Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-12-07:
Tak for det.
Først tak til Dansk Folkeparti for at sætte ældreplejen på dagsordenen.
Behovet er desværre ret åbenlyst.
Tag nu bare Ib fra Malling.
Han er 93 år, og han har altid sat en ære i at klare sig selv, men nu kniber det altså gevaldigt.
Men hjælpen kommer bare ikke uden videre, i 5 måneder har han nu ventet på at blive visiteret.
Men det er ikke ond vilje, kommunen mangler visitatorer, og nå ja, så har de for resten også lige fået et nyt it-system, som driller lidt.
Og så har man igangsat en ny struktur, igen.
Bag skrivebordene i kommunerne bliver der nemlig kæmpet en brav kamp for at få dækket behovet for hjælp til stadig flere ældre i en tid, hvor der altså ikke kommer flere ressourcer, og der er to knapper, man kan skrue på i den situation: at skærpe kriterierne for at få hjælp, så færre ældre får hjælp, eller at reducere tiden til de enkelte opgaver, så de ansatte må løbe endnu hurtigere.
Det er derfor langtfra sikkert, at Ib er så heldig, at han bliver visiteret til hjælp.
Flere og flere ældre oplever nemlig, at de slet ikke kan få den hjælp, som de selv mener de har brug for.
Det bekræfter Ældre Sagen, som også har undersøgt de ældres egne erfaringer.
Men selv hvis Ib skulle være heldig at blive visiteret til hjælp, er det stadig langtfra sikkert, at han får den hjælp, som han selv mener han har brug for.
Med en standard på 20 minutter til rengøring hver fjortende dag har vi nået bunden.
Hvis nogen vitterlig mener, at man kan rengøre en bolig for snavs fra 14 dage – herunder vaske køkkengulv, rengøre bad, toilet, badeværelsesgulv, støvsuge og måske vaske gulv i stue og soveværelse og aftørre alle vandrette flader – på 20 minutter, så kender jeg faktisk en hel del, som gerne vil på det kursus.
Vi har ikke sparet, siger en chef om det forhold, at tiden til et bad er reduceret fra 20 minutter til nu 16 minutter: Vi har bare fratrukket den tid, som var afsat til, at borgeren også kunne komme på toilettet.
Ja, lad den bare stå et øjeblik.
Jeg får rigtig mange henvendelser fra fortvivlede ældre, pårørende og ansatte, og tak for dem.
De bekræfter jo netop, at denne forespørgselsdebat er rigtig, rigtig vigtig, og de bekræfter også SF's kritik af, at regeringen ikke har fremsat et eneste lovforslag, som kan dæmme op for den her udvikling.
Og det nytter altså ikke at henvise til værdighedsmilliarder eller klippekortsordninger, som jo netop ikke har til formål at løse lige netop det her problem.
Vi taler om hverdagsproblemer, som ældre skal leve med hver eneste dag – problemer, som betyder, at ældre risikerer at føle sig usoignerede, at man ikke har lyst til at få gæster, fordi man skammer sig over, at der er for snavset, eller at man føler sig så meget til besvær, at man ligefrem mister lysten til den sidste tid i livet.
Det kan vi ganske enkelt ikke være bekendt.
Når min tidligere nabo nu for tredje gang har fået afslag på en plejehjemsplads med begrundelsen, at han er alt for rask, så er han ikke engang i stand til at glæde sig over den vurdering, for sådan oplever han det bare ikke selv.
Han synes selv, han har brug for den tryghed og det fællesskab, som kunne gøre en trang og lang og ensom hverdag lidt mere livgivende.
Det piner mig at se, hvordan smilet i de ellers drilske øjne er forsvundet.
Han føler sig svigtet efter et langt liv, hvor han har bidraget til det samfund, som vi andre nyder godt af i dag.
Den erfaring gør Ældre Sagen også: Færre bliver visiteret til plejehjem, og når det langt om længe lykkes, er den ældre ofte så svækket, at opholdet desværre ofte bliver meget kortvarigt.
Man får næsten det indtryk, at plejehjem er blevet reduceret til en form for ældrehospice.
Der er ingen ældre, der drømmer om at blive afhængig af ældrepleje.
Ingen forventer længere, at der er Bailey til kaffen, men det er vel ikke for meget forlangt, at der er hænder nok til at sikre en god og værdig afslutning på livet.
SF har allerede tidligere stillet et forslag, som skulle sikre, at budgetterne følger den demografiske udvikling, og for den sags skyld også et forslag om at sikre faste teams.
De to forslag har netop til formål at sikre, at vi giver ressourcer nok, og at vi sikrer ro på.
Jeg deler ordfører Jeppe Jakobsens afslutning på indledningen i den her debat: Vi er dybt bekymrede for ældreområdet.
Jeg håber derfor også, at ældreministeren vil tage ordet igen for at svare på de bekymringer, som er fremført i debatten, og SF skal for god ordens skyld sige, at vi støtter forslaget til vedtagelse oplæst af fru Karin Gaardsted.