runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2019-12-06:
Jeg tror, at der er en bred erkendelse af, at det ikke kun finder sted lige præcis i skoletiden, men at det også finder sted på sociale medier.
I den forbindelse er der jo taget en række initiativer, bl.a. det, der hedder »SletDet«, hvor man kan få hjælp og vejledning til at få det slettet og anmeldt, hvis man er blevet krænket digitalt.
Mens man har set mobning i folkeskolen gå nedad, er det andet jo bare gået opad, og jeg tror ikke, at vi har set omfanget nå sit højeste niveau endnu.
Så i virkeligheden vil jeg bare spørge, om man også vil prøve at koordinere på tværs, således at man får koordineret de indsatser, som der er på socialområdet omkring SoMe- og netmobning – hvis man kalde det det – bl.a. med Red Barnets »SletDet« kombineret med den indsats, man gør på folkeskoleområdet.
Jens Joel (S), 2019-12-06:
Vi konstaterede jo faktisk, at vi gerne ville have antimobbestrategier, men vi så, at der var skoler, som ikke lavede dem.
Så gjorde vi det faktisk lovpligtigt, at alle skal have det, sådan at man ikke bare kunne sige, at det har man ikke syntes var relevant.
Nej, skolerne skal alle sammen forholde sig til det, også selv om man synes, at det går godt på overfladen – alle skal forholde sig til det.
Det er jo et eksempel på, at man godt kan stramme et krav til, at folk skal gøre det.
Og vi har også indført en klageadgang til DCUM, sådan at hvis man enten som elev eller som forældre til mindreårige elever oplever, at der ikke bliver handlet på det, så kan man klage over det.
Og det er jo det, vi skal evaluere nu, om rent faktisk virker.
Mit indtryk er ikke, at det har ført til ekstremt mange klager bare for klagernes skyld, men det er heller ikke, at der ikke har været nogen, som har brugt det her redskab.
Og så vil jeg gerne diskutere, hvad det er for nogle krav, man kan stille, som giver mindre mobning, og som giver mening at stille derude.
Jeg tror, ordføreren siger noget centralt, når ordføreren siger »kulturarbejde«, for vi kan jo godt vedtage, at der skal ligge en strategi.
Vi kan også godt vedtage, at den skal tages op af skuffen hver uge.
Vi kan jo også godt vedtage, at alle lærerne skal tjekke af, at de har læst den en gang om ugen.
Altså, vi kan jo gøre mange processuelle ting.
Men det, der jo er vigtigt, er, at der er en alvorlighed omkring det her på alle skolerne, sådan at lærerne, når de oplever mobningen i børnegruppen, tager det alvorligt.
Derfor skal vi jo diskutere, hvordan vi finder den bedste balance mellem at sikre, at alle, om man så må sige, lever op til nogle minimumskrav, eller at alle bliver konfronteret med, at de skal gøre noget ved det her, uden at vi tror, at vi kan løse det ved at styre det på en bestemt måde.
Så det er jo en ekstremt kompleks opgave at løse, og der er ikke nogen erstatning for god ledelse, der er ikke nogen erstatning for dygtige lærere i den situation, der er ikke nogen erstatning for en forældregruppe, der faktisk tager det alvorligt.
Så vi skal på en eller anden måde sikre herindefra, at det sker bedst muligt og mest muligt trygt.
Men vi kan ikke tage opgaven væk fra dem, for vi kan ikke løse det centralt.
Altså, det skal tages alvorligt i den relation.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Tak for det.
Og tak for enigheden om erkendelsen af udfordringen.
Men når ordføreren så også siger, at der er brug for, at der bliver gjort noget, tænker jeg – uden at foregribe alle mulige ting – at dér, hvor vi taler om der skal ske noget, er ude i kommunerne.
Og det er meget forskelligt i dag, hvordan det gribes an derude, og hvor alvorligt man tager det.
Vi har et DCUM, og vi evaluerer, om det går godt nok.
Så det, jeg egentlig gerne vil spørge ordføreren om, er: Når vi nu kommer til at skulle lave nogle tiltag, er man så indstillet på at sige, at vi skal finde et værktøj, der gør, at vi kan sikre, at der ude på den enkelte skole også kommer til at ske noget, at man har sin antimobbestrategi, altså at man tager den alvorligt?
Og at man ikke sådan bare kan gå under radaren, om jeg så må sige, og afvente, at der opstår nogle store problemer, men at man faktisk får gang i det her kulturarbejde, og at vi får lagt tryk på herfra, for at det kommer til at ske.
Jens Joel (S), 2019-12-06:
Også tak til ministeren for besvarelsen af forespørgslen.
Jeg er selv en af dem, som faktisk var heldig og sjældent oplevede at blive mobbet i skolen.
Men jeg må også sige, at når jeg tænker tilbage på de gange, hvor det skete, så sidder det stadig væk i kroppen, og så kan man tænke på nogle af dem, som bliver udsat for det rigtig kontinuerligt – hvor ødelæggende det er.
Nu er jeg så selv blevet far, og jeg tror, at jeg ville have været mobbet hver dag i de 10 år af min skoletid, hvis jeg så kunne undgå, at mine børn blev mobbet, for det er næsten endnu værre at forestille sig.
Og derfor er det her jo en diskussion, som både børnene og forældrene derude har ekstremt stærkt inde på livet, fordi det virkelig, virkelig er ødelæggende for det enkelte menneske, og man kan næsten ikke forestille sig noget værre, end hvis det går ud over nogen, man har kær, ens børn.
Og derfor er det selvfølgelig en opgave, vi bliver nødt til at tale om med stor alvor.
Jeg tror også, det er vigtigt – som ministeren sagde, og som Dansk Folkepartis ordfører og Alternativets ordfører i øvrigt også nævnte – at det har fået en ny dimension, fordi man aldrig holder fri; fordi det også bliver taget med over på de sociale medier.
Og man kan sige, at vi også har oplevet nogle ret uheldige historier om, hvordan nogle jo nærmest har koordineret, hvordan man skulle håndtere enkelte elever i klassen; hvad man skulle gøre for ligesom at skubbe dem ud af fællesskabet.
Der er vi så også fremme ved den sidste pointe, som er rigtig væsentlig – og det er en erkendelse, vi er kommet til bredt – nemlig at man netop ikke kan isolere det til enkeltpersoner.
For der kommer bare en ny mobber, hvis kulturen er til det.
Det er fællesskabet omkring det, der ikke er tilstrækkeligt.
Vi har gjort noget, og senest med den aftale i 2016 er der faktisk blevet rykket gode initiativer i gang.
Ministeren har redegjort for, hvad det er, der er sket, og jo også det, at man nu tager en evaluering af, hvad der skal ske.
Så det ville være dumt at konkludere på nuværende tidspunkt, hvordan vi gør indsatsen mod mobning bedre.
For selvfølgelig må vi forvente, at vi kan gøre noget for at understøtte det bedre.
Det, jeg vil advare imod, er jo, at vi vedtager en masse ting, som ser ud, som om vi er ekstremt handlekraftige, men som måske ikke har nogen effekt derude, men at vi ærligt drøfter med hinanden, hvordan vi kan gøre noget, som faktisk styrker de fællesskaber og de lærere og lederes ansvar for at handle på det ude i kommunerne.
Så jeg er glad for den brede aftale, vi har haft hidtil om det her.
Jeg er glad for de tilkendegivelser, der er kommet, og jeg er glad for, at Dansk Folkeparti rejser forespørgslen.
På den baggrund er jeg også glad for, at vi har lavet et fælles udkast til en vedtagelse, så vi kan enes om at sætte nogle klare rammer og komme det her endnu bedre til livs – for nej, vi er slet ikke i mål.
Og det er vi vel strengt taget ikke, før der ikke er nogen børn, der oplever mobning, hverken i skolen eller på de sociale medier.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Man kan sige, at hvis man tager arbejdsmiljøområdet generelt ude på virksomhederne, så har Arbejdstilsynet mulighed for at gå ud og sige: I skal.
DCUM har ikke på samme måde ressourcer og muligheder for at komme rundt og kontrollere, som Arbejdstilsynet har.
Jeg har bare et enkelt spørgsmål til ordføreren, for nu bliver der jo sagt, at ordføreren tidligere har siddet som udvalgsformand i en kommune.
Når vi snakker om det her, handler det jo rigtig meget om, hvordan vi sikrer, at der bliver lagt pres på.
Jeg hørte egentlig også, at klageinstansen havde haft en effekt derude.
Så kan ordføreren lige sige et par ord om, hvordan vi skal gøre, hvis vi skal sikre, at det her faktisk også bliver til virkelighed i den enkelte kommune?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2019-12-06:
Som udgangspunkt synes jeg, vi bliver nødt til at have noget viden om, hvordan det går i de forskellige kommuner, hvordan situationen er, hvor mange børn der bliver mobbet.
Vi har bl.a. et redskab som kvalitetsrapporten, hvor vi er med til herindefra at sende nogle signaler om, hvad det er, vi synes er vigtigt skal indgå i sådan en kvalitetsrapport.
Det kunne være en måde at tvinge de forskellige kommunalbestyrelser til at forholde sig til, hvordan det går i deres kommune i forhold til lige netop det her specifikke område.
Så synes jeg egentlig, ideen om, at man havde noget ekspertviden herinde, man kunne trække på som kommune, hvis man ikke gør det godt nok, er fornuftig.
Vi har selv oplevet det på socialområdet med en taskforce, der har været inde at hjælpe os til at blive bedre i Vejle Kommune med at tackle nogle af de problemer, der kan være svære, og som er ret komplekse en gang imellem.
Så det kunne være et bud.
Men først og fremmest tror jeg faktisk, at det, at vi interesserer os for det, og at vi har nogle forventninger til, hvordan kommunerne gør de her ting, virker.
Astrid Carøe (SF), 2019-12-06:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi tager de her overvejelser med, når evalueringen kommer, og når vi skal drøfte det med ministeren.
Men jeg vil ikke på forhånd lægge mig fast på, om det her er løsningen, eller om der er andre ting, der kunne være løsningen.
Og jeg er også enig med Radikale Venstre i, at ting koster penge, og at vi skal være sikre på, at de ting, vi bruger pengene på, giver mening.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Og tak for en god tale.
Det, jeg gerne vil spørge ind til – ordføreren var også lidt inde på det – er Dansk Center for Undervisningsmiljø og deres rolle.
Astrid Carøe (SF), 2019-12-06:
Tak for det.
Fællesskaber er vigtige, og det er de, uanset hvor vi befinder os i samfundet.
Alle mennesker har brug for at være en del af et fællesskab.
Særlig vigtige er fællesskaberne i skolen.
Gode klassekammerater er helt afgørende for, om børn er glade for at gå i skole, ligesom et godt klassefællesskab er fundamentet for et godt undervisningsmiljø.
Fællesskaberne i skolen er også nøglen til at forstå mobning.
Det, der ofte skaber mobning, er nemlig det, eleverne indgår fællesskaber om.
Sådan har vi ikke altid opfattet mobning i skolen.
Tidligere havde vi et større fokus på den elev, der blev mobbet, og den elev eller de elever, der mobbede, altså et mere individorienteret blik på mobning.
Ifølge forskere er det netop denne ændring i tilgangen til arbejdet med mobning, som er en del af forklaringen på, hvorfor vi i dag kan se, at der er mindre mobning i vores folkeskoler, end der tidligere har været.
Her må vi selvfølgelig heller ikke glemme at nævne det store arbejde, som lærere og elever og pædagoger, skoleledelserne og de mange organisationer har gjort for at komme mobningen til livs.
I 1998 var det hver tredje 11-årige elev og hver femte 15-årige elev, der oplevede kontinuerlig mobning.
I dag er det omkring hver 20. elev, der oplever kontinuerlig mobning.
Faktisk er Danmark gået fra at være det land i Skandinavien, hvor flest elever blev mobbet i slutningen af 1990'erne, til at have en plads i toppen blandt europæiske lande, hvor færrest elever bliver mobbet.
Det er en udvikling, som vi i SF er utrolig glade for.
Men vi er jo ikke i mål, og derfor er vi også glade for, at DF har stillet den her forespørgsel i dag.
Men vi er ikke i mål, når der stadig er 5-8 pct. af eleverne, der i trivselsmålinger svarer, at de bliver mobbet jævnligt, og der er omkring 15 pct., der inden for et skoleår har oplevet mobning, dog mere sjældent.
Derfor synes vi, at det er godt at sætte fokus på mobning i skolen.
Og vi vil meget gerne sammen med forligskredsen være med til at se på, hvordan vi kan gøre mere for at styrke indsatsen mod mobning.
Et eksempel er Den Nationale Klageinstans mod Mobning, som vi mener skal fortsætte.
Klageinstansen sikrer ikke i sig selv, at der kommer mindre mobning i skolerne, men den giver eleverne en bedre retssikkerhed, og samtidig tilskynder den skolerne til at have et større fokus på netop at styrke fællesskaberne blandt eleverne og gennem arbejdet med handleplaner at komme mobningen til livs.
Men vi vil også gerne være med til at se på, om der er behov for at foretage nogle justeringer.
F.eks. ved jeg, at DCUM oplever, at de i højere grad kunne understøtte skolernes arbejde med at forebygge, både at mobningen forekommer, og at den, hvis det skulle ske, håndteres, hvis de bliver inddraget tidligere i processerne.
Det er et eksempel på noget, vi godt kunne drøfte i forligskredsen.
Som ministeren også nævnte i sin tale, er der en evaluering af antimobbebestemmelserne på vej, og i SF ser vi frem til ministerens redegørelse og til den videre drøftelse af, hvordan vi fortsat kan styrke indsatsen mod mobning i folkeskolen.
Marianne Jelved (RV), 2019-12-06:
Det vil jeg bestemt ikke afvise.
Jeg er åben over for det.
Jeg har bare for vane lige at huske på, at det indimellem også koster nogle penge, og dem skal vi så være parat til at skaffe.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Det synes jeg også vil være en rigtig glimrende idé, og som fru Marianne Jelved siger, havde vi jo netop i sidste uge debatten i forhold til indeklima, hvor et af forslagene handlede om at styrke Dansk Center for Undervisningsmiljø.
Så kan man jo sige, at hvis vi styrker dem i både det ene og det andet, kunne det jo være, at der også var et økonomisk rationale, så det faktisk for den tidligere økonomiminister kunne være positivt, at vi slog flere fluer med et smæk og faktisk fik en stor indsats ud af ikke så mange midler.
Marianne Jelved (RV), 2019-12-06:
Vi havde jo en forespørgselsdebat her i Tinget for en uges tid siden om indeklimaet, hvor vi også talte om Dansk Center for Undervisningsmiljø, og hvor jeg selv foreslog, at man burde styrke dem.
Nu er jeg sådan økonomagtig i baghovedet, så hver gang jeg siger den slags ting, skal jeg også tænke på, at det koster nogle penge.
Så vi skal jo være enige om, hvordan vi finansierer det, og vi skal være enige om, på hvilken måde vi skal styrke dem.
Er det nødvendigt at styrke dem, eller skal vi prioritere deres arbejdskraft på en anden måde?
Det ved jeg simpelt hen ikke nok om.
Men jeg synes godt, at man kan bede ministeren om at tage det aspekt med i den redegørelse, der er varslet, om, hvordan indsatsen fungerer.
Det kunne jo godt være, at der var et bud, også fra det center, som ministeren kunne tage med.
Ellers kan vi jo selv prøve at møde op hos dem og få en dialog med dem om: Hvordan arbejder de egentlig med de her spørgsmål?
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Mange tak for talen og enigheden hele vejen rundt, kan man sige, det er jo rigtig dejligt at høre.
Også tak for forslagene til, hvordan vi kan adressere udfordringen ude i kommunerne, for det er jo også sin sag.
Jeg vil godt lige have lov til at spørge ind til De Radikales indstilling til DCUM og DCUM's mulige rolle i det her.
Vi skal jo have evalueringen, og vi skal se den, men altså, fremadrettet ligger der jo nogle muligheder for at bruge det og indrette det, så det kommer til at gøre noget af det, vi gerne vil.
Så kunne De Radikale også være indstillet på at sige: Jamen vi skal styrke den rolle, og vi skal sikre, at der er nogen, der kan komme ud og se, hvor problemerne er, og selvfølgelig også tage imod anmeldelser, men i nok så høj grad komme aktivt ud?
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-12-06:
Tak, og tak for talen.
Men det, jeg håber vi kan få med ind i drøftelserne, er, hvordan vi kan bruge de erfaringer, der er, og eventuelt bruge DCUM, som jo har en masse viden på området, mere forebyggende, mere proaktivt, mere vejledende i forhold til kommunerne, for det er jo rigtig trist, hvis man i en kommune bliver frarådet at klage og anbefalet at flytte.
Vi skal jo ikke have dem, der er blevet mobbet, til at flytte fra den ene skole til den anden, for det er absolut den værste løsning.
Så hvis vi kunne nå frem til en situation, hvor man kunne få noget råd og vejledning og få hjælp til at arbejde med kulturen derude og måske også lige et tryk på maven, til det bliver gjort, var det så ikke noget, vi kunne arbejde med?
Preben Bang Henriksen (V), 2019-12-06:
Jeg konstaterer bare, at efter Enhedslistens opfattelse er tungvognsområdet og forbrydelser på det område forbrydelser, som er langt værre end resten af straffeloven, for der går Enhedslisten jo imod den her form for overvågning.
Det kan godt lade sig gøre, hvis det er på tungvognsområdet.
Jeg synes, det er en noget mærkværdig prioritering.
Det må jeg sige.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Tak til ministeren.
Jeg kan bekræfte, at det har været en saglig, sober og frisk debat.
Det ærgrer mig dog lidt, at nogle af ordførerne er gået, inden vi afslutter debatten.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, om han efter den her meget vidtgående debat har i sinde at invitere ordførerne ind til en snak om den del af tryghedspakken, som ikke omhandler overvågning, men hvor vi for at skabe balance, som ministeren har nævnt flere gange, kunne diskutere en tryghedspakke del 2, som handlede om det forebyggende og resocialiserende.
Kan ministeren svare på det?
Rosa Lund (EL), 2019-12-06:
Tak for spørgsmålet.
Der har automatisk nummerpladegenkendelse bare vist sig at være et meget effektivt redskab.
Derfor har vi sagt ja til det i den her finanslovsaftale.
Men jeg kan forsikre hr. Preben Bang Henriksen om, at det har været vigtigt for Enhedslisten, at man ikke har pillet ved de hegn, der også eksisterer i dag, om den automatiske nummerpladegenkendelse, som nemlig handler om slettefrister og om, hvor lang tid politiet må opbevare de her ting.
Men ellers er det jo helt rigtigt set af Venstre, at det er to principper for Enhedslisten, som på en eller anden måde støder lidt mod hinanden, og sådan er det jo nogle gange i politik.
Og her har vi altså sagt, at vi har fået sat nogle hegn op for retten til privatliv, så de her ting ikke ligger hos politiet for evigt, samtidig med at vi giver politiet noget mere udstyr i kampen mod social dumping.
Naser Khader (KF), 2019-12-06:
Jeg vil starte med at sige: Jorden kalder.
I den ideelle verden ville det være rigtig godt, at vi ikke havde overvågning, men vi lever ikke i den ideelle verden.
Vi lever i en verden, hvor vi har nogle indre fjender, der vil os noget ondt.
Og vi lever altså i et demokrati, hvor overvågning er udsat for demokratisk kontrol.
Det er jo ikke en diktator, vi har i Danmark, der bare kan overvåge os alle sammen.
Mit spørgsmål er: I forbindelse med, at politiet skriver i deres redegørelse om terroraktionen med terroristen Omar, der fandt sted i 2015, at det, der var afgørende, og det, der havde afgørende betydning for at pågribe og dræbe gerningsmanden, var overvågningsbillederne: Tager politiet fejl?
Eller hvad?
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Det er da ikke nogen hemmelighed, at det i hvert fald ikke var vores ønske i finanslovsforhandlingerne.
Men når vi skulle have urørt skov, klimabistand, 50 mio. kr. til cyklisme og være med i en aftale, hvor vi nu kan modtage kvoteflygtninge, hvor vi får minimumsnormeringer, hvor vi får et markant løft af psykiatrien, var der i forhold til at lave den samlede aftale nogle partier, der havde det ønske.
Ordføreren er selvfølgelig klar over, at det ikke var et ønske fra Alternativet, men at vi heller ikke havde indflydelse på, at det ikke kunne komme med.
Jeppe Bruus (S), 2019-12-06:
Okay, så svaret var, at kameraerne i Jomfru Ane Gade bliver hængende og tilsvarende i S-toget.
Det synes jeg sådan set er rigtig fint.
Nu har vi lige lavet en finanslov, hvor vi har sat flere midler af til nummerpladegenkendelse, og det tænker jeg jo er en rigtig god idé.
Det er jo et helt konkret værktøj, som man også bruger i andre sammenhænge i forbindelse med cabotagekørsel og grænseoverskridende kriminalitet, og hvor man lynhurtigt kan følge med.
Det er jo et eksempel på, at der bliver foldet flere værktøjer ud, og som jeg tænker at Alternativet er med på.
Så der er vel også eksempler på, at værktøjerne er brugbare.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Alternativet er af den opfattelse, som vi også har sagt, da tryghedspakken blev lanceret, at vi ud over de 1,5 millioner kameraer, der lige nu er i Danmark, ikke ønsker, at yderligere 300 kameraer bliver sat op.
Så har jeg i et samråd spurgt ministeren om – efter en artikel i Berlingske – hvorvidt man nu gør klar til at bruge ansigtsgenkendelsesteknologi.
Det svarer ministeren sådan set ja til, og der er det, Alternativet siger, at vi ikke ønsker, at man nu udvider overvågningen, masseovervågningen, med ansigtsgenkendelsesteknologi.
Vi mener ikke, at vi skal have yderligere kameraer, vi mener ikke, at vi skal have mere masseovervågning.
Vi mener ikke, at vi skal have ansigtsgenkendelsesteknologi.
Vi mener, at vi har tilstrækkeligt.
Som jeg sagde i min ordførertale, har vi et kamera pr. hver fjerde dansker.
Det er mere end rigeligt.
Vi skal ikke længere ned ad den vej, hvor vi langsomt ender i et big brother-samfund.
Jo, men derfra at gå til masseovervågning og derfra at gå til ansigtsgenkendelsesteknologi er det, der bekymrer Alternativet.
Det bekymrer Alternativet, at vi i frygten for kriminalitet fortsat bliver ved med at gå ind og pille ved de grundlæggende retsstatsprincipper, at vi langsomt, men sikkert går ind og piller en klods af vores frihedsrettigheder, og at vi så til sidst saver den gren, vi sidder på, over, nemlig vores retsstatsprincipper.
Det er der, problemet ligger for Alternativet.
Inger Støjberg (V), 2019-12-06:
Jamen nu bliver det jo rigtig interessant.
For var evidensbaserede værktøjer, der kan opklare en forbrydelse, ikke lige præcis det, hr. Preben Bang Henriksen nævnte – med hans store erfaring fra retten – at han hver eneste måned oplever, at der f.eks. er voldsmænd, der bliver dømt på baggrund af billeder fra kameraer?
Er det ikke et evidensbaseret redskab?
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Det er flere betjente, det er god gammeldags efterforskning, efterforskning, vi ved der virker.
Det er værktøjer, som ikke strider imod vores grundlæggende frihedsrettigheder.
Det er i hvert fald ikke masseovervågning og det er ikke ansigtsgenkendelsesteknologi, vi vil have.
Det er nærpoliti, det er flere betjente, det er evidensbaserede værktøjer, vi snakker om.
Dermed ikke sagt, at vi overhovedet ikke skal have nogen kameraer.
Det siger vi ikke.
Vi siger bare, at vi er nået til et punkt i vores samfund, hvor vi ser et moralsk skred i forhold til, at vi går længere og længere i forhold til at masseovervåge.
Det er der flere eksempler på, og de eksempler har jeg lige nævnt i min tale.
Så det her handler om sikkerhed i forhold til rettigheder, og hvor langt vi vil gå, og hvor høj en pris vi vil betale.
Og i Alternativet vil vi ikke betale den pris, der hedder, at vi går på kompromis med vores frihedsrettigheder.
Jeppe Bruus (S), 2019-12-06:
Jeg er lidt forvirret.
For jeg kan til fulde følge, at man jo altid kan male et billede op af, at det hele kan ende med, at det offentlige har kameraer hængende inde i soveværelset, og at de så kan følge med, og man derfor så slutter, at der skal pilles kameraer ned, som bruges effektivt i efterforskningen.
Jeg synes faktisk, det var et rigtig godt spørgsmål, hr. Preben Bang Henriksen stillede, men jeg synes egentlig ikke, vi fik svar på det.
Kan Alternativets ordfører ikke fortælle os, hvad det er for nogle kameraer, som nu hænger et sted, og som skal pilles ned?
Er det dem i Jomfru Ane Gade?
Er det dem i S-toget?
Hvor er det henne?
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Tak for spørgsmålet, hr. Naser Khader.
I Alternativet har vi selvfølgelig tillid til, at vi er en retsstat.
Det er også derfor, vi står her i dag, for vi vil gerne bevare, at vi fortsat er en retsstat.
Men ikke desto mindre har vi jo set teledatasagen, vi har set indsamling af ulovlig mobildata af FE og PET og politiet.
Vi ser flere og flere sager, så vi kan ikke have blind tillid til det.
Og i den redegørelse, som hr. Naser Khader henviser til, kom det jo også frem, at de mobildata, der blev indsamlet, ikke havde nogen effekt på at stoppe Omar el-Hussein, for han skiftede mobiltelefon under sit terrorangreb.
Den selv samme redegørelse peger på, at indsamling af mobildata ikke havde nogen effekt.