runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-04-18:
Tak for det.
Jeg skal starte med at sige, at Alternativet ikke kan støtte lovforslaget, som det ser ud lige nu.
Jeg hører, som hr. Henrik Dahl også lige var inde på, mange af de samme kritiske røster i forhold til de opmærksomhedspunkter, der er fremkommet i høringssvarene, og som særlig går på universiteternes mulighed for at indgå samarbejder med eksterne donorer, for deres mulighed at modtage donationer og i forhold til at forpligte sig på bl.a. nybyggerier og investeringer i udstyr osv.
Det er helt afgørende, at vi ikke kommer til fra Folketingets side at vedtage et lovforslag, som begrænser universiteternes muligheder for at udvikle deres samarbejder om at bidrage med ny viden, ny forskning, ny teknologi, nye bygninger.
Hvis det er sådan, at det i løbet af processen med det her lovforslag viser sig, at vi kan få indarbejdet formuleringer, der tilsiger, at det slet ikke vil være en mulighed, at den risiko eksisterer, så kan vi prøve at kigge på det.
Man kan sige, at ministeren da i hvert fald har fået sin sag for med høringssvarene, for der er ikke særlig mange venlige høringssvar, der støtter lovforslaget.
Det forstår man selvfølgelig godt, for der er mange institutionelle interesser på spil fra universiteternes side.
Men vi har også en lang tradition for universiteternes selvstyre i Danmark, og det er jo super vigtigt, at vi bevarer det, og at vi ikke går på kompromis med det på nogen som helst måde.
Derfor tror jeg, at det er rigtig, rigtig klogt og vigtigt, at vi lytter til de høringssvar, der er.
Der er en risiko for, hvis det her forslag vedtages, som det ser ud lige nu, og som jeg læser det, at institutioner, som har råd til at investere, ikke kan gøre det, fordi den samlede investeringsramme allerede er brugt op, og så kan universiteter, som måske gerne vil op på et eliteuniversitetsniveau, ikke få mulighed for det, fordi de simpelt hen ikke kan bruge de midler, de eventuelt har sparet op, på grund af en investeringsramme.
Og det vil stå i vejen for det her med, at der vil være mulighed for at indgå aftaler om at modtage eksterne bevillinger og donationer til nybyggeri, hvis universiteterne ikke kan forpligte sig på den medfinansiering, som det er helt normalt i dag man forpligter sig på.
Så der er afgørende elementer i lovforslaget, som vi er meget kritiske over for.
Vi vil meget gerne være med til i udvalgsarbejdet at kigge på, om man kan imødekomme nogle af de kritikpunkter, der har været.
Som det ser ud lige nu, kan vi ikke støtte lovforslaget.
Det handler også om, at vi ser en tendens til en øget central styring af universiteterne i det her lovforslag, og det er vi i Alternativet grundlæggende og principielt imod. Så som det ser ud lige nu, støtter vi ikke forslaget.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-04-18:
Tak for det.
Offentligt finansierede uddannelsesinstitutioner skal have gennemsigtig og gennemskuelig økonomi.
Det er alle borgernes skattekroner, der bliver brugt på at give mange flere mennesker flere muligheder.
Så det giver mening, at uddannelsesinstitutionerne skal indberette planlagte anlægsinvesteringer, sådan at vi, som er de ansvarlige for den statslige økonomi, har et samlet og langsigtet overblik.
Det bakker vi op om i Radikale Venstre.
Men sådan som flere ordførere har været inde på, er djævlen altså i detaljen her.
Vi kan ikke på den ene side bakke op om, at institutionerne har selveje, og så på den anden side styre dem nidkært og detaljeret i forhold til investeringer i nye laboratorier, bedre undervisningslokaler og moderne udstyr, som jo alt sammen er noget, vi efterspørger, fordi det bidrager til at højne kvaliteten af uddannelserne.
Danske Universiteter har foreslået en lang række meget konkrete ændringer, såfremt loven vedtages.
Dem håber vi rigtig meget at ministeren vil lytte til.
Jeg synes, at de både er konkrete og fornuftige og stadig inden for rammen af ansvarlig økonomistyring, altså at en sådan investeringsramme her bør dække den ordinære drift, men at eksterne offentlige og private bevillinger og donationer ikke bør indgå, og at beløbet helt generelt bør være større, sådan at det ikke nidkært skal være mindre anskaffelser til nye laboratorier, der skal skrues op og ned på.
Og visse typer af investeringer i teknologi og forskningsudstyr bør også være undtaget. Så har universiteterne en ret relevant pointe om, hvordan investeringerne i de universiteter, der er omfattet af SEA-ordningen – altså dem, der er under Bygningsstyrelsen – indgår.
Det synes jeg heller ikke at jeg har et klart billede af, og så er der det med bureaukratiet i det: Hvor ofte skal der indrapporteres og sådan noget?
Det synes jeg er helt relevante og ikke outrerede bemærkninger, tværtimod, og dem håber vi meget at vi kan få set på under udvalgsbehandlingen.
Så vi vil være positivt indstillet, hvis de her ændringer kan imødekommes,
men overordnet har vi altså ikke taget endelig stilling til lovforslaget, sådan som det ligger nu.
For vi synes, at der er behov for en lidt større fleksibilitet og i hvert fald klarhed over, hvor vid fleksibiliteten er, eller omvendt hvor rigidt den her investeringsramme skal sænkes ned over universiteterne og de videregående uddannelsesinstitutioner i den her sammenhæng.
Men selvfølgelig bakker vi op om et generelt overblik over den offentlige økonomi, også på uddannelsesinstitutionerne, som fylder en stigende del af vores offentlige økonomi.
Det gør de jo, fordi flere og flere mennesker uddanner sig, og det er noget, vi helt generelt bakker op om og som ikke bør komme uddannelsesinstitutionerne til skade, så længe det er i den rigtige retning, det går.
Så jeg håber, at vi kan få en lidt grundigere diskussion.
Måske ministeren kan besvare nogle af de konkrete spørgsmål nu, men ellers tager vi dem under udvalgsbehandlingen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-04-18:
Konservative kan støtte lovforslaget, som betyder, at vi sikrer en bedre og fremadrettet styring og en tværgående prioritering af de offentlige investeringer.
Vi kan derfor støtte, at der indføres flerårige investeringsrammer for de statsfinansierede selvejende uddannelsesinstitutioners investeringer fra 2018 og frem.
Søren Pind (V), 2017-04-18:
Tak, formand.
Jeg skal først beklage, at jeg holdt både Folketinget og ordførerne hen.
Vi havde nu mere end en snak, men man skal selvfølgelig alligevel være til stede i salen, når ens sag påbegyndes.
Så det skal jeg beklage.
Så til selve sagen.
Budgetloven pålægger os at sætte en fast øvre grænse for de samlede offentlige finanser i stat, kommuner og regioner, og de rammer må ikke overskrides.
De selvejende uddannelsesinstitutioner disponerer i dag frit inden for deres formål, når de anvender tilskud, indtægter og kapital under et.
Institutionernes investeringer indgår i de samlede offentlige investeringer, men hidtil har staten ikke kunnet foretage en fuldstændig politisk prioritering, da de statsfinansierede selvejende uddannelsesinstitutioner modsat andre større offentlige områder ikke er underlagt en samlet prioritering.
Med forslaget om at indføre investeringsrammer for alle statsfinansierede selvejende uddannelsesinstitutioner vil vi kunne regulere investeringerne på det samlede uddannelsesområde på lige fod med øvrige områder.
Som hr. Jacob Mark sagde det: Det er vist udtryk for mere bureaukrati.
Forslaget indebærer, at der fremover fastsættes en investeringsramme på de årlige finanslove, der indebærer et samlet årligt investeringsniveau for sektoren.
Med forslaget etableres der en hjemmel til at pålægge uddannelsesinstitutioner at tilpasse, udskyde eller standse planlagte investeringer, såfremt de samlede budgetterede investeringer på området overstiger den afsatte ramme.
Det vil sige, at vi fremover vil kunne prioritere de offentlige investeringer på tværs.
Vi i regeringen er klar over, at også uddannelsessektoren har behov for at kunne planlægge og budgettere langsigtet.
Det er på den baggrund, at vi efter forslaget vil indhente flerårige budgetter to gange om året med henblik på kunne følge udviklingen tæt og tilpasse budgetterne rettidigt.
Med disse ord skal jeg sige tak for debatten, og jeg ser frem til både at besvare spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen og den videre behandling i det hele taget.
Jacob Mark (SF), 2017-04-18:
Tak for det.
Som ministeren nok også har hørt på nogle af ordførertalerne, og som ministeren også selv har bemærket, er der jo en del kritiske høringssvar og bekymringer blandt aktørerne derude.
Danske Universiteter har stillet en række konkrete ændringsforslag.
Er det noget, som ministeren kunne være med til at se på i udvalgsprocessen og eventuelt være med til at ændre på i lovforslaget?
Søren Pind (V), 2017-04-18:
Jeg er altid til at snakke med.
Det håber jeg også hr. Jacob Mark har oplevet.
Men det er klart, at det her forslag er fremsat på baggrund af en finanslovsaftale, og det kommer det politiske forløb selvfølgelig også til at bære præg af.
Henrik Dahl (LA), 2017-04-18:
Tak for det.
Selv om det er svært at trække en hel skarp linje, vil jeg mene, at nogle lovforslag på området her har et decideret uddannelsespolitisk sigte, mens andre har en mere administrativ karakter.
Og lovforslag nr. L 181 hører helt klart hjemme i gruppen af administrative lovforslag, fordi det indordner universiteternes investeringsramme under budgetloven.
Så spørgsmålet om, hvad man sådan helt grundlæggende skal mene om lovforslaget afhænger jo af, hvad man mener om budgetloven.
Der har jeg den opfattelse – i modsætning til de tidligere ordførere – at det er en helt utrolig velsignelsesrig lov, fordi den bl.a. har bragt kommunernes økonomi og i det hele taget den offentlige økonomi under kontrol.
Så ting, der styrker budgetloven, er helt generelt gode initiativer.
Så er der jo nogle indvendinger, som er blevet rejst i høringssvarene.
Det har de tidligere ordførere fra Socialdemokratiet, Venstre og Dansk Folkeparti været inde på.
Jeg er enig i, at man godt kan have de her bekymringer, men jeg hører jo så samtidig også, at der er en meget bred vilje til at tage bekymringerne alvorligt og sørge for, at der ikke opstår et uhensigtsmæssigt investeringskapløb, eller at gode projekter, hvor man har en privat fond med inde i finansieringen, ikke kan blive til noget.
Så derfor støtter LA lovforslaget.
Bruno Jerup (EL), 2017-04-18:
Ministeren kan pålægge en selvejende institution at tilpasse, udskyde eller standse investeringer, hvis den samlede investering inden for selvejeområdet overstiger en flerårig ramme fastsat på finansloven.
Hvis det var et lovforslag, som havde til hensigt at skabe en bedre koordinering af udbygningen af de videregående uddannelser, kunne det være et fornuftigt sigtepunkt.
Konkurrencen mellem de selvejende institutioner kan godt føre til nogle uhensigtsmæssige dispositioner, men det er, som jeg læser lovforslaget, ikke hensigten.
Det er hensigten, at en EU-påtvunget budgetlov skal lægges ned over de videregående uddannelser.
Det er jo også interessant, at der sådan set ikke er nogen, der har efterspurgt det her lovforslag.
Det kan godt være, at de investeringer, der er på de videregående uddannelser, indgår i budgetlovens måltal, men Folketinget kan jo blot beslutte, at det behøver de ikke at gøre.
Vi kan tage dem ud af de måltal, sådan at de ikke påvirker de øvrige investeringer inden for andre områder – f.eks. motorveje og sygehuse.
Med lovforslaget får vi et først til mølle-princip eller en situation, hvor en institution efter at have startet et byggeriprojekt kan blive bedt om af ministeren at stoppe projektet eller måske kun bygge halvdelen eller gøre noget andet.
Det betyder, at det bliver ret svært for institutioner at lave langsigtede planer, og dem, der ligesom tænker lidt mere langsigtet, både i forhold til hvad de vil bygge og hvordan de vil udvikle institutionen, vil måske blive straffet sammenlignet med andre, der måske i højere grad har en mere impulsiv tilgang til, hvad der skal bygges eller udbygges.
Alternativet til, at de kan bygge efter egen vilje, som de gør nu, er jo så, at vi måske får en opblomstring af OPP, altså offentlig-privat partnerskab, hvor det er sådan, at institutionen, ligesom vi har set det i regionerne, konverterer anlægsudgifter til driftsudgifter, så man kan skabe noget ekstra profit til finanskapitalen.
Vi kan også se den mulighed for os, at hvis det er sådan, at der f.eks. er et behov for en udbygning af sektoren, der beløber sig til 4 mia. kr., så kan man via finansloven bare gå ind og sige, at det reducerer man med 2 mia. kr., hvorefter vi faktisk får en kraftig forringelse af området.
Der er ikke behov for det lovforslag.
Hvis det, som jeg sagde, er et problem, at uddannelsesområdet bliver regnet med i den samlede statistiske opgørelse, kan vi bare tage det ud.
Det kan Folketinget beslutte.
Det ændrer selvfølgelig ikke ved, at vi også efterfølgende vil have budgetloven hængende over hovedet, og at vi i Enhedslisten og måske også andre selvfølgelig stadig væk vil kæmpe en kamp mod de urimelige bånd, som den budgetlov lægger på os, og som vi også synes skal brydes.
Vi mener ikke, at der er nogen, der har efterspurgt det her lovforslag.
Vi mener ikke, der er behov for det her lovforslag.
Vi stemmer ikke for det.
Laura Lindahl (LA), 2017-04-18:
Vi synes, det er rigtig fornuftigt, at man fortsætter den hidtidige praksis, og vi støtter naturligvis op om lovforslaget.
Sanne Bjørn (RV), 2017-04-18:
Tak for det.
I fravær af ordfører fru Marianne Jelved vil jeg her gøre rede for Radikale Venstres indstilling til forslaget.
På grund af Ankestyrelsens principafgørelse i slutningen af 2016 om refusion af udgifter til efterværn til anbragte unge har socialministeren fremsat dette relevante forslag.
Det præciserer den hidtil gældende praksis, at en ung, der er anbragt af kommune a i kommune b, inden det fyldte attende år og nu som 18-årig skal have efterværn og skal kunne udløse refusion fra kommune a.
Det vil sige, at den hidtil gældende praksis kan fortsætte efter dette lovforslags præcisering af den ønskede retstilstand.
Det støtter Radikale Venstre.
Trine Torp (SF), 2017-04-18:
Jeg kan lige sige, at Alternativets ordfører var lidt i tvivl om, om han kunne nå ind og præsentere Alternativets indstilling, så jeg har lovet at tale på vegne af Alternativet også.
For hold da op hvor kan der gå meget kluddermor i det, hvis ikke vi er det.
Så er det frem og tilbage mellem Ankestyrelsen og os.
Det er jo ret tydeligt, at intentionen med loven er der ikke nogen der er uenige om, men når det så kommer ned på papir og i tekst, kan det tolkes forskelligt.
For den usikkerhed og det behov for præcisering, som Ankestyrelsens principafgørelse har afstedkommet, skal vi selvfølgelig gøre noget ved.
Og også herfra tusind tak for, at man reagerer hurtigt på det.
For det er immer væk mange penge, der er på spil ude i kommunerne, og det kan faktisk godt betyde rigtig meget for en kommune, hvis man pludselig får sådan en bon, man ikke lige havde regnet med.
Det allervigtigste er trods alt, at anbragte børn og unge har den kontinuitet, der skal til, i deres anbringelse, men også når det gælder deres efterværn.
Det skal altså ikke forstyrres af kommunernes indbyrdes slagsmål om, hvem der skal betale for indsatsen.
Når det drejer sig om unges overgang til voksenlivet, kan mulighederne for støtte, bopæl og uddannelse jo godt ligge i en anden kommune end den kommune, som har anbragt den unge.
Men kommuner skal ikke have fordele af at etablere efterværn i andre kommuner end deres egen.
Derfor bør det også være den anbringende kommune, som skal betale for efterværnet.
Så vi støtter lovforslaget, og det gør Alternativet også.
Orla Østerby (KF), 2017-04-18:
Jeg synes, det, der er vigtigt i det her, er Ankestyrelsens afgørelse.
Lovforslaget vedrører således ikke de unges ret til efterværn efter serviceloven, men er alene et spørgsmål om, hvilken kommune der skal betale under efterværnet.
Det her betyder selvfølgelig, at Ankestyrelsens afgørelse neutraliseres i L 177, og i realiteten er det jo en rettelse af en teknisk fejl, som hidtil har været retningslinje for afgørelser på det her område.
Så med det her holder man fast i, at det er den kommune, der placerer den unge, som også betaler, og det støtter Det Konservative Folkeparti.
Mette Reissmann (S), 2017-04-18:
Med L 181 indføres investeringsrammer for selvejeområdet under Uddannelses- og Forskningsministeriet.
Det er et princip, vi kender fra store dele af den offentlige sektor.
Det sikrer, at vi bruger de penge, som det er blevet aftalt at bruge.
Det er altid en god ting, at der er overensstemmelse.
Det er rigtig sundt, og det er bæredygtigt.
Selvejeområdets investeringer tæller med i budgetlovens måltal, men er modsat andre store offentlige områder ikke underlagt en reel udgiftspolitisk styring.
Med indførelsen af investeringsrammer for selvejeområdet, som lovforslaget lægger op til, ændres det.
Investeringsrammerne medfører, at der med finansloven aftales en samlet økonomisk ramme for sektorens investeringer.
Det betyder så også, at der samtidig gives mulighed for at tilpasse, udskyde eller standse investeringer, hvis den samlede investeringsramme for sektoren overskrides.
Det kender vi også fra det øvrige kommunale område.
Det er umiddelbart rigtig fornuftigt, for det betyder, vi holder balancerne imellem de mange områder på statsbudgettet.
Investeringsrammer ændrer ikke på institutionernes dispositionsret, og det er også en central pointe.
Institutionerne skal fortsat have gode rammer for at udvikle og investere i deres bygninger og i øvrigt også i undervisningsfaciliteterne.
Det lægger Socialdemokratiet meget stor vægt på.
Hermed understøtter vi også dispositionsretten.
Det er fortsat tilfældet med lovforslaget.
Der bliver ikke rigtig gået i dybden med, hvorhenne de enkelte problemstillinger med eventuelle budgetoverskridelser er i selve lovforslaget.
Det er en af de ting, som Socialdemokratiet håber på at vi igennem udvalgsarbejdet kan få boret lidt mere ud.
Der lægges op til, at hvis et område bruger mere, end der er berammet, så giver det ikke mening, at andre områder af den grund skal holde for.
Sådan er det også i dag med selvejeområdet under Uddannelses- og Forskningsministeriet, hvis der bruges flere penge, end der er berammet.
Det bemærkes, at det fremgår af lovforslaget, at en eventuel tilpasning, udskydning eller standsning af en investering vil ske efter dialog med institutionerne for at sikre, at det er klogest mulige beslutninger, der faktisk træffes med hensyn til bureaukrati, ressourcespild og behov hos institutionerne.
Det er også klogt.
Socialdemokratiet bakker op om, at vi sikrer rammer, der betyder, at vi får hånd i hanke med de udgiftsposter, som vedrører lige præcis den selvejende finansieringsform, som vi taler om her.
Der er ingen tvivl om, at ansvarlig økonomistyring er en meget vigtig del af det socialdemokratiske kompas.
Lovforslaget lægger op til ansvarlighed på selvejeområdet under Uddannelses- og Forskningsministeriet, og på den baggrund støtter Socialdemokratiet forslaget.
Vi vil dog under udvalgsarbejdet arbejde på at få klarhed om den præciserede udmøntning, særlig så vi bedst muligt sikrer, at vi fremadrettet i en eventuel situation, hvor investeringsrammen overskrides, undgår uhensigtsmæssigt bureaukrati og ressourcespild.
Der er flere spørgsmål, som forhåbentlig bliver besvaret igennem udvalgsarbejdet, og det ser vi frem til både at få belyst og besvaret.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-04-18:
Tak for ordet, formand.
I Venstre er vi meget bevidste om det frie valg.
Når man lever i et fællesskab, er det også ofte ønskeligt for alle parter, at det frie valg bliver taget inden for en række fælles rammer, især når det gælder økonomiske investeringer af offentlige midler.
Lovforslaget, som vi behandler i dag, er en udløber af budgetlovgivningen, og det giver naturligvis mening, at der også inden for investeringer på uddannelsesområdet er en opfølgende budgetkontrol.
Ligesom mine to kollegaer har nævnt det fra talerstolen, er jeg også bekymret for, at en eventuel prioritering af mere motorvej et sted eller et andet kan gå ud over nogle af de uddannelsesinstitutioner, der står for at investere midler.
Men jeg er også blevet forsikret om, at i kraft af den måde, man har forberedt lovforslaget og i øvrigt vil prioritere budgetkontrollen på, kan vi løse det i fællesskab, særlig fordi der inden for uddannelsesområdet er en række særlige forhold, i forhold til at mange investeringer er finansieret af bl.a. fonde i en form, hvor man beder universiteterne om at medfinansiere en del af en noget, og så kommer fondene privat med resten af pengene.
Ser man tilbage på de sidste 3-4 år, kan man se, at det samlede investeringsniveau for universitets-, professionshøjskole- og erhvervsakademisektoren beløber sig til mellem 4 og 6 pct. af den samlede investeringsramme for staten.
Det er det, der er blevet oplyst til mig af ministeriet, embedsfolk osv. osv. Jeg synes dog også, at vi skylder at lytte til de bekymrede røster, der har været fra sektoren, og betrygge dem i, at der ikke er nogen umiddelbar grund til bekymring for, at man må udskyde væsentlige investeringer, der kan bremse dansk forskning, bremse danskundervisning eller bremse danske akademikere generelt.
Med de ord skal jeg selvfølgelig meddele, at Venstre støtter lovforslaget.
Vi ser frem til en god og konstruktiv debat.
Mai Mercado (KF), 2017-04-18:
Tak, formand.
Og også en tak til ordførerne for modtagelsen af lovforslaget.
Formålet er jo hurtigt at genoprette den retstilstand vedrørende efterværn og mellemkommunal refusion, som blev opfattet som gældende ret, indtil praksis altså blev ændret i december 2016.
Der har også været ønske om den her foreslåede ændring fra flere sider, herunder fra KL og en lang række af kommuner.
Jeg vil selvfølgelig stå til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som udvalget måtte ønske at få nærmere belyst under udvalgsbehandlingen.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Jeg synes og tror i virkeligheden – i tillæg til, at det selvfølgelig sender et skidt signal ikke at være med i det selskab – at hr. Lars Christian Lilleholt og embedsmændene alligevel skal lave en stor del af arbejdet.
For man har sådan set forpligtet sig til at lave nogle ting, og så kan man jo lige så godt, om man så må sige, tænke det sammen med den internationale indsats, hvor det faktisk også får en, hvad kan man sige, symbolsk værdi, at Danmark melder sig ind i kampen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-04-18:
Indholdet af det her lovforslag læner sig i store træk op ad det forrige lovforslag, som flere ordførere også har nævnt.
Mette Abildgaard (KF), 2017-04-18:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi har sat os en række mål i regeringen – dels det her mål om, at halvdelen af vores energibehov skal dækkes af vedvarende energikilder i 2030, dels målet om at være et lavemissionssamfund i 2050.
Og skal vi indfri de mål, ja, så er der mere olie, der skal blive i jorden, og flere vedvarende energikilder, som skal anvendes.
Vi ser jo heldigvis dalende priser på meget af den vedvarende energi, og jeg tror også, vi vil se, at det går ind og erstatter meget af det øvrige forbrug, vi har haft, netop fordi det prismæssigt er så fordelagtigt.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-04-18:
Mange tak.
Jeg synes, der var mange gode elementer.
Jeg er meget enig i, at klimaforandringerne er menneskehedens største udfordring nogen sinde, og at mål er ligegyldige uden handling.
Defor synes jeg også, det var virkelig ærgerligt, at det var en regering med Det Konservative Folkeparti, som besluttede at droppe at have et nationalt klimamål for 2030.
Selv om strategien om at presse EU er rigtig fornuftig og god, er der langt igen.
EU har lige nu et 2030-mål på 40 pct.
Skal EU løfte sin andel for at leve op til sin del af Parisaftalen, skal vi op på 75 pct.
Hvad hvis det ikke lykkes?
Er det så stadig ordførerens holdning, at vi ikke i Danmark skal påtage os vores del, eller skal vi være underlagt EU's alt for uambitiøse niveau?