Kristian Hegaard (RV), 2021-01-22:
Udlændingepolitik har længe været en af de store politiske kamppladser: det, der kan sætte debatten i kog og fylde i kommentarfelterne.
Normalt forbinder vi kamppladser med romerske gladiatorarenaer, hvor det kan gå vildt for sig og der er stort engagement, men hvor resultatet af kampen ikke nødvendigvis fører til noget; noget rigtigt.
Sådan føles det også indimellem i den politiske arena, når der diskuteres udlændingepolitik.
Flygtningeø: Hvad skal det føre til?
Smykkelov: Hvad hjælper det?
Beklædningspoliti: Hvorfor?
Ghettolovens bulldozerpolitik: Hvad nytter det?
Hvordan får det mennesker i arbejde, ud af kriminalitet og ind i uddannelsessystemet?
Hvordan hjælper det på virksomhedernes eller velfærdsområdernes behov for arbejdskraft?
Udlændingepolitikken har i for mange år haft et ensidigt fokus på antal stramninger og kage, som var det et mål i sig selv.
I stedet for stramninger eller lempelser bør det handle om sund fornuft, og der vil vi i Radikale Venstre særlig pege på tre ting, hvor der mangler sund fornuft i lovens regler i dag.
For i dag diskriminerer vi danske statsborgere.
Ikke alle danske statsborgere kan bo i deres eget land, Danmark, med dem, som de er forelskede i.
Nogle kan, og andre kan ikke.
Og vi ved alle sammen, at man ikke altid kan være herre over, hvem man bliver forelsket i, men hvis personen har den efter loven forkerte nationalitet, bliver man straffet; så kan man ikke bo med den person i sit eget hjemland.
Størst af alt er kærligheden, siges det.
Gid det var så vel i praksis.
Der mangler sund fornuft.
Der mangler også sund fornuft, når uddannelse ikke tæller på lige fod med beskæftigelse i forhold til permanent opholdstilladelse.
For 2 uger siden hørte jeg om Mussa.
Mussa flyttede til Danmark fra Afghanistan som 13-årig, fordi hans forældre blev dræbt af Taleban.
I Danmark mangler vi håndværkere.
Mussa er derfor i lære som murer, men det får konsekvenser for Mussa: Nu kan han ikke få permanent opholdstilladelse.
Reglerne er nemlig sådan, at man skal være i arbejde i mindst 3 år og 6 måneder i løbet af de seneste 4 år, og her tæller uddannelse og praktik ikke med, heller ikke hvis man som Mussa har været lærling, tjent penge og betalt skat af sin løn.
Havde Mussa valgt ufaglært arbejde, kunne han få permanent opholdstilladelse.
Lad os ligestille uddannelse med beskæftigelse i forhold til permanent opholdstilladelse.
Det vil være sund fornuft.
For det tredje ville det være sund fornuft, at man, hvis man er født og opvokset i Danmark, bør kunne få statsborgerskab, når man er 18 år.
Så har man været igennem folkeskolen, og så har man haft fællesskaber i Danmark.
Det er tre helt centrale steder, hvor der mangler sund fornuft i lovgivningen.
Derfor ønsker vi, at udlændingeområdet går fra at være en kampplads til at blive en sund fornuft-plads.
Det er sund fornuft at hjælpe børn fra Moria, danske børn i Syrien.
Det er sund fornuft at indgå i FN’s kvotesystem.
Vi skal gå fra at tale imod og om mennesker og i stedet tale til og med mennesker.
Integrationen lykkes mange steder.
Vi skal have flere løsninger og mindre polarisering.
Sådan ser Radikale Venstre et stærkt Danmark i et internationalt samfund.
Derfor vil jeg læse en vedtagelsestekst op på vegne af Radikale Venstre og Enhedslisten: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at det store flertal af nye danskere er velintegrerede medborgere i Danmark og skal anerkendes som sådan.
Der skal føres en udlændingepolitik, som fortsat støtter den positive udvikling af integrationen og modvirker, at der opstår parallelsamfund.
Alle borgere i Danmark skal respektere frihedsrettigheder, ligestilling mellem kønnene og demokratiske principper, som er nedfældet i lov.
Folketinget konstaterer endvidere, at regeringen og Folketinget skal arbejde for at oprette og understøtte fællesskaber, der underbygger demokratiske værdier som alternativ til de antidemokratiske og ekstremistiske religiøse såvel som højreekstreme miljøer, der forsøger at undergrave demokratiet.«