Theresa Scavenius (UFG), 2024-10-10:
Politisk har vi jo en regering og et Folketing, som går ind for klima, miljø og cirkulær økonomi.
Det står i den aftale, som vi har refereret til mange gange.
Den hedder »Klimaplan for en grøn affaldssektor og cirkulær økonomi«.
Det lyder jo alt sammen rigtig godt, men hvad betyder det i praksis?
Hvad er det for nogle instrumenter, man rent praktisk bruger?
Sidste år vedtog Folketinget og regeringen jo den her liberalisering af affaldssektoren, og det har nu ført til, at Energistyrelsen har opdateret deres klimafremskrivning.
Den viser, at sektoren kommer til at udlede mere .
Det vil sige, at den bliver mindre miljø- og klimavenlig.
Det er så der, vi står nu.
Ved at liberalisere anlæggene gør man dem til virksomheder, der skal tjene penge, og det vil sige, at affald bliver et attraktivt produkt, vi gerne vil have, i stedet for et miljøproblem, vi skal begrænse.
Derfor skriver Forbrugerrådet Tænk også i forhold til det her lovforslag, at strukturen gør, at man nu har et incitament til at modtage mere affald for at udfylde kapaciteten, selv om det burde afvises på grund af noget genanvendeligt materiale.
Så al den her lovgivningspraksis, der er i øjeblikket, den lovramme, vi har lige nu, rimer rigtig, rigtig dårligt på både klima, miljø og cirkulær økonomi.
Jeg ser det faktisk sådan, at det her lovforslag passer perfekt og som fod i hose med den eksisterende lovgivning, fordi det netop handler om at lave affald til et produkt, der kan brændes af, og så er al miljøregulering og andre ting noget, man skal fokusere mindre på.
Med det her lovforslag forringer man derfor også kommunernes mulighed for at drive genbrugspladser.
Man indfører et ekstremt sløset tilsyn, som sandsynligvis ingen praktisk effekt vil have.
Det siger høringssvarene i hvert fald.
Noget af det er, fordi man lægger det ind på det forkerte sted, og noget af det handler om, at man opfinder den her helt absurde ting, der hedder administrative afvisninger, som i praksis ingenting betyder, andet end at der bliver sendt en mail.
Affaldet bliver brændt af alligevel.
Der er intet cirkulær økonomi over det her.
Så kalder man det så et skærpet tilsyn, og noget af det skyldes måske – det fremgår af den politiske aftale – at der faktisk i praksis i øjeblikket i dag intet tilsyn er med vores affald.
Hvis man så laver en eller anden form for administrativ afvisning, altså at der sendes en mail, så er det derfor en form for skærpelse.
Det er altså slet ikke den form for lovgivning, vi har brug for, og det er også derfor, der er nogle høringssvar, der kalder idéen med en administrativ afvisning ren greenwashing.
Det, der så er et værktøj i lovforslaget, er, at man kan lave en fysisk afvisning, som der står.
Det har vi allerede diskuteret nu her.
Det er noget med, at man kan tage et billede af det, og så kan man afvise det.
Men som der også står i lovforslaget, vil det sjældent være praktisk muligt, og det er selvfølgelig rigtigt.
Hvad for nogle mennesker skulle stå og arbejde med det?
Hvad får vi så?
Jamen vi får en hel masse nye data, vi får et bureaukratisk system, vi får nogle opgaver, vi får nogle folk, der kan flytte rundt på nogle stykker papir.
Men vi ved jo også – ud over at myndighedsansvaret er ret uklart, og det er sådan noget, ministeren skal kigge på senere – at den del, som Miljøstyrelsen skal kigge på, bliver meget svag.
Vi ved i forvejen, at vi har en meget svag Miljøstyrelse, som ikke magter at håndhæve vores miljøregulering i det her land.
At give dem endnu en opgave oven i hatten kommer altså ikke til at hjælpe på det.
Dertil kommer så det endnu større problem med den her liberalisering.
Vi har allerede været lidt inde på det her i debatten.
Vi er ved at lave et fuldstændig skørt system.
Vi kommer til at lave et system, der sandsynligvis vil føre til mere eksport af affald og dermed også mere import af affald.
Og der er et eller andet helt skørt ved det system.
Jeg synes, det er en meget vigtig information til alle borgere i det her land, for vi beder dem faktisk om at sortere deres affald.
Vi gør rigtig meget ud af at have mange fine fraktioner helt ud på villavejene, men folk skal jo bare lige vide, at systemet slet ikke modtager alt det sorterede affald.
Så hvis vi ikke har et system, der recirkulerer vores ressourcer, så giver det ingen mening at affaldssortere.
Det skal borgerne vide.
Men vi har faktisk som borgere i det her land en forventning om, at vi har et politisk system, som selvfølgelig implementerer de muligheder og den infrastruktur, der gør, at vi faktisk kan recirkulere vores ressourcer.
Derfor er jeg også ret chokeret over, at der er eksisterende lovgivning, som blev vedtaget i 2022 – så det er det her Folketing, der har besluttet det – og som har forbudt kommunerne, direkte, at lave automatiserede sorteringsanlæg, genanvendelsesanlæg; alt det, som vi har brug for.
Det har man ikke bare lige glemt; man har decideret forbudt kommunerne at gøre det.
Den sidste pointe, jeg bare vil komme med, er, at hvis man vil noget med cirkulær økonomi, skal man i hvert fald stemme nej til det her forslag.