runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Nu bemærkede jeg, at hr. Søren Søndergaard bl.a. fremhævede præsident Trump og andre for netop ved en hård og konsekvent fremfærd over for Tyrkiet rent faktisk at have opnået nogle resultater.
Samtidig hører jeg så fru Katarina Ammitzbøll sige, at man ikke skal gå for hårdhændet frem, fordi det bliver aggressivt og kontraproduktivt.
Nu støtter fru Katarina Ammitzbøll jo det samme forslag til vedtagelse som hr. Søren Søndergaard, så er det den defaitistiske, sådan lidt forsigtige linje, som fru Katarina Ammitzbølls konservatisme repræsenterer, eller er det den lidt mere håndfaste linje, som hr. Søren Søndergaard repræsenterer, som der bliver givet udtryk for i det her forslag til vedtagelse?
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-11-11:
Vi føler os meget godt dækket ind af den her tekst, og alene af den grund, at vi får Socialdemokratiet og dermed regeringen til at bakke op om sanktioner for første gang nogen sinde, er vi faktisk rigtig positive.
Jens Rohde (RV), 2020-11-11:
Man mærker hensigten og bliver forstemt – man må nemlig gerne tale et andet sprog, hvis man oversætter.
Og det er jo nok sådan, de fleste af os har det, når det gælder en mand som Erdogan.
Erdogan er svag.
Han er en kujon.
Han sætter brand i gaderne for at dække over sin egen svaghed.
Jeg kan godt mærke formandens blik mod mig, men jeg mener jo ikke, at det er et ukvemsudtryk, men der må formanden så irettesætte mig bagefter.
Det er jo en psykologisk betegnelse at lide af penismisundelse.
Men når jeg så hører hr. Morten Messerschmidt, får jeg jo lyst til at sige det samme, ikke i forhold til den psykologiske betegnelse, men at man mærker hensigten og bliver forstemt.
For hr. Morten Messerschmidt byder jo heller ikke på andet end at rasle med sablen, og han ønsker at sætte brand i gaderne og gøre ondt værre.
Jeg har meget svært ved at se, at det, hr. Morten Messerschmidt gør sig til talsmand for, skulle være en solidaritetserklæring til Frankrig, i og med at Frankrig jo gør, hvad Frankrig kan for at deeskalere konflikten.
Der er en grund til, at præsident Macron sidder på Al-Jazeera og lader sig interviewe i en time.
Det kan man jo have mange meninger om, altså hvordan man deeskalerer sådan en konflikt, men hvis man ønsker at være solidarisk med Frankrig – og det er jo det, jeg forstår på forespørgselsteksten her – så må man jo lytte til, hvordan vi bedst hjælper franskmændene.
Og man må lytte til, hvordan vi gør det sammen, for det er jo meget smukt at stå her i den danske Folketingssal, hvor man rigtig kan stå og sige: »Hør, hvor vi gungrer«.
Altså, jeg ved ikke, hvad det er, man forestiller sig: om Danmark sådan skulle gå solo og så overmatche det, som Frankrig egentlig ønsker?
Eller om vi skulle forsøge at gøre tingene sammen med Frankrig og sammen med de øvrige EU-lande i håb om, at det kan have den stærkeste effekt over for Erdogan, i og med at det værste, der kan ske for os på europæisk grund, vel er, at Erdogan får lov til at så splittelse mellem de europæiske lande og få de europæiske lande til at gå enegang?
Og vi ved jo også via Det Udenrigspolitiske Nævn, at der er taget en lang række initiativer – man vender jo ikke bare den anden kind til – og dem kan vi jo ikke stå og nævne her i Folketinget, men regeringen agerer jo.
Men vi er også nødt til at handle i fælles forståelse med dem, vi gerne vil være solidariske med.
Det synes jeg regeringen gør, og det skal den have ros for, og så skal hr. Michael Aastrup Jensen og hr. Jens Joel have ros for at have fundet sammen om et fælles forslag til vedtagelse.
Det synes jeg tjener sagen bedst, for jo mindre splittelse, der er i det her Folketing, jo bedre er det jo også, når vi sender signalet mod Tyrkiet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Jeg synes, det er dejligt, at hr. Jens Rohde udfordrer forretningsordenens grænser.
For min skyld kunne han også være gået over den.
Det er ytringsfriheden, det her handler om, og det er jo den, der er på spil.
Derfor er jeg glad for, at hr. Jens Rohde mærker hensigten og bliver forstemt.
For den hensigt, jeg har, er netop det modsatte af hr. Jens Rohdes defaitistiske tilgang til de folk, der ønsker at knægte ytringsfriheden.
Hr. Jens Rohdes svar er jo, at hvis bare vi står sammen, er det ligegyldigt, hvad vi står sammen om; hvis bare vi finder en måde at tale med Erdogan og de andre islamistiske kræfter på, er det ligegyldigt, hvad der kommer ud af det.
For de seneste 20 år, hvor man har fulgt hr. Jens Rohdes linje, må man jo sige, at det er gået den gale vej.
Der har Erdogan jo kun forskanset sig, han er kun blevet mere vanvittig og har lidt af endnu flere af de symptomer og syndromer, som hr. Jens Rohde står og nævner på talerstolen.
Det går jo den gale vej, og derfor er der god grund til at være forstemt, hr. Jens Rohde.
Jens Rohde (RV), 2020-11-11:
Hr. Morten Messerschmidt, vi er bedste fjender, men derfor taler vi jo sammen alligevel.
Det er man jo nødt til, og det skal man sådan set også gøre med dem, man ikke bryder sig om på den internationale scene.
For hvad er alternativet?
Ja, det er historien rig af eksempler på.
Og hvad angår defaitisme i forhold til ytringsfriheden, så synes jeg måske, det er en lille smule historieløst – for nu at sige det pænt – at sige det om mig.
Altså, jeg var en af dem, der stod der hver dag under Muhammedkrisen, sammen med daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen, og der var der sandelig ikke enighed i Danmark om, hvordan man skulle håndtere den Muhammedkrise, og hvordan vi skulle forholde os til begrebet ytringsfrihed; det var der ikke.
Jeg stod der hver eneste dag, og jeg står der den dag i dag, for jeg har nøjagtig den samme holdning til det begreb i dag, som jeg havde dengang under Muhammedkrisen, og det har intet med defaitisme at gøre.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Jeg vil sige, at det er ganske svært at genkende hr. Jens Rohde anno 2007 som den hr. Jens Rohde, der står på talerstolen i dag.
Dengang – det er fuldstændig rigtigt – kæmpede man sammen med Anders Fogh Rasmussen frihedens sag, men i dag, hvor det handler om at lade sig besnakke af en grobrian i Mellemøsten, hvad end det handler om migrationspresset, eller om det handler om ytringsfrihed eller andre frihedsrettigheder, kan man overhovedet ikke genkende den hr. Jens Rohde, vi for 13 år siden havde som medlem af Venstre.
Og det er jo, fordi han er blevet radikal.
Han er jo radikal nu.
Han tror på, at bare man taler sammen, er det ligegyldigt, hvad man taler om, og det er jo der, han forbrødrer sig med Chamberlain og Det Konservative Folkeparti.
Jens Rohde (RV), 2020-11-11:
Jamen det er jo det skinbarlige sludder, der kommer ud af hr. Morten Messerschmidts mund, og det skyldes jo, at hr. Messerschmidt ikke forstår nuancerne, og at han tilsyneladende heller ikke forstod, hvad det var for en nuance, vi havde dengang, hvor vi jo netop sagde: Vi forholder os faktisk ikke til Jyllands-Postens trykning af tegningerne – Anders Fogh Rasmussen sagde endda dengang, at han ikke selv ville have lavet tegningerne, men vi forholdt os ikke til det – men vi forholder os til gengæld til, at vi ikke skal forholde os til det, for det er jo netop det, pressefrihed går ud på.
Og der står jeg stadig.
Og det har i øvrigt ikke noget at gøre med, at det der med at tale sammen ikke nytter.
Jeg vil bare sige, at hvis man vil være solidarisk med Frankrig, lytter man til, hvad Frankrigs ønsker er i den her sag.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-11-11:
Tak for det.
Det er jo underholdende at høre hr. Morten Messerschmidt og hr. Jens Rohde debattere livligt, og det glæder jeg mig til at høre mere af, men jeg er jo ny EU-ordfører, så det var en helt ny oplevelse for mig.
Tak til Dansk Folkeparti for at have taget den her debat op.
Debatten om forholdet mellem EU og Tyrkiet er jo utrolig højaktuel, den er meget vigtig, og jeg vil gerne starte med at slå fast, at det jo er fuldstændig uacceptabelt, hvad der er sket i Frankrig.
Det er en modbydelig handling, at en uskyldig lærer bliver dræbt for at undervise sine elever i demokrati og ytringsfrihed.
Enhver lærer skal naturligvis kunne vise tegninger, der forestiller satiriske gengivelser af religiøse figurer som profeten Muhammed, hvis det tjener et pædagogisk, samfundsrelevant formål, ligesom aviser frit skal kunne trykke satiriske tegninger af religiøse figurer, uden det ligesom medfører trusler.
Frankrigs præsident har heldigvis sagt fra, og gudskelov for det, og det er vigtigt, at vi i Europa afviser islamisters forsøg på at knægte vores grundlæggende frihedsrettigheder, og det er vigtigt, at vi også erklærer fuld solidaritet med Frankrig.
Efter de grusomme begivenheder, som vi har været vidne til, har vi også set en fuldstændig uacceptabel og aggressiv retorik vendt mod Frankrig og EU fra Tyrkiets præsidents side, som opfordrer til boykot af franske varer, og som i andre sammenhænge har bedt om lignende aggressioner.
Det her er jo ikke noget nyt.
Erdogans retorik har så mødt fordømmelse, men det her større billede ser desværre ikke lige foreløbig ud til at ændre sig.
Tyrkiet er simpelt hen villig til at blæse på alle internationale aftaler og forpligtelser.
Men den støtte giver selvfølgelig kun mening, såfremt Tyrkiet lever op til Københavnskriterierne om demokrati, sikring af grundlæggende rettigheder og et velfungerende retssystem, og det giver jo kun mening, hvis der ikke forekommer vilkårlige fængslinger af regimekritikere og journalister, systematisk tilsidesættelse af basale rettigheder og grove krænkelser af international lov og ret.
Der kommer et tidspunkt, hvor man er nødt til at spørge sig selv, om tiden nu er kommet til, at vi reagerer.
Vi kan jo se, at Tyrkiet bevæger sig så meget i retning af et autokratisk og vel nærmest diktatorisk regime, at det er svært at forene det med EU.
Der er jo i det hele taget en ambition om en demokratisk udvikling i Tyrkiet, eller det har der været tidligere, men vi ser jo alt for mange eksempler på det modsatte, og derfor støtter vi Socialdemokraternes forslag til vedtagelse, der opfordrer til en skærpet kurs fra EU's side over for Tyrkiet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Jeg sad bare og tænkte, da jeg lyttede til fru Anne Valentina Berthelsen: Hele den her konflikt, hvis vi skal kalde den det, er jo opstået som følge af, at Samuel Paty brugte Muhammedtegningerne i sin undervisning.
Og jeg er sikker på, at fru Berthelsen ligesom mig og alle andre her er blevet mødt af gymnasielærere, der spørger, hvad vi synes de skal gøre.
Folk er jo ramt af dilemmaet mellem frygt og pligt over for frihedsidealerne.
Der kunne jeg bare godt tænke mig at høre, hvad fru Berthelsen svarer de gymnasielærere i Danmark, der er i tvivl om, hvorvidt de skal bruge tegningerne i undervisningen.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-11-11:
Jeg svarer som regel, at det er op til gymnasielærernes egen vurdering, og at det efter min bedste overbevisning er deres demokratiske ret at bruge tegninger bl.a. i undervisningen, og det skal vi have plads til i et samfund som det danske i Vesten og efter min mening sådan set over hele verden.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Det er ikke så ofte, jeg siger det, men tusind tak for en meget fin tale.
Jeg tror i hvert fald, at jeg kan erklære mig fuldstændig enig i alle hovedtræk.
Derfor kunne jeg tænke mig at høre, hvad hr. Søren Søndergaard tænker om det, der hedder Diyanet .
Det er jo sådan, at Erdogan har oprettet et selvstændigt ministerium under sin regering, som står for religiøs ekspansionisme, hvor man som ser moskéer som paddehatte, også i Danmark – ganske mange efterhånden – som altså er under direkte styre fra Konstantinopel og Erdogans regering.
Er det ikke et problem, at vi har et regime, som er – jeg er helt enig i beskrivelsen fra hr. Søren Søndergaard – af den karakter, der på den måde har moskéer spredt ud over jo ikke bare Danmark, men hele Europa, som vi ser det i det her Diyanet-netværk?
Joy Mogensen (S), 2020-11-11:
Mange tak for spørgsmålet.
Det er jo et emne, som vi også har lovet hinanden at arbejde videre med, så snart coronaen giver os lidt tid til ikke udelukkende at holde hånden under foreningslivet, men faktisk også at være med til at videreudvikle det, for det er jo noget af det, som jeg oplever at spørgeren og jeg har et fælles fokus på: netop at afvikle administrative byrder for foreningslivet.
Og jeg ser frem til at indkalde ordførerkredsen til drøftelser om rammerne for arbejdet i foreningslivet og frivilligsektoren, herunder i forhold til GDPR.
Men når nu spørgsmålet er her, vil jeg også gerne benytte lejligheden til at gøre opmærksom på, at Justitsministeriet i efteråret 2020 iværksatte en national evaluering af databeskyttelsesreglerne, også kendt som GDPR.
Evalueringen består af to spor – en erfaringsopsamling på den ene side og en række juridiske undersøgelser på den anden side – og det skulle også gerne fremgå af den procesplan, som er sendt til Folketinget.
Som led i erfaringsopsamlingen er der foretaget en bred høring af en række aktører, herunder foreningslivet, og formålet med erfaringsopsamlingen har været netop at belyse, i hvilke situationer i praksis der opleves tvivl om databeskyttelsesreglerne.
Evalueringsarbejdet er altså i fuld gang og er forankret i Justitsministeriet, og det vil blive udmøntet i en rapport, som på nuværende tidspunkt forventes offentliggjort primo 2021 og dermed naturligvis også kan indgå i de drøftelser, vi skal have i ordførerkredsen.
Stén Knuth (V), 2020-11-11:
Spørgsmålet går på: Hvad er ministerens holdning til, at reglerne om GDPR opleves som en tung byrde af administration og bureaukrati ude i foreningslivet, og mener ministeren, at det er rimeligt at stille de samme krav til en lille badmintonklub som til en stor virksomhed eller offentlig myndighed?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Altså, jeg tror i hvert fald, at hr. Hans Andersen kan være helt sikker på, at det bestemt ikke er for at genere nogen, at definitionen er, som den er.
Jeg tror, at man har set på, hvor det er, man har de fleste daglige pendlere.
Og der er det jo typisk sådan, at de vandrende arbejdstagere fra nogle af de lande er her og opholder sig i en uge, for nogles vedkommende nogle måneder, inden de så rejser hjem og så rejser tilbage igen, hvorimod grænselandet er defineret ved, at vi ved, at vi har mange daglige grænsependlere – det er jo nede ved den dansk-tyske grænse, og det er selvfølgelig i særdeleshed også over til Skåne, Halland og Blekinge.
Det er der, de kommer fra.
Men vi tager jo selvfølgelig gerne de her drøftelser videre med både hr. Hans Andersens parti, men selvfølgelig også de arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, som alle sammen har stærke interesser i, at vi gør det her på den klogeste og enkleste måde.
Hans Andersen (V), 2020-11-11:
Tak for det.
Det har jo betydning for omfanget og for, hvilke regler der gælder for arbejdskraftens adgang hertil.
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jamen jeg skal være ærlig og sige, at jeg ikke har været bekendt med, at de tyske myndigheder har haft stillet de her testfaciliteter op.
Det er jo naturligvis noget, ligesom alt andet i den her vanskelige, men ikke desto mindre meget tvungne situation om at håndtere coronasmitten, vi jo selvfølgelig gerne ser på, altså hvor man gør sig andre gode erfaringer.
Vi har forsøgt at lave en række tiltag, som i videst muligt omfang både er nemme at forholde sig til for den enkelte vandrende arbejdstager og også nemme for virksomhederne at forholde sig til, og vi mener faktisk også, at det her krav om en negativ test jo er langt bedre end eksempelvis et krav om, at man skulle gå i selvisolation eller lignende – ikke at jeg vil udelukke, at det kan komme dertil.
Men ikke desto mindre synes vi, at det her er administrerbart både for den enkelte og for virksomheden, men selvfølgelig vil der være konkrete udfordringer, der hele tiden dukker op.
Hans Andersen (V), 2020-11-11:
Tak for det.
I Tyskland er det sådan, at hvis der kommer vandrende arbejdstagere til Tyskland, kan man faktisk ved grænsen med hjælp fra de tyske myndigheder få foretaget en lyntest, en hurtigtest.
Jeg kan forstå, at det jo ikke er sådan, det fungerer i dag ved grænsen.
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Og den agtpågivenhed har vi jo forsøgt at have for øje, samtidig med at vi gør det muligt for virksomhederne at få den nødvendige arbejdskraft ind, ved at man skal vise en negativ test.
Det er Justitsministeriet, der fører kontrollen og har ansvaret for kontrollen ved grænsen.
Derfor vil jeg ikke kloge mig på, hvad der konkret accepteres, men bare supplere med at sige, at der er åbnet op for, at man kan få foretaget en kviktest og vise den ved grænseovergangen, og at den også kan godtages.
Hans Andersen (V), 2020-11-11:
Vi er ligesom regeringen optagede af at få styr på coronaen.
Det spørgsmål, jeg har stillet, bunder i, at når vi kigger ud over Europa, er der i denne tid forskellige regler, hvis man er vandrende arbejdstager og forsøger at komme på arbejde.
Det er jo rigtigt, at regeringen har indført denne test ved grænsen, hvor man skal fremvise en negativ covid-19-test.
Det kan ikke fremvises på polsk eller rumænsk.
Og det er sådan, at hvis man kigger på de mange, der kommer til Danmark, og hvor de kommer fra, kommer de jo fra Polen og Rumænien, Tyskland, Sverige og Litauen.
Mit spørgsmål er: Hvorfor kan en negativ test, som bliver fremvist på polsk, ikke accepteres, når man ønsker at rejse ind i Danmark?
Jeg finder, at vi skal prøve at finde måder, hvorpå vi sikrer, at dem, der kommer hertil, bliver testet, men jo også sikre, at vi fortsat kan få den arbejdskraft, der skal til for at holde hjulene i gang.
Så jeg prøver at spørge ind til, hvordan vi kan sikre, at vi har et så smidigt system som muligt, der samtidig sikrer, at dem, der kommer hertil, ikke er smittet med corona.
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg vil gerne takke for spørgsmålet fra hr. Hans Andersen, for det giver mig nemlig mulighed for at fremhæve det helt afgørende i, at vi får styr på coronasmitten.
Jeg vil for god ordens skyld understrege, at regeringen selvfølgelig ikke indfører skærpede restriktioner for vandrende arbejdskraft for at genere de danske virksomheder.
Det er der selvfølgelig ingen som helst interesse i.
Regeringen tager tiltag, fordi de er nødvendige.
Vi skal nemlig have styr på smitten.
Vi var allerede i foråret opmærksomme på problemstillingen med vandrende arbejdskraft, og nu har vi desværre set en stigning i smittetallet i landene omkring os, og det er især smitteudbrud med relation til vandrende arbejdskraft.
Regeringen har sat ind, for det er helt afgørende, at vi sørger for, at sundhed og økonomi skal gå hånd i hånd.
De er ikke hinandens modsætninger.
Vi skal have styr på smitten, også den, der kan komme fra vandrende arbejdskraft.
Derfor stiller vi krav om, at hvis man kommer fra et højrisikoland, skal man vise en negativ test.
Regeringen mener, at kravet om en negativ test er et fornuftigt svar på en vanskelig situation for alle.
Vi ønsker at stoppe smittespredningen, hvilket på alle måder er til gavn for det danske samfund og i særdeleshed også for dansk erhvervsliv.
Stén Knuth (V), 2020-11-11:
Tak for det.
Der er ikke nogen tvivl om, at foreningslivet i øjeblikket, om det er kulturen eller idrætten eller alle vores gode foreninger derude, kæmper for at overleve, og coronaen har jo lagt en dyne hen over det arbejde, som foregår ude i alle vores foreninger – aktiviteter, der bliver aflyst, og medlemmer, der siver, og det, at det kan være svært at finde bestyrelsesmedlemmer.
Men det er ikke kun det, som foreningerne er ved at blive slået ihjel af, det er også af de regler og det administrative bøvl, som ministeren jo også nævner, og som vi har sat på en fælles dagsorden.
Man kunne rettelig sige: Jamen Venstre har jo selv været med til at beslutte nogle af de her ting, men det skal jo ikke gøre, at vi ikke kan rette op på det, hvis det viser sig at være for meget, og det er for meget, derude i vores foreningsliv.
Ministeren er også bekendt med det arbejde, som Venstre har på dagsordenen, og som heldigvis også har ført til, at vi er enige om, at vi her skal få kigget på det.
Og når vi står her i dag, er det sådan set ikke for at skælde hinanden ud, men det er egentlig for at presse på den dagsorden, der handler om, at vi rigtig gerne vil udfordre GDPR-reglerne og alt det administrative bøvl, som vores foreninger trækkes med derude i hverdagen.
Men jeg er glad for at høre, at ministeren også bakker op om det arbejde, det må ministeren så bekræfte, og jeg kunne jo høre på ministerens tale, at det gør ministeren også.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-11-11:
Så det er en klar og kontant udmelding til Tyrkiet om, at nok er nok, og det er ikke bare et slag i luften at sige, at vi ikke længere skal drøfte deres optagelse i EU.
Det skal være klart: Der er ikke udsigt til, at de bliver medlem af EU.
Vi skal bare hele tiden tænke på, at der i forhold til Tyrkiet er nogle konsekvenser, hvis vi ikke også tager Tyrkiet til os på en vis måde, for hvor skubber vi så Tyrkiet hen?
Det er mod Kina og Rusland og andre uønskede kræfter, og så bliver det endnu sværere for os i Europa.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-11:
Vi skal helt sikkert have en klar stemme over for Tyrkiet – det er det meget svært at være uenig i, al den stund det jo ikke betyder ret meget.
Altså, fru Katarina Ammitzbøll lyder som en eller anden underafdeling af Dansk Industri eller sådan noget.
Det her er udenrigspolitik, det er jo ikke eksportpolitik, vi taler om.
Derfor vil jeg gerne høre: Er fru Katrine Katarina Ammitzbøll enig med hr. Søren Søndergaard i, at den meget klare og meget aggressive linje, som bl.a. Trump har ført over for Erdogan, formodentlig er den eneste form for diplomati, der konkret har virket igennem de sidste 10 år?
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-11-11:
Man kan ikke sige, at det er den måde, der bliver handlet på i en enkelt sag mod en enkelt person, der virker.
Det var en konkret sag, som Trump håndterede på sin måde.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-11-11:
Tak for ordet.
Og tak til DF for at indkalde til denne forespørgselsdebat, en forespørgselsdebat om situationen mellem EU og Tyrkiet i kølvandet på drabet af en lærer i Frankrig, der brugte Muhammedtegningerne i sin undervisning.
Siden indkaldelsen er situationen kun blevet forværret med yderligere et terrorangreb i Frankrig og terrorangrebet i Østrig.
Præsident Erdogan viser gang på gang sit sande ansigt, når han stiller sig på den modsatte side af vor tids vigtigste kampe: Imens Europa kæmper imod den tiltagende islamisering og allestedsnærværende terrortrussel, truer han med at oversvømme vores kontinent med migranter, og i en tid, hvor Frankrig rammes af det ene blodige islamistiske terrorangreb efter det andet, opfordrer Erdogan muslimer verden over til at boykotte franske varer.
Det er blot de seneste eksempler på, hvordan Erdogan modarbejder vores fred, frihed og demokrati.
Vi har set Erdogan omtale den franske præsident som havende behov for en mentalundersøgelse, fordi Macron vil stå fast på Frankrigs værdier og forsøge et opgør med sikkerhedstruslen i sit land.
Vi har set Tyrkiet operere aggressivt i forhold til Syrien og senest i Nagorno-Karabakh-konflikten.
Det er på tide at sætte foden ned.
Erdogans stadig mere truende adfærd må have konsekvenser for Tyrkiet.
Jeg bemærker i forslaget til vedtagelse fra bl.a. regeringspartiet, at regeringen har skærpet retorikken over for Tyrkiet, og det bifalder jeg.
Men Nye Borgerlige fastholder: Tyrkiet skal aldrig være medlem af EU; Tyrkiet skal ikke modtage førtiltrædelsesmidler; processen må stoppes nu; Tyrkiet skal ikke have særlige fordele i form af en associeringsaftale mellem EU og Tyrkiet.
Dansk Folkeparti vil fremsætte et forslag til vedtagelse, som Nye Borgerlige støtter, men jeg vil lade hr. Morten Messerschmidt have fornøjelsen af at fremsætte det.
Tak for ordet.