runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vermund (NB), 2020-02-28:
Den kristne tro siger: Giv Gud, hvad Guds er, og giv kejseren, hvad kejserens er.
Det er fuldstændig eksplicit, og jeg synes, man skylder at huske på, at kristendommen både er Det Gamle Testamente og Det Nye Testamente.
Kristendommen giver evident mere plads til frihed og demokrati end eksempelvis islam, fordi man i de kristne skrifter helt åbenlyst har en erkendelse af, at vi ikke skal diktere alt ved religiøse love, og at man skal respektere, at kejserens er kejserens, og at Guds er Guds.
Det synes jeg sådan set siger nok.
Jens Rohde (RV), 2020-02-28:
Men det er ganske enkelt ikke rigtigt, at kristendommen i sig selv understøtter demokrati, frihed og ligestilling.
Der er masser af eksempler inden for kristendommen på det modsatte.
Nu er Indre Mission blevet nævnt, og Indre Mission hviler på pietismen, og hele tænkningen i Indre Mission er jo, at kirken ikke er en borgerlig indretning, men en bekendelseskirke, hvor man skal efterleve Biblens skrifter, og i Bibelens skrifter står der, undskyld mig, ikke ret meget om ligestilling, som hr. Henrik Dahl jo også nævnte.
Så jeg har svært ved at se: Hvad er det præcis, fru Pernille Vermund mener der er i den kristne tro og i Det Gamle Testamente f.eks., som i sig selv understøtter de målsætninger, hun har?
Pernille Vermund (NB), 2020-02-28:
De mest frie og de mest demokratiske samfund i verden bygger på kristne værdier og på vores fortolkning af kristendommen.
Så det er et faktum, at kristendommen er langt bedre til at give plads til friheden og demokratiet end eksempelvis islam.
Når det handler om, om islam skal leve i dølgsmål, er mit svar: Ja tak, islamiske forkyndere må for min skyld gerne blive røget ud.
Folk må tro og tænke, hvad de vil, men jeg vil på ingen måde acceptere en præmis, der hedder, at vi økonomisk eller med særlige privilegier skal understøtte islamiske trossamfund, som udbreder islam i dens mest barske form i Danmark, bare for at have kontrol med dem.
Orla Hav (S), 2020-03-10:
Den danske befolkning og erhvervslivet er endog meget parate til at bruge de muligheder, som den digitale verden byder på.
Der er dog en forudsætning, nemlig at man kan opleve tryghed ved brugen af nettet og ved at købe varer herpå og handle med hinanden.
L 124 sætter en ramme for den handel på nettet ved at sikre en effektiv håndhævelse af den såkaldte P2B-forordning, som allerede virker som lov i Danmark.
Forordningen forbedrer vilkårene for virksomheder, der sælger varer eller tjenester på de digitale platforme, ved at fastsætte krav om gennemsigtighed i platformenes handelsbetingelser og ved at skabe effektive klagemuligheder for erhvervsbrugerne.
Forordningen lader det være op til medlemsstaterne at sikre en tilstrækkelig og effektiv håndhævelse – på den baggrund giver lovforslaget Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen beføjelse til at håndhæve P2B-forordningen og gribe ind over for de digitale platforme og udstede påbud.
Derudover indeholder lovforslaget en ændring af årsregnskabsloven, som indebærer, at de største danske virksomheder skal redegøre for deres politik for dataetik i ledelsesberetningen.
Vi synes, det er et udmærket lovforslag med de her to hovedbudskaber om at sikre muligheden for at drive forretning via den digitale verden og det med at være åben om sin dataetik.
Så vil jeg godt sådan i en stille stund for egen regning føje til – jeg kunne høre, at formanden også var ved at kløjes i tituleringen af det her lovforslag – at jeg synes, det er en uting, at vi opererer med et begreb, som hedder P2B.
Hvis vi misser det her med, at befolkningen forstår, hvad det er, det her handler om, ja, så synes jeg, at vi pådrager os selv en stor skyld.
Det næste ville være – og det går jeg ud fra formanden vil skride til om et øjeblik – at når jeg bruger begrebet P2B, så overtræder jeg faktisk de interne spilleregler, vi har her i Folketinget, om, at fra den her talerstol taler man dansk, fordi det er et dansk parlament, vi er i og opholder os i.
Derfor er det en uskik, at vi er bukket under for den her bureaukratangloficering af vores sprog, så det agter jeg at tage med i udvalgsarbejdet, og jeg har annonceret det over for ministeren.
Han har grinet lidt ad mig, men jeg synes nu alligevel, det er ærgerligt, at vi afskærer os fra muligheden for at give befolkningen et bedre indblik i ellers god lovgivning.
Mona Juul (KF), 2020-03-10:
Det er også bare en enkelt kommentar i forhold til det her med virksomhedens byrder.
Det er jo sådan, at lige så snart vi laver noget lovgivning herinde, tager man selvfølgelig sine forholdsregler i en virksomhed.
Selv om man selvfølgelig forsøger at leve op til loven osv., vil man jo nok prøve også at vurdere, om der er et eller andet, man lige skal have et ekstra øje på, hvis nu der kom en sag.
Det kunne jo også være, at den kom, selv om man havde opført sig ordentligt.
Derfor vil der jo være en byrde ved, at man er nødt til at have et øje på lige præcis det her.
Så det er det, min kommentar går på.
Mona Juul (KF), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Europa-Kommissionen har tidligere vurderet, at der er omkring 7.000 onlineplatforme i EU, og at omkring en million virksomheder benytter dem til at sælge deres varer, altså bruger platformene som markedsplads.
Platformene giver dermed også små og mellemstore virksomheder adgang til større markeder, understøtter virksomhedernes vækstvilkår og give mulighed for nye og innovative forretningsmuligheder.
Det er også klart, at platformene nemt kommer til at sidde i en meget privilegeret situation og position, i særdeleshed over for de mange danske små og mellemstore virksomheder.
Derfor er det godt, at vi får reguleret med fokus på gennemsigtighed og klarhed af disse platforme, platform to business.
Jeg er helt okay med, at vi siger det på engelsk, beklager.
I dag skal vi så sikre, at loven kan håndhæves, og at der kan idømmes bøde for overtrædelse af et påbud eller tilsagn, og det støtter De Konservative naturligvis, og også forslaget om, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen skal stå herfor.
Kravet er formuleret med baggrund i det såkaldte følg eller forklar-princip, som også gælder for virksomhedens rapportering om samfundsansvar.
Den del kunne jeg faktisk rigtig godt undvære – naturligvis ikke dataetikken, men at vi nu igen i forbindelse med behandlingen af noget andet skal have presset endnu et krav ind over for virksomhederne ind i et efter min mening i forvejen overfyldt årsregnskab.
Vi burde i stedet sikre, at årsregnskabet først og fremmest handler om det, der oprindelig var intentionen med det.
Så kan og bør virksomhederne i øvrigt i deres øvrige rapportering berette om andre relevante forhold som menneskerettigheder, miljø, klima og naturligvis også dataetik, når vi finder ud af, hvad vi mener med begrebet.
Det mangler vi også lidt.
Men vi kan ikke blive ved med at stille krav til rapportering og slet ikke til indholdet i årsrapporten – ikke uden at gennemgå, hvad der så eventuelt skal ud, og ikke uden at revidere indholdet i årsregnskabet.
I øvrigt er denne del af lovforslaget en klar overimplementering og bidrager også her med ekstra omkostninger – i øvrigt nok flere omkostninger, end der er estimeret.
Hvis regeringen som antydet i teksten ønsker at gå forrest med hensyn til dataetik i EU, så hylder jeg det, men der er rigtig mange andre måder at vise det på.
Når det er sagt, er jeg også helt med på, at en ekspertgruppe på dataetik i 2018 bl.a. kom med den her anbefaling, og jeg er også helt enig i intentionen.
Det skal der ikke være nogen tvivl om, og jeg vil oven i købet overveje at stemme for det.
Jeg er bare grundlæggende uenig i, at vi igen skal mose nye krav ned i ledelsesberetningen, og derfor vil jeg slutte med en opfordring til ministeren, han kan bringe videre til den anden minister, om ved lejlighed at tage en vurdering af, hvad der er behov for i sådan en beretning, og hvad der eventuelt skal flyttes over i et andet format.
Jeg bidrager rigtig gerne også med input til lige den del.
Katrine Robsøe (RV), 2020-03-10:
Jamen tak for det.
Og tak til de tidligere ordførere for gennemgangen.
Der skal naturligvis være mulighed for at håndhæve P2B-forordningen ordentligt med flere beføjelser til Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen.
Derudover er jeg positiv over for der den anden del af lovforslaget, som har været diskuteret lidt mere heroppe.
Den omhandler, at de 1.300 største virksomheder i Danmark skal tage det ansvar på sig at redegøre for deres politik for dataetik efter følg eller forklar-princippet.
Det vil være med til at sætte Danmark helt i front på det dataetiske område, og det mener jeg vil være stærkt.
Jeg er godt klar over, at vi beder danske virksomheder om at tage et ekstra ansvar ved at påtage sig den arbejdsopgave, det vil medføre, men det er faktisk også rigtig positivt at læse, at mange af vores erhvervsdrivende organisationer er positive over for lovforslaget.
Det er faktisk også det ansvar, jeg møder, når jeg besøger mange danske virksomheder.
Men derudover er jeg selvfølgelig altid meget glad for, hvis vi kan se på, hvordan vi gør det så nemt og godt som muligt for danske virksomheder.
Jeg ser rigtig meget frem til udvalgsarbejdet, men jeg er også glad for at sige, at Radikale støtter lovforslaget.
Theresa Berg Andersen (SF), 2020-03-10:
Tak for det.
Først tror jeg, at jeg vil sige tak til hr. Orla Hav, som ærgrer sig lidt over sprogbrugen eller måden, det her skal udtales på.
Der kan man altid være glad for, at man først er nr. 5 i talerrækken, for så kan man lure de andre af.
Men jeg kan jo høre, at der er lidt forskellige udtalemuligheder.
SF hilser muligheden for at skabe mere gennemsigtighed om virksomhedernes dataetik velkommen.
Vi mener, at P2B-platforme i dag er en vital del af mange moderne virksomheders virke.
Derfor ser vi positivt på, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen får en række muligheder for at undersøge og gribe ind over for de digitale platforme, der bliver anmeldt af danske virksomheder.
På sigt kunne vi godt tænke os, at danske brugere også får mulighed for at klage på de her platforme, som misbruger forbrugerrettighederne.
Det mener vi ligger i fornuftig forlængelse af det, der allerede er fremført i lovforslaget.
Det giver også god mening måske at tænke Forbrugerrådet Tænk ind i en rolle som borgernes vagthund i sådan en løsning her.
Derudover har rigtig svært ved at læse mig til, hvordan man vil håndhæve reglerne over for platforme, der er etableret i andre EU-lande og uden for EU.
Derfor håber jeg, at det bliver gjort mere klart i den fremadrettede behandling.
Tak for ordet.
Victoria Velasquez (EL), 2020-03-10:
Tak for det.
Som tingene er i dag, er platformsøkonomien stadig det vilde vesten.
Før forordningen var der ikke nogen betydelig regulering, og det inviterede desværre som bekendt til misbrug, regelbrud, udnyttelse og monopollignende adfærd fra de store platforme, der sidder tungest på markedet.
Med forordningen stillede man krav til gennemsigtighed, man gav platformene handelsbetingelser og deres ansatte rettigheder og deraf følgende pligter.
På sin vis tog man højde for såvel forbrugerne, de mindre virksomheder og de ansatte på platformene.
Man skelnede klart mellem det at være ansat og det at være enkeltmandsvirksomhed, så det kun er de erhvervsdrivende, der er inkluderet i forordningen, mens ansatte, der hidtil er blevet groft udnyttet som falske selvstændige, nu skal have reelle ansættelseskontrakter – kontrakter, der giver ret til ferie, løn under sygdom og andre arbejdstagerrettigheder.
Der er kommet flere muligheder og nu også forpligtelser til, at man skal reagere, hvis der kommer flere af de her falske selvstændige, som leder til social dumping, og det ser vi i Enhedslisten meget positivt på.
Af samme grund støtter vi også lovforslaget, fordi det giver Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen flere beføjelser til at kunne håndhæve forordningen.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-03-10:
Tak for det.
Vi står på tærsklen til en dybt alvorlig recession i verdensøkonomien, hvis den ikke allerede er begyndt visse steder i verden, og det vil utvivlsomt også komme til at ramme Danmark.
Det burde få alarmklokkerne til at ringe alle steder, også hos regeringen, og man burde selvfølgelig i sådan en situation suspendere lovforslag, som pålægger erhvervslivet øgede udgifter, for ellers har man simpelt hen ikke forstået alvoren i situationen.
Så selvfølgelig kan vi i Nye Borgerlige ikke støtte det – det ville vi ikke kunne i en normal situation, og det kan vi slet ikke i den situation, som vi står i.
Det er da dejligt, at jeg kan se, at Venstre og Dansk Folkeparti nu er vågnet op og siger: Hov, nu skal vi ikke pålægge erhvervslivet øgede afgifter.
Jeg ville ønske, at den opbakning også havde været der i efteråret, hvor man desværre stemte ja til at pålægge erhvervslivet en lang række øgede afgifter, men jeg hilser velkommen, at man er vågnet op nu og siger: Nu bliver vi nødt til at stoppe
Det er en dybt alvorlig situation, som vi står over for, og det kræver altså, at vi går forrest herinde fra Folketingets side og ikke pålægger erhvervslivet øgede udgifter.
Derfor kan vi i Nye Borgerlige selvfølgelig ikke støtte det her.
Henrik Dahl (LA), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Det første, som det her lovforslag får mig til at tænke på, er naturligvis Iliaden af Homer, for i Iliaden har vi historien om den trojanske hest, og det her lovforslag er jo en form for trojansk hest, hesten i form af et forslag om, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen skal overvåge en EU-forordning, og den her hest bliver så skubbet ind i lovgivningen, og ud springer så Odysseus og hans mænd i form af 7 mio. kr. i omkostninger til erhvervslivet – et tal, som Dansk Erhverv siger er meget højere – og et meget uklart begreb om dataetik.
Iliaden var jo ikke blevet helt så god, hvis trojanerne havde gennemskuet hesten, så måske skulle vi bare lade den trojanske hest komme ind i dansk lovgivning.
Men det vil vi ikke, for det er en dårlig idé, og det blev jo Trojas undergang, så derfor støtter vi ikke lovforslaget.
Tak for ordet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2020-03-10:
Dansk Folkeparti er meget glad for, at vi implementerer ting fra EU, når det drejer sig om noget, der er fornuftigt og til gunst for danske interesser.
Hvis vi kigger på de problematikker, der har været omkring onlineformidlingstjenester og onlinesøgemaskiner i de tilfælde, hvor man har været ude i den her del af det, som det her lovinitiativ omhandler – jeg tillader mig at bruge ordene private to business, vi er jo ikke så forskrækkede over internationale ting i Dansk Folkeparti, som både Venstre og Socialdemokraterne er – er det uomtvisteligt noget, som mange erhvervsvirksomheder har kunnet nikket genkendende til.
Det er vigtigt i de situationer, at vi har mulighed for både at kunne sanktionere det og håndhæve det, og det er også vigtigt, at vi har beføjelserne til at gøre det i Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen.
Så det giver god mening at implementere de dele af det.
Vi synes også, det giver god mening ud fra det perspektiv, at man i nogle af de sager, der har været rejst, har været nødt til at køre dem som voldgiftssager, hvor virksomheden selv har skullet betale osv. for at få tingene behandlet.
Så den del af det er vi sådan set meget tilfredse med erhvervsministeren har fundet frem til at få implementeret i en dansk lovgivning.
Der er på nuværende tidspunkt ikke fastsat regler for de danske myndigheders håndhævelse af den her del af forordningen.
Men det andet, og det var lidt det, som også Venstres ordfører, hr. Torsten Schack Pedersen, var inde på, er det med yderligere administrative byrder for danske virksomheder.
Det er jo ikke vejen frem, at vi laver en implementering, som medfører milliondyre nye administrative byrder.
Vi har AMVAB–modelberegningprincipper i Danmark, som vi burde bruge mere.
Folketinget har faktisk for mange år siden vedtaget et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti – jeg tror, det var tilbage i 2005 – hvor vi fik flertal for, at der skal laves AMVAB-beregninger hvert år her i Folketinget af, hvad lovgivningen medfører af plusser og minusser.
Men det er aldrig blevet ført ud i praksis.
Måske er tiden kommet til at bruge lidt ressourcer på det i Erhvervsministeriet i stedet for at komme med nye byrder og nye krav til redegørelser for, hvad virksomhederne skal beskrive og ikke beskrive.
Det er dataetisk selvfølgelig korrekt, at vi skal bruge oplysninger de steder, hvor oplysninger er vigtige og kan bruges.
Men i det her tilfælde skyder man ganske alvorligt over målet og rammer uden for skiven.
Så den del af det kan vi ikke anbefale i Dansk Folkeparti.
Vi støtter den ene del af lovforslaget, men ikke den anden del, og det betyder også, at hvis vi skal støtte det her forslag, må ministeren altså få det delt i to, ellers kommer der selvfølgelig et ændringsforslag, og så må vi stemme om det på den måde.
Men det ender jo med, at vi ikke kan stemme for det samlede lovforslag, hvis regeringen ikke viser imødekommenhed over for de her ønsker.
Så på den baggrund hilser vi 50 pct. af forslaget velkommen, men de andre 50 pct. fylder for meget til, at vi kan støtte det samlede lovforslag.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-10:
Vi stemmer også for lovforslaget, der er velbelyst af en række andre partier.
Det har været en udfordring for Forbrugerombudsmanden at nå alle sager, herunder vigtige sager, grundet den korte forældelsesfrist eller grundet en stor sagspukkel eller grundet mangel på effektivitet i det offentlige.
Der kan være mange gode forklaringer, uanset hvad skal Forbrugerombudsmanden kunne udføre sit arbejde, og derfor er lovforslaget fornuftigt.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-03-10:
Tak for det, hr. formand.
Vi har meget sent fået et ændringsforslag uden for betænkningen fra ministeren.
Det er egentlig ikke, fordi vi som sådan tænker, at der er noget problem i ændringsforslaget.
Vi ønsker bare at få tid til at kunne kigge det ordentligt igennem.
Det handler lidt om rækkevidden og forståelsen af den originale lovtekst sat over for det ændringsforslag, som ministeren har stillet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-03-10:
Tak for det.
Vi stemmer for.
Karina Adsbøl (DF), 2020-03-10:
Tak for det, formand.
Hver dag går omsorgspersonale på arbejde og gør en kæmpeindsats for de mennesker, der har brug for hjælp og støtte i deres hverdag – og det skal de have tak for.
Men desværre er der også brodne kar.
Det her lovforslag medfører så, at der stilles krav om, at tilbud, som er omfattet af socialtilsynsloven, fremover skal indhente straffeattester ved ansættelse af personale.
Det er noget, Dansk Folkeparti har arbejdet for i rigtig lang tid, og det kunne man sagtens udvide til også at gælde sundhedsområdet.
Det vil jeg gerne kvittere for, for vi skulle jo faktisk have stemt om Dansk Folkepartis ændringsforslag i dag.
Derfor vil jeg gerne kvittere ministeren for, at ministeren har taget Dansk Folkepartis ændringsforslag til sig, så det nu også kommer til at omfatte vikarer.
Så det er vi i Dansk Folkeparti tilfredse med.
Tak for det.
Orla Hav (S), 2020-03-10:
Lovforslaget, som vi behandler her i dag, indfører en 5-årig forældelsesfrist for bestemte overtrædelser af markedsføringsloven og erstatter dermed den nuværende forældelsesfrist på 2 år.
I praksis vil det sige, at forbrugere har 5 år i stedet for 2 år til at opdage fejl og mangler ved køb, og det kan være nødvendigt, når den vildledende markedsføring først kan konstateres mere end 2 år efter.
Det giver Forbrugerombudsmanden bedre muligheder for at håndhæve overtrædelser, hvilket styrker forbrugerbeskyttelsen.
Den forlængede forældelsesfrist gælder, hvis man har været udsat for vildledende markedsføring i følgende tilfælde: Det drejer sig om køb af fast ejendom.
Der har været eksempler på folk, som har købt lejlighed på projektstadiet med lovning om en bolig på en vis størrelse.
Ofte tager det længere tid end 2 år, fra handlen er indgået, til de kan flytte ind, og når de så flytter ind, kan de konstatere, at boligen ikke har den størrelse, som blev lovet, da handlen blev indgået, og fordi der er gået mere end 2 år, har forældelsesfristen været overskredet, og der har ikke været mulighed for at klage.
Det drejer sig om kreditaftaler til finansiering af eller med sikkerhed i fast ejendom.
Der har tilsvarende været sager, hvor et realkreditinstitut har markedsført et realkreditlån som et lån med fast ydelse, men efterfølgende har realkreditinstituttet hævet bidragssatsen, som er en del af prisen på lånet, men det skete altså også først, efter den 2-årige forældelsesfrist var udløbet.
Det drejer sig også om løbende kontraktforhold med angivelse af en varig pris.
Derudover har der været sager, hvor et teleselskab markedsførte en pris på et abonnement som værende fast for altid, men efterfølgende hævede prisen, og det skete også efter udløbet af den 2-årige forældelsesfrist.
Vi har altså her at gøre med et lovforslag, som grundlæggende er med til at sikre, at folk får det, som de har betalt for og er blevet stillet i udsigt, og køb af bolig er jo noget, som for de fleste mennesker er en stor og vigtig investering i deres tilværelse, og den investering skal de kunne foretage med ro i maven uden at frygte at blive snydt.
Ligeledes er finansiering af boligen afgørende for almindelige menneskers privatøkonomi og det rådighedsbeløb, der er at leve for, når de faste udgifter er betalt.
Det skal der bare være styr på, så ingen ender med at betale mere, end der er aftalt.
Heldigvis viser høringssvarene også generelt opbakning til lovforslaget.
Fra socialdemokratisk side er vi indstillet på at sige ja til dette lovforslag.