Benny Engelbrecht (S), 2026-02-24:
På den anden side står Dansk Folkeparti og gør ikke noget.
Jeg skal blot på vegne af de partier, som står bag aftalen om fødevarechecken, og de partier, som derudover har tilkendegivet, at de ikke vil modsætte sig en hastebehandling, fremføre det simple synspunkt, at der er et behov for, at den aftale, som er indgået, også kommer ud at arbejde, og at de danske borgere, som forventer at kunne få hjælp i en trængt situation, også får det så hurtigt som muligt.
Tak, formand.
I en tid, hvor mange danskere mærker presset i hverdagen, bør vi som politikere tage et helt grundlæggende ansvar.
Vi skal sikre, at det danske samfund også fungerer, når der er modvind på cykelstien.
De seneste år har budt på kriser, som ingen af os har skabt selv.
Det er krig i Europa, energipriser, der steg eksplosivt, og inflation, som især har ramt de mest basale varer – det, vi alle sammen skal have for at få hverdagen til at hænge sammen, nemlig mad, varme og elektricitet.
Når priserne på luksusvarer stiger, kan man vælge at lade være med at købe dem, men når prisen på smør, mælk og grønsager stiger, er der ikke så mange alternativer.
Det er ikke luksus; det er en nødvendighed.
Netop derfor står vi her i dag med en bred aftale om en fødevarecheck.
For at være ærlig vil jeg sige, at inflationen ikke rammer alle lige hårdt.
Den rammer hårdest dér, hvor der i forvejen ikke er en stor opsparing, dér, hvor pensionisten sidder med en lille indkomst.
Den rammer den enlige mor, der allerede vender hver en krone.
Den rammer den kontanthjælpsmodtager, som ikke har noget sikkerhedsnet at blive grebet af.
Det er dem, vi har haft øje for.
Nogle har spurgt, hvorfor det skal være en fødevarecheck, og hvorfor vi ikke bare sænker skatten generelt.
Svaret er enkelt.
Det er, fordi brede skattelettelser også giver penge til dem, der ikke har behov for hjælp, og som i øvrigt allerede har fået et løft i deres købekraft, bl.a. via den skattereform, der er slået fuldt igennem i år, gennem lettelser af elafgiften og gennem de lønstigninger, der har været på det danske arbejdsmarked.
Vi har valgt social retfærdighed frem for at smøre smørret tyndt ud.
Det er ikke et spørgsmål om ideologi.
Det er et spørgsmål om fairness.
Når vi bruger fællesskabets penge, skal de gøre mest gavn dér, hvor behovet er størst.
Fødevarechecken er en konkret håndsrækning.
Den er midlertidig, den er målrettet, og den er finansieret ansvarligt.
Vi ved godt, at den ikke løser alle problemer.
Den fjerner jo f.eks. ikke inflationen.
Den ændrer ikke på de globale markedsforhold.
Men når det for nogle familier vil opleves som et beløb, der svarer til, hvad de bruger på dagligvarer på en måned, så gør det en forskel.
Der har været kritik.
Nogle siger, at det er symbolpolitik, og andre frygter, at det kan være inflationsdrivende.
Vi har indrettet ordningen, så den er afgrænset og målrettet, netop for at undgå at puste unødigt til prisstigningerne.
Og lad os huske proportionerne.
Det her er ikke en generel pengeuddeling.
Det er en begrænset og midlertidig kompensation til dem, der har mindst.
Til trods for at der har været meget offentlig bevågenhed om fødevarechecken, virker det, som om der fortsat er nogle, der er i tvivl om, hvem det egentlig er, der ligger inden for rammerne af de opsatte kriterier.
Derfor vil jeg tillade mig kort at opridse beløbsmodtagerne.
Den første gruppe er folkepensionister, hvor personer med en registreret likvid formue på under 350.000 kr. er omfattet.
I gruppen af andre ydelsesmodtagere omfattes følgende: modtagere af kontanthjælp, modtagere af førtidspension og efterløn, modtagere af tidlig pension – det er det, man også kender som Arnepension – modtagere af seniorpension og fleksydelse, modtagere af ressourceforløbsydelse under ressourceforløb, modtagere af ressourceforløbsydelse under jobafklaringsforløb, modtagere af arbejdsløshedsdagpenge og sygedagpenge fra kommunen og Søfartsstyrelsen, modtagere af barselsdagpenge m.v. fra Udbetaling Danmark eller Søfartsstyrelsen, personer på kompensationsordning efter § 8 i lov om seniorjob, modtagere af fleksløntilskud, modtagere af ledighedsydelse og modtagere af revalidering inklusive forrevalidering.
I gruppen af studerende omfattes modtagere af su med udeboende sats eller slutlån, modtagere af skole- og uddannelsesydelser og, som det er meddelt i dag, også lærlinge.
Endelig omfattes i gruppen af forældre modtagere af børne- og ungeydelsen med en personlig indkomst under 498.200 kr.
Jeg vil gerne understrege betydningen af, at vi har kunnet samle et flertal på tværs af partier, og at regeringspartierne sammen med SF og Enhedslisten har fundet fælles fodslag.
Det viser, at når det gælder helt grundlæggende tryghed for almindelige mennesker, kan vi samle os.
Der vil altid være politiske uenigheder, og det er sundt i et demokrati, men der er også tidspunkter, hvor ansvaret vejer tungere end forskellene.
Det her er et af de tidspunkter, og derfor synes jeg også, at det fortjener anerkendelse, at en lang række partier, der ikke er med i aftalen om fødevarechecken, men som er med i en parallel aftale om nedsat moms på fødevarer, har sikret, at dette lovforslag kan hastebehandles, så pengene kan komme hurtigt ud til dem, der har hjælp behov.
For mad er ikke en luksus.
Mad er en forudsætning for et værdigt liv.
Socialdemokratiet vil selvsagt stemme for forslaget.
Tak for ordet.