Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Jeg vil komme tilbage til nogle af de konkrete spørgsmål om lidt, men jeg vil først sige, at den her debat er vigtig, og at jeg er glad for, at vi har taget den her i dag.
Det er ikke nogen let debat; den er fuld af dilemmaer.
Både når det drejer sig om Hongkong og om menneskerettighedssituationen i Kina generelt, er der tale om kritisable forhold, sådan som flere har været inde på.
Det har jeg sagt før, og det siger jeg gerne igen: Danmarks forhold til Kina hviler på mange årtiers gensidige anerkendelse og det nuværende strategiske partnerskab.
Det er et solidt vidnesbyrd om alsidigheden i forholdet, og der er også plads til kritik af hinanden.
Der er mange områder, hvor Kina og Danmark ikke ser ens på tingene, men det kan ikke og må ikke afholde os fra at udvikle de områder, hvor vi ser gensidig gavn af forholdet.
Når det er sagt, lægger regeringen afgørende vægt på, at Danmark står sammen med EU i et samarbejde.
Vores bedste muligheder for at gøre en forskel er som sagt, og det fremgår også af forslaget til vedtagelse, først og fremmest gennem samarbejdet med ligesindede lande i EU og FN.
Det er også vigtigt for regeringen, at Danmarks forhold til Kina nyder bred opbakning her i Folketinget, og det er jeg glad for er tilfældet med det forslag til vedtagelse, der ligger på bordet nu.
Næsten alle partier stod bag det vedtagne forslag til vedtagelse i 2018, V 36, hvor vi rejste en fælles bekymring om særlig menneskerettighedssituationen i Kina og aftalte at værne om ytringsfriheden og demokratiet og afvise forsøg på at begrænse disse i Danmark.
Denne beslutning anser vi i regeringen som central.
Samtidig var vi enige om at fortsætte samarbejdet med Kina, hvor det giver mening.
Vi var også enige om at tillægge det strategiske partnerskab med Kina stor betydning, og det bekræfter vi så i dag, også med den danske Kinapolitik.
Det forslag til vedtagelse i dag, som et flertal har udtrykt støtte til, skal ses i forlængelse heraf, men også af, at situationen i Kina og Hongkong har ændret sig, hvilket vi må og selvfølgelig skal reagere på, og det gør vi også.
Og det vil jeg og regeringen i øvrigt blive ved med.
Så har jeg bare et par betragtninger.
Der er blevet sagt mange vigtige ting i debatten, men der er to forhold, der kendetegner den her verden.
Det ene jo, at vi ser en stormagtsrivalisering; det tror jeg er kendt for enhver.
Kina træder frem på scenen.
Det er et spørgsmål om tid, hvis man ser på Kinas udvikling.
Samtidig ser vi altså, at stormagtsrivaliseringen mellem USA og Kina er taget til; det var hr. Søren Søndergaard også inde på.
Det er en trend, der, som vi ved, rykker ved mange ting.
Og der er det vigtigt, at Danmark forholder sig aktivt til den verden, vi kigger ind i, og USA er og bliver vores tætteste allierede i den forbindelse.
Jeg nævnte tidligere, at Freedom House har opgjort, at bare i 2020 er frihedsrettighederne blevet indskrænket i 80 lande verden over, altså i den verden, vi står i.
Og derfor er svaret, som flere var inde på – ikke bare hr. Martin Lidegaard, men faktisk også hr. Søren Søndergaard, hr. Uffe Elbæk og andre – at vi skal styrke det internationale forpligtende samarbejde forankret i bl.a. FN, EU, men også Verdenshandelsorganisationen, og bruge de redskaber, vi har, til at forpligte alle lande, også Kina, i forhold til de forpligtigelser, man har.
Det gælder overholdelse af menneskerettigheder.
Når man f.eks. taler handelspolitik, ligger der jo i handelspolitik nogle muligheder i de otte grundlæggende ILO-konventioner: forbud mod tvangsarbejde, retten til at organisere sig i en fagforening og forhandle kollektive overenskomster osv.
Det er vigtigt at bruge de redskaber for at holde landene op på, hvad det er for nogle forpligtigelser, man har, og det gælder også over for Kina.