Peder Hvelplund (EL), 2019-01-10:
Vi behandler i dag L 134, som lemper på visitationskravene til de særlige pladser på de psykiatriske afdelinger, som blev vedtaget igennem L 207 i juni måned 2017.
Hvor der tidligere har været seks visitationskriterier, der alle sammen skulle være opfyldt, ændres det nu til, at kravene om farlig og uforudsigelig adfærd, svær psykisk lidelse og sociale problemer kombineres med et af de øvrige kriterier om gentagen eller langvarig indlæggelse, at det er det bedst mulige tilbud om, at behandlingen støtter rehabilitering, eller at det er det bedste tilbud for at undgå misbrug, vold eller kriminalitet.
Samlet set skal der bare være fire af de kriterier, der skal være opfyldt.
Grunden til, at man vil ændre på de her visitationskriterier, er, at man i oktober 2018 kunne konstatere, at kun 40 ud af de indtil nu 83 oprettede pladser bliver benyttet, og det er jo selvfølgelig uholdbart.
Det er fuldstændig uholdbart, at der i en i forvejen presset psykiatri er ubrugte pladser, når vi ved, at der er en uhørt mangel på ressourcer og pladser i det hele taget.
Men det giver jo også anledning til at spørge om, hvorfor det så forholder sig sådan.
For når psykiatrien er så presset, hvorfor har vi så pladser, der står ubenyttede hen?
Der tror vi i Enhedslisten, at en del af det svar ligger i, at L 207 ikke var den rigtige løsning på de enorme udfordringer, vi har oplevet i både socialpsykiatrien og hospitalspsykiatrien, og heller ikke i forhold til de borgere med psykisk sygdom, der ikke får den behandling, de er berettiget til.
, men det er flere midler: Midler til en styrkelse af socialpsykiatrien, midler til en styrkelse af hospitalspsykiatrien, til flere mindre, men til gengæld mere specialiserede tilbud, til efteruddannelse og til indførelse af mere varierede behandlingstilbud.
Ikke mindst er der brug for specialiserede tilbud i alle regioner til dobbeltdiagnosticerede, der bygger på de erfaringer, vi kender i forvejen, og som vi ved virker.
Derfor er der også flere organisationer, der i høringssvarene betoner, at de støtter det udspil, der ligger fra Kommunernes Landsforening og Danske Regioner, der gerne vil konvertere pladserne til ordinære pladser i hospitalspsykiatrien.
Men det helt gennemgående og tydelige budskab er, at psykiatrien fortsat er underprioriteret og halter efter i forhold til somatikken, en skævhed, der desværre ikke bliver rettet op på med de alt for få midler, der bliver tilført i Psykiatriplan II og i finansloven.
Derfor er det også så forstemmende, at der stadigvæk står ubrugte pladser i en presset psykiatri.
Vi deler den bekymring, der i høringssvarene bliver nævnt, både fra Socialpædagogerne og fra Patientforeningen, om, at det er for tidligt at ændre på visitationskriterierne, når vi reelt ikke ved, hvad årsagen er til den manglende brug.
Vi kan også konstatere, at det i nogle regioner faktisk er lykkedes at udnytte kapaciteten.
Jeg vil i den forbindelse sige, at vi i Enhedslisten også finder det stærkt beklageligt, at man ikke har udnyttet muligheden for ved revision af visitationskriterierne at fjerne muligheden for, at kommunerne kan forlange, at en borger skal opsige sin lejlighed i et eksisterende botilbud for at blive visiteret til en midlertidig plads på de særlige psykiatriske afdelinger.
Det kunne være en meget forståelig grund for en borger til at takke nej.
Vi er klar over, at det er noget, der reguleres i serviceloven, men vi mener, at lempelsen af visitationskriterierne havde været en oplagt mulighed for at fjerne den mulighed for kommunerne.
Men de kritiske bemærkninger til trods kan vi konstatere, at forslaget her om at lempe på visitationskriterierne trods alt giver mulighed for, at der bliver lettere adgang til de pladser, der er så hårdt brug for.
Derfor kan vi i Enhedslisten støtte forslaget, og vi kan garantere, at vi fortsat vil kæmpe for at sikre bedre vilkår for ansatte, brugere og pårørende i psykiatrien.