Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-11:
Det lovforslag, vi behandler nu, er den konkrete udmøntning af den meget vidtgående suverænitetsafgivelse, der ligger i baseaftalen med USA.
Når man læser aftalen og lovforslaget, må man gang på gang konstatere, at danske hensyn og interesser må vige for USA's.
Stort set hver eneste af de 81 sider i lovforslaget rummer nye eksempler på, at aftalen giver USA alle rettighederne og frihederne, mens Danmark og den danske befolkning skal bære alle forpligtelserne, indrømmelserne og udgifterne.
Det sætter altså store spørgsmålstegn ved mantraet om, at baseaftalen beskytter Danmark, for USA kan vælge at stationere alt mellem nul og et ubegrænset antal soldater, have fyldte ammunitionsdepoter eller opbevare en palle med Coca-Cola, og vi har ingen indflydelse fra dansk side på, hvor mange soldater der kan være på de danske områder, som nu skal afgives til USA's eksklusive brugsret.
Havde regeringens forhandlere været dygtige eller havde keret sig lidt mere om dansk suverænitet, havde man vel indbygget en eller anden form for hånd i hanke med antallet af stationerede soldater i aftalen.
Med aftalen og den dertil hørende lovgivning får USA's militær meget vidtgående rettigheder, for der er ikke bare tale om, at de får lov til at opbevare noget udstyr på de tre flyvestationer, nej, de skal stilles eksklusivt til rådighed for USA.
Og det betyder altså, som vi har debatteret, at USA kan kontrollere disse områder, uden at danske myndigheder kan kræve adgang.
Så vi ved ikke, hvilke våben USA vil opbevare på baseområderne, og vi ved ikke, om USA vil tilbageholde frihedsberøvede personer og udsætte dem for tortur.
Retssager, som måtte involvere amerikanske soldater, skal som udgangspunkt foregå ved amerikanske militærdomstole, hvor dommere og nævninge er amerikanske militærpersoner.
Det kan være voldssager, voldtægtssager eller drabssager, hvor gerningsmanden er amerikansk, og hvor offeret og gerningsstedet er dansk.
Vi ved, at det praktiseres på den måde i andre lande, bl.a. i Tyskland, hvor amerikansk militær har været massivt til stede siden anden verdenskrig.
Og vi ser, at tysk politi og anklagemyndighed gang på gang må trække følehornene til sig i sager, hvor ofrene er tyske statsborgere, som er udsat for amerikanske soldaters overgreb i Tyskland.
Det bliver virkelighed i Danmark, hvis Folketinget stemmer ja til den her aftale og lovforslaget.
Heldigvis har vågne journalister gennem de seneste måneder gravet i baseaftalens konsekvenser, og det virker, som om hver sten, der bliver vendt, bringer nye, skræmmende problemer for dagen.
I sidste weekend kunne man i Politiken læse, at regeringen to steder i lovforslagets bemærkninger har foretaget vigtige ændringer i forhold til det lovudkast, der blev sendt i høring tilbage i december.
Henvisningen til, at der ikke må stationeres atomvåben i Danmark i fredstid, er slettet, og sådan nogle ændringer foretager man ikke uden grund.
Man kan ikke lade være med at spørge, om regeringen pønser på at ændre dansk atomvåbenpolitik, sådan at amerikanerne fremover kan få lov til at installere atomvåben i Danmark i fredstid.
Dagen efter var det Jyllands-Posten, der kunne fortælle, at medarbejdere ved private amerikanske sikkerhedsfirmaer med den her aftale vil få lov til at bære skydevåben i Danmark.
Det fremgår ikke klart, hvor og hvornår de har den rettighed, og meget tyder på, at disse forhold slet ikke er tydeligt afklaret med baseaftalen og lovforslaget.
Men det ville jo være godt, hvis danske borgere kunne få et klart svar på, hvor og i hvilke situationer man fremover risikerer i vores eget land at blive mødt af bevæbnede udenlandske vagter fra private firmaer.
Det har ikke skortet på advarsler til regeringen.
Selv om den valgte at sende lovudkastet i høring lige op til jul, mens borgerne havde andet at tænke på, er der kommet usædvanlig mange uopfordrede høringssvar fra ganske almindelige borgere, som alle advarer imod baseaftalens og lovforslagets negative konsekvenser.
Men også fra de høringsparter, som har fået tilsendt lovudkastet, foreligger der lange og gennemarbejdede høringssvar med klare advarsler.
Et af de vigtigste og vægtigste kommer fra Institut for Menneskerettigheder, som fremsætter 16 klare anbefalinger til regeringen.
Det er anbefalinger, som vil styrke dansk suverænitet og klargøre vigtige forhold, som der i øjeblikket hersker tvivl om.
Så er der et helt kapitel for sig om, hvordan regeringen vil lempe muligheden for at eksportere militærudstyr til Israel midt i et buldrende folkemord uden om danske internationale forpligtelser.
Det er en skamplet i sig selv, at man bruger det her lovforslag til at tvinge den her slags ændringer igennem for at kunne fortsætte eksporten til Israel.
Min taletid tillader desværre ikke at opridse alle problemer, men jeg håber at få dækket nogle af svarene i de omkring 100 udvalgsspørgsmål, jeg har stillet.
Jeg mener, at det er helt forkert, at vi i Danmark skal vedtage et lovforslag med så vidtrækkende konsekvenser, og det er skræmmende, fordi det her måske er den mest indgribende aftale, dette Folketing under den siddende regering kommer til at vedtage, uden at vi kender alle konsekvenserne af den beslutning, vi træffer.
Enhedslisten kan ikke støtte lovforslaget.
Tak, og tak for de pæne ord, og i lige måde med at stille gode spørgsmål hele dagen igennem her.
Jeg glæder mig til udvalgsarbejdet sammen, hvor vi kan få boret lidt mere i detaljerne i det her.
Jeg er enig med ordføreren.
Jeg tror endda, at udenrigsministeren sagde fra talerstolen, at det for nuværende er de her tre områder, og at hvis der bliver behov for yderligere, så kommer det selvfølgelig i Folketinget.
Det er jo en af grundene til, at den her debat er så afgørende, og det er en af grundene til, at vi kommer til at stille mange, mange flere spørgsmål, formentlig også i udvalgsarbejdet.
Og den høring, som ordføreren selv var inde på tidligere, bliver et meget vigtigt redskab i den sammenhæng.