runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-08:
Tak for ordet, formand.
Når vi i dag taler om digital infrastruktur, kan det hurtigt blive teknisk, men i praksis handler det om noget helt grundlæggende, nemlig om forbindelsen virker derhjemme, om virksomhederne kan fungere i hele landet og om mobilnettet virker, også uden for de store byer.
Med L 85 samler vi reglerne i en ny hovedlov og tilpasser dansk ret til EU-forordningen om gigabitinfrastruktur.
Det skaber klarhed og mere forudsigelige rammer for udrulningen af mobil-og bredbåndsnet.
Lovforslaget viderefører de gode danske rammer, men forbedrer samtidig vilkårene, så det bliver lettere og hurtigere at etablere ny infrastruktur.
For det andet: Tempoet.
Lange sagsbehandlingstider må ikke stå i vejen for digital udvikling.
Derfor er det rigtigt at stille krav til behandlingstiderne.
Det er sund fornuft, at offentlige myndigheder ikke kan opkræve dobbelt leje og dermed gøre mastedelingen unødvendigt dyrere.
Lovforslaget er af teknisk karakter, men formålet er enkelt: At sikre stabile og fair rammer for digital infrastruktur, som hele Danmark er afhængig af.
Moderaterne støtter lovforslaget om fysisk infrastruktur til elektroniske kommunikationsnet.
Tak for ordet, formand.
Dina Raabjerg (KF), 2026-01-08:
Tak, formand.
Lovforslaget udmønter den telepolitiske aftale fra 2025 og gennemfører samtidig EU's forordning om gigabitinfrastruktur.
Synes man, at det lyder dræbende kedeligt, er det, fordi man ikke har forstået, at digital infrastruktur ikke handler om kabler og master.
Nej, det handler om om, hvorvidt en virksomhed kan drive en forretning uden udfald, om en mor og en far man arbejde hjemmefra, når børnene er syge, eller at ungerne kan lave lektier online, og om man kan ringe efter hjælp og få forbindelse, hvis det er, at en bedstefar falder om med et slagtilfælde.
Derfor er det rigtigt, at aftalen bag det her lovforslag har et klart formål, nemlig at gøre det lettere og hurtigere at udrulle stabilt bredbånd og mobil i hele landet.
Vi har et vigtigt princip om, at udrulningen fortsat skal være markedsbaseret.
Det er altså ikke staten, der skal trække kablerne – det er virksomhederne.
Vores opgave herinde er at sikre, at reglerne ikke står i vejen for dem, som rent faktisk gør arbejdet.
Det er også derfor, at det giver god mening, at vi i arbejdet med teleaftalen har taget fat på nogle af de helt konkrete problemer, som har bremset udrulningen i praksis, nemlig at de samme veje bliver gravet op igen og igen, at nye master bliver placeret få hundrede meter fra hinanden, fordi reglerne har spændt ben for fælles løsninger, og at sagsbehandlingen kan trække ud, selv når der både er vilje og investering til stede.
Med bedre muligheder for fælles at udnytte master og fysisk infrastruktur og nogle mere klare rammer for adgang kan vi bruge vores ressourcer bedre, og vi kan få mere digital infrastruktur for de samme penge.
Det betyder, at der går kortere tid, fra man har en plan, til man kan få forbindelse; det betyder færre gener for borgerne og for lokalsamfundet; og det betyder, at også yderområderne kan følge med i den digitale udvikling.
Det er også vigtigt, at vi har lagt vægt på nogle mere ensartede og gennemsigtige processer tværs af landet, for det skal jo ikke være postnummeret, der afgør, om en sag omkring teleinfrastruktur er til at få igennem.
Der er, som også nogle af mine kollegaer før mig har nævnt, nogle elementer i lovforslaget, som vi skal have kigget nærmere på i udvalgsbehandlingen.
Det handler bl.a. om fortolkning af nogle begreber, og det er især for os som konservative vigtigt, at teknologineutralitet også rent faktisk er teknologineutralitet.
Det duer ikke, når staten begynder at få en forkærlighed for en bestemt teknologi, som så måske om nogle år ikke er den rigtige.
Og det er vigtigt, at det kan fungere i praksis.
Samlet set er Det Konservative Folkeparti positiv over for det her lovforslag, og vi ser meget frem til den videre behandling.
Tak for ordet.
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Jamen jeg kan sagtens følge og forstå, at man er frustreret over ikke at være med, men politik handler også om de prioriteringer, vi laver sammen.
For os har det jo også været vigtigt at sige, at vi forhandler med dem, der også står på mål for nogle af de ting, vi ellers laver.
Et af de steder, hvor vi ikke har været enige, er jo f.eks., hvordan tilsynet er skruet sammen, hvor Socialdemokratiet har været meget tydelige og sagt: Vi synes, at ressourcerne skal bruges der, hvor svigt og snyd er, altså bruge ressourcerne og pengene der.
Det har vi jo ikke været enige om, og derfor ser handicapkredsen ud, som den gør.
Og det er jo helt fair, at vi ikke er enige om alting.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-01-08:
Det, jeg hører ministeren sige, er faktisk, at det her med at skærpe kravene er regeringen sådan set også med på at skærpe på andre områder.
Men så kan regeringen jo bare stemme for det forslag, som vi i Danmarksdemokraterne har fremlagt, hvor man simpelt hen fratager personer muligheden for at kunne arbejde i bla.a omsorgs- og sundhedsfag, hvis det er, de har begået en grov forbrydelse mod en ældre medborger.
Er regeringen klar til at stemme for det?
Det ligger jo lige for i forhold til det, som regeringen med socialministeren her i front står og plæderer for på Folketingets talerstol.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Som jeg sagde før, går et af de initiativer, som regeringen har spillet ud med, jo på, at der skal indføres særregler i socialtilsynsloven om rettighedsfrakendelse, og at vi også skal skærpe reglerne for indhentelse af straffeattester og lignende.
Derudover er det sådan, at vi lige nu er i gang med at forhandle en lang række initiativer på social- og handicapområdet.
Der er flere af de her forslag, som jeg synes er rigtig gode, og jeg vil ikke foregribe de forhandlinger, vi sidder i lige nu – men nej, regeringen kan ikke støtte det her forslag, som det ligger i dag.
Men jeg vil sige, at de ting, vi forhandler, forventer jeg vi kan fremsætte forslag om i indeværende samling.
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Tak for ordet, hr. formand.
Det er helt afgørende, at velfærdens penge bliver brugt til det, de er afsat til.
Når offentlige midler i stedet for misbruges og svindles af personer, der udnytter deres adgang til velfærdssystemet, så bliver ressourcerne trukket væk fra de borgere, der har størst behov for hjælp
I Socialdemokratiet deler vi analysen om, at velfærdens penge skal gå til de borgere, som har brug for dem, og ikke til folk, som begår kriminalitet, overgreb eller velfærdskriminalitet.
De sager, der har været fremme i pressen, viser jo tydeligt, at der er brug for at gøre mere, end vi gør i dag, og det er derfor også nødvendigt, at vi får flere redskaber til at forebygge velfærdskriminalitet og til at tage hånd om dem, som har allermest brug for hjælpen.
Som ministeren også sagde tidligere på talerstolen, er det jo netop det, vi forhandler nu i forhold til Sammen om Handicap.
Det er altså afgørende, at vi indfører tiltag, som er målrettede, og som sikrer, at vi styrer pengene, så de bliver i vores velfærdssamfund og går til dem, der har brug for det.
Vi kan også se fra Sverige, at det har store konsekvenser, hvis ikke man griber ind i tide over for velfærdskriminaliteten.
Det er vi forpligtet til at handle på.
Beslutningsforslaget her har til formål at fratage personer – ledere og ejere – retten til at arbejde med sårbare borgere, hvis de dømmes for kriminalitet, og forslaget omfatter alt fra vold og overgreb til velfærdskriminalitet og tyveri.
Det betyder ikke alene, at det er rettet mod alvorlige forhold og kriminalitet begået i relation til arbejdet med sårbare borgere, men at det også omfatter personer, der tidligt i livet er blevet dømt for mindre kriminalitet, herunder eksempelvis almindelig brugstyveri.
Vi mener, at konsekvensen er for voldsom, og at det, at man eventuelt har begået en mindre lovovertrædelse tidligere i sit liv, ikke skal fratage en mulighederne for, at man kan arbejde med børn og mennesker med handicap.
Det rejser altså derfor en række spørgsmål om, hvordan balancen mellem beskyttelse og rimelighed er.
Som ministeren også har redegjort for i sin tale, arbejdes der på at skærpe tilsynsloven, og det synes vi i Socialdemokratiet lyder fornuftigt.
Vi anerkender, at det er vigtigt, at vi hele tiden arbejder på at gøre arbejdet for udsatte borgere bedre, og at det handler om, at vi kan stille krav til de ledere, ansatte og medarbejdere, der er rundtomkring.
Derfor ser vi jo også på problemet med alvor, og vi ønsker også en politisk drøftelse i udvalget.
Men som det ligger her, støtter vi ikke forslaget.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-08:
Tak for talen.
Jeg havde nu regnet med lidt mere fra ordføreren i forhold til det her vigtige beslutningsforslag og ikke, at man negligerer det til at handle om brugstyveri.
For det her er jo meget større, og det er også det, der står i beslutningsforslaget.
Jeg har jo også oplistet en række eksempler på, hvad det her drejer sig om.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre ordføreren om, er, som også mine kollegaer her i Folketingssalen har rejst her i dag, at det skal gå på tværs af sektorerne, netop i forhold til at man arbejder med mennesker.
Det skal handle om vores sundhedssektor, og det skal handle om vores pleje- og omsorgssektor og generelt være bredt, så vi sikrer, at de mennesker, der arbejder med nogle af vores mest sårbare borgere, ikke også gentager de forbrydelser, de er blevet dømt for, som vi jo har været vidne til.
Hvordan ser ordføreren på det spørgsmål?
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Altså, bare for at tage en lokal sag fra min hjemegn, hvor en pædagog for nylig her er blevet dømt for overgreb mod meget små børn, vil jeg sige, at det jo er helt rigtigt, at når man har en anmærkning af den karakter, er det voldsomt og grænseoverskridende.
Som ministeren også sagde, er loven så på den her måde, at vedkommende ikke må have nogen omgang med udsatte borgere, børn eller andre.
Der synes jeg, det er væsentligt at sige, at noget af det, vi ønsker, jo er, som ministeren også sagde, at skærpe tilsynsloven, men vi er jo nødt til også at sige, at når man så er dømt for f.eks. ikke at måtte have med børn og unge eller andre at gøre, skal det selvfølgelig gælde.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-08:
Jamen forskellen er jo, at det er obligatorisk at indhente børneattester.
Det er ikke i alle tilfælde obligatorisk at indhente straffeattester og slet ikke de offentlige, plus at der er stor forskel på, hvad private leverandører kan, herunder også vikarer.
Det er jo der, hele miseren er.
Der er totalt gråzoner på det her område.
Derfor vil jeg høre ordføreren i forhold til det her forslag, så det går på tværs, som det her forslag jo gør: Hvad er baggrunden for, at Socialdemokratiet ikke kan støtte det her forslag?
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Altså, som ministeren også sagde, er vi i gang med at forhandle om, at der kommer tydelige indgreb, og vi kigger på, hvad det er for nogle indgreb, vi kan lave.
Det her går, som ordføreren også selv siger, på tværs af sektorer, og derfor vil man skulle lave indgreb på andre dele også.
Når man lytter til selve forslaget, vil jeg jo sige, at den opmærksomhed, som ordføreren har på udsatte borgere, kan man kun anerkende og sætte pris på.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-01-08:
Tak til Socialdemokraternes ordfører for talen.
Jeg havde håbet på, at man var lidt mere positiv fra Socialdemokraternes side i dag i forhold til at støtte Danmarksdemokraternes beslutningsforslag.
Det er et rigtig, rigtig godt forslag, fordi det, som min kollega fru Karina Adsbøl lige har nævnt, netop også går på tværs.
Det her handler jo ikke kun om socialområdet; det handler f.eks. også om sundheds- og ældreområdet.
Det er så hamrende vigtigt, at man ikke har skyklapper på, altså at man ikke risikerer, at en, som har begået grove forbrydelser som pædagog på socialområdet, bagefter kan gå direkte over i ældreplejen og få et job.
Men der er også nogle dilemmaer allerede i dag, f.eks. i ældreplejen.
Jeg er selv fra Helsingør, og der har man oplevet, at der er en medarbejder på et plejehjem, som har filmet en ældre kvinde med demens på plejehjemmet og sagt grimme, grimme ting til henne osv.
Det blev der også en sag ud af, og vedkommende blev fyret – men vedkommende kan gå direkte ud og få ansættelse bagefter på et andet plejehjem i en anden kommune.
Er det rimeligt?
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Jeg ved jo, at ordføreren fra Danmarksdemokraterne er en meget engageret ældreordfører.
Jeg er ikke ordfører på ældreområdet.
Jeg kan godt se, at beslutningsforslaget her lægger op til, at man går på tværs af sektioner.
Men jeg synes, at ministeren har redegjort for, hvorfor vi ikke kan behandle det på den måde.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-01-08:
Nu synes jeg, at man lidt for meget får skyklapper på herinde i Folketingssalen.
Det må være sådan, at man kan fremsætte et forslag, som går på tværs af forskellige områder, og så kan bede om klare svar.
Jeg synes simpelt hen ikke, det er rimeligt, hvis det er, vi hver især sidder på vores område og siger, at fordi man nu f.eks. er socialordfører, så tænker man kun på det og, altså hvis vi ikke kan tænke på tværs i forhold til at beskytte sårbare borgere.
Så hvad er den dårlige undskyldning for, at man ikke sætter sig mere ind i det og kan svare på det her i dag?
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Jeg sluttede min tale med at sige, at jeg ser frem til, at vi tager en drøftelse af det i udvalget, og der vil jeg meget gerne lytte til, hvad ordføreren har at sige på området.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-08:
Jeg må sige, at jeg også er en lille smule overrasket, men så kender man jo regeringen igen.
Man siger alle de plusord, der skal til, og »ih, hvor er det dejligt«, og alt muligt andet, »men i øvrigt stemmer vi imod«.
Det virker jo ligesom paradoksalt.
Jeg kunne bare godt tænke mig spørge ordføreren om noget, jeg egentlig blev lidt overrasket over at ordføreren i sin tale sagde: Hvor går grænsen i forhold til eksempelvis brugstyveri?
Vi har jo set nogle ret grelle eksempler, det ved jeg også som retsordfører, i forbindelse med svindel mod ældre f.eks., hvor det har været sosu'er, der f.eks. har stjålet fra dem.
Hvor går grænsen for ordføreren i forhold til det?
Hvis nogen har svindlet og bedraget og stjålet fra en, skal vedkommende så stadig væk kunne komme ind det allermest intime og trygge sted, man burde have, nemlig i ens eget hjem?
Bør man så bare kunne komme og gå, som det passer ind der?
Mener ordføreren det?
Det lød lidt sådan på den tale, ordføreren holdt.
Camilla Fabricius (S), 2026-01-08:
Jeg kunne jo så starte med at sige det samme.
Igen kender man jo Dansk Folkepartis ordfører som en ordfører, der fordrejer ordene, og som markant og aldeles hver eneste gang drejer det hen på noget helt andet.
Det, vi ønsker i Socialdemokratiet, er at komme svigt og snyd til livs.
Vi ønsker ikke sådan at kaste grus i maskineriet eller på anden vis mistænkeliggøre alt og alle, som Dansk Folkeparti ynder at gøre.
Så jeg kan slet ikke genkende det, ordføreren siger.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-08:
Nej, det gør vi sådan set ikke i Dansk Folkeparti.
Vi prøver bare at holde Socialdemokratiet og regeringen op på det, de lover.
Det så en anden side af sagen.
Der er jeg bare nødt til at sige: Hvor går grænsen så for ordføreren?
Ordføreren siger, at der er nogle småtterier.
Hvad er det, vi taler om?
Jeg er bare nysgerrig på det og giver ordføreren mulighed for at folde det ud, som man mener i forhold til småtterier.
Jeg synes, det er noget meget særligt, når man lukker folk ind i andres hjem – måske ind til nogle, som lider af demens eller på anden vis er svækkede.
Skulle man så ikke kunne regne med, at de i hvert fald ikke ender med at stjæle fra dem?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Helt generelt er det jo sådan i dag, at hvis man skal indhente – og det skal man jo i mange tilfælde også på ældreområdet og på sundhedsområdet og andre steder – straffeattester, så er det rigtig vigtigt, at man i den sammenhæng kan få en viden.
Det er nogle af de ting, hvor vi har kunnet se, at det på socialområdet ikke har været de samme krav, og det er derfor, regeringen er kommet med nogle forslag til, hvordan vi kan skærpe nogle af de krav, der gælder i forhold til straffeattester, i forhold til også rettighedsfrakendelse.
Det er noget af det, vi sidder og forhandler om lige nu, men det er jo ikke det samme, som at der på andre områder ikke også er tilsvarende krav eller lignende problemstillinger, som det måske også kan være vigtigt at kigge på.
Det er regeringen selvfølgelig meget interesseret i.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-01-08:
I Danmarksdemokraterne er vi jo ikke selv med til de her forhandlinger, og det er vi jo ikke bl.a. på grund af det her med socialtilsynet, som bliver beskåret drastisk.
Jeg synes simpelt hen, at ministeren mangler at give nogle klare svar på, hvordan man reelt vil sikre det her område mod de her brodne kar, når det er, man har skåret så meget på tilsynet, som man har.
Lad nu det ligge.
Mit spørgsmål skal meget gå på, at det, som man sidder og forhandler om ovre hos socialministeren, handler meget om socialområdet, men det forslag, som vi i Danmarksdemokraterne har fremsat, og som vi behandler her i dag, er jo faktisk noget, der er tænkt meget bredere.
Det er jo også tænkt ind over Ældreministeriets og Sundhedsministeriets ressort f.eks., for vi skulle jo gerne undgå, at mennesker, som har begået grove forbrydelser ikke bare sådan rent faktisk kan få ansættelse i ældreplejen igen og igen.
Hvad vil ministeren gøre på det område?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Jeg er jo fuldstændig enig i, at de konkrete eksempler, der bliver nævnt, er eksempler på mennesker, som ikke bør arbejde med mennesker, sårbare mennesker, hvad enten det er ældre eller socialt udsatte.
I dag er det jo sådan, at straffelovens § 78 og § 79 indeholder regler om rettighedsfrakendelse, og der er det også sådan, at man i forbindelse med en dom kan blive fradømt muligheden for at varetage et bestemt erhverv, og det kan ske for 1 år, 5 år eller indtil videre, som jeg nævnte før.
Det er sådan, at regeringen lige nu sidder og forhandler, hvor vi bl.a. kigger på muligheden for, at man udvider rettighedsfrakendelsen ved at indføre særregler i socialtilsynsloven, og det synes jeg er et rigtig vigtigt skridt.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-08:
Så synes jeg da bare, ministeren skal gå i gang med at få justitsministeren indover.
For det her er de mest udsatte mennesker i vores land.
Det er dem, vi har en helt særskilt forpligtelse til at tage hånd om og passe på.
Jeg er bare nødt til at sige, at når vi igen og igen ser handicapchauffører, der voldtager dem, de skal befordre rundt, og ser sosu'er, som i den grad misbruger den tillid, de ældre giver dem, måske stjæler fra dem, svindler dem eller begår overgreb imod dem osv. osv., så er vi jo nødt til at sige, at det her bare overhovedet ikke er godt nok.
Jeg er ked af at sige det, minister, men det har jo været sådan her i mange år, og hver gang bliver der sagt, at nu gør vi noget, og der sker nul og en fis.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Det er jeg da ked af, for det er jo netop derfor, vi nu i et års tid har siddet og arbejdet på området med netop at stramme op i forhold til at sikre, at de mennesker, der f.eks. arbejder på private botilbud eller arbejder med mennesker inden for handicapområdet, netop kommer med den fornødne kvalitet, og i forhold til at vi stopper brodne kar.
Det arbejde er vi i fuld gang med.
Vi er i fuld gang med forhandlingerne.
Jeg er selvfølgelig ærgerlig over, at der er partier, der ikke har valgt at være med i den samlede rammeaftale på handicapområdet, for så ville de sidde med ved forhandlingsbordet lige nu.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-08:
Jeg er også lidt interesseret i at høre ministerens holdning til det med, at det her forslag jo netop modsat det, vi sidder og forhandler lige nu med regeringen, går på tværs af sektorerne.
Kan ministeren ikke se, at der er et behov for det?
Jeg har f.eks. kendskab til en sag, hvor en psykiater seksuelt krænkede patienter på danske hospitaler.
Han nåede ikke at blive taget i det, rykkede til Norge, blev taget i det samme deroppe og fik en dom på 2 år, men fik ikke frataget sin danske lægeautorisation, flyttede tilbage til Danmark, fortsatte igen på danske hospitaler igennem årevis og fik til sidst frataget sin lægeautorisation.
Derefter gjorde han det næste, man så kan gøre, nemlig at ansøge Ishøj Kommune om at blive bostøtte og familiebehandler der.
Vi mangler jo nogle ting, i forhold til at man ikke bare kan rykke på tværs af sektorerne.
Vil ministeren ikke anerkende, at det her forslag løser den del?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Jeg vil gerne anerkende, at der i de senere år har været et stort fokus på sundhedsområdet, i forhold til at netop autoriserede personer eller andre ikke bare rykker rundt i Norden, og det er selvfølgelig også noget, vi skal være opmærksomme på.
Noget af det, vi sidder og forhandler nu lige præcis sammen med Liberal Alliances ordfører, er også spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at man får indhentet straffeattester, og hvordan vi sikrer, at netop de mennesker, der arbejder inden for socialområdet, er mennesker, som også er i stand til at arbejde på det her område.
Jeg vil ikke gå længere ind i de forhandlinger, vi i gang med lige nu, men blot sige, at vi, ligesom partierne, der har fremsat det her forslag, er, er optagede af, at vi får et handicapområde i Danmark, hvor man kan føle sig tryg ved, at de mennesker, der arbejder der, ikke tidligere har begået alvorlige forbrydelser, som gør dem uegnede til at arbejde med mennesker.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-08:
Det synes jeg jo er super vigtigt.
Derfor er jeg også selv med i de forhandlinger, men kunne ministeren være åben over for, at man får inddraget det, så det virker på tværs af sektorer?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-08:
Generelt er vi meget interesserede i, at hvis man har en straffeattest og dermed jo har en dom, i forbindelse med at man har arbejdet med mennesker, er det jo noget, der skal indhentes, og det er noget af det, vi kigger på.
Vi har jo har stillet forslag om, at man udvider særreglerne i socialtilsynsloven yderligere i forhold til i dag og også kigger på reglerne for rettighedsfrakendelse, ikke kun for ledere, men selvfølgelig også for ejere og bestyrelsesmedlemmer.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-08:
Tusind tak.
Jeg vil starte med at sige, at det her forslag fra Danmarksdemokraterne netop går på tværs af sektorer, og det er der brug for.
Der er brug for at få gjort op med de brodne kar, som vi jo desværre ser igen og igen.
Vi har set det masser af gange.
Vi har set folk, der har misbrugt udsatte børn.
Vi har set folk, der har filmet og ydmyget ældre.
Vi har set nogle mennesker, som har haft et ekstremt tillidsfuldt hverv, og som i den grad har misbrugt det.
Jeg skal være fuldstændig ærlig at sige, at i Dansk Folkeparti mener vi, at de mennesker aldrig skal have lov til arbejde med mennesker igen.
Det skal være fuldstændig klart og tydeligt.
Det skal ikke være noget med omplacering til et andet sted.
Det skal ikke være noget med at finde job i en anden kommune, som man også har set eksempler på.
Det skal ikke være noget med, at man bare kan åbne op et andet sted i forhold til botilbud osv. osv.
Det her skal være en udelukkelse konsekvent og altid, for hvis man er så dårligt et menneske, at man kan finde på at gøre det der, så skal man straffes hårdt, udlændinge skal selvfølgelig udvises, og så skal man aldrig have med mennesker at gøre igen.
Hvorfor mener ministeren ikke, at det er den eneste rigtige løsning for at få gjort op med det her?