runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Ja, nu er der jo faktisk en juridisk diskussion lige præcis om, i hvilken grad man kan tillægge det betydning, i forhold til hvad man kan her, og det synes jeg da også er helt berettiget.
Det er jo bl.a. professor Jørn Vestergaard, der er ude med vurderingen omkring det, og det synes jeg da er helt berettiget man tager ind i den her debat.
Det kan være, at det giver anledning til refleksioner hos flertallet i forhold til den måde, man har håndteret det her på.
Det synes jeg da er interessant at høre fra dem, der står bag flertalsindstillingen.
I forhold til retspraksis i øvrigt har vi jo stillet et forslag her i Folketinget, der gør, at man får kulegravet retspraksis, så det ikke er en diskussion, vi tager på en kort bemærkning her, men at man i virkeligheden får til et tilbundsgående arbejde i forhold til den retspraksis, der ligger.
Det er både, når man rejser sager, som man gjorde tilbage i tamilsagen, men det er også, når man vælger ikke at rejse sager.
Det danner jo også retspraksis.
Sikandar Siddique (UFG), 2021-02-02:
Tak for ordet.
Som forholdsvis nyvalgt folketingsmedlem har det været mærkværdigt at høre Dansk Folkepartis perspektiv på debatten her.
Altså, ingen skal lyve, og alle ministre skal overholde loven.
Under førstebehandlingen hørte vi fru Pernille Vermund sige, at fru Inger Støjbergs ageren i sagen fortjener en næse.
Jeg vil bare lige høre, om Dansk Folkeparti også mener, at fru Inger Støjbergs ageren under hele den her sag fortjener en næse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Nej, det fortryder vi ikke, og jeg synes i virkeligheden, at det, SF gør sig skyldig i her, er nøjagtig det samme, som fru Rosa Lund fra Enhedslisten gjorde for et øjeblik siden.
Det er i virkeligheden at sige, at der ikke er lighed for loven.
Det handler om, hvordan man opfører sig.
Altså, en rigsretssag rejser man vel, hvis man mener, at loven er brudt, og man mener, det kan føre til domfældelse, hvis man rejser en rigsretssag.
Og sammenlignelige sager skal man vel rejse over for ministre, uanset om de ministre er kløgtige nok til lige at krybe lidt langs panelerne på det rigtige tidspunkt i SF's og Enhedslistens øjne.
Ellers er det vel ikke lighed for loven?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-02-02:
Jamen jeg synes bestemt, at der er lighed for loven.
Jeg har ikke grundlag for at tilsidesætte de retlige vurderinger, som vi har fået fra advokaterne.
Det her er for mig ikke et spørgsmål om politik eller partifarve; det er et spørgsmål om, om man er for eller imod retsstaten.
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Jeg synes, det er helt fair, hvis hr. Morten Messerschmidt ikke har læst alle siderne i den lange kommissionsrapport.
Derfor vil jeg bare læse et citat op: »Den undtagelsesfrie instruks havde den følge, at der i Udlændingestyrelsen i hvert fald i en periode blev administreret klart ulovligt, og den ulovlige administration af ordningen fandt sted i hvert fald i perioden fra den 10. februar til den 1. juli 2016.«
Det står på side 68 i bind 1, hr. Morten Messerschmidt.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-02-02:
Nu nævnte fru Rosa Lund og andre af venstrefløjens fremmødte – få fremmødte, tør man måske tilføje – at fru Inger Støjberg tydeligvis havde begået noget ulovligt.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre lidt mere om.
Hvis man læser den redegørelse, som Ombudsmanden overleverer til Folketinget, er det jo helt klart, at der er en meget, meget stor fejl, nemlig at det notat, som Udlændinge- og Integrationsministeriet udarbejder den 9. november, ikke bliver medsendt, således at Ombudsmanden alene forholder sig til pressemeddelelsen.
Nu hørte vi altså i debatten i torsdags, at ingen af de ordførere, der var på talerstolen, og som tidligere har været ministre, har nogen erindring om, at de nogen sinde har ladet en pressemeddelelse være en instruks.
Var det derfor ikke en fejl, at man bare lod Ombudsmanden køre videre uden at lade det notat, som fru Inger Støjberg i hvert fald siger er den egentlige instruks, indgå?
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Jeg kan garantere over for hr. Kristian Thulesen Dahl, at vi ikke bakker nogen steder hen her.
Vi mener, det skal have konsekvenser, når en minister bryder loven, og vi mener, at fru Inger Støjberg skal stilles for en rigsret, fordi det ikke har haft en eneste konsekvens, at fru Inger Støjberg som udlændingeminister brød loven.
Jeg synes, hr. Kristian Thulesen Dahl laver en kæmpestor fejlslutning her, som er, at det jo netop er yderste konsekvens.
Og det ved hr. Kristian Thulesen Dahl godt.
Der har været masser – masser! – af muligheder for, at fru Inger Støjberg kunne tale sandt over for Folketinget, eller for, at hr. Kristian Thulesen Dahl kunne have sikret, at fru Inger Støjberg fik en næse, eller at sagen blev undersøgt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Der gik omkring 50 sekunder, og så var fru Rosa Lund på vild flugt fra det synspunkt, hun lige havde for et øjeblik siden.
For nu er det i den yderste konsekvens, at der skal komme en rigsret, og nu skal det være sådan, at hvis det ikke har fået andre konsekvenser for ministre inden, så skal de for en rigsret.
Altså, lighed for loven er vel, at hvis man som minister forbryder sig mod reglerne – det var det, fru Rosa Lund lige for et øjeblik siden stillede sig op og sagde fra talerstolen i meget ophidsede vendinger –
skal man for en domstol, ligesom alle andre jo kommer for retssystemet.
Der lød det: med mindre det har haft andre konsekvenser for ministeren, og i yderste konsekvens.
Der hørte jeg da allerede fru Rosa Lund være i gang med at bakke fra det synspunkt, hun ellers lige var kommet med.
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Jamen jeg synes, det skal have konsekvenser, når man bryder loven.
Det har det ikke haft i den her sag, og så er yderste konsekvens jo, at Folketinget må nedsætte en rigsret.
I de mange andre sager, som hr. Kristian Thulesen Dahl både i dag og i torsdags har været inde på, har det jo haft konsekvenser for de ministre.
Nu står vi så med en sag her, hvor det ikke havde konsekvenser, bl.a. på grund af hr. Kristian Thulesen Dahls mandater.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Tak, formand.
Jeg vil bare lige bede fru Rosa Lund om så at bekræfte, at med det grundlag, Enhedslisten lægger for dagen her – og med den argumentation – så vil vi, hvis vi ser på de næste 100 år foran os, se mange flere rigsretssager, end vi har set de sidste 100 år.
Altså, Enhedslisten siger: Der er lighed for loven, og hvis det er sådan, at en minister forbryder sig mod reglerne, så skal man stilles for en domstol, og vi ved jo, at efter reglerne er den domstol, ministre kan stilles for, en rigsret.
Er vi så ikke enige om, at med den definition vil vi se mange flere rigsretssager i fremtiden, end vi har set i fortiden?
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Tak for det.
Jeg havde egentlig ikke planlagt at gå på talerstolen i dag, for vi havde jo en ret grundig debat om den her sag i torsdags.
Men når jeg alligevel tager ordet, er det, fordi hr. Kristian Thulesen Dahl for en gangs skylde siger noget meget vigtigt, nemlig om spørgsmålet om lighed for loven.
Det er netop det, det her handler om: Når helt almindelige danskere bryder den lovgivning, vi har lavet, og så bliver de stillet for en domstol, så bliver de kendt skyldige eller uskyldige.
Når ministre bryder loven, skal de da også stilles for en domstol.
Så nej, hr. Kristian Thulesen Dahl: Det her handler ikke om, om det her en superdejlig situation for Enhedslisten, eller hvad det var, hr. Kristian Thulesen Dahl fik sagt lige før.
Det her handler om, at vi i Enhedslisten faktisk mener det alvorligt, at ministre skal overholde loven.
Vi agerer parlamentarisk grundlag for en regering lige nu, hvor Enhedslisten, hr. Kristian Thulesen Dahl og resten af Dansk Folkeparti, har støttet en undersøgelseskommission.
Da I var parlamentarisk grundlag for fru Inger Støjberg, støttede I ikke, at den her sag skulle undersøges.
Og det synes jeg i virkelighedens siger noget om, at vi netop mener det alvorligt, når vi siger: lighed for loven.
I den her sag er der stillet mere end 200 udvalgsspørgsmål.
Vi har været igennem seks samråd.
Ombudsmanden er kommet med en udtalelse.
Der er faldet en dom i Københavns Byret.
Der er kommet en kommissionsberetning.
Og der er to uvildige advokater, som har vurderet, at den her sag kan bære en rigsretssag.
Så synes jeg ærlig talt, det er lidt useriøst at affeje det med, at man synes, det her er en favorabel situation for et andet parti.
Det er useriøst, hr. Kristian Thulesen Dahl – meget useriøst.
Enhedslisten kan støtte det her beslutningsforslag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Men de retlige vurderinger kommer jo, fordi Folketinget beder om at få lavet retlige vurderinger, og det gør man jo ikke i alle sager, hvor man har kritik at rette mod en minister.
Så man må gå ud fra, at nu skal der virkelig laves en ny form for undersøgelse, når ministre forbryder sig mod reglerne, så man kan få det her grundlag, der så i givet fald kan bære frem til en rigsret.
For der skal være lighed for loven, og det må vi jo sikre at man i fremtiden iagttager.
Jeppe Bruus (S), 2021-02-02:
Tak for det.
Vi havde i torsdags jo anledning til en ganske lang og grundig debat, hvilket den her sag bestemt også berettiger.
I torsdags drøftede vi det synspunkt, som formanden for Dansk Folkeparti udlagde omkring retspraksis og praksis – og nu en gang til.
Så jeg vil bare bede hr. Kristian Thulesen Dahl om at bekræfte, at da man tilbage i tamilsagen skulle lave en beretning som den, vi drøfter og skal vedtage i dag, var der et hovedformål, og da anså man, at det her med løgnen over for Folketinget ikke kunne berettige en selvstændig tiltale.
Jeg vil bare have hr. Kristian Thulesen Dahl til at bekræfte, at der faktisk er en nærmest en til en-sammenhæng imellem den beretning, man vedtog tilbage i tamilsagen, og den beretning, vi skal vedtage i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Ja, det handler om de tidligere sager, vi ser, i forhold til at ministre på forskellig vis ikke har holdt sig inden for reglerne.
Altså, hvordan har Folketinget så traditionelt håndteret de sager?
Det har vi gjort med forskellige størrelser af næser, forskellige størrelser af kritikpunkter over for de pågældende ministre, og det mener vi også, fuldstændig med rette, at den her sag burde håndteres i forhold til.
Altså, jeg synes jo, at lige præcis det her kunne være interessant at diskutere, når vi også havde Instrukskommissionens vurdering af embedsmændenes rolle.
For hvis det er så krystalklart, som hr. Ole Birk Olesen giver udtryk for her, må de selv samme embedsmænd jo have råbt vagt i gevær op igennem systemet; så må Statsministeriets departementschef jo også være blevet briefet om, at der her var noget, der var klokkeklart ulovligt.
Altså, der er jo nogle ender, der ikke helt når sammen her, og det bliver da spændende at følge.
Nu er det jo i dag, vi skal stemme om det her, og sagen er, at man normalt lader tvivlen komme folk til gode, men det gør man ikke her.
Man tænker: Vi trækker det tungeste våben, vi har i arsenalet, lige med det samme, og så rejser vi en rigsretssag.
Det er ikke i orden.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-02-02:
Det er aldrig en gråspurv, når en minister siger til sine embedsmænd, at ministeren gerne vil have, at de administrerer på en bestemt måde, og når embedsmændene så siger, at det faktisk vil være ulovligt, så siger ministeren: Gør det alligevel.
Det er aldrig nogen sinde en gråspurv, når en minister bevidst går ind i en ulovlig administration, for derved ophæver ministeren skellet mellem Folketinget som den lovgivende magt, som bestemmer, hvordan der skal administreres i Danmark, og ministeren som den udøvende magt, som alene må gøre det, som Folketinget har givet lov til via lovgivningen.
Det er aldrig en gråspurv, når en minister ikke kan finde ud af det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Jo, jeg tror da helt sikkert, at man set i bagklogskabens ulideligt klare lys kunne have gjort tingene på en anden måde, og det, der også er diskussionen her, er selvfølgelig, at man også kan motivgranske og spørge, om man, hvis man kunne have løst opgaven, selv om man eksempelvis havde haft partshøring, og kunne have overholdt reglerne til punkt og prikke og undgået den situation, vi er i nu, så ikke også kunne forestille sig, at der var nogle, der havde tænkt: Det er da ikke det største problem – så gør vi da det.
Man kan også spørge, om det ikke i virkeligheden netop er et tegn på, at det er at skyde gråspurve med kanoner at lave rigsretssag ud af det her.
For hvad er motivet så?
Ole Birk Olesen (LA), 2021-02-02:
Tak til hr. Kristian Thulesen Dahl for først at referere alle de mange udsagn, som viser, at det her ikke er et spørgsmål om, om man er for eller imod barnebrude, for det er alle.
Alle er imod barnebrude – alle ønsker, at den praksis skal stoppes.
Det, der er spørgsmålet her, er, om en minister, vel vidende at det er ulovligt, må igangsætte en administration, som altså er ulovlig, for det har ministeren jo fået at vide .
Den her ulovlige administration foregik fra februar 2016 til november 2016, og det vil sige, at i de sidste 2½ år af fru Inger Støjbergs ministertid var administrationen lovlig, og der blev ikke foretaget den her ulovlige administration, som ifølge nogle var nødvendig for at skille barnebrude fra deres ægtefæller.
Jeppe Bruus (S), 2021-02-02:
Den tiltale, der ligger i beslutningsforslaget, har været genstand for en drøftelse blandt nogle jurister.
Det, de når frem til, er, at de sådan set er enige om, at der ikke skal rejses en separat tiltale.
Så er der nogle diskussioner om ordvalget.
Jeg er jo ikke jurist, men sådan som jeg kan læse det, læner det sig nærmest en til en op ad det, der var tiltalen i og udfaldet af tamilsagen, hvor det også indgik som en skærpende omstændighed til at belyse hovedforholdet.
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Tak for det.
Hr. Kristian Thulesen Dahl holdt jo en lang tale om situationen, vi stod i i 2016, og det, hr. Kristian Thulesen Dahl selv kalder for sagens kerne, uden overhovedet at nævne ministeransvarlighedslovens § 5, stk. 1, og ministeransvarlighedslovens § 5, stk. 2, som jo er, hr. Kristian Thulesen Dahl, det, der er sagens kerne.
Hvis hr. Kristian Thulesen Dahl har læst det beslutningsforslag, vi skal stemme om, vil han også vide, at det er det, det handler om.
Og derfor synes jeg faktisk, det ville klæde Dansk Folkeparti at forholde sig til netop sagens kerne.
Er det ikke alvorligt, hr. Kristian Thulesen Dahl, når en minister bryder loven og taler usandt over for Folketinget?
Morten Messerschmidt (DF), 2021-02-02:
Jeg har udmærket også læst resuméet, fru Rosa Lund, og jeg har i øvrigt også læst flere andre sider, men det er ikke det, der er spørgsmålet.
Det, der er spørgsmålet, er, at når fru Rosa Lund, fru Karina Lorentzen Dehnhardt og andre ukritisk lægger Instrukskommissionens vurdering til grund, hører vi en henvisning til Ombudsmanden.
Og Ombudsmandens afgørelse er uomtvisteligt fejlbehæftet.
Den daværende ombudsmand har bedt om at blive afhørt, og fru Inger Støjbergs forsvarer har foreslået op til fire gange, tror jeg, at man afhører ham, men det er blevet afslået.
Kristian Hegaard (RV), 2021-02-02:
Lighed for loven – det er vi også fuldstændig enige i.
Derfor vil jeg høre hr. Kristian Thulesen Dahl: Med de klare juridiske vurderinger, der er fra Ombudsmanden, fra Københavns Byret, fra Instrukskommissionen og fra uvildige advokater,
hvad er det, der så gør, at Dansk Folkeparti mener, at der er noget juridisk, der gør, at den her sag ikke skal for Rigsretten?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Nej, politik skal gerne lave jura.
Det er jo derfor, vi samlet her i Folketinget.
Altså, det, der er sagen her – og det er jo, som om man ikke vil høre, hvad jeg siger – er, at vi ikke taler om, om man skal følge lovgivningen.
Vi taler om, at når der i givet fald bliver fundet fejl, skal der være lighed for loven, i forhold til hvordan man bedømmer de fejl.
Og det er lighed for loven, som vi anfægter finder sted her.
For vi vurderer, at der er en anden barre i forhold til at rejse en rigsretssag over for Inger Støjberg, end der har været i den retspraksis, vi i øvrigt kan finde.
Det er derfor, jeg vil sige, at det her ikke handler om det der med, at med lov skal land bygges osv., for det skal man – selvfølgelig skal man det.
Det handler om lighed for loven, og det er det, som vi ikke finder kommer til at finde sted med den rigsretssag, man rejser her i dag.
Kristian Hegaard (RV), 2021-02-02:
Tak til hr. Kristian Thulesen Dahl for at læse en række citater op, som tydeligt viser, at alle er imod barnebrude, og at det ikke er det, der er forskellige holdninger til.
Det, der åbenbart er forskellige holdninger til, er spørgsmålet om lovbrud.
For da Dansk Folkeparti og resten af de borgerlige havde magten igennem 3½ år, blokerede man jo for at undersøge den her sag nærmere, på trods af at der var en udtalelse fra Ombudsmanden, der tydeligt viste, at der var tale om en ulovlig instruks.
Derfor vil jeg bare høre, om Dansk Folkeparti mener, at politik står over jura: Står politik over jura?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Ja, sådan kan man jo prøve at vende tingene på hovedet; men jeg synes da, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille, at man må se på, hvad der skete i 2016, altså hvad det var for en situation, vi befandt os i.
Vi befandt os i en situation, hvor UNICEF, de politiske partier, alle var dybt forargede over, at der findes barnebrude på de danske asylcentre.
Alle er dybt forargede og vil have, at der gribes ind.
Og så bliver der grebet ind.
Så taler vi om, om der bliver begået nogle fejl, i forbindelse med at man griber ind.
Ja, det gør der nok.
Er de fejl af en kaliber, og er den problemstilling i forhold til dem, der bliver adskilt i nogle måneder, så stor, at det kan berettige en rigsretssag?
Absolut nej.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-02-02:
Det er måske, fordi der er nogle partier og nogle politikere, der har det lidt lettere med, at det er udlændinges rettigheder, der bliver krænket.
Altså, der er jo nogen, der ligefrem danner partier nærmest for at genere udlændinge.
Og det er måske derfor, man tager lidt for let på retsprincipperne, når det er ens egen mærkesag, det pludselig handler om.
Så det er jo en indrømmelse af, at Dansk Folkeparti og for den sags skyld Nye Borgerlige har dobbelte standarder og dermed ikke støtter retsstatsprincippet om, at loven er ens for alle.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Jamen en indstilling om at rejse en rigsretssag kommer jo, fordi man har bedt nogen om at sætte et arbejde i værk i forhold til at komme med sådan en indstilling.
Og det er jo påfaldende, at man med alle de sager, der har været i øvrigt, ikke har iværksat sådan et arbejde for at lave en indstilling.
Så synes jeg også – og det nævnte jeg også i torsdags, da vi havde diskussionen sidst og hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille nævnte det her – at det da er tankevækkende, at de to rigsretssager, som der har været inden for de sidste 100 år, og som vi så taler om, handler om udlændinge, om udlændingepolitik.
Det kan jo også have indvirkning her; altså at det i virkeligheden er forskellige afvejninger af, om det er udlændinge, man mener har fået krænket nogle rettigheder, eller om det er danskere.
Det synes jeg da også må give anledning til lidt eftertanke.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-02-02:
Jeg synes jo, at det er rigtigt, at man skal passe på med fejl, men man skal vel også passe på med at begå de samme fejl igen og igen.
Under førstebehandlingen mindede jeg ordføreren om, at det parti, han repræsenterede i de gode gamle dage, nemlig Fremskridtspartiet, jo også hidsede sig gevaldigt op, dengang man skulle lave rigsretten imod Erik Ninn-Hansen.
Dengang var man også sikker på, at det ville sætte nye standarder, og at man nu ville se rigsretter hele tiden; man var også sikker på, at det ikke var en god idé, og at det ikke ville blive til noget.
Erik Ninn-Hansen blev kendt skyldig og fik 4 måneders fængsel.
Så Fremskridtspartiet tog dengang fejl.
Nu tager Dansk Folkeparti så fejl igen, og det gjorde jeg venligt opmærksom på under førstebehandlingen.
Har man slet ikke brugt noget tid på at tænke på, at det her jo ikke handler om for eller imod barnebrude – vi er alle imod barnebrude.
Og det er den, det store flertal følger, hvorimod Dansk Folkeparti har lavet sin egen vurdering.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
Altså, nu bliver jeg jo bare bekræftet i nøjagtig det samme, som jeg er blevet bekræftet i de seneste uger, når vi har diskuteret den her sag, nemlig at det her ikke handler om lighed for loven, det handler om, hvordan man opfører sig.
Det handler om, om man kryber nok.
Og det er måske i virkeligheden det, der er i gang med at varme op til, at det er en anden vurdering, der skal foretages, når vi skal snakke den nuværende statsministers ansvar, f.eks. i minkskandalen, senere – at så har hun ageret på en anden måde.
Hun har jo allerede sagt: Jeg begik en fejl, det beklager jeg.
Og så er det klaret, eller hvad?
Eller skulle der være lighed for loven, for så er det jo en juridisk vurdering, altså hvad der er lighed for loven?
Rosa Lund (EL), 2021-02-02:
Hr. Kristian Thulesen Dahl, der er bestemt ikke noget ved den her sag, som er superdejligt for Enhedslisten.
Det, som er en afgørende forskel, hr. Kristian Thulesen Dahl, i forhold til de eksempler og de næser, du nævner, er, at dengang har der jo været et Folketing, som var klar til at give en næse, eller en minister, som trak sig.
Det er ikke sket i den her sag, og det ved hr. Kristian Thulesen Dahl udmærket godt, for den politiske virkelighed i 2016 og 2017 og 2018 var jo, at hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti holdt hånden over en regering, som brød loven, en minister, som brød loven.
Det er alvorligt, hr. Kristian Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-02-02:
I løbet af de sidste 100 år har vi nu rigsretssag nummer to.
Er det, fordi alle ministre på de 100 år bare har håndteret tingene til punkt og prikke – der har ikke været nogen fejl, de har altid talt sandt over for Folketinget, og det er ikke, fordi der har været 60, tror jeg det er, næser af divergerende størrelse, som vi har givet ministre bare de sidste tre årtier?
Er det bare sådan, det er, eller hvad?
Eller er det ikke et udtryk for, at jo, ganske mange ministre har i virkeligheden måttet kritiseres af Folketinget, men at de ikke er kommet for Rigsretten?
Der er et eller andet, der bliver lagt oven på den her vurdering, på den her sag, som gør, at det er superdejligt for Enhedslisten lige at få Inger Støjberg for Rigsretten.
Der er noget, der kommer til, som ikke har været en del af retspraksis hidtil.
Peter Skaarup (DF), 2021-02-02:
Det er jo sådan, at et flertal – mod vores stemmer – har nedsat en Instrukskommission, og så synes vi jo, det er rigtigt, at man afventer Instrukskommissionens færdige arbejde.
Det er derfor, jeg siger: Lad os nu få Instrukskommissionen til at færdiggøre sit arbejde, og så vil Dansk Folkeparti gerne være med til at give en kritik eller en næse, om man vil.
Men vi må have det samlede grundlag, før vi gør det.
Kristian Hegaard (RV), 2021-02-02:
Nu var det jo hr. Peter Skaarup, der benyttede den betegnelse, og ikke undertegnede, så hvis det sætter debatten, så må det jo være den, der står på talerstolen, og som bruger de vendinger.
Jeg bemærkede også, at hr. Peter Skaarup gjorde opmærksom på, at der selvfølgelig skulle være sket en individuel sagsbehandling, og at man på baggrund af det, som hr. Peter Skaarup havde set nu, ville give en lille næse.
Hvorfor gav Dansk Folkeparti så ikke en næse i de 3½ år, hvor man sad ved magten og vidste en del om sagen, også dengang?
Peter Skaarup (DF), 2021-02-02:
Hvis det er det niveau, vi er på, i forhold til Det Radikale Venstre, altså de spørgsmål, der kommer, så er de jo ret nemme at svare på.
Altså, vi har jo at gøre – og Danmarks Radio har egentlig beskrevet det meget godt i Detektor – med helt unge piger, der i forhold til deres mænd er meget unge, og mændene er meget gamle.
Det synes jeg burde fortælle os her i Folketinget, at der er noget større på spil end at drille en politisk modstander og et politisk parti, som man forsøger på her.
Der burde De Radikale bruge den proportionalitet, vi normalt har i Folketinget.
Men her skal der altså føres en rigsretssag til mange millioner kroner, koste, hvad det vil.