Søren Egge Rasmussen (EL), 2020-11-19:
Så må jeg hellere svare på det spændende spørgsmål først og sige, at jeg har en hilsen med fra SF, som ligesom Enhedslisten støtter intentionerne i det her lovforslag, men også kan se nogle kritikpunkter.
Miljøskader er alvorlige skader på naturen både til lands og til vands.
De går ud over vigtig og beskyttede arter og internationale naturbeskyttelsesområder som f.eks. Natura 2000-områder, og det er også skader, som kan være forvoldt af erhvervsmæssig aktivitet.
For 2 år siden brød store tanke med tusindvis af liter gødningsvand sammen i Fredericia, og 2.700 t kvælstof strømmede ud i Lillebælt.
Det er sager som denne, der bidrager til, at vi i Danmark har 37.000 forurenende grunde.
Det er et katastrofalt højt tal.
Miljøskadeloven har længe haft brug for en opstramning, men dette lovforslag fortjener at blive gjort enklere.
Vi skal simpelt hen gøre det lettere at råde bod på skader på miljøet.
Det drejer sig først og fremmest om ikke at skabe flere store forureninger og dernæst at gøre det muligt for myndighederne at have en smidigere og hurtigere sagsgang i de store miljøsager, så dem, der forvolder skaderne, kan stilles til ansvar.
Processerne skal gøres lettere, så der kan træffes hurtige afgørelser.
Enhedslisten hilser opstramningen velkommen, men vi hæfter os ved, at lovforslaget stadig er meget komplekst.
Det ses bl.a. ved, at der ikke er indgivet nogen væsentlige høringssvar, eller at ingen af høringsparterne har nogen bemærkninger overhovedet til et lovforslag på 58 sider.
Enhedslisten efterlyser, at lovforslaget bliver mindre komplekst og mere direktivnært.
På den måde vil det blive et mere håndgribeligt værktøj for både kommunerne og for Miljøstyrelsen.
Vi hæfter os ved, at Lovkompasset, som er et ekspertpanels anbefalinger til en fremtidig struktur for miljølovgivningen, beskriver lovforslaget som værende unødigt komplekst.
Enhedslisten hilser udvidelse om beskyttelse af naturtyper og levesteder til også at være gældende for arter uden for Natura 2000-området hjertelig velkommen, og vi bifalder, at den ansvarlige altid er underlagt en handlepligt.
Men vi foreslår også, at førende eksperter i højere grad inddrages i lovarbejdet.
Vi støtter intentionerne i lovforslaget, men vi synes, at det kan gøres bedre.
Som det er med generationsforureningerne, er humlen, at vi ikke skal lade de næste generationer arve fortidens forurening, og det er vores ansvar at lave oprydningen og placere ansvar for miljøskader og ikke gøre det unødigt besværligt.
Når jeg ser på den her tekst, tænker jeg også, i hvilket omfang vi så skal have lovgivning, som også kan placere et ansvar hos stat og kommuner.
Hvordan er det i forhold til den manglende habitatsvurdering af de havbrug, som mere eller mindre ulovligt findes i Danmark, og hvor det jo sådan set er staten, som ikke har implementeret habitatdirektivet i tide?
Rummer det her lovforslag mulighed for også at sikre, at staten skal leve op til de retningslinjer, som EU præciserer, og som har med miljø at gøre?
Og i hvilket omfang er det her også noget, som kan gøre, at vi kan holde kommunerne i ørerne, for det kan jo også være kommuner, som f.eks. har haft ansvar for lossepladser, og som måske har nogle forskellige muligheder for at rydde op eller lade være med at rydde op?
I hvilket omfang sikrer den her lov, at man kan pålægge kommuner at rydde op efter sig selv?
Så der er et par ting at afklare i en udvalgsbehandling, og jeg ser frem til, at ministeren kommer med nogle refleksioner over, om ikke den her lov skal gøres meget bedre og meget kortere.