Mogens Jensen (S), 2020-10-30:
Jeg vil sige, at der jo endnu ikke er nogen, der er i stand til at forklare, hvordan smitten kan tage de spring, som den tager, men det, man i hvert fald har kunnet se, er, at når den kommer ét sted, så breder den sig hurtigt fra det sted ud til de nærliggende farme.
Det har man i hvert fald kunnet konstatere, og det er jo det, man forsøger at slå ned og imødegå med de 7,8 km.
Men selvfølgelig skal vi hele tiden kigge på den viden, vi får, for der er ingen, der ønsker at slå flere raske mink ned – eller raske dyr i det hele taget – medmindre det er nødvendigt for at bremse smitten.
Tak for det.
Allerførst igen tak til forespørgerne for at give mulighed for, at vi kunne få den her debat.
Selv om debatten i F 10 skulle handle om sundhed og risiko for smitte, er den også kommet til at handle om mulighederne for minkbranchens overlevelse, men sådan må det jo nok være.
Vi skal jo have en efterfølgende forespørgselsdebat, der handler om lige præcis det.
Vi har fået blandet det lidt sammen her, men det lever vi nok med.
Jeg vil allerførst sige, at Socialdemokratiet og regeringen ønsker, at der fortsat skal være minkavl i Danmark.
Det har jeg efterhånden sagt nogle gange, og det har været udgangspunktet i hele det her forløb.
Vi er alle sammen fuldstændig klar over, hvilke arbejdspladser og nok også hvilken økonomi der er forbundet med minkavl i Danmark.
Det er jo også rigtigt, som det er sagt, at Danmark internationalt er førende på det her felt.
Så det er et vigtigt erhverv for Danmark og særlig for nogle af de områder i landet, hvor vi ikke har for mange arbejdspladser i forvejen.
Det har også været udgangspunktet i håndteringen af den corona, som har ramt minkbranchen på samme måde, som den har ramt en lang række andre erhverv i det her land, hvor en lang række andre erhverv også er blevet underlagt nogle restriktioner og er kommet i en situation, hvor de bløder.
Men både i forhold til andre erhvervssektorer og i forhold til minksektoren, der nu er blevet ramt af coronaen, har regeringen kun haft en eneste tilgang, nemlig hvordan vi sørger for at gøre det, som er nødvendigt for at få standset smitten, så vi ikke har en situation, hvor smitte breder sig ud i samfundet og rammer nogle af de svageste i vores samfund.
Det har generelt været udgangspunktet i forhold til, hvordan vi har håndteret coronakrisen.
Det er det stadig, og det har det været hele vejen igennem, når det gælder minksektoren.
Da vi så de første forløb med de første smittede mink på nogle farme, havde vi ikke meget viden om det her, men på baggrund af de anbefalinger, som vi fik, slog vi minkene ned – det var på i alt tre farme.
Så har der været mulighed for i den mellemliggende periode at få opsamlet noget mere viden, og så fik vi den anbefaling at lave en strategi, der var knap så skelsættende eller knap så brutal for minkene, nemlig forsøg på inddæmning og isolation, for at vi ikke skulle aflive flere mink end højst nødvendigt.
Men da vi og sundhedsmyndighederne så, at den strategi, på trods af at jeg tror, at minkavlerne gjorde alt for at kunne leve op til den, ikke virkede, og da vi så en alt for hastig smittespredning på minkfarmene, lavede vi, igen på baggrund af anbefalinger fra myndighederne, den strategi, der gælder nu – alt det her kun med et eneste formål, nemlig at sørge for, at vi ikke via mink får coronasmitte ud i vores samfund.
Det skylder vi hinanden.
Jeg håber inderligt, at vi kan enes om, at det må være en fælles opgave for Folketinget og for Folketingets forskellige partier at gøre alt, hvad vi kan, for at den her coronasmitte ikke spredes yderligere.
Og det gælder altså også, når det kommer til tiltag af nødvendig karakter i minkbranchen – uanset den ulykkelige situation, som man også her, som i mange andre sektorer i Danmark, desværre står i.
Så vil jeg sige, at vi samtidig har den tilgang til det, at vi gerne vil gøre, hvad vi kan, inden for den ramme, at hensynet til folkesundheden kommer først, for at sikre, at minkbranchen fortsat kan have en fremtid.
Det gælder avlsdyr som noget helt essentielt, og vi er i en dialog med erhvervet om, hvordan det kan sikres fremadrettet.
Det er et udgangspunkt, at vi selvfølgelig gerne, hvis det kan lade sig gøre med en accept fra sundhedsmyndighederne, vil have, at det bliver en mulighed.