runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (ALT), 2017-03-14:
Men nu svarede statsministeren faktisk ikke på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig hvad man vil gøre for at få flere danskere til at købe elbiler.
Det går jo den helt forkerte vej.
Der er ikke blevet solgt én elbil i januar måned, hvis de tal, jeg har, er korrekte.
Så jeg vil sige tak for svaret, men det var bare ikke det svar, jeg havde håbet på i hvert fald.
Ud over det er det da dejligt at høre, at regeringen har ambitioner, og det respekterer jeg.
Jeg respekterer, at regeringen har ambitioner, men det, vi efterlyser, er konkret handling.
Og grunden til, at jeg stiller de her spørgsmål, er, at der er en lang række aftaler, der udløber.
Den første, der udløber, er i 2018 i forhold til støtte til landvindmøller.
Så det er begrundelsen for, at jeg stiller de her spørgsmål.
Det sidste spørgsmål – og nu skal jeg se, om jeg kan nå at få det formuleret –
går på Tyrkiet.
For Alternativets medlemmer er jo også bekymrede over, hvad der foregår i Tyrkiet – ikke så meget i forhold til dobbelt statsborgerskab, men mere over den undertrykkelse, der foregår i Tyrkiet.
Den eneste, der har ytringsfrihed, er jo Erdogan.
Nu kan vi så læse i aviserne, at han har tænkt sig at lave valgmøder rundtomkring i Europa, og Alternativets medlemmer vil gerne høre, hvordan statsministeren stiller sig i forhold til det krav eller ønske fra Erdogan om, at han kan gennemføre valgmøder rundtomkring i Europa.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Tak for det.
Jamen det tror jeg egentlig jeg har tilkendegivet ved den handling, jeg foretog i weekenden ved at foreslå min tyrkiske kollega, at vi skubbede hans arbejdsbesøg, som jo altså, og det ligger i ordet arbejdsbesøg, ikke kun var et møde med mig, men en række aktiviteter i tilknytning til et møde med mig.
Og det blev skubbet.
Så det synes jeg er dokumenteret i min handling.
Må jeg så ikke bare sige ganske kort om det der med el, at når vi har sat den her VE-målsætning, er det jo, fordi det er den, der er den relevante at styre efter – for der blev også nævnt det med CO2-udslip.
Og der skal man bare vide, at det ene mål kan forstyrre det andet.
Altså, vi glædede os alle sammen for nylig over, at Facebook kom til Odense.
Hvis man kigger isoleret på det, øger det det danske CO2-udslip.
Grunden til, at Facebook kommer til Odense, er, at vi har så høj en energieffektivitet og vi har så grøn en energi, men nu kommer de og bruger rigtig meget af det.
Og derfor vil CO2-bidraget fra den lille plet på jorden, der hedder Danmark, stige.
Men alternativet ville jo være, at Facebook blev lagt et andet sted i Europa, hvor CO2-udslippet så ville stige endnu mere, fordi energiformen bagved var mindre ren.
Og derfor styrer vi efter det relevante, nemlig en VE-målsætning på 50 pct., som er den mest ambitiøse, jeg kender til.
Morten Østergaard (RV), 2017-03-14:
Jeg kan forstå, at der i hvert fald er et af de fremskridt, der blev lavet på det udlændingepolitiske område under den tidligere regering, som statsministeren stadig er glad for, og det er jo så det, der handler om dobbelt statsborgerskab.
Det varmer da mit hjerte, at det hele ikke var én elendighed, men at der er noget af det, som det fortsat er både holdningen og standpunktet er en god idé, også set fra Venstres side.
Så lad os da endelig holde fast i det.
Så varmer det også mit hjerte – for nu at blive i den positive ånd – at det jo fremgik så klart af den her 100-dagesmarkering i sidste uge, at stemningen i regeringen er god; man har det godt med hinanden.
Det synes jeg da også er vigtigt, og jeg under i hvert fald de tre partier, at de kan hygge sig sammen og have det godt.
Men så blev jeg alligevel inspireret, da jeg kom cyklende ind til Christiansborg forleden, fordi Søværnet har sådan en annoncekampagne, de kører i øjeblikket, som hedder: Bliv leder i virkeligheden.
Jeg deler jo sådan set på nogle stræk regeringens analyse af, hvad de er, men jeg synes ikke rigtig, at jeg i stort omfang genfandt det i det, som statsministeren ridsede op som de store ting, der skal være på Folketingets dagsorden her i de kommende måneder.
Derfor vil jeg måske bare lidt åbent her lægge op til at sige, at med den vurdering af, at nu handler det om – selv om statsministeren mener, at vores civilisation er truet, må jeg forstå – at vi skal være vindere i globaliseringen og tjuhej da da, så skal vi måske også begynde at tage hul på nogle af de lidt større ting, altså det, der gør, at vi kan investere i fremtiden.
I stedet for at alle gymnasierne skærer ned og man indfører uddannelseslofter, investerer vi i børns opvækst og uddannelse.
Det kræver råderum, også råderum, der ikke er brugt på at sænke boligskatterne, eller hvad man nu ellers fremlægger forslag om at bruge råderum til.
Derfor er mit spørgsmål egentlig bare til statsministeren: Hvad er de tre vigtigste ambitiøse politiske aftaler, vi skal nå inden grundlovsdag, som peger i retning af det, som regeringen selv siger er den vigtigste prioritet, nemlig at forberede Danmark på fremtiden?
Hvad er de tre vigtigste aftaler, vi skal smøge ærmerne op for at nå, statsminister, så vi ved, hvad der venter os, nu hvor stemningen er fantastisk i regeringen og man har haft 100 dage til de interne knæbøjninger?
Mette Frederiksen (S), 2017-03-14:
Mere end 60 millioner mennesker er på flugt, og rigtig mange, ikke mindst fra Afrika, ønsker at komme til Europa.
180.000 mennesker kom sidste år via Middelhavet til Italien, men 4.000 mistede livet på samme rute, og det tal ser ud til at stige i år.
Så vidt jeg kan se, er der ikke noget som helst, der tyder på, at den situation kommer til at ændre sig.
Presset på Europa vil forblive stort.
Vi har et Mellemøsten, der står i brand, og millioner af mennesker vil også på grund af den demografiske udvikling både i Mellemøsten og Afrika søge hertil.
Vores svar som socialdemokrater på den her udfordring er balanceret.
Vi skal med andre ord kunne følge med i forhold til vores eget samfund.
Det er i grove træk, som vi ser verden.
Med det vil jeg også gerne tilkendegive, at vi ser de meget store strømme af mennesker både qua flygtningesituationen og på grund af migrationen som den største udenrigspolitiske udfordring overhovedet, som vi skal håndtere.
Når jeg rejser spørgsmålet her over for statsministeren, er det, fordi jeg blev forundret, da jeg læste et interview med udenrigsministeren, som direkte adspurgt siger, at det her ikke er det, som han som udenrigsminister betragter som den væsentligste opgave.
Vi må forstå, at det at håndtere den her meget, meget alvorlige situation, som jo også inkluderer en masse menneskeskæbner, er røget ned ad listen, og at den største udenrigspolitiske udfordring nu er at gøre Danmark til en vinder i globaliseringen – måske ligefrem at elske globaliseringen; sådan tror jeg det blev udtrykt.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at have en dialog med statsministeren om det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge statsministeren direkte, om han er enig i, at det her ikke er den største udfordring.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Man kan jo fornemme, at der bag det her sådan fine spørgsmål jo bare ligger et forsøg på almindeligt drilleri.
Ingen kan jo være i tvivl om, at vi her står med en udfordring, som regeringen tager rigtig, rigtig alvorligt.
Det er også derfor, at der har været brug for at stramme op 48 gange oven på den situation, som fru Mette Frederiksens parti efterlod Danmark i efter sidste folketingsvalg, hvor der var blevet lempet og lempet og lempet, for at få det her under kontrol.
Jeg konstaterer med stor glæde, at det går den rigtige vej.
Efter en situation, hvor der gik hul på Europa, og hvor tallene eksploderede, er det en kombination af en europæisk handling, hvor Danmark fra dag et har presset på for at tale om det væsentlige først, nemlig at passe på de ydre grænser, frem for at have en eller anden diskussion af, hvordan vi skal flytte en byrde rundt mellem landene – her er det lykkedes at få noget realisme frem, der har gjort, at der er bedre kontrol, end der var – og det, at vi har lavet opstramninger, der gør, at vi nu har et tal, der i februar måned var så lavt, som man ikke har set det i 7 år.
Så bliver jeg sådan lidt forstemt, når man stiller sig op og semantisk vil prøve at hente et eller andet point ved at spørge, om regeringen mener det her alvorligt eller ej.
Ved Gud er det alvorligt.
Og vi magter godt i den her regering at kunne forholde os til mere end en svær udfordring af gangen.
Og globaliseringen har ligesom to sider.
Den positive side af globaliseringen er jo alle de muligheder, den kan skabe for dansk erhvervsliv og eksporten og for at give velstand; den negative side er, at verden er forandret.
Man kan sidde i en afrikansk landsby og på sin iPhone følge med i, hvilket ydelsesniveau vi har i Danmark, og hvordan fremtiden tegner sig her.
Det er jo sammensatte udfordringer.
Og vi prioriterer sådan set at få løst de udfordringer, der presser os, og det gør migrationspresset på Europa, men naturligvis også samtidig se, hvor der er gevinster at hente i en verden, der bliver mindre og mindre.
Zenia Stampe (RV), 2017-03-14:
Så det er mit svar, at ja, selvfølgelig bliver jeg bekymret.
Den debat, der har været,
har da bekymret mig, men det er jo også derfor, vi har fået et svar, at vi har fået det her fortolkningsdokument, altså for at gøre det fuldstændig klart, hvad udgangspunktet er.
Så vil jeg sige, at vores studietur til Canada også viste mig, at det jo ikke er, fordi vi har at gøre med et land, som spekulerer i, at nu skal de og deres virksomheder underbyde os ved at have lavere standarder.
Tværtimod står der i aftalen, at Canada og EU går efter højere standarder bl.a. på miljøområdet.
Det er et fælles mål.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Jeg vil da gerne kvittere for den erkendelsesproces, som fru Mette Frederiksen har undergået sammen med sit parti i disse spørgsmål.
Efter 4 år, hvor man under stærkt indtryk af Det Radikale Venstre lempede dansk udlændingepolitik og lempede dansk udlændingepolitik og i øvrigt også så, at tallene gik op, er det da rart at konstatere, at man nu ser på den her sag på samme måde som os andre, nemlig at det udfordrer os som nationalstat, som civilisation, som samfundsmodel, og det er noget, vi er nødt til at tage alvorligt.
Og hvis erkendelsesprocessen også flytter sig helt derhen, at fru Mette Frederiksen på et tidspunkt omfavner hele udlændingepolitikken inklusive integrationsydelsen, som måske er et af de væsentligste værktøjer til på en og samme tid at sende et signal om, at man ikke skal komme her bare for at komme her – og hvis man er her, skal man yde sit – vil det glæde mig overmåde meget, men jeg ved ikke, om vi er nået dertil endnu.
Mette Frederiksen (S), 2017-03-14:
Der er ingen tvivl om, at rigtig mange har flyttet sig på udlændingespørgsmålet – og med god grund – for det er helt afgørende, at vi har styr på, hvor mange mennesker der kommer hertil, hvis vi skal kunne opretholde samfund, der ikke alene økonomisk hænger sammen, men også gør det kulturelt, socialt, demokratisk.
Det står jeg gerne på mål for, og jeg tager meget gerne diskussionen også med statsministerens parti, som jo også har flyttet sig på det her område, selvfølgelig også fordi alvoren er en anden, end den var for årtier tilbage.
Måske afslører spørgsmålet og svaret her noget lidt andet, for er vi helt sikre på, at udenrigsministeren deler analysen?
Det er jo ikke lang tid siden, at udenrigsministeren var af den overbevisning – og det blev sagt ved flere lejligheder – at det, der skulle være grundlaget for udlændingepolitikken, var åbne grænser og lukkede kasser.
Når jeg spørger ind til det her, er det selvfølgelig, fordi det interesserer os som parti, når landets udenrigsminister og sådan set også landets finansminister antyder en anden udenrigspolitisk og en anden udlændingepolitisk dagsorden end den, jeg håbede vi kunne være enige med regeringen om.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Tak for det.
Tak for dette indblik i, hvordan man flytter sig over tid.
Det svæver så lidt i luften, om flytningen så på et tidspunkt også omfatter integrationsydelsen, for det ville da være en stærk markering fra Socialdemokratiets side.
Men det er jo ikke mig, der kan sætte spørgsmålstegn her.
Jeg kan med vanlig sindsro – og nu yderligere sindsro, da udenrigsministeren sidder her og i sit kropssprog tilkendegiver, at han er enig med mig – sige, at det, jeg siger, dækker regeringens politik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2017-03-14:
Tak for det.
Ja, det er jo fristende, for det har den højeste prioritet, det er der jo ingen tvivl om, og sådan er det.
Men det er faktisk lidt en variant af diskussionen om indvandring til bl.a. Danmark, som jeg gerne vil rejse spørgsmål om.
Der udspinder sig jo i de her dage en stadig større diplomatisk krise i forhold til Tyrkiet, og jeg synes, det er meget tilfredsstillende, at statsministeren har taget initiativ til at udskyde besøg fra den tyrkiske premierminister.
Men det, jeg også synes hele den her diskussion afstedkommer, er spørgsmålet om, hvad i alverden det er, vi har foretaget os, der skaber de problemer, som vi har nu.
Der tænker jeg på, at der jo er en ganske stor mængde tyrkere i Danmark, Holland og i særdeleshed Tyskland, som åbenbart har en følelse af, at det er vigtigt for dem at blande sig i, hvad der sker i Tyrkiet, snarere end at være borgere i det land, de nu engang bor i.
Jeg tror, at Tyskland sådan lidt uofficiel vel er den fjerdestørste valgkreds for Tyrkiet.
Det betyder jo, at tyrkiske politikere skal til vores lande for at argumentere for, hvad man skal stemme til valg i Tyrkiet.
Det giver ingen mening.
Det, det i hvert fald for mig illustrerer, er, at der er et sted, hvor man i dansk lovgivning har begået en fejl – og jeg håber at kunne få statsministeren med på, at der er tale om en fejl, og at vi måske i fællesskab kunne få rettet op på den fejl – og det er, at man for kort tid siden tillod dobbelt statsborgerskab, så det i virkeligheden nu er muligt at tjene to lande på en og samme tid.
Jeg synes jo, at indvandrere, der kommer til Danmark, må vælge.
De må vælge Danmark til eller fra, og når de vælger Danmark til, vælger de f.eks. også det danske demokrati til, og så er det i Danmark, de skal udøve deres demokratiske rettigheder og kan stille op til valg til Folketinget osv
Når man bliver dansk statsborger, skal man altså ikke rende rundt og stemme til tyrkiske valg.
Det synes jeg er en absurditet, ligesom det vil være, hvis folk fra andre lande synes, at det er i disse lande, de i højere grad skal udøve deres demokratiske ret end i Danmark, hvis de har valgt at søge om dansk statsborgerskab.
Det var jo i 2015, kort tid før sidste valg, reglerne blev ændret, bl.a. fordi Venstre skiftede holdning i forhold til deres oprindelige holdning til dobbelt statsborgerskab.
Jeg vil gerne høre statsministeren, om han ikke på baggrund af det, vi nu ser i forhold til Tyrkiet, kan se, at det var en fejl, og at vi skal tilbage til det oprindelige standpunkt, som Venstre havde i den her sag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Tak for det.
Hvis man laver fejl, skal man selvfølgelig ikke være for stor til at indrømme det, men det mener jeg for så vidt ikke er tilfældet her, og jeg må starte med at skuffe ved at sige, at vi vedstår den aftale, vi har lavet med Liberal Alliance, SF, Enhedslisten og den daværende socialdemokratisk-radikale regering.
Det er ikke, fordi jeg i øvrigt ikke anerkender analysen om det udfordrende i, at der føres valgkamp på fremmed jord, og at man ikke i sin livsførelse og i sit virke ligesom vælger til.
Jeg tror bare, man må sige, at de her ting jo også afspejler den verden, vi lever i.
Nu er der f.eks. præsidentvalg i Frankrig, og den fjerdestørste franske by, der går til præsidentvalg i Frankrig, er London – det er bare for at nævne et eksempel.
Tanken om det dobbelte statsborgerskab er jo drevet af et ønske om, at danskere, der rejser ud og får statsborgerskab i et andet land, kan bevare en relation til Danmark.
Det er jo det, der har båret det.
Og alting har så to sider.
Uden at kunne tallene i hovedet tror jeg også, man må sige, at med hensyn til de befolkningsgrupper med tyrkisk herkomst, der er, f.eks. i Danmark, så er det jo ikke sådan, at hvis der ikke var mulighed for at få dobbelt statsborgerskab, ville der ikke være tyrkere bosiddende i Danmark med fortsat stemmeret i Tyrkiet.
Så med hensyn til de udfordringer, vi står med, så har jeg forsøgt at håndtere dem på den måde, jeg har gjort, nemlig ved venligt, men altså også relativt præcist at sige noget om det hensigtsmæssige i timingen af et premierministerbesøg nu og dermed jo også sende et signal om, at vi ikke ønsker politikerbesøg i den her kritiske periode.
Det er et forsøg på at håndtere en situation, men det er jo ikke sådan, at problemstillingen ville gå væk, hvis vi bare forbød dobbelt statsborgerskab.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2017-03-14:
Der er jo en afgørende forskel på at vandre fra et land til et andet for at bosætte sig og arbejde osv.
Altså, Jeg mener jo, at det er en anden situation, end at man aktivt beder om at blive statsborger i det land, man er vandret til.
Hvis man vælger aktivt at søge om statsborgerskab i et nyt land, så er det, fordi man har valgt fuldt og helt og med sine rødder og alle de der ting, som der er skrevet fine danske salmer om, at være borger i det nye land, man er kommet til.
Så skærer man altså også nogle bånd til det gamle land over.
Ikke fordi man ikke har en fortid og kan have følelser osv., men altså, Venstres ordfører sagde tilbage i 2011, hvor vi jo havde fælles standpunkt i forhold til det her, at det bør undgås, og jeg citerer, at en person gennem dobbelt statsborgerskab har stemmeret og valgbarhed i flere lande.
Når han sagde det, vil jeg sige, at jeg synes, det er fuldstændig afgørende, at det da må være sådan.
Det kan da ikke nytte noget, at tyrkere, som er statsborgere her i Danmark, så samtidig skal have valgret i Tyrkiet.
For går man først ind på det, giver det jo mening, at tyrkiske politikere skal komme til Danmark og føre valgkamp her.
Og så får vi de konflikter, som er i Tyrkiet, her til Danmark, og det er præcis det, vi ser udspille sig.
Det er jo på baggrund af det, jeg i hvert fald gerne vil prøve at overbevise Venstre om, at man skal tage den her sag op til fornyet overvejelse på baggrund af det, vi ser i de her uger.
Søren Søndergaard (EL), 2017-03-14:
Jeg tager det i den meget korte form, nemlig den, der hedder: Hvad er det for nogle garantier, Dansk Folkeparti har fået, for, at det her ikke bliver et hul, der fører til social dumping i Danmark?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-14:
Jamen jeg har ikke fået nogen garantier fra regeringen.
Men jeg har meget, meget svært ved at forestille mig, hvordan det skulle kunne ske.
Sagen er jo også den, at der er nogle af de forpligtelser, som andre lande er omfattet af, som følge af at de ikke er i den lykkelige situation at have et retsforbehold, som Danmark ikke er omfattet af.
Det vil sige, at vi ikke vil have de samme problemer, som man eventuelt måtte have i andre lande i forhold til spørgsmålet om vandrende arbejdstagere.
Så skal man jo også huske på, at det her drejer sig om nøglemedarbejdere.
Så det, det drejer sig om i EU, er i virkeligheden noget helt andet end det, det handler om, når vi snakker frihandelsaftalen med Canada.
Søren Søndergaard (EL), 2017-03-14:
Jeg vil godt sige, at det svar forstår jeg simpelt hen ikke.
Det, der er omfattet, er jo nøglepersonale – det er så defineret på forskellig måde – herunder praktikanter.
Det er leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser – leverandører af kontraktbaserede tjenesteydelser – selvstændige erhvervsdrivende.
Jeg er sikker på, at Dansk Folkeparti kender begrebet falske selvstændige erhvervsdrivende, hvor folk formelt set bliver selvstændige, men reelt ikke er det, eller forretningsrejsende på kortvarigt ophold.
Det er næppe det sidste, der er problemet.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge igen: Hvad er det for nogle garantier, man har fået mod, at vi ikke lige præcis her har et hul, der kan udnyttes til social dumping i Danmark, og hvad vil Dansk Folkeparti gøre, hvis det viser sig, at vi står over for et sådant hul?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-14:
Jeg har simpelt hen ikke fantasi til at forestille mig, at vi skulle blive udsat for social dumping fra Canada.
Altså, vi skal huske på, at vi er med i et samarbejde i EU, der indebærer, at en rumænsk sigøjner kan tage sin Volvo og køre herop til Danmark og påstå, at vedkommende søger arbejde, mens vedkommende hutler sig frem i tilværelsen.
Se, det er det reelle problem, ikke at vi indgår en frihandelsaftale med Canada, der kan betyde, at et relativt begrænset antal medarbejdere, som har en tilknytning til en canadisk virksomhed, kan få adgang til at komme ind og arbejde i Danmark.
Jeg synes, vi skal forholde os til de reelle problemer, som det danske samfund står over for, i stedet for at forsøge at male nogle problemer op, som jeg i hvert fald ikke mener er reelle.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-14:
Jeg tror, at mange af dem, som føler et pres på deres løn- og arbejdsvilkår, ville have været glade, hvis svaret fra Dansk Folkeparti havde været, at man havde en klar garanti for, at deres forhold ikke ville blive forværret med den nye frihandelsaftale, som Dansk Folkeparti åbenbart har tænkt sig at stemme for.
Men det var ikke baggrunden for, at jeg skrev mig på.
Det er dyrevelfærd.
Ligeledes sagde præsidenten for Eurogroup for Animals for nylig, at aftalen i den nuværende form er et tilbageskridt for dyrevelfærden.
Jeg ved, at Dansk Folkeparti tit bryster sig af at gå op i dyrevelfærd.
Kan Dansk Folkeparti virkelig stemme for noget, der forringer dyrevelfærden i Danmark?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-14:
Nej, det forringer ikke dyrevelfærden i Danmark.
Det er muligt, at der er nogle dyr i Canada, som ikke har det så godt, som de har i Danmark, men faktum er jo altså også, at vi har et dansk landbrug, som jeg vil sige er nogenlunde konkurrencedygtigt i forhold til canadisk landbrug.
Jeg forestiller mig ikke, at vi får en masse canadiske landbrugsvarer til Danmark.
Nej, se, dér, hvor Enhedslisten måske kunne gøre os alle sammen en tjeneste og i særdeleshed dyrene, var da at gribe ind i forhold til de thailandske kyllinger, som ligger rundtomkring i supermarkederne – i Bilka osv. – for dér har vi et dyrevelfærdsmæssigt problem, og dem er der mange af.
De bliver importeret til restauranter, som bruger dem; de kommer i færdigretter, som man kan købe i Dansk Supermarkeds butikker.
Se, dér har vi et reelt dyrevelfærdsproblem.
Så lad os rejse den debat i stedet for, for jeg er overbevist om, at de dyr i Thailand, som vi altså også importerer til Danmark og spiser gladeligt, har det væsentligt ringere, end dyrene har det i Canada.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-14:
Det er, som om der tegner sig et billede i svarene fra hr. Kenneth Kristensen Berth: Når vi rejser et eller andet spørgsmål herovre, så peger han derover og siger: Der er også et stort problem derovre, så derfor skal vi ikke gøre noget ved det problem, som vi rejser her.
Men jeg synes faktisk ikke, at det er en undskyldning, at der er problemer med dyrevelfærden i danske fødevarebutikker i dag, når jeg spørger til, hvorfor man fra Dansk Folkepartis side åbenbart kan gå ind for, hvad der af dyreværnsorganisationer bliver betegnet som et tilbageskridt for dyrevelfærd, hvis det vedtages.
Altså, kan Dansk Folkeparti virkelig stemme for et tilbageskridt for dyrevelfærden, som der bliver advaret mod fra kompetente organisationer?