runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Jeg mener som udgangspunkt ikke, at man skal lukke sharia ind, hverken ad fordøren, bagdøren eller havedøren.
Og ja, jeg deler som udgangspunkt min kollega hr. Marcus Knuths observation omkring det her.
Men jeg er også nødt til at slå fast, at de mennesker, der er valgt, både kommunalpolitisk og institutionelt til at repræsentere de forskellige institutioner og kommunale interesser, er nødt til at træde i karakter.
Det er de, fordi vi sagtens kan vedtage en lov her i Folketinget, der forbyder det, men hvis ikke der er den vilje i civilsamfundet, den interesse, den lyst til at sørge for at bekæmpe de her parallelsamfund, den sociale kontrol, jamen så er lovgivningen sådan set bare spildt blæk på papir uden andet end en intention om noget andet.
Det tror jeg faktisk langt hen ad vejen at DF's ordfører kan være enig med mig i, muligvis ikke det om lovgivning, men i hvert fald det om intentionen og det med rækkevidden for, hvordan man omsætter holdninger til handling.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Vi vil jo gerne have lovgivning på det her område, netop fordi vi har 98 kommuner, som kan administrere det her vidt forskelligt.
Det er jo ikke første gang, vi laver en lov om rammerne herindefra, hvorefter kommunerne så udmønter det.
Det har vi gjort på alle mulige andre områder – serviceloven og sundhedsområdet.
Så det kan vi jo sagtens gøre.
Derfor vil jeg høre ordføreren, om ordføreren og ordførerens minister har talt om at invitere Dansk Folkeparti eller andre ordførere på det her område til en drøftelse af, hvordan vi får et opgør med den sociale kontrol, der foregår i offentlige institutioner og uden for.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Nu er der jo ikke nogen, der har betroet mig nøgler, hverken til ministeriet eller ministerbilen.
Når det så er sagt, er jeg overbevist om, at ministeren, min gode kollega fru Inger Støjberg, og jeg selv i øvrigt, er meget interesseret i at drøfte det her spørgsmål intensivt, både med de ordførere fra Dansk Folkeparti, der måtte være interesseret, og jo i øvrigt også ordførere fra resten af de repræsenterede partier i Folketinget.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at det her er et problem, jeg er bange for vi får sværere ved at håndtere i fremtiden, og vi er nødt til at tale mere om, hvordan vi håndterer det.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Den første halvdel af det forstår jeg ikke helt: Jeg forstår slet ikke det der med, hvordan man så dogmatisk kan dele det op og sige, at det her fremmer sharia og al mulig anden tankegang.
Det kan jo også bringe mennesker ud af sharia, hvis man f.eks. som ung pige får lov til at være med til at gå til svømning sammen med andre, får lyst til at svømme og måske får lyst til nogle andre idrætsformer, og man får måske endda også lyst til at være almindelig dansk spejder eller nogle andre ting.
Det kan jo være, at det er skridtet på vejen i stedet for en fastlåsning.
Man kan jo ikke dogmatisk sige på forhånd, om det er det ene eller det andet.
Så firkantet er menneskers udvikling jo ikke.
Selv om man har gået på Sorø Akademi eller for den sags skyld på den drengeskole, som filmen »Ondskab« handler om, så kan man jo godt blive et godt menneske alligevel.
Jeg synes, at den måde, ordføreren beskriver tingene på med hensyn til det her med svømning, er så firkantet og dogmatisk.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-01:
Jeg synes, man skal være påpasselig med at være dogmatisk.
Til ordførerens glæde kan jeg oplyse, at jeg selv har trådt mine barnesko i en offentlig børnehave og i en folkeskole, jeg har en far, der er pottemager, og en mor, der er sekretær, og alligevel er jeg endt som Venstremand.
Jo, jo, men altså, sagen er imidlertid den, at når de her unge piger går forbi svømmehallen 6 ud af 7 dage, er der lys, der er drenge, og der er piger, de bader i badetøj, og der er ikke sorte gardiner for vinduerne.
Men når de så kan få lov at være med, skal de bade i burkinier, lyset skal gerne være afdæmpet, og der skal sættes religiøse forklæder og gardiner op, så fremmede mænd ikke kan nedstirre de her unge og små piger.
Men det kan selvfølgelig være, at jeg kan blive klogere; det vil jeg ikke afvise.
Men det må så være op til Enhedslistens udmærkede ordfører at argumentere for, hvordan det hænger sammen.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Nu vil jeg lige erindre om, at den her debat jo ikke er startet for en halv time eller en time siden.
Den er foregået i samfundet i årevis.
Det gør man, fordi alternativet til at have pigesvømning ikke er, at man så kommer ud til fællessvømning.
Næh, alternativet vil ofte være, at så bliver man hjemme på sit værelse, for så får man ikke lov til nogen ting.
Det er det, forslagsstillerne totalt glemmer.
Her er en chance for, at i hvert fald nogle af dem, der begynder at svømme i en pigesvømmeklub eller i en fritidsaktivitet, også møder andre unge, også får lyst til måske at deltage i andre former for svømning.
Derfor er det så godt at mindes vores egne erfaringer fra vores eget liv med, hvordan vi har flyttet os normmæssigt.
Det har vi ikke gjort, ved at nogle politikere i Folketinget har lavet forbud og bestemt, hvad vi ikke måtte, og hvad vi måtte.
Det har vi gjort ved at gøre os fri af det netop via vores kollegaer og kammerater.
Pernille Bendixen (DF), 2016-12-01:
Nu er der jo intet ved islam, der har ændret sig siden år 632, så det er i virkeligheden noget værre vrøvl.
Muslimske piger udøver altså massiv social kontrol over hinanden.
Det vil sige, at det lige så vel kan være de piger, du møder henne i svømmehallen, som også er de muslimske piger, der udøver social kontrol over dig.
Så hvordan kan man være sikker på, at man ved at være inde bag et forhæng sammen med nogle andre muslimske piger bliver integreret?
Det synes jeg faktisk ikke ordføreren fik forklaret særlig godt.
Jeg ville også bare lige være sikker.
Hr. Henrik Dahl kommer så ind på det her med, at nøgne kvinder bader alene, og nøgne mænd bader alene.
Og jeg tror, at de fleste af os – måske lige med undtagelse af ordføreren – er ret glade for, at vi ikke behøver at kigge på hinanden, mens vi bader nøgne.
Men kan ordføreren ikke også godt se, at det måske er en lidt anden problemstilling, der ligger bag det – hvis det er et problem?
Her er der jo ikke den samme baggrund for, at man er adskilt.
Det er ikke en religion, der fører til adskillelse her.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Og jeg vil bare fastslå, at her taler vi sådan set ikke om kollektive rettigheder.
Det er traditionsbundet og bundet i hensyn til blufærdighed osv. osv., og jeg har ingen problemer med det.
Men kollektive rettigheder som udfordring for det liberale demokrati ville jeg gerne i min ordførertale lave en afgrænsning i forhold til.
Og det er det, jeg prøver at gøre her.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Tusind tak.
Men de her unge muslimske kvinder, som mødes til svømning, får måske modet til at snakke med hinanden om, at de vil gøre sig fri af den sociale kontrol, de er udsat for, og vil slås for en ret til at bade, lige som deres danske veninder gør, eller slås for en ret til at dyrke andre sportsgrene, som deres forældre ikke synes det er godt at dyrke.
Der forstår jeg ikke helt ordføreren, når han snakker om, at vi skal tage afstand fra kollektive rettigheder.
Kampen for rettigheder for en gruppe af mennesker, der er udsat for kontrol, repression eller andet, er vel noget positivt i ethvert samfund.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Derfor er jeg glad for at få en lejlighed til at gøre det.
Det, som gjorde, at man gjorde oprør mod aristokratier i 1800-tallet, var jo, at disse aristokratier havde kollektive rettigheder til et bestemt antal pladser i en stænderforsamling og også et bestemt antal pladser i Landstinget for den sags skyld.
Det, man ønskede, var, at rettigheder var forankret i individet, altså at staten giver hvert enkelt individ nogle individuelle rettigheder.
Derfor er ideen om kollektive rettigheder i modsætning til det, der egentlig skaber det moderne borgerlige demokrati, og derfor skal vi ikke tilbage til dem.
Det er i hvert fald det synspunkt, jeg har her.
At man så kæmper for sin personlige frigørelse, er jeg helt indforstået med, og jeg synes, det er godt, når folk gør det, og jeg kan kun opmuntre til det.
Min opfattelse er sådan set den modsatte.
Men kvinders identitetspolitik fører også til krav om kollektive rettigheder, og andre minoriteters identitetspolitik fører til kollektive rettigheder.
For identitetspolitik fører til krav om kollektive rettigheder, og det mener jeg at vi som politikere i et liberalt demokrati skal stille os fuldstændig afvisende over for.
For ellers er vi på vej tilbage i stændersamfundet eller i apartheidsamfundet, og det er det sidste, jeg ønsker mig.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Jeg har stort set brugt hele min tilværelse på retten til at organisere sig, retten til kollektivt at slås for rettigheder over for andre priviligerede grupper.
Og den ret vil jeg bære med ind i enhver samfundsformation, jeg overhovedet skulle møde på min vej, eller som jeg overhovedet nogen sinde skulle være med til at opbygge.
For jeg mener, at det er en grundlæggende ret, f.eks. retten til kollektivt at danne en fagforening.
Det er så universelt, at jeg vil sige, at der bliver vi meget uenige, hvis ordføreren mener, at det er forkert.
For vejen for de mennesker, der i dag er udsat for en ekstrem social kontrol, er, at de organiserer sig og hjælper hinanden ud af den situation, de er i.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Jeg tror helt ærligt og uden at være polemisk, at vi taler forbi hinanden.
Selvfølgelig har man ret at organisere sig, og det er jo, fordi ens rettigheder kan blive tilsidesat.
Sådan som jeg forstår f.eks. arbejdskampen, er det jo en kamp for at få de samme rettigheder, som andre har.
Det, som er problemet, er, hvis man kæmper for at få sine egne rettigheder, f.eks. kæmper for at få to stemmer i stedet for andre, der skal have én stemme.
Så er man ude at kæmpe om kollektive rettigheder i den forstand, jeg mener er et problem.
Jeg tror ikke, vi er så uenige.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Hvis man vil misforstå beslutningsforslag, kan man jo gøre det, og det er det, Alternativets ordfører gør fra talerstolen.
Som jeg tidligere har nævnt, står det med de videre drøftelser i de to sidste linjer i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Det andet, jeg vil sige, er, at et beslutningsforslag jo ikke er mejslet i granit.
Man har en tekst, man skriver, og så tager man jo debatten i salen.
Men det er da skuffende, at ordføreren ikke anerkender, at vi har et ligestillingsproblem her, og at vi har en ligestillingsudfordring, men taler den ned.
Hvis ordføreren mener, at debatten blev løftet tidligere, må jeg da nok sige, at så er den i hvert fald faldet med et brag, efter Alternativets ordfører kom på talerstolen.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Tak for den!
Det må ordføreren jo stå på mål for.
Nej, jeg synes ikke, at det er et ligestillingsproblem, at der er kønsopdelte svømmehold.
Tværtimod er det en mulighed for at få nogle piger ud i samfundet, som ellers ville blive derhjemme inden for deres hjems fire vægge.
Lad os nu tage udgangspunkt i virkeligheden, som den er.
Alternativet ville være, at hvis vi gjorde det her forbudt, at vi jo i den grad slet ikke ville have nogen mulighed for at påvirke, hvad der foregår inden for de fire vægge.
Nej, jeg synes ikke, at det er et ligestillingsproblem, at der er kønsopdelte svømmehold.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Så må jeg bare henvise til den debat, jeg står med, netop i forhold til Geeti Amiri, og jeg citerer hendes svar: »Ja, og jeg ved også godt, at hvis de her initiativer ikke igangsættes, kan det være hamrende svært – om ikke umuligt – at få nogle af de her piger med, som må finde sig i baglandets begrænsende normer for kvinder.
Men der er tale om særhensyn, hvor der bliver givet afkald på værdier, ligestilling og frigørelse.
Jeg hader, at jeg lyder som en DFer, når jeg siger det her, og jeg ville ønske, at nogle venstreorienterede politikere råbte op og sagde: Hvad fanden foregår der?
Hvorfor skal fem-12-årige piger ikke kunne deltage i svømning uden slørede ruder?
Der er jo tale om, at danske piger med minoritetsbaggrund må lade sig begrænse og efterleve ...«.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-01:
Tak for det.
Prøv at høre, Geeti Amiri er en debattør i Danmark.
Hun har givetvis nogle pointer, så har hun nogle holdninger, som jeg politisk personligt er uenig i, og en af dem er, at det er et ligestillingsproblem, at piger kan få lov til at gå til svømning på rene pigehold.
Vi skal passe på, at vi ikke kommer til at trække nogle enkelte debattører op som orakler for debatten, da man kan have mange holdninger, og mange kan vi være enige om politisk, og nogle er vi uenige om, og jeg er bare uenig i, at det er et ligestillingsproblem.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Nej, og jeg tror heller ikke, jeg kan overbevise Dansk Folkepartis ordfører om det, for det er, ligesom når hesten får sådan nogle klapper for øjnene.
Så tror man, at forbud er vejen frem, for man kan bare ikke se de andre ting.
Altså, da jeg var sammen med unge drenge på spejderture, snakkede vi da også om, hvor skøre vores forældre var, og hvad vi kunne gøre for at gøre det bedre, når vi engang blev voksne.
Dengang turde vi ikke gøre oprør, for vi var ikke så gamle.
Men da vi blev gamle nok, gjorde vi det.
Da lavede vi alternative ting.
Da begyndte vi at blande os – også politisk.
Det gør man da først, når man er sammen med nogle.
Det kan man ikke gøre alene.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Jeg skal bare høre, om Enhedslisten anerkender, at vi har et ligestillingsproblem her.
Jeg ved ikke, om ordføreren kender debattøren Geeti Amiri, men hun har i hvert fald skrevet og svaret på nogle spørgsmål, og hun siger: Det bekræfter, at der er mange nydanske piger, som stadig har problemer med at deltage i idrætsliv, fordi de er pålagt begrænsninger, alene fordi de er kvinder.
Der er stadig omstændigheder, der skal være opfyldt, før pigerne kan få lov til at deltage i svømning, og sådan bør det ikke være i et ligestillet samfund.
Jeg vil høre, om ordføreren anerkender, at vi har et ligestillingsproblem her, netop også i forhold til den negative sociale kontrol.
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Jeg læser lige op en gang til, hvad jeg sagde for et minut siden: Det er ikke et spørgsmål, om der er et problem, for jo, der er i nogle minoritetsmiljøer problemer med, at børn og unge begrænses unødigt i deres frihed til at vælge selv og forme deres eget liv. Ja, der er et problem, men det kan man ikke løse på én måde, det kan man løse på mange måder.
Og hvordan synes jeg så at det kan løses?
Jeg erkender, at der er et problem.
Det kan i hvert fald ikke løses med DF's metode.
Ved alle mulige aktiviteter, hvor unge mennesker mødes, opstår der jo en debat om, hvordan man drømmer om sit liv, måske også i modsætning til forældrenes stramme normer.
Og der ligger kraften til at gøre oprør, der ligger kraften til at danne sit eget liv på sine egne betingelser, tænke over, om det, man får at vide derhjemme, nu er rigtigt eller forkert.
Jeg er bestemt ikke imod ungdomsoprør, tværtimod, og derfor mener jeg, at det jo netop er, når unge mødes, at ideen om, at det kan være anderledes, opstår.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Jeg skal bare lige høre: Er det korrekt forstået, at det var det, ordføreren sagde, nemlig hellere svømme for nedrullede gardiner, og uden at der overhovedet er mænd til stede?
Og anerkender ordføreren ikke, at det da er en udfordring, når vi altid har dyrket idræt sammen på tværs?
Pernille Bendixen (DF), 2016-12-01:
Dine – nej, det må man ikke sige, undskyld – hr. Henrik Dahls taler er fantastisk gode.
Du snakker meget om individets rettigheder, og for at der ikke skal være nogen misforståelser, er jeg simpelt hen nødt til at spørge: Mener hr. Henrik Dahl, at islam er en rettighed at få indført i Danmark?
Christian Juhl (EL), 2016-12-01:
Jeg skal minde om, at vi ikke altid har dyrket idræt sammen på tværs.
Min mor gik på et rent kvindegymnastikhold.
Jeg har spillet på et rent drengefodboldhold, og sådan kan man blive ved.
Jeg ved godt, at det er på vej tilbage, og at man ikke rigtig kan forstå, at sådan har det ikke altid været i Danmark.
Et næste skridt kunne være, at man svømmede i en svømmehal, hvor der var både mænd og kvinder, eller at man gik over til en anden sportsgren.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Jeg er enig i de betragtninger, som udlændinge- og integrationsministeren har fremført, men jeg har også nogle mere principielle betragtninger.
Beslutningsforslag B 13 rejser i virkeligheden et interessant spørgsmål: Hvordan skal vi som lovgivere forholde os til ønsker eller krav om kollektive rettigheder?
Kollektive rettigheder er rettigheder, som er reserveret til den ene eller den anden gruppe.
Man kender kollektive rettigheder fra den politiske historie, hvor stænderne under den sene enevælde havde et bestemt antal pladser reserveret i de rådgivende stænderforsamlinger.
I princippet holdt kollektive rettigheder op med at eksistere, da man indførte demokrati i 1849.
I praksis forsvandt de gradvis, mens kollektiv ret til at fylde alle pladserne i Folketinget og Landstinget forsvandt i 1915, og adelens privilegier blev afskaffet i 1919.
Da man nedlagde Landstinget i 1953, kan man sige, at den sidste rest af det officielle privilegiesamfund forsvandt.
For det er en grundpille i det borgerlige eller liberale demokrati, at rettigheder er noget, staten giver til individer, og mest grundlæggende er det jo selvfølgelig i form af borgerrettigheder.
Når kollektive rettigheder var en uskik og er en uskik, er det, fordi kollektive rettigheder kun kan opnås, ved at man fratager individer deres rettigheder.
Det er ikke sådan, at man skal være helt afvisende over for kollektive rettigheder.
Kvinder har den kollektive ret i Danmark, at de kan klæde om til svømmehallen uden at blive set på af mænd.
Og det diskriminerer jo i princippet de mænd, der godt kan lide at se på kvinder.
Mænd nyder omvendt en reciprok ret, og det finder de fleste, heriblandt mig selv, fuldstændig uproblematisk.
Det, der har sat kollektive rettigheder på dagsordenen igen, og som gør, at vi som parlament burde interessere os mere for det, er jo ikke, at adelen er vendt tilbage som en politisk faktor – selv om jeg har noteret, at det gamle bondeparti har sluttet fred med godsejerstanden og optaget den i sin midte – men identitetspolitik.
Og det er ikke kun islamisk identitetspolitik, der udløser krav om kollektive rettigheder, det er også kvinders identitetspolitik, og det er en lang række minoriteters identitetspolitik.
Identitetspolitiske krav opløser, hvis de får lov til at udvikle sig, det liberale demokratis grundprincip om individuelle rettigheder.
Hvis man giver kvinder en kollektiv rettighed til halvdelen af alle professorater, så er det diskrimination mod den bedre kvalificerede mand, som må vige pladsen for en dårligere kvalificeret kvinde.
Beslutningsforslaget er derfor et hjørne af en utrolig væsentlig debat: Hvordan skal vi som lovgivere i det hele taget forholde os til identitetspolitiske krav om privilegier?
Derfor håber jeg, at Dansk Folkeparti – og det mener jeg virkelig alvorligt – er indstillet på at drøfte spørgsmålet om kollektive rettigheder ved en anden lejlighed.
Det er nemlig et spørgsmål, som i højeste grad er værdigt til at blive diskuteret af Folketinget.
Men i den foreliggende form kan Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Tak for det.
Ordføreren snakker om kollektive rettigheder.
Så vil jeg høre ordføreren, om ordføreren er bekendt med kollektiv social kontrol – det, der foregår kollektivt, bl.a. i vores udsatte boligområder – i forhold til minoritetskvinder og -piger.
Jeg vil også høre ordføreren, om ordføreren mener, at vi i Danmark skal acceptere nedrullede gardiner og aflukning af svømmehaller på grund af særhensyn til minoriteter, og om ordføreren ikke mener, det er bedre, at de her piger svømmer i en åben svømmehal, så de ikke bliver underlagt måske det, der ligesom henvises til, nemlig social kontrol, fordi de ikke må bade sammen med mænd og drenge.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
Social kontrol er et meget alvorligt problem, men den måde, man løser det på – det kunne vi jo også prøve at lære noget af i Folketinget – er
f.eks. ved at studere Norge, hvor de har sat meget kraftigt ind over for det voldelige patriarkat.
Og i det omfang, man kan kontrollere det voldelige patriarkat, kan man gøre noget ved den sociale kontrol.
Hvis en forening lejede hele svømmehallen og indrettede den, som den nu ville, og så bragte den tilbage i sin oprindelige stand, kunne man jo ikke gøre noget ved det.
Så det bliver sådan lidt symbolpolitisk med den måde, det er formuleret på.
Men kom ind i diskussionen om kollektive rettigheder, for det er politisk meget væsentligt.
Karina Adsbøl (DF), 2016-12-01:
Jamen hvordan forholder ordføreren sig så til kollektiv kontrol, netop det, der foregår i forhold i samfundet generelt?
I dag har vi safe houses, hvortil folk fra minoritetssamfund bliver nødt til at flygte, netop på grund af den negative sociale kontrol og tvang og trusler og andet.
Hvad vil Liberal Alliance gøre i forhold til den del?
Nu ved jeg godt, at Liberal Alliance er en del af regeringen, men Liberal Alliance har vel forhåbentlig stadig væk deres egne holdninger og meninger om tingene.
Henrik Dahl (LA), 2016-12-01:
I Norge er strafferammen for vold i familierelationer op til 15 år.
Det har faktisk virket, og der er meget at lære ved at studere eksemplerne fra Norge.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-12-01:
Vi føler ikke, at vi er for sent ude.
Der er aldrig noget, som er for sent, tværtimod.
Noget af det, som vi selvfølgelig er optaget af, ligesom Enhedslisten, er, at man kigger samlet på hele området, i forhold til hvordan man sikrer en god overgang fra folkeskolen til ungdomsuddannelserne, og vi glæder os også til, at den rapport kommer.
Vi har store forventninger til den, og vi synes, det er en finanslov, som vi med rette kan sige at vi kan stå inde for.
Der er nogle rigtig gode ting i den, og så er der nogle ting, hvor vi har måttet gå lidt på kompromis, men samlet set er det en rigtig god finanslov.
Karsten Hønge (SF), 2016-12-01:
I fremsættelsen af lovforslaget står der, at det er vigtigt, at ydelsesniveauet ikke afgør unges valg af skole og uddannelsesforløb.
Er Dansk Folkeparti opmærksom på, at allerede dér lægger man en fuldstændig falsk præmis ud for lovforslaget, fordi de unge jo netop ikke bare kan vælge produktionsskole, men skal visiteres til den?
Annette Lind (S), 2016-12-01:
Tak for det.
Statsministeren sagde så videre, at det er fuldstændig afgørende for, hvordan det går resten af livet, at man får det skub ud over kanten.
Jeg vil spørge ministeren, om hun ikke synes, at det er afgørende for mange produktionsskoleelever, at de får en god skolegang på produktionsskolerne med den ydelse, som er værdig i forhold til at kunne få lov til at få f.eks. frokostpenge og i forhold til at kunne blive trukket i ydelse, hvis man er fraværende.
Så har ministeren samme opfattelse som statsministeren, nemlig at det er fuldstændig afgørende for resten af livet, om man kommer godt ud over kanten, og at produktionsskolerne gør, at man kommer det?
Merete Riisager (LA), 2016-12-01:
Jeg synes, det er højst besynderligt, at der bliver sagt, at ydelser på andre tilsvarende uddannelser skulle have et uværdigt niveau.
Jeg synes, det er vigtigt, at ydelserne er indrettet på en måde, så der er et positivt incitament til at vælge en uddannelse, som er kompetencegivende, og som fører til arbejde.
Og hvis der er et negativt incitament, kan det blive et problem for de unge, og det burde man også være optaget af i Socialdemokratiet.