Rasmus Jarlov (KF), 2021-12-22:
Tak, og tak for mange gode indlæg i debatten i dag allerede.
For Det Konservative Folkepartis vedkommende har vi jo igen i år fremlagt vores eget finanslovsforslag for at vise, at det godt kan lade sig gøre at føre en økonomisk politik, der gør Danmark rigere.
Hvis vores finanslovsforslag blev vedtaget, ville Danmark blive 58 mia. kr. rigere om året, og omkring 57.000 mennesker ekstra ville være i arbejde.
Danskerne ville få lov at beholde flere af deres penge, men takket være den ekstra vækst i økonomien, som ville blive skabt, ville det alligevel være muligt at afsætte flere penge til sundhedsvæsenet, end regeringen har gjort i sit finanslovsforslag, og vi kunne også afsætte flere penge til både ældre, kultur, klima og natur, end regeringen har gjort i sit finanslovsforslag.
Det ville være et rigere, grønnere og sundere Danmark; det ville være et mere konservativt Danmark.
Det er faktisk ikke så svært at gøre Danmark rigere.
Opskriften er klar, og den er ret simpel.
Det kræver blot, at man vil det.
Man skal prioritere at sætte skatten på arbejde og for virksomheder lidt ned, man skal holde lidt igen i den offentlige sektor, og man skal lade være med at lave flere ordninger, som belønner folk for at holde op med at arbejde.
Sværere er det ikke.
Men desværre insisterer regeringen jo på det modsatte – på at blive ved med at sætte skatten op, på, at den offentlige sektor skal vokse, og på at lave ordninger, som trækker folk ud af arbejdsmarkedet.
Færre og færre danskere skal dermed forsørge flere og flere mennesker, som ikke arbejder.
Regeringen har for tredje år i træk lavet en finanslovsaftale med Enhedslisten, SF og Radikale.
Det er tre partier, som elsker finanslove, som sænker Danmarks bruttonationalprodukt og trækker folk ud af arbejdsmarkedet, så det er det, man nu for tredje år i træk har aftalt at gøre, også i finansloven for 2022.
Danmarks økonomi går ellers fornuftigt.
Der er høj vækst, og der er høj beskæftigelse, og når jeg hører regeringen tage æren for det, kommer jeg til at tænke på børn, der kører veteranbiler i Tivoli.
Bilerne kører på nogle skinner, der er lagt af andre, men børnene sidder i førersædet og drejer på et rat og mener, at det er deres skyld, når bilen drejer.
Samtidig kan vi takke danskerne for at være blevet vaccineret og have udvist meget ansvarlig coronaadfærd.
Derfor er det jo gået godt for dansk økonomi i 2022.
Vi kunne næsten vende tilbage til en normal hverdag her i efteråret, indtil vi nu blev ramt af en forudsigelig ny bølge af smitte.
Men kigger man isoleret på regeringens politik, er der vitterlig ikke gjort meget godt for dansk økonomi.
22.000 mennesker, hører vi nu, bliver trukket ud af arbejdsmarkedet med en Arnepension, den offentlige sektor er blevet udvidet med 20.000 mennesker her under corona, og med finansloven her øger man overførselsindkomsterne endnu engang og endnu mere.
Det er jo sådan set en meget ærlig prioritering.
Der er pension til Arne, og der er penge til fagforeningerne – højere fradrag til fagforeningerne ønsker regeringen at gennemføre.
Højere skatter og højere overførselsindkomster er åbenbart vigtigere for regeringen end en stærk dansk økonomi.
Det er en helt fair prioritering.
Det er en ærlig meningsforskel mellem regeringen og et parti som vores.
Det, der bare er lidt dobbeltmoralsk, er, at man så samtidig roser sig af at have en økonomisk politik, som styrker Danmarks økonomi, for det er ikke tilfældet.
Hr. Troels Lund Poulsen fra Venstre var jo tidligere overrasket over at blive spurgt om Arnepensionen, fordi han havde læst op på skattestoppet i stedet for.
Jeg vil sige, at jeg ikke er så overrasket, fordi nu har jeg jo hørt Socialdemokraterne stille det spørgsmål om min partiformands udtalelse til, tror jeg, tre andre ordførere her tidligere i debatten.
Så det er jo nok verdens mindste overraskelse, at jeg så også faktisk får spørgsmålet, når nu det er vores parti, det handler om.
Altså, vi er ikke tilhængere af Arnepensionen, og vi er generelt ikke tilhængere af, at vi øger overførselsindkomsterne i Danmark, fordi overførselsindkomster jo er, at der er nogle andre mennesker, der betaler.
De går på arbejde og betaler skat, og så bliver de penge brugt på overførselsindkomster.
Der kan være alle mulige gode grunde til det, og når politikere stiller nogle ydelser til rådighed, er man jo i sin fulde ret til at vælge dem til.
Så der er jo ikke noget forkert i, at man vælger de ordninger, som bliver stillet til rådighed, men vi synes, det er forkert, at der bliver stillet så mange ydelser til rådighed.
Og i tilfældet Arnepension er der jo tale om, at nogle mennesker, som er mindre nedslidte, kan vælge at trække sig tidligt, og så skal nogle, der er mere nedslidte, fortsætte med at arbejde og betale skat til det.