Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Mange tak til sundhedsministeren.
Jeg synes, det var et rigtig dejligt svar, at man er bekymret, og mange af de ting, som ministeren var inde på, er faktisk noget af det, der står i min tale, så jeg ved ikke helt, om ministeren har smugkigget.
Vi ser alt for ofte, at når psykiatrien kommer i fokus og i medierne, er det jo hovedsageligt, når der sker noget forfærdeligt.
Vi har jo i de seneste par år været vidner til ulykkelige situationer, og det har nu resulteret i, at vi har lavet en ny aftale om nye bosteder.
Når jeg ser tilbage på de 9 år, hvor jeg har arbejdet med psykiatrien herinde på Christiansborg, har vi sat utrolig mange ting i gang.
Vi har afsat penge til nye og moderne bygninger; vi har afsat penge til flere gennembrudsprojekter, der har resulteret i mindre tvang; det er til akutstuer i kommunerne; og det er flere tiltag, der skulle vise, hvad de mennesker, som har en psykisk lidelse, og som har brug for hjælp, mangler.
Det er som en gordisk knude.
Jeg kan huske, at da vi afsatte penge til en retspsykiatrisk afdeling, kunne vi ikke få personale, og ergo kunne vi ikke bruge den.
I dag har vi også en afdeling i Slagelse, som ikke er åben, fordi de ikke kan få personale til den.
Så jeg oplever gang på gang, at det hele bider sig selv i halen.
Når vi fordyber os i tallene, kan vi også se, at vi i dag har det samme antal sengepladser, som for 5 år siden, og at vi nærmest har ligget på det samme niveau i de sidste 10 år – og det er, selv om antallet af behandlingskrævende psykisk syge er steget med 43 pct. fra 2007 til 2014.
Det svar, vi får fra forskellige ministre, og som ministeren også selv var lidt inde på, er, at udvidelsen af den ambulante udredning og behandling gør, at vi ikke har behov for sengepladser.
Det er det, vi har hørt i mange år.
Men jeg tvivler, specielt når vi får de her henvendelser om dem, der ikke kan indlægges, eller som bliver udskrevet for tidligt – det være sig unge piger eller voksne mænd.
Jeg mener, at vi skal se at få vendt udviklingen i psykiatrien, og lige her og nu har vi brug for sengepladser og personale.
Derfor er jeg også glad for, at man nu kigger på det og kigger på styringsredskaber og på, hvad der er brug for i psykiatrien.
Den nye aftale om nye bosteder resulterer forhåbentlig i, at vi får tilført 150 pladser i den almene psykiatri.
Det er i hvert fald blevet lovet.
Men vi er også nødt til at se på, hvordan vi så sikrer de mennesker, der har det så svært og har det bedst ved at være indlagt, og at vi sikrer, at de kan blive indlagt, når de har brug for det, og ikke bliver udskrevet, før de er klar til det.
Men der er også nødt til at være nogle ude i kommunerne, som kan tage sig af dem, når de bliver udskrevet.
Sagen er den, at vi ikke har et sammenhængende forløb og en sammenhængende indsats, når man bliver ramt af en psykisk sygdom.
Ministeren var også inde på det.
Jeg tror faktisk ikke, at vi har brug for sengepladser, hvis vi sikrer, at vi kan tage os af borgerne, når de har brug for det, og hvis man ude i det kommunale sikrer, at der bliver taget hånd om de børn, der starter med at få nogle problemer – det kan nogle gange starte med at være sociale problemer eller andre ting i skoletiden.
Vi kan jo se, når headspace i nogle kommuner går ind og hjælper til, at de faktisk nogle gange kan hjælpe børnene, så de ikke bliver indlagt og ikke fortsætter en psykisk sygdom-deroute, hvor det kommer til indlæggelser og udskrivninger, og hvor de er i sundhedsvæsenet i mange år.
Vi kan se, at det hjælper nogle af de voksne, der bliver smidt ud af arbejdsmarkedet, fordi de får en psykisk lidelse, med en håndholdt indsats.
Så vi har jo beviser på, at der er nogle ting, der virker.
Problemet er bare, hvordan vi implementerer det rundtomkring, for hvis vi sikrer os, at vi tager os af de unge og af de ældre, når de bliver syge på arbejdsmarkedet og går ned med stress, vil de ikke nå derhen, hvor de har brug for at blive indlagt til behandling.
Det var det, vi så i Trieste for nogle år siden.
Jeg bliver ved med at nævne Trieste, men det er nok, fordi det gjorde et rigtig stort indtryk på mig, for de havde faktisk ikke ret mange sengepladser.
Jeg har talt med ministeren om, at ministeren, når ministeren kommer tilbage fra barsel, måske skulle tage en tur til Trieste og se, hvordan de har det dernede.
Så jeg håber, at vi kan se på det hele, og at det her med, at vi kigger på styringsværktøj, pladser osv., også gør, at vi eventuelt kan lave en helt ny psykiatriplan.
Det kunne da være rart, hvis vi sammen herinde kunne se på, hvad der har virket, og få det implementeret, og så se på, hvordan vi kunne få en rigtig god psykiatri og hjælpe de mennesker, som har det svært.
Jeg vil nu læse et forslag til vedtagelse op.
Det bliver støttet af Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance, Konservative og De Radikale.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig – at det er en lægefaglig vurdering, hvorvidt patienter skal indlægges og udskrives, og – at der i regi af satspuljen for 2017-2020 er igangsat nye initiativer på området såsom specialiserede socialpsykiatriske afdelinger og forløbsprogrammer for børn og unge med psykiske udfordringer, som skal sikre bedre og sammenhængende behandlingsforløb.
Folketinget ønsker at understøtte gode behandlingsforløb for mennesker med psykiske lidelser.
Folketinget ønsker at forbedre indsatsen ved – som en del af styringsarbejdet for psykiatrien at undersøge, om der eksisterer uhensigtsmæssige strukturer, som bl.a. kan føre til for korte indlæggelser, og – at sikre bedre indlæggelsesforløb for mennesker med psykiske lidelser med afsæt i anbefalinger fra udvalget om det nære og sammenhængende sundhedsvæsen.
Folketinget opfordrer regeringen til øget fokus på bedre indlæggelsesforløb, herunder forebyggelse af genindlæggelser for mennesker med psykiske lidelser.«