runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Poll (ALT), 2017-04-18:
Jeg er rigtig glad for, at oppositionen i dag har indkaldt til denne forespørgselsdebat, og tak til ministeren for at møde op.
Det er fuldstændig afgørende, hvis vi skal nå at bremse klimakrisen, inden den får fatale konsekvenser, at den danske regering arbejder benhårdt for, at vi sætter os nogle mål internationalt, der gør os i stand til at nå Parisaftalens mål om at begrænse opvarmningen til 1½ og maksimalt 2 grader.
Disse mål har vi som bekendt ikke i dag.
Vi har kun 4 år tilbage, før Parisaftalens mål kan blive umulige at opfylde.
Ifølge en ny analyse fra Carbon Brief, er der 66 pct. risiko for, at klodens atmosfære indeholder så store mængder drivhusgasser allerede om 4 år, at det ikke længere vil være muligt at holde den globale temperaturstigning nede på et niveau, som er halvanden grad varmere end niveauet før den industrielle revolution.
Vi har altså rigtig, rigtig travlt.
Det globale ambitionsniveau skal øges markant og meget hurtigt.
Hvis man lægger alle de nuværende klimaplaner sammen, vil temperaturen i år 2100 være steget med mellem 3 og 3½ grad, og al klimaforskning peger på, at landene skal gøre meget mere, hvis man overhovedet skal kunne nå målet på 2 grader.
Heldigvis er der i Danmark bred enighed om, at klimaproblemet er vigtigt, og at målene fra Parisaftalen skal nås.
Hvad gør regeringen så i dag?
Vi er en del af Mission Innovation, selv om det er spændende, hvornår vi egentlig skal bidrage med det, vi har lovet.
Vi arbejder i vennegruppen for udfasning af fossile subsidier, bare ikke herhjemme, hvor vi altså giver den fossile industri skatterabatter til fortsat fossil udvinding, og vi har strategisk samarbejde med en række lande i det såkaldte handlingsspor.
I regeringsgrundlaget står om Parisaftalen: »Danmark skal nationalt arbejde for at bidrage til indfrielse af den ambitiøse målsætning, men med Danmarks andel af de samlede udledninger taget i betragtning er det af største betydning at søge indflydelse internationalt.
Som jeg læser det, betyder teksten i regeringsgrundlaget, at regeringen skal arbejde intenst for at få hævet ambitionsniveauet og klimamålene i EU og globalt, og derfor er debatten om især EU's klimamål, hvor Danmark har direkte mulighed for at presse på for flere ambitioner, bydende nødvendig.
På COP21 blev klimamålet som bekendt skærpet, og EU's mål var altså ikke i overensstemmelse med det globale klimamål.
Jeg håber, at vi med debatten her kan blive enige om at arbejde for, at Danmark og EU tager teten i de internationale klimaforhandlinger og søger at skabe en stærk koalition af lande, der vil drive processen fremad, så vi når at bremse klimakrisen.
Partierne bag forespørgslen mener, at Danmark bør gøre det til en topprioritet for indsatsen, både i klimaforhandlingerne, men også i udenrigspolitikken som helhed, at sikre opbakning til og fremdrift i den globale klimaindsats.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-04-18:
Det er lidt en deja-vu-oplevelse at være i Folketingssalen i dag, for man står og siger det samme to gange.
L 184 ligner jo L 181 i forhold til indholdet, blot er det møntet på undervisningsområdet og ikke det videregående uddannelsesområde.
Jeg synes ligesom Enhedslistens ordfører, der også var inde på det, at der er en stor bekymring over, at det her lovforslag medfører noget mere bureaukrati ude på uddannelsesinstitutionerne, og at man altså også bliver nødt til at indtænke det i udmøntningen af det.
Høringssvarene er jo stærkt kritiske, og selvfølgelig er der også institutionelle interesser på spil i det her tilfælde.
Men det interessante her er, at også Dansk Industri er kritisk over for lovforslaget; de støtter i princippet indførelsen af investeringsrammer, men de er bekymrede for, om den positive udvikling, som selveje ifølge Dansk Industri har haft på uddannelsesområdet, kan fastholdes, hvis det her lovforslag gennemføres, for det vil svække institutionernes selveje, og jeg synes, at det er vigtigt at lytte til Dansk Industri, som også er en ven af regeringen.
Det, som Dansk Industri foreslår, og som vi faktisk godt kunne tilslutte os i Alternativet, er, at en tilpasning af rammerne sker ad frivillighedens vej, så institutionerne frivilligt skal tilpasse sig rammerne.
I det omfang, de så ikke gør det, kan man gå ind og optage forhandlinger med institutionerne om, hvordan man så prioriterer de indmeldte investeringer.
Men sådan en model med, at man i første omgang siger, at det skal være ad frivillighedens vej, og sker det ikke, går man så ind og tager drøftelsen med de enkelte institutioner, ville for os set
være en meget bedre løsning.
Så nøjes man også med at ramme de institutioner, som så måske har haft svært ved at overholde budgetterne, frem for at skyde gråspurve med kanoner.
Så som det ser ud lige nu, kan Enhedslisten, nej, Alternativet – undskyld! – ikke støtte lovforslaget.
Annette Lind (S), 2017-04-18:
Tak for det.
Der er sammenfald mellem det her lovforslag og det lovforslag, vi lige har behandlet.
Det her lovforslag handler om ungdomsuddannelserne og almen voksenuddannelse.
Med lovforslaget indfører vi en investeringsramme for det statslige selveje fra 2018.
Modsat andre dele af selvejeområdet er det her reelt ikke omfattet af udgiftspolitisk styring eller prioritering.
Ungdomsuddannelserne kan frit disponere over deres økonomi – det er en del af selvejekonstruktionen.
Selvejeområdets investeringer tæller med i budgetlovens måltal; det er modsat andre store offentlige områder ikke underlagt en reel udgiftspolitisk styring.
Med dette lovforslag bliver det muligt at undgå en situation, hvor man er tvunget til at stoppe investeringer på andre offentlige områder, fordi de selvejende institutioner overskrider de økonomiske rammer i budgetloven.
Det bliver med andre ord i fremtiden i højere grad muligt politisk at prioritere, om man vil investere eller bremse op, når det er nødvendigt.
Socialdemokratiet støtter det her lovforslag, fordi vi mener, at det skal være en politisk styring af de offentlige investeringer, så vi kan investere mere, når økonomien skal have et skub, og holde igen, når økonomien ikke skal løbe løbsk.
Det bør gælde i hele den offentlige sektor, også på selvejeområdet.
Men samtidig erkender vi, som vi også har hørt det her tidligere i debatten, at institutionerne har været meget kritiske over for det her spørgsmål og de her forslag og er kommet med mange kritiske høringssvar.
Det skal vi naturligvis lytte meget til, og derfor vil jeg også i udvalgsbehandlingen stille en række af de spørgsmål, der er blevet stillet i de kritiske høringssvar.
Vi er især optaget af, at forslaget ikke kommer til at betyde unødvendigt bureaukrati eller ressourcespild, ligesom uddannelserne selvfølgelig skal sikres fleksibilitet og mulighed for at planlægge deres drift og investeringer.
Og derfor vil jeg, som jeg siger, tage det op i udvalgsbehandlingen, altså afsøge, præcis hvordan de nye investeringsrammer skal udmøntes, bl.a. i forhold til skolernes investeringer i undervisningsudstyr, som især lederne har givet udtryk for bekymring om i deres høringssvar, altså så vi kan sørge for, at skolerne selvfølgelig løbende kan forny deres udstyr.
Socialdemokratiet støtter som sagt det her forslag og ser frem til i udvalgsbehandlingen nærmere at få belyst detaljerne, med hensyn til hvordan det skal udmøntes i praksis.
Anni Matthiesen (V), 2017-04-18:
Tak, formand.
Som det også lige er blevet sagt af den tidligere ordfører, er det her under en anden minister, men ellers minder det lidt om det lovforslag, som lige er blevet behandlet her i salen.
Jeg kan starte med at sige, at Venstre støtter L 184.
Forslaget er jo en del af udmøntningen af finansloven for 2017, og kort og godt går det jo ikke, at der bliver igangsat flere investeringsprojekter, end der er råd til, og det er egentlig det, det her lovforslag tager hånd om.
Med andre ord er det her lovforslag med til at sikre en bedre styring af investeringsrammerne, også på hele undervisningsområdet.
Bruno Jerup (EL), 2017-04-18:
Fru Anni Matthiesen brugte det samme argument, som et par andre også har gjort tidligere, om, at man ikke bruger flere penge, end der er råd til.
Hvad bygger fru Anni Matthiesen det på?
De selvejende institutioner gør normalt det, at de tager et lån til investeringer i de bygninger, de vil lave, og de betaler så af på det lån over tid, ligesom alle andre gør.
Anni Matthiesen (V), 2017-04-18:
Det, jeg taler om i den her sammenhæng, er jo, at vi med lovforslaget her går ind og sikrer, at staten har overblikket over, hvilke investeringer der foregår rundtomkring, også i de selvejende situationer.
Jeg tror måske egentlig, man vil mene, næsten uanset hvilket parti man spørger her i salen i dag, at det jo er noget, som er nødvendigt for at have det samlede overblik.
Bruno Jerup (EL), 2017-04-18:
Men jeg er lige nødt til at spørge igen: Hvad mener ordføreren med ordene, at der er råd til?
Altså, hvem har råd til hvad?
For det er jo, kan vi sige, ikke umiddelbart statens penge, men det er nogle penge, som de selvfølgelig får i form af deres taxameter, og de betaler af på nogle lån, som de har taget.
Så der er jo ikke nogen, der ligesom har taget nogle lån, har bygget noget eller investeret i noget, som de ikke har haft råd til.
Eller er der nogle konkrete eksempler på nogle, der har bygget noget eller investeret i noget, som de ikke har haft råd til?
For ellers ved jeg ikke, hvor det argument ligesom kommer fra.
Anni Matthiesen (V), 2017-04-18:
Nu vil jeg ikke hænges op på det, men som jeg husker det, havde vi for ganske kort tid siden en situation, hvor staten også var nødt til at gå ind og yde ekstraordinær hjælp, fordi man simpelt hen var i gang med et byggeri, som overskred selve investeringsrammen.
Det er vel også det, man på en eller anden måde tager hånd om ved at sikre, at der i hvert fald på forhånd er nikket ja til det, inden nogen begynder at bygge mere, end en institution f.eks. har penge til.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-04-18:
Lovforslaget her vidner om, at det kan være en vanskelig opgave at planlægge og prioritere udviklingen i en uddannelsessektor, der i så høj grad er præget af en markedsgørelse af institutionernes økonomistyring.
Den måde at styre uddannelsessystemet på indebærer, at den udvikling, der kan føre til fremgang og vækst for den ene uddannelsesinstitution, kan føre til nedgang for en anden, uden at det som sådan er led i nogen som helst planlægning af et givent uddannelsesområde, og uden at det nødvendigvis er til gavn for de uddannelsessøgende.
Det er ikke nogen ny problemstilling – den har vi diskuteret i årevis i forbindelse med den markedsgørelse, der er sket på uddannelsesområdet – og man må jo sige, at det desværre så heller ikke er den grundlæggende styringsstruktur, vi skal diskutere her.
Det er ikke det, der er til debat med forslaget, men ikke desto mindre synes jeg, det er værd at nævne, for det er jo en af årsagerne til, at det er komplekst at styre området rent økonomisk.
Med forslaget her lægger regeringen jo altså desværre ikke op til et forsøg på for alvor at gøre op med den her uhensigtsmæssige økonomiske styringsstruktur.
Man kan vel roligt sige, at det heller ikke er et forslag om, at der skal sikres rum for større og mere langsigtede investeringer på uddannelsesområdet.
Tværtimod er det, der vel i al sin enkelhed er kernen i forslaget, at regeringen vil have styr på området.
Man vil have et ekstra redskab til at styre og bremse de offentlige investeringer.
Vi er i Enhedslisten bange for, at regeringen med det her forslag vil skabe en række nye problemer for mange af landets uddannelsesinstitutioner.
Det har været nævnt, også under behandlingen af det foregående lovforslag, som jo i bund og grund har samme indhold, at der er en meget stærk bekymring i uddannelsesinstitutionerne.
Det træder også meget tydeligt frem, når man læser høringssvarene til det her forslag.
Der er bekymringer for, at forslaget vil betyde vigende uddannelsesinvesteringer, der er bekymringer for, at det kan føre til, at uddannelsesinstitutioner i perioder kommer til at operere med midlertidige løsninger, som påfører dem ekstraudgifter, og der gives fra uddannelsesinstitutionernes side samtidig udtryk for en berettiget utilfredshed med, at det er noget – hvad der helt tydeligt er benævnt i lovforslaget – som øger de administrative omkostninger.
Dem skal uddannelsesinstitutionerne selv afholde inden for deres eksisterende budgetter.
Så alt i alt vil jeg sige, at lovforslaget da adresserer et element af de reelle problemer, som vi har med hele den markedsstyring, der er af uddannelsesområdet.
Henrik Dahl (LA), 2017-04-18:
Lovforslag nr. L 184 er en følge af aftalen om finanslov for 2017, og det, som blev aftalt der, var, at investeringsrammerne både på universiteterne og på det her område skal indordne sig under budgetloven.
Det er altså ikke et lovforslag, der har sådan det tungeste af det tunge uddannelsespolitiske indhold.
Det har mere en administrativ karakter, men i lyset af de store, store fordele, som budgetloven helt generelt rummer for det danske samfund, og som følge af at vi er med i finanslovsaftalen for 2017, så støtter vi selvfølgelig lovforslaget.
Der er flere ordførere, som har sagt, at de principielt har en positiv holdning til budgetloven og til den tænkning, der er bag den, men at man gerne vil høre mere under udvalgsbehandlingen.
Og da der som regel er sådan ret bred enighed om dansk uddannelsespolitik, håber jeg selvfølgelig, at alle parter vil gå ind i udvalgsarbejdet.
Men som sagt støtter Liberal Alliance lovforslaget.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Tak for spørgsmålet.
Det var faktisk den historie, jeg også henviste til i mit svar til hr. Carsten Bach om det her med, at der er blevet vurderet en usikkerhed, og at der i øvrigt også er en modstand imod den nedskæring på forskningsindsatsen, som der også har været siden regeringsskiftet.
Man kan sige, at koblingen mellem nedskæring på forskningsindsatsen og politisk usikkerhed med forsøg på at aflyse allerede aftalte og udbudte havvindmølleparker osv. osv. jo er det, der har gjort, at vi faktisk risikerer at kaste barnet ud med badevandet.
Vi risikerer faktisk at skabe en usikkerhed, som gør, at investorerne og de store penge går uden om Danmark.
Det vil være ærgerligt, for det vil selvfølgelig ramme klimaet, men det vil i særlig grad ramme danske virksomheder og arbejdspladser inden for lige præcis den her sektor.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-04-18:
Tak for det, og mange tak for ordførerens tale.
Jeg er meget enig i rigtig meget af det, ordføreren siger, både om at vi skal være meget ambitiøse på det her område, og at det her jo også handler om at sikre danske arbejdspladser inden for nogle helt afgørende brancher og bevare en førerposition, der har sikret os tusindvis af grønne jobs.
Så jeg synes, at ordførerens tale tegner et godt perspektiv for den dag, der forhåbentlig kommer et regeringsskifte, og der vil komme nogle partier til magten, som faktisk vil bekymre sig om at skabe arbejdspladser inden for de her brancher.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren om, hvordan Socialdemokratiet tænker at vi skal presse på, ikke kun i EU, men også uden for EU, for at skabe nogle af de alliancer, som vil skubbe det her internationale klimasamarbejde fremad.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Det er i sagens natur rigtig svært at sige, præcis hvordan man burde gribe det an, for meget af det foregår bag lukkede døre.
Men der er jo nogle gange en situation, hvor enkelte medlemslande prøver på at danne en koalition, eksempelvis i EU, for at presse på.
Sidst vi havde regeringsmagten, havde vi også en situation, hvor der, lige før vi skulle være formand for EU, opstod et tæt samarbejde, kan man sige, mellem den danske regering og så de mest udsatte og mindst udviklede lande om at prøve at sikre en ambitiøs klimaaftale.
Det er jo et eksempel på, hvordan man kan finde alliancepartnere.
Det kunne være nogle, som har styrkepositioner på det grønne område, men det kunne også være nogle andre, som sagde: I har styrkepositioner på det grønne område og kan levere produkterne og skabe arbejdspladserne; vi får sådan set problemerne, hvis klimaforandringerne tager fart.
Og så kunne man skabe en alliance dér.
Det er to eksempler på områder, hvor vi traditionelt har gjort det, og hvor jeg også er sikker på at det danske diplomati arbejder med på nuværende tidspunkt.
Det er derfor, jeg siger, at det egentlig er den kamp, vi håber at regeringen også vil påtage sig at kæmpe på politisk niveau.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-04-18:
Jeg synes også, det er utrolig positivt, at vi hører fra Socialdemokratiet, at man både vil lave en EU-alliance, men sådan set også vil række ud over EU, fordi der jo er enormt bagstræberiske lande inden for EU.
Så det kan blive nødvendigt at kigge ud over EU's grænser for at lave nogle forpligtende klimasamarbejder med lande, som vil det samme som os, nemlig sikre, at menneskeheden ikke bliver ramt af en klimakatastrofe.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Ja, og man kan jo også sige, at noget af det, som fungerer godt, og som vi skal blive ved med at være gode til, og som den nuværende regering heldigvis også gør, jo er at være med til at plante nogle af de danske løsninger rundtomkring.
Der kan man i virkeligheden gøre en større forskel end ved at stå og råbe op i en klimaforhandling, hvor man ikke kan få de andre til at makke ret.
Så vi skal spille på alle tangenter, og det synes jeg i nogen grad regeringen formår, men slet ikke i den grad, som vi havde potentialet til.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-18:
Jeg vil også gerne sige tak for talen.
Jeg synes også, det lover rigtig godt, og jeg synes, at det var en rigtig flot og ambitiøs tale.
Regeringen har jo i regeringsgrundlaget skrevet, at de vil fremlægge en samlet klimaplan til efteråret, og derfor vil jeg gerne høre Socialdemokratiets holdning, altså om den her klimaplan skal indholde det, der hedder long-term low greenhouse gas emission development strategy, som alle lande ifølge Parisaftalen bør udvikle.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Altså, jeg synes, det er oplagt, men det kan jeg jo selvfølgelig ikke sige.
Jeg ville synes, at det var oplagt, når man nu alligevel i sit regeringsgrundlag har sat sig for, at der skal præsenteres en ny energiaftale, og at der også skal laves en klimaplan, om man vil.
Det ville jeg synes var oplagt, men hvad regeringen propper ind af indhold, ved vi jo desværre først tidligst til efteråret.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-18:
Der ville det jo være underligt, og det er også det, jeg hører fra ordførerens side, hvis Danmark ikke også skulle være blandt den her gruppe af lande, der var foregangslande, og netop lavede de her langsigtede planer.
Christian Poll (ALT), 2017-04-18:
Jeg glæder mig over, at ordføreren fremhæver det grønne erhvervsliv i Danmark.
Det kan en hel masse.
Jeg vil så sige, at jeg blev lidt chokeret i morges, da jeg læste en artikel i Børsen, hvor der stod, at venture- og vækstkapital til energiteknologi er faldet med 98 pct. siden finanskrisen.
Der er altså 2 pct. tilbage af det niveau, der var dengang.
Jeg vil bare høre ordføreren, om ikke det er oplagt for Socialdemokratiet at arbejde for, at vi får den bølge op at køre igen og sætter alle kræfter ind på, at det grønne danske erhvervsliv skal have fuld skrue, for at vi kan leve op til Parisaftalen og samtidig gøre det på den gode måde som foregangsmænd, som vi er så gode til Danmark.
Mikkel Dencker (DF), 2017-04-18:
Tak til ordføreren.
Jeg tror godt, at vi kan være enige om, at kernen i den her udfordring med udledning af klimagasser jo er, at fossile brændsler er billigere end grøn energi.
Forestiller ordføreren sig ikke, ligesom jeg gør, at hvis den teknologiske udvikling fortsætter i årene fremad, som den har gjort, med fortsat lavere priser på grøn energi, så er det simpelt hen det, der er løsningen på den globale udfordring, nemlig at de grønne teknologier bare er billigere end fossil energi og derfor vil være det automatiske førstevalg?
Og hvilke konsekvenser mener ordføreren at det så skal have for dansk energipolitik, når vi kommer dertil?
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Det er et særdeles relevant spørgsmål, og man kunne jo tilføje til de faldende priser på sol og havvind i Danmark, at der også lige har været gennemført det udbud i Tyskland, hvor DONG jo har budt uden tilskud på at opføre to ud af tre parker.
Så det går rigtig stærkt, og derfor tror jeg også, at hr. Mikkel Dencker har ret i, at noget af problemet – hvis man må være så flabet – kommer til at løse sig selv, fordi teknologiudviklingen er med til at sikre det.
Derfor er det så også sådan, at når vi diskuterer fremtidens energipolitik, handler det ikke bare om at sætte flere vindmøller op, for der tror jeg at hr. Mikkel Dencker har ret i, at markedet bliver mere og mere drivende i det.
Det handler jo om at sikre, hvordan vi har et energisystem, hvor vi rent faktisk også får udnyttet energien, hvor vi rent faktisk får brugt den vindmølleenergi, hvor vi får lagret den, sådan at vi også har strøm, den dag det ikke blæser.
Derfor kan man sige, at det med energipolitik aldrig er en statisk størrelse.
Vi skal ikke bare gøre det, vi gjorde sidste år.
Det er også derfor, at vi opfordrer regeringen til, når man bliver ved med at skulle finde nye løsninger, at demonstrere, hvordan vi kan undgå at have den fossile energi i backup og ikke kun, hvordan vi kan bygge mere vedvarende energi, for der er jeg enig i at vi bliver hjulpet af faldende priser.
Mikkel Dencker (DF), 2017-04-18:
Nu kom ordføreren jo selv ind på det udbud, der var, som blev afsluttet i Tyskland i sidste uge, hvor DONG netop vandt to havvindmølleparker helt uden offentligt tilskud, og det var jo en fantastisk udvikling, som vi ikke engang havde forventet ville komme så hurtigt.
Men når nu det så er påvist, at det kan lade sig gøre at lave havvindmølleparker uden tilskud nogen steder, skal vi så ikke også droppe at have tilskud til landmænd herhjemme og udelukkende satse på vindmøller på havet?
For der er jo, må man sige, omfattende protester mange steder både over landvindmøller, men også kystnære havvindmøller, og hvis man nu kan sætte vindmøllerne op ude på havet uden tilskud, skal vi så ikke bare satse på det og droppe tilskud til vind alle andre steder?
Carsten Bach (LA), 2017-04-18:
Tak for et fint ordførerindlæg.
Jeg er selvfølgelig ked af at høre, at hr. Jens Joel, kan man sige, måske gav udtryk for at være blevet mobbet en lille smule under klimatopmødet i Paris, fordi der nu var ændret på en målsætning.
Det er jo altid ærgerligt.
Hr. Jens Joel ved jeg jo har stor erfaring på det område, ikke med at blive mobbet, men med at komme til klimatopmøder.
Selv har jeg ikke ret stor erfaring med det og har kun været med en enkelt gang i Marrakech i Marokko sidste år.
Jeg kan så trøste hr. Jens Joel med, at min oplevelse som klimaordfører for et dansk politisk parti til klimaforhandlingerne var positiv.
Når jeg styrtede rundt til klimaforhandlingerne, var der kun positive meldinger om Danmarks indsats internationalt i forhold til klimadagsordenen.
Så vil jeg bare til sidst adressere det i forhold til arbejdspladser.
Jeg tror, at de økonomiske vismænd sidste år erklærede, at en fortsat ensidig udbygning med vindenergi rent faktisk ville koste arbejdspladser i Danmark, på sigt op imod 5.000.