Rosa Lund (EL), 2024-01-11:
I Enhedslisten har vi det grundlæggende udgangspunkt, at vi ikke ønsker at bekæmpe vores politiske modstandere med forbud.
I Danmark er det en lang tradition, at vi ikke forbyder mennesker med bestemte holdninger at slutte sig sammen og agitere for dem, uanset hvor absurde disse holdninger er.
Det danske demokrati har i mange år tolereret og håndteret, at bevægelser og partier, der brugte ordet nationalsocialistiske om sig selv, har eksisteret på fuldt lovlig vis og har kunnet marchere i gaderne og agitere for efter min mening afskyelige synspunkter, som bl.a. indebærer benægtelse af holocaust og åbenlys antisemitisme.
I Enhedslisten vil vi meget gerne møde absurde, menneskefjendske standpunkter, som kan være nazistiske, islamistiske eller andre udemokratiske holdninger, med argumentation, foragt og moddemonstrationer, men ikke med forbud.
På den måde har jeg det faktisk ligesom hr. Frederik Vad fra Socialdemokratiet: Den store tragedie er jo, at Hizb ut-Tahrirs demonstrationer ikke bliver mødt af moddemonstrationer.
Da jeg gik i gymnasiet – og jeg har ikke lyst til at fortælle, hvor lang tid siden det er – brugte Hizb ut-Tahrir det gymnasie, jeg gik på, som sådan en form for sted, hvor de kunne hverve medlemmer.
Ville løsningen der så være at forbyde Hizb ut-Tahrir, eller ville løsningen i stedet være at møde Hizb ut-Tahrir for det første med argumenter og for det andet med moddemonstrationer?
Jeg tror på det sidste, og det sidste virkede faktisk.
Det, at vi styrkede demokratiet på det gymnasie, jeg gik på, og det, at vi havde meget god og vigtig oplysning om, hvordan det danske demokrati fungerer, var faktisk den største medicin mod den hvervekampagne, Hizb ut-Tahrir lavede på det gymnasie, jeg gik på.
Et forbud får ikke synspunkter til at forsvinde.
Mange af bevægelsens tilhængere vil formentlig blive endnu mere indædte og arbejde videre under andre betegnelser i dækorganisationer eller eventuelt under jorden, hvor deres ageren bliver konspiratorisk og deres aktiviteter sværere at følge og kontrollere for de danske myndigheder.
Nu ønsker forslagsstillerne her en undersøgelse af det juridiske grundlag for at forbyde Hizb ut-Tahrir Danmark.
Det juridiske grundlag er sådan set ret klart.
Det står i grundlovens § 78.
Efter den paragraf har justitsministeren mulighed for at rejse en sag mod foreninger, »der virker ved eller søger at nå deres mål ved vold, anstiftelse af vold eller lignende strafbar påvirkning af anderledes tænkende«.
Derefter er det op til domstolene at afgøre, om en forening skal opløses.
Hvis Hizb ut-Tahrirs aktiviteter får en karakter, så justitsministeren vurderer, at der er grundlag for at rejse en sag efter grundlovens § 78 mod foreningen, må justitsministeren jo gøre det.
Det vil derefter være op til domstolene at tage stilling til, om foreningen skal forbydes.
Det behøver justitsministeren og domstolene ikke det her beslutningsforslag for at kunne gøre.
Derfor stemmer Enhedslisten imod det her beslutningsforslag.
Derudover er jeg – det er en helt utrolig dag i dag – enig med hr. Jan E. Jørgensen i, at vi må fortsætte det arbejde, som allerede er i gang, med at bekæmpe radikalisering.
En antiradikaliseringsindsats vil altså nok virke bedre til at bekæmpe Hizb ut-Tahrir end et forbud.
Således lykkedes det også i dag, at jeg blev enig med både hr. Frederik Vad og hr. Jan E. Jørgensen.
Tak for ordet.