Orla Hav (S), 2018-10-11:
Tak for det.
Jeg kan sige, at det bliver lidt anderledes ved det her lovforslag.
Lovforslagene, som vi sambehandler i dag, udmønter de to aftaler, der ligger til grund for det smalle medieforlig, som regeringen og Dansk Folkeparti indgik før sommerferien.
I forhold til den medieaftale, vi i dag behandler første del af, havde Socialdemokratiet forberedt sig på, at vi skulle finde svar på det stigende pres på de danske medier, som store globale aktører som Facebook, Amazon og flere andre lægger på den dansksprogede nyhedsformidling og public service-virksomhed.
Efter vores analyse ville det være afgørende for dansk nyhedsformidling og public service, at vi styrkede den og sikrede den plads i den globale struktur.
Vi havde den tilgang, som traditionen har været, at skulle indgå en bred aftale med Folketingets partier, når det gælder medieaftaler, som en garant for det danske kulturgrundlag i medie- og nyhedsformidlingen.
Det blev fastslået og fastlåst i en økonomiaftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti, endnu inden forhandlingerne om medieaftalen var påbegyndt.
Der skulle ske en fokusering af Danmarks Radio, og det gik jo så op for os, at fokuseringen handler om, at Danmarks Radio skal spare 900 mio. kr. på public service – massive besparelser, der betyder mindre dansk indhold, vel at mærke for at kunne give skattelettelser.
I en sådan tid er der brug for, at vi holder fast i det, vi er fælles om, og her gælder det særlig vores public service – det vil sige, at vi har et godt og troværdigt dansk medieindhold, som alle danskere har fri og lige adgang til, og at vi har stærke medier med public service-indhold, som appellerer bredt til danskerne, og som er med til at styrke dansk sprog og kultur.
Regeringen og Dansk Folkeparti har med det samlede medieforlig valgt at gå i den modsatte retning med markante nedskæringer i 900-millioner-kroners-størrelsen, en stor forringelse af udbuddet til danskerne og mindre dansk indhold.
Ud over at give skattelettelser øger medieforliget i stedet pladsen for private kommercielle medier, ligesom der gives plads til reklamer og brugerbetaling på public service-medier, som danskerne allerede betaler for.
Det er et ideologisk opgør med den danske mediemodel, som igennem årtier har været med til at finansiere godt dansk medieindhold, som alle har haft fri og lige adgang til.
Det er et markant indhug, der betyder mindre dansk indhold, og konsekvenserne ser vi allerede så småt nu: færre radio- og tv-kanaler, færre nyheder, mindre sport, bredden bliver mindre.
Danskerne står med et svækket medieudbud, og samtidig skal det understreges, at der venter endnu en sparerunde i Danmarks Radio for 2022 og 2023.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at vi holder fast i det, som vi er fælles om.
Der er brug for god dansk public service.
De ændringer, som forliget lægger op til, viser ganske vist godt, hvorfor medieaftalen samlet set trækker i den helt forkerte retning.
I forhold til fokuseringen af Danmarks Radio og afskaffelse af medielicensen kunne Socialdemokratiet principielt godt støtte omlægningen af finansieringen af public service fra en licensbetaling til en skattefinansiering, men måden, det gøres på, er helt forkert, fordi det jo for det første bruges til at lave en massiv nedskæring på public service-delen.
For det andet gennemføres der en række ændringer, som netop understreger, hvordan medieforliget trækker i den forkerte retning ved at forringe vores fælles medier.
Medieforliget betyder, at danskerne kan se frem til mere brugerbetaling og reklamer i forbindelse med indhold, de allerede har været med til at finansiere over skatten.
Både den nye radiokanal og tv-kanal får mulighed for at basere sig på reklameindtægter, ligesom FM 4 genudbydes med mulighed for at lave brugerbetaling på podcast, ligesom der også her kan ende med at være reklamer.
Det er en stor forringelse, når danskerne nu har betalt for indholdet gennem skatten.
Samlet set kan Socialdemokratiet derfor ikke støtte lovforslagene.