Jeppe Kofod (S), 2021-03-03:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
Jeg kan fortsætte, hvor statsministeren sluttede.
Regeringen vil ikke have fremmedkrigere til Danmark.
Regeringens linje er klar, konsistent og velkendt.
Den er blevet redegjort for i en række samråd, i skriftlige svar til Folketinget, på ordførermøder, i tekniske briefinger og i pressen løbende siden 2019.
De valgte med helt åbne øjne at støtte Islamisk Stats umenneskelige terror-, tortur- og rædselsregime.
De tilsluttede sig en militant kamp mod alt, hvad Danmark er og står for.
De valgte, at deres egen og deres børns fremtid og tilværelse skulle være i et af de værste terrorregimer, verden har set.
De gav deres børn den værst tænkelige start på livet, og det gør ondt at tænke på.
Men det var deres valg, og det er deres ansvar.
Vi kan ikke tvangsfjerne børn på 3.000 km's afstand, og vi vil ikke risikere at hjælpe fremmedkrigere til Danmark.
De er uønskede i Danmark, og derfor ønsker regeringen kun helt undtagelsesvis at søge børn evakueret.
Et barn, der er ledsaget af sin mor, vil som udgangspunkt alene søges evakueret, hvis det er sikkerhedsmæssigt forsvarligt, og hvis barnet befinder sig i en alvorlig helbredssituation, som ikke kan behandles lokalt, og som ubehandlet enten kan udvikle sig livstruende eller give alvorlige permanente men.
Hvis et barns helbredssituation vurderes at falde inden for regeringens linje for, hvornår en undtagelsesvis medicinsk evakuering kan overvejes, vil en række andre elementer skulle afdækkes, heriblandt indfødsret, opholdsgrundlag i Danmark og sikkerhedsmæssige overvejelser, før det endeligt kan vurderes, om der er grundlag for at foretage en evakuering.
Ligeledes kræves det, at moderen samtykker til adskillelse.
Det er meget komplekse sager.
Der findes desværre ikke nogen lette løsninger.
Men lad mig slå fast, at evakuering af et barn, der opholder sig sammen med sin mor, vil have undtagelsens karakter.
Det er i den forbindelse vigtigt at slå fast, at Danmark ikke har en generel retlig forpligtigelse til aktivt at arbejde for at bringe danske fremmedkrigere til Danmark.
Det gælder også for forældre, uanset om vi har valgt at yde bistand til at evakuere deres børn.
Hvis danske myndigheder efter en konkret vurdering måtte beslutte at evakuere et barn af en fremmedkriger til Danmark, kan det dog ikke afvises, at der i helt særlige, konkrete tilfælde kan opstå en situation, hvor beslutningen om at yde bistand til at evakuere et barn kan skabe en forpligtigelse til også at evakuere barnets forældre.
Det vil dog høre til de absolutte undtagelser, og det vil forudsætte, at der, som også statsministeren nævnte, i det konkrete tilfælde består et helt særligt afhængighedsforhold mellem barnet og den pågældende forælder.
Lad mig til sidst understrege, at Danmark ikke er alene om de her svære sager.
Stort set alle europæiske lande har fortsat børn og mødre i lejrene, hvilket i øvrigt vidner om sagernes store kompleksitet.
Vi ser, at de europæiske lande generelt foretager et begrænset antal evakueringer fra lejrene, og at det først og fremmest er forældreløse børn og andre særlig sårbare børn, der evakueres, ligesom det er tilfældet her i Danmark.
Tak for ordet.