Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-30:
Hvis vi tager bidragssatsstigninger først, som man hæfter sig ved i beslutningsforslaget fra SF, så er det jo rigtigt, at vi for tid tilbage indførte og gennemførte en stor vedtagelse her i Folketinget, som sådan set alle har bakket op om, omkring en række forbedringer i forhold til kundernes vilkår i forbindelse med de lån, som de har i danske realkreditinstitutter.
Eksempelvis fik vi jo sikret, at der kom en længere varslingsfrist, i tilfælde af at man fik gebyrstigninger.
Det var et af de krav, der kom, og så var der jo også kravet om en udførlig begrundelse for de her bidragsstigninger, som også fru Karin Gaardsted var inde på, i forhold til at der skal være en større grad af dokumentation for de stigninger, som kreditinstitutterne byder deres medlemmer og kunder.
Så fik vi også indført et forbud mod at opkræve indfrielsesgebyr, hvis man vælger at indfri i varslingsperioden.
Det var jo også en måde til at kunne gøre det billigere på for den enkelte kunde, hvis man følte sig bondefanget af det kreditinstitut, hvor man havde sine lån, og der så efterfølgende kom nogle ændringer i prissammensætningen på ens låneprodukter.
Ligeledes har vi jo set, at der er kommet lavere flytningsomkostninger og adgang til at kunne skifte institut, selv om ens kreditforeningslån overskrider de procentsatser, som der er, og det syntes vi jo egentlig også dengang gav god mening.
For det var jo ikke sådan, at dem, der havde en høj belåning af deres ejendomme, lige pludselig kunne låne endnu flere penge; nej, det var den samme lånemasse, de bare kunne flytte til et andet realkreditinstitut, hvis det ønskede at overtage dem som kunde.
Det er nogle af de ting, som vi har gennemført for tid tilbage, og vi skal selvfølgelig også have en evaluering af, hvordan det så går med dem.
Der føler Dansk Folkeparti sig i hvert fald på sikker grund, og når den evaluering kommer, skal vi selvfølgelig også følge op og kigge på, om der er nogle steder, hvor det giver anledning til, at vi kan sikre en endnu bedre forbrugerbeskyttelse i forhold til ikke bare bidragssatsstigninger, sådan som SF beskriver det i det her beslutningsforslag, men så sandelig også i forhold til, som jeg synes er mindst lige så vigtigt, kursskæringsproblematikken omkring de kortforrentede realkreditobligationer.
For én ting er, at vi fik taget et favntag, men noget andet er, at det jo sådan set bare har vist sig, at man har flyttet forretningerne.
Det er der sådan set ikke noget ulovligt i – det tror jeg også mange vil sige; det er jo sådan set fair nok, at man flytter sine engagementer, også som udbyder af de her ydelser – men det, der har været diskussionen, har jo så været, om det har betydet, at det gennemsnitligt er blevet dyrere for de små investorer, end det har været for de store.
Der er det i hvert fald Dansk Folkepartis klare opfattelse, at det har været til ugunst for de små investorer, og at det har været til gunst for de store.
Og det er sådan set derfor, vi støtter, at vi i forbindelse med en evaluering af den aftale, vi har omkring formidlingsprovisionen, for det er vist bydende nødvendigt, at får en undersøgelse af det, ikke mindst i forhold til at se på forskellen mellem, hvordan det har udviklet sig for de små investorer og de store.
Så der vil vi gerne strække os i forhold til at støtte en del af det, som SF foreslår.
Jeg ved godt, at der står et direkte et forbud, og det er ikke det, som vi taler for her i dag.
Vi ønsker ikke et forbud, men vi ønsker, at det foregår på et reguleret marked, hvor der er en høj grad af information, og at det foregår på et oplyst grundlag, således at kunderne ved, hvad det er, de får, og hvilke omkostninger og risici der er forbundet dermed.