Rosa Lund (EL), 2020-12-11:
Tak for det.
Man siger jo, at et samfund skal kendes på, hvordan det behandler sine svageste, og derfor blev jeg også meget trist over at se, at regeringen vil ophæve solnedgangsklausulen på en lov, som er med til at kriminalisere det at være hjemløs og socialt udsat.
I Enhedslisten har vi det lidt anderledes.
Vi bekymrer os faktisk om dem, som ikke har andre muligheder end at bo på gaden, og det er dem, som man rammer, når man laver de her forbud og den her kriminalisering af hjemløshed.
Så i stedet for at kæmpe mod hjemløsheden har man bare besluttet sig for at kriminalisere den, for så kan det være, at den forsvinder af sig selv, men det er jo ikke tilfældet.
Hvis vi skal starte med diskussionen om lejre – jeg har jo også lyttet til debatten – så vil jeg sige, at vi fra Enhedslistens side har det sådan, at man ikke skal bo i en lejr.
Det er ikke værdigt for nogen, hverken for danske statsborgere eller udenlandske statsborgere, at bo i en lejr.
Jeg er sådan set også helt enig med de ordførere, som har sagt, at de her lejre jo har været til gene for borgere – det er f.eks. dem, der har været på Amager Fælled og rundtomkring i København – men vi synes, at folk skal hjælpes videre.
For danske statsborgere skal der være én type indsats, og for udenlandske statsborgere skal der være en anden type indsats.
Det er jo sådan, at mange af de mennesker, som kommer herop og lever under forhutlede forhold i en såkaldt lejr eller som hjemløse på gaderne f.eks. i København, ofte er kommet for at søge arbejde, men hurtigt finder ud af, at der ikke er noget arbejde for dem i Danmark.
Derfor oplever mange af dem en social deroute og ender i sidste ende som hjemløse.
I Danmark skal vi hjælpe dem videre, f.eks. ved at hjælpe dem tilbage til det land, hvor de er statsborgere, på en værdig måde.
Det kan de sociale organisationer hjælpe med, og det synes jeg vi burde fokusere meget mere på.
I foråret lykkedes det jo heldigvis at få præciseret reglerne om utryghedsskabende lejre en lille smule, og det var jo noget, som Enhedslisten, SF, Radikale og regeringen gjorde sammen, men vi synes faktisk ikke, at vi kom i mål; vi så helst, at man helt afskaffede den her kriminalisering af hjemløshed, og derfor kan vi heller ikke støtte det her lovforslag.
I 2020 har politiet ikke meddelt nogen zoneforbud – ikke et eneste – og vi er altså i december måned nu.
Alligevel mener regeringen, at politiet har brug for et bedre værktøj, som der står i forslaget.
Men hvad skal de så med det værktøj?
Man kan selvfølgelig sige, at tallet er faldet, og det er jo rigtigt, men er det, fordi politiet har fået det her værktøj, eller er der andre årsager?
Og man kan også spørge sig selv, om man virkelig tror, at der, så snart det her lovforslag forsvinder, så sidder en masse mennesker derhjemme og bare er klar til at løbe ud og flytte ind i en lejr.
Det tror jeg ikke, og det tror jeg egentlig heller ikke at der er nogen andre her i Folketingssalen der tænker, og derfor har jeg lidt svært ved at se, hvad det her lovforslag egentlig skal nytte.
Jeg er enig med Advokatrådet, Retspolitisk Forening og Advokatsamfundet, som i deres høringssvar påpeger, at det værktøj, som regeringen ønsker at give politiet, langtfra er proportionelt med problemets karakter.
Værktøjer af så indgribende karakter som et zoneforbud er ikke bare noget, man skal indføre, fordi det er smart at have; det skal være, fordi det løser et reelt problem, og det gør den her lovgivning som bekendt ikke.
Vi er også enige med Institut for Menneskerettigheder, der påpeger, at der bør foretages en grundig evaluering af lovens effekt, reglernes betydning for udsatte gruppers levevilkår og håndhævelsen af reglerne i praksis, før lovforslaget eventuelt vedtages.
Derudover peger flere høringssvar også på, at det her reelt er et forbud mod hjemløshed.
SAND peger på, at mennesker ikke tør sove sammen af frygt for at blive anset for at udgøre en lejr, og det er faktisk en af grundene til, at jeg er så glad for, at det lykkedes at få præciseret bekendtgørelsen bare en lille smule, sådan at der nu er meget fokus på, at der er tale om permanente lejre og altså ikke dem, som sover én nat sammen for at føle sig trygge, f.eks. ude foran en kirke, på et torv, eller hvor man nu lægger sig til at sove, når man ikke har noget hjem.
Men altså uagtet at det lykkedes at få præciseret bekendtgørelsen, kan Enhedslisten ikke støtte det her lovforslag.