runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Matthiesen (V), 2016-12-01:
Tak for det, formand.
I dag førstebehandler vi L 85, der, som det også tidligere er blevet sagt, er en delvis udmøntning af den her trepartsaftale, som den tidligere Venstreregering og arbejdsmarkedets parter indgik tilbage i august måned i år.
I Venstre stemmer vi naturligvis for det her lovforslag, og det gør vi med rigtig stor glæde.
Vi mener nemlig, at det er en rigtig vigtig og faktisk også enormt god aftale, at vi nu får sat mere fokus på at få skabt flere praktikpladser.
Når jeg møder erhvervsskoleelever rundtomkring i landet, hører jeg næsten altid om den store udfordring, der er, med at finde praktikpladser, og vi ved, at det er en udfordring, som jo nogle gange desværre også spænder ben for, at rigtig mange dygtige unge mennesker, som ellers går rundt med en stor drøm, måske ikke kan blive faglært.
Derfor er det her skridt, som er det første skridt, et vigtigt skridt at tage for at få fokus på at få skabt flere praktikpladser
Trepartsaftalen er jo på den måde en håndsrækning til de unge mennesker, som gerne vil have en erhvervsuddannelse, og som kæmper for at finde praktikpladserne, og med aftalen her ved vi, at der jo arbejdes på, at der skabes omkring mere end 2.000 ekstra praktikpladser allerede fra 2018.
Det gør mig utrolig fortrøstningsfuld, at det her har kunnet lade sig gøre, altså at man har kunnet lande en ambitiøs trepartsaftale, og jeg er overbevist om, at aftalen vil være med til at sikre, at der på den måde også kommer kvalificeret arbejdskraft på fremtidens arbejdsmarked.
Det er vigtigt, at vi sætter ind for at imødegå det her problem, og jeg må sige, at det jo ellers kan få store og også fatale konsekvenser for det danske samfund generelt, og derfor er det den rette vej at gå nu, altså at man har fået lavet en fælles aftale for, hvordan vi får løst opgaven.
Der er fra den tidligere regerings side opstillet nogle ambitiøse og konkrete mål for, hvor mange der i fremtiden skal tage en erhvervsuddannelse, og trepartsaftalen er med til, at vi kommer et skridt i den rigtige retning for at nå det mål.
L 85 er altså forhåbentlig med til at løse en udfordring, som vi står over for, og jeg kan selvfølgelig til slut også meddele, at i Venstre stemmer vi for det her lovforslag, og samtidig skulle jeg også hilse fra De Konservative og fortælle, at det gør de også.
Jakob Sølvhøj (EL), 2016-12-01:
Tak for det.
I Enhedslisten tvivler vi stærkt på, at den trepartsaftale om praktikpladser, der blev indgået tilbage i august måned, i nævneværdigt omfang vil bidrage til at løse praktikpladsproblemet.
Der er ellers hårdt brug for initiativer, der kan ændre den katastrofale mangel på praktikpladser, som i september måned blev opgjort til at være på lidt over 14.000.
Efter vores opfattelse er der ikke rigtig noget i trepartsaftalens konkrete indhold, der for alvor sandsynliggør, at den overordnede målsætning om over en årrække at øge antallet af praktikpladser med 8.000-10.000 faktisk kan realiseres.
Og skulle det alligevel være tilfældet, vil det være meget langt fra at løse det egentlige behov for praktikpladser.
Det er jo sådan, at der er formuleret en målsætning om, at vi i 2025 skal have opnået, at 30 pct. af en ungdomsårgang får en erhvervsuddannelse.
Det er jeg fuldstændig enig i, men det betyder altså, at praktikpladsbehovet er langt, langt større end det, der er den overordnede målsætning.
Vi mener kort sagt, at der er alt for meget varm luft i trepartsaftalens målsætning.
Vi mener, at det kortsigtede mål om 2.100 flere praktikpladser i 2018 på den ene side er meget lidt ambitiøst og på den anden side også er meget uklart.
For man skal bemærke, at væksten på de 2.100 pladser skal ses i forhold til niveauet for 2016, som vi jo af gode grunde ikke kender endnu.
I Enhedslisten synes vi, at det som udgangspunkt er meget fornuftigt, at man bruger økonomiske incitamenter til at belønne de arbejdsgivere, der opretter flere praktikpladser, og at man omvendt straffer de arbejdsgivere økonomisk, der ikke løfter deres del af arbejdsgivernes fælles forpligtelse til at skaffe flere praktikpladser.
De beløb, der er aftalt i trepartsaftalen, er bare efter Enhedslistens opfattelse alt for små til for alvor at være et økonomisk incitament for arbejdsgiveren til at ændre praksis.
Hvad hele konstruktionen om fordelsuddannelser angår, er vi svært bekymrede for, at de betingelser, der opstilles, for at udløse en bonus, er alt for kringlede og måske i sidste ende kan vise sig – sammen med den dimensioneringsbestemmelse, der ligger – at komme til at påvirke praktikpladsantallet i negativ retning.
Vi mener derfor, at det er utrolig vigtigt at følge udviklingen tæt, og at man er klar til hurtigt at ændre på konstruktionen, hvis den viser sig ikke at virke positivt.
Alt i alt er vi altså af den opfattelse, at trepartsaftalen er langt fra at løse praktikpladsproblemet.
Men jeg vil også sige, at som flere andre talere har været inde på, er det jo som bekendt ikke den samlede praktikpladskonstruktion, der skal udmøntes i det her forslag.
Og vi vil også godt anerkende, at de elementer, der er indeholdt i forslaget, kan være et lille skridt i den rigtige retning.
Vi er som sagt skeptiske over for konstruktionen med fordelsuddannelser, men vi håber, at forslaget samlet set kan bidrage til en mindre forøgelse af antallet af praktikpladser, og ud fra den samlede vurdering vil vi derfor støtte forslaget.
Anni Matthiesen (V), 2016-12-01:
Tak for det.
Jeg vil egentlig gerne bare lige bruge lejligheden til at stille et uddybende spørgsmål til ordførertalen, for er det korrekt forstået, at Enhedslisten egentlig ikke anerkender den trepartsaftale, som er indgået, hvor det er arbejdsmarkedets parter, der jo er enige om at tage fat på modellen på den her måde?
Er det rigtigt forstået, eller hørte jeg forkert i ordførertalen?
Jakob Sølvhøj (EL), 2016-12-01:
Altså, jeg anerkender jo, at den er indgået.
Og som spørgeren ved, har jeg haft min rod i fagbevægelsen gennem mange år.
Omvendt har jeg også den opfattelse i dag, og det havde jeg også, da jeg sad i fagbevægelsen, at det jo ikke er sådan, at fagbevægelsen og arbejdsgiverne kan forpligte Folketinget til noget, fordi de indgår en trepartsaftale med regeringen.
Så naturligvis lytter vi, når parterne agerer i den her sag.
Det er også sådan, man styrer hele erhvervsuddannelsessystemet.
Men vi mener sådan set ikke, at de tre parter kan forpligte Folketinget til noget, hvis Folketinget synes, at der er klogere løsninger, der skal anvendes i stedet for.
Anni Matthiesen (V), 2016-12-01:
Nu ved jeg godt, at det er begrænset, hvor meget tid vi har, men jeg kunne godt tænke mig at spørge direkte: Hvad mener Enhedslisten så skulle være den klogere løsning?
I ordførertalen nævnte ordføreren, at bonussen var for lille.
Jakob Sølvhøj (EL), 2016-12-01:
Man skal jo se på kombinationen af det, der er lagt frem her, og så det, der fremlægges en gang i foråret, hvor det her er belønningsdelen og det andet er strafdelen.
Jeg skal ikke her slynge et ganske præcist tal ud, men jeg er overbevist om – også ud fra de forskellige reaktioner, der har været, fra eksperter på området, fra kritiske parter på området – at det er den almindelige vurdering, at det her ikke rykker noget videre.
Så overordnet vil jeg sige, at det skal være sådan, at det er dyrere for en arbejdsgiver ikke at oprette en praktikplads end at oprette en praktikplads, og det har man slet ikke nået med de her talstørrelser.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Først vil jeg naturligvis sige tillykke med udnævnelsen til den nye minister.
Jeg er sikker på, at vi nok skal få et godt samarbejde.
Vi er selvfølgelig på linje med trepartsaftalens præmis om, at adgangen til tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft i Danmark er en forudsætning for vækst og velstand i fremtiden.
Der er det jo meget vigtigt at der er faglært arbejdskraft.
Det er vigtigt, at erhvervsuddannelserne bliver noget, der kommer seriøst ind i unge menneskers overvejelser, når de skal vælge en vej efter grundskolen.
Forudsætningen for, at det kan lade sig gøre, at erhvervsuddannelserne bliver attraktive, er, at man som uddannelsessøgende er sikret en praktikplads i forbindelse med uddannelsesforløbet.
Det her med at sikre et udbud af praktikpladser er en meget, meget vigtig opgave, som vi er glade for at arbejdsmarkedets parter er kommet frem til en løsning af.
Det, der bliver lagt op til, er, at uddannelsesbidraget bliver forhøjet, og så bliver VEU-bidraget sat ned.
Det synes vi faktisk er en meget fornuftig løsning.
Så alt i alt er det altså et godt, nødvendigt lovforslag, som indleder den nye ministers gerning, og det er et forslag, vi naturligvis støtter i Liberal Alliance.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Tak for det.
Jeg skal gøre det forholdsvis kort.
I Alternativet støtter vi også det her lovforslag.
Vi er lige så bekymrede som alle andre partier for den mangel på praktikpladser, som vi har set igennem længere tid, og vi støtter i høj grad det her forsøg på at give virksomhederne et større incitament til faktisk at oprette nogle praktikpladser ved hjælp af de her to forskellige bonusordninger, som ligger i lovforslaget.
Jeg vil komme med nogle enkelte bemærkninger eller overvejelser, som vi har haft i forbindelse med det her lovforslag.
Den ene er i forhold til muligheden for, at en virksomhed kan få bonus, hvis de f.eks. tager flere praktikanter ind, end de har haft de foregående år.
Vil der i det ligge et iboende incitament til, at man måske som virksomhed stopper med at tage praktikanter ind, altså for så ligesom at starte op igen for at kunne vise, at man tager flere ind?
Hvis det bliver et problem, må vi jo være opmærksomme på det.
Den anden går på den her positivliste, den fordelsliste, som Enhedslistens ordfører var inde på nogle bekymringer om.
Vi har også kigget på det.
Nu bliver det spændende at se, hvordan det kommer til konkret at blive udformet.
Det, vi kunne være bekymret for, er det, at fordelslisten udelukkende kigger på en lav grad af ledighed – for det er i hvert fald vigtigt for os i Alternativet, at når man kigger på, hvilke virksomheder eller hvilke områder der skal udbyde praktikpladser, handler det ikke kun om et hensyn til erhvervslivet, men også om et hensyn til, hvad det er for nogle erhvervsretninger, vi gerne vil have at vores samfund faktisk har.
Altså, hvad er det for nogle uddannede mennesker inden for erhvervsfagene, som vi også gerne vil have i vores fremtid?
Så er der en sidste ting.
I trepartsaftalen nævnes folkeskolen faktisk som et sted, hvor vi også skal sætte ind i forhold til at gøre det mere attraktivt for unge mennesker at søge ind på erhvervsuddannelserne.
Det står ikke i det her lovforslag, men det kunne vi godt ønske at man bare havde skrevet ind i bemærkningerne – for vi mener faktisk, at det allerallervigtigste sted at sætte ind, hvis vi gerne vil have flere mennesker til at søge ind på erhvervsuddannelserne, er folkeskolen, altså gennem at styrke håndværksfagene i skolen.
Men det er nogle små overvejelser.
Alt i alt støtter vi lovforslaget fra Alternativets side.
Lotte Rod (RV), 2016-12-01:
Jeg vil også gerne starte med at sige tillykke til den nye minister.
Ministeren har jo sammen med børne- og uddannelsesministeren fået den vigtigste post, og det har vi store forventninger til.
Flere unge skal tage en erhvervsuddannelse, fordi det er vigtigt og skønt at kunne et håndværk, og fordi der er brug for flere faglærte i Danmark.
Det her lovforslag er første del af trepartsaftalen, som handler om praktikpladser, og forslaget går ud på at ændre arbejdsgivernes uddannelsesbidrag, sådan at der kan komme en højere lønrefusion i 2017.
Med forslaget laver vi også to bonusordninger til arbejdsgiverne.
Den ene bonusordning er til de såkaldte fordelsuddannelser, og den anden er til de arbejdsgivere, som øger antallet af elever.
Så ændrer vi også reglen om, hvornår man skal starte i skolepraktik på fordelsuddannelserne, sådan at det bliver lidt mere fleksibelt.
I Radikale Venstre synes vi grundlæggende, at det er nogle fine tiltag, og vi bakker derfor gerne op om lovforslaget.
Og så glæder vi os til anden del, nemlig den del, der handler om at gøre forskel, sådan at de arbejdsgivere, som ikke tager lærlinge, skal betale lidt mere end dem, der tager lærlinge.
Det var jo noget af det, der var helt ultimativt for Venstre i sin tid, da vi forhandlede erhvervsskolereformen, at man overhovedet ikke kunne kigge på, og derfor blev jeg jo så glad, da jeg så trepartsaftalen, hvoraf det fremgår, at først Venstreregeringen og nu trekløverregeringen har skiftet holdning og er blevet klogere.
Så den del glæder vi os til kommer.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Det synes jeg ikke er svært.
Altså, hvis man er mere end 18 år, ved man også, at tingene har ændret sig i Danmark og blandt danskere.
Da jeg var dreng, gik drenge og piger ikke i bad sammen.
Da jeg blev ung og voksen, gjorde vi oprør og sagde, at det kan vi altså godt.
Nu er der igen ved at komme en trend blandt yngre mennesker om, at det kan man ikke.
Sådan er normer jo, de har det med at flytte sig gennem tiden, og nogle kalder det et oprør imod forældrene osv., og andre kalder det et tilbageskridt eller et fremskridt.
Jeg mener jo, det til enhver tid er fornuftigt at gå i bad, at det er fornuftigt at svømme, at det er fornuftigt at deltage i idræt, og på den måde er man med til at udvikle sig selv, og derfor forstår jeg ikke, at ordføreren kan finde på sådan nogle ting.
Pernille Bendixen (DF), 2016-12-01:
Mange tak.
Ordføreren kommer lidt ind det her med frikadeller og hamburgerryg og svømning og alt det her, som vi sådan set kender som salamimetoden, og så siger ordføreren samtidig, at det ikke er en offentlig opgave at sikre religiøse særhensyn, og det er vi jo rørende enige om.
Men det er jo det, der sker.
Det er jo det, der sker, når man har halalmad ude i daginstitutionerne, og når man har kønsopdelt svømmeundervisning osv. osv. Så har ordføreren ikke en eller anden stopknap inde i hovedet, der siger: Nu sker der faktisk det her, som jeg ikke ønsker skal ske?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Jo, jeg deler bekymringen, og jeg tror også, jeg hører til de medlemmer af mit partis folketingsgruppe, der er villige til at være mere offensive, end andre måske er, på området.
Men jeg mener, at vi er nødt til at prøve at aktivere civilsamfundet og de mennesker, der er valgt til kommunalbestyrelser og andet, i første omgang.
For som jeg også nævnte i min ordførertale til sidst, mener jeg, at den bedste modstand mod skabelsen og accepten af parallelsamfund og social kontrol er der, hvor det mødes, og der, hvor det trives.
Så er jeg enig med fru Pernille Bendixen i, at vi har en udfordring i, at der er for mange velmenende særhensyn, der er med til at institutionalisere en praksis, som dybest set ligger langt væk fra både den åbne kultur og den toleranceforståelse, vi faktisk har her i landet.
Jeg vil ikke afvise, at vi, hvis det her problem kommer ud af kontrol, kan være nødt til at tage yderligere skridt herindefra.
Jeg håber bare ikke, at det bliver nødvendigt, fordi jeg dybest set mener, at det lokale demokrati og civilsamfundet er de bedste til både at holde øje med og bekæmpe den sociale kontrol, vi ikke ønsker at acceptere.
Pernille Bendixen (DF), 2016-12-01:
Det er så nok der, hvor vi måske i virkeligheden er uenige.
For i Dansk Folkeparti synes vi allerede, at det her er ude af kontrol – langt, langt ude af kontrol.
Og så savner vi måske bare lidt at høre fra Venstre: Hvornår er det, der sker noget?
Hvornår er det, man skrider til handling?
For der er jo gået 30 år, hvor man ikke har været villig til ret meget.
Man har faktisk i mange år heller ikke været villig til at debattere, og det skal vi da så rose jer for, at man gerne vil nu.
Men hvornår er det, vi skrider til handling?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Nu er mine 30 sekunders svartid her næppe tilstrækkelige til at udfordre argumentet om, at vi ikke har gjort noget i 30 år.
Jeg anerkender fuldstændig, at vi har en række dybe og problematiske udfordringer, som vi sammen med Folketingets partier og ikke mindst Dansk Folkeparti arbejder for at løse.
Jeg kan ikke udtale mig på vegne af alle kommuner.
Jeg noterer mig med glæde, at man i Aarhus har stoppet en praksis, der i min opfattelse var skadelig.
Jeg ved også, at jeg, hvis der skulle være nogen fra min kommende familie, der ender i en institution, hvor der eksisterer de her ting, vil jeg engagere mig for at få det stoppet.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Tak for det.
Nu er Venstre jo Danmarks liberale parti.
I min forståelse af liberalisme handler liberalisme jo lige præcis om, at individet har nogle rettigheder, nogle naturbårne rettigheder, retten til arbejde, retten til ejendom, retten til sin egen krop, og statens opgave er at underbygge individets rettigheder.
Lad os antage, at det ikke er en helt forkert udlægning af liberalismen, og at man samtidig mener, at staten ikke må tage særhensyn: Hvordan i al verden vil man så opretholde en liberalistisk forståelse eller politisk styring af samfundet?
Folk er jo forskellige.
Så vidt jeg ved, har vi altid været forskellige igennem generationer i vores samfund.
Så hvis vi samtidig gerne vil være liberalistiske, hvis regeringen gerne vil være liberalistisk, men ikke tage særhensyn, altså tage hensyn til de mennesker, der måske ikke er majoriteten, hvordan i alverden opretholder man så en liberalistisk forståelse af samfundet?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Tak for det.
Jeg sætter pris på, at Alternativets ordfører forsøger at holde en lektion i liberale værdier.
Det kan være, jeg skal betale tilbage ved at dukke op på næste gruppemøde i Alternativet og undervise i standarddans.
Så kan vi jo gøre det til noget for noget.
Som liberal mener jeg, at statens største opgave er at sikre borgernes retssikkerhed og beskytte borgerne mod overgreb og sikre, at borgere, der ikke kan forsvare sig selv, bliver beskyttet mod overgreb.
Det mener jeg bl.a. inkluderer at sikre, at små piger ikke får tæsk af deres forældre, fordi de godt kunne tænke sig at lege med drenge.
Det er at sikre, at små piger ikke bliver ekskluderet af samfundet ved at blive klædt i tøj af religiøs karakter fra en, undskyld jeg siger det, tidsalder, der indeholder værdier, som ikke er forenelige med vores samfund.
Man er velkommen til som voksent og moderne menneske og i øvrigt også umoderne menneske, så længe man er myndig, at bestemme, lige præcis hvordan man vil leve.
Men når man som forælder har ansvaret for få små mennesker, har man også et ansvar for at sikre, at de ikke bliver ekskluderet fra samfundet i en grad, der skader dem eller medfører overgreb.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Så er vi jo lige præcis inde i kernen af den her politiske drøftelse.
For hvem er det, der har retten til at definere, om det, der er tale om, når piger går til kønsopdelt svømning, er social kontrol, eller om det er frihed for den enkelte?
Er det ordføreren, der står oppe på talerstolen?
Eller er det den mor eller datter, som faktisk synes, at det er frisættende for dem at kunne få lov til at gå i svømmehallen sammen med andre piger og samtidig leve i overensstemmelse med både deres egen tro, men også med følelsen af at have det godt i sin egen krop?
Hvem er det, der definerer, hvad der er social kontrol, og hvad der er frihed?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Det er jo altid sjovt at blive udsat for et frontalsammenstød med det postfaktuelle samfund.
Jeg indledte min tale med at sige, at de data, vi har, viser, at 25 pct. af unge etniske kvinder og børn oplever stærk social kontrol og overgreb.
Det kan man godt vælge at negligere og sige, at det er en naturlig del af at vokse op i Danmark.
Det mener jeg ikke det er.
Jeg mener ikke, at det er udtryk for en normal opvækst, at de 6 dage, svømmehallen har åben, er den normal, der er ikke gardiner, der er lys, og der er drenge og piger, der bader sammen, men når man som etnisk lille pige får lov at komme ind, foregår det i religiøs badedragt med lyset slukket og med gardinerne trukket for.
Det mener jeg, ja, er stærk social kontrol.
Pernille Bendixen (DF), 2016-12-01:
Ordføreren siger »kraftudtryk« og »sure skældsord«, og så kan man jo godt høre, at den her tale vist blev skrevet, før debatten gik i gang, for jeg har ikke hørt nogen sure opstød eller skældsord fra nogen af ordførerne overhovedet.
Jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren forklarede, hvordan man som muslimsk pige bliver integreret af at svømme sammen med nogle andre muslimske piger, der er i præcis samme situation som en selv, inde bag et forhæng, hvor der ikke er nogen der kan se en.
Hvordan bliver man integreret af det?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
En af de mest anerkendte sociologer og kulturforskere inden for det her område, dr. Schein, skriver, at ethvert menneske har en række grundlæggende antagelser, og oven på det er der nogle værdier, som påvirkes af artefakter.
Hr. Christian Juhl er jo udmærket på vej ned ad den vej.
Det første, vi gør for at ændre de her værdier mod et normativt og et, synes jeg, tilbagelænet synspunkt, er jo at ændre de artefakter, der signalerer, at de her unge piger ikke længere er en normal del af samfundet.
For det vil ændre deres værdiopfattelse og til sidst låse dem fast i nogle grundlæggende opfattelser af deres rolle som underlegne kvinder i en verden, hvor mændenes prioritet altid har forrang.
Det ønsker jeg ikke at være med til.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-12-01:
Det er, fordi ligestilling og demokrati til enhver tid i det danske samfund bør stå over religiøse særhensyn, til enhver tid.
Jeg kan ikke finde et eneste eksempel på, at jeg ønsker at bøje hverken ligestillingen eller demokratiet eller unges og børns rettigheder til at blive velfungerende borgere her i landet på grund af nogle religiøse særhensyn.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Men hvor er det lige præcis, at ligestillingen tager skade her?
Tager den ikke meget mere skade, hvis de her piger og kvinder, som kan gå til svømning, fordi der kun er andre kvinder der, bliver derhjemme, inde bag husets mure?
Er det ikke til meget større skade?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-12-01:
Vi skal i dialog med dem, med forældrene, skolerne, folk i svømmehallerne og med de unge, og vi skal ikke på nogen måde signalere, hverken herindefra, i kommunerne eller fra folk fra svømmehallerne eller andre institutioner, at vi synes, det er i orden, at vi synes, det er fornuftigt, at vi synes, det er et nødvendigt onde, og at vi har givet op på ligestillingens vegne.
Jeg nægter at give op.
Jeg vil kæmpe.
Jeg ved godt, at det ikke er nemt, men jeg vil kæmpe til det sidste for de her unges og børns ret til at være velfungerende borgere i det her samfund.
Jeg mener, at vi har svigtet mange af dem i mange år, og det må stoppe nu.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Først og fremmest tusind tak til ordføreren for ikke at misforstå forslaget.
Man har forstået forslaget og kom ikke ind på alt mulig andet om pigespejdere og andet.
For det er jo slet ikke det, det handler om.
Tak for det.
Venstres ordfører, Marcus Knuth, har været ude at sige, at det her er at indføre sharia ad bagdøren.
Mener Venstre, at det er sådan?
Venstres ordfører, altså ikke den ordfører, der står på talerstolen, men den anden, nemlig hr. Marcus Knuth, har tidligere sagt: Det er at give efter for det pres, der kommer fra nogle muslimske parallelsamfund, som prøver at snige sharia ind ad bagdøren, dvs. en opdeling mellem drenge og piger, forbud mod svinekød osv.
Det er en udvikling i klar negativ retning, siger hr. Marcus Knuth.
Er ordføreren enig i det?