Mette Hjermind Dencker (DF), 2022-03-15:
Tak for det.
Det, der er så svært i de her samværssager, er, at vi aldrig kan gøre noget rigtigt, for uanset hvordan vi lovgiver, skal vi, når vi har med mennesker at gøre, jo lovgive i en grad, hvor vi naturligvis sørger for, at enhver sagsbehandler skal kunne dømme ud fra sin egen intuition, hvis vedkommende oplever, at en forælder gør vedkommende utryg.
Så vi skal have masser af elastik i lovgivningen til, at de mennesker, som arbejder med mennesker og med forældre med børn, kan bruge deres gode dømmekraft og deres sunde fornuft.
Derfor kan det være så frustrerende, når man får mails fra både den ene og den anden side, for man ved aldrig, hvad der er op og ned, og det kan være, som fru Pernille Skipper sagde tidligere, at det eneste, man ved, er, at det her er noget, der gør rigtig ondt på børnene.
Nogle gange er man nødt til at afbryde et samvær, mens den ene forælders forældreevne bliver undersøgt.
I den tid er børn og forældre fra hinanden, og det kan vise sig at være baseret på en usand påstand fra en anden part.
Og den slags er i dag ganske gratis og konsekvensfrit, og det er noget af det, vi skal gøre op med.
Hvis barnet nu kommer hjem og siger til sin mor, at vedkommende er blevet låst inde på værelset i weekenden, bliver moren naturligvis bekymret og giver videre til Familieretshuset, at hun er enormt utryg ved at sende sit barn på samvær, når hun får at vide, at barnet bliver låst inde.
Er det noget, der kan bevises?
Nej, det er det ikke, for det foregår i det private hjem.
Ikke nødvendigvis.
Når det så er sagt, er samværschikane desværre noget, som der er rigtig mange eksempler på.
Jeg kender selv en, som kontinuerligt bliver udsat for det fra hans datters mor.
Han stod og skulle på ferie med sine to døtre og oplevede så, at moren pludselig i sidste øjeblik tilfældigvis ikke lige kunne finde passet til pigen.
Det kostede dem jo en hyggelig rejse til Østrig, og der sad to piger og var rigtig kede af det, og han havde mistet 15.000 kr. på det.
Hvilke konsekvenser fik det for moren?
Ingen.
Hun brokkede sig over, at hans have var et enormt utrygt sted at være.
Hun kom med diverse påstande om ting, han skulle have gjort imod datteren.
Efter råd fra advokaten svarede han med at sætte overvågningskameraer med lyd på op i hvert eneste rum i hans hus.
Tænk sig at leve sådan.
I dag kan man frit beskylde den anden forælder for alt.
Man kan beskylde den anden forælder for at begå overgreb på et barn, og hvem vil være den sagsbehandler, der sidder sådan en beskyldning overhørig og siger: Det her tror jeg simpelt hen ikke på?
Hvem vil have det på sin kappe?
Nogle gange er man nødt til at reagere på det, og så bliver sagen undersøgt, og samværet er indstillet, og man finder ud af, at nej, det var der ikke noget i.
Nej, men hvad sker der, hvad er konsekvensen så for den, der har beskyldt vedkommende for sådan nogle usandheder?
Det er det, som forslaget her lægger op til.
Så vi vil gerne være med til i Dansk Folkeparti at indsætte en paragraf, men det er altså vigtigt, at vi kringler det på en måde, så man kan fældes, når noget er beviseligt usandt, og gerne efter man har fået første advarsel.
Så det er utrolig vigtigt, at vi tager højde for det.
Så jeg håber på, at vi med det her forslag kan være med til at begrænse samværschikane til fordel for barnet, så barnet dermed kan få en rigtig god relation til begge forældre.
Så i Dansk Folkeparti kan vi godt bakke op om forslaget.