Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-02-21:
Tak for det.
Abort er et følsomt emne, som især berører de kvinder, som af forskellige årsager er eller har været nødt til at benytte sig af den mulighed.
Der er ingen, der drømmer om at skulle træffe det valg, men for nogle er det den rigtige løsning.
Det var nemlig fast litteratur i min skoletid, men det var også bagtæppet for kvindernes kamp for retten til at få afbrudt en uønsket graviditet, og det var en vigtig kamp.
Med den nuværende lovgivning kan kvinder beslutte at afbryde en graviditet frem til uge 12. Den ugegrænse egner sig alene til uønskede aborter, for man kan på det tidspunkt ikke sige noget sikkert om fosterets helbred.
Det er med den nuværende lovgivning også muligt at få afbrudt en graviditet på et senere tidspunkt; det sker typisk som følge af nakkefoldsscanninger, hvor undersøgelser viser, at fosteret ikke er rask.
Men i de situationer er det i dag et abortråd, som træffer beslutningen på vegne af kvinden efter hendes anmodning om at få afbrudt svangerskabet, og det er det, vi ændrer med den nye lov.
For fremtiden er det kvinden selv, der træffer beslutningen frem til uge 18, men stadig med den rådgivning, som man får i dag.
Jeg føler mig overbevist om, at en kvinde, som bliver uønsket gravid, fortsat vil søge at få afbrudt svangerskabet så tidligt som overhovedet muligt.
Derfor bliver det også en svær diskussion for mig, når man pludselig gør det til et særligt etisk spørgsmål for lige præcis de her kvinder.
Uanset om der er tale om en ønsket eller en uønsket graviditet, er det også hovedreglen, at der er tale om en særdeles sårbar situation for den kvinde, som skal have foretaget indgrebet.
Så sårbart er det, at jeg nægter at tro, at kvinder vil ændre adfærd på grund af de nye regler.
Den uønsket gravide vil fortsat ønske graviditeten afbrudt så tidligt som muligt, mens den ønsket gravide fortsat først vil kende svaret på diverse undersøgelser på et senere tidspunkt i graviditeten og derfor også først her vil skulle træffe det ualmindelig svære valg, det i den situation vil være.
Det er til gengæld afgørende vigtigt for SF, at vi som samfund garanterer, at hverken ressourcer eller ventelister må stå i vejen for den tidligst mulige indsats.
Det kom lidt bag på mig, at vi skulle behandle alle tre lovforslag i dag, så derfor springer jeg nu også lidt i det og siger, at vi med den aftale, vi har lavet, også har indgået en aftale om abort uden forældresamtykke.
Selv om vi i SF anerkender forældres forældremyndighed, mener vi ikke, at spørgsmålet om at gennemføre eller afbryde en graviditet er et anliggende, som forældre kan beslutte på et ungt menneskes vegne.
Det er trods alt en beslutning, som rækker langt ind i fremtiden.
Social kontrol er et problem i forskellige miljøer, og det kan betyde, at den unge ikke magter eller tør at drøfte en graviditet med forældre eller andre nære pårørende af frygt for sanktioner.
Derfor har vi i SF været med til at indgå den her aftale, som både sikrer en tilstrækkelig støtte til den unge, som er afgørende vigtig, men som i yderste konsekvens også kan betyde, at unge mellem 15 og 17 år kan få foretaget en abort uden forældrenes viden og samtykke og uden et abortråd som mellemmand.
Endelig skal vi også behandle forslaget om oprettelsen af et abortnævn, som er en afskaffelse af de tidligere regionale abortråd, og det skal, synes jeg, ses i sammenhæng med den øvrige nye lovgivning i forhold til reglerne om abort.
Med det her forslag nedlægger vi de nuværende regionale abortsamråd for til gengæld at oprette et nyt centralt abortnævn.
Formålet er at øge gravide kvinders retssikkerhed ved at sikre en ensartet og gennemsigtig praksis i hele landet med hensyn til behandlingen af anmodninger om tilladelse til abort efter udgangen af den 18. graviditetsuge.
SF støtter selvfølgelig alle tre lovforslag.