runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-02-08:
Tak for det.
Jeg tror i hvert fald, at ordføreren og jeg deler rigtig mange ønsker, i forhold til hvordan man kan sikre mere kvalitet i ældreplejen.
Jeg tror i virkeligheden også, at ordføreren er enig i, at man ikke kan skrive det ned på forhånd.
Det er individuelt.
Det afhænger rigtig meget af, hvad det er for en borger, man kommer hos.
Men alligevel hæftede jeg mig ved ordførerens tanker omkring bureaukrati.
Altså, når ældre går fra plejehjemmet, er det jo rigtigt, at der er en tendens til, at vi stiller op her og siger: Vi vil have tal på, hvor mange ældre der forlader plejehjemmet.
Men hvad var der nu i vejen med at have en vision om, at der ikke var nogen ældre, der skulle forlade plejehjemmet, altså i forhold til at vi i stedet for at bruge penge på at lave statistikker skulle bruge penge på at sørge for, at der er personale nok til, at ingen risikerer at blive væk?
Det er jo forskellen på at vælge at arbejde med standarder, hvor man på forhånd beskriver, hvad der skal gøres, og så vælge at sige: Det har vi tillid til at veluddannet personale kan tage sig af sammen med borgeren.
Karina Adsbøl (DF), 2022-02-08:
Jeg synes jo ikke, det ene udelukker det andet.
Altså, i den skønneste og dejligste verden, fru Kirsten Normann Andersen, ville det jo være sådan, at ingen ældre medborgere gik fra plejehjemmene, men der er vi jo desværre ikke.
Sådan er det ikke, for vi har set nattevagter stå alene med 34 beboere.
Derfor synes jeg jo også, det er vigtigt at vide, hvor mange der forsvinder fra vores plejehjem.
Og hvorfor synes jeg det?
Det synes jeg jo netop, i forhold til at vi måske kan se et plejehjem, hvor det sker rigtig tit.
Der kan man så gå ind og se, hvor mange der er på arbejde.
Det kan være, at der kommer en medarbejder mere på det plejehjem, hvor én nattevagt står alene med 34 beboere.
Så jeg synes, der skal være balance i det, og det her forslag går jo i hvert fald på – og det tror jeg at jeg kan være sikker på at ordføreren er enig i – at ældre skal have medindflydelse og medbestemmelse i forhold til deres eget liv.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-02-08:
Jeg er trehundrede procent for, at ældre skal have medbestemmelse og i øvrigt medindflydelse, altså i det hele taget selv skal bestemme, hvad der skal foregå i deres eget hjem, med hensyn til hvad det er for en hjælp, de har brug for her og nu.
Det synes jeg er vigtigt.
Men en af måderne at gøre det på er jo at bakke op om velfærdsloven, som netop giver mulighed for, at man kan frigøre ressourcer fra bureaukratiske standarder til i stedet for at fokusere på frihed til, at borgere og medarbejdere selv kan aftale nogle ting.
Og så tror jeg sådan set godt, at det kunne give mening at se på en mulig demokratisering af både serviceloven og sundhedsloven, som man jo altså ikke må glemme, når man taler ældrepleje, i forhold til netop at sikre borgeren mere reel selvbestemmelse.
Karina Adsbøl (DF), 2022-02-08:
Jamen det var jo derfor, fru Kirsten Normann Andersen, at Dansk Folkeparti, da vi forhandlede, foreslog en ordning omkring selvvisitering.
Det handler netop om det med, at man ligesom fortæller, hvad det er, man har brug for for at få sin hverdag til at hænge sammen.
Hvad er det, jeg har brug for hjælp til, for at min dagligdag kan fungere?
Der er jeg jo meget spændt på at se, hvad der kommer ud af det.
Jeg håber da, at der kommer noget rigtig godt ud af det, så man kan få det rullet ud i alle 98 kommuner.
Astrid Krag (S), 2022-02-08:
Jeg vil meget gerne her i dag tilkendegive over for Folketinget, at vi kommer til at have en bred og inddragende proces omkring den nye ældrelov.
I modsætning til tidligere processer, hvor man har sat et konsulentbureau til at lave en kulegravning af nogle regler og vi så har ventet et år – det tror jeg det var, sidst vi gik og ventede – og der så kom en rapport fra det konsulentbureau, hvor der var meget lidt at diskutere ud fra, så mener jeg, at det er fuldstændig afgørende, at vi vender den proces på hovedet.
Det gør vi dels ved at starte med et blankt ark, hvilket statsministeren jo fremhævede i sin nytårstale, dels ved at løsningerne bliver nødt til at udspringe af hverdagen, af alle de problemer, som man som ældre borger, som pårørende og som medarbejder oplever i hverdagen i vores ældrepleje.
Så der skal være en meget bred og inddragende proces, og det kommer ikke til at være Christiansborg, der er udgangspunktet.
Det kommer til at være hverdagen ude i vores ældrepleje.
Jens Rohde (KD), 2022-02-08:
Nøjagtig ved at gøre det, som jeg sagde før, altså ved at sikre friheden, og det er jo rigtigt, at vi altid kan diskutere, hvad der kommer først, hønen eller ægget.
Men rammerne skal jo være der, og det, jeg gerne vil, er jo at skabe den økonomiske og den regelmæssige saneringsramme for, at kommunerne bliver frisat, således at man der afstemmer forventninger og opfylder forventninger sammen med borgerne.
Det må man jo gøre i en lokal proces i civilsamfundet, i stedet for at vi overtager den herindefra, og det handler jo om at give borgerne frit valg i sidste ende.
For der er jo ikke meget mere frit valg i, at fru Karina Adsbøl eller nogle af os andre som altid sidder i Struenseeværelset ovre i Finansministeriet og dikterer, hvordan tingene skal være, endda på minuttal, altså om det skal være ½ time eller 1 time.
Det er der i mine øjne ikke ret meget frihed i, men det er en symptombehandling på, at vi ikke giver kommunerne økonomisk frihed til at levere den service, som jeg faktisk ved at de gerne vil levere, men hvor de altid støder på serviceloftet.
Karina Adsbøl (DF), 2022-02-08:
Nu er vi jo ikke inviteret til nogen forhandlinger, men det kan være, at Enhedslisten kan løfte sløret for, om de er inviteret til nogle forhandlinger.
For som fru Mette Abildgaard sagde tidligere, har vi jo i hvert fald ikke fået en indbydelse til det.
Vi har jo selv i Dansk Folkeparti fremsat forslag til en ældrelov og en række andre forslag, herunder om plejehjemsbestyrelser og andet, men det er ligesom blevet skudt ned.
Man vil hellere starte på et blankt stykke papir, og der er vores bekymring netop, hvad det så er, man vil tage fra de ældre.
Jakob Sølvhøj (EL), 2022-02-08:
Jeg satser jo på et godt og fortroligt forhold mellem de partier, som indgår aftaler om finanslove sammen, men ikke desto mindre vil jeg sige, at vi endnu ikke har holdt nogen formøder.
Jeg har forstået på ministeren, at der bliver indkaldt til brede forhandlinger, og dem ser vi frem til at deltage i.
Og jeg kan høre, at Dansk Folkeparti og Enhedslisten har nogle fælles tilgange, som vi jo kan bringe til bordet for at sikre, at den fleksibilitet, vi forhåbentlig kommer til at bidrage til, også bliver ledsaget af nogle rettigheder til de ældre.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-02-08:
Tak for det.
Og tak for også at minde om nogle af de ting, som man eventuelt ville kunne bruge kortet til.
Jeg deler ønsket om, at man også skal kunne få hjælp til nogle af de andre ting – »Cykling uden alder«, julepynt, besøg på gravstedet og andre af de emner, som ordføreren nævner.
Praktisk har man jo bare også erfaret, at rigtig mange borgere er så sårbare i dag, når de endelig visiteres til hjælpen, at de faktisk har problemer med at bruge klippekortet til noget som helst, fordi de er for svækkede.
Så måske får man i virkeligheden hjælp for sent.
Det er jo også et spørgsmål, som vi kunne stille os selv.
Men fakta er også, at kommunerne, når de budgetterer med klippekortet, jo også ligesom er nødt til at afsætte den her pulje til det.
Og den skal jo administreres.
Og ikke nok med at man har en pulje penge, som man har afsat til det; man kan heller ikke bruge puljen til noget andet, fordi den jo er reserveret til klippekortet.
Og måske står man i sidste ende og har penge tilovers.
Er det ikke en åndssvag måde at bruge pengene på?
Mette Abildgaard (KF), 2022-02-08:
Jeg synes ikke, det er åndssvagt i sidste ende at lade det være op til de ældre, hvad der giver værdi for dem, og hvordan pengene bliver brugt.
Og så kan det godt være, at det er rigtigt, at mange af dem, der i dag har været tilhørende den kategori, der var berettiget til klippekortordningen, er meget sårbare.
Men også når man er meget sårbar, kan det stadig væk have en værdi at få hjælp til de her ting – at få pyntet op til jul, at komme på kirkegården, at komme til frisøren osv.
Vi vil meget gerne være med til at diskutere, om vi kan lave den her ordning på en måde, som er mindre administrativt krævende, altså sådan at den i højere grad er baseret på tillid til de medarbejdere, som har ansvaret – gerne nogle medarbejdere, som kender de ældre godt, og som netop kan være med til at se, hvad behovet er, og hvad den enkelte kunne tænke sig.
Så vi vil meget gerne være med til at diskutere, om den måde, vi udfylder klippekortordningen på, kan gøres bedre og kan gøres mere hensigtsmæssig.
Vi glæder os ekstremt meget til de drøftelser, vi skal have i ministeriet.
Vi er også indforstået med, at vi alle sammen skal være villig til at gå på nogle kompromiser i forhold til noget af det, der er hjerteblod for os, sådan at vi kan finde nye måder at gøre tingene på.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-02-08:
Mit budskab er sådan set også, at jeg synes, hjælpen er for skrabet, og at der er et behov for, at man også sørger for at tænke det sociale liv og det levede liv i højere grad, end at man sørger for, at folk får noget at spise og drikke og kommer i seng og kommer på toilettet, sådan som ældreplejen jo mange gange er blevet skåret ind til.
Men man må også kunne gøre det mindre bureaukratisk.
Og der er meget stor forskel på, hvad borgere har behov for.
Så handler det ikke i højere grad også om netop at give kommunerne friheden til, at personalet kan gøre det, som den enkelte ældre selv har behov for?
Altså, min far ville have betakket sig for, at det var social- og sundhedspersonalet, der skulle købe hans nye tøj.
Sådan er familier jo forskellige.
Og så kan der være andre personlige ting, som ville være rart at nogle andre end netop familien tog sig af.
Men det er jo individuelt i forhold til den enkelte.
Kan vi ikke skabe noget rum til mere fleksibilitet, uden at det skal være i hårde standarder?
Mette Abildgaard (KF), 2022-02-08:
Vi kan helt sikkert skabe mere rum til fleksibilitet og finde løsninger, der giver mening hos den enkelte.
Jeg tror bare, vi med klippekortsordningen sender et stærkt signal om, at de tilbud, vi skal give vores mest sårbare ældre, handler om mere end bare det basale i forhold til at få dækket behovene, få hygiejnen i orden, få mad, tøj på osv.
Det sender et signal om, at det også skal prioriteres ude i kommunerne, og det er det, jeg – og vi – godt kan lide ved klippekortordningen, altså at det sender det signal.
Så er det rigtigt, at vi har rekrutteringsudfordringer og andet i vores ældrepleje, der gør, at vi er udfordret.
Jens Rohde (KD), 2022-02-08:
Der er absolut ikke noget at grine af, hverken i forhold til den ene ydelse eller den anden eller tredje ydelse.
Det er jo det enkelte menneskes behov, man skal ind at se.
Uagtet at det jo ved første øjekast er et sympatisk forslag, der kommer fra Dansk Folkeparti, og at det ser sympatisk ud at lave en klippekortordning,
så vil jeg dog godt sætte spørgsmålstegn ved, om det i realiteten er det, der gør, at man bliver i stand til at møde det enkelte menneske og det enkelte menneskes behov der, hvor det udtrykkes.
Jeg er fuldstændig enig med fru Mette Abildgaard og fru Jane Heitmann, når de giver udtryk for, hvor vigtigt det er, at der er noget valgfrihed – altså at kommunen giver valgfrihed mellem privat og offentlig service.
Jeg er væsentlig mere enig med Venstre og Konservative, end jeg tror jeg er med den siddende minister, som man indimellem har fornemmelsen af har et lidt anstrengt forhold til de private leverandører.
Men fred være med det.
Det er jo ikke det, vi skal diskutere her.
Jeg synes så bare, at vi skulle vende det hele om og så sætte kommunerne fri og holde op med, som jeg sagde før, at bilde folk ind, at man kan få det hele til det halve.
Det må man jo aftale og afstemme lokalt.
Det er derfor, vi har kommunalvalg.
Så længe pengene passer, er det jo ikke udtryk for uansvarlig økonomi.
Hvis man der samtidig kombinerer den økonomiske frihed, som vi ønsker at give kommunerne, med de tiltag, som jeg hører regeringen gerne vil iværksætte med en ny ældrelov, så vi også kommer regelbureaukratiet til livs, så tror jeg, vi når meget længere, og så bliver der meget større muligheder for ikke bare ½ time eller 1 time, men faktisk for, at vi får en ældreomsorg, der er målrettet og tilrettelagt efter den enkelte, og forhåbentlig en ældreomsorg, der kan træde i kraft noget tidligere i et menneskes liv, så folk også får reel nytte af valgfriheden, nemlig mens de stadig er i stand til at overskue valgfriheden.
Det betyder selvfølgelig, at vi skal acceptere forskelligheder fra kommune til kommune.
Nogle kommuner vil have ét serviceniveau på en række områder, andre kommuner prioriterer anderledes, men er det ikke det, politik handler om?
Er det ikke det, vi har alle vores gode kommunalpolitikerkolleger til at gøre, således at vi ikke skal ind at detailstyre det med ½ time eller 1 time og ud fra nogle gældende regelsæt, hvor vi saftsuseme nok skal komme efter dem derude, hvis ikke de lever op til vores forventninger?
For det er jo sådan, det er, og alle os, der har siddet her for længe, ved jo godt, at hver eneste gang der opstår en krise eller en sag ude kommunalt, ender den heroppe på Folketingets talerstol eller i hvert fald i et samråd med ministeren, og så kører hele møllen igen.
Som jeg plejer at sige: Vi kan jo starte med at gribe i egen barm, hvis vi virkelig gerne vil give friheden til kommunerne, give friheden til personalet og give friheden til den enkelte ældre.
Og det er altid godt at starte med at gribe i egen barm og disciplinere sig selv.
For hvis man vil ændre verden, skal man altid starte med sig selv.
Tak for ordet.
Karina Adsbøl (DF), 2022-02-08:
Tak for det.
Så håber jeg ikke, at hr. Jens Rohde har et for stort arbejde med sig selv, i forhold til at man altid skal starte med at ændre sig selv, men tak for talen.
Nu siger ordføreren i sin tale
, at vi skal give kommunerne frihed, at vi skal give personalet frihed og alle de her ting, og vi hørte også SF sige, at vi skal give kommunerne frihed.
I Dansk Folkeparti vil vi jo gerne give de ældre frihed, altså til selv at bestemme noget af indholdet i deres dagligdag.
Altså, det er jo meget ofte systemet før borgeren.
Hr. Jens Rohde sagde også, at vi skal acceptere forskelligheder.
Men det er jo sådan, det er i dag.
Det er jo de forskelligheder, der bl.a. er i dag.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre af hr. Jens Rohde: Hvordan vil Kristendemokraterne sikre, at de ældre reelt har indflydelse på deres egen hverdag?
Mette Abildgaard (KF), 2022-02-08:
Det var jo ministeren selv, der valgte at tale om den nye ældrelov i sin tale, og derfor fandt jeg det relevant at spørge ind til det.
Jeg synes da, at det lyder interessant, at der er et arbejde i gang i ministeriet med interessenter, men så synes jeg bare, at det er drønærgerligt, at man ikke vælger at invitere Folketingets partier, så vi kunne få et fælles vidensgrundlag.
Når vi skal til at lave de her store forandringer på ældreområdet, som forhåbentlig kommer til at skabe en fantastisk ældrepleje, som kommer til at bestå under skiftende regeringer, så synes jeg da, det er rigtig ærgerligt, at vi ikke går ind til de forhandlinger med samme vidensgrundlag.
Så det her er blot en opfordring til ministeren om, at vi inviteres til det, og så vil jeg bare spørge ministeren, om det ikke er naturligt, at vi skal søge et bredt samarbejde om den her nye ældrelov.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-02-08:
Jeg siger bare, at vi her er oppe imod stærke kræfter i Justitsministeriet og politiet, for de er ikke synderlig begejstrede for, at vi lemper eller gør noget anderledes i forhold til de her grupper af mennesker.
Nu har vi haft et advarselssystem i 15 år i en tro på, at det var noget, der ligesom kunne løse udfordringen, og så får jeg gudhjælpemig et svar fra Københavns Politi, som siger: Vi har da ikke adgang til de oplysninger om de sociale og sundhedsmæssige forhold, som betyder, at vi kan give dem en advarsel.
Det synes jeg er et kæmpeproblem, og jeg kunne godt se for mig, at vi fik et id-kort som et supplement til det system, vi har i dag.
Camilla Fabricius (S), 2022-02-08:
Jeg har også engang prøvet at kalde på dem, vi ikke må kalde på herinde.
Jeg synes jo, at spørgeren er skarp og præcis, og man kunne også trække en anden parallel, nemlig til, da vi gik sammen om at lave en samtykkebaseret lovgivning, til trods for at rigtig mange omkring os sagde, at det kan man ikke, eller at det skal vi ikke, eller at det ikke er sådan, det skal være.
Man gjorde det alligevel, fordi den her regering faktisk vil gøre en forskel.
Den ønsker faktisk at forandre Danmark til at være et andet sted, end det var i går, og derfor har jeg en stærk tro på, at vi kan nå i mål med det her.
Maja Torp (V), 2022-02-08:
Tak for det.
Et liv fanget i afhængighed af stoffer er ekstremt hårdt, og jeg vil faktisk godt lige starte med at give hr. Jens Rohde ret i det meget klare budskab, han kom med lige før, om, at stofmisbrug er en sygdom, og den sygdom helbreder man hverken med bøder eller advarsler.
Det kræver hjælp at komme ud af afhængigheden, men vi skal også sikre bedst mulige forudsætninger for, at misbrugeren kan modtage hjælpen.
Det betyder, at der skal være kvalificeret hjælp at hente, herunder misbrugsbehandling, men også sociale indsatser, som kan støtte op om, at man opnår et liv uden euforiserende stoffer.
De indsatser skal der løbende udvikles på, så de bliver så effektive og målrettede som muligt.
Men det er altså vigtigt, at det er indsatser, der virker.
Med den nuværende lovgivning eller måske rettere med den måde, den bliver implementeret på, får stærkt afhængige stofmisbrugere i praksis konfiskeret stoffer til eget forbrug og oven i hatten en bødestraf, og det får så den konsekvens, at vi i stedet for stresser stofmisbrugeren til det yderste.
I stedet for tvinger vi jo sådan set stofmisbrugeren til at bruge kræfterne på at skaffe nye stoffer og til også at blive konfronteret med en rykker for en ubetalt bøde.
På den måde skyder vi jo nok lidt os selv i foden, hvis vi vil en effektiv socialpolitik.
Derfor har vi også i Venstre sympati for det foreliggende forslag fremsat af SF, og vi er enige i, at hjælp og værdighed er vejen frem, men samtidig skal det dog understreges, at vi i Venstre under ingen omstændigheder ønsker at gøre livet lettere for narkobaroner, der udnytter misbrugerens afhængighed til at tjene penge.
Vores støtte til det foreliggende forslag skal da heller ikke ses som et ønske fra Venstres side til at legalisere euforiserende stoffer, men ene og alene til at undgå at slå på mennesker, der i forvejen ligger ned.
De skal have den bedst mulige hjælp, og det vil vi i Venstre hellere bruge ressourcerne på.
Helt afgørende er det også for Venstre, at den løsning, vi kommer op med her og finder frem til, også i praksis kan følge op på den intention, der ligger i at hjælpe de mennesker, der har allermest brug for vores hjælp, og det ser vi frem til at drøfte de nærmere konkrete muligheder for i udvalget.
Om det er et id-kort, eller om det er noget, er ikke det afgørende for Venstre.
Det afgørende er at finde en løsning, som rent faktisk følger den intention her om at hjælpe nogle mennesker, som er stærkt afhængige af stoffer.
Tak for ordet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-02-08:
Tak for ordet.
Jeg tror ikke helt, at jeg fangede, om Venstre støtter forslaget, eller om man hellere vil undersøge andre muligheder.
For hvis Venstre ikke støtter forslaget, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad Venstres bud på en løsning så ville være, for hvis vi virkelig skal hjælpe de her mennesker, handler det jo om, at vi i hvert fald sikrer, at ingen tager deres stoffer fra dem eller truer med en bøde, når de nu har et afhængighedsforhold, hvilket jeg ikke mener man kan straffe sig ud af.
Maja Torp (V), 2022-02-08:
I Venstre støtter vi den her intention, og nu er spørgsmålet om, at der er nogle udfordringer med id-kortet, blevet bragt på bane, og det vil vi gerne have drøftet nærmere, i forhold til hvad den rigtige løsning er for at hjælpe den her gruppe mennesker.
Så det vil vi gerne drøfte nærmere.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-02-08:
Det er jo altid fint at drøfte det nærmere, men jeg tænker, at hvis man ikke er så begejstret for det her forslag, kunne man måske godt have haft nogle andre løsningsforslag med.
Det er egentlig bare det, jeg fisker efter, altså at blive lidt klogere på, hvad det så er, Venstre kunne se for sig som en løsningsmodel i forhold til de mennesker, som virkelig har brug for det.
Maja Torp (V), 2022-02-08:
Ja, og der er det, at de mennesker, der i praksis håndterer det, altså politiet og Gadejuristen, og også den her gruppe mennesker, som har brug for hjælpen, nok i højere grad kan spille ind med, hvad der er den rigtige løsning.
Jeg vil nødig kloge mig på, hvad der i praksis er den helt rigtige løsning.
Camilla Fabricius (S), 2022-02-08:
Jeg synes faktisk, at den referenceramme, som ordføreren trækker på, er relevant – altså det her med, hvad vi gør, når vi indfører noget, som er meget nyt, og som et system med sin egen logik faktisk synes er en udfordring, fordi det læner sig op ad en anden logik, nemlig at det her er udsatte, sårbare mennesker, som er i en ekstraordinært sårbar situation, fordi de har en personlig stofafhængighed.
Hvordan er det, man arbejder med en målgruppe her, når man så også i en anden kontekst kigger på kæmpestore bagmænd?
Der synes jeg spørgeren har en pointe i at spørge: Kan vi drage erfaringer af at se på, hvordan beslutninger er truffet i en tidligere kontekst?
Er der noget i de erfaringer, vi har gjort os, og som spørgeren selv refererer til i forhold til stofindtagelsesrum, og er der noget i den struktur, i hvilken vi faktisk lykkedes med det, som vi kan tage ind i det arbejdsrum, som socialministeren har været præcis om?
Derfor synes jeg faktisk, at det, som socialministeren har peget på, er en god løsning.
Astrid Krag (S), 2022-02-08:
Tak for det.
Vi har jo i fællesskab i regi af reserven taget forskellige initiativer rettet mod præcis den her målgruppe, de allermest udsatte stofmisbrugere.
Så der er jo sket ting i forhold til målgruppen.
Så har der – det kan vi vel godt sige uden at overdrive – jo også været en coronahåndteringssituation, hvor vi også har haft et særligt blik for den her målgruppe, og hvor nogle af de nye tilgange til målgruppen, som vi har understøttet i den seneste reserveaftale, er blevet udviklet af aktørerne på området her.
Så i samfundet bredt, men også i forhold til den her målgruppe har der jo været nogle andre også meget presserende problemstillinger.
Så har jeg nu et par gange peget på, at siden forståelsespapiret er der jo så taget skridt for at sikre, at politiet har det fornødne kendskab til reglerne, men som jeg også lige har svaret Enhedslistens ordfører, mener vi jo ikke, at vi er i mål endnu.
Karina Adsbøl (DF), 2022-02-08:
Jeg ved udmærket godt, hvad vi har aftalt i forhold til reserven.
Vi kæmpede også selv for ekstra midler til Stenbroens Jurister.
Men det er noget andet, jeg gerne vil spørge om.
Man går til valg på, tænker jeg jo, at nu vil man have det her id-kort, og at det skal være en hjælp, og så sker der ikke noget.
Man får ikke undersøgt, om bl.a. det var en mulighed, før vi nu skriver 2022, hvor SF kommer med deres forslag, og så vil man lige pludselig gerne undersøge det.
Så hvorfor har man ikke startet med at undersøge, hvordan man bedst muligt kunne hjælpe?