Christina Olumeko (ALT), 2025-01-16:
Først og fremmest vil jeg gerne takke for debatten og specielt sige tak til de partier, der kom med nogle meget konkrete forslag her på talerstolen i forhold til at kunne skabe mere fleksibilitet for danskerne på arbejdsmarkedet.
Jeg tror, vi er mange partier, som kan mærke, at vi lever i en tid, hvor vi kigger på vores liv og indser, at tid er vores mest dyrebare ressource.
Det får os til at stille det spørgsmål, der handler om, hvordan vi kan finde balance mellem at arbejde, tage os af vores nærmeste og stadig have tid til at leve.
For mens teknologiske fremskridt og automatisering har givet os mulighed for at arbejde smartere og hurtigere, er det stadig rigtig svært for mange at finde tid til de ting, der giver dem værdi.
Det er tid til at være sammen med dem, vi holder af, tid til at passe på os selv og vores egen sundhed og tid til at udvikle os personligt og professionelt.
Jeg synes, debatten om arbejdstid, pension og fleksibilitet for alvor har vist, hvordan vores gamle arbejdsmarked knirker under vægten af en ny virkelighed.
Vi husker nok også alle sammen, da statsministeren, og jeg citerer, sagde, at vi alle skulle blive lidt længere ved samlebåndet, fordi russerne ikke går hjem kl. 16.00.
Jeg ved godt, at statsministerens siden da har uddybet sin udtalelse og bortforklaret den, men jeg synes nu alligevel, at den afslører en dybereliggende tankegang hos regeringen og hos mange andre partier, nemlig at antallet af arbejdstimer er målet for vores samfunds styrke og vores værdi.
Men det er en fejlslutning.
Vores arbejdsmarkedspolitik er skabt i en anden tid, nemlig i industrisamfundet, hvor arbejdet var tungt og manuelt, og hvor flere timer betød mere produktion, men sådan er det ikke længere.
I dag lever vi i en anden tid, hvor teknologien har forandret den måde, vi arbejder på.
Vores produktivitet er vokset enormt, men alligevel er vores arbejdstid ikke fulgt med.
Faktisk var, sidste gang vi sat arbejdstiden ned i Danmark, i 1990, og det var, før internettet var opfundet.
Familielivet, omsorgen for ældre og børn og behovet for selvudvikling fylder i stigende grad, men de nuværende strukturer, også de strukturer, vi har besluttet i Folketinget, gør det rigtig svært at imødekomme de behov.
Arbejdslivet er stadig struktureret omkring det gamle ideal om, at arbejdet er det, der gør os til dem, vi er, og det, vi skal dedikere os til den største del af vores liv.
Vi er konstant på arbejde.
Meget af det kan være forbundet med det stressniveau, vi i Danmark ser er skyhøjt.
Næsten hver tredje dansker oplever et højt stressniveau.
Det koster ikke kun på det individuelle plan.
Det koster også på den økonomiske bundlinje i form af 55 mia. kr., hvilket en analyse fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har vist.
Høje stressniveauer betyder flere sygedage, det betyder længere tid på hospitalerne, og det betyder, at vores sundhedssystem og arbejdsmarked kommer til at betale prisen.
Det er ikke et bæredygtigt samfund, men det kan ændres.
Vi kan skabe et samfund, der giver plads til menneskers liv, og det er der mange måder at gøre på.
For vi har mange idéer i Alternativet, og jeg kan også høre, at rigtig mange andre partier har idéer.
Noget af det, vi har foreslået i Alternativet, er at indføre en model, hvor det bliver muligt at spare op til at kunne sætte tempoet ned i løbet af livet eller skifte karriere eller i det hele taget bare bruge tid på det, som også tæller, når livet kræver det.
Vi har udarbejdet et konkret forslag i form af ny universel ydelse, som vi kalder en tidsopsparing.
Tidsopsparingen skal gøre det lettere for folk at sætte tempoet ned uden at skulle frygte for økonomisk usikkerhed.
Det er ikke kun fleksibelt, men også retfærdigt.
Samtidig kunne vi også genindføre retten til orlov i forbindelse med uddannelse, børnepasning eller sabbat.
Tager vi sabbatordningen, er det en ordning, vi havde tilbage i 1990'erne under Poul Nyrup Rasmussen, som gjorde det muligt for danskerne at tage en pause fra arbejdsmarkedet i en kort periode for f.eks. at videreuddanne sig, forfølge et nyt mål eller blot tage sig af deres børn.