Martin Lidegaard (RV), 2018-10-23:
Tak, formand.
Jeg skal beklage, at jeg lige var ude at vaske hænder, men det er sjældent, at Alternativet fatter sig i så stor korthed.
Det skal ikke misforstås, men det kom lidt bag på mig.
Tak, fordi jeg alligevel får lov til at sige lidt.
Man kan spørge sig selv, om det lovforslag, som vi har til behandling her i dag, er udtryk for rettidig omhu oven på den sag, der har været.
Det må man desværre konstatere det ikke er.
Det er en postgang for sent.
Vi har oplevet vel en af danmarkshistoriens største skandaler på det her område.
Derfor ville det også være helt utilstedeligt, hvis vi ikke tog konsekvensen og forsøgte at skærpe den her lovgivning dér, hvor der er behov for det.
Der må man jo nok erkende, at der ikke er nogen lov, der giver nogen garanti.
Jeg har nok den opfattelse, at det at skærpe straffen så markant også på det personlige niveau gør en forskel.
Det er den gode nyhed, og derfor kan vi selvfølgelig også som en del af forligskredsen støtte lovforslaget.
Det er på tide, at vi får strammet op på de her ting.
Det er ikke noget, der nødvendigvis handler om det her lovforslag, så det er ikke, fordi jeg vil varsle ændringsforslag eller noget, men det handler om problematikken med, hvordan vi undgår at komme i den situation med så omfattende hvidvaskningsskandaler, som vi har været ude for.
Det er jo svært at blive enig med sig selv om, hvorvidt man skal have mest kvalme over, hvor de penge, der er blevet tjent og vasket hvide, egentlig kommer fra, og alle de mennesker, der har skullet lide for at skaffe de mange sorte penge, eller om man skal få mest kvalme over, hvad de penge er blevet brugt til, efter at de er blevet vasket hvide, af de despoter og regimer, som har draget nytte af hvidvaskningen.
Derfor er det et så alvorligt spørgsmål, at der er brug for mere, tror vi, end den lovgivning, som vi forhåbentlig får vedtaget, som skærper straffene.
Det er et spørgsmål om ressourcer og muligheder for tilsynet.
Det er et spørgsmål om, at der, hvis man skal matche så store enheder, simpelt hen skal være tilstrækkeligt personale og en tilstrækkelig vilje til at udføre den kontrol, der skal være.
Det er en ting.
Så er det selvfølgelig også adgangen til kollegaer og systemer i andre lande, for de her former for kriminalitet flytter sig over grænser og over til andre myndigheders ressort, kan man sige, og over til andre institutioner.
Jeg ved godt, at der er et helt særligt værdifællesskab mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti, når det handler om Det Europæiske Fællesskab, nemlig modstand for enhver pris.
Men jeg har simpelt hen svært ved at affinde mig med, at man skal beskyldes for at slå plat på en alvorlig situation, fordi man stille og roligt konstaterer, at det jo en gang imellem er sådan, at ved at dele sit lands suverænitet med andre landes suverænitet – lande, som også er klar til at dele deres suverænitet med os – kan vi sammen vinde suverænitet over noget, vi ikke kan klare alene.
er det en så indlysende og helt oplagt sandhed.
Hvis vi nogen sinde skal kunne komme efter store finansielle aktører, der vil begå kriminalitet på tværs af grænser, hvordan i alverden skal vi så kunne komme efter dem og vinde vores suverænitet over dem, hvis vi ikke kan samarbejde forpligtende med andre lande?
Jeg fatter ikke, hvorfor vi ikke fik advarsler fra Tyskland, sådan som det har været fremme, f.eks. i forhold til udbyttesagen.
Man kan stille mange spørgsmål.
Noget af det handler om bankunionen, og det er helt rigtigt, som hr. Pelle Dragsted gør opmærksom på, ikke, fordi jeg vil flytte hele tilsynet ned til Bruxelles.
Vi skal stadig væk have det danske tilsyn.
Det er dem, der skal gå vores banker efter i sømmene, men hvorfor i alverden vi ikke skal give dem den platform og mulighed for det løbende samarbejde med kollegaer i andre lande, forstår jeg ikke.
Så kan man spørge sig selv – og det er ikke for at genoptage hele den gamle diskussion om Europol – om muligheden for at komme efter organiseret kriminalitet, som det her jo også er, er blevet forringet, efter at vi nu har fået den her helt særlige aftale med Europol.
Lad os håbe, at det ikke bliver meget værre, end det er.
Det vil vi jo så følge op på.
Men for mig at se, og det kommer vi til at forfølge,
Det er, fordi jeg faktisk tror, at der her er en helt konkret nyttevirkning af at samarbejde mere, end vi gør i dag.
Jeg kan til nød forstå, at Dansk Folkeparti kan få sig selv til at mene, at det er en rigtig dårlig idé, men at Enhedslisten kan få sig selv til at mene, at det er en dårlig idé, fatter jeg ikke.