Jeppe Kofod (S), 2020-11-17:
Tak for det, formand, og tak til alle ordførerne.
Jeg synes altid, det er opløftende, at vi kommer vidt omkring.
Selv om det jo er en redegørelsesdebat, der kigger på den periode, vi har været igennem, får vi da i Folketingssalen nogle rimelig vidtgående og inspirerende debatter på det europapolitiske område.
Det synes jeg også er nødvendigt.
Men som sagt tak til ordførerne.
Hr. Jan E. Jørgensen var i begyndelsen inde på, at 2020 er blevet helt anderledes, end vi kunne have forestillet os.
Derfor vil jeg også starte med at gøre status over, hvordan covid-19 har påvirket EU-samarbejdet, for det har det virkelig gjort.
Målet var at få kontrol over smitten og undgå, at sundhedssystemerne bukkede under.
Det lykkedes nogle steder, bl.a. i Danmark, men jo desværre langtfra alle steder.
Tusindvis af europæere mistede på tragisk vis livet på grund af covid-19 i sygdommens første bølge, og samtidig med at vi hver især reagerede nationalt, ønskede mange et effektivt svar fra EU, da der jo på mange måder er tale om en fælleseuropæisk krise.
Der synes jeg, at vi må være ærlige og sige, at EU's kompetencer på det sundhedspolitiske område er begrænsede.
Det er de også på det konsulære område, som var et andet vigtigt område i foråret, da de strandede danske og europæiske borgere skulle hentes hjem i hundredetusindvis.
EU's rolle blev derfor i starten af krisen i høj grad at sikre koordination og deling af viden om covid-19 og medlemslandenes krisestyring.
Det skete bl.a. på en lang række uformelle møder som videokonferencer mellem ministrene fra medlemslandenes regeringer.
I forbindelse med evakuering af strandede borgere viste EU bl.a. på dansk foranledning sit værd de steder, hvor medlemslandene i fællesskab forhandlede om evakueringstilladelser med tredjelande med næsten hermetiske grænselukninger.
Og efter ønske fra bl.a. Danmark satte EU-delegationerne sig flere steder i spidsen for den vigtige koordination og videndeling.
Danmark var et af de lande, der hurtigt reagerede med støtte til at holde forsyningskæderne åbne for at sikre varer på hylderne.
Med dansk støtte indførte EU såkaldt grønne vejbaner for godstransport, og de nationale restriktioner på værnemidler, medicinsk udstyr og produkter, som vi så flere steder, blev afløst af fælles indkøb og eksportkontrol.
På det økonomiske område har EU reageret ved at vedtage tiltag til at understøtte de europæiske økonomier og sikre job og beskæftigelse og en pragmatisk anvendelse af statsstøtte- og konkurrencereglerne.
Det giver os flere værktøjer til at håndtere krisen.
Hertil kommer som bekendt EU's flerårige budget for 2021-2027 samt genopretningsmidlerne, hvor der er en ny udvikling.
Det vil jeg gerne vende tilbage til lidt senere.
Og noget af det, som den danske regering har kæmpet for, også i Bruxelles, er, at vi får mere normale procedurer, så vi får en ordentlig og rettidig og omhyggelig inddragelse af de nationale parlamenter og igen får processen i gang.
Det synes jeg er rigtig vigtigt.
Så vil jeg slå ned på nogle af de øvrige sager, der har haft stor betydning i år.
Jeg vil ikke gå ind i alle elementer i den skriftlige redegørelse – det kan man jo selv studere – men jeg vil understrege nogle af de vigtige sager.
Det har vi også debatteret her i dag.
Der var og er meget på spil for landene, så forhandlingerne i juli var hårde og lange, og kompromiset afspejler en følsom balance.
Jeg kan nu forstå, at Ungarn og Polen har skabt tvivl om den samlede aftale om EU's flerårige budget og genopretningsfonden, der jo kræver enstemmighed, fordi de ikke kan acceptere resultatet af forhandlingerne om retsstatsmekanismen.
Der skal ikke være nogen tvivl om, hvor regeringen står i den sag: Vi forventer hverken mere eller mindre, end at aftalen fra juli selvfølgelig bliver overholdt.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi snart får endeligt godkendt EU's flerårige budget og genopretningsfonden, så pengene kan komme ud at arbejde til gavn for vækst og jobskabelse i Europa og samtidig fremme den grønne omstilling og digitalisering, men vi kan naturligvis ikke gå på kompromis med vores fælles værdier.