runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
I den bedste af alle verdener, hvor der var tilstrækkelige ressourcer ude i kommunerne, ville jeg ikke have den store bekymring for det her.
Virkeligheden er bare anderledes.
Jeg så sådan set gerne, at vi kunne frisætte kommunerne fuldstændigt, så kommunerne selv kunne bestemme, for jeg tror ikke på, at der er nogen kommuner eller nogen ansatte, som er optaget af at gøre det dårligt for borgerne.
Jeg tror, de er optaget af at gøre det bedst mulige.
Den skinbarlige virkelighed ude i kommunerne er bare, at når økonomien er presset, og det er den ofte, så skærer man ned.
Der, hvor man skærer ned, er jo de steder, hvor der ikke er lovfastsatte ydelser.
Det kender vi fra alle områder, og derfor er min bekymring, at vi præcis kommer til at stå med det problem på ældreområdet, at det her kommer til at gå ud over de mest sårbare og svage borgere.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Men den retssikkerhed, som ordføreren henviser til, er jo baseret på, at der er nogle standarder og en forhåndsvisitering, som måske er lavet for måneder siden eller måske i virkeligheden for år siden.
Det, der jo bliver lagt op til her, er en anerkendelse af, at vores behov skifter fra dag til dag, at det desværre ofte bare starter med problemer med støvsugningen, og at så bliver det bare værre og værre, indtil vi er så gamle, at vi ikke kan være her mere.
Hvordan vil ordføreren løse det, hvis det er sådan, at vi stadig væk skal arbejde med standarder og visitation af den enkelte?
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jo, jeg synes bestemt, at det er bedre, at vi får rykket visitationen tættere på, og det er sådan set også noget, vi altid har været fortalere for.
Men jeg synes jo også, man skal være opmærksom på det, når f.eks. Institut for Menneskerettigheder gør opmærksom på, at det her er en svækkelse af borgerens retssikkerhed, og hvad der også er deres bekymring.
Nu citerer jeg direkte fra deres høringssvar: »Instituttet er bekymret over, at denne omlægning af ældreplejen og den snævrere adgang til at få efterprøvet kommunernes afgørelser vil føre til, at borgernes retssikkerhed svækkes, og at der er en risiko for, at nogle borgere vil opleve, at de ikke modtager den støtte, de har behov for, for at kunne nyde deres rettigheder på lige fod med andre.
Dette gælder navnlig personer med begrænsede personlige ressourcer og ressourcer i deres netværk, som kan have vanskeligere ved at italesætte og stå fast på deres behov for pleje og omsorg«.
Det er jo præcis også den bekymring, vi har i forhold til det her, altså at man reelt kommer til at ramme de borgere, som egentlig har det største behov, fordi deres retssikkerhed forsvinder.
Det er jo bl.a. også derfor, vi deler den bekymring, der ligger fra Institut for Menneskerettigheder i forhold til den her lovgivning.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Tak for det.
Jeg tror også, jeg selv en gang imellem har bidt en lille smule negle i forhold til den her ældrelov, for det er en anden måde at tænke på.
Vi har igennem 20 år vænnet os til, at det var den kommunale standard, der ligesom skulle sætte kvaliteten i ældreplejen, og den kan man jo klage over til kommunalbestyrelsen og sige simpelt hen er for dårlig, at ét bad om ugen er for lidt, eller at 7 minutter til at hjælpe en med at få aftensmad simpelt hen ikke går.
Men det er jo den mulighed, man har, og man har jo heller ikke i dag mulighed for at klage til Ankestyrelsen og sige, at den hjælp, som kommunen har aftalt i sin standard, nu er for ringe.
Det får jo man ikke ret i, fordi det er kommunalbestyrelsen, der, som det ser ud i dag, har retten til at definere det.
Så på den måde synes jo jeg ikke, der er meget, der ændrer sig.
Derfor er jeg bare nysgerrig på, om ordføreren ikke selv tænker, at det kunne være bedre for alle, at hjælpen gives af den ansatte i samråd med borgeren og er lige præcis det, som borgeren og den ansatte er enige om giver mening at gøre i den enkelte situation.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jamen min bekymring går jo på, at kommunerne ikke har den tilstrækkelige økonomiske ramme til at løfte opgaven, især med det stigende antal ældre, der kommer i de kommende år.
Og der er jo også hos den her regering en tendens til, at når man tager forebyggelsesinitiativer, så starter man med at høste gevinsten og siger, at det så betyder, at kommunerne skal levere mindre pleje, fordi vi kan forebygge mere.
Det er det, vi har set med rehabilitering.
Og det er klart, at det jo også er den bekymring, der ligger hos os i forhold til det her forslag, for når man samtidig fjerner retssikkerheden i forhold til at have en klageadgang, som flere af høringsparterne også peger på, så er det en farlig vej at begive sig ned ad.
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Jeg har stadig til gode at møde en ældre person, der har klaget over afgørelsen til Ankestyrelsen.
Det kan der være pårørende der har gjort.
Men jeg har stadig til gode at møde en ældre person, der ikke bare – på grund af autoritetstro – har tænkt, at det var sådan her, det var.
Men jeg vil bare lige stille et spørgsmål om det her med forebyggende hjemmebesøg, som ordføreren kommer ind på.
Vi har jo ikke fjernet midlerne, så hvad er det, der får ordføreren til at tro, at de forebyggelseskonsulenter, der er ude i kommunerne, ikke kan varetage deres job uden et krav fra regeringens side?
Per Larsen (KF), 2024-11-21:
Jeg ser altså ikke den store forskel, i forhold til hvordan det er i dag.
Så er jeg selvfølgelig ked af, at man fra Enhedslistens side ikke kan tilslutte sig og stemme for det her, for der er jo rent faktisk rigtig mange gode elementer i den lovgivning, som vi har lagt frem, i forhold til helhedsplejen, i forhold til de faste teams, i forhold til at der fjernes noget bureaukrati, og i forhold til at der rent faktisk også tilføres nogle flere midler til ældreplejen, sådan at man sikrer, at de ældre får en bedre omsorg og pleje, end der rent faktisk er mulighed for at de får i dag.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jeg tror bare, det er vigtigt at anerkende, at der ligger en stor faglighed i omsorgsarbejde også, at det ikke alene handler om at kunne holde i hånd, og at det ikke alene handler om, at man skal udvise medmenneskelighed.
Der er faktisk en stor faglighed i forhold til det.
Derfor sætter jeg alligevel pris på, at vi har regler for, at folk skal have et kørekort for at måtte køre og føre et automobil.
Præcis det samme gør sig gældende for omsorgsarbejdet.
Jeg synes, vi i langt højere grad, også lønmæssigt, skulle anerkende den enorme indsats og den enorme faglighed, der ligger i det arbejde.
Louise Brown (LA), 2024-11-21:
Jeg er meget enig i, at vi har brug for fagligheden og fagligheden er vigtig, og det er dygtige mennesker, vi får uddannet på vores skoler rundtomkring.
Det er der slet ikke nogen tvivl om, og i øvrigt bør vi også uddanne mange flere af dem.
Men jeg synes, jeg hører ordføreren sige, at fordi man er ufaglært, kan man ikke tilbyde en ordentlig service, når det f.eks. handler om at holde i hånd.
Jeg har selv arbejdet på et plejecenter før i tiden, fuldstændig ufaglært, og jeg vil mene, at det at skulle være der for et andet menneske behøver man ikke nødvendigvis at have en lang uddannelse for at kunne.
Jeg kunne også godt udføre plejeopgaver, selv om jeg ikke var uddannet til det.
At sige, at de ufaglærte ikke er dygtige nok til det, synes jeg bare er et forkert menneskesyn.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Altså, når vi taler om at kunne holde mennesker i hånden i deres sidste timer, når det handler om at kunne hjælpe med at bringe børn til verden, og når det handler om at kunne holde en angst ældre dement i hånden, handler det altså om faglighed.
Der er masser af mennesker, som er uuddannede, og som også sagtens kan det, men når vi ansætter folk til at varetage omsorgsopgaver, som jeg synes er afsindig vigtige i vores samfund, så sætter jeg stor pris på, at folk har en uddannelse.
Fuldstændig ligesom hvis de skal arbejde som læger eller som buschauffører og skal have et kørekort og alt muligt andet, synes jeg faktisk, at man skal værdsætte den faglighed, der rent faktisk er behov for, og det synes jeg ikke man kan sige tydeligt nok.
Det er jo ikke spørgsmålet om, om man kan klage over, hvornår skraldespanden bliver taget ud, der gør, at vi ikke stemmer for.
Jeg synes egentlig, jeg redegjorde for det i min ordførertale.
Det var det, der var vores bekymring.
I forhold til Ankestyrelsen vil jeg bare citere fra, hvad der står i bemærkningerne til lovforslaget, nemlig at »Ankestyrelsen vil derfor som altovervejende udgangspunkt ikke kunne tilsidesætte kommunens vurdering af dette spørgsmål«, altså helhedsplejen.
Så der bliver altså en forringet retsstatus for borgerne.
Rosa Eriksen (M), 2024-11-21:
Det bliver jeg så til gengæld rigtig glad for at høre.
Jeg er glad for, at ordføreren har haft en god personlig oplevelse.
Men jeg bliver mere og mere i tvivl om, hvorfor Enhedslisten er så meget imod det her forslag, for vi siger jo det samme, og jeg deler bekymringen over, at der er for mange ufaglærte ude i vores hjemmepleje.
Så jeg står stadig med følelsen af: Hvad er det, Enhedslisten mangler?
Er det, at man kan klage over, at ens skraldespand ikke blev taget ud på det rigtige tidspunkt?
Hvad er det, der mangler?
For man kan stadig væk klage til Ankestyrelsen, og man kan stadig væk få en afgørelse, så jeg forstår det ikke.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Jeg må indrømme, at jeg slet ikke kan forstå, hvor ordføreren skulle have det fra.
Jeg synes, at jeg har stået heroppe og gentagne gange sagt, at der jo ikke er nogen, hverken kommunalbestyrelser eller ansatte, som ønsker at levere et dårligt stykke arbejde.
Tværtimod har jeg selv fremragende erfaringer fra vores lokale hjemmepleje i Hjørring Kommune.
Det er jo ikke det, der er spørgsmålet.
Det er ikke, fordi jeg ikke har tiltro til fagligheden, tværtimod.
Jeg må indrømme, at jeg også bliver ked af det, når jeg hører, at faglighed ikke betyder noget, og at dem med de korteste uddannelser ofte er dem, der yder den bedste pleje.
For der er tale om en specialiseret opgave, som kræver en stor del faglighed, og derfor bekymrer det mig også, at så stor en del af de ansatte i hjemmeplejen er ufaglærte.
Det er bl.a. derfor, Enhedslisten var med til at afsætte midler til, at de ufaglærte, der var ansat, kunne løftes op og få en uddannelse.
For det har stor betydning.
Så jeg har kæmpestor respekt for det arbejde, der bliver leveret derude.
Rosa Eriksen (M), 2024-11-21:
Jeg bliver sådan lidt sørgmodig, når jeg hører ordføreren tale om vores kommunale medarbejdere og om kommunerne generelt.
Tallet er faktisk enormt lavt.
Det lyder på ordføreren, som om man forestiller sig en øde ø, hvor der står én medarbejder og har al magten til enten at yde en ordentlig pleje eller ej.
Det er jo netop det, vi gør op med med det her.
Helhedsplejen går ud på, at der er et team omkring borgeren, så man har noget faglig sparring.
Jeg har i dag et armbånd på, hvor der står »tillid«, men jeg er da i tvivl om, om Enhedslisten er et tillidsfuldt parti, både hvad angår vores uddannelser og de dygtige sosu'er, der er derude.
For det lyder på mig, som om der ingen tillid er til de dygtige mennesker, der er derude.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Men jeg kan jo heller ikke afvise, at vi, hvis det var sådan, at vi havde fået lov til at komme med ind til forhandlingsbordet, kunne have været med til at præge aftalen i en retning, som gjorde, at vi i sidste ende kunne have stemt for.
Nu synes jeg, det ligger lige lovlig langt væk fra, hvad vi kunne forestille os, som jeg ser det her.
Men nu var det jo ikke vores egen beslutning.
Det var ministeren, som definerede, at Enhedslisten ikke delte det samme værdigrundlag som regeringen og tilsyneladende de øvrige partier, så det var ikke noget, der var vores beslutning.
Nej, det mener Enhedslisten på ingen måde.
Jeg tror også bare, at den socialdemokratiske ordfører skal huske på, hvor minuttyranniet kom fra, for det var jo, i forbindelse med at man begyndte at indføre frit valg og man netop skulle sikre, at der kunne ske en privatisering, hvilket betød, at alle ydelser skulle kunne dokumenteres og beskrives, sådan at de efterfølgende kunne udliciteres.
Det er jo også derfor, jeg siger, at jeg synes, at selve intentionen om at sikre, at visitationen kommer til at foregå tættere på, og at det mere bliver op til en faglig vurdering, bakker vi sådan set fuldstændig op omkring.
Problemet her er, at når borgeren ofte ikke får den tilstrækkelige hjælp, er det, fordi der mangler ressourcer, og det kommer vi ikke ud over her.
Det, der så indtil nu har været borgernes sikkerhed, har jo været det, at man kunne klage over det, og at man kunne gøre opmærksom på det og sige: Jamen her får jeg faktisk ikke det, jeg er berettiget til.
Og det er jo den retssikkerhed, der ligger i, at det er en lovfastsat ydelse, man får, og den forsvinder jo her med helhedsplejen.
Det fremgår tydeligt, og der står også her i bemærkninger til lovforslaget: »Ankestyrelsen vil derfor som altovervejende udgangspunkt ikke kunne tilsidesætte kommunens vurdering af dette spørgsmål.«
Og det gør bare, at borgerens retssikkerhed i forhold til det forsvinder.
Louise Brown (LA), 2024-11-21:
Jeg talte med en ledelseskonsulent eller -ekspert i går, som sagde, at han havde været på besøg i en børneinstitution, hvor han oplevede, at blandt de mennesker, der arbejdede på institutionen, var dem, der havde allermest kontakt med børnene, dem, der havde de korteste uddannelser.
For dem, der havde de lange uddannelser og de gode uddannelser, sad inde på kontoret og skrev på papirer og dokumenterede.
Jeg er ikke nervøs for, at vores ufaglærte ikke kan finde ud af at give en ordentlig service, for det handler om ganske almindelig medmenneskelighed at være der for den ældre, og det handler om at kunne se det menneske, man står over for.
Det er det allerallervigtigste.
Jeg er enig i, at der skal være noget faglighed, og vi skal også nok få rekrutteret de mennesker, vi mangler i ældreplejen.
Men lige præcis at de ufaglærte ikke skulle kunne levere, er jeg ikke enig med Enhedslisten i.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Nej, det er jo fuldstændig rigtigt.
Det offentlige har ikke den mulighed, at man kan gå konkurs.
Der har man forpligtigelsen til at levere under alle omstændigheder, uanset hvad andre har lovet og forpligtet sig til.
Men jeg kunne egentlig også godt tænke mig så at tage fat i noget andet.
En del af det her med helhedsplejen er jo også, at man flytter visitationen ud tættere på borgeren, og det kan i princippet være godt nok.
Men har ordføreren ikke en bekymring, når nu vi kan se, at en meget stor andel af dem, der arbejder ude i hjemmeplejen, i dag faktisk er ufaglærte?
Altså, når vi netop giver et større ansvar til fagligheden, anser ordføreren det så ikke som et problem, at vi har mange ufaglærte?
Og hvad er Liberal Alliances svar på, at vi skal kunne sikre og kunne tiltrække mere personale til de kvindedominerede omsorgsfag?
Louise Brown (LA), 2024-11-21:
Tak for spørgsmålet.
Først vil jeg sige, at to ting godt kan være rigtige samtidig.
Så på den måde tænker jeg sådan set ikke, at vi er uenige om det frie valg.
I forhold til spørgsmålet, som ordføreren stiller, er det ikke en bekymring, jeg har.
Det er klart, at det er det eksempel, Enhedslisten vil hive frem, for det er det, der altid bliver talt om: at når nu private virksomheder går konkurs, hænger det offentlige på den.
Men det er ikke min oplevelse, at det er et stort problem.
Altså, det, som er det store problem her, er jo netop, at det offentlige ikke kan gå konkurs.
Der er aldrig nogen sinde nogen konsekvenser, når det offentlige ikke leverer.
Og når der er en konkurrent i form af det private, tror jeg også på, at kvaliteten bliver bedre begge steder, og at de kan supplere hinanden rigtig godt.
Jeg er ikke nødvendigvis fortaler for, at vi ikke skal have det offentlige.
Jeg siger bare, at der skal være mulighed for, at man kan vælge noget andet.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Ikke overraskende taler Liberal Alliance selvfølgelig om frisættelse og frit valg.
Og nu er jeg helt med på, at der er forskel i opfattelsen af frit valg hos Liberal Alliance og hos Enhedslisten.
Hos Liberal Alliance handler det mest af alt om, hvad for et logo der skal være på den bil, der holder ude foran døren; at der skal være frit valg til, hvilket logo der skal være.
For Enhedslisten er det nok mere optagethed af, at borgeren kan få lov til at have et valg, i forhold til hvilken form for pleje det er, man har brug for.
Men når nu fritvalgsordningen med den her ældrelov bliver udvidet til også at omhandle rehabilitering og genoptræning, er det velkendt, at en af problemstillingerne ved fritvalgsordningen har været, at når der har været konkurser, kommer det til at gå ud over den ældre, for kommunen har jo stadig væk forsyningsforpligtelsen i forhold til det.
Men går et privat firma konkurs, er det svært at kunne opretholde netop de faste teams og kontinuiteten i plejen.
Har ordføreren slet ikke en bekymring for, at når der bliver åbnet op for endnu mere privatisering, kan vi også opleve, at der er flere ældre, der står i en situation, hvor plejen pludselig forsvinder, fordi firmaet er gået konkurs?
Rosa Eriksen (M), 2024-11-21:
Tak for ordet.
Som politiker møder jeg og vi alle sammen mange mennesker i vores hverdag: folk af forskelligt køn, seksualitet og alder med varierende ar på sjælen og håb for fremtiden.
Jeg husker tydeligt, første gang jeg fik en såkaldt køreliste i hånden: 5 minutter til at smøre morgenmad, 7 minutter til toiletbesøg osv. osv.
Jeg endte med at kigge mere ned i min køreliste end på den borger, jeg stod over for, og det har jeg altid tænkt var virkelig skørt.
For helt ærligt, hvem ved bedst, hvad borgeren har brug for på det pågældende tidspunkt – en visitator, der har mødt borgeren en enkelt gang, eller borgeren selv i samarbejde med den sosu, der står i hjemmet?
Svaret er jo indlysende.
Hvis bare jeg kunne forbedre de ældres liv en lille smule og give dem mere selvbestemmelse, ville jeg lykkes i mit politiske arbejde, og med det her lovforslag kan jeg og vi lykkes lige præcis med det, for ældreloven forbedrer ikke bare en eller to eller tre danskeres liv.
Derfor er i dag en festdag – en dag, der kan fejres af alle danskere, der fremover får brug for ældrepleje i Danmark.
Det gør mig stolt, helt ind til benet, når vi med forslaget kan skabe rammerne for en tryg alderdom for alle de personer, der har betydet noget i mit liv: min gamle lærer, den venlige nabo, kassemedarbejderen, der med venlighed sagde god dag på en ellers tung regnvejrsdag.
De får i fremtiden en alderdom med mere selvbestemmelse.
Når de bliver gamle, bliver de nu mødt af en rummelig helhedspleje, pleje og omsorgstilbud, hvor deres egne ønsker og individuelle behov og bliver styrende for den hjælp, de får.
Når plejen, genoptræningen, den praktiske hjælp, sygeplejen og al den hjælp kommer fra samme udbyder, skaber det også tryghed og kontinuitet for den ældre, for nu skal man ikke tænke på, om det ene tilbud nu også taler med det andet, eller hvor mange forskellige personer man skal huske at ringe til, hvis man en dag er ude af huset.
Det er ikke bare plejen og hjælpen, der taler bedre sammen.
Med ældreloven skal man på ældreområdet tænke i samspil med frivillige foreninger, og det kan skabe lokale fællesskaber med plads til livsglæde, omsorg og aktiviteter.
For prøv et kort sekund at forestille dig fællesstuen på dit lokale plejehjem en almindelig torsdag eftermiddag i november.
Fremover kan rummet summe af liv.
I det ene hjørne spiller en ældre herre spil med en frivillig fra den nærtliggende skole, mens en ældre dame i stuens anden ende deler hverdagshistorier med den lokale købmand, der kigger forbi bare lige en time om ugen, og alt imens gør en gruppe borgere sig klar ved indgangen til en gåtur i den friske luft med den lokale gåklub.
Vi står med en lov i hånden, som skaber et kvalitetsløft af rammerne omkring den enkelte ældres liv – et forslag, som emmer af moderate nøglepunkter: samspil med civilsamfundet, en selvbestemmende værdig alderdom for alle uanset baggrund og den borgernære visitation.
I Moderaterne stemmer vi selvfølgelig for lovforslaget, og jeg glæder mig til den videre lovbehandling og implementeringen.
Tak for ordet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Det kan være lidt svært at svare på ordførerens spørgsmål, når det er sådan, at man både snakker om standarder, om forebyggende hjemmebesøg, om plejehjem og om borgere, som ikke har fået hjælp endnu, men som bor i eget hjem og måske har brug for, at der er nogen, der lige holder øje med, om de har det godt.
Jeg har noteret mig, at rigtig mange kommuner har en god tradition med f.eks. at tage kontakt til ældre, som lige er blevet alene, har mistet en ægtefælle eller på anden måde har brug for hjælp.
De har også et kontaktpunkt, som borgere kan ringe til og sige: Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om der er nogen, der kan hjælpe mig i den situation, jeg er i.
Og de har gode erfaringer med det.
Det vigtige for mig er, at vi gør det individuelt, og at vi ikke nødvendigvis gør det samme for alle, men gør det, som den enkelte har behov for.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Der er SF jo så uenig med i hvert fald én ekspert, nemlig en forebyggelseskonsulent i Slagelse Kommune, der siger, at de forebyggende hjemmebesøg er helt afgørende for både de ældres trivsel, funktionsevne og mulighed for at klare sig selv.
Tror SF, at ældre på danske plejehjem om 10 år som følge af den her aftale vil opleve en markant forbedret ældrevelfærd i forhold til den, ældre oplever på danske plejehjem i dag?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-11-21:
Ja, det mener jeg af den simple grund, at standarder og krav jo også kan resultere i, at vi bliver tvunget til at gøre nogle ting, som ikke giver mening, og omvendt ikke har mulighed for at gøre det, som der er behov for.
Det er jo det, der er helt afgørende anderledes i den her lov i forhold til det, som vi har kendt fra tidligere, nemlig at vi fremadrettet har tillid til, at borgeren faktisk bedst selv ved, hvad de har behov for.
Og vi har også tillid til, at de dygtige medarbejdere, som vi selv er med til at uddanne på nogle rigtig gode uddannelsesinstitutioner, har de faglige kompetencer til selv at vurdere, hvad der er behov for i situationen, og i øvrigt til at reagere på uhensigtsmæssigheder eller på problemer, som måtte være opstået undervejs.
Hvis det så ovenikøbet er den samme medarbejder, der kommer igen i morgen, så har man også mulighed for at opdage, hvis det er sådan, at noget ikke er, som det plejer at være, og reagere i tide.
Så ja, jeg mener, det her er en forbedring.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-21:
Tak for det.
Ja, man sidder jo næsten og bliver i helt godt humør, når ordføreren beskriver, hvordan hverdagen kommer til at udspille sig på plejehjemmene.
Det leder mig hen til mit spørgsmål.
Vi laver nu nogle nye forløb med en helhedspleje, hvor det bliver mere op til kommunen og medarbejderne at vurdere, hvordan plejen skal strikkes sammen.
Og det kan jo være fint nok, hvis ressourcerne er der til det, men i de tilfælde, hvor ressourcerne ikke er der, og hvor borgerne ikke oplever at få den hjælp, omsorg og pleje, og det gælder især mere ressourcesvage borgere, så har de jo nu ikke længere muligheden for at klage.
De kan klage til kommunen, og hvis de ikke får medhold der, så kan de klage til Ankestyrelsen, men Ankestyrelsen vil i langt de fleste tilfælde afvise det, fordi det er et skønsspørgsmål, som Ankestyrelsen ikke kan afgøre.
Maria Durhuus (S), 2024-11-21:
Tak for ordet, og tak for talen.
Jeg vil egentlig gerne spørge ordføreren, hvor ordføreren ser fagligheden henne.
For i de sidste 20 år har vi simpelt hen jernet igennem i hele ældreplejen med krav, standarder og dokumentationskrav – alt sammen, fordi man ønskede sig en nulfejlskultur, og fordi man ønskede sig et sted at pege fingrene hen, når der skete en fejl, og fordi man skulle være sikker på, at alt var dokumenteret ned til mindste detalje.
Det, der tanken nu, er, at vi prøver at sætte fagligheden ud til borgeren, i stedet for at den skal være på et kontor.
Vi har prøvet i 20 år nu med minutydelser helt ned til mindste detalje med 8 minutter til en støttestrømpe.
Mener ordføreren, at det er den vej, vi skal videre ad?