Rasmus Jarlov (KF), 2023-10-10:
Jeg synes, Venstres skatteordfører, hr. Jan E. Jørgensen, kom med et meget rammende billede, da han sammenlignede det at få afviklet borgeres og virksomheders gæld til skattemyndighederne med at bygge Rom.
Det er en meget, meget stor opgave, og især hos skattemyndighederne er der i hvert fald en selvopfattelse af, at det næsten er uoverkommeligt at komme til bunds i den meget store gæld, som borgere og virksomheder har til den danske stat.
Der er også et andet perspektiv, og det er, at den måde, borgere bliver behandlet på, når de har gæld til staten, er et meget, meget stort problem for rigtig mange.
Det har været Det Konservative Folkepartis fokus i forhandlingerne om gældsinddrivelse at sikre, at vi ikke kun har statens perspektiv, men at vi også har borgernes perspektiv.
Det handler om, at der skal være en ordentlig retssikkerhed; det handler om, at offentlige myndigheder ikke bare skal kunne sende gæld til inddrivelse uden at orientere borgerne og give dem en chance for at komme med indvendinger mod de gældsposter, som det offentlige påstår de har.
Jeg har hørt rigtig mange eksempler på borgere, som føler sig elendigt behandlet af staten, når de har en gæld.
Det er borgere, der nærmest bliver retsløse, ikke får lov til at have en bankkonto, ikke føler, de har nogen klagemuligheder, og meget ofte er uenige i de afgørelser, som skatteforvaltningen kommer med, og hvor skatteforvaltningen har meget store muligheder for at afsige domme, som har meget stor betydning for folks liv, uden at der er ret mange muligheder for reelt at få klaget over det.
Det er et meget stort spild af ressourcer, at der skal bruges så mange årsværk på at inddrive gæld.
Derfor har et af vores fokusområder også været, at vi synes, det er vigtigt, at der er en bagatelgrænse for, hvad man bruger ressourcer på at inddrive af gældsposter.
Vi har nu fået lavet en bagatelgrænse på 200 kr.
Vi kunne godt tænke os, at den kom langt højere op, til minimum 1.000 kr.
For det er simpelt hen for tåbeligt, at vi i et dansk samfund, som i den grad mangler arbejdskraft, skal bruge rigtig mange ressourcer på at sidde og inddrive småbeløb, hvor det, der kommer ud af det for staten, er mindre end det, det koster staten at inddrive pengene.
Det er sådan et rigtig godt eksempel på en situation, hvor vi i Folketinget skal træffe et valg om, om vi faktisk mener det, vi siger, om, at vi gerne vil have mindre bureaukrati, færre bureaukrater og administratorer ansat i staten, og er villige til at gå en lille smule på kompromis med millimeterretfærdigheden for at nå det mål.
For så længe man synes, det er vigtigere, at man får de penge, folk skylder, og at der ikke er nogen, der skal slippe af sted med at snyde for 500 kr. i skat, jamen så kommer man jo til at bruge rigtig mange ressourcer på inddrivelse af penge, selv om det faktisk reelt set ikke kan betale sig.
Så vi vil opfordre til i det videre arbejde her, at vi får sat bagatelgrænsen langt højere op.
Vi tror ikke, det er sidste gang, vi kommer til at sidde og skulle forhandle om inddrivelse af skat.
Det er måske lidt at overdrive at sammenligne det med at bygge Rom, men jeg er ret sikker på, at vi nok ikke får afskaffet de 150 mia. kr. i gæld, som borgerne har, og at vi derfor kommer til at genbesøge området her.