Claus Jørgensen (SF), 2025-05-22:
Tak for det.
Jeg skal starte med at hilse fra hr. Karsten Hønge, som er på vej til et møde i NATO og derfor ikke kunne være her i dag.
Jeg vil også starte med at takke ministeren for den omfattende redegørelse om den udenrigspolitiske strategi og de resultater, der er opnået i 2024.
Det indgik i aftalen om den nye udviklingspolitiske strategi fra 2021, at vi skal have en årlig redegørelse for at se på, hvordan det går med strategien, og i år er det jo mere nødvendigt end tidligere.
Siden udviklingsministerposten blev nedlagt i eftersommeren og udenrigsministeren har overtaget det direkte ansvar for de omkring 22 mia. kr., vi årligt bruger i udviklingsbistand, har det desværre været småt med drøftelser om udviklingspolitikken.
Nu skal vi snart forhandle strategien for de kommende 5 år, og så er det vigtigt, vi er klar på, hvad der er lykkedes, og hvad der skal ændres i den nuværende strategi.
Så jeg har både lidt ros og lidt ris med, og jeg vil starte, selvfølgelig, med rosen.
Det er opmuntrende at få et godt og bredt indblik i Danmarks store indsats verden over og de mange projekter og resultater, der faktisk skabes derude, og ikke mindst hvordan dansk bistand bidrager til at fremskaffe endnu flere penge til udvikling gennem privatsektorsamarbejde og nye finansieringsmekanismer.
I SF er vi særlig glade for regeringens Afrika-strategi og ligeværdige partnerskaber, som bliver omsat til praksis, og for, at den prioritering af afrikanske lande, som SF også har arbejdet for, endelig ser ud til at sætte sig igennem.
I SF er vi også enige i, at vores mellemstatslige bistand omallokeres fra kupstater i Vestafrika, når vi samtidig fortsætter med at støtte demokrati og civilsamfund og bakker op om at prioritere samarbejdet med og etablere nye ambassader i mere stabile afrikanske lande, hvor vi også her arbejder for demokrati og civilsamfund.
SF's største bekymring i forhold til den danske udviklingsbistand er, om vi bruger den de rigtige steder, om vi bruger den der, hvor behovene er størst, og hvor vi kan lykkes med at bekæmpe fattigdom.
Jeg vil gerne gentage formuleringen om, at målet er at bekæmpe fattigdom .
Det er først og fremmest det, udviklingsbistanden handler om, og så er det det, redegørelsen burde handle om.
Det gør den desværre bare næsten ikke; fattigdom og de fattigste lande er næsten fraværende i redegørelsen.
Den største svaghed er, at en alt for lille andel af dansk bistand går til de fattigste lande.
SF bakker fuldtonet op omkring støtten til Ukraine, men når vi bruger 1,5 mia. kr. af udviklingsbistanden der, bruges den jo ikke i de fattigste lande.
Og når et stort beløb bruges til flygtningemodtagelse i Danmark, bruges pengene jo ikke i de fattigste lande med de største behov.
Og når ministeren fra Indonesien pludselig siger, at vi skal bruge udviklingsbistanden til at bane vej for danske virksomheder med garantistillelse og rådgivning i Sydøstasiens vækstøkonomier, så gives de penge jo heller ikke til de fattigste lande.
De seneste opgørelser fra OECD viser, at kun 16 pct. af den danske bistand i 2023 gik til de fattigste lande, og det er næsten en halvering af procenten siden 2011.
Det skal vi have lavet om på.
Udviklingsbistand skal bekæmpe fattigdom, og det skal gøres i de fattigste lande – punktum.
SF er varm fortaler for at mobilisere anden finansiering end udviklingsbistand, som vel egentlig helst skal overflødiggøre sig selv.
For på langt sigt skal udviklingslande selv producere, udvikle, investere og opbygge en offentlig sektor, der sikrer befolkningen uddannelse, sundhed og velfærd.
Det skal udviklingsbistand sigte mod.
Vi vil gerne være med til at skaffe de yderligere 4.000 til 6.000 mia. dollars om året, som opfyldelsen af verdensmålene og Parisaftalen kræver.
Vi har også store forhåbninger til innovative finansieringsmodeller og samarbejde med den private sektor og til, at den kan mobilisere mange flere udviklingsmidler end bistanden selv.
Men vi er også nødt til at være kritiske og opmærksomme på, om det virker.
Så når der i redegørelsen på side 8 og 9 bliver opstillet nogle meget lovende regnestykker, som jeg også var inde på lige før i mit spørgsmål, om, hvordan millioner af danske kroner forventes at blive milliarder af danske kroner, så er der måske lidt rosenrødt i fremstillingen, f.eks. i forhold til det her med, at 1 kr. dedikeret til Verdensbanken som hybridkapital forbindes til at give 8 kr. i private midler, og at hver danske krone til IFU forventes at generere 4,5 kr. i private midler.
Det er jo stærkt fristende at bruge alle vores penge på en sådan måde, hvis de firedobles eller ottedobles i private midler.
Men vi mangler stadig viden om, om det så også virker.