runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Carøe (SF), 2021-10-13:
Tak for det svar.
Jeg er glad for at høre, at det stadig er regeringens holdning, at børn skal have mulighed for at få foretaget juridisk kønsskifte.
Et år er lang tid for et barn, og der er allerede gået et år, siden regeringen foreslog det her første gang og det viste sig, at der var flertal for det.
Der er tale om transkønnede børn og unge, som vi kan se i statistikkerne trives rigtig dårligt, ligger højere i selvmordsstatistikkerne og generelt har meget svært ved at finde deres plads i klassen, til børnefødselsdage og alle sådan nogle ting.
Der kan vi bare se i andre lande og også i undersøgelser, at transkønnede børn trives markant bedre, hvis de bliver anerkendt som det køn, som de føler sig som, og som rigtig mange transkønnede børns forældre langt hen ad vejen anerkender dem som.
Derfor er det underligt for mig, at vi ikke for længe siden har ændret det her.
Derfor tror jeg, at mit første spørgsmål kommer til at være det her, for jeg hører ikke ministeren svare: Det er fint at få gode inputs fra folk, men hvornår har regeringen så tænkt sig at fremsætte et lovforslag?
Der har været to Copenhagen Pride siden da, hvor regeringen har brystet sig af at ville det her.
Og så trækker man lidt i land eller vil i hvert fald ikke rigtig sige, hvornår man regner med at det her bliver til virkelighed.
Så for de børns skyld kan ministeren så svare lidt mere konkret på, hvornår man regner med at kunne fremsætte et lovforslag?
Kaare Dybvad Bek (S), 2021-10-13:
Der står: Tænker ministeren overhovedet ikke på de konsekvenser ...
Nej, undskyld, jeg roder rundt i mine papirer.
Sådan, nu er der styr på det.
Som spørgeren ved, har regeringen i et politisk udspil fra august 2020 givet udtryk for, at vi ønsker at åbne op for, at børn og unge, der oplever at tilhøre et andet køn, kan få tildelt et nyt personnummer efter en erklæringsmodel uden nedre aldersgrænse.
Samtidig er det foreslået at stille krav om samtykke fra forældremyndighedsindehaverne for børn under 15 år og krav om alderssvarende juridisk rådgivning om konsekvenserne af personnummerskift.
Siden er der kommet flere gode indspark i debatten.
Bl.a. har et flertal i Det Etiske Råd anbefalet, at der nedsættes en nedre aldersgrænse på 10-12 år.
Det gør selvfølgelig indtryk.
Flertallet peger på, at det må anses for tvivlsomt, om børn før puberteten kan overskue konsekvenserne af et juridisk kønsskifte, og de hæfter sig ved, at en aldersgrænse på 10-12 år flugter med, at det er alderen, hvor behandling med stophormoner ofte vil kunne besluttes og iværksættes.
Regeringen har et ønske om at give børn og unge mulighed for juridisk kønsskifte, men det er klart, at vi i lyset af Det Etiske Råds udtalelse har brug for nærmere drøftelser.
I det ligger også en anerkendelse af, at det er et vanskeligt spørgsmål.
Jeg tænker her også på den debat, der allerede har været her i salen.
Og derfor skal vi tænke os godt om og lytte til de input, der kommer, før vi implementerer en model.
Astrid Carøe (SF), 2021-10-13:
Kan ministeren oplyse, om det stadig er regeringens holdning, at transkønnede børn og unge skal have ret til at få foretaget et juridisk kønsskifte uden nedre aldersgrænse?
Anni Matthiesen (V), 2021-10-13:
Men så tror jeg, at jeg vil tage fat der, hvor jeg slap sidst, rent ud sagt, for så giver jeg også ministeren mulighed for at svare fuldt ud på mit spørgsmål.
For jeg tænker nemlig, at det er fuldstændig korrekt, at det kræver en kulturændring, og så kræver det måske også en italesættelse af, at vi heldigvis bliver ældre.
Så vil ministeren ikke tage initiativ til at prøve at ændre på den kultur, der jo åbenbart er nogle steder?
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-10-13:
Men det, som jo er tilfældet, er – og jeg anerkender gerne, at jeg åbenbart ikke kender nok til Køge – at der er rigtig, rigtig mange byer, ikke mindst i det jyske, hvor det simpelt hen ikke vil kunne lade sig gøre at etablere store udvalgsbutikker med krav om parkeringspladser osv.
Og derfor er alternativet ingen, og det vil jo være med til at have en afsmittende effekt, for lad os nu sige, hvad det er, der sker med normale beboere, når der kommer sådan en butik.
Der sker det, at de handler i JYSK, men de handler jo også i de butikker, der er ved siden af.
Så er ministeren ikke opmærksom på, at man ved at sætte et stop på 5 år faktisk skader det, man egentlig ønsker, nemlig byudvikling og handelsudvikling uden for de store byer?
Kaare Dybvad Bek (S), 2021-10-13:
Altså, der kommer ikke en stigende efterspørgsel efter detailhandelskvadratmeter, alligevel påstår man det for på den baggrund at kunne sige: Nu laver vi et aflastningscenter, som ikke vil påvirke bymidterne.
Men selvfølgelig vil det påvirke bymidterne, og det er dem, vi er bekymret for, og der er masser af stærke handelsbyer i Danmark, som ikke har et stort aflastningscenter.
Det kan sagtens lade sig gøre.
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-10-13:
Men problemet er jo her, at hvis de byer, som ligger tæt på, skal vi sige store byer, hvor de allerede har etableret aflastningsområderne – Ebeltoft nævnte jeg her som et konkret eksempel, men man kunne også nævne en lang række andre byer – ikke kan få lov til at etablere de her butikker, som der er efterspørgsel på, og det kan man så være glad for eller ej, men det er der efterspørgsel på, jamen så er alternativet som sagt nethandel som det andet.
Det er jo ikke at sige til dem, at de må gøre et eller andet, hvis svaret fra deres side er: Det kan vi ikke gøre.
Vi kan ikke etablere sådan en stor butik i en by som Ebeltoft.
Her er jeg jo ked af, at Socialdemokratiet ikke allerede har skiftet holdning, for der må jeg indrømme, at jeg er skuffet.
som er
Og hvorfor er de det?
Jo, det er, fordi vi alle sammen kan være enige om, skal vi sige historien om, at vi gerne vil have aktive bymidter i en lang række byer.
Det er vi hundrede procent enige om.
Og de er truede.
Men løsningen er jo ikke, som jeg ser det, at man så begynder at forbyde, at store udvalgsbutikker må ligge uden for bymidterne.
For jeg kan da i hvert fald afsløre, at de steder, hvor jeg kommer fra, er der meget gamle bymidter.
Og at tro, at man kan etablere JYSK-butikker eller Elgigantenbutikker eller andre butikker a la dem midt inde i en gammel middelalderby med dertil hørende parkeringspladser og andet,
er for at bruge et gammelt udtryk, jeg har brugt tidligere, naivt.
Det er naivt.
Derfor vil det her jo kun gøre det, at det vil hjælpe nethandelen, som allerede i dag er en kæmpe trussel mod hele dagligvareområdet og udvalgsvareområdet
, men samtidig er det jo også de byer, som har fået etableret aflastningsområder, som har været firstmovers så at sige på det her område, det belønner.
Det vil sige, at en by som f.eks. Ebeltoft i Syddjurs Kommune, som ikke har et aflastningscenter i dag, så at sige vil blive nødsaget til at sige til sine indbyggere: I må tage til andre byer som f.eks. Aarhus eller Randers, for der er der aflastningsområder, eller I må gå på nettet, hvis I ønsker at handle i JYSK eller andre lignende butikker.
Det tror jeg bliver et problem.
Det bliver i hvert fald et problem, hvis vi ønsker det, som jeg oprigtigt tror er vores fælles ønske, nemlig at sikre, at udviklingen ikke bare sker i de store byer.
For en ting er, at man kan diskutere, hvad dagligvarer og alt mulig andet betyder, men når det gælder udvalgsvarebutikker, tror jeg også, ministeren er enig i, at en Elgigant ikke kan ligge inde i en middelalderby.
Kaare Dybvad Bek (S), 2021-10-13:
Tak for spørgsmålet, og det korte svar er ja.
Jeg har ikke ændret holdning siden maj måned, hvor regeringens udspil kom på gaden.
Man siger jo nogle gange, at hvis man er medlem af Socialdemokratiet længe nok, er fordelen, at så har man prøvet at indtage alle forskellige synspunkter, men det her er dog alligevel for kort et interval.
Som det er bekendt, er det en del af planloven, at det er reguleret, og der sidder vi i forligskredsen og diskuterer det.
Der er blevet offentliggjort en evaluering, som jeg også nævnte i det tidligere spørgsmål, og der har vi startet drøftelser.
Den viser bl.a., at der er planlagt 25 aflastningsområder siden 2017, hvoraf der i 10 ud af de 25 er blevet givet mulighed for nye dagligvarebutikker.
Vi kender ikke konsekvenserne af de store udlæg af aflastningsområder, da der endnu ikke er opført butikker, men der er en risiko for, at de trækker omsætning ud af bymidterne og nærbutikkerne i landdistrikterne, når der etableres store dagligvarebutikker i aflastningsområderne.
Det er derfor, vi har foreslået et 5-årsstop for udlæg, så vi kan se konsekvenserne, inden vi udlægger nye aflastningsområder.
Nej, det er jeg ikke enig i.
For at gøre det helt klart sker der jo netop det, at man, som spørgeren siger, flytter handelen uden for byerne, og man ser i mange aflastningscentre, at man får cykelhandlere, legetøjshandlere, genbrugsbutikker, almindelige dagligvarebutikker i almindelig størrelse, som ligger i de her aflastningscentre ved siden af BAUHAUS og store butikker, som rettelig skal ligge der, og så oplever man netop, at byerne bliver funktionstømte, og det er vi enormt bekymrede for.
Vi har nogle fantastiske middelalderbyer rundtom i Danmark, som vi håber på stadig at kunne bevare noget liv i, og det er det, som det her forslag skal hjælpe til at bevare.
Jeg mener grundlæggende, at der er gode eksempler på, at man kan planlægge, sådan at man ikke laver aflastningscentre, men alligevel har et meget rigt og alsidigt handelsliv.
Jeg kan opfordre ordføreren til f.eks. at tage til Køge, hvor man har en gammel middelalderbymidte, et gammelt middelaldertorv, og der har man et meget rigt handelsliv.
Jeg tror også, at en af grundene til, at man har et rigt handelsliv, er, at man ikke har lavet aflastningscentre, men man har sørget for at lægge butikkerne – også dem, som bliver nævnt – tæt på bymidterne.
Så vil jeg sige en anden ting, som er, at det, vi oplever, jo også er, at aflastningscentre glider i forhold til deres opgaver.
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Nu er jeg ikke udenrigsminister, så jeg må hellere passe på med at blande mig for meget i, hvad vi har af planer omkring traktatændringer, men jeg tør godt sige, at det har vi ingen planer om nu.
Så vil jeg også sige, at jeg ikke er desillusioneret, det er jeg ikke.
Jeg går også tit ud af den her sal og er blevet stemt ned.
Måske ikke så mange gange i den her folketingssamling, men så dog i sidste folketingssamling, men det gør mig ikke desillusioneret på folkestyrets vegne, og på samme måde bliver jeg ikke desillusioneret på EU-medlemskabets vegne over, at vi en gang imellem kommer i mindretal.
Det gjorde vi så her, men overordnet, hvis man træder et par skridt tilbage, mener vi fortsat, at det er i Danmarks interesse, både økonomisk og politisk, at vi er en del af det europæiske fællesskab.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-10-13:
Kan ministeren ikke godt se, at det kan forekomme en lille smule desillusionerende?
Vi har altså en tidligere ligestillingsminister, hr. Mogens Jensen, som siger, at man ønsker at få en dispensation fra direktivet, og vi har en nuværende minister, der nærmest angrende står og siger: Ja, det er gået imod os, men vi må jo bøje os for det, og så må vi håbe på, at der ikke kommer noget mere.
Men samtidig har regeringen ikke en position, der sikrer, at Danmark måske kunne tage kompetencen tilbage, på trods af at ministeren på sit eget område, nemlig udlændingeområdet, kan se, hvor godt det fungerer.
Vil regeringen f.eks. overveje at tage det her op på et topmøde?
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Jeg kan starte med at bekræfte, at vores retsforbehold har betydning.
Det kan jeg se nu, hvor jeg både kan åbne den ene iPad med sager fra Udlændinge- og Integrationsministeriet, hvor retsforbeholdet er en fuldstændig integreret del af vores engagement i Bruxelles, og så kan jeg åbne den anden iPad fra Beskæftigelsesministeriet og se, at der er forskel.
Så det kan jeg bekræfte.
Og så vil jeg sige, at vi ikke har nogen planer om at skulle foreslå traktatændringer og nye forbehold, og vi må nok erkende, at på orlovsdirektivet er vi lige blevet stemt ned, så nu er vores opgave at få det implementeret, men på en minimal måde, hvor vi ikke overimplementerer den lovgivning, der er trådt i kraft.
Og det er rigtigt, at efter direktivet er vedtaget, er der så faldet en dom, som får en betydning, som vi synes er irriterende, og vi kommer til at rejse det, som jeg sagde i talen, over for Kommissionen.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-10-13:
Det letteste, hvis man er imod, at EU skal blande sig i et område, er jo at sikre sig, at EU ikke har beføjelsen.
F.eks. på et ministerområde, som vil stå ministeren nær, nemlig udlændingeområdet, har Danmark et forbehold, som gør, at vi slet ikke behøver at bekymre os, hver gang Kommissionen kommer med tåbelige idéer i forhold til asylpolitikken eller familiesammenføringspolitikken, for det gælder kun for de 26 andre lande.
Det er jo derfor, det er en lille smule uambitiøst, synes jeg, når regeringens position tilsyneladende er, at man ikke ønsker yderligere regulering på barselsområdet.
Jeg minder om, at den tidligere ligestillingsminister hr. Mogens Jensen har sagt, at han ikke er tilhænger af tvang, når det handler om, hvordan barsel skal fordeles i familierne, og derfor sagde han på vegne af regeringen, at man gik efter at få en dispensation fra EU-direktivet.
Det var tilbage i august 2019, altså efter at den nuværende regering var tiltrådt.
Vi kan også finde tilsvarende citater fra hr. Peter Hummelgaard, fra før han blev minister, da han var EU-ordfører, som meget klart siger: »Vi har ikke noget imod, at mænd skal tage mere barsel, og det vil vi sådan set gerne være med til at arbejde for.
Men vi har rigtigt meget imod, at det kommer per dekret fra Bruxelles.«
Det sagde han til Danmarks Radio den 13. juni 2018.
Det forstår jeg også stadig væk er regeringens position.
Så er det jo bare mærkeligt, at man samtidig siger, at man ikke ønsker yderligere regulering.
For hvorfor er man ikke lidt mere ambitiøs og prøver at rulle noget af den regulering, som man er imod, tilbage?
Nu sagde ministeren tidligere, at det her sådan set er noget, der følger af en traktat, som er stemt igennem i Danmark i 1972 og er trådt i kraft den 1. januar 1973.
Altså, kunne man måske ikke overveje at få nogle flere forbehold, som ministeren er så godt bekendt med og bevæger sig så hjemmevant rundt i fra sit almindelige resort?
Det ville da være den rigtige måde, synes jeg.
Hvis man finder ud af, at man er kommet til at give for meget magt til Bruxelles, så kan man i hvert fald have en plan for at få den tilbage i stedet for bare at sidde med foldede hænder og sige: Uh, vi håber sandelig på, at de ikke bruger den igen.
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Tak igen for spørgsmålet.
Konkret i forhold til fordeling af orlov skal direktivet jo implementeres den 2. august 2022.
Efter planen skal direktivet evalueres i 2027, altså 5 år efter.
Kommissionen kan i den forbindelse foreslå ændringer, hvis den finder det hensigtsmæssigt, men vi vil allerede inden for den nærmeste fremtid, mens diskussionen herhjemme er i frisk erindring – og det tror jeg den er nu – mødes med Kommissionen for at påpege konsekvenserne af direktivet i Danmark, og her vil vi både gøre klart, at vi ikke ønsker yderligere EU-regulering af spørgsmålet om forældreorlov, og vi vil også rejse de konkrete udfordringer, som vi oplever med implementeringen af direktivet i Danmark.
Det gælder konkret situationen med dobbelt ret – det, vi var inde på før – for personer, som allerede har holdt forældreorlov på en offentlig ydelse, f.eks. su eller kontanthjælp, og som får ret til 2 nye måneders forældreorlov med barselsdagpenge, hvis de bliver lønmodtagere.
Det var ikke et tema i forhandlingerne, hvor hverken Danmark eller andre lande var opmærksomme på problemstillingerne.
På den måde arbejder vi hele tiden benhårdt for at varetage Danmarks interesser i EU-samarbejdet, og det gælder selvfølgelig alle sager på det sociale og arbejdsmarkedspolitiske område.
Spørgeren kender jo til sagerne omkring mindsteløn, forordning 883 og løngennemsigtighed, og det er særlig den danske model her, vi er optaget af at værne om.
Det er vores holdning, at vi i Danmark fortsat selv skal fastlægge velfærdspolitikken, og det vil altid være vores udgangspunkt, når vi forhandler med de andre medlemslande.
Tak for ordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-10-13:
Det, at vi har forbehold over for både euroen og retsforbeholdet og i øvrigt også sommerhuse, gør jo ikke, at vi ikke er medlemmer af EF eller EU og er dækket af de to traktater.
Det er jo slet ikke det, vi taler om, minister.
Men der er jo ikke nogen som helst chance for, at de danske vælgere kan få en ny Kommission, kan få et nyt flertal i Europa-Parlamentet eller kan ændre flertallet i Rådet, og det er jo derfor, vi har brug for en regering, der tør sige, at det her område aldrig skulle have været overdraget til EU.
Tak, formand.
Hvad planlægger ministeren at gøre for at sikre, at EU ikke fremover kan bestemme over dansk velfærdspolitik, særlig i forhold til spørgsmålet om familiers fordeling af barsel?
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Jeg kan ikke redegøre i detaljer for, hvad der er foregået, men jeg ved, at der har været dialog og alliancer med andre lande i Europa.
Og det hører måske også med – jeg kan ikke rigtig gennemskue, om det er til Kommissionens eller den tidligere regerings forsvar – at der, siden direktivet blev vedtaget, er faldet en dom i februar i år fra EU-Domstolen, som fortolker det tidligere forældreorlovsdirektiv, og hvis den dom var faldet nogle år tidligere, så kunne den tidligere regering muligvis have taget højde for det i forhandlingerne.
Så der er faldet en dom, efter at direktivet er vedtaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-10-13:
Men der vil ministeren selvfølgelig nok sige, at det var den tidligere regering, der skulle have gjort det, og så er det jo lige pludselig blevet et parlamentarisk spørgsmål.
Men kan ministeren sige noget om, hvilke sonderinger der så har været i processen?
Det er jo et problem, Danmark deler med andre lande, hvor der er et arbejdsmarked, der bygger på aftaler, altså store dele af Tyskland, Finland, Sverige osv.
Har man bare siddet på hænderne, eller har der rent faktisk været en koordinering med de her lande, måske også Holland?
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Men jeg ved, at der har været en diskussion omkring det, man kalder dobbeltret, som ikke blev betragtet som et tema under forhandlingerne.
Derimod fremgik det faktisk af direktivet, at der er taget højde for, at hvis der er overdraget forældreorlov efter det gældende forældreorlovsdirektiv, så får man ikke nye rettigheder efter orlovsdirektivet.
Så går jeg ud fra, at man har troet, at når man gav orlovsrettigheder til f.eks. en ledig, var retten efter orlovsdirektivet også brugt, og det burde man selvfølgelig have fået præciseret.
Det ved vi så nu, for nu har Kommissionen påpeget noget andet.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-10-13:
Ja, og jeg tror, jeg kan sige med relativt stor ro i sindet, at jeg har kritiseret samtlige traktater siden den fra 1973, så jeg vil jo sige, at det ikke er diskulperende i sig selv.
Altså, skal det forstås sådan, at den danske regering ikke har gjort de, hvad kan man sige, skandinaviske synspunkter gældende under forhandlingerne?
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Jeg tror faktisk, at spørgeren har fat i noget helt centralt, nemlig at vi kan lave alle de trepartsaftaler, vi vil, og regler omkring forskelsbehandling og det ene med det andet med det tredje – vi kan lave alle de paragraffer herinde, vi vil, men det er jo en kulturændring i samfundet, som der er behov for.
Og vi skal vænne os til, at selv om folk er fyldt 55 år, har de stadig væk år tilbage på arbejdsmarkedet og noget at bidrage med, som måske ikke betyder, at det er dem, der er hurtigst til at sende e-mails, men måske er det sådan, at den mest produktive ikke er den, der er hurtigst til at sende e-mails, men den, der har noget erfaring og ved, hvad der er det rigtige at gøre i den givne situation.
Det kan jeg fortælle om senere.
Jeg kan selvfølgelig ikke fortælle i detaljer, hvad forgængere fra en tidligere regering har foretaget sig, men det, jeg ved, er, at de har forsøgt at bekæmpe og stemt imod det, som endte med at blive vedtaget.
Så er det rigtigt, at vi har tiltrådt en traktat, og det betyder også, at når vi bliver stemt ned, vil vi blive omfattet af den lovgivning, selv om vi har været i mindretal.
Det er nu engang præmissen for at være medlem af EU, og faktisk er det sådan, at kompetencen til at regulere barselsrettigheder rækker helt tilbage til Danmarks medlemskab i 1973.
Faktisk er sagsbehandlingen i den styrelse, der hedder SIRI, som står for det, ved at komme op i gear, men udfordringerne er, at der er blevet hobet nogle sagspukler op, og i den trepartsaftale, jeg nævnte i min tale, er der faktisk afsat 12 mio. kr. til at få høvlet de sagspukler væk, sådan at når folk ansøger, skal der gå ret kort tid, før sagsbehandleren har den i hænderne, og hvis ellers den kan afgøres rimelig hurtigt, gælder det jo bare om at få sprøjtet opholdstilladelser ud, så vi kan få de folk ud på virksomhederne, hvor der er behov for det, og i den forstand er jeg ret glad for trepartsaftalen.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil godt starte med at slå fast, at ulovlig forskelsbehandling på grund af alder selvfølgelig, selvfølgelig er fuldstændig uacceptabelt.
Ikke nok med at det er ulovligt, det er også dumt, hvis virksomheder frasorterer ansøgere på det grundlag, for på den måde risikerer virksomhederne at gå glip af værdifulde kompetencer og erfaring.
Derfor synes jeg også, at det er meget kedelig læsning, at en rekrutteringsanalyse fra 2021 viser, at knap hver femte virksomhed erkender, at de frasorterer kandidater alene på grund af alder.
Jeg kan ikke understrege nok, at der er behov for alle aldersgrupper og deres kompetencer på arbejdsmarkedet.
Derfor er jeg også glad for, at regeringen og arbejdsmarkedets parter netop har indgået en trepartsaftale, der skal bidrage til at afhjælpe manglen på arbejdskraft, og at et af elementerne i aftalen er, at der indføres et konkret forbud mod, at arbejdsgivere screener jobansøgere på baggrund af deres alder i forbindelse med indlevering, indsendelse, uploading eller indtastning af jobansøgninger.
Initiativet skal være med til at sikre, at jobansøgere ikke bliver fravalgt på grund af alder.
Anni Matthiesen (V), 2021-10-13:
Tak for det.
Hvad mener ministeren om, at en ny undersøgelse viser, at knap hver femte virksomhed ulovligt har frasorteret ældre kandidater på baggrund af deres alder?
Her til sidst kunne jeg rigtig godt tænke mig at bede beskæftigelsesministeren om at tale med udlændingeministeren og måske så få styr på det med de lange sagsbehandlingstider, for så var det da et skridt mere i en rigtig retning.
Mattias Tesfaye (S), 2021-10-13:
Lad mig sige to ting.
Punkt 1: For mange virksomheder tror jeg det er vigtigt, at når de har en udenlandsk kandidat, de ønsker at ansætte, så skal det gå stærkt, og derfor er det et problem i dag, at vi har for lange sagsbehandlingstider hos de myndigheder, der behandler ansøgninger om at få en opholdstilladelse, og det påhviler udlændingeministeren, og ham kender jeg.
Så der er en enormt vigtig opgave.
Punkt 2: Det er jo også i opsvinget, vi har mulighederne – mulighederne for at få seniorer i sving, for at få folk, der mangler praktikplads, i gang, for at få nogle af de langtidsledige og også nogle af de flygtninge, der er kommet til landet, i gang.
Så jeg synes også, vi skal have fokus på dem, der allerede er her.
Anni Matthiesen (V), 2021-10-13:
Så det, jeg kan høre ministeren sige, er, at det at kigge på beløbsgrænsen ikke er et værktøj, man fra regeringens side egentlig ønsker at tage i brug.
Hvis vi nu igen tager hotel- og restaurationsbranchen, som jeg netop har holdt møde med, så har de simpelt hen mere eller mindre støvsuget det hele, og lige nu er der så oveni en udfordring med, at mange af de unge mennesker, som måske har taget et sabbatår fra studierne, også siger nej.
Derfor vil jeg spørge: Er der ikke flere konkrete initiativer på vej fra regeringen?