Karina Adsbøl (DD), 2023-04-14:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
Jeg tror, at vi alle kan blive enige om, at det her er et ganske teknisk lovforslag og et sammensurium af initiativer på et kompliceret område.
Lovforslaget indeholder en række initiativer, herunder en forenkling af handlekommunereglerne og en ensretning af sprogbrugen i forhold til begreberne handlekommune, opholdskommune og selvstændig opholdskommune, således at begrebet handlekommune fremover anvendes konsekvent i betydningen af det ansvar, som en kommune har over for en borger med hensyn til at træffe afgørelse om hjælp og støtte til afholdelse af udgifterne hertil.
Ensretning af sprogbrugen er i sig selv meget fornuftigt, hvis det rent faktisk også forenkler den praksis, der foregår i forhold til at fortolke loven.
Samtidig er det positivt, at det foreslås at lave en forenkling af reglerne, som kan være med til at afklare tvivl om, hvilken kommune der er handlekommune, når en borger f.eks. opholder sig i en anden kommune og modtager hjælp og støtte i form af f.eks. et ophold på et forsorgshjem, i en veteranbolig eller handicapbolig.
For Danmarksdemokraterne er det helt afgørende, at borgerne modtager det tilbud, der bedst imødekommer borgerens behov, også når det ligger uden for handlekommunen.
Derfor er en forenkling af reglerne og en ensretning af sprogbrugen fornuftig, hvis det kan medvirke til at afklare kommunale tvister hurtigere og bidrage til at forebygge, at de opstår i første omgang.
Kommunale tvister må aldrig ske på bekostning af borgerne, der alt for ofte ender i en bureaukratisk klemme, som de ikke har nogen chance for at komme ud af.
Når det sker, rammer det de mest udsatte borgere særlig hårdt, netop fordi de ikke altid har ressourcerne til at tage kampen op.
Det kan f.eks. være en udfordring for borgere, der lever i hjemløshed og bevæger sig mellem kommuner.
I de tilfælde kan der også opstå tvivl om, hvem der bærer ansvaret for at iværksætte hjælpen.
I de tilfælde, hvor en kommune er passiv, er det borgeren, der ender som taberen.
I dag har kommuner ret til mellemkommunal refusion i passivitetstilfælde, altså i de tilfælde, hvor den kommune, som borgeren tidligere havde ophold i, burde have iværksat hjælp og støtte, eller hvor en kommune f.eks. hjemgiver et anbragt barn, uanset om beslutningen om hjemgivelse var ubegrundet.
Med forslaget her foreslås det, at det vil være handlekommunen, altså den kommune, der har pligt til at yde hjælp og støtte til borgeren, der har ret til mellemkommunal refusion i passivitetstilfælde.
Det præciseres, at retten til refusion er uafhængig af, om borgeren visiteres til et tilbud beliggende i eller uden for handlekommunen.
Det er positivt, hvis forslaget her på den måde hjælper med at udrede og undgå kommunale tvister samt sikrer, at kommuner ikke forholder sig passivt, men yder borgerne den hjælp, de har brug for og ret til og desuden ikke undlader at iværksætte hjælp, hvis der foregår sager ved Ankestyrelsen, som vi også ser.
Af høringssvarene fremgår det dog, at der er en bekymring for, hvorvidt det vitterlig også får den rette effekt i forhold til den del, der vedrører mellemkommunal refusion i passivitetstilfælde, hvor borgeren har ophold uden for kommunen, og om det opfanger de udfordringer, der er.
Det påpeger bl.a. SAND og Selveje Danmark, som har særlig indsigt på området.
Derudover ligger det i forslaget her, at Ankestyrelsen skal have kompetence til i helt særlige tilfælde, hvor et barn opholder sig uden for Danmark, men forventes med danske myndigheders medvirken at komme til Danmark, at træffe afgørelse om en handlekommune for barnet.
Det vil ikke være et krav, at barnet har opholdt sig i Danmark før.
Ligeledes vil det ikke være et krav, at barnet indrejser i Danmark uledsaget, dvs. uden forældre og familiemedlemmer eller andre pårørende.
Forslaget omfatter desuden kun udpegning af handlekommune for barnet.
Af lovforslaget kan jeg læse, at der i praksis hidtil har fungeret pragmatiske løsninger i sådanne tilfælde, men uklarheden om det lovgivningsmæssige grundlag og eventuelt deraf følgende uenigheder mellem kommunerne om handlekommuneansvaret skaber utryghed.
For børn, der befinder sig i sårbare situationer, vil det i værste tilfælde medføre, at hjælpen til barnet forsinkes, når ingen i kommunen tager ansvaret.
Med lovforslaget skabes et klart lovgivningsmæssigt grundlag, der skal fjerne tvivl om handlekommuneansvaret, og det er som udgangspunkt positivt, at børn får den rette hjælp hurtigst muligt, når der er truffet beslutning om det.
I den forbindelse har jeg stillet udvalgsspørgsmål om, hvordan børnene i Syrien er omfattet af det her lovforslag, og om handlekommune for børn, der hjælpes tilbage til Danmark af danske myndigheder, som vi også imødeser ministerens svar på.
Alt i alt er intentionen om at skabe klarhed meget positiv, og det fører mig til afslutningen af min tale.
Tak for ordet.