Anders Kronborg (S), 2026-02-05:
Tusind tak for det, og også tak for påmindelsen, allerede inden man går på.
Jeg vælger ikke at tage det personligt, for jeg oplever faktisk helt generelt, at indfødsretsordførerne har en meget respektabel tone over for hinanden.
Jeg tror måske, der menes nogle debatter i forhold til nogle udlændingeordførere, men vi er jo indfødsretsordførere, og jeg synes faktisk, at netop Indfødsretsudvalget har både en rigtig god arbejdsmoral og en god dialog med hinanden.
Det er faktisk noget, jeg vil opfordre præsidiet til at kigge forbi til, for jeg synes faktisk, det er et eksempel på, hvordan et udvalg med så store uenigheder faktisk kan arbejde godt og konstruktivt sammen.
Jeg oplever faktisk, at vi har en respektabel og ordentlig tone mellem hinanden.
Men det, vi skal behandle i dag, er L 98.
Det kan være personer, der tidligere er kommet til Danmark som flygtninge, udenlandske arbejdstagere eller familiesammenførte.
Det, der er vigtigt, er, at dem, der får et dansk pas, er nogle, der er selvforsørgende, er nogle, der bidrager til vores fælles samfund, er nogle, der har vist en ordentlig dømmekraft og ikke har begået kriminalitet, og er nogle, der vil tage del i vores værdier, kan det danske sprog og vil være aktive i det danske foreningsliv.
De nye borgere bliver hvert år inviteret til en statsborgerskabsdag på Christiansborg.
Det er en meget festlig fejring.
For mig er det en særdeles glædelig begivenhed.
Den bringer smil på læberne, men den giver også en klump i halsen, og nogle gange er man også ved at fælde en tåre.
Man ser mennesker, der i rigtig mange år har slidt og slæbt for at blive en del af det danske samfund.
De sidder med vores smukke flag i hånden, de ser dansk kultur på scenen, og de synger med på danske sange.
Og når man snakker med de her borgere efterfølgende, når de går rundt på Christiansborg, kan man virkelig mærke, at de vil det danske samfund.
Derfor vil jeg også gerne sige, at naturligvis skal udlændinge, der har gjort deres pligt og har udvist en evne og ikke mindst vilje til at blive en del af Danmark, selvfølgelig også på et tidspunkt kunne blive danske statsborgere.
Derfor støtter Socialdemokratiet også det her lovforslag.
Jeg ville have svært ved, hvis jeg var i et parti, der stemte imod det samlede lovforslag i dag, f.eks. at fortælle alle de mennesker, som har slidt og slæbt og f.eks. kommer fra vores naboland Tyskland, hvorfor de ikke kan få dansk statsborgerskab, og hvorfor partier, der bejler efter at komme i regering efter næste valg, ikke vil byde de her tyskere, som har slidt og slæbt, velkommen i den danske familie.
Det danske statsborgerskab indeholder en række rettigheder.
Det giver også stemmeret til det danske folketingsvalg.
Og naturligvis forpligter det til at blive en del af fællesskabet.
Man skal udvise flid på arbejdsmarkedet, vise, at man vil det danske samfund, og man har en særlig forpligtelse til at være en del af vores fællesskab.
For det at få et dansk pas er ikke bare noget, der sker i et regneark.
Det er sådan set familien, der byder velkommen og tager én ind i familiens midte, og dér skal man opføre sig ordentligt.
Derfor er det også vigtigt at sige, at der er en forventning om, at når man har fået det danske pas, så er man stadig selvforsørgende, bidrager på arbejdsmarkedet og går til skole-hjem-samtaler med sine børn.
Jeg tror også, vi er nødt til at være fuldstændig ærlige; når vi går tilbage i historien, f.eks. til 2005, hvor der var 10.197, der fik statsborgerskab, eller f.eks. i 2004 under en borgerlig regering, som havde ét støtteparti, Dansk Folkeparti, hvor man gav statsborgerskab til 14.976, så vil jeg vove den påstand, at vi igennem historien har set, at for mange har fået et dansk pas, og den fejl må ikke gentage sig.