Liselott Blixt (DF), 2022-01-12:
Tak skal du have.
Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at regeringen ikke har handlet med rettidig omhu på et så afgørende område for de danske patienter som det nære og sammenhængende sundhedsvæsen, når man tilsyneladende først meget sent i processen finder ud af, at regeringens eget lukkede embedsmandsudvalg ikke har været ambitiøse nok, og hvorfor har ministeriet ikke grebet ind tidligere, så den nuværende forsinkelse på et halvt år kunne være undgået?
Lyder det bekendt?
Ja, og jeg kan afsløre, at det var Socialdemokratiets sundhedsordfører Flemming Møller Mortensen, der sagde det i februar 2017.
Samtidig var der flere samråd, hvor den socialdemokratiske ordfører var utrolig aggressiv og mente, at det var pligtforsømmelse, at man ikke sikrede patienterne en bedre behandling og mere fokus på det sammenhængende sundhedsvæsen.
Det var i 2017.
Det blev også nævnt tidligere af, jeg ved ikke, om det var statsministeren eller sundhedsministeren, at man også var efter den tidligere regering, men så burde man jo have set, at det var noget, man skulle gå i gang med, så snart man fik regeringsmagten.
Det er noget af det, som vi i Dansk Folkeparti synes er paradoksalt, altså at man stadig væk venter.
Man undskylder det med coronaen, men hvis vi nu skal evaluere de sidste par år, har regeringen jo blot øget uligheden og ladet patienterne blive tabt på gulvet.
Altså, hvem husker ikke de kræftpatienter, der ikke har kunnet komme til udredning eller behandling?
Hvem husker ikke de ældre, der ikke har kunnet komme hen og få undersøgt deres lunger hos lægen?
Hvem husker ikke, at det psykiatriske område bare blev værre og værre?
Og så ved jeg godt, at vi taler om en psykiatriplan, og den kommer snart – heldigvis.
Den har vi da fået en tidsangivelse på.
Men det er altså lang tid siden, vi har talt om det.
Jeg kunne godt høre, at sundhedsministeren til samrådet i går fortalte om, at den her store reform ville være forfærdelig at implementere midt i coronaen, og jeg er da fuldstændig enig.
Det skulle ikke have været en eller anden stor reform, hvor vi skulle flytte rundt på alt og alle, men de lavthængende frugter, altså dem, hvor man på kort tid faktisk kunne have forbedret forholdene, kunne man godt tage.
Og nogle af dem har regeringen jo taget – det var det, jeg også nævnte til den socialdemokratiske ordfører.
Man har jo taget nogle af de udspil, der lå i den reform, vi lavede, altså at give nogle rettigheder til fødende og at få nogle flere læger og sygeplejersker, og der er også kommet nogle patientrettigheder på psykiatriområdet, men det er stadig væk i det små.
Men der var rigtig meget mere, vi kunne gøre.
Altså, i Dansk Folkeparti foreslår vi, at man ansætter geriatriske sygeplejersker i almen praksis med eget virke, og det ville netop komme nogle af de ældre patienter til gavn, også her under coronaen, hvor der har været 5-6 ugers ventetid på at få en tid hos lægen, hvis de i det hele taget ville se dem.
Der kunne en geriatrisk sygeplejerske gøre sit, og samtidig kunne lægen faktisk tage flere patienter ind, specielt i de områder, hvor der er mangel på alment praktiserende læger.
Man kunne også gå ind og sikre nogle sundhedsaftaler, så der kom nogle kvalitetskrav, ikke mindst i forhold til det stigende antal sengepladser ude i kommunerne, så de her patientrettigheder, vi har, rent faktisk følger med, uanset om man bliver indlagt i eget hjem eller ude i kommunen.
For de følger ikke med.
Der er stadig væk kommuner, der tager for kost og logi, var jeg ved at sige, når man bliver indlagt på et plejehjem i stedet for på hospitalet.
I dag er der stadig væk social og geografisk ulighed i ældres brug af sundhedsydelser, og det er der, man bør gøre noget.
Og ja, det irriterer mig, når man bliver ved med at sige, at reformen handlede om at nedlægge regionerne.
Vi har sagt, at det ikke er det, det handler om.
Vi har set klart, at det ikke var det, man ville, men alle de andre ting kunne man tage med.