Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-04-23:
Tak for det.
Og tak for at fremsætte et beslutningsforslag, som jeg jo synes peger på nogle af de strukturelle problemer, der er på handicapområdet i dag.
Det gør det ved, at det foreslås at pålægge regeringen inden udgangen af folketingsåret 2024-25 at igangsætte arbejdet med en handicappolitisk handlingsplan.
Nu sagde ordføreren selv det her med papirtigre og bureaukrati, og jeg har ikke altid – men ofte – et horn i siden på idéen om handlingsplaner, fordi det præcis er det, det lugter af.
Sådan er det ikke altid, så jeg vil gerne sige, at der indimellem faktisk er fornuftige handlingsplaner, men rigtig meget af tiden er det et new public management-redskab, hvor man sætter nogle mål op, og så er der en masse mennesker, der bruger en masse tid på at tjekke efter, om de mål bliver opfyldt, i stedet for at vi bruger kræfterne på egentlig at gøre det bedre.
Beslutningsforslag har jo altid den karakter, at det er relativt korte tekster om ens hensigter, og sådan er det, fordi det er formatet.
Derfor kan man vælge at sige, at man tror, at det er en af den dårlige slags handlingsplaner, og at man derfor stemmer nej, eller man kan sige, at man tror, at det er en af den gode slags handlingsplaner, og så stemmer man ja.
Jeg tror egentlig ikke, at hverken det ene eller det andet vil være det rigtige at gøre, så derfor håber jeg meget på, at vi i udvalgsarbejdet kan finde frem til at lave eksempelvis en beretningstekst, hvor vi kan komme lidt tættere på, hvad for en af krukkerne, det falder ned i.
For som jeg opfatter det, har SF et ønske om, at vi får rettet op på handicapområdet.
Og så opfatter jeg det sådan, at det, der ligger i idéen med at lave en handicappolitisk handlingsplan, også er, at der mangler en politisk backbone, rygrad eller grundstruktur på handicapområdet, som gør, at vi kan vende tilbage til det aftalte og se på, om det var det her, vi mente, om tingene er i en god gænge, og hvis de ikke er, at vi så kan få tingene tilbage på sporet igen.
Nu har jeg været undervisningsminister i en del år, og på Undervisningsministeriets område har man jo på folkeskoleområdet, gymnasieområdet osv. store, langvarige aftaler, som danner det, jeg kalder den politiske rygrad i, hvordan et område udvikler sig.
Der er jo dermed også løbende diskussioner på tværs af de partier, der er med i aftalekredsen, om, hvad der gik godt, og hvad der gik dårligt, og hvordan vi retter op på det.
Det vil sige, at man der får et langstrakt politisk forløb, nogle gange hen over årtier, og det tror jeg den rigtige måde at drive et område på.
Hvis det, der er idéen med det her, derfor er, at vi får etableret sådan en rygrad, er mit svar bare: Ja tak, det vil jeg og regeringen rigtig gerne.
Det er jo mit ønske med nogle af de forhandlinger, at vi kan få etableret en rygrad på det her område, som også politisk kan være det holdepunkt, der gør, at vi kan vende tilbage til det, vi har aftalt.
Folketinget ved også, at de er i gang, for jeg har nævnt på et par samråd, at vi har haft indkaldt parterne i Sammen om Handicap, og at vi også sidder og diskuterer det her med nogle andre nu.
Der er ellers i politik en tendens til, at ting bliver meget kortsigtede, og at man sjældent får kigget hele vejen rundt om et område.
Jeg tror i virkeligheden, at et af de stærkeste og tungeste redskaber, vi har i det danske demokrati, faktisk er de her brede politiske aftaler, som nogle gange virker hen over årtier, og hvor man derfor også kan have et længere perspektiv både bagud, når man ser på, hvilke problemer der har været, hvad det var for redskaber, vi dengang forsøgte at bruge, hvad der virkede, og hvad der ikke virkede, men også fremadrettet, ved at man f.eks. giver sig tid til at lave undersøgelser eller forskningsprojekter, som rækker længere end frem til næste valg, hvor de politikere, der sidder omkring bordet, i hvert fald for nogles vedkommende er væk, eller der er kommet en ny minister eller en helt ny regeringskonstellation, og så er det forskningsarbejde og det langsigtede arbejde kuldsejlet.
Så hvis det, der ligger i det – og det ville være min opfattelse – er, at SF med det her forslag har et ønske om, at man får etableret den grundstruktur på handicapområdet, så er svaret jo simpelt hen bare straight up ja.
Derfor ville det genere mig rigtig meget bare at sige nej til det her beslutningsforslag, for det synes jeg ikke det fortjener.
Tværtimod synes jeg, at handicapområdet fortjener, at vi får gjort det der solide stykke grundarbejde og får etableret den rygrad.
Det tror jeg egentlig var mine bemærkninger hertil.
Jeg håber, at vi i udvalgsarbejdet måske kan komme frem til en beretningstekst eller noget, der ligner, og at vi kan finde hinanden i det.
Det ville jeg synes var rigtig fint.
Tak for ordet.