runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2025-05-13:
Hvor meget investerer vi med reformen?
Der er en samlet reformøkonomi på 6,4 mia. kr., foruden at vi også afsætter i omegnen af 25 mia. kr. til at investere i bygninger, bl.a. ikke mindst modernisering af den eksisterende sygehusmasse.
Så på den måde sikrer vi jo også en stor reformøkonomi til at skabe et stærkere, mere sammenhængende og mere nært sundhedsvæsen.
Det gør vi jo bl.a. ved nu at få gjort noget ved den pivskæve fordeling, der er i dag af ressourcerne i vores sundhedsvæsen.
Det gælder eksempelvis, når det kommer til adgangen til speciallæger.
Der er vi da nødt til at sikre, at vi tager ansvar for at skabe en mere ligelig fordeling og dermed også en mindre ulighed i vores sundhedsvæsen.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Ministeren nævner selv, at det her er en af de største reformer i de sidste par år, og det er jo et imponerende stort stykke arbejde, ministeren har sat sig for at skulle lede.
Det, jeg har et spørgsmål til, er: Hvad koster den her reform?
Det er jo en kæmpe øvelse, så hvor mange ressourcer er der blevet sat af i ministeriet og andre steder?
Hvor mange konsulenter skal der bruges?
Hvordan kan vi i det hele taget måle effekten af reformen?
For vi snakker meget om det her med, at det skal være en god reform, som ligesom handler om, at nu skal vi være mere nære.
Hvordan måler vi nærhed, i forhold til om reformen har været succesfuld?
Hvad med også at have nogle sundhedseffekter, vi kan måle på?
Kan vi måle på at sige, at x antal borgere skal være mindre syge om 5 år som følge af den her reform?
Så hvilke kriterier bliver reformen målt på, og hvornår skal vi evaluere den, og, som jeg spurgte om før, hvad koster den?
Lea Wermelin (S), 2025-05-13:
Nu havde jeg jo selv fornøjelsen af at forhandle reformen, bl.a. sammen med Konservatives ordfører, så vi har været enige om, at der skulle strammes op netop i forhold til det eksempel, vi også har set i Nordjylland.
Så kan man sige, at noget af det, vi også kommer til at give mulighed for i forhold til sundhedsråd og med den nye struktur, er, at man kan inddrage nogle hensyn, i forhold til hvor det er, man vil åbne nye lægekapaciteter henne.
Et af de hensyn, man kan tage, er jo bl.a. i forhold til, om lægen reelt har mulighed for at føre det lægefaglige tilsyn, altså om ydernumrene ligger geografisk tæt på hinanden.
Dermed mener jeg, at ud over antallet er der faktisk også det ekstra hensyn lagt ind, som gør, at der er en bedre styring med det fremadrettet, end der har været før.
Per Larsen (KF), 2025-05-13:
Grunden til, at jeg borer lidt i det, er jo, at vi ved, at kontinuiteten er utrolig vigtig for patienterne, og de vil gerne have – specielt hvis det er nogen, der virkelig fejler noget – at de så har den der kontinuitet.
Fordi vi netop også uddanner så mange læger i øjeblikket, er jeg jo lidt bange for, at vi måske kommer i en situation, hvor der så er nogle, der gerne vil have deres egen praksis, men fordi der så er læger, der sidder på op til flere ydernumre, kan de måske ikke få deres egen praksis.
Det synes jeg rent faktisk er ærgerligt, både for de unge læger, som gerne vil i gang, men jo også for de patienter, som måske har et lidt dårligere tilbud, end de ellers ville have haft.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-05-13:
Der sker et skifte på den måde, at man giver en kompetence til netop at styre, hvor ydernumrene skal være henne.
Men det, der har været vigtigt for Danmarksdemokraterne i det her forløb, er, at der, når man så skal ud i den enkelte praksis og definere, hvor mange borgere man kan have tilsluttet her, så reelt tages udgangspunkt i et forsøg på at lave det i en dialog.
I sidste ende kan regionen være nødt til at beslutte det, men det er ændret i lovgivningen, at der er åbent for, at der skal være en dialog, og det er udgangspunktet, at man forsøger at finde en fælles løsning.
Peder Hvelplund (EL), 2025-05-13:
Jeg må indrømme, at jeg jo deler den bekymring i forhold til de bemyndigelser, der ligger i lovgivningen.
Jeg synes heller ikke, det er klart formuleret, præcis i hvilket omfang de kan udnyttes.
Men det er også derfor, jeg i talen tilkendegav, at jeg synes, at det, der ligger i L 213 er bekymrende ud fra et demokratisk synspunkt.
Derfor synes jeg, at den model, der skitseres her, med, at man har det her overgangsråd, er en temmelig bekymrende model.
Jeg havde hellere set, at man havde lavet et rent snit og ladet et regionsråd sidde perioden ud, og så kunne et nyt regionsråd tage over under nye forudsætninger, hvis man ønskede den her sammenlægning.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Det andet spørgsmål gik på det her med, hvad ændringen er i forhold til det eksisterende.
Ordføreren lægger meget vægt på dialog med lægerne og regionerne, men hele lovforslaget handler jo lige præcis om at flytte kompetencen væk fra regionerne og lægerne og PLO og over til ministeren.
Så på en eller anden måde må der jo ske et skifte med det her lovforslag, for ellers havde vi slet ikke behov for det.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-05-13:
For at starte med det sidste mener jeg sådan set, at det at have forskellige typer klinikmodeller kan være nødvendigt i forhold til at sikre lægedækningen.
Og det, der er allervigtigst for Danmarksdemokraterne, er sådan set, at vi har reel lægedækning med almenpraktiserende læger overalt i landet, så vi alle sammen har en læge at gå til.
Og hvis det kræver, at der er nogle regionsklinikker eller andre strukturer, er det okay for os.
Hvad var det andet spørgsmål?
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Det er lidt i relation til det her med dialog, for alt det, ordføreren siger, lyder ikke helt, som om det handler om den her nationale model, som ministeren skal lave.
Så hvis der foregår rigtig meget dialog med lærerne og regionerne, hvorfor så overhovedet det her lovforslag, for det er jo den praksis, vi har i øjeblikket?
Spørgsmålet er også, hvad ordføreren mener om det her med at åbne op for at have ikke overenskomstbaserede klinikker og dermed bryde med hele den aftalebaserede model i Danmark.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-05-13:
For det er faktisk kernen i det nære sundhedsvæsen, at vi alle har nær adgang til vores lokale læge, uanset hvor i landet vi bor.
Det er afgørende for at få det nære sundhedsvæsen til at hænge sammen og sikre sammenhængende forløb for patienterne, at vi har tilstrækkelig med praktiserende læger.
Det er i høj grad den praktiserende almene læge, som skal være tovholder for den enkelte patients forløb, og som skal kende den enkelte patient og dermed kunne rådgive og vejlede patienterne.
Lovforslaget bemyndiger indenrigs- og sundhedsministeren til at fastsætte nærmere regler og indholdet af en national model for fordeling og styring af lægekapaciteter i det almenmedicinske tilbud på grundlag af befolkningens behandlingensbehov inden for et afgrænset geografisk område.
Regionsrådet får hjemmel til at fastlægge patienttallet, en klinik som minimum skal have tilknyttet, før klinikken får lov til at lukke for tilgang af patienter, på baggrund af patienternes behandlingsbehov, den nationale fordelingsmodel og efter dialog med klinikkerne.
Lovforslaget ændrer antallet af ydernumre, som kan ejes af en læge i det almenmedicinske tilbud, fra seks til tre, for at sundhedskoncerner ikke overtager kontrollen med ydernumrene i almen praksis.
Regionsrådet får flere muligheder for at benytte forskellige klinikformer og leverandører i det almenmedicinske tilbud.
Samtidig er lovforslaget blevet forbedret i høringsprocessen, således at det fremgår klart og tydeligt, at dialog og lokale aftaler mellem regionerne og de lokale lægepraksisser skal komme før tvang og krav, der potentielt hæmmer lægedækningen.
Med de ord skal jeg sige, at Danmarksdemokraterne naturligvis støtter forslaget, og så skal jeg hilse fra Alternativet og sige, at de også støtter forslaget.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Hvor står de ting, du siger der, henne i lovforslaget?
Forslaget handler jo netop om at flytte kompetencen nationalt, og derfor ser jeg ikke, som jeg har læst det, men det kan være ordføreren kan korrigere mig, noget sted med nogen formel inddragelse af lægerne.
Det er jo også det, høringssvarene kritiserer, og som de er bekymret for, nemlig at der er læger, der får at vide, hvor mange patienter de skal have, uden at de bliver inddraget.
Så hvor ser ordføreren det her?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-05-13:
Nej, det er jo fagprofessionelle, der helt nede på patientniveau skal sidde og kigge på det i tæt dialog med regionerne.
Der er også lagt op til, at regionerne skal have en meget, meget tæt dialog med den enkelte læge.
Det er helt nede på det enkelte ydernummer, at der bliver kigget på de her ting, altså hvordan situationen er.
Så det bliver meget håndholdt og meget tæt på den enkelte læge og den enkelte læges patienter, at det her bliver diskuteret.
Der er også lagt op til, at der skal være en meget tæt dialog med den enkelte læge i forhold til, hvad den rigtige sammensætning af patienter er.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Ordføreren siger det her med, at der kommer til at ske en hensigtsmæssig fordeling.
Det lyder jo rigtig godt.
Det, der står her, er så, at det skal være baseret på behandlingsbehov.
Jeg er nysgerrig på at vide, om ordføreren ved, hvad behandlingsbehov betyder.
Hvad har vi af tal og mål for det?
Hvis det bare er ministeren, der selv bestemmer, hvordan det skal foregå, så ved vi jo ikke her fra Folketingets side af, om det foregår efter det, vi ønsker.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-05-13:
Tak for det.
Ulige adgang på tværs af landet og befolkningsgrupper er en af de udfordringer, vi med sundhedsreformen er blevet enige om at gøre noget ved.
Det problem er dette lovforslag en central del af at adressere.
Med lovforslaget sikrer vi nemlig en mere hensigtsmæssig fordeling af praktiserende læger på tværs af landet.
For netop de praktiserende læger har en helt afgørende betydning for vores sundhedssystem og den enkelte danskers sundhed, og med reformen her bliver deres rolle kun mere afgørende i fremtiden.
I modsætning til hvad man skulle tro, er det nemlig ikke sådan, at der er flest læger pr. indbygger der, hvor behovet er størst.
Oftest er det faktisk lige omvendt.
Med lovforslaget sikrer vi bedre styringsmekanismer og muligheder for at belønne læger, der gerne vil slå sig ned i områder, hvor behovet er størst.
Det er igen sund fornuft, men sådan er virkeligheden bare ikke i dag.
Jeg vil gerne understrege, at jeg bestemt ikke antyder, at der er læger, der ikke yder en ordentlig og dedikeret indsats.
Derfor er der også lagt op til en tæt dialog mellem regionerne og den enkelte praktiserende læge i forhold til at få hverdagen til at fungere.
Lovforslaget skal også ses i sammenhæng med den del af aftalen, som handler om at øge antallet af praktiserende læger markant til 5.000 læger i 2035, så alle læger, når reformen er fuldt indfaset, får mere tid til hver enkelt patient og den endnu mere centrale rolle, de skal have i vores sundhedsvæsen i fremtiden.
Derudover er der som nævnt også lagt op til en øget fleksibilitet i forhold til at løse de akutte udfordringer, der er visse steder i landet, med at få skaffet praktiserende læger, og det synes vi selvfølgelig også er en positiv ting.
Så med de ord kan vi bakke fuldtonet op om det her lovforslag.
Lea Wermelin (S), 2025-05-13:
Jeg tænker, at nu kommer aftalekredsen til at følge reformen tæt, og vi mødes allerede rigtig meget, kan jeg afsløre, i forhold til at få den her store reform til at blive til virkelighed.
Og vi har jo alle sammen et meget, meget stærkt ønske om, at der skal være en læge tæt på, hvor man bor.
Det er det, som hele den her lægereform i sundhedsreformen handler om.
Derfor kan man sige, at noget af det, der har været en bekymring, jo ikke så meget er, at der er læger, der gerne vil lave en praksis, som ikke kan komme til det, men tværtimod at der er for mange steder, hvor der ikke er nogen, der vil åbne en praksis, men måske gerne vil være på en klinik eller andet, og det er jo det, der bliver øget mulighed for her.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-05-13:
Det ser jeg jo bl.a. i aftaleteksten, og det ved jeg jo også fra den tætte dialog, der er i aftalekredsen i forhold til udmøntningen.
Så det er der, jeg ved det fra.
Peter Kofod (DF), 2025-05-13:
Det tror jeg er rigtigt.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Nej, men jeg synes netop, det ligesom viser, hvordan det er, man laver politik.
F.eks. har de her sundhedsklynger ikke mange år på bagen, og det vil sige, at de ikke engang har fået lov til at virke ordentligt endnu.
Det samme gælder selvfølgelig også reformerne, som kun er 10-15 år gamle, og så begynder man allerede at rykke rundt på dem.
Det vil sige, at man som medarbejder inden for de her organisationer har mindre tid og færre ressourcer til at lave sit reelle arbejde.
Hver gang der kommer en ny reform, bliver alle helt forvirrede, som ordføreren også siger, og bruger rigtig mange ressourcer på at finde ud af, hvad man nu skal gøre.
Og det tager selvfølgelig tid fra det reelle indhold, man skal lave.
Det samme vil sandsynligvis også ske her, og det vil sige, at rigtig mange folk i sundhedssektoren skal bruge tid på at finde ud af, hvad for en computer, de skal bruge fremadrettet, frem for at bruge tiden på sundhed.
Peter Kofod (DF), 2025-05-13:
Jo, jeg tror også, at strukturreformer kræver tid.
Med hensyn til den sidste store reform, vi var igennem, tror jeg da, at man brugte nogle år på mentalt at omstille sig i forhold til at finde ud af, hvad den kommune, man boede i, hed, fordi den var blevet slået sammen med to andre, og der var nogle sogne, der lige var blevet flyttet rundt og alt muligt andet.
Det tager jo tid, før de ting falder på plads.
Derfor tror jeg også, læreren er, at man ikke må gøre det alt for ofte, for så bliver man hele tiden rundtosset, og så er der folk, der skal flyttes rundt.
Det kan der også i nogle tilfælde komme noget godt ud af, men jeg tror, at man skal gøre det meget med omtanke.
Jeg ved godt, at regeringen selvfølgelig vil sige, at de også har gjort det her med omtanke.
Jeg kan bare være bekymret for, om man løser de ting strukturelt ved at lave den her nye, store region.
Jeg er ikke sikker på, at man nødvendigvis opnår det mål, man gerne vil.
Men strukturdiskussionen var ikke det vigtigste for os i den her forhandling.
Vi nåede ikke så langt, og det er jo en helt anden sag.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Jeg synes, det er rigtig fint, at ordføreren nævner det her med en stor strukturreform, og hvorvidt man har appetit på det.
For spørgsmålet er nemlig: Hvornår er vi lykkedes med at lave gode gigareformer, hvor alt er landet på de rigtige pladser igen og alle er tilfredse?
Det er jo det her hjul, der kører hvert tiende år – man smider det hele op i luften, fordi man er lidt utilfreds, og så er det igen om 10 år, at man finder ud af, at det hele ikke lykkedes alligevel, og så kan man lave en ny reform.
Det vil sige, at det bliver nogle meget, meget bureaukratiske øvelser, hvor der er rigtig mange djøf'er, der skal sidde og lave rapporter, og jeg ved ikke hvad, for at finde ud af, hvordan vi gør de her ting.
Og der er en tydelig centralisering med alle de bemyndigelser, der ligger til ministeren.
Det er jo helt entydigt en kæmpe centraliseringsøvelse, hvor ministeriet skal håndtere virkelig mange opgaver og løse virkelig mange problemer, som man måske bedre kunne løse lokalt.
Så jeg er bare enig i bekymringen omkring de her gigareformer, og jeg forstår ikke helt, hvorfor man ikke har lært noget af de processer, der har været tidligere, og måske er lidt mere forsigtig og deler processerne op og laver dele af en sundhedsreform undervejs og så sikrer sig, at det går godt, og at det sker efter hensigten.
Så det var bare en kommentar om, at vi netop skal være forsigtige med de her store reformer, hvor det højst sandsynlig ikke lander i de skuffer, som man regner med.
Peter Kofod (DF), 2025-05-13:
Tak for det.
Regeringen har jo lavet en aftale om det her spørgsmål med en lang række partier, og Dansk Folkeparti er ikke et af de partier, der er med i aftalen.
Vi havde ikke rigtig appetit på en ny strukturreform fra Dansk Folkepartis side og en kort indflyvning om det.
Man kan ikke kalde regionerne for nogle ønskebørn, der kom ud af det, for jeg tror heller aldrig helt, at vi blev glade for den konstruktion.
Men det, jeg i hvert fald er fuldstændig sikker på, er, at jeg ikke tror på, at man kommer til at kunne løse de problemer, som man søger at løse, ved at gøre alt det, der er øst for Storebælt, til én ny storregion.
Det tror vi i hvert fald ikke er det fulde svar.
Men vi har gjort noget andet.
Vi giver jer det bedste, vi har, vi giver jer fru Pia Kjærsgaard, som vi agter at sætte i spidsen for vores regionsrådsliste til det kommende valg.
Så kan det godt være, at vi ikke kan være en del af aftalen, eller at vi ikke kan være en del af, hvordan man skruer skelettet sammen, men så må I leve med hende, og det tror jeg absolut ikke bliver kedeligt.
Jeg glæder mig i hvert fald personligt til at følge med.
For det vigtige for os er, at det her ikke må blive endnu en Djøfreform, som vi f.eks. har set i staten med en enorm eksplosion af statslige administratorer de seneste år, eller en ny centraliseringsreform.
Når vi ikke er en del af aftalen, føler vi heller ikke, vi har forpligtelsen til at vedtage lovforslagene, der hører med, og derfor kommer vi ikke til at støtte det her.
Tak for ordet.
Lea Wermelin (S), 2025-05-13:
Tak for det.
Det er jo altid dejligt at have stor tiltro til sin tidligere formand, i forhold til at der er nogen, der skal klare ærterne for en.
Men når nu man ikke vil bakke op om den strukturreform, som vi har foreslået, og som vi er blevet enige om, så kunne man jo måske også godt forvente, at der ud over kritik fra talerstolen også kom et bud på, hvordan man skal løse nogle af de udfordringer, der er i sundhedsvæsenet.
For man kan jo sagtens blive siddende og vente, som fru Theresa Scavenius foreslår, og man kan også gøre som ordføreren og kritisere det, som nogle andre gør, som ordføreren gør her, men vores opgave er jo nu engang også at prøve at løse de problemer, der er.
Så hvad er Dansk Folkepartis bud på, hvordan man eksempelvis løser den kæmpestore udfordring, der er i Region Sjælland lige nu, hvor de mangler læger og speciallæger?
Det er jo et problem, som ikke går væk, uanset hvor meget man kritiserer andre partier.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-05-13:
Det er jo fair.
Så er vi i hvert fald et godt stykke ad vejen med muligheden for at samarbejde om det videre forløb også.
Det er jo netop et spørgsmål om, hvordan vi så lykkes med tingene i praksis.
Det er helt urimeligt, at nogle patienter ender med at få en stor regning med i lommen, hvis de har været indlagt på en akutplads.
Vi skal også sikre, at vi kan placere ansvaret en gang for alle, for alles ansvar er altså ofte ingens ansvar.
Peder Hvelplund (EL), 2025-05-13:
Det er et af de tilfælde, hvor man kan sige, at jeg jo er enig i diagnosen, altså at det har været uholdbart, sådan som situationen har været; det er jo også primært en konsekvens af den tidligere strukturreform, som den daværende VK-regering gennemførte.
Men jeg synes bare ikke, at det her løser udfordringen.
Jeg er heller ikke sikker på, at vi får gjort op med hverken den geografiske eller den sociale ulighed med den struktur, der ligger her.
Det er jo bl.a. derfor, at vi havde forslaget om, at vi skulle få indført en lighedsgaranti, så vi simpelt hen konkret kunne gå ind og måle på, om det her faktisk løser problemstillingen.
Så jeg anerkender sådan set diagnosen; jeg er bare ikke sikker på, det her er kuren, som kommer til at løse den udfordring.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-05-13:
Tak for det.
Jeg tænker egentlig, at struktur jo blot er rammen.
Så i den ene kommune kunne man godt blive udskrevet til hjemmet med iv-behandling; i den anden kommune kunne man godt få en akutplads, uden at man skulle have stor brugerbetaling med i baglommen efterfølgende; i en tredje kommune kunne man få specialiseret genoptræning – men det var ikke nødvendigvis noget, der gjorde sig gældende på tværs .
Jeg synes, det har været vigtigt at få placeret ansvaret.
Hvad tænker ordføreren om, at man med den her reform jo netop lykkes med at placere ansvaret for, at alle patienter i hele landet har ret til de her specialiserede tilbud, og at reformen jo ikke i sig selv forhindrer, at man så kan aftale, at kommuner går sammen på tværs, altså at store kommuner kan stå for noget og nogle andre kan tilslutte sig?
Det er der jo ikke noget, der forhindrer i den her aftale.
Eller hvordan ser ordføreren på det?
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Ja, for det virker også lidt, som om der ikke helt er opbakning til det, for hvorfor skal man sætte dem under administration, hvis de egentlig er enige?
En anden ordfører sagde jo netop det her med, at der er stor opbakning fra organisationerne, men det er spørgsmålet, om der egentlig er det, når det kommer til stykket, når vi finder ud af, hvad resultatet af alle bemyndigelserne er: Hvordan kommer det til at se ud i praksis?
Hvor skal sundhedsrådene ligge?
Der har vi altså givet ministeren magt over det hele på forhånd, inden vi kan nå at tage diskussionerne.
Så kan man sidde ude i kommunerne og blive nok så sur eller frustreret, men man kan ikke gøre noget ved det, for her har Folketinget givet ministeren retten.
Peder Hvelplund (EL), 2025-05-13:
Nu har jeg gjort meget ud af at forklare mine børn, at den der sætning med, at hvis man ikke kan få den, man elsker, så må man elske den, man kan få, ikke er en levesætning, man skal bruge i livets forhold.
Der tror jeg lidt, at den opbakning, der er fra organisationerne, måske også handler om, at når nu man ikke kan få det, man elsker, så bliver man nok nødt til at elske det, man kan få.
Det kan måske også være meget brugbart, når det handler om politik, men bare ikke når det handler om kærlighed.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-05-13:
Jeg læser lovteksten her i Folketinget, og så er det jo den, der gælder ude i samfundet.
Hvad der står i en aftale, er jo ligesom nogle intentioner.
Så det handler om, hvad der står i lovforslaget.
I forhold til det andet vil jeg sige, at jeg har læst høringssvarene, og der er der mange, der er bekymret over lige præcis det, jeg siger.
Det er der, jeg har det fra, at der er et kommunalt underskud.
FOA snakker om et demokratisk underskud.
Der er mange, der snakker om de her specifikke ting, der bekymrer dem, i forhold til at de kommunale medlemmer har en dårligere rolle i forhold til de regionale medlemmer.
Peder Hvelplund (EL), 2025-05-13:
Det er jeg jo enig i, men jeg synes bare ikke, at der er noget i det her, der løser det.
Når vi snakker om strukturen her, vil jeg sige, at jeg altså stadig væk har svært ved at forstå det store rationale i, at man skulle løse noget ved at slå Region Hovedstaden og Region Sjælland sammen.
Jeg synes, vi får en skæv balance i vores sundhedsstruktur, når vi har én megaregion og vi så har tre mindre regioner.
Hvis man virkelig mente noget med det, skulle man jo lave enten to regioner eller bibeholde de regioner, der er, eller måske endda oprette flere i stedet for.