Susanne Zimmer (FG), 2021-11-23:
Ny forskning fra Københavns Universitet viser, at CO 2 -lagring i undergrunden eller i havdybet både er kostbart, og at teknologien ikke er klar til at blive implementeret.
Professor emeritus Gary Shaffer, som er i Is, Klima og Geofysik-afdelingen ved Københavns Universitet, siger, at teknologien er omstridt, »både fordi den er uprøvet i større målestok, og fordi den kræver enorme investeringer«.
Men i Frie Grønne siger vi, at så skal vi være opmærksomme på, at vi tager ansvaret for, at der kan opstå problemer senere.
Der kan være risiko for lækage fra de underjordiske hulrum, da kulstoffet ikke er på fast form.
Det bliver ganske vist flydende i det øjeblik, det kommer langt ned, men også flydende stoffer kan komme op igennem sprækker i undergrunden.
Vi har set store problemer ved den mexicanske golf, hvor der har været eksplosioner, og i Canada, i Boundary Dam, er det sådan, at 50 pct. af tiden kører CCS-opsamlingsanlægget nu her på 5. år, og det var vist ikke helt planen.
Men hvad kan der så ske, hvis skaden skulle ske?
Ja, det kan have store omkostninger for miljøet i form af lækage, der betyder, at der bliver sluppet CO 2 ud, at opvarmningen af atmosfæren forøges, og at der vil blive havvandsstigninger.
Men også naturen kan komme i fare.
Danmarks havnatur er i forvejen presset.
DCE, Nationalt Center for Miljø og Energi, siger, at syv ud af otte af vores naturtyper i havet er i stærkt ugunstig tilstand, så derfor skal vi ikke gå efter at sætte nye ting i gang, som kan give nye skader.
Og det kan også skade koraler og muslinger, fordi der sker en kemisk reaktion, som betyder, at de ikke får så gode forudsætninger for at formere sig, og de er jo i forvejen rigtig hårdt presset.
IPCC skønner, at 99 pct. af den lagrede CO 2 med stor sandsynlighed stadig væk vil være lagret efter 100 år, og at 99 pct. af den lagrede CO 2 med sandsynlighed stadig væk vil være der efter 1.000 år.
Det betyder, at skulle der ske en lækage, er det noget, vi efterlader til de kommende generationer.
De kommer til at betale for vores for store CO 2 -udslip, som vi er kommet om ved ved at pumpe det ned i jorden.
Ud over at man fra regeringens side planlægger at bruge det, som vi i Frie Grønne kalder lappeløsninger, så er vi også meget bekymrede for, at vi set i lyset af det tidligere nævnte skal bruge Danmark som en CO 2 -losseplads.
Det skal danske have ikke være.
Men vi skal heller ikke eksportere det til udlandet, så vi placerer den for store udledning, vi har produceret, i andre lande.
Det kan være i Europa, men det kunne også være i ulandene.
At bruge den her løsning svarer lidt til, at man siger til sit barn: Gå ind på dit værelse og ryd op.
Og i stedet for, at barnet rydder op, putter barnet legesagerne ind under tæppet eller ind under sengen.
Som Gary Schaffer siger, ville det være bedre at skære ned på forbruget af kul og reducere vores CO 2 -udledning.
Vi kan ikke være bekendt over for vores klima og over for de kommende generationer, at vi bruger en løsning, som er dyr og i et eller andet omfang usikker i den her storskala, som vi taler om.
Vi skal selvfølgelig bruge den der, hvor den kan gøre gavn, og det kan være som nu som brus i vores drikkevarer, men ikke mindst i udviklingen af power-to-x, hvor det kan udgøre en vigtig bestanddel i forhold til elektrofuels.
Så derfor støtter vi i Frie Grønne ikke forslaget.