig præsentation til den tid.
Men en stor del, tror jeg, af den succes, vi har som samfund, hænger sammen med, at kvinder i Danmark, sammenlignet med mange andre lande, har utrolig gode muligheder for også at skabe sig det liv, som man gerne vil.
Jeg mener, at hvis folk kommer fra et land, der ikke fungerer, hvad mange lande i Mellemøsten jo ikke gør, og tager værdier med til Danmark, hvor tingene generelt fungerer godt, og så lever med nogle værdier, som ikke fungerer, så skal vi sørge for, at det ikke breder sig, for ellers vil Danmark jo til den tid heller ikke fungere.
Det er ligesom grundforudsætningen her.
Mette Thiesen (DF), 2024-02-21:
Det er jeg glad for at høre, for det må være vores fornemste opgave at beskytte især mindreårige piger imod, lad os bare sige islams meget, meget sørgelige kvindesyn, som det jo er, at man simpelt hen ikke ligestiller kvinder med mænd.
Tværtimod er kvinder langt mindre værd i islam, og det er jo det, de her ægteskaber også er udtryk for.
Altså, vi kender jo til talrige eksempler på genopdragelsesrejser og piger, der bliver lovet bort til fætre i fjerne lande i Mellemøsten, og som måske i bund og grund bare gerne ville være danske og have lov til at leve ganske almindeligt.
Ministeren åbner lidt posen for kommende initiativer.
Kunne ministeren åbne endnu mere op for, hvad det kunne være for nogle initiativer til netop at sikre imod det her?
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Det er klart, at når vi har et tildækningsforbud, skal det selvfølgelig overholdes.
Der kan selvfølgelig være nogle politimæssige begrundelser for, hvornår man træder ind i en konflikt med nogen, og hvornår man ikke gør det.
Det er jo heller ikke på den måde mit område, så det skal jeg ikke gøre mig klog på.
Det er bare for at sige, at det er et problem, når vi hører om – jeg hører jo også om det fra folk – at man i danske myndigheder, hvad enten det er socialforvaltningen, uddannelsesinstitutioner eller nogle gange endda politiet, oplever, at der sidder nogle, som i deres handlinger er med til at opretholde et parallelsamfund og er med til at sikre, at man kan gøre ting, som giver kvinder færre muligheder, end de ellers ville have haft.
Det er et væsentligt problem, og det er vi ikke i mål med overhovedet.
Mette Thiesen (DF), 2024-02-21:
Tusind tak, og tak til ministeren for svaret.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ministeren om noget.
Vi ser jo konkret på det her område, altså i forhold til de her vielser af mindreårige, at det lader til, at politiet nogle gange vælger ikke at gå ind i sagen af forskellige årsager.
Vi har også set det i forbindelse med eksempelvis tildækningsforbuddet.
Der ser man folk gå på gader og stræder, eksempelvis til demonstrationer i forbindelse med Israel-Palæstina-konflikten, som jo er fuldstændig tildækket, hvilket er imod gældende dansk lovgivning, og der bliver der heller ikke grebet ind.
Har ministeren tænkt sig at gøre noget ved det og måske opfordre til, at man går ind i de her sager?
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Man skal være fri til at vælge det liv, man ønsker her i landet, og vi skal understøtte, at piger ikke bliver tabt i mørke lommer af samfundet, hvor middelalderlige værdier hersker.
Med de lovændringer mener vi at vi har sendt et klart signal om, at religiøse vielser af mindreårige er uacceptabelt, og at alle, der medvirker hertil, begår en strafbar handling.
Jeg kender ikke de nærmere detaljer i den konkrete sag, som der bliver henvist til, ud over hvad der er omtalt i pressen, og jeg kan ikke gå ind i den konkrete sag.
Men regeringen er optaget af, at lovgivningen virker efter hensigten.
Det er vigtigt, at vi har en konsekvent lovgivning, hvor religiøse vielser af mindreårige er strafbart.
Man kan sige, at problemet jo er, at vi stadig hører om, at det foregår.
Hvis ingen er dømt efter lovgivningen, giver det mig selvfølgelig en indikation af, at den måske ikke er nok i sig selv, og derfor er der behov for at se på andre tiltag, som ofte kvinder skal beskyttes af, og også at give dem muligheden for at henvende sig til de myndigheder, som kan gøre noget ved sagen.
Det er noget, vi ser med stor alvor på, og noget, som vi fra regeringens side også har tænkt os at præsentere flere initiativer om.
Mette Thiesen (DF), 2024-02-21:
Tusind tak.
Det er jo sjovt at komme lige efter et parti, som ikke vil gøre, hvad der skal til for at løse problemerne på udlændingeområdet, og høre dem være kritiske over for et andet parti, som heller ikke vil gøre, hvad der skal til for at løse problemerne på udlændingeområdet.
Jeg repræsenterer jo heldigvis et parti, der gerne vil gøre, hvad der skal til for at løse problemerne på udlændingeområdet – som det eneste i Folketinget.
Mit spørgsmål til ministeren er: Hvordan agter ministeren at komme ulovlige islamiske vielser af mindreårige til livs, når politiet, som i en sag, der er omtalt i Berlingske den 1. februar 2024, afstår fra at rejse sigtelse i tilfælde, hvor et barn er blevet islamisk gift, og når ingen er dømt for at have overtrådt loven, siden den blev indført i 2021?
Kaare Dybvad Bek (S), 2024-02-21:
Først vil jeg jo sige, at man, hvis man gerne vil stille et spørgsmål om antisemitismehandlingsplanen, så skal stille det til den relevante minister, som er på det område, og som har det ansvar.
Det mener jeg er en vigtig diskussion og en diskussion, som alle, mig selv inklusive, der har boet i udsatte boligområder, og som har levet i den kulturkonflikt, der er nogle steder i Danmark, oplever, og som sætter sig i folk.
Og det handler ikke om, hvad man vedtager af love på et bestemt område, men det handler først og fremmest om, hvad der foregår ude i virkeligheden, og det mener jeg er underbelyst, og det er godt, at hr. Frederik Vad sætter fokus på det.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2024-02-21:
Hvordan stiller ministeren sig i den forbindelse til et forslag om, at der vedtages et fast tidsloft over sagsbehandlingen med en maksimal sagsbehandlingstid på 1 år samlet?
Jeg kan så forstå på ministeren, at forventningen er 9 måneder, når man har fået afklaret den nuværende situation.
I dag er det havne, som udfordres af begrænset kapacitet på grund af manglende uddybning af sejlrender, og det er et område, der om noget vil få betydning for fragt, transport i forbindelse med den grønne omstilling.
Der er politisk opmærksomhed på at flytte det gods, der kan flyttes, og hvor det giver mening, over på f.eks. skibstrafik, som så ikke kan besejle de relevante havne på grund af manglende klaptilladelse.
De bliver så bedt om 2 måneder senere at indsende ekstra prøver, og 2 måneder efter er der nye krav for kviksølv og pcb – og det er fair nok – og 2 måneder senere sendes en revideret ansøgning om klaptilladelse og overdrages dermed fra Miljøstyrelsen til et rådgivende ingeniørfirma, der overtager behandlingen.
Det er et firma, som man ikke kan få fat i, og da man endelig efter lang tid og inddragelse af rådgivere får fat i vedkommende fra firmaet, er personen fjernet fra sagen, og den føres tilbage til Miljøstyrelsen, som så har en kontaktperson, der er langtidssygemeldt.
Det er normalt noget, man gør hvert år.
Jeg synes, at eksemplet viser, at vi har en kæmpe udfordring.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-21:
Men det er jo lige præcis udgangspunktet: Det er en regel, vi har haft i årevis og senest lavede om med en aftale i 2015 og med lovikrafttrædelse i 2017, som lempede det.
Jeg synes, det er på sin plads, at spørgeren tager det op her i dag, i forhold til om det er på tide at se på det igen.
Det vil jeg bestemt ikke afvise.
Men jeg synes også, at der er mange ting i gang på beskæftigelsesområdet, som det skal ses i kontekst med.
Og i sidste ende er det jo så også en politisk beslutning, om man vil prioritere pengene til det.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-21:
Så hvornår kan vi se, at vi får rettet op på den her jo egentlig oldgamle regel, som ikke har noget formål længere?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-21:
Tak for det, og også tak for at bringe en sag herind, som jeg tror har fået nogle nye perspektiver i takt med digitaliseringen, men også i takt med det vejrlig, som vi oftere og oftere ser.
Det er blevet meget voldsomt, og jeg tror også – hvis jeg må citere fra tilhørerrækkerne – at det er taget til, og at man ser nogle andre mønstre, i forhold til hvordan vejret sørger for, at man bliver sendt hjem oftere.
Det sætter sig selvfølgelig også i, hvor vigtige de her ordninger er.
Det er jo et samspil mellem overenskomst og dagpengesystem.
Men det er jo i sidste ende en politisk diskussion om, hvordan vi synes at sikkerhedsnettet skal være.
Jeg tror, at spørgeren og i hvert fald jeg har det sådan med både dagpengesystemet, men også systemet for supplerende dagpenge, at hvis man i årevis har passet sine ting og betalt ind til det, skal man også opleve, at der er et sikkerhedsnet, når man får brug for det.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-21:
Tak for det.
Så tror jeg, at vi og flere af dem på tilhørerrækkerne, som jo er dem, der har formuleret spørgsmålet og har trukket det, de konkret oplever i deres hverdag, herind i Folketingssalen, gerne vil høre, om det så er en tilkendegivelse af, at det er noget af det, der skal ændres, når der skal ses på dagpengereglerne.
Netop argumentet for mindsteudbetalingsreglen, som har været, at man skulle lette a-kassernes udbetalingsadministration, er jo baseret på, at det skulle være manuelle processer, og at man ville skærme medlemmerne fra at skulle bruge alt for meget af deres uge på at lave dagpengepapirer og de dele, der har med udbetalingen at gøre.
Men som ministeren netop var inde på, sker det jo digitalt i dag, og det betyder jo også, at det argument, der var for det før, er væk.
Derfor bør der jo ikke være nogen gode argumenter for at holde fast i den her regel.
Så hvorfor skulle man gøre det?
Så skulle det være, fordi man synes, at det er rimeligt, at bygningsarbejdernes indtægt er lige så utilregnelig som det danske vejr.
Vejret spiller en enormt stor rolle, og det er det, vi især ser.
Jeg tror også, at det er derfor, brevet og henvendelsen kommer nu.
Det har en kæmpe betydning, om det regner eller sner, eller hvad vejrforholdene kommer til at være.
Det er ikke fair, at der er nogle, der er så fleksible, som de faktisk er, og står så meget til rådighed, men at man kan se på deres lønningspose, at de betaler for den fleksibilitet.
Så lever vi i hvert fald ikke op til, at der er det flexicuritysystem, som man siger at dagpengene skal være med til at sikre.
Derfor vil jeg gerne komme det lidt nærmere og spørge, om ministeren mener, at det er uretfærdigt, hvordan bygningsarbejderne straffes af mindsteudbetalingsreglen i dagpengesystemet, når de helt uden skyld sendes midlertidigt hjem, fordi vejret simpelt hen gør, at de ikke kan udføre deres arbejde – det er ikke dem, men det er vejret.
Det er det spørgsmål, som jeg ved at flere af byggefolkene, murersvendene og de andre rigtig gerne vil have svar på her i Folketingssalen i dag.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-21:
I Danmark har vi et velunderbygget overenskomstsystem, der bl.a. er med til at sikre de omtalte bygningsarbejderes ansættelsesforhold.
Det mener jeg er helt afgørende for et fair og ordentligt arbejdsmarked.
Det skal meget gerne spille sammen med på den anden side et dagpengesystem, der har en særlig fleksibilitet og sikkerhed, både for arbejdsgivere og arbejdstagere.
Den nuværende regel stammer fra den seneste aftale om et tryggere dagpengesystem fra 2015.
Dengang ændrede man reglerne og gik fra et ugebaseret til et månedsbaseret dagpengesystem.
Det betød helt konkret, at man tilpassede reglen om mindsteudbetaling, så grænsen for ret til dagpenge blev ændret til mindst 2 dages ledighed på 1 måned frem for 1 dag på 1 uge.
Det lempede reglerne, og det sikrede sammen med øvrige elementer i aftalen om supplerende dagpenge, at flere var berettiget til dagpenge, og at administrationen blev lettere.
Men til den historie hører også, at det oprindelig var sådan, at mindsteudbetalingsreglen blev indført for at mindske de administrative omkostninger for a-kasserne, når de manuelt skulle sidde og behandle de her sager.
Derfor var det en del af at modernisere vores dagpengesystem, at udbetaling og administration blev mere digitaliseret.
Den virkelighed har selvfølgelig ændret sig – og derfor også tak for at bringe det op.
Jeg mener, at det spiller ind i en større diskussion, og jeg vil også bare her i den her sammenhæng bringe frem, at regeringen både har planer og ønsker om at nytænke beskæftigelsesindsatsen i det hele taget, men at vi også stadig væk har den ambition, at vi vil have gennemskrevet dagpengereglerne, som tidligere er blevet aftalt.
I lyset af det mener jeg, at det skal indgå i en større diskussion.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-02-21:
Det lyder, som om ministeren alligevel ikke rigtig er bekymret og har behov for hele tiden at fremhæve nogle enkelte sager.
Men hvis vi kigger på det i et 20-årsperspektiv, er der altså rigeligt med sager, og derfor bliver vi nødt til at kigge på de grundlæggende principper, som er indarbejdet i dansk lovgivning, for, hvordan vi implementerer EU-lovgivning.
Der mener jeg altså, at de her erhvervsrettede måder at implementere EU-lovgivning på er en stor hæmsko, og jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens kommentar på det.
Magnus Heunicke (S), 2024-02-21:
Det er ikke noget, jeg kan genkende som et problem.
Vi har jo også alene i det lidt over et år, jeg har været miljøminister, forhandlet en række forordninger – noget, som jeg selv har forhandlet i Ministerrådet.
Implementeringen af EU's drikkevandsdirektiv var på dagsordenen i går i Folketingssalen.
På nogle områder laver vi en minimumsimplementering, fordi de danske regler simpelt hen er bedre.
På andre områder går vi ind og gør det, der hedder overimplementerer, for der kan vi styrke de danske regler.
Det forsøger vi at gøre efter miljøfaglige hensyn for at sikre, at miljøet er vores førsteprioritet.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-02-21:
Jeg ser, at ministeren forsøger at gøre det til et meget lille spørgsmål og til kun at handle om miljøskadeloven, men det er i virkeligheden den her generelle diskussion, jeg vil have.
Jeg mener, der er rigeligt grundlag, rigeligt med ekspertudsagn og rigeligt med sager rejst af Kommissionen, der gør, at vi bliver nødt til at tage det her mere alvorligt.
Et sted, hvor jeg måske ser problemet ligger, er der, hvor vi har de her fem principper for, hvordan vi implementerer EU-lovgivning.
Det handler om det her med, at det skal være erhvervsrettet, og det er også noget, der er udviklet ovre i Erhvervsministeriet og Beskæftigelsesministeriet under forskellige navne hen over tiden.
Så spørgsmålet er ligesom også, om ministeren kan se, at det er et sted, der skaber nogle problemer, i forhold til at der kommer en politisk vægtning ind i en implementering, frem for at det bliver en mere korrekt implementering.
Mattias Tesfaye (S), 2024-02-21:
Igen tak for spørgsmålet.
Jeg vil godt sige lidt om de regler, der findes i dag, og som jo kan anvendes i dag, både dem, der står i folkeskoleloven, i ordensbekendtgørelsen og i undervisningsmiljøloven.
Kommunerne og den enkelte folkeskole har inden for de rammer en væsentlig grad af frihed til at tilrettelægge undervisningen og øvrige aktiviteter på skolen med udgangspunkt i de konkrete elevers forudsætninger og behov.
Ordensbekendtgørelsen indeholder foranstaltninger, der kan iværksættes, når en elev ikke overholder de ordensregler eller det værdiregelsæt.
Der er bl.a. mulighed for udelukkelse fra undervisningen i op til 10 dage og overflytning til en klasse på tilsvarende klassetrin på en anden skole i kommunen.
Det kan f.eks. være indførelse af ekstra tilsyn i skolegården eller skærpelse af fokus på fælles retningslinjer for god klasseledelse.
Der findes altså flere regelsæt, der kan bringes i anvendelse.
Når det er sagt, mener jeg også, at der er grundlag for at se på, om der er behov for yderligere regler for at forhindre, at sådan noget kan ske, og give skoleledelser og kommunale forvaltninger de bedst mulige værktøjer på hånden til at håndtere den her slags sager.
Det er bl.a. noget af det, jeg meget gerne vil diskutere med Folketingets Børne- og Undervisningsudvalg på vores møde i morgen.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-21:
Det er på tide.
I 2022 lovede den daværende beskæftigelsesminister Peter Hummelgaard, at vi faktisk skulle have den gennemskrivning af dagpengereglerne i midten af 2022.
Vi har ikke fået gennemskrivningen endnu.
Og mener ministeren, at det her skal være en del af den gennemskrivning, og at det her er noget af det, vi kan se frem til bliver ændret?
Magnus Heunicke (S), 2024-02-21:
Det er helt rigtigt, at det er vores egne regler, og at vi selv har været med til at lave dem, og vi har en interesse i, at alle lande, også Danmark, selvfølgelig skal overholde dem, for de er jo lavet af en grund, nemlig at beskytte vores miljø og vores sundhed imod miljøskade og miljøfarlige stoffer.
Der er EU en stor hjælper, og vores arbejde dér er vigtigt, men det er også vigtigt, at vi implementerer det korrekt, så det er vi kun interesseret i.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-21:
De gode folk, som spørgeren har siddende på tilhørerrækkerne, kunne jo næsten ikke beskrive dagpengelovgivningen uden at komme til at bruge mindre pæne ord over for mig, i forhold til hvor svær den er at forstå.
Det er jo derfor, man har talt om en gennemskrivning.
Det har jeg også bekræftet, efter jeg er trådt til i det seneste år, at jeg synes er på sin plads.
Det er oplagt, at det så også er i den sammenhæng.
Det er jo også derfor, der er forskellige organisationer osv., der har spillet ind med, om det her, når der kommer en gennemskrivning, så ikke er noget af det, der kunne ses på.
Men som sagt er det i sidste ende en politisk afvejning, hvad man vil prioritere, og om det skal med.
Karina Adsbøl (DD), 2024-02-21:
Er det det nye spørgsmål, jeg skal læse op?
Hvad er ministerens holdning til at iværksætte initiativer, der fremover tydeliggør, hvordan kommunalbestyrelser og skoler kan skærme børn, som har udvist grænseoverskridende adfærd og begået overgreb på andre børn, fra de krænkede børn med henblik på at iværksætte de rette indsatser for børnene, der har krænket og er blevet krænket, såvel som deres forældre?
Mattias Tesfaye (S), 2024-02-21:
Det er rigtigt.
Jeg har ressortansvaret, men jeg har ikke mulighed for at gribe ind og træffe konkrete afgørelser uden at overtræde loven.
Det er ikke min beføjelse.
Det synes jeg heller ikke det skal være.
Men jeg har selvfølgelig været i dialog med Køge Kommunes borgmester om den her sag, efter at det er kommet frem i medierne.
Karina Adsbøl (DD), 2024-02-21:
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeriet og ministeren har rådgivet kommunen i håndteringen af de børn, der har været indblandet i de her tre episoder med bl.a. 7-10 børn, som Lars Nedergaard, chef for dagtilbud og skoler i Køge Kommune, netop på pressemødet den 14. februar nævner at skolen har kendskab til.
Ministeren siger, at ministeren ikke har nogen beføjelser.
Mattias Tesfaye (S), 2024-02-21:
Når skoleledere i dag skal træffe afgørelser om sanktioner over for en elev, f.eks. i sidste konsekvens, ved at eleven skal udskrives af skolen, skal man også tage hensyn til en eventuelt forurettet elev.
Det skal indgå i vurderingen.
Når man kigger i ordensbekendtgørelsen i dag, synes jeg så, at det, vi her kalder offeret, og offerets perspektiv godt kunne træde tydeligere frem i reglerne.
Jeg synes, der er beskrevet rigtig meget om, at man skal foretage en vurdering af krænkeren, og hvorvidt det nu er det rigtige at gøre set fra krænkerens perspektiv.
Jeg synes måske godt, at offerets perspektiv kunne stå tydeligere.