Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-02:
Tak for det.
Jeg beklager forsinkelsen.
Jeg synes, jeg havde spottet, at hr. Rasmus Nordqvist havde trykket på knappen, men det havde han så ikke.
Sådan kan det jo gå.
Folketinget har som bekendt tidligere ad to omgange behandlet forslag om en frihandelsaftale mellem Canada og EU: Dels et forslag om en midlertidig ikrafttræden af CETA, hvor Dansk Folkeparti var af den opfattelse, at en ikrafttræden måtte afvente den endelige ratifikationsproces i de nationale parlamenter, dels førstebehandlingen af ratifikationen af CETA, som Dansk Folkeparti jo stillede sig positivt over for.
Her fremsætter Enhedslisten så et forslag om en folkeafstemning om CETA.
Dansk Folkeparti er helt grundlæggende tilhænger af, at der afholdes flere folkeafstemninger, end tilfældet er i dag.
Vi har f.eks. i mange år plæderet for en folkeafstemning om den danske udlændingepolitik.
Så er spørgsmålet jo, hvordan afgrænsningen er: Hvad skal egentlig til folkeafstemning?
Jeg tror, man kan sige det på den måde, at der efter vores opfattelse er to ting, der gør, er en sag kan komme til folkeafstemning.
Den ene er spørgsmålet om suverænitetsafgivelse, og den anden er, hvis et spørgsmål er meget indgribende over for den enkelte dansker, altså at en vedtagelse herinde kan være meget indgribende over for den enkelte dansker.
Og der er selvfølgelig også i grundloven nogle bestemmelser om, hvordan man kan få en folkeafstemning.
Der er f.eks. det med, at de berømte 60 medlemmer kan udløse en folkeafstemning, som det jo var tilfældet i forbindelse med jordlovene.
Jeg kan så forstå på Enhedslistens forslag, at den primære årsag til, at man ønsker at underkaste CETA en folkeafstemning, er det her spørgsmål om en investor-stat-tvistbilæggelsesmekanisme.
Det er jo også sådan, at en lignende mekanisme optræder i andre investor-stat-aftaler, som Danmark har indgået, og de burde vel så i sagens natur også have været sendt til folkeafstemning.
Det burde formentlig så i øvrigt også have været tilfældet med Danmarks tilslutning til menneskerettighedskonventionen, flygtningekonventionen og en stribe andre af de konventioner, som Danmark har tiltrådt.
De binder jo nemlig også Danmark og endog betydelig mere, end investor-stat-tvistbilæggelsesmekanismen gør det.
Jeg vil faktisk gå så vidt som til at sige, at de konventioner er langt mere vidtrækkende.
Jeg har aldrig hørt Enhedslisten plædere for folkeafstemninger om de konventioner
og heller ikke Alternativet, men det skyldes jo sikkert, at Alternativet er et nyt parti.
Jeg er sikker på, at hr. Rasmus Nordqvist er helt med på en folkeafstemning om menneskerettighedskonventionen eller flygtningekonventionen.
Jeg ved ikke rigtig, hvad det er for et alternativ til det her ICS-system, som Enhedslisten har forestillet sig.
Og når der på et tidspunkt skal indgås en aftale med Storbritannien efter landets udtræden af EU, skal der formentlig også være en investor-stat-tvistbilæggelsesmekanisme i sådan en aftale.
For Storbritannien har jo klart sagt, at de ikke vil anerkende EU-Domstolen som myndighed, sådan som Europa-Parlamentet ellers har forlangt, og det forstår jeg sådan set godt.
Jeg forstår godt, at briterne mener, at der skal være et neutralt juridisk system til at afklare tvister, ligesom jeg jo også forstår at canadierne gerne vil have det.
Spørgsmålet er så: Hvis man ikke kan indgå en handelsaftale som den her med det land uden for Europa, der vel ligner Danmark mest af alle, måske med undtagelse af New Zealand, hvem skulle man så kunne indgå en aftale med?
Hvem skulle man have tillid til?
Jeg ved, at Enhedslisten og Alternativet vil svare, at det ikke har noget med Canada at gøre, men at det har noget at gøre med de virksomheder, der kan tænkes at anlægge sag, og der må jeg sige, at jeg trods alt har lidt mere tillid til det her system.
Hvis Danmark en dag ude i fremtiden skulle blive indklaget, tror jeg, at Danmark vinder sagen, for vi gør vores arbejde godt.
Dansk Folkeparti har som bekendt stillet en masse spørgsmål om den her aftale, og det er Enhedslisten og Alternativet også i gang med i de her dage.
Vi har jo, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen også var inde på, en høring i morgen, og den ser vi frem til.
Vi ser frem til at høre de bidrag, der kommer, og så må vi jo se, hvad tiden bringer, når vi på et tidspunkt skal tage endelig stilling til det her forslag.