Halime Oguz (SF), 2026-01-15:
Tak for ordet.
Vores ordfører, fru Charlotte Broman Mølbæk, kunne desværre ikke være her i dag, og derfor vikarierer jeg for hende.
Dette lovforslag handler grundlæggende om tryghed i psykiatrien, både for patienter og for personale.
De alvorlige hændelser, vi har set i psykiatrien og retspsykiatrien, har skabt en generel utryghed, og det er selvsagt uacceptabelt.
Lovforslaget udspringer af den brede aftale om en 10-årsplan for psykiatrien, som SF er en del af.
Det er nemlig vigtigt, at vi som samfund ikke reagerer på utryghed på en måde, der forstærker stigmatiseringen af mennesker med psykiske lidelser eller udvider brugen af tvang unødigt.
Konkret giver lovforslaget mulighed for anvendelse af metaldetektorer på psykiatriske afdelinger, ambulatorier og akutmodtagelser.
Hvis scanningen giver udslag, kan der foretages kropsvisitation.
Der åbnes også for brug af kropsscannere i ambulatorier og akutmodtagelser og for, at regionerne efter dialog med de relevante afdelinger lokalt kan beslutte, hvor og hvordan disse redskaber anvendes.
Det vil også blive muligt at trække på private vagtværn i forbindelse med en magtanvendelse, men kun, hvis det almindelige personale på afdelingen finder det nødvendigt.
Derudover foreslås det, at Sikringsafdelingen i tidsbegrænsede perioder kan anvende kamerakig på patientstuer, hvis det er nødvendigt for at afværge meget alvorlige eller livstruende situationer.
Det er i den sammenhæng væsentligt at understrege, at der kun er tale om direkte overvågning uden lagring af lyd eller video, at patienter og patientvejledere altid oplyses om anvendelsen, og sidst, men ikke mindst, at brugen journalføres.
Det er også godt, at der ligeledes indføres klageadgang til Det Psykiatriske Patientklagenævn og Det Psykiatriske Ankenævn.
Med lovforslaget ønskes det at indføre ensartede klagefrister for klager til Det Psykiatriske Patientklagenævn.
Denne del ønsker vi i SF
bliver adskilt fra lovforslaget, da det ikke er en del af psykiatriaftalen.
SF er imod, at vi sætter et loft på klagefristen.
Det er vi af to årsager: fordi der ikke er udfordringer med det for nuværende, og fordi det kan tage længere tid at komme sig og blive klar til at kunne foretage en klage.
Her er forudsætningerne for den somatiske og den psykiatriske patient forskellige.
Når vi indfører en række yderligere muligheder for tvang, er det ikke tidspunktet, hvor vi skal sætte et øvre loft for, hvornår man kan klage.
Når det er sagt, har SF også væsentlige opmærksomhedspunkter.
Vi er bekymrede for, at nye sikkerhedstiltag kan føre til en normalisering af mere kontrol og mere tvang, hvis de ikke bruges restriktivt, fornuftigt og med klare rammer.
Derfor er det helt afgørende, at disse muligheder alene anvendes ud fra et konkret lokalt behov og altid som sidste udvej.
Ligeledes har det været væsentligt for SF i psykiatriaftalen, at vi også styrker mulighederne for forebyggelsen af de situationer, hvor det ender med tvang, gennem de flere midler, vi giver til at styrke kapaciteten i behandlingspsykiatrien.
Vi ved, at meget tvang kan forebygges, og at det primært er der, vi skal fokusere.
SF stemmer for lovforslaget, der gælder psykiatriaftalen, så vi går konstruktivt ind i det videre arbejde med lovforslaget.
Vi anerkender behovet for trygge rammer, men vil samtidig insistere på, at retssikkerhed, værdighed og mindst mulig tvang fortsat skal være bærende principper i dansk psykiatri.
Tak for ordet.