runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Men hele pointen er jo netop, at vi ikke står alene.
Tværtimod står vi i en langt, langt stærkere militæralliance end det, som er EU.
Sverige og Finland har jo også gjort det ret klart ved deres handlinger og meldinger på det seneste, at de heller ikke føler sig betrygget ved et EU-forsvar.
De vil ind i NATO, fordi man ved, at det er der, hvor man er forankret sammen med langt stærkere allierede, især selvfølgelig på det militære, men jo også på det, som ordføreren nævner med efterretninger osv.
Altså, der er amerikanerne jo second to none og især i forhold til EU-lande.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2022-05-04:
Man kan jo vende det om og sige: Selv om vi havde NATO, respekterede Putin det ikke.
Derfor er det også vigtigt, at vi netop står stærkere sammen i Europa.
Men jeg vil spørge ordføreren: Hvordan vil ordføreren sikre Danmark, også fra de grænseoverskridende trusler som cyber?
Hvordan får vi styrket Østersøen alene?
Hvor meget skal vi putte på forsvarsbudgettet, hvis vi også skal have ubåde?
Hvordan skal vi skabe et stærkt samarbejde med de baltiske lande, Sverige, Finland, hvis vi ikke er med i det europæiske samarbejde, men står alene?
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Absolut intet.
Det er jo det, der er hele pointen.
Hvis fru Katarina Ammitzbøll og de andre EU-partier siger, at EU skal forsvare os imod Putin, så siger jeg, at det er EU ikke i stand til.
Det kan man jo se tilbage i 2014, og man kan jo sådan set også se det i dag.
Altså, det er jo ikke EU, der i al sin magt og vælde udgør noget som helst, som Putin er bange for, det er jo NATO.
Det er jo kun, fordi vi har en NATO-alliance, der nu danner den her flanke ved den vestlige del af Ukraine med canadiske, britiske, amerikanske tropper, selvfølgelig side om side med europæiske, at Putin ryster på hånden.
Det er ikke på grund af en EU-hær.
Og man har haft muligheden for at opbygge det her siden 1993, men det er ikke sket.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2022-05-04:
Jeg havde først skrevet nogle spørgsmål, men der kom så mange spørgsmål i den tale, at jeg til sidst tænkte, om det er os, der skal sidde og svare på spørgsmål, men der var lige noget.
Det ene, jeg vil spørge om, er det, som ordføreren sagde, om, at EU har været med til at legitimere Ruslands invasion på Krim, og det vil jeg gerne have uddybet.
Hvad har EU gjort her for at legitimere en invasion?
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2022-05-04:
Ja, og jeg vil også supplere med, at hvis man stemmer ja, og man kommer ind i det europæiske forsvarssamarbejde, så har man også bedre kontrol over, hvordan det udvikler sig, ikke bare fordi man så får indflydelse, som vi i dag ikke har, men også fordi vi får en vetoret, som vi af uransagelige årsager har fraskrevet os.
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Det, der lige får mig til at stille spørgsmålet her, er, at vi hører fra Enhedslistens ordfører, at det er at stemme blindt, når man stemmer ja.
Og så er det, jeg tænker, at det jo er modsat, og det vil jeg gerne have ordføreren til at bekræfte.
Det er jo modsat, for når man stemmer nej, ved man jo netop ikke, hvad det er, man ikke er med i.
Det er jo en fuldstændig blind måde at gå til det her spørgsmål på i stedet for at oplyse sig og forholde sig til fakta og så få stemt ja.
For så giver man Danmark mulighed for at deltage i det, vi gerne vil deltage i.
Kan ordføreren bekræfte denne opfattelse?
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2022-05-04:
Jeg hørte ikke mig selv bruge ordet territorialforsvar, men lad os tage den diskussion, som hr. Peder Hvelplund rejser.
Er det nødvendigt at rejse en EU-hær, hvis Europa skal blive bedre til at passe på sig selv og sine grænser?
Idéen med NATO – som Enhedslisten jo er imod, beklageligvis – er, at man i en alliance bringer sine militære kapaciteter sammen til at varetage sikkerhed og forsvar.
Der er ikke nogen NATO-hær, der er kun vores egen hær, og vi bestemmer selv, hvad vi bruger den til.
Og sådan vil det også være i et europæisk forsvarssamarbejde.
Der er ikke tale om en nødvendighed for en EU-hær – det er i hvert fald ikke noget, vi i SF er interesserede i, og jeg hører heller ikke nogen andre partier i Folketinget være det.
Men der er tale om, at vi får mulighed for at bringe vores kapaciteter sammen og bruge dem i en EU-koordination og måske med et sigte, som er bredere end det, som vi ser i NATO, som også har blik for humanitære indsatser, demokratiudvikling, institutionsopbygning, som EU jo kan.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for talen.
Jeg vil starte med lige at minde ordføreren om, at det ikke er så lang tid siden, at der har været et præsidentvalg i Frankrig, og man kan sige, at hvordan Europa kommer til at udvikle sig, og hvordan Frankrigs udvikling kommer til at være, måske også afhænger af, om det er en præsident, der hedder Macron, eller om det er en, der hedder Le Pen, ligesom det kan have betydning, hvem der er præsident i USA.
Jeg bliver faktisk lidt i tvivl om, hvor det er, SF står i forhold til det her, fordi ordføreren siger, at vi skal gøre os mere uafhængige af NATO, og at vi skal gøre os mere uafhængige af USA, og at Europa skal varetage sine egne interesser.
Det forstår jeg, som om det både handler om territorialforsvar og også om at forsvare sine interesser i udlandet.
Men det betyder vel så også, at der skal opbygges en EU-hær?
Det er ikke, fordi jeg ønsker at male et skræmmebillede op; jeg står ikke og siger, at der kommer en EU-hær.
Jeg er bare interesseret i at høre, hvad SF's perspektiv er, for hvis det, som ordføreren siger, står til troende, så betyder det vel, at der skal opbygges en form for EU-hær, hvis vi skal varetage territorialforsvaret af Europa og også forsvare interesser i udlandet?
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Nej, og det gør vi jo også løbende.
Det er det, vi så tager stilling til.
Her er der bare et forbehold, der gør, at vi ikke kan deltage i EU-sammenhæng, og det er da ulogisk i den sammenhæng.
Så det vil jeg da bare sige som en replik til det.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Men hvor er det konkret, EU-forsvarsforbeholdet forhindrer os i at deltage i internationalt samarbejde?
Mig bekendt er det 14 soldater, tror jeg, vi lige p.t. har udsendt i FN-missioner, og der er masser af missioner, vi siger nej tak til.
Altså, hvis Danmark har et ønske om at deltage i fredsbevarende aktioner og bidrage til at opretholde fred, hvorfor er det så, EU-forsvarsforbeholdet forhindrer os i at gøre det?
Det forhindrer os i at gøre det i EU-regi, bevares, men det forhindrer da ikke Danmark i at deltage i fredsbevarende missioner rundtomkring i verden.
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Først vil jeg sige, at der ikke er nogen tvivl om, at hvis vi kigger på, hvordan vi forsvarer de vestlige rettigheder, frihedsrettigheder og forskellige andre rettigheder, demokratirettigheder og menneskerettigheder, så er NATO rygraden og de vil fortsat være rygraden i det her.
Men der er en god måde at samarbejde EU og NATO imellem.
Så når ordføreren spørger mig, vil jeg sige, at det selvfølgelig er sådan, at vi skal kunne deltage i begge dele.
For det er jo det, der sker i øjeblikket.
Nogle gange siger NATO fra over for en opgave og spørger EU, om de vil tage den, fordi man hjælper hinanden.
Det er det, der står i alting.
Det er det, de har understreget i Walesdeklarationen fra 2014: at man hjælper hinanden.
Man ser hinanden som komplementære, og man hjælper hinanden.
Derfor er det selvfølgelig også sådan, at den indsats, vi har gjort i Bosnien under NATO, er fuldt anerkendelsesværdig.
Vi burde bare også være i en situation, hvor vi kunne gøre det samme på EU-området.
Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Tak for det.
Ordføreren nævnte, at ordføreren var af den opfattelse, at danskerne ikke ønskede, at Danmark skulle stå uden for de fælles forpligtigelser til at forsvare demokratiske rettigheder.
Det tror jeg ordføreren har fuldstændig ret i.
Jeg vil bare høre, nu nævnte ordføreren selv Bosnien, om det er ordførerens opfattelse, at de soldater, vi har sendt ned til FN-missionen, som jeg tror talte omkring 60.000 mand, for at forsvare Daytonfredsaftalen, var udtryk for, at Danmark stod uden for det fælles arbejde for at forsvare demokratiske rettigheder.
Virkeligheden er jo, at Danmark har rig mulighed for at deltage.
Enhedslisten har flere gange stillet spørgsmål om her i Folketingssalen, om regeringen har planer om at deltage f.eks. i minerydning i Bosnien.
Det kunne vi sagtens gøre uden om EU-samarbejdet.
Det har regeringen ikke haft nogen interesse i.
Så muligheden for, at vi kan deltage, er jo absolut til stede.
Spørgsmålet er bare, om det absolut skal foregå igennem et EU-samarbejde.
Derfor vil jeg godt spørge ordføreren, når nu ordføreren siger, at Venstre har været så ivrig efter at få afskaffet det her forbehold, hvad det så konkret er for nogle militære operationer, som ordføreren er ked af vi ikke er med i.
Er det Mali, er det Centralafrika, er det Mozambique, eller er det det at træne den libyske kystvagt i at forhindre migranter i at komme op til Europa med enorme konsekvenser i forhold til menneskerettigheder?
Altså, hvad er det, Venstre gerne vil deltage i?
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Jamen der er ikke tvivl om, at det er et mellemstatsligt samarbejde.
Det er det, der er nævnt i alle forskrifter og alle steder.
Så hvis det er sådan, at der kommer et overstatsligt samarbejde, så spørger vi danskerne igen.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Skal jeg forstå det sådan, at forskellen på det overstatslige og det mellemstatslige er, at man på det mellemstatslige ikke har flertalsafgørelser?
For i givet fald vil jeg da gerne have, at ordføreren forholder sig til artikel 42, stk. 4, og til artikel 45 og artikel 46.
For der er der flertalsafgørelser.
Og det er tre af de bestemmelser, som vil blive aktiveret, hvis forsvarsforbeholdet bliver fjernet.
Så kan ordføreren komme det lidt nærmere, altså forskellene mellem det overstatslige eller det mellemstatslige, når det nu spiller så stor en rolle i hans tale, at forsvarspolitikken er mellemstatslig?
Jens Joel (S), 2022-05-04:
Ja, på den måde fungerer det jo lidt på samme måde som, når man har NATO-missioner, hvis man måtte have EU-indsater.
Der bidrager landene, hvis de ønsker at bidrage, og de bidrager med det, de kan eller vil bidrage med i det omfang, de finder det fornuftigt.
Det er fuldstændig rigtigt.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2022-05-04:
Ja, det var også min opfattelse, og det betyder jo altså, at selv om vi indgår i det europæiske forsvarssamarbejde, er det stadig væk Folketinget, der beslutter, hvor vi skal sende vores soldater hen, hvilke projekter vi skal indgå i, og hvad for noget materiel vi skal bidrage med rundtomkring i verden, uanset om det er EU-missioner og EU-projekter eller NATO-missioner og NATO-projekter – er det korrekt?
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-05-04:
Unionen er stendød, sagde en borgerlig statsminister engang.
Det var den så ikke, for der var kræfter nede i Europa, der ville det anderledes.
Sådan er det også på andre områder.
I dag har den italienske premierminister Mario Draghi sagt, at han ønsker kvalificerede flertalsafgørelser på en lang række områder, herunder også forsvarsområdet, og kvalificerede flertalsafgørelser betyder, at det er 15 ud af 27 lande med 65 pct. af befolkningen.
Det er jo raskvæk mange af de store lande og naturligvis nogle små.
Hvordan forholder Venstre sig til flertalsafgørelser på bl.a. forsvarsområdet?
Er det noget, man går ind for?
Morten Messerschmidt (DF), 2022-05-04:
Jeg vil gerne høre, om ordføreren i lyset af sin tale her vil redegøre for tilhørende og undertegnede med hensyn til forskellen mellem det overstatslige og det mellemstatslige samarbejde i EU.
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Det er ikke det, der ligger i, om vi siger ja eller nej til at fjerne forsvarsforbeholdet.
Det er det første.
For det andet kan man op gennem historien finde rigtig mange europæiske politikere, der på helt andre tidspunkter har sagt fuldstændig det samme som Mario Draghi.
Det er heller aldrig sket, fordi man skal være enig om de her dele.
Hvis det er sådan, at man ønsker at få det om veto og kvalificeret flertal sat på som et spørgsmål, er det noget, man skal være enig om.
Derfor er det et lidt, undskyld mig, søgt spørgsmål, for det er ikke noget, der lige er opstået.
Ja, det kan jeg godt.
Jeg har faktisk selv haft mulighed for at overvære det franske valg og har ved adskillige lejligheder hørt, hvordan der har været kritiske røster omkring lige præcis NATO og NATO-medlemskabet og lidt mindre kritiske røster omkring EU, men dog stadig væk kritiske.
Jan E. Jørgensen (V), 2022-05-04:
Det er i anledning af, at Dansk Folkeparti nævnte noget om, at præsident Macron fra Frankrig angiveligt skulle underminere NATO.
Macron er jo fra Venstres søsterparti.
Med hensyn til den anden kandidat, Marine Le Pen, fra Dansk Folkepartis søsterparti, kan Venstres ordfører bekræfte, at hun har ytret et ønske om helt at melde Frankrig ud af NATO's militære kommando?
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2022-05-04:
Tak for det.
Hvad er det, der sker rundt omkring i Europa lige nu?
Hvis vi ser mod vores samarbejdspartnere og nabolande omkring Østersøen, Sverige og Finland, som vi jo normalt har et tæt samarbejde med omkring det militære, så har krigen i Ukraine været en brat opvågning.
I Sverige og i Finland vil man nu efter årtiers alliancefrihed melde sig ind i NATO.
Det er nyt.
I Tyskland gik der få dage efter Putins angreb på Ukraine, før kansler Scholz var ude at gøre op med årtiers berøringsangst i tysk sikkerheds- og forsvarspolitik og meldte sig fuldt og helt ind i forsvaret af Europa.
Det her er en ny sikkerhedspolitisk virkelighed.
Vi har ikke taget Putin alvorligt, synes jeg.
Vi har hørt ham mange gange sige, at alle de lande, der ligger i Ruslands såkaldte interessesfære ikke var nogen, der reelt i Putins øjne havde ret til selvbestemmelse, ret til selv at vælge, hvem de ville samarbejde med, hvem de ville alliere sig med.
Vi har hørt hans tanker om, at Europa skal orientere sig mod Rusland, og at Vesten skal bryde sammen, og vi har hørt hans trusler, efter krigen i Ukraine brød ud.
Ikke kun mod Ukraine og de lande, som ligger i Ruslands såkaldte interessesfære som Georgien og Moldova, men også mod lande i Europa – vores naboer i Sverige, vores naboer i Finland, mod det, vi står for i de europæiske demokratier.
Den her krig i Ukraine er ikke bare en krig på ukrainsk jord, men det er også en krig mod de europæiske værdier, som vi er fælles om, som demokrati, som menneskerettigheder, som ligestilling.
Det er alle ting, som Putin for at sige det på sådan lidt poppet dansk synes er en by i Rusland.
Vi taler om en mand, som censurerer sin egen befolkning, lukker frie medier, forgifter sin opposition, og når han ikke kan slippe af med dem, så putter han dem i fængsel.
Vi taler om en mand, som har modarbejdet demokrati i Rusland og kvalt det, siden han kom til.
At synes, at han ikke er en trussel mod Europa lige nu i lyset af den situation, vi nu står i, og med den krig, den blodsudgydelse, der foregår i Ukraine, mens vi står her i dag, er fuldstændig vanvittigt.
Det er en trussel mod Europa og ikke kun imod lande som Ukraine, Georgien, Moldova, Sverige, Finland, Estland, Letland, Litauen, lande, som er bange for, hvad Putin kan finde på mod dem.
Det er også en trussel imod det, vi står for, og derfor bliver vi nødt til i Europa at rykke tættere sammen.
Vi skal rykke tættere sammen om vores sikkerhed og om at beskytte og forsvare det, som vi står for.
Det her lovforslag handler jo om at give mulighed for, at Danmark kan melde sig ind i det europæiske samarbejde om forsvars- og sikkerhedspolitik, fuldt og helt.
Det handler om at give mulighed for, at vi kan være med til at udvikle det her samarbejde.
De sidste mange år har forskere i nogle af de dygtigste institutioner, vi har i Danmark, DIIS, Center for Militære Studier, sagt, at det europæiske forsvarssamarbejde lige nu udvikler sig hurtigt, og at det i fremtiden, meget snart, vil blive et problem for Danmark ikke at kunne være med i det.
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Tak for det spørgsmål.
Nej, det kan vi ikke blive tvunget til at være med i.
Det er muligheder, vi har, og det her handler om et mellemstatsligt samarbejde, så derfor kan man sige helt klart, at Danmark hele tiden har muligheden for at sige ja eller nej til de opgaver, der måtte være – om missioner, kapaciteter, strukturerede samarbejder, hvad det nu måtte være.
Vi kan sige ja eller nej.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Og der vil jeg bare spørge ordføreren: Er det sådan, at Danmark kan blive tvunget til at sende danske soldater ud i militære operationer, hvis vi tilslutter os EU-samarbejdet om forsvar og sikkerhed ved at afskaffe forbeholdet?
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Til det sidste kan jeg sige, at vi er fuldt ud tilfredse med ministerens behandling af det spørgsmål.
Til det første vil jeg sige, at EU jo udfører nogle missioner, som vi måske ikke vil deltage i, og hvis vi afskaffer forbeholdet, kan vi bare sige nej til dem.
Det kan vi ikke engang i dag, for vi kan hverken sige ja eller nej.
Derfor vil der sandsynligvis også være nogle EU-missioner, som vi vil sige ja til, og det må fremtiden jo så vise.
Anne Sophie Callesen (RV), 2022-05-04:
Det vil komplimentere det, at vi så har et forsvarssamarbejde, et territorialforsvar, i NATO, som er noget helt andet.
Derfor er der ikke tale om, at vi skal kopiere eller duplikere den indsats, vi har i NATO.
Vi skal have mulighed for at holde styr på vores egen baggård, og vi skal have mulighed for at forsvare vores værdier og vores retsstat i Europa og i Europas nærområder.
Christian Juhl (EL), 2022-05-04:
Nu fik jeg ikke svar på det med Ukraine, men jeg vil også gerne stille et tillægsspørgsmål.
Har vi ikke deltaget i EU-sammenhæng?
Vi sidder med ved bordet, vi deltager i et væld af EU-aktioner – jeg kunne bruge mere end 5 minutter på at nævne alle de steder, hvor vi har været med i EU-aktioner.
Det er da ikke noget problem for os.
Men jeg vil gerne stille et helt afgørende spørgsmål, nemlig om ordføreren og altså Venstre vil være med til at skrive ind i loven – ikke kun i bemærkningerne, men i loven – at befolkningen er sikret en ny folkeafstemning, hvis vi afgiver en ny overstatslig magt til EU.
Hvis man vil det, så tror jeg på Venstre.
Jeg tror ikke på det, bare fordi der kommer en kommentar om det her fra talerstolen.
Vi har set så ofte i forbindelse med EU-debatter, at der bliver givet mange løfter, der ikke bliver holdt.
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Jeg synes, faktisk, at det danske forsvar er ganske dygtigt, og når de deltager, gør de det ofte på et meget højt niveau.
Hvis det er sådan, at der ikke er kapacitet, er jeg også ret sikker på, at det danske forsvar får sagt det ordentligt, så vi ikke deltager der, hvor det ikke er rationelt at deltage.
Der er nogle forskellige sammenhænge, vi kan deltage i – det er f.eks. NATO og FN – og det, vi siger her, og som er på den her dagsorden, er, at vi skal have mulighed for også at kunne deltage på EU-området.
Det er det, det her går ud på.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-05-04:
Man har jo tidligere fjernet i enstemmighed, bl.a. i Lissabontraktaten, så hvorfor skulle man ikke gøre det igen?
Venstre vil ikke garantere her, at man vil sikre enstemmighed.
Hvis Venstre sidder i regering og man er det eneste land, der ikke ønsker det – alle andre siger, at de vil have flertalsafgørelser på bl.a. forsvarsområdet – vil Venstre så stå fast og sige: Det ønsker vi ikke?
Man har ikke gjort det tidligere, bl.a. i forbindelse med Lissabontraktaten, der ikke engang kom til folkeafstemning.
Christian Juhl (EL), 2022-05-04:
Når man taler om at stå udenfor og tage ansvar, er det jo sådan nogle fine ord, som ikke siger noget som helst.
Med hensyn til at stå udenfor vil jeg bare spørge, om der ikke er krige nok til alle, som Peter Viggo Jakobsen sagde forleden dag i en debat.
Vi er et af de lande i verden, der oftest har været ude i krigsmissioner i forhold til vores befolkningstal.
Det vil jeg høre om ordføreren ikke er enig i.
Og så vil jeg spørge, om vi ikke har været med i flere aktioner, end vi reelt har kapacitet til.
Vi har jo nærmest slidt vores soldater ned.
Vi kan i øjeblikket høre forsvarseksperter udtale, at forsvaret er glohedt, og at vi har været alt for meget ude i forhold til vores kapacitet.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvad ville det have ændret i Ukraine, hvis vi havde ophævet eller fjernet forsvarsforbeholdet før 2013 eller 2014?
Det var det, ordføreren nævnte som en skelsættende dato ovre i Ukraine, og jeg er også enig i, at det var en skelsættende dato.
Men hvad ville det have ændret, at vi ikke havde noget forsvarsforbehold?
Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Der blev stillet rigtig mange spørgsmål her, og jeg har 30 sekunder til at svare.
Det, jeg bare vil sige, er, at præmissen for spørgsmålet er forkert, for hvis det er sådan, at vi skal gå med til traktatændringer, skal vi være enige, og så vil vi altid have en mulighed for at drøfte det her i Folketinget og spørge danskerne, hvis det er det, der ønskes.
Der er det, at vi siger, at hvis det er på forsvarsområdet – og det er det, vi drøfter her – skal vi ud og spørger danskerne igen, når det er et overstatsligt samarbejde.
Den er ikke længere.
Britt Bager (KF), 2022-05-05:
Den holdning, vi har, er faktisk baseret på rapporter.
Den rapport, hr. Preben Bang Henriksen henviser til, viser jo lige netop, at frigiver man cannabis, bliver forbruget større, og så bliver kriminaliteten større.
Så ja, fru Pernille Vermund, vi bygger faktisk vores holdning på evidens.
Jeg tror simpelt hen bare ikke lige, jeg forstod hr. Torsten Gejls spørgsmål.
Jeg ved godt, at hr. Torsten Gejl refererer til én rapport.
Hr. Preben Bang Henriksen refererer til en anden, og man kan som regel finde fakta for det synspunkt, man har i den her debat, for det flyder med mærkelige rapporter.
Jeg vil bare sige: Det udgangspunkt, hvor man vil gøre cannabis helt lovligt, tror jeg ikke får flere unge mennesker til holde sig langt væk fra det.
Pernille Vermund (NB), 2022-05-05:
Tak for det.
Når jeg spørger, er det – som jeg har sagt tidligere – fordi jeg ikke tror, at der er en eneste i det her Folketing, der ønsker, at misbruget skal stige, eller at flere skal ryge hash og benytte sig af cannabis.
Jeg tror, at der er en reel bekymring for, at det, vi ser, er et meget stort antal, ikke mindst unge, som benytter sig af cannabis, og at det er et stigende antal.
Derfor har vi også en erkendelse af, at den politik, der bliver ført i øjeblikket, ikke virker.
Hvad gør vi så?
Jamen så kan man sige, at der er evidens for det ene og evidens for det andet, og det hele stritter i hver sin retning; eller også kan man sige, at nu må vi prøve at gøre noget andet – noget, der læner sig op ad, hvad man med en rimelig succes har gjort i andre lande.
Vi kan aldrig sammenligne det en til en, men vi prøver at gøre noget andet i en periode, og så måler vi på det.
Hvis ikke det virker, må vi evaluere på det og prøve at ændre kurs.
Det kræver, at man ligesom er med på, at der ikke er evidens, men så kan man jo have en holdning, og den holdning kan være så mejslet i sten, at man i virkeligheden er ligeglad med, at forbruget stiger og misbruget stiger.