runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kaare Dybvad Bek (S), 2022-01-27:
Jeg tror, at der, hvor jeg er uenig med forslagsstillerne, er, med hensyn til hvem der beslutter at afvikle en folkeafstemning.
Jeg tror såmænd nok, at vi fremadrettet kunne finde en løsning på det praktiske omkring det i nogle af de forhandlinger, der foregår andre steder, men det er jo et spørgsmål om, hvad der skal til, og der tror jeg, at jeg står ret fast på at sige, at det er flertallet i en kommunalbestyrelse, som skal beslutte at lave en bindende folkeafstemning.
Det bliver nødt til at være flertallet, der beslutter det, for det er en stor omkostning, og mange steder vil det jo forstyrre den kommunale planlægning, man har foretaget.
Hvis man eksempelvis er nødt til at skære i kommunens drift det ene eller det andet sted, så kunne man nemt forestille sig, at alt det, som der bliver besluttet at give penge til, vil folk gerne have, og så bliver der ikke folkeafstemning om det, men at man nemt kan finde et mindretal, som er meget uenig i, at man så skærer ned på nogle andre dele af den drift, der er.
Der mener jeg, man bliver nødt til at se på det sådan, at det skal være et flertal, og det mener jeg også at mindre partier kan kræve af større partier i sådan nogle diskussioner.
Jette Gottlieb (EL), 2022-01-27:
Nu blev det nævnt, at det ville undergrave det repræsentative demokrati, men jeg ser det jo omvendt som noget, der kan styrke det repræsentative demokrati, hvis de pågældende grupper kan komme til orde.
Der vil jeg så spørge, om det ikke ville være en mulighed for at styrke det repræsentative demokrati.
Man kunne putte alle mulige ting ind i det – det kunne være et mindretal i kommunalbestyrelsen eller et antal procenter af befolkningen, der kunne bede om det.
Kaare Dybvad Bek (S), 2022-01-27:
Jeg er helt enig i, at lokaldemokratiet, som vi kender det, er blevet svækket undervejs med gennemførelsen af kommunalreformen, selvfølgelig specielt i provinsen, hvor der er blevet lavet nogle meget store sammenlægninger.
Jeg afviser ikke, at der kan være et potentiale for, at folkeafstemninger kan gøre noget, men jeg tror også, man skal være klar over, at hvis man er en af de små af de syv kommuner, der kom til at indgå i Viborg Kommune, som blev meget stor geografisk og befolkningsmæssigt, så vil det jo som regel være sådan, at man gerne vil have noget til det område, man selv repræsenterer, og det kan man ikke klare ved en lokal folkeafstemning.
Jens Rohde (KD), 2022-01-27:
Jeg skal i P1 Debat her kl. 12.15, så jeg ved ikke, om jeg kan nå at holde min tale, og det er faktisk ærgerligt, men jeg vil bare gerne lige have lov til at sige: Folkeafstemninger er noget af det mest udemokratiske, der overhovedet findes – det er derfor, det er forbudt i Tyskland, for der har man nemlig lært af historien – i hvert fald hvis man er af den opfattelse, at et demokrati skal måles på dets evne til at varetage og beskytte mindretallenes interesser.
En folkeafstemning efterlader mindretallet tilbage på perronen.
Hvis man er i tvivl, så kig til Storbritannien og se konsekvenserne.
Folkeafstemninger graver grøfter.
Beslutninger bliver taget på baggrund af folkestemninger – kompromiset er umuligt, for hvordan håndterer man mindretalsbeskyttelsen ved en folkeafstemning?
Det er et principielt spørgsmål, som man er nødt til at forholde sig til, hvis man vil diskutere folkeafstemninger, og derfor kunne jeg godt tænke mig, at ministeren ville forholde sig til mindretalsbeskyttelsen ved folkeafstemninger.
Jane Heitmann (V), 2022-01-27:
Tak for det.
Jeg har måske nok altid lidt naivt gået rundt og tænkt, at Radikale Venstre sådan set også var på borgerens side.
Men det, jeg hører her fra Radikale Venstres side, er sådan en masse systembarrierer: Uh, nu sker der noget med lægerne, og det er ikke så godt, hvis vi uddanner flere, for så presser vi kompetencerne.
Jeg bliver nødt til at spørge ordføreren, om ordføreren har læst forslaget.
For der står jo netop, at lægerne skal uddannes i det, og der står også, at retten til tre samtaler skal indfases over nogle år.
For vi anerkender jo fuldstændig i Venstre, at der er et kæmpe kompetenceefterslæb derude.
Og hvis man kigger isoleret på det med lægerne, er der jo alenlange ventelister for danske læger med hensyn til at komme på den nordiske uddannelse.
Der er altså et ønske om det, man vil gerne det her.
Så hvorfor ikke bare springe på og anerkende det og sige: Det er jo fantastisk, at lægerne gerne vil uddannes inden for palliation, så lad os da få sat fart på det, og lad os få taget de samtaler derude?
Christina Thorholm (RV), 2022-01-27:
Jamen det er jo lige netop det, vi siger ja til, altså ja til, at der bliver uddannet flere læger.
Det er sat i gang, det kommer i gang her i 2022, i Danmark.
For vi har et efterslæb; det anerkender vi fuldt og helt.
I den formulering, som forslaget har, synes jeg, at det med retten til tre samtaler i høj grad er systemtænkning, for man skal have det antal samtaler, man har brug for.
Det er, som jeg har forstået det, sådan, når man bliver indlagt på plejehjem i dag, at der skal tages en samtale om den sidste fase af livet.
Så med hensyn til om der er opmærksomhed på det, kan man diskutere, om det altid bliver gjort.
Men der er tale om en bevidst indsats, og så taler vi i højere grad ind i en rettighed end en anbefaling, ikke?
Vi er på borgernes side.
Og at Jane Heitmann ikke kan høre, at vi siger ja, beklager jeg.
Det kan vi jo fortsætte dialogen om, for det er i hvert fald ikke det, der kommer ud af min mund; det må være, hvad ørerne hører.
Det har jeg jo så et ansvar for at vi har en dialog om, for det er væsentligt for mig som ordfører på det her område at tilkendegive, at vi er på borgernes side.
Per Larsen (KF), 2022-01-27:
Tak for det, formand.
Vi Konservative kommer til at støtte forslaget, for der er behov for at øge fagligheden, når det gælder palliation.
Vi har rigtig mange gode tilbud i regionerne, men vi er bestemt ikke nået i mål endnu.
Konservative i det daværende amtsråd i Nordjylland var i 1998 drivende i at få etableret det første hospice i Nordjylland.
Siden er der kommet flere til rundtom i landet, men der er også behov for flere pladser, for der er rent faktisk også mange, som ikke når at komme på hospice, selv om de har et ønske om det.
Men der er også mange andre gode tilbud såsom palliatonsafsnit på hospitalerne og palliative teams forankret i regionerne, og endelig er der jo også kommunale tilbud, hvor der tilbydes basal palliation.
Derfor skal der selvfølgelig også uddannes flere læger med speciale i netop palliation, som kan hæve standarden alle de steder, hvor der er døende.
Det er komplekst, og der er mange forskellige situationer – der kan være tale om kræftsyge børn, døende uden pårørende, døende med ressourcestærke familier, psykisk syge døende, kræftsyge med lange forløb og mange andre situationer.
Vi har ansvar for at sikre, at der er tilbud om en værdig afslutning på livet alle de steder, hvor det foregår.
Vi støtter forslaget, og vi har også noteret, at forslagsstilleren har anvist et engangsbeløb på 20 mio. kr., og det kan også godt rummes inden for vores eget finanslovsforslag.
Så der skal lyde en opbakning til forslaget herfra.
Jane Heitmann (V), 2022-01-27:
Jeg vil bare takke ordføreren for den positive modtagelse af forslaget og også takke for lige at nævne, at det jo ikke er gratis, og at forslaget her er finansieret.
Så tak for det.
Mette Thiesen (NB), 2022-01-27:
Vi skal alle dø.
Det blev der sagt heroppe fra talerstolen lige før, og det er jo rigtigt.
Det skal vi jo alle sammen før eller senere, helst senere, tror jeg de fleste af os sidder og tænker.
Og når vi har den her debat, som er helt ekstremt vigtig, er det også rigtig vigtigt at huske nuancerne.
Det kan være forældre, bedsteforældre eller oldeforældre – alle de her tanker.
Og når vi taler om det, der hedder palliation, som i bund og grund betyder lindring, kan det jo også være mange ting, og det synes jeg også der er flere der har været inde på heroppefra.
For én ting er, at der skal være en lægefaglighed, nogle, som kan hjælpe en med at blive fysisk lindret, hvis man har stærke smerter, men det handler lige så meget om den fysiske nærhed, den omsorg og den kærlighed, som man også har brug for, og alle de spørgsmål, jeg tænker man har.
Da jeg forberedte mig på det her, sad jeg og tænkte på, hvordan jeg egentlig selv ville have det,
hvis det var mig.
For én ting er, hvis man er et gammelt menneske, som har levet et langt liv, som er mæt af dage, og som måske ovenikøbet glæder sig til at komme herfra.
Jeg kan huske, at min egen mormor altid sagde, at hun savnede min morfar så meget.
Hun glædede sig, og hun var klar.
Det er ikke kun den fysiske lindring; det er også den psykiske lindring.
Der skal være plads til, at man kan være bange og stille spørgsmål.
Der skal være nogle mennesker, der kan samle en op, og der blev tidligere nævnt det her med mange forskellige fagligheder, og jeg vil ikke engang sætte tal på og sige kun fire, for der kan være mange fagligheder inde over det her.
Det kan også være, at man ude i familierne bare gerne vil tage sig af sine egne og tage de her svære snakke, for det er så svært.
Jeg synes, det er rigtig godt, at det her beslutningsforslag bliver fremsat, og uanset hvad, håber jeg rigtig meget, at vi måske kan lande på en beretning, hvor vi kan mødes om i hvert fald at få skubbet lidt på for det her.
For det er et sindssygt vigtigt område, og det vil være helt ekstremt individuelt, hvordan man skal sikres i den sidste tid, uanset om man er et barn – desværre oplever vi jo også børn, der dør – en voksen eller for den sags skyld en ældre, for selvfølgelig kan ældre mennesker også være bange og have alle de her spørgsmål.
Så det er så forskelligt, og når vi taler om det her, er det vigtigt at huske på, at palliation, som vi drøfter lige nu, betyder lindring, og lindring kan være helt ekstremt mange forskellige ting.
Så tusind tak for at bringe det her op.
Det har også sat en masse tanker i gang hos mig og en masse overvejelser, og som sagt håber jeg rigtig meget på, når der ikke er et flertal, at vi så måske kan lande en beretning med alle de ting, vi faktisk er ret enige om, for det er jo også tydeligt at høre, at det ikke er alt, der fungerer lige godt, og vi er alle sammen enige om, at når vi en dag skal herfra, forhåbentlig går der lang tid, skal det også være på en værdig og ordentlig måde, og det vil være meget, meget individuelt.
Jens Rohde (KD), 2022-01-27:
Det vil jeg gøre.
Men jeg skal jo også mærke efter i hovedet, for hvis de to ting ikke taler sammen, risikerer man at gøre de forkerte ting, og det synes jeg jo at det er alt for alvorligt til.
Men jeg vil gerne endnu en gang sige tak for forslaget, for det er en meget væsentlig diskussion, som jeg også håber kan blive bredt yderligere ud.
Jane Heitmann (V), 2022-01-27:
Det er en ærlig sag at være i tvivl, hr. Jens Rohde.
Gå hjem og mærk efter i hjertet.
Og tak for debatten.
Tak for det.
Livet er jo tit og ofte, hr. Jens Rohde, et lidt for og imod, og det kan en gang imellem være svært at se, hvor man skal placere sig.
Og der er det jo op til enhver, uanset om man er politiker eller ej, at mærke efter i hjertet.
Har hver enkelt af os ret til en værdig død?
Er det noget, som vi som samfund skal understøtte – at hver enkelt af os er afklaret og forlader livet med ro i sjælen, eller om tingene stritter i alle retninger?
Det er i virkeligheden den opgave, hver enkelt af os har, når vi drøfter palliation her i en bred kreds.
Så min opfordring er såmænd bare til hr. Jens Rohde og Kristendemokraterne: Mærk efter i jeres kristne hjerte.
Mette Thiesen (NB), 2022-01-27:
Jeg synes, det er vigtigt.
Det er modigt af ordføreren.
Jeg har stadig væk meget, meget svært ved at tale om det her for at være helt ærlig.
Men der er jo også mange smukke ting ved døden.
Døden kan jo også være kærkommen, og døden kan jo også afmystificeres, hvis man netop har rum og plads til at få talt om det.
Og jeg skal være ærlig og sige, at jeg stadig synes, det er svært at læse højt fra »Brødrene Løvehjerte«
, fordi jeg også bliver meget rørt af det.
Jeg kan også huske, at jeg, da min mormor døde, syntes, at det var så fint, at de medarbejdere, der var på det plejehjem, hvor hun boede til sidst, og hvor hun var rigtig glad, åbnede vinduet, så sjælen kunne flyve af sted.
Det synes jeg også var så fint; så døden kan også være smuk.
Men den er rigtig svær, og der skal være plads og rum.
Jens Rohde (KD), 2022-01-27:
Men det vil jeg jo faktisk også mene at jeg gør, og det prøvede jeg sådan at folde ud, for det spørgsmål, som fru Jane Heitmann stiller, er der jo kun ét svar på: Ja.
Og det er her, jeg har tilladt mig at lytte til argumenter om, at der måske er andre måder, hvorpå man kan gøre det, end lige den her specifikke måde.
Og jeg har, helt bevidst, ikke taget afstand fra forslaget, tværtimod.
Jeg har heller ikke sagt, hvad vi stemmer.
Men jeg er simpelt hen nødt til, som jeg siger, at bage de argumenter, der er kommet op, færdige i mit eget hoved for at sikre, at det, vi nu gør herfra, også er det rigtige.
Tak for det.
Jeg synes, det var en god tale.
Jeg tror, de fleste her i lokalet deler de værdier, som statsministeren ridser op.
Men der, hvor jeg bliver en lille smule forstemt, er, at der kommer sådan et dem og os-element ind i talen.
Vi kan f.eks. tage kvinders rettigheder.
Forleden kom jeg for skade at skrive en kronik i Avisen Danmark om, at man selvfølgelig betragter den fri abort som den er beskrevet i den bemærkning, der er kommet fra FN's Menneskerettighedskomité, bemærkning 36 til artikel 6, om, at kvinder, hvis liv og helbred er i fare, selvfølgelig har en grundlæggende menneskeret til at få en abort.
Jeg fik saftsuseme læst og påskrevet i mange mails om, hvad det var for et syn, jeg havde på tingenes tilstand.
Og nu kan jeg jo ikke vide, om folk er muslimer, men det var ikke muslimer, der skrev det til mig – det var altså ikke mit indtryk.
Så de værdier er jo noget, vi skal italesætte i forhold til os alle sammen.
Det er den ene ting.
Så er der arbejdsmarkedet.
Vi ville jo gerne, statsminister, have haft den arbejdspligt ind i den aftale, vi lavede her i weekenden, men regeringen vil kun lade den arbejdspligt gælde for en bestemt gruppe, nemlig dem med udenlandsk herkomst.
Regeringen kunne bare have sagt, at det selvfølgelig gælder alle, så vi undgår det der »dem og os«.
Mette Frederiksen (S), 2022-01-28:
Jamen vi skal ikke have et »dem og os«.
Altså, et »dem og os« hjælper aldrig.
Men vi bliver jo nødt til at konstatere, at vi er et af de lande i verden, der har den højeste både erhvervs- og beskæftigelsesfrekvens, både for mænd og kvinder.
Langt de fleste med oprindelig dansk baggrund går på arbejde.
Det ser også rigtig godt ud, når vi kigger på flygtninge og indvandrere – nu er det jo så selvfølgelig primært indvandrere – med vestlig baggrund.
Men når vi begynder at kigge ned i gruppen med ikkevestlig baggrund, er der forskelle i gruppen, men især fra en gruppe lande, som i øvrigt allerede har været italesat af fru Pia Kjærsgaard, er tilknytningen til arbejdsmarkedet ganske enkelt for lav, og det er den på kryds og tværs af høj- og lavkonjunkturer.
Så det er ikke kun en arbejdsmarkedsudfordring.
Det er da også, fordi der er nogle mænd, der ikke vil have, at deres kvinder går på arbejde, og det går ikke i Danmark – i hvert fald ikke, hvis vi andre skal finansiere deres ophold.
Man må gerne vælge ikke at være en del af arbejdsmarkedet, men det skal ikke finansieres af andre, der går på arbejde.
Det er da en meget, meget grundlæggende værdi.
Må jeg så ikke sige i forhold til »dem og os« i det hele taget: Vold mod kvinder er noget af det mest vederstyggelige; vold mod børn er endnu værre.
Mads Fuglede (V), 2022-01-28:
Statsministeren nævner lidt i en sidebemærkning, at det er vigtigt, at vi får gjort noget ved det asylsystem, vi har i dag, fordi den forretningsmodel, som menneskesmuglerne osv. har, egentlig bliver understøttet af det system, der findes i dag.
Hjørnestenen i regeringens ønske om at lave om på det her er jo at lave et modtagecenter i et tredjeland, og det har vi så snakket om i mangen en omgang hernede i salen.
Derfor er mit spørgsmål egentlig bare om at høre, hvordan det går med det, og om statsministeren stadig væk er fortrøstningsfuld, med hensyn til at der kommer pølse af det skind, for at sige det lige ud, at det bliver til noget og ikke bare bliver ved med at være sådan en snak om noget, vi gerne vil lave om, men som forbliver teori i al evighed.
Mette Frederiksen (S), 2022-01-28:
Jeg tror ikke, at det forbliver teori i al evighed, for enhver, der ærligt tør gå ind i diskussionen om det nuværende flygtningesystem, bliver nødt til at erkende, at det ikke er holdbart.
Det er jo tydeligt, at det for nogle lande og for nogle regeringer og for nogle politikere er sværere at nå frem til den erkendelse, end jeg synes det har været i Danmark.
Så nej, jeg tror ikke, at det ikke på et tidspunkt bliver realiseret.
Vi har ikke på noget tidspunkt sagt, at det her er let.
Og vejen derhen er bumlet.
Vi fortsætter vores arbejde, men vi skal nok lande der på et tidspunkt.
Jeg tror, der er mange i Europa, der måske både tror, men mest af alt håber, at den store tilstrømning, som vi så i 2015, var noget, som man kan isolere til 2015.
Sådan tror jeg ikke det forholder sig.
Vi har stadig væk et Mellemøsten, der står i brand, og vi har senest omkring Belarus og Lukashenko set, hvordan migration nu bliver brugt som en del af de hybride angreb ind mod Europa.
Så der vil blive ved med at være mange flere mennesker, der ønsker at komme til Europa, end Europa kan håndtere, hvis vores samfund skal hænge sammen.
Derfor tror jeg, at vi nok skal lande på det asylsystem, men hvornår tør jeg ikke sige.
Carl Valentin (SF), 2022-01-28:
Jeg synes, at statsministeren holdt en meget nuanceret tale, og det glæder mig, for jeg tror, det er det, den her debat har brug for.
Udlændingedebatten har brug for flere nuancer og brug for, at vi ikke deler os op i strammere og slappere, hvis vi skal kunne have en god og nuanceret debat.
Så jeg synes, det er et godt afsæt for den diskussion, vi skal have nu.
Jeg synes også, noget, der har brug for lidt flere nuancer, er debatten om de borgere, der bliver sendt til Syrien for tiden.
Jeg er sådan set enig i det, statsministeren sagde her lige før om midlertidighedsprincippet: Jeg synes også, vi skal prioritere dem, der har et beskyttelsesbehov.
Men virkeligheden for de her borgere er jo også bare, at man har ændret lovgivningen, således at der ikke skal være varig fred eller noget, der ligner sådan meget stabile forhold, for at man kan sende folk dertil.
Det betyder jo, at vi nu står i en situation, hvor vi sender folk til et ustabilt diktatur, til trods for at vi ikke kan forsikre dem om, at der vil være stabilitet eller fred inden for en overskuelig fremtid.
Kunne statsministeren ikke overveje at se på den lovgivning igen, sådan at der var bedre mulighed for, at mennesker som f.eks. dem, vi ser bliver sendt til Syrien nu, kan få mulighed for at blive her?
Mette Frederiksen (S), 2022-01-28:
Jeg mener ikke, at vi skal fastholde det nuværende asylsystem, som jo er bundkorrupt og menneskesmuglernes paradis, i virkeligheden en konstruktion, som er inhuman.
Det er reelt brudt sammen.
Men hvis man har et beskyttelsesbehov, er det jo en af de allerallermest grundlæggende menneskerettigheder, at man nyder den beskyttelse.
Vi mener så, at det primært skal foregå i nærområderne, gerne suppleret med et kvotesystem i eksempelvis FN-sammenhæng, hvor vi har kontrol over situationen.
Derfor er mit svar selvfølgelig også, at hvis ikke man længere har et beskyttelsesbehov, mener jeg, det rigtige er at rejse tilbage.
Det er det ikke kun af hensyn til Danmark og flygtningesystemet, det er det jo også af hensyn til det land, man kommer fra, for jeg går ud fra, at alle har et ønske om at hjælpe til i det land, man selv kommer fra, altså ens eget fædreland.
Pernille Vermund (NB), 2022-01-28:
Tak for det, og også herfra tak for en fin tale – i hvert fald i ord – og vi håber selvfølgelig, at meget af det bliver til handling.
Jeg er fuldstændig enig i, at den her debat selvfølgelig skal være nuanceret.
Indimellem kan det være lidt svært, når vi kun har 2 minutter til et spørgsmål, så lad mig gå ret direkte til det.
Statsministeren har tidligere meldt sig i, hvad skal man sige, koret af politikere, som siger, at antallet betyder noget, altså at antallet af mennesker med baggrund i MENAPT-landene betyder noget for, hvor let eller svært det er at integrere sig i vores samfund for de mennesker, der kommer hertil.
Når vi fortsat har et asylsystem i Danmark, hvor det er muligt at få spontan asyl, så vi dermed fortsat tager flere mennesker hertil, når vi fortsat giver ophold til folk, der begår også grove forbrydelser, f.eks. voldtægt, og fastholder deres ophold, selv om de er udenlandske statsborgere, og når vi fortsat giver offentlig forsørgelse til udlændinge, som ikke forsørger sig selv, til trods for at de opholder sig i et fremmed land, så betyder det jo noget for antallet; det betyder, at flere kommer hertil, og at dem, der er her, og som ikke har tilpasset sig vores samfund, får lov at blive.
Jeg kender statsministeren som en politiker, der ikke er bange for at sætte det lange lys på .
Så kunne statsministeren sige noget om, hvordan statsministeren ser på befolkningsudviklingen i vores samfund.
Har statsministeren et billede af, hvornår det her skal vende, altså hvornår kurven skal knække og hvordan?