Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
I Alternativet er vi glade for, at regeringen udskifter pisk med gulerod, i forbindelse med at man forsøger at udvide beskæftigelsen.
Regeringen vil nemlig give langtidsledige en præmie for at finde arbejde, mens man indtil nu har jaget dem rundt efter arbejde og gjort dem fattigere.
Men der stopper vores begejstring faktisk også, for vi synes, at det her forslag om at give jobpræmie til langtidsledige er administrativt bøvlet, dyrt og frem for alt uden nogen særlig god dokumentation for en eventuel effekt.
Det virker lidt hovsaagtigt pludselig at hive en lille milliard kroner op af pungen til en jobpræmie, som man ikke ved om har nogen virkning.
Og spørgsmålet er, om det virker.
Da ideen til den her jobpræmie i sin tid blev præsenteret som en del af den forrige regerings plan, jeg tror, det var en del af 2025-planen, hørte jeg om den i bilradioen på en tur til Odense.
Jeg hørte i nyhedsindslaget om jobpræmien, og så hørte jeg et interview med en langtidsledig, der blev spurgt, hvad hun mente om jobpræmien.
Hun sagde: Jeg bekymrer mig ikke om en jobpræmie, jeg bekymrer mig om at få et job.
Jeg har søgt arbejde igennem lang tid, og det vil jeg blive ved med at gøre, uanset om der findes en jobpræmie.
Nu er et enkelt interview jo ikke noget at basere sin erfaring på, men jeg tror faktisk, at den her kvindes ord er meget sigende på vegne af mange ledige.
Folk vil gerne arbejde, og de prøver i forvejen at finde et arbejde, og der er vi i tvivl om, hvorvidt en jobpræmie skaber yderligere, afgørende motivation til at komme i beskæftigelse.
Folk tager ikke kun arbejde for pengenes skyld, de gør det også for at have noget at stå op til, for at få kolleger, for at bidrage til fællesskabet, for at udvikle sig fagligt osv.
Så jeg er ikke sikker på, at penge i sig selv er en lige så motiverende faktor ude i samfundet, som den er inde i hovederne på regeringens medlemmer.
Og ud fra tidligere forsøg med en jobpræmieordning i Danmark konkluderer Beskæftigelsesministeriets embedsmænd, at erfaringerne med to tidligere danske forsøg med jobpræmieordning er usikre, og at der ikke er tilstrækkelig evidens for de langsigtede virkninger på området.
Man kaster altså en lille milliard kroner efter en ordning, som har en usikker virkning, samtidig med at man ikke vil ofre nogle hundrede millioner kroner på at justere ressourceforløbene, så syge danskere ikke parkeres i endeløse rækker af job på ubestemt tid.
Man har truet med at afskaffe revalideringen, selv om det er en fantastisk hjælp med hensyn til at få folk tilbage på arbejdsmarkedet.
Man har fjernet muligheden for, at folk på sygedagpenge kan optjene ferie, sådan at lavindkomstfamilier ikke kan komme på ferie, hvis far eller mor har været syg.
Og man har sparet 100 mio. kr. på mentorstøtte, som skal lette den lediges vej til arbejdsmarkedet.
Og så bonner man pludselig ud med en lille milliard kroner til en indsats, som man ikke er sikker på virker.
Kunne man ikke prøve med en forsøgsordning?
Og når jeg taler forsøgsordning, taler jeg altså ikke om en ordning i 800-mio.-kronersklassen.
Kunne man ikke prøve med en til 50 mio. kr. eller med et noget mindre forsøg?
Og hvis de virker, er jeg sikker på, at der nok skal være opbakning til at udvide ordningen.
Men som det ser ud nu, vil Alternativet hellere bruge 800 mio. kr. på at hjælpe de næsten 60.000 ledige aktivitetsparate kontanthjælpsmodtagere med at komme så tæt på arbejdsmarkedet, de kan komme det, eller investere i beskæftigelsesområdet, som man f.eks. gør i Hjørring, hvor man satser bredt med en individuel indsats for at få de udsatte ledige i arbejde, en stor investering på over 100 mio. kr., som ser ud til at kunne betale sig.
Vi vil i det hele taget hellere investere bredt i den her målgruppe end at give en enkelt præmie for de job, som folk måske alligevel ville have fundet.
Det kan være, at der er kommet oplysninger til, jeg ikke kender til.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg kommer fra det private erhvervsliv og selv har en virksomhed, og her kunne man aldrig finde på at investere en lille milliard kroner, før man havde læst den rapport, der er på vej, om, hvordan det var gået i forhold til lignende investeringer i fortiden.
Så mit sidste spørgsmål skal være: Hvorfor venter regeringen dog ikke på den rapport, eller har man fået noget af den, som jeg ikke kender til?
Det er nok ikke så svært at gætte, at Alternativet stemmer nej til det her.
Vi under langtidsledige den allerbedste beskæftigelse, de overhovedet kan få, så grunden til, at vi stemmer nej, er selvfølgelig ikke, at vi ikke under dem det, men at vi er i tvivl om, om det her overhovedet virker.
Vi mener, at der er andre indsatser, der ville være langt bedre.