Mona Juul (KF), 2020-10-20:
Tak for ordet, og tak skæbne!
Så skal jeg da lige love for, at vi er kommet i gang igen – i gang med at give danske myndigheder endnu mere magt, med at overimplementere i forhold til gældende EU-love og med at piske en stemning op baseret på sager af politisk og mediemæssig bevågenhed – hvor mange sager er det lige, det er?
Kontrolbesøg kan jo være med til at optimere virksomhedernes indsats for at overholde et ganske kompliceret regelsæt, hvilket der sandsynligvis også er tale om i mange af sagerne.
Vi kan på ingen måde bakke op om tiltag, der strider mod grundloven, som giver ret til uvarslede kontrolbesøg uden dommerkendelse; det reagerer Institut for Menneskerettigheder, Danske Advokater, Advokatsamfundet og Justitia selvfølgelig på – Justitia, som i øvrigt for nylig havde en konference her i huset netop med fokus på erhvervslivets rettigheder.
For det er selvfølgelig voldsomt, når myndighederne kommer på uanmeldt besøg og kan kræve fuld adgang til din virksomhed.
Derfor skal det også kun ske, hvis problemet er så stort, at det ikke kan løses ad anden vej.
Det rejser for det første – som jeg indledte med at sige – spørgsmålet om, hvor stort problemet er.
Ministeren begrunder lovforslaget med, at der i de senere år har været sager af politisk og mediemæssig bevågenhed om danske virksomheders overholdelse af reglerne.
Det fremgår ikke, hvor mange sager der har været tale om, men at dømme ud fra de input, der er kommet fra erhvervslivet, er der tale om en lille håndfuld sager, hvor der tilmed ikke er ført bevis for, at virksomheden har overtrådt reglerne bevidst.
Jeg håber ikke, at dette forslag er endnu et i rækken af love, der kun sættes i værk, for at regeringen kan fremstå mere handlekraftig.
Det andet relevante spørgsmål i denne sammenhæng er, om uvarslede kontrolbesøg giver mening på dette specifikke område.
Formålet med kontrolbesøget er jo at undersøge, om der er indhentet de nødvendige tilladelser til de varer, som en virksomhed har eksporteret.
Ordet har skal man jo hæfte sig ved, for der er tale om noget, der er sket – dvs. ikke en her-og-nu-aktivitet, som man kan påse.
Kontrolbesøg har også fokus på at kontrollere virksomhedens handelsdokumenter, kunderegister, varefortegnelser osv., som det hedder i bemærkningerne til lovforslaget
, dvs. optegnelser og data, som man ikke med et snuptag lige kan bortskaffe eller ændre, hvis man får et varsel om et kontrolbesøg.
Det tredje relevante spørgsmål er, om man mangler kontrolmuligheder i dag.
Toldmyndighederne kan i dag kontrollere de konkrete varer, som virksomhederne eksporterer, og politiet kan foretage ransagninger hos virksomheder, hvor der er mistanke om brud på reglerne.
Sidstnævnte skal ske gennem en dommerkendelse.
Når myndighederne med nærværende forslag får mulighed for at gennemføre varslede kontrolbesøg, er det svært at se, hvorfor de også har behov for at kunne foretage uvarslede kontrolbesøg uden den her dommerkendelse.
Og det kan særlig undre, når det også fremgår af lovforslaget, at hvis der er en begrundet mistanke om en strafbar overtrædelse, vil Erhvervsstyrelsen ikke kunne anvende hjemlen til kontrolbesøg uden forudgående varsling.
I et sådant tilfælde vil sagen jo skulle overdrages til politiet.
Man vil med andre ord give Erhvervsstyrelsen en mere indgribende adgang til virksomhederne end den, som politiet har – men i forhold til sager af mindre alvorlig karakter end dem, hvor politiet allerede i dag skal gribe ind.
Det synes jeg ikke hænger sammen.
Det Konservative Folkeparti ønsker derfor først og fremmest at få den del om de uvarslede besøg, altså den del, der handler om de uvarslede besøg uden dommerkendelse, ud af lovforslaget, for ellers kan vi på ingen måde se os selv i dette lovforslag.