Karsten Filsø (SF), 2025-02-27:
Tak for det.
Indledningsvis vil jeg sige, at jeg står her som afløser for fru Marianne Bigum, som sædvanligvis har det her område.
At Danmarks ressourceforbrug er alt for højt og ikke bæredygtigt, er jo desværre et velkendt faktum, men, desværre igen, nok ikke anerkendt af alle.
Danmark er sammen med lande som Qatar, USA og De Forenede Arabiske Emirater et af de mest ressourceforbrugende lande i verden, og hvis alle forbrugte som os, skulle vi bruge næsten fem jordkloder.
Det siger sig selv, at reduktion af ressourceforbruget og omstilling af den cirkulære økonomi, hvor vi leverer ambitiøs politisk handling på verdensmål nr. 12, ansvarlig forbrug og produktion, er en af Danmarks helt store udfordringer, og det kalder på løsninger i stor skala.
Derfor mener SF, at der er brug for en national handlingsplan for cirkulær økonomi, som adresserer både reduktion af forbrug, øget cirkularitet og øget genanvendelse, ligesom vi mener, at reduktion af Danmarks ressourceforbrug bør være et centralt tema i en kommende handlingsplan for verdensmålene.
Det store ressourceforbrug kommer med stor konsekvens for miljø, klima og natur, men reduktion af ressourceforbrug handler også om at styrke forsyningssikkerheden og konkurrenceevnen for vores virksomheder.
Helt aktuelt ser vi præsident Trumps helt urimelig ageren omkring Ukraines naturgivne ressourcer, og jeg tror, vi kommer til at se flere eksempler fremover.
Vores planet er unik, og den kan holde til meget, men der er grænser.
For omkring 15 år siden blev der derfor lavet et vigtigt stykke arbejde med at definere disse grænser, identificeret som 9 vitale processer, som er afgørende for Jordens systemer, altså de planetære grænser.
Forskerne fortæller, at holdes de menneskelige aktiviteter på et sikkert niveau inden for de grænser, kan klodens egne processer håndtere påvirkningerne.
Det uhyggelige er bare, at lige nu er den sikre zone inden for 6 ud af de 9 vitale, livsunderstøttende systemer faktisk overskredet.
Det skal tages alvorligt, og det bør være en politisk hasteopgave og prioritet at føre en politik, der sikrer, at den menneskelige aktivitet bringes tilbage til et niveau inden for de planetære grænser, og at dette i langt højere grad integreres i den politik, som føres.
Nu vil jeg sige noget om det konkrete beslutningsforslag.
De refererede faglige analyser i beslutningsforslaget er på flere områder korrekte og med velkendte SF-politiske løsninger.
Ligeledes er det helt klar SF-politik, at klima og diversitetspolitikken skal samtænkes, og at vi skal skabe et marked for grønne industrier og teknologier, og at de mest forurenende industrier skal reguleres og rette ind.
Kan de ikke finde ud af det, må de forbydes.
Men vi er selvsagt uenige i, at der i klimaloven er politisk greenwashing.
Tværtimod mener vi, at denne lov er en utrolig vigtig lovgivning, så vi politisk kan arbejde med, at vi leverer på Parisaftalen.
Det foreslåede beslutningsforslag fra fru Theresa Scavenius, som vi diskuterer i dag, er desværre på flere måder uklart, og på andre måder foreslås der ting, som vi i SF ikke mener er løsningen på de problemer, der oplistes i forslaget.
F.eks. undrer det os, at dette her beslutningsforslag udelukkende fokuserer på kvælstof, fosfor og kulstof, for det er jo ikke kun forbruget af de tre ressourcer, som er et problem; det er også forbruget af råstoffer som metaller, grus og sand, hvor udvindingen skaber store miljøproblemer, forurener klimaet og ødelægger naturen.
Ved kun at fokusere på de tre ressourcer og to direktiver og Parisaftalen er vi bekymrede for, at den foreslåede model vil være skæv.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Nu cuttede jeg lige lidt af her, på grund af at formanden rejste sig op.