Jeppe Bruus (S), 2021-04-27:
Tak for det.
Det lovforslag, vi skal behandle her, handler om beskyttelse af whistleblowere.
Det er jo en debat, som har fyldt rigtig meget i efterhånden en del år, og det har den gjort, fordi den er vigtig.
For det at kunne komme af sted med at gøre opmærksom på ulovligheder i en situation, hvor det kan være meget ømtåleligt, er vigtigt; det er vigtigt at have den mulighed.
Det, vi her skal behandle, er jo implementeringen af et EU-direktiv om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten; det skal altså gennemføres i dansk ret.
Det må være i alles interesse.
Formålet med lovforslaget her er altså at implementere whistleblowerdirektivet, men ud over det er formålet også, at der etableres en whistleblowerordning i forbindelse med dansk ret.
Forslaget er et resultat af en meget lang proces, hvor mange interessenter har været inddraget – arbejdsmarkedets parter, erhvervsorganisationer, KL, Danske Regioner, whistleblowerorganisationer osv. osv. – og jo også resultatet af en ganske omfattende offentlig debat.
Forslaget indeholder en række initiativer, og jeg vil nævne nogle af de vigtigste her.
For det første er der et om, at alle offentlige og private arbejdsgivere med over 50 ansatte forpligtes til at etablere en intern whistleblowerordning.
Det betyder altså, at enhver ansat kan indberette om alvorlige forhold – enten skriftligt, mundtligt eller begge dele – og at arbejdsgiveren forpligtes til at sikre, at der følges omhyggeligt op på alle indberetninger.
For det andet er der et initiativ om, at der etableres en uafhængig og selvstændig ekstern whistleblowerordning i Datatilsynet.
Alle modtagne indberetninger skal registreres i overensstemmelse med tavshedspligten af den, som modtager og følger op på indberetningerne.
Den ordning skal altså fungere som et supplement til de interne ordninger på de enkelte arbejdspladser og kan altså bruges i tilfælde, hvor whistlebloweren ikke føler sig tryg ved at bruge arbejdspladsens ordning, eller hvis den interne indberetning ikke har ført til den ønskede effekt.
Som sagt forpligter direktivet os til at indføre en mulig whistleblowerordning i forbindelse med EU-retten, men vi går altså skridtet videre og forpligter os også til, at det skal være muligt at bruge ordningen i forhold til den nationale ret.
Og det er jo sådan set helt fornuftigt, sundt og logisk.
Det ville også være underligt at skulle bede en person, der indberetter noget, om at tage stilling til, om det nu vedrøres af national ret eller EU-retten.
Derfor er det godt, at vi nu får den her ordning, så vi sikrer, at whistleblowere kan råbe vagt i gevær om strafbare forhold, f.eks. misbrug af økonomiske midler, overtrædelse af miljølovgivningen, grov chikane på arbejdspladsen eller andet.
Og i det her forslag ligger der jo sådan set også, at det også kan bruges i forbindelse med sexchikane.
Det er klart, at debatten om whistleblowere har fyldt meget, og at der efterhånden har været mange eksempler, og derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at man kan beskyttes som whistleblower.
Derfor indføres der med lovforslaget også en særlig tavshedspligt med hensyn til whistlebloweres identitet, et forbud mod enhver form for repressalier mod whistleblowere og mulighed for godtgørelse i de tilfælde, hvor en whistleblower uberettiget måtte udsættes for repressalier.
Med de bemærkninger og denne gennemgang støtter Socialdemokratiet naturligvis lovforslaget.