Carsten Bach (LA), 2025-12-05:
Tak for det, formand.
I dag har vi så behandlet beslutningsforslag B 24, som jeg selv og Liberal Alliance har taget initiativ til og fremsat sammen med Dansk Folkeparti, Danmarksdemokraterne og Det Konservative Folkeparti i den blå opposition.
Forslaget er ret enkelt og også nødvendigt: Danmark skal udtræde af Ottawakonventionen og Oslokonventionen, og vi skal gennemføre en militærfaglig vurdering af behovet for at indkøbe personelminer og klyngeammunition.
Vi fremsætter forslaget, fordi verden har ændret sig.
Mange troede, at den konventionelle krig var helt forsvundet.
Den illusion er bristet, og Rusland fører nu en fuldskalaangrebskrig i Ukraine.
Det er et scenarie, der udspiller sig på det europæiske kontinent.
Det er Europas sikkerhed, det er vores sikkerhed, og det er vores soldaters sikkerhed, der er på spil.
Vores nabolande har allerede forstået alvoren.
Finland, Polen og de baltiske lande har enten aldrig været en del af, er på vej ud af eller er ikke længere en del af Ottawakonventionen og Oslokonventionen.
Danske soldater skal ikke være underlagt begrænsninger på kamppladsen, som vores allierede har lagt bag sig.
Det er uforsvarligt, og det er utrygt for vores soldater.
En af grundene til, at vi fremsætter forslaget her, er også meget konkret.
Ukraine har et presserende behov for både klyngeammunition og personelminer i deres frihedskamp.
Det anerkender stort set alle, der følger den krig tæt.
Men Danmark kan ikke donere noget, vi ikke selv må have.
Det giver ikke nogen mening.
Det begrænser vores støtte i en situation, hvor tiden og virkeligheden kræver det stik modsatte.
Det her handler om at stille vores soldater stærkere.
Hvis Danmark en dag skal indsætte enheder i Baltikum under NATO-rammen, vil de sandsynligvis stå i en krig, der minder om den, vi ser i Ukraine.
I sådan en konflikt er både klyngeammunition og personelminer som sagt en del af virkeligheden, og ja, det er kontroversielle ammunitionstyper, men de redder liv på egen side, og de skaber en reel afskrækkelse.
Det rammer kernen af den her debat, når militæranalytiker Anders Puck Nielsen siger: »Det her med at sige: Vi har det faktisk okay med, at der er flere danske soldater, der kan dø i en krig, fordi vi kun vil have, at det er fjenden, der har de her våben, det er der noget problematisk i.«
Det har han jo helt ret i.
Det er naivt at lade, som om de her våben ikke eksisterer, eller at vi kan bekæmpe en fjende, der bruger dem, uden selv at have adgang til dem.
Den tanke døde med invasionen i Ukraine.
Kritikken af våbnene handler om risikoen for civile, men teknologien er i dag anderledes, end da konventionerne blev skrevet.
Moderne systemer kan selvdestruere efter tid og stærkt begrænse risikoen for at efterlade ueksploderet ammunition, hvad angår personelminer.
For klyngeammunition er der også en væsentlig lavere rate af ueksploderede enheder nu, end der har været med tidligere tiders teknologi.
Vi siger det her så direkte som muligt: Danmark kan ikke ruste sig til fremtidens krig ved at holde fast i gamle idealer, der ikke længere beskytter.
Vi kan ikke lade vores fine fornemmelser trumfe vores soldaters sikkerhed, og vi kan ikke være naive i en tid, hvor vores potentielle fjende bruger alle midler.