Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-05-21:
Tak for ordet.
Der røg den beretning vist, men skidt pyt; det vigtigste er jo sådan set kommet igennem, nemlig lovfæstelsen, kan man sige.
Det er jo en lille smule utaknemligt at stå med et beslutningsforslag, hvor noget af det er afløst af en politisk aftale, men jeg er trods alt glad for, at det nu er lykkedes Dansk Folkeparti at få regeringen til at tage stilling til det her spørgsmål, for jeg har faktisk spurgt til det i udvalgsspørgsmål, og der var regeringen ikke klar til at melde noget ud.
Vi må så også sige, at Dansk Folkeparti jo er sprunget fra et fælles beslutningsforslag om et ministerkodeks, og som betaling har de så fået den her lovfæstelse af offentligt ansattes ytringsfrihed, som vi aftalte sammen med Dansk Folkeparti før valget i 2022.
Og vi er selvfølgelig lidt kede af, at vi ikke er blevet inviteret med ind i den her aftale, men man skal aldrig græde over spildt mælk, og det vigtige er jo, at vi når et eller andet resultat her.
Det, som vi kan undre os over, er så, at det ikke har udløst et ramaskrig i hverken blå eller rød blok, mens man jo var et helt andet sted, da SF forlod et beslutningsforslag om en undersøgelse af FE-sagen.
Men jeg tænker, at vi bare skal lade det ligge og konstatere, at det ikke er så ualmindeligt at indgå aftaler, hvis man får nogle indrømmelser, som man synes er vigtige.
Det gode er jo, at vi får en lovfæstelse og dermed også en tydeliggørelse af, at offentligt ansatte har ytringsfrihed.
For jeg synes klart, at der er et problem, og jeg tænker, at de fleste af os har modtaget et skriv fra FOA forud for behandlingen her.
De har nemlig undersøgt, hvordan det står til med ytringsfriheden i deres sektor, og det er ikke så godt, kan jeg godt afsløre.
Et ud af fem medlemmer har de seneste 2 år oplevet kritisable forhold på deres arbejdsplads, som de mener at offentligheden burde have kendt til.
Samtidig har et ud af fire medlemmer holdt kritik tilbage, fordi de frygter repressalier.
Og de er jo ikke alene om problemet.
Det samme kan man læse, når det handler om politibetjente, og når det handler om socialrådgivere og mange andre faggrupper.
For FOA-medlemmernes vedkommende handlede de kritisable forhold først og fremmest om dårligt arbejdsmiljø og dårlig ledelse, men 50 pct. handlede faktisk om, at der ikke er tid nok til de borgere, som de skal tage sig af.
Det er børn, og det er patienter.
47 pct. handlede om, at arbejdet ikke udføres forsvarligt.
Og 24 pct. handlede decideret om omsorgssvigt.
Jeg synes altså, det er tankevækkende – det er meget voldsomme ting – hvis det ikke afstedkommer en offentlig debat, for så er det jo udsatte borgere eller ældre, som betaler prisen og måske i værste fald med deres helbred.
Det var kun 2 pct., som gik til offentligheden eller skrev om det på Facebook.
Og jeg synes faktisk, at vi har ret til at kende sandheden om de politiske prioriteringer og konsekvenser af dem.
Vi går jo glip af vigtig viden, som kan bruges til at forbedre den offentlige sektor med, hvis folk ikke fortæller om deres arbejdsforhold.
Men 39 pct. i FOA's undersøgelse har oplevet, at ledelsen direkte eller indirekte fortæller dem, at de skal afholde sig fra at deltage i den offentlige debat, og det går jo ikke; det er faktisk hamrende ulovligt.
Jeg er ikke særlig lydfølsom; jeg havde faktisk ikke registreret det.
Men jeg kom dertil, hvor jeg sagde, at jeg synes, at vi skulle hæve kompensationsniveauet for uretmæssige indgreb i ytringsfriheden.
For jeg tror faktisk, at det her med at skulle betale, hvis man knægter en ansats ytringsfrihed, tit forstås bedre – i hvert fald i forhold til at det er noget, man skal afholde sig fra.
Som vi har nævnt i forslaget, kunne man også overveje en delt eller en omvendt bevisbyrde, så det ikke altid er medarbejderne, der står alene og skal bevise, at en sanktion sker, fordi han eller hun har brugt sin ret til ytringsfrihed.
Vi har sådan en mulighed i barselssager, så det er jo ikke et helt ukendt fænomen.
De to ting er imidlertid ikke en direkte del af forslaget her.
Vi har sagt, at det er noget, man kan overveje, og det lykkedes os jo heller ikke at få dem ind i aftalen fra 2022, så det havde jeg egentlig heller ikke en forventning om kunne blive en del af en eventuel beretning på det her forslag.
Nogle gange har jeg det lidt sådan, at ytringsfrihed nok mest er noget, vi hylder i taler, og det er så også derfor, at vi har skrevet, at det her var noget, som regeringen kunne overveje.
Til gengæld har vi jo så medtaget de andre dele, bl.a. det om at kunne lave en arbejdsgruppe, som kunne se på, hvordan vi reelt sikrer ytringsfrihed for privatansatte, og det blev jo også en del af den aftale fra 2022.
For der er bare flere og flere private, som udfører arbejdsopgaver for det offentlige, og det handler altså også om ældre, sårbare børn og unge og mennesker med handicap på vores bosteder.
Vi kan i hvert fald se af Ytringsfrihedskommissionen, at deres ytringsfrihed har det ret meget mere svært end de offentligt ansattes.
Der er faktisk ikke så mange regler, der regulerer det.
Der er ganske enkelt mindre beskyttelse.
Det var derfor, at Ytringsfrihedskommissionen foreslog, at man lavede en arbejdsgruppe, som kiggede nærmere på det her.
Og jeg tror, at langt hovedparten af de private udfører et godt arbejde.
Som fru Mai Mercado sagde, er der altså også nogle gange problemer – det ser vi jo også i fjernsynet – på de offentlige institutioner.
Pointen er bare, at her er der tit en større gennemsigtighed.
Her er der en forvaltning, man skal stå til ansvar over for, og den gennemsigtighed findes altså ikke på samme måde i det private.
Så det giver rigtig god mening at kigge nærmere på det.
Der har f.eks. lige været en sag her i marts, som handler om et børne- og ungecenter i Vejle.
Der er altså en gruppe på ni medarbejdere, som har skrevet om, at der foregår ting på den her institution, som ikke er så gode.
Og desværre ser man jo tit, at det lige præcis er de medarbejdere, som er holdt op, som står frem, mens dem, som er i det, ikke tør.
Så der er også brug for en beskyttelse af de privatansatte.
Men jeg forstår, at det ikke bliver lige nu, at vi skal diskutere det.
Det vil jeg så arbejde videre med, og som den radikale ordfører sagde, er det her et spørgsmål, som SF har bragt op mange gange.
Og det er helt klart, at det her ikke er et emne, som vi er færdige med endnu.
Tak for ordet.