Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-19:
Tak for det.
Demokrati er en skrøbelig ting, men jo også den bedste styreform, der findes – danskere, der stemmer på dem, som repræsenterer dem bedst, og så er der jo en eller anden form for tillidsforhold, så man som politiker også skal leve op til det, man har sagt.
For at beskytte politikerne, så de kan udøve deres hverv, er der lavet nogle regler, bl.a. om borgerligt ombud, som jo nok mest er tænkt for at beskytte mod f.eks. en arbejdsgiver, der prøver at forhindre, at man kan udøve sit hverv som politiker.
Det er sådan set fornuftigt, at vi har det, men det er også fair nok, at der er nogle regler for at kunne komme ud af det igen.
For hvis man er syg eller har fået et arbejde, der ikke er foreneligt med det at være politiker, så skal man selvfølgelig også i løbet af perioden kunne komme derfra igen.
Det, der er lidt specielt her, og det, vi diskuterer her, er, om det borgerlige ombud også gælder den anden vej – om man skal sikre, at politikerne ikke kan løbe fra pladsen, og det synes jeg da er meget relevant.
Man laver jo en eller anden kontrakt med vælgerne, når man er politiker.
Der duer det naturligvis ikke, hvad man bl.a. har set her i København, hvor vi er i dag, at f.eks. fru Pernille Rosenkrantz-Theil stiller op som kandidat til overborgmesterposten, og når man så ikke kan få den, vil man slet ikke være der.
Der kan være andre eksempler på folketingsmedlemmer, der stiller op til Borgerrepræsentationen, vel vidende at man ikke kan have dobbeltmandater i Socialdemokratiet, og når man så bliver valgt, siger man: Fair nok, så vil jeg så bare fortsætte i Folketinget.
Det gør man selvfølgelig for at stemmemaksimere, og det tror jeg da de fleste partier godt kan se.
Havde Inger Støjberg stillet op for mit parti i Herning, tror jeg da også, at vi havde fået et bedre valg, end vi har fået.
Men sådan fungerer demokratiet ikke; sådan kan man jo ikke sidde og fifle rundt med det.
Det er jo direkte valgsvindel, hvis man bor i en anden kommune og ikke er valgbar og så stiller op alligevel.
Det er sådan nogle ting, der er et kæmpeproblem.
Det, det ender med, er jo, at den her tillid, som der er mellem vælgerne og politikerne, får et kæmpe knæk, og det er rigtig skidt for et demokrati, som i øvrigt er skrøbeligt, men det handler jo mest af alt om uærlighed.
Man vælger at sige, at man vil være borgmester, og når man så ikke kan blive det, vil man slet ikke være der alligevel.
Det er simpelt hen ikke i orden over for de vælgere, som vælger at stemme på en.
Så må man altså – det lyder forkert – bide i det sure æble, for det er stadig væk en kæmpe ære at være folkevalgt, og blive og tage de poster og det hverv og prøve at virke i det politiske arbejde, som man nu er valgt til, og det er ligemeget, at man så ikke får drømmeposten.
Men jeg er også med på, at der er nogle dilemmaer i det her, for hvis politikere virkelig ikke ønsker at repræsentere vælgerne mere, skal man så tvinge dem til det?
Jeg tror heller ikke, at vælgerne får noget godt ud af, at man har nogle politikere, som slet ikke gider være der.
Så selvfølgelig skal man kunne komme derfra, men det er mest den der uærlighed, jeg gerne vil adressere: at man lige efter et valg, hvor man har sagt, at man gerne vil have lov til at repræsentere en masse danskere, siger: Når jeg ikke kan få min drømmepost, vil jeg slet ikke være der.
Det duer selvfølgelig ikke.
Jeg er med på, at det kan være svært at lave nye regler på det her område, men jeg synes jo, det er utrolig vigtigt – og igen tak for, at man indkalder til den her debat – for det handler nok mest om noget selvjustits, tror jeg, eller at man som politisk parti prøver at give hinanden et håndslag på, at det ikke er sådan, vi gerne vil sige til danskerne at vi opfører os som politikere.
Jeg tror, det kan være svært at lave en eller anden ramme, hvor man lige præcis ændrer et komma eller nogle sætninger i en lovtekst, men vi burde da kunne stå sammen om at lave en vedtagelsestekst eller sende et signal om, at det her altså ikke er noget, vi tilstræber som politiske partier: at man løber fra hvervet kort efter, fordi man ikke får den drømmepost, man gerne vil have.