Lars Christian Lilleholt (V), 2018-12-06:
Tak til hr. Jens Joel, hr. Søren Egge Rasmussen og hr. Christian Poll.
Med forslaget her fastlægger vi den fremtidige støtte til elproduktion fra biomasse, den ordning, vi i daglig tale kalder 15-øren.
Forslaget gennemfører en del af energiaftalen fra juni måned, som alle Folketingets partier står bag.
Lad mig indledningsvis prøve at redegøre for, hvorfor lovforslaget egentlig er en god idé.
Det er der tre grunde til.
For det første er det ikke klogt at gennemtvinge kraft-varme-princippet længere.
Det har tjent os godt, men i takt med at vi får mere grøn strøm fra vind og sol, har vi ikke brug for kraft-varmen, som vi kender den i dag.
For det andet er det både ulovligt og ufornuftigt at give 15 øre i støtte pr. kilowatt-time til grøn strøm fra biomasse i det uendelige.
Vi kan få strøm meget billigere.
Det har det netop afgjorte teknologineutrale udbud også vist.
Her fik vi grøn strøm for omkring 2 øre.
For det tredje udløber statsstøttegodkendelsen af den nuværende ordning den 1. april 2019.
Det er derfor samlet set rettidig omhu nu at få udfaset 15-øreordningen på en ordentlig måde.
Regeringen har fremsat et forslag, som har været diskuteret intensivt.
Regeringen har lyttet til kritikken og indarbejdet en overgangsordning i lovforslaget.
Overgangsordningen tager højde for, at værket kan have reinvesteret inden for de senere år, og vi har endda under vores drøftelser aftalt at lempe overgangsordningen yderligere.
Ved førstebehandlingen blev der af bl.a. hr. Jens Joel, Socialdemokratiet, efterlyst en drøftelse i energiforligskredsen af sagen, inden den endelige behandling af lovforslaget.
Det ønske blev også delt af Dansk Folkeparti, SF, Enhedslisten og Alternativet.
Vi tog i forligskredsen endnu en omgang drøftelser af konsekvenserne for varmeforbrugerne.
I de drøftelser blev der bl.a. fra Socialdemokratiets side med hr. Jens Joel i spidsen lagt et betydeligt pres på regeringen for i højere grad at kunne tilgodese værker, som eksempelvis har haft en langsommere indfasning af elproduktion på biomasse eller var havnet i en situation, hvor der kunne opstå betydelige varmeprisstigninger.
Regeringen har dog afvist at komme disse ønsker i møde, da det efter regeringens opfattelse ikke er tilstrækkelig begrundet og ville føre til betydelige ekstraomkostninger.
Der er imidlertid meget, der tyder på, at nogle værker har brugt tilskuddet til at holde varmeprisen kunstigt lav i stedet for rettidigt at afskrive investeringerne.
Når støtten så ophører, er de værker selvfølgelig nødt til at hæve varmeprisen, fordi de har skubbet afskrivningerne foran sig.
Hvis de havde afskrevet mere rettidigt over de 15 eller 20 år, havde der ikke været behov for at hæve varmeprisen.
Det er ikke rimeligt i den situation at varsle en varmeprisstigning, der svarer til at overvælte hele bortfaldet af 15-ørestøtten på varmekunderne og dermed se helt bort fra alle de millioner af støttekroner, der hvert år i op til 20 år er rullet ind på kontoen.
Man kan få det indtryk fra sektorens kritik, at kassen smækkes i, og at der helt lukkes for støtten.
Intet kunne være mere forkert.
Lovforslaget er efter min mening en meget gavmild ordning, hvor elproduktion på biomasse støttes med op til 7 mia. kr. frem mod 2030, og hvor flere værker fortsætter med at få støtte efter 2030, enkelte helt frem til 2039.
Der har her i Tinget og i offentligheden været nævnt eksempler på konkrete værker.
Og lad mig også nævne Randers Kraftvarmeværk, der kan forventes at få en samlet støtte på knap 400 mio. kr., når deres 15-ørestøtte udløber i 2024, og det er væsentlig mere, end der er investeret.
Jeg tager det meget alvorligt, at der er tale om en politisk aftale, og derfor har jeg også tillid til, at der nu kan tegne sig en bred opbakning til lovforslaget.
Jeg håber, at vi nu i fællesskab kan sætte et flueben ved et af de første elementer i energiaftalen.