Ida Auken (RV), 2016-11-08:
Planlægning er jo en tilbagevendende diskussion, og det kan nemt komme til at lyde, som om man er sådan en kommunist, der ønsker planøkonomi, fordi man godt kan lide planlægning.
Hvis man lige tænker sig om og prøver at gå hjem i familien og tænke, hvordan det nu er med planlægning, så er det faktisk ret godt, at vi i Danmark har en temmelig udførlig planlægning, at vi tænker mange ting ind, når vi planlægger.
Vi tænker i helheder, vi prøver både at tænke på, hvor vi gerne vil have natur, hvor vi gerne vil have erhverv, hvor vi gerne vil have landsbyer med liv i, hvor vi gerne vil have åbne kyster uden alt for meget byggeri.
Så planlægning er sådan set hensynet til helheden.
Det er, at det ikke er nogle fås gevinst, der vinder over de manges trivsel.
Derfor skal man huske det, når man snakker planlægning.
Det, som regeringen gerne vil med det her forslag, er jo – kan man sige – den lille model af det, Venstre længe har drømt om.
Jeg tror ikke, at det er nogen hemmelighed, og jeg kan se, at ministeren sidder og smiler lidt til mig.
Venstre ville gerne af med al det der pjat med planlægning.
De synes egentlig bare, at man skal have lov til at bygge sådan nogenlunde, som det passer en, og så går det jo nok.
Selv om vi er et relativt lille land med relativt lidt plads, og hvor nogle af os, når der nu lige kommer lidt karambolage med naturen, godt ved, hvem der generelt taber den der kamp.
Heldigvis lykkedes det ikke Venstre at komme af sted med rædselskataloget, som de har præsenteret danskerne for her for nylig, men dog fik de nogle ting igennem i deres aftale med Socialdemokratiet, DF og Konservative, og jeg vil sige, at jeg egentlig godt forstår, at man kan gå med i sådan en aftale og luge så mange tornebuske ud, men jeg har ikke specielt nogen trang til, at vi skal have et helt nyt klagenævn på planområdet.
Jeg synes ikke, at det er specielt klogt at skille naturplanlægningen fra planområdet.
I virkeligheden vil jeg meget hellere tænke i helheder, tænke tingene sammen, frem for at begynde at køre det ud i to systemer.
Jeg kan godt se en del diskussion for mig allerede på det her område, ved at man laver to forskellige afgørelser på noget, der faktisk kan vedrøre både plan og natur.
Derudover er jeg altså også bekymret for balancen i det her nævn.
Jeg synes egentlig, at det er en spændende tanke og fornuftigt at få noget mere faglighed ind, så det ikke kun bliver et politisk skøn i sådan et nævn.
Jeg har selv som minister fået noget af en ommer af det selv samme Natur- og Miljøklagenævn, og hvor man måske godt kan diskutere, om det juridisk var den helt rigtige afgørelse, der kom, men der kom jo i hvert fald den afgørelse, og det måtte vi jo så finde os i.
Så derfor kan jeg godt have stor forståelse for, at man gerne vil have noget mere faglighed ind i de her nævn.
Det kunne man godt have gjort uden dermed at skille nævnene ud i to dele.
Jeg vil også sige, at det er sådan med hensynet til naturen og til helheden, at der er få, der taler for den sag.
Dem, der brænder rigtig meget for tingene, er tit dem, som gerne vil bygge noget, og dem, der så senere opdager, at hov, der bliver bygget, har ikke altid så mange stemmer, og derfor er det altså fornuftigt at give naturen en temmelig udtalt plads, en temmelig udtalt stemme, både når vi planlægger, og når vi afgør bagefter i eventuelle klagesager.
Det bliver meget centralt, hvem der bliver udpeget til det her nævn.
Jeg synes, at man, hvis man støtter det her forslag, godt kunne stramme op på, at der skal være indstillinger endnu tydeligere til ministeren på de forskellige fagligheder, så det ikke bliver en udpegning, der bliver alt for politiseret af de faglige medlemmer.
Er det så kun de fire største partier, der skal have deres stemmer hørt her?
Og så det, at man vælger at hæve gebyrerne så markant for helt almindelige mennesker, når de skal klage, synes jeg bestemt også er retssikkerhedsmæssigt betænkeligt. Så vi er ikke til sinds at støtte det her forslag fra Radikale Venstres side.