Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-08:
Tak, formand.
Og ikke mindst tak til de borgerlige partier, som bakker op om evaluering af integrationsprojekter, hvad enten det foregår nationalt eller kommunalt.
Man har i dagspressen – bl.a. i Berlingske Tidende, som har gjort et stort arbejde for at afdække de mange især kommunale integrationsprojekter – kunnet læse om et helt vildnis af forskellige sikkert behjertede initiativer, som ingen aner om reelt giver det ønskede resultat.
Man har i København for en kvart million kroner etableret et cykelværksted, for at indvandrere kan lære, hvordan de sætter kæden på deres cykel, men ingen ved, om de reelt efterfølgende er blevet bedre til det og mere mobile, sådan i gadebilledet.
Hele cykelkurser er sprunget op rundtomkring i landet – utvivlsomt jo i en god forståelse af, at det er en del af dansk selvforståelse og dansk kultur at kunne cykle.
Men er det noget, der reelt fører til, at de her mennesker bliver en del af Danmark, af den danske kultur?
Det er der ikke nogen der ved.
Mangfoldighedsfestivaler afholdes for offentlige kroner i de større byer, men ingen ved, om det reelt er det, der gør, at mangfoldigheden bliver større eller bedre, eller hvordan det nu er.
Man bruger penge på facebookopslag for at forhindre social kontrol, men ingen aner, om det reelt har en effekt.
På Nørrebro har man brugt 700.000 kr. på et projekt, der hedder »Send Flere Krydderier« og et firma, der hedder »Fra kogekone til køkkenansat«.
Men ingen ved, om der er blevet flere kogekoner eller køkkenansatte.
Og det er det, vi gerne vil have belyst.
Vi anerkender jo fuldt ud – ikke med vores gode vilje, men det til trods – at der er kommet folk ind i Danmark, som ikke burde have været her, og at vi har en interesse i enten at få dem ud eller at få gjort dem integrerede.
Og der vil det altså alt andet lige være mest fornuftigt, at man så også ved, om de mange projekter, man sætter i søen, reelt giver det ønskede resultat.
Derfor må jeg sige, at det var med undren, at jeg hørte de venstreorienterede talere – måske med undtagelse af fru Halime Oguz, som jeg faktisk syntes her som så mange andre gange havde en pragmatisk, ordentlig og fornuftig tilgang til det her.
Og det vil jeg tillade mig at række ud efter.
Her ved man jo, hvad man får efter et folketingsvalg, hvis man støtter det blå Danmark, for så får man en fornuft i integrationsprojekterne, nemlig en forpligtelse til evaluering.
Og hvis fru Halime Oguz kan være den, der sammen med sit parti foranlediger, at det allerede inden et folketingsvalg kan lade sig gøre, så vil det jo ikke være direkte uvelkomment.
Så tak for det.
Nej, det vil det jo ikke.
Al den stund at man selvfølgelig, når man fremlægger sit regnskab for, hvordan man vil gennemføre integrationsprojekterne, skal indarbejde en efterfølgende evaluering, vil det jo ikke være noget, der i sig selv fordyrer integrationspolitikken.
Spørgsmålet er også, om det kan blive meget dyrere for danskerne, som i forvejen trækkes med en årlig regning på mere end 30 mia. kr. Men bare på den mellemlange bane vil det her jo være et besparelsesprojekt, for på et eller andet tidspunkt vil vi jo så finde ud af, om de her mange cykelkurser, mangfoldighedsfestivaler og krydderivirksomheder og – hvad ved jeg – som har snablen nede i de kommunale projektkasser her, giver en effekt.
Og hvis de ikke gør det, skal modtagerne selvfølgelig ikke længere have pengene.
Så kan man jo enten give dem tilbage til borgerne, eller man kan bruge dem på velfærd, eller man kan bruge dem på nogle projekter, som rent faktisk har en effekt.
At man kan være imod det, går simpelt hen over min fatteevne.
Men det er der jo så meget der gør med den her regering.
Så tak til fru Halime Oguz for dog at være et lille, lysende glimt på den ellers mørkerøde himmel.
Og tak til de blå partier, der også bakkede op.
Tak, formand.
Ordførerens tale fik mig øjeblikkelig til at gå ind på VIVE's hjemmeside for at se, hvad det dog kan være for nogle rapporter, han tænker på.
Op på min skærm her kommer der et projekt fra sidste år, sidste sommer.
I mål med integration, står der, og nu citerer jeg: »VIVEs evaluering af projektet viser, at kommunerne øgede deres brug af virksomhedspraktik, men også at projektet ikke havde positive effekter på målgruppens beskæftigelse, selvforsørgelse eller uddannelse.«
Det er jo ikke ligefrem det billede, som hr. Kristian Hegaard fremmaner, man får, i hvert fald ikke, når man læser det her, men lad nu den uenighed ligge.
Er hr. Kristian Hegaard enig i, at det helt generelt er et sundt værktøj, når vi bruger skatteborgernes penge på integration af udlændinge, at man så også ved, om der er en effekt, og at det derfor bør være et lovkrav?
Jeg er helt med på, at der kommunalt er nogle, der gør det allerede i dag, men der er også ganske mange, som vi hørte det fra hr. Rasmus Stoklund, der ikke gør det.
Det er ærgerligt, for det kan jo være, at pengene kunne have været brugt på noget bedre og mere fornuftigt i stedet for at være spildt, fordi man ikke ved, hvad der reelt er sket.