Mai Mercado (KF), 2024-01-16:
De Radikale har fremsat B 89, som er et beslutningsforslag, der rummer flere elementer.
Det er både at sikre bedre rettigheder i forhold til besøg, samvær med børn, adgang til post og telefonsamtaler og udgang, det er at sikre, at færre varetægtsfængsles, og det er at sikre, at varetægtsfængslingerne bliver kortere.
Jeg vil tage det sidste om sagsbehandlingstider først.
Der er det et klart ja til, at de sagsbehandlingstider og ventetider, der er hos domstolene, bliver kortere.
Det er uacceptabelt, at man skal vente så længe.
Det er sket inden for den sidste håndfuld år.
Og det er grundlæggende problematisk, at man kan være frihedsberøvet i så lang tid, fordi der er ventetider ved domstolene.
I efteråret lavede vi så en politisk aftale i fællesskab om domstolenes økonomi – den første politiske aftale af sin slags.
Det er en politisk aftale, som tilfører domstolene betydelige midler.
Det paradoksale er, at det på kort sigt vil betyde, at ventetiderne kommer til at stige endnu mere, fordi en række af de sager, som så kommer for retten, jo har ventet meget længe.
Vi har også gentagne gange flaget det synspunkt, at vi bliver nødt til at sikre en større grad af helhedsorientering, hvor de politiske aftaler om henholdsvis domstolene, kriminalforsorgen og politiet og anklagemyndigheden ikke fører til forøgede ventetider eller kapacitetsudfordringer andre steder.
Straffesagskæden er forbundne kar
, så når man laver en aftale, som styrker politiet og anklagemyndigheden, fører det til øgede ventetider hos domstolene, og når man laver en politisk aftale, som skal nedbringe ventetiderne hos domstolene, risikerer det jo også at føre til større udfordringer i kriminalforsorgen, hvor man altså både vil komme til at mangle pladser og vi samtidig har udfordringer med at skaffe betjente.
Straffesagskæden er forbundne kar, og det nytter ikke noget, at de forbundne kar skaber utilsigtede konsekvenser for hinanden.
Derfor er der brug for at sammentænke eller måske endda sammenlægge de politiske aftaler på retsområdet.
At give bedre rettigheder handler jo om, hvad dét reelt betyder.
Når man eksempelvis er underlagt brevkontrol, er det jo, fordi man har vurderet fra domstolenes side, at det vil være problematisk og altså kan risikere at underminere efterforskningen og den kommende retssag, hvis den varetægtsfængslede har adgang til post og telefonsamtaler.
Hvis bedre rettigheder handler om at sikre, at man kan få besøg af sin familie, hvilket i dag er udfordret, fordi man konkret står med nogle store udfordringer i særlig Venstre Fængsel, hvor man har inddraget besøgsrummene og lavet dem til celler, så er det jo der, man konkret skal håndtere, at de rettigheder, man har som varetægtsfængslet – altså at kunne få besøg af sin familie – ikke skal indskrænkes af praktiske hensyn, altså at det, at der overfyldt i fængslerne, gør, at man så ikke kan få afviklet de besøg.
Så er det et spørgsmål om mangel på lokaler eller mangel på fængselspladser, skal det selvfølgelig håndteres konkret.
Det er vi for så vidt enige i.
Når alt det er sagt, er vi da også opmærksomme på, at Danmark i højere grad end en række af vores nabolande varetægtsfængsler.
Vi synes, det er vigtigt at få tænkt i sammenhænge på tværs af straffesagskæden, således at vi får gjort noget ved overbelægningen i fængslerne, at vi får flere fængselspladser, og at vi får ansat flere fængselsbetjente.
Det er mere presserende her og nu, og derfor kan Konservative ikke støtte beslutningsforslaget.