Susanne Zimmer (UFG), 2021-04-16:
Jeg tror, at vi alle sammen ved, at de første 1.000 dage af et barns liv er afgørende for barnets fremtidige liv.
Og børnene er vores fremtid, og det er helt afgørende for familiens trivsel og for forældrenes evne til at være gode forældre, at barnet får en god start og familien får en god start.
Men sådan ser det ikke ud lige nu.
Vi har en skævhed, sådan at de forældre, der har brug for mere hjælp, end de kan få, kan betale for at få hjælp.
Man kan f.eks. få 2 timers ammerådgivning for 2.500 kr.
Så kan man blive rustet lidt og få den hjælp, som man ikke får fra det offentlige.
Det er vigtigt at se på fødselsforberedelser, på fødslen, på sundhedsplejerskebesøg efterfølgende, på ammevejledning og på de ting, der kan give en god start på barnets liv.
Der er en større utilfredshed med fødselsforberedelserne, kan vi høre fra Jordemoderforeningen.
Der er fødende med traumer fra deres fødsler, hører vi fra flere hundrede fødende i Region Hovedstaden, fordi de bl.a. bliver flyttet fra ét fødested til et andet i løbet af fødslen.
Og det er sket inden for de sidste år.
Børn udsættes for unødvendig fare under fødslen, kan vi også se fra DR og andre medier.
Der skal være en bedre og mere lige behandling i landet.
Det skal ikke være postnumrene, der afgør, om man får en god start på livet eller ej.
En reaktion på det er måske, at vi ser rigtig mange hjemmefødsler.
Der har været en fordobling af hjemmefødsler fra 2012 til 2016 – så på det tidspunkt var 3 pct. hjemmefødsler.
Det kan være en rigtig fin ting, men hvis man gør det, fordi man er utryg ved at skulle ind i det offentlige system og ind på sygehusene, er det en rigtig dårlig baggrund.
Det er faktisk sådan, at kun halvt så mange oplever komplikationer, når de har hjemmefødsel, og det begrundes med, at der er mere ro og tryghed, og det er jo det, vi har brug for også at få på vores fødestuer.
Når vi taler om at forbedre fødendes forhold og oplevelser, er vi nødt til at se på personalets forhold og oplevelser på hospitalerne – det hænger sammen.
Vi skal have bedre forhold for fødende, og det skal bl.a. sikres ved, at vi får bedre forhold for jordemødre og andre faggrupper.
Vi skal have ansatte, der tager sig af familien i deres graviditet og fødselsforløb.
Det er fint, at SF har lavet et overslag over, hvad det vil koste at indlogere en familie på et barselsafsnit i 2 dage, men det her er et strukturelt problem, som har dybe rødder i besparelser på sundhedsområdet, umulige effektiviseringsforsøg og uværdige løn- og arbejdsvilkår for de ansatte i sektoren.
I mange år har personalet råbt op på hospitalerne.
Det seneste stykke tid har vi set mange nye bevægelser spire frem inden for sundhedssektoren i forhold til de kvindedominerede fag.
Der er en voksende bevægelse af jordemødre, som siger, at nu er nok nok, og dem skal vi tage seriøst.
En tredjedel af jordemødrene har skrevet under på et åbent brev til formanden for Region Hovedstaden, hvor de kræver ordentlige arbejdsvilkår og skriver: »I er ved at kvæle både os, kvinderne i vores varetægt og det fag, vi brænder for.«
Over 1.000 jordemødre og studerende nægter at skrive under på nye ansættelseskontrakter i det offentlige, fordi de oplever urimelige arbejdsvilkår og en latterlig lav løn.
Jordemødre bryder sammen på arbejdet og går ned med stress, og to tredjedele har faktisk overvejet at sige deres job på fødegangen op.
Ja, selv en blind kan se, at der er noget galt.
I Frie Grønne bakker vi derfor op om forslaget om at indkalde til forhandlinger om fødendes rettigheder, hvor vi kan finde ambitiøse løsninger for at forbedre vilkårene for fødende og forbedre vilkårene for ansatte i sektoren.
Vi ser situationen på fødegangene som et strukturelt problem, der hverken kan eller skal løses med opportune snuptagsløsninger og lovgivning, som giver 2 dages ret til at være på barselsgangen.
Lad os få de faglige organisationer og erfaringerne fra gulvet med, og vi kan starte med at kigge på Jordemoderforeningens udspil.
Vi vil i forhandlingerne presse på for at sikre gode rammer og muligheder for fleksibilitet lokalt og regionalt og lade de specifikke faglige vurderinger være op til det dygtige personale med faglighed og erfaring på området.
Vi støtter begge forslag.