Claus Jørgensen (SF), 2025-11-27:
Når danskerne åbner vandhanen, forventer vi, at vandet kan drikkes, uden filter og uden bekymring.
Det er et privilegie, vi har taget for givet i generationer.
Rent, urenset drikkevand har været en prioritet for de fleste, hvis ikke alle, politiske partier her i Folketinget.
Men denne helt naturlige del af hverdagen er vi ved at ødelægge for os selv og de kommende generationer.
Som jeg nævnte før, er der flere og flere boringer, der lukker, og flere boringer, hvor der bliver fundet pesticidrester og i nogle af dem endda over grænseværdierne.
Det kan vi ikke være bekendt.
Det er helt afgørende, at vi får sat massivt ind for at beskytte vores drikkevand.
Socialdemokratiet ved statsministeren lovede sammen med SF, Enhedslisten, Alternativet og Radikale at frede de områder, hvor drikkevandet dannes; at frede op imod 200.000 ha mod sprøjtning med pesticider.
I dag, 3 år senere, er det ikke sket.
I stedet har vi fået forsøgsprojekter og analyser, selv om drikkevandsselskaberne ude i landet udmærket godt ved, hvilke arealer der er behov for at beskytte.
Det er ren forhaling, og det er forhaling, fordi der er et klart flertal for øget drikkevandsbeskyttelse her i Folketinget.
Socialdemokratiet er desværre bare ikke klar til at bruge det, og derfor vil de ikke overholde det løfte, de gav danskerne inden valget.
Det er en både dyr og farlig forhaling fra regeringens side.
For tiden taler vi en del om, at det ikke skal blive dyrere at være dansker, og der er én ting, som jeg er sikker på kan blive dyr for os som danskere, og det er at skulle betale de voldsomme regninger, hvis vi skal til at rense vores drikkevand.
For hver dag, vi venter, vokser regningen, og mere grundvand bliver forurenet.
Vi er på vej derud, hvor vi kan komme til at mangle drikkevand og bliver nødt til at afsalte havvand, hvilket kan sende danskerne nogle helt uoverskuelige regninger.
Læg dertil en mulig rensning af vandet for evighedskemikalierne PFAS.
Der har Miljø- og Ligestillingsministeriet selv vurderet, at det kan komme til at koste op mod 4 mia. kr. om året, hvis vi skal rense vandet for PFAS.
Det er en oplysning, man i øvrigt kunne læse i Dagbladet Information.
Den blev ikke givet direkte til Folketinget, hvilket man kan undre sig over at ministeren ikke fandt relevant.
Det er et beløb, der langt overstiger, hvad vi ellers plejer at diskutere her i salen – 4 mia. kr. om året.
Vi er nødt til at stoppe forureningen ved kilden.
SF's tålmodighed er fuldstændig brugt op i forhold til landmænd og politiske partier og andre, der siger, at vi lige må se, om de forskellige sprøjtemidler nu er så farlige, som man forestiller sig.
Det viser sig gang på gang, at det er de.
Når vi først mistænker dem, går der ikke ret lang tid, før man finder ud af, at de faktisk er farlige.
Og når de først er sivet ned i grundvandet og ned til drikkevandet, ja, så har vi miseren.
Vi ved, hvad der skal til.
Vi skal stoppe med at sprøjte med farlige og svært nedbrydelige stoffer lige oven på det vand, vi skal drikke i fremtiden.
Vi hælder lige nu sundhedsskadelige stoffer ned i jorden og lader dem sive direkte ned i vores drikkevand.
Det er en tikkende bombe under vores miljø, under vores folkesundhed og under drikkevandsforsyningen.
Vi ved godt, hvor de sårbare grundvandsområder er.
Kortlægningen er mange steder færdig, men alligevel bliver der stadig sprøjtet med pesticider og spredt nitratholdig gødning.
I SF mener vi klart, at vi skal beskytte de her område nu.
Det er der et flertal for i Folketinget, men Socialdemokratiet har valgt ikke at bruge det.
Spørgsmålet, ministeren skal tage stilling til her i dag, er: Skal vi være foran i forhold til problemerne, eller skal vi være foran i forhold til løsningerne?
Det håber jeg virkelig at ministeren er klar til at forpligte sig på her i dag ved at gå med i vores vedtagelsestekst, som i bund og grund rigtig meget ligner den vedtagelsestekst, som ordføreren for Socialdemokratiet fremlagde.
Tak for ordet.
Jeg ved ikke, om jeg hørte et spørgsmål i det, du sagde der, hr. Kim Edberg Andersen, men jeg er enig i, at det her nok kommer til at koste nogle penge.
Desværre er det jo samfundet, der kommer til at betale.
Men i stedet for at vi venter, som vi jo har gjort nu i 3 år, kunne vi have taget fat på det for måske 2 år siden, og så kunne vi måske have undgået noget af den regning, som vi kommer til betale fremadrettet.