runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2020-01-30:
For det første var jeg meget klar, med hensyn til at vi her i Folketinget i oktober har haft to vedtagelser med et meget bredt flertal, der sætter linjen i forhold til Danmarks og EU's politik over for Tyrkiet, som vi fra regeringens side er meget tilfredse med at der er opbakning til.
For det andet er det jo vigtigt, at vi bruger de muligheder, vi har, for at påvirke den tyrkiske regerings adfærd, og de ting, der foreslås i Europa-Parlamentet, kan være udmærkede og kan være nogle, man skal tage højde for, men vi har jo en vurdering blandt regeringerne af, hvad der virker mest effektivt, og det er fuldstændig rigtigt, at vi stadig væk har udfordringer med Tyrkiet den dag i dag.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-30:
Men er det ikke en meget normal demokratisk procedure, at man i et Europa-Parlament og i et nationalt parlament udstikker nogle forslag, og at der er nogle regeringer, der begynder at arbejde for det, og at der så kommer et flertal i Rådet?
Altså, der er overhovedet ikke noget odiøst eller mærkeligt ved det.
For det, ministeren siger, man har gjort, og som man vil fortsætte med at gøre, har ikke hjulpet.
Besættelsen fortsætter, fordrivelserne fortsætter, og de etniske udrensninger fortsætter.
Hvad er alternativet?
Jeppe Kofod (S), 2020-01-30:
Tak til hr. Søren Søndergaard.
Altså, jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi – som vi også gør rede for her – fører en stram og fast og fælles EU-politik over for Tyrkiet.
Derfor var jeg også glad for, at vi fik vedtaget den meget restriktive linje som reaktion på Tyrkiets militæroperationer ind i Nordøstsyrien, altså at vi i Det Europæiske Råd stod sammen om den meget restriktive vedtagelse i forhold til at sælge og eksportere våben til Tyrkiet.
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, hvis vi skal påvirke adfærden hos den tyrkiske regering, at vi sender klare fælles signaler.
Og så er det sådan, at det principielt er regeringerne, der fører udenrigs- og sikkerhedspolitikken i EU, selvfølgelig i en dialog med Europa-Parlamentet.
Der er også en fast dialog mellem den høje repræsentant, som sidder for bordenden i Rådet, og Europa-Parlamentet omkring de resolutioner, der bliver vedtaget, men det er regeringerne, der fører udenrigs- og sikkerhedspolitikken i EU.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-30:
Jeg er fuldstændig enig med udenrigsministeren i, at det ikke hjælper meget, hvis Danmark står alene.
Det er jo også derfor, det er en opfordring til, at man skal arbejde for den her linje i Rådet, altså i EU.
Jeg troede, det var socialdemokratisk politik, at man skulle arbejde for sådan nogle ting i EU, men der kan jeg så tage fejl.
Sidst jeg kiggede, var Tyrkiet stadig væk besættelsesmagt i Rojava.
Der foregår stadig væk etniske udrensninger.
Der er ikke en eneste tyrkisk soldat, der er trukket tilbage.
Altså, hvad er alternativet?
Henrik Dahl (LA), 2020-01-31:
Det er jo udenomssnak, for det, jeg spørger om, er, hvordan Danmark ville stå i en konflikt med Kina uden at indgå i et system af alliancer.
Hvad er ordførerens holdning til det?
Tak for ordet.
Der har lige været en kurre på tråden mellem Danmark og Folkerepublikken Kina.
Jeg skal bare spørge ordføreren, hvor Danmark efter ordførerens mening ville stå i forhold til et land som Kina, hvis vi ikke indgik i nogen alliancer.
Rosa Lund (EL), 2020-01-31:
Ja, for jeg har jo tjekket den her konvention på UNHCR's hjemmeside, og der fremgår det jo meget klart, at der er væsentlig flere lande, som har tilsluttet sig statsløsekonventionen.
Så det her lader jo egentlig bare tilbage at stå, at jeg vil spørge hr. Morten Messerschmidt, hvorfor man laver et beslutningsforslag, som ikke er ordentlig gennemarbejdet, og som ikke bygger på fakta.
Hvad ligger der bag, at man laver et beslutningsforslag, som ikke bygger på de fakta, som faktisk er rimelig nemme at finde frem til?
Jeg kan også oplyse hr. Morten Messerschmidt om, at vi har stillet et skriftligt spørgsmål til ministeren for at få det præcise antal, som hr. Morten Messerschmidt ikke kunne finde frem til.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Nej, det er jeg ikke.
Jeg hørte lige før, at ministeren sagde, at 21 EU-lande har underskrevet statsløsekonventionen.
Så jeg går ud fra, at det, ministeren siger, er rigtigt.
Så hvis det, fru Rosa Lund siger, står i bemærkningerne, så er det forkert.
Det er jo til gengæld også fuldstændig fløjtende ligegyldigt.
Aha, så ordføreren tænker på de sådan generelle alliancer, Danmark indgår i.
Jamen det er klart, at det da er en kæmpe fordel, men det er restriktioner i WTO-systemet eller NATO-samarbejdet eller Europarådet, eller hvad det nu måtte være, som lægger hindringer ned i forhold til at fratage eller tildele indfødsret til vores fjender, altså ikke.
Så det er jo ikke sådan, at det betyder, at når vi i dag fra Dansk Folkepartis side siger, at vi ønsker mulighed for at fratage alle fjender af vores land indfødsretten, at vi så ikke er tilhængere af internationalt samarbejde, også når man så skal forsvare frihedsrettigheder over for Kina.
Rosa Lund (EL), 2020-01-31:
Tak for det.
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Morten Messerschmidt, som drejer sig om faktaene bag det her beslutningsforslag.
Når man læser bemærkningerne til forslaget, kan man jo læse, at kun omkring 20 lande har tilsluttet sig statsløsekonventionen, og at de eneste EU-lande heriblandt skulle være Danmark, Storbritannien, Tyskland, Østrig, Holland og Letland.
Er hr. Morten Messerschmidt sikker på, at det er korrekt?
Morten Dahlin (V), 2020-01-31:
Jamen det, jeg frygter, er sådan set, at hvis Danmark går enegang på det her område, altså bryder vores internationale aftaler og begynder at gøre vores egne borgere statsløse, så kan det få sådan en dominoeffekt.
Og den her gang handler dominoeffekten ikke om kommunistiske regimer i Fjernøsten; det kan handle om andre lande, der begynder at gøre det samme.
Jeg mener, at det grundlæggende er i Danmarks interesse at begrænse statsløshed i verden, for det kan også gå ud over os selv.
Hvis der kommer mere statsløshed, kan vi opleve en eksplosion af statsløse i Danmark, vi ikke kan komme af med, og det ville være ærgerligt.
Mette Thiesen (NB), 2020-01-31:
Tak for skåltalen her.
Den har vi jo hørt nogle gange før.
Men jeg vil egentlig stille ordføreren nogenlunde det samme spørgsmål, som jeg stillede før.
For det, som ordføreren står og fortæller, er sådan en rigtig masse Christiansborgsnak om, at da vi sad i regering, så gjorde vi det her, og nu kommer der en anden regering.
Vi er enige om, at man nu har vedtaget en lov, som tager statsborgerskabet fra dem, som har dobbelt statsborgerskab.
Men det løser ikke problematikken.
For der er stadig væk nogle af de her IS-terrorister, som kommer tilbage til Danmark, og som udsætter danskere for en kæmpe sikkerhedsrisiko.
Der er faktisk allerede nogle i Danmark.
Vil Venstre sikre og stå fast på, at de er valgt af danskerne til at beskytte Danmark netop imod sådan nogle som f.eks. IS-terroristerne?
Så vægter Venstre, Danmarks Liberale Parti, danskernes sikkerhed og tryghed eller internationale konventioner højest?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Jo, det er der jo, hr. Morten Dahlin, al den stund at der er en hel del af de lande, som vi gerne vil sende borgere tilbage til, der ikke har ratificeret den her konvention.
Det vil sige, at der er absolut intet, der i dag forhindrer dem i at tage deres statsborgerskab fra de folk, der sidder i Danmark, altså f.eks. Saudi-Arabien; jeg kan ikke huske, om de har skrevet under, men det mener jeg ikke de har.
Hvis der sidder en saudier i Danmark, som vi gerne vil udvise, er der absolut intet internationalt, som forhindrer Saudi-Arabien i at fratage vedkommende det saudiske statsborgerskab.
Rasmus Stoklund (S), 2020-01-31:
Jeg tror, at man risikerer nogle ret store utilsigtede konsekvenser, hvis man går ned ad den vej.
Hvis f.eks. et land i Nordafrika eller især Mellemøsten, som der jo er mange uønskede udlændinge fra i Danmark i øjeblikket, lod sig inspirere af den danske fremgangsmåde og gjorde folk, som opholder sig her på et ulovligt grundlag, statsløse, så ville vi lige pludselig ikke kunne slippe af med dem.
Vi skal jo ikke – hvad skal man sige? – give dem gode ideer.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Jamen det synes jeg da er glimrende.
Men det er, som jeg sagde før, bare fuldstændig ligegyldigt.
Altså, det er jo helt uvedkommende for den her sag, hvor mange lande der har skrevet under på den her konvention.
Det, der er det vigtige her, er det, Storbritannien har gjort, altså den måde, Storbritannien har ratificeret på.
Det er det, som vi går efter, og ikke, hvor mange lande der måtte have ratificeret.
Så det er jo for debatten her et relativt, hvad kan man sige, perifert anliggende, og derfor har vi måske også taget på det med venstre hånd.
Men jeg skal tilse fremadrettet, at vi får tjekket alle data igennem, sådan at Enhedslistens PØ-afdeling ikke finder flere fejl.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Tak, formand.
Jeg synes, at den første del af hr. Morten Dahlins tale var pletfri.
Altså, hvad angår hele den tordnen mod den islamiske fundamentalisme osv., tror jeg, at vi ser fuldstændig ens på tingene.
Det undrer mig lidt, at man har den holdning, for det er jo ikke gået galt i Storbritannien, som jeg har forstået det.
Altså, i Storbritannien har man i hvert fald ingen debat om, at det kunne være en god idé at komme fuldt ind i konventionen, sådan at man afskærer sig selv fra at tage indfødsretten fra bestemte grupper.
Så har hr. Morten Dahlin noget som helst empirisk belæg for sin påstand om, at hvis vi gør ligesom briterne, vil det få fatale konsekvenser i forhold til at kunne sende landsforrædere hjem til de lande, de kommer fra?
Morten Dahlin (V), 2020-01-31:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for rosen for den første del af talen.
Det sætter jeg faktisk oprigtigt pris på, for det første fordi man, hvis man får ros for sin tale af hr. Morten Messerschmidt, som udgangspunkt har gjort et eller andet rigtigt, og for det andet fordi jeg vitterlig opfatter Dansk Folkeparti som en allieret i kampen mod noget af det formørkede snask, vi oplever fra Islamisk Stats side.
Når ordføreren så spørger, om der er empirisk belæg for, hvad der vil ske, hvis Danmark bryder de internationale aftaler, vi er en del af, vil jeg sige, at det findes der jo ikke, for mig bekendt er der ikke nogen andre lande, der har gjort lige præcis det, som Dansk Folkeparti foreslår; for briterne har jo ikke gjort det på samme måde.
Nu blev jeg før beskyldt for at lyde som en socialdemokratisk minister, så lad mig da henvise til den socialdemokratiske minister, der jo sådan set ganske fint gjorde rede for det formelle i forskellen mellem den danske og britiske situation.
Derfor er det umuligt at sige, at der er et empirisk belæg for det, men der er heller ikke noget for det modsatte.
Mette Thiesen (NB), 2020-01-31:
Det var et meget, meget sjovt tvist på et meget, meget konkret spørgsmål, men jeg kan jo sådan set bare spørge igen.
Det er jo et spørgsmål, der er ganske enkelt.
Vægter Venstre at beskytte danskerne og danskernes sikkerhed og tryghed højest, eller vægter Venstre hensynet til internationale konventioner højest?
Hvad vægter man højest, danskernes sikkerhed og tryghed eller hensynet til internationale konventioner?
Der er ikke så meget fnidder fnadder i det.
Det er et ganske enkelt spørgsmål.
Nils Sjøberg (RV), 2020-01-31:
Jeg vil gerne holde fast i, at det her spørgsmål lidt er ved at tage en anden drejning.
Det her spørgsmål drejer sig om gøre folk, som er IS-folk, statsløse.
Og det er det, vi ikke ønsker i den her sammenhæng.
Det andet vil jeg meget gerne se frem til en samtale med hr. Morten Messerschmidt om.
Halime Oguz (SF), 2020-01-31:
Tak, fru formand.
I dag diskuterer vi et beslutningsforslag, som må siges at være behandlet og diskuteret en hel del gange over de sidste mange år og sidst for nogle måneder siden.
Derfor kan det vel heller ikke komme som en overraskelse, når jeg gentager mig selv og siger, at jeg ingen sympati har for de fremmedkrigere, som dette beslutningsforslag har til hensigt at gøre statsløse.
Fremmedkrigerne har via deres statsborgerskab skrevet under på at ville respektere værdier som demokrati og frihed.
Når man så ovenikøbet har kæmpet imod en koalition bestående af bl.a. Danmark, har man med al ønskelig tydelighed vist og demonstreret, at man ikke ønsker at være en del af Danmark.
Jeg vil hellere opfordre til, at vi i stedet for hvert halve år at diskutere, hvordan vi kan gøre de her mennesker statsløse og træde ud af konventionerne, faktisk diskuterer, hvordan vi kan retsforfølge de her mennesker og straffe dem hårdt.
For det er paradoksalt, at vi på verdensplan og gennem FN arbejder for at mindske mængden af statsløse i verden, og at vi på samme tid ifølge det her beslutningsforslag skal bidrage til, at der kommer flere statsløse.
Det giver rent ud sagt ingen mening, at vi vil modarbejde os selv i kampen mod statsløshed, bryde internationale konventioner og i sidste ende ikke mindske truslen, som de danske fremmedkrigere udgør.
Med disse afsluttende ord vil jeg sige, at SF ikke støtter forslaget.
Rosa Lund (EL), 2020-01-31:
Tak for det.
Mere end 10 millioner mennesker i verden lever uden statsborgerskab, og retten til et statsborgerskab er en internationalt anerkendt rettighed.
Allerede i FN's verdenserklæring om menneskerettighederne fra 1948 blev det en rettighed at have statsborgerskab.
At retten til statsborgerskab blev slået fast med syvtommersøm i kølvandet på anden verdenskrig, er jo ikke nogen tilfældighed.
Nazityskland fratog titusinder af jøder og regimemodstandere deres tyske statsborgerskab og gjorde dem statsløse.
Det gjaldt fremtrædende kulturpersonligheder og politikere.
Det gjaldt Willy Brandt, Thomas Mann og Bertolt Brecht, bare for at nævne nogle få, der fik frataget deres statsborgerskab.
Livet som statsløs i 1930'erne og under anden verdenskrig var ikke let for at sige det mildt, og da verdenssamfundet i form af FN efter krigen så hinanden i øjnene, sagde de »aldrig mere« og besluttede sig for at gøre statsborgerskab til en menneskeret.
Danmark har sammen med talrige andre lande forpligtet sig til at bekæmpe statsløshed, forpligtet sig til at holde fast i »aldrig mere«.
Et af instrumenterne er den konvention, som vi taler om i dag, FN's konvention om begrænsning af statsløshed fra 1961.
Den giver statsløse, der er født i Danmark, nogle rettigheder til at få statsborgerskab på lempede betingelser, og den sikrer også danske statsborgere mod den statsløshed, som ville blive resultatet, hvis man fratog os vores danske statsborgerskab.
Beslutningsforslaget, som vi diskuterer i dag, har til formål at gøre det muligt at gøre danske statsborgere statsløse.
Hvis vi vedtager det, pålægger vi altså regeringen at indføre en praksis, som kun lande, vi ellers normalt ikke bryder os om, bruger og har fulgt.
Beslutningsforslaget retter sig mod såkaldte fremmedkrigere.
Vi kan ikke læse i bemærkningerne, om det kun er dømte fremmedkrigere, der skal gøres statsløse, eller om forslagsstillerne også vil gøre mennesker, der ikke er dømt for noget strafbart, statsløse – baseret på mistanker, formodninger og måske hemmelige oplysninger fra Politiets Efterretningstjeneste.
Vi antager, at det er det sidste, altså at det ikke kun er dømte personer, men også mistænkte personer, som Dansk Folkeparti vil fratage den helt basale menneskerettighed, som et statsborgerskab er.
Det bygger vi på vores generelle kendskab til DF's retspolitik, men hr. Morten Messerschmidt må jo rette mig, hvis det ikke er det, der er meningen med beslutningsforslaget.
Det er i hvert fald sådan, vi læser forslaget.
Jeg tror ikke, det kommer som nogen overraskelse, at Enhedslisten ikke kan støtte det her forslag.
I øvrigt synes jeg, det er bemærkelsesværdigt, at man i bemærkningerne nævner en masse lande, hvor antallet så alligevel ikke passer, og så siger hr. Morten Messerschmidt heroppefra, at det ikke betyder noget.
Men hvis det ikke betyder noget, hvorfor nævner man det så i bemærkningerne?
Jeg må ærligt sige, at jeg synes, at det her er et meget mærkeligt forslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Jeg kan jo ikke lade være med at erklære mig enig med hr. Nils Sjøberg i, at meget ville være bedre, hvis folk bare havde haft de statsborgerskaber, som de nu engang havde.
Altså, den tsunami af naturalisationer, som Det Radikale Venstre har stået for, har jo bragt fædrelandet meget i fordærv, men det er jo ikke det, vi taler om i dag.
Mette Thiesen (NB), 2020-01-31:
Det kommer sådan set overhovedet ikke bag på mig, at Enhedslisten synes, at det her er et meget, meget mærkeligt forslag.
Enhedslisten har tidligere ytret nogle meget, meget mærkelige holdninger til de her IS-terrorister, som nu har mulighed for at komme tilbage til Danmark.
Men ud over den fuldstændig groteske sammenligning med 1930'ernes Tyskland taler vi jo her ikke om store kulturpersonligheder, der bliver frataget deres danske statsborgerskab, og vi taler ikke om gode samfundsborgere, der bliver frataget deres danske statsborgerskab, men vi taler om nogle, som har forbrudt sig mod Danmark, landsforrædere, som er rejst ud og har været terrorister for et fuldstændig vanvittigt regime.
Så den sammenligning er i sig selv fuldstændig grotesk.
Men det her handler om, at vi selvfølgelig skal kunne fratage statsborgerskabet fra dem, som kæmper imod Danmarks interesser, imod Danmarks tryghed og sikkerhed, og der kan jeg så forstå på ordføreren, at Enhedslisten står last og brast med terroristerne.
De mener sådan set, at de fuldstændig har de her rettigheder.
Men jeg er nødt til at påpege, at det er en fuldstændig grotesk sammenligning.
Det er jo altid specielt at skulle belæres om dansk historie af Enhedslisten eller Radikale Venstre eller nogle andre.
Jeg er selv historielærer, og jeg er udmærket godt bekendt med, hvordan historien bag den her statsløsekonvention var.
Men vi er altså også nødt til at erkende, at vi står her i år 2020 og i en anden virkelighed, og at mange af de konventioner, som politikere herinde simpelt hen holder så højt og så helligt, er lavet i en anden tid og med et andet formål, og det var sådan set bare for at gøre Enhedslistens ordfører opmærksom på, at vi her ikke taler om store kulturpersonligheder eller gode samfundsborgere, men at vi taler om IS-terrorister, der ikke fortjener noget som helst fra Danmark.
Rosa Lund (EL), 2020-01-31:
Nu er fru Mette Thiesen jo ikke den eneste, der er til stede ved den her debat, måske er der også nogle udenfor, som ser den her debat, og derfor synes jeg faktisk, det er ret relevant at fremhæve, hvor statsløsekonventionen kommer fra.
Jeg synes bestemt ikke, at det er irrelevant.
Så det er det ene.
Det andet er, at vi her taler om rettigheder, og det er nu engang sådan med rettigheder, at de gælder for os alle sammen, også dem, vi ikke kan lide.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Altså, at man som menneske har ret til indfødsret i Danmark, betragter jeg både juridisk og filosofisk som fuldstændig usammenhængende.
Det at få indfødsret i Danmark er en gave, som Folketingets flertal er bemyndiget til at give efter grundloven, og det er jo ikke en rettighed.
Men det er noget, som man kan gøre sig fortjent til, og det er klart, at gebærder man sig på en særlig måde, kan man også gøre sig fortjent til at den gave igen forsvinder.
Så jeg skal bare lige høre, om fru Rosa Lund i sit Enhedslistentankekollektiv overhovedet har gjort sig nogen overvejelse om, hvad det betyder, når hun siger, at det her skulle være en menneskeret.
Det er jo en kompromittering af selve den grundlov, som hun har skrevet under på at ville overholde.
Rosa Lund (EL), 2020-01-31:
Det er jo lidt svært at gennemskue, om der dér var et spørgsmål, fru Mette Thiesen, men jeg kan da sige dig, at jeg synes, det er ekstremt vigtigt, at vi, når vi diskuterer, gør det på baggrund af den historie, vi står med.
Det er da vældig relevant at diskutere og have med i debatten, hvorfor vi har statsløsekonventionen, hvorfor den findes.
Det bør da høre med i debatten, og det bør da også være vigtigt for Nye Borgerlige, at vi kigger på den historie, som Danmark er en del af.
Vi vil gerne have, at terroristerne bliver straffet, og det er der altså en større chance for sker i Danmark end i de IS-lejre, som de befinder sig i lige nu.
Nils Sjøberg (RV), 2020-01-31:
Vi mener, at forudsætningen for at lægge pres på nogen er, at alle lande er betinget af, at man bevarer det statsborgerskab, som man nu engang har.
Og det er bl.a. derfor, vi også mener, at det er i Danmarks interesse at begrænse statsløshed her i verden.
Så grundlæggende er det for os punkt nummer 1.
Og der mener vi, at hvis vi skal sende folk tilbage til lande – og det er fuldstændig korrekt, at der er store udfordringer med det – vil vi være nødt til på samme måde også at tage imod de danske borgere, hvor vi retmæssigt har grund til at være negative over for det, de har udført som eksempelvis IS-krigere.
Men det kræver altså, at både de og vi ikke gør borgerne statsløse, men har ansvar for vores borgere.
Og det er det, vi gør.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Jeg ved ikke, hvordan det administreres i Storbritannien.
Men det, jeg kan sige, er, at det vigtige jo sådan set er, at det kan lade sig gøre at ratificere konventionen på en sådan måde, at man kan fratage indfødsret, fuldstændig uafhængigt af om vedkommende så måtte have et andet statsborgerskab at falde tilbage på.
Så hvorvidt briterne benytter sig af den mulighed eller ej, kan jeg ikke sige, men jeg kan sige, at der er kæmpe forskel på den juridiske stilling, briterne har, og den, som den danske regering ønsker at Danmark skal have.
Rasmus Stoklund (S), 2020-01-31:
Min hensigt med at tage ordet var egentlig bare at sige, at det jo så heller ikke er det, briterne kan gøre.
Der er jo opstået en opfattelse af, at briterne kan gøre det, men det kan de så ikke i praksis alligevel.
Det er jo det, der gør sagen lidt særlig.
Og grunden til, at der overhovedet er den diskussion, er, at de i sin tid tog et forbehold.
Og hvis man nu er enig i præmissen for, at vi skal være med i konventionen, sådan som nogle af partierne her er, er det ikke noget, man kan gøre siden hen.
Derudover lige til det faktuelle, som jeg lige slog efter: Det er 75 stater, der har tiltrådt statsløsekonventionen, der er 5 på vej, og der er 21 ud af EU's p.t. 28 medlemslande – i morgen 27 medlemslande – som har tiltrådt den.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-31:
Så fik vi jo opklaret det, som Enhedslisten pegede på før er opstået i den formulering, nemlig at de 21 lande, som i forslaget står opgjort som alle verdens lande, er forkert, for det er de 21 EU-lande, der er tale om.
I forhold til Storbritannien og det, at man i Storbritannien ikke vælger at benytte sig af den her mulighed, synes jeg sådan set bare, det understreger eller nærmest udhuler argumentet fra hr. Rasmus Stoklunds parti om, hvorfor vi ikke kan gøre noget tilsvarende i Danmark.
Så er der netop ingen evidens for, at det skulle få de fatale konsekvenser, som hr. Rasmus Stoklund tidligere stod og advarede imod.