Kim Edberg Andersen (DD), 2026-01-20:
Tak for ordet, formand.
Tak til forslagsstillerne.
Det er et godt forslag, og jeg kan springe til konklusionen med det samme: Det kommer vi til at bakke op om.
Nu er det jo et forslag fra et udvalg, hvor jeg så er blevet skiftet ind.
For vi er jo f.eks. nogle ordførere fra Udvalget for Digitalisering og It, som har haft mange runder i ringen med det her.
Det er ikke, fordi der er et eneste parti eller et eneste folketingsmedlem, tror jeg, der er uenig i, at dem, der deler voldtægtsvideoer, og dem, der laver dem, skal straffes.
Så er det ligesom slået fast.
Der er vi 179 enige medlemmer.
Derfor er det jo også stærkt bekymrende, at det tyder på – hvis man begynder at lave matematikken nu – at Folketinget er delt nærmest ned igennem midten.
Det gør jo, at vi bliver nødt til at spørge: Hvad er det, der skiller, når vi jo er enige om, at vi gerne vil have fanget de kriminelle?
Hvad er problemstillingen så?
Problemstillingen gælder jo nogle andre.
Det er jo f.eks. det, hr. Steffen Larsen siger med, at de krypterede dele skal til at læses, inden de bliver krypteret.
Det er jo hele pointen.
Er vi så sikre der?
Deler vi noget?
Er der nogen, der kan læse noget i fremtiden, som de ikke kan læse nu?
Det er det sikkerhedsmæssige.
Der er proportionaliteten.
For hele pointen er, at man scanner alle billeder, og så vurderer man, hvad for nogle der potentielt kan være de her grimme videoer.
Og der vil være fejl, millioner af fejl.
Det handler jo om ganske almindelige borgere, som bare deler et foto med deres forældre eller bedsteforældre fra ferien, og de billeder bliver scannet.
Den næste fejl er jo uhyggelig at tænke på, for tænk, hvis det så også bliver fortolket forkert, hvor det lige pludselig ender med, at noget, som man aldrig nogen sinde skulle være blevet scannet for, fører til, at man står i de her grimme situationer.
Det er normalvis en situation, man kun kommer i, hvis der er en mistanke, og ofte sker det med en retskendelse om, at myndighederne må se det her.
Jeg er ikke sikker på, at ministeren ønsker at få en juridisk vurdering, som fru Dina Raabjerg beder om.
For hvorfor har vi ikke fået den?
Det er jo et spørgsmål, vi har stillet igen og igen.
Så får vi at vide, at det er der ikke rigtig nogen af dem der har siddet i de lokaler der lige har tænkt på at sætte en undersøgelse i gang om, og man har heller ikke lyst til at få det undersøgt.
Og hvis ikke man har lyst til at få undersøgt det og få bekræftet, at det ikke overtræder vores rettigheder, så kan jeg jo godt blive bekymret for, at det er, fordi man risikerer at få et svar tilbage, der siger: Ja, det gør det rent faktisk.
Så er vi tilbage ved det, der var problemstillingen for EU's agentur, dengang vi lavede den her dispensationsordning, og det handler om, at den ligger lige på kanten af, at vi overtræder vores rettigheder.
Det er jo det, der er problemstillingen, altså at blive overvåget uproportionalt.
Det er en glidebane, hvor vi skal være meget, meget varsomme.
Jeg tror, at der er mange ordfører herinde, der mener, at det er vores helt store problematik i det her, nemlig spørgsmålet: Kaster vi borgerrettigheder på bålet, fordi vi føler, vi har en god sag her?
For det føler vi alle sammen vi har.
Ministeren stiller sig op og siger, at han var villig til at gå meget længere, og det er jo et synspunkt, man kan respektere.
Det må man jo gerne mene.
Men når jeg så får kastet i hovedet, at hvis vi har en anden holdning til det, er vi faktisk sådan lidt på overgrebsmændenes side, så bliver jeg irriteret.
Og ministeren har excelleret i at gøre det flere gange ved at sige, at hvis man ikke var for forslaget, var man på forbrydernes side, og det synes jeg simpelt hen er utidigt.
Det er slet ikke det, der er bekymringen her, men det er den retorik, vi har hørt gentagende gange, og det er synd.
I Danmarksdemokraterne er vi bange for, at det her er uproportionalt.
Vi er bange for, at vi kommer til at overtræde borgernes rettigheder.
Jeg stillede spørgsmålet tidligere: Må man i det hele taget som almindelig borger indgå en frivillig aftale – det er jo figenblade, man bruger – med en virksomhed, hvor der er en magtubalance?
Jeg ved, at Venstres ordfører sagde, at det gør man mange gange, når man har et ansættelsesforhold.
Jo, jo, men det er jo ikke et ansættelsesforhold, hvis jeg sender beskeder på en socialt medie-platform.
Det er jo ikke et ansættelsesforhold.
Hvorfor ikke bare få den her juridiske vurdering?
Tænk, hvor langt vi var kommet, hvis ministeren havde sat gang i det, første gang han hørte kritikken.
Jeg håber, at Folketingets partier holder fast i at sige, at her er der store principper på spil.
Det er vigtige forbrydelser, vi gerne vil opklare, og det er jo helt givet et hjælpemiddel.
Problemet handler bare om, hvor meget vi ønsker at blive overvåget, og hvor meget vi kan kræve af mennesker, der ikke er i nærheden af at være kriminelle, i forhold til at de skal finde sig i at blive overvåget af staten.
I sidste ende skal vi være sikre på, at vi ikke overtræder retten til fri kommunikation.
, så mon ikke, at man kan finde nogle af dem alligevel – man behøver jo ikke have 11.000.
Men virkeligheden er jo bare, at jeg må spørge: Hvor stopper det så, i forhold til at det er rigtig, rigtig rart at fjerne vores rettigheder i forbindelse med kriminalitet?
Det er jo al personfarlig kriminalitet, som det er vigtigt at få udryddet, og det kan vi starte med.
Så laver man en dispensationsordning, og når man så har haft så lang tid på en dispensationsordning, kunne man f.eks. have lavet en juridisk vurdering af, om borgerens rettigheder er blevet overtrådt, inden man kom med det.
Det er jo det, jeg problematiserer, altså om det her er proportionalt, og om det er lovligt, og hvis det ikke er det, hvorfor har man så ikke undersøgt det?
For det med at finde forbryderne er vi jo enige om, men vi skal bare gøre det uden at træde på borgernes rettigheder, og vi skal for den sags skyld også sikre, at borgerne kan være trygge ved at kommunikere.
For det, vi også har set som digitaliseringsordførere, er, at det eneste, der sker her, jo er, at dem, der virkelig er de grimme mennesker i det her, gør det fra en vpn-forbindelse eller deler det fra en tjeneste, der er uden for EU.