Peder Hvelplund (EL), 2019-02-19:
Tak for det, formand.
L 164, som vi behandler her i dag, tager udgangspunkt i regeringens oplæg til en psykiatriplan fra september 2018, »Vi løfter i fællesskab«.
Lovforslaget består af flere elementer i henholdsvis sundhedslov og psykiatrilov.
Der er krav om udarbejdelse af udskrivningsaftaler, afskaffelse af den tvungne opfølgning samt straksbehandling af akutte abstinenser, som vi som udgangspunkt er positive over for.
Men der er også en række elementer, som er fuldstændig uacceptable for Enhedslisten.
Det er brug af kropsscannere og narkohunde.
Først vil jeg godt lige sige et par generelle ord om psykiatrien.
Lovforslaget her adresserer slet ikke det afgørende problem i psykiatrien, det være sig både hospitalspsykiatrien og den kommunale socialpsykiatri: manglen på ressourcer.
I stedet for ser vi en række symptombehandlingsforslag, nogle, der er sympatiske, andre er forværrende, men det grundlæggende er, at da der ikke følger midler med, er det ikke med til at løse problemstillingen.
Som Lægeforeningen også gør opmærksom på i deres høringssvar, viser en undersøgelse gennemført af Momentum hos KL i 2018, at andelen af akutte genindlæggelser højst 30 dage efter udskrivningen er steget fra 18,6 pct. i 2010 til 22,3 pct. i 2017.
Det samlede antal af genindlæggelser er i samme periode steget med 31 pct., mens antallet af indlæggelser i psykiatrien er steget med 14 pct. Samtidig er bevillingerne ikke fulgt med, så udgiften pr. patient er reelt faldet.
Det er det helt reelle problem i psykiatrien, og den problemstilling forholder lovforslaget sig ikke til.
Kort omkring de enkelte elementer: Vi finder det positivt, at der indføres udskrivningsaftaler
Der mangler dog målrettede midler, som kan sikre, at der kommer handling bag aftalerne, ligesom vi mangler inddragelse af så vel kommuner som praktiserende læger og pårørende.
Det er ligeledes positivt, at den tvungne opfølgning afskaffes.
Virkningen har været tvivlsom, og det har skabt tvivl om retssikkerheden.
Det er også positivt, at der indføres straksbehandling for akutte abstinenser.
Til gengæld finder vi det helt uacceptabelt at indføre narkohunde og kropsscannere.
Problemet med ulovlige stoffer, som jo findes på lukkede afdelinger, er reelt nok, men det løses ved flere personaleressourcer og mere specialiserede afdelinger.
At indføre et overvågnings- og kontrolregime kan derimod medføre en optrapning af konfliktniveauet til ugunst for både personale og andre patienter.
Regeringen lægger også op til at øge færdigbehandlingstaksten for kommunerne.
Igen mener vi, at det er en helt forkert vej at gå.
Det drejer sig generelt om en begrænset gruppe af patienter, der er svære at udsluse.
Når kommunerne ikke løser opgaven i dag, må vi forvente, at det er, fordi de ikke har pladser, der er tilpasset behovet.
En for høj færdigbehandlingstakst øger risikoen for, at kommunen hjemtager, fordi de føler sig økonomisk pressede til det.
Det vil gå ud over behandlingen af en gruppe af de mest udsatte borgere.
I stedet for er der brug for et løft af den kommunale socialpsykiatri, så der kommer flere mindre og mere specialiserede afdelinger.
Endelig er der forslaget om at åbne op for ambulant behandling på private institutioner.
Vi mener ikke, det løser det grundlæggende problem med manglende pladser i både hospitalspsykiatri og retspsykiatri.
Der kommer jo ikke flere psykiatere af, at der åbnes op for private aktører.
Tværtimod kan det gå ud over det sammenhængende behandlingsforløb, hvis der kommer flere aktører ind over behandlingen.
Det samlede forslag løser ikke problemet med mangel på ressourcer i psykiatrien.
Det er udtryk for symptombehandling, og vi frygter, at det på nogle områder ovenikøbet kan forværre tilstanden.
Enhedslisten kan derfor ikke støtte forslaget.