Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-30:
Dansk Folkeparti har været modstandere af afskaffelsen af store bededag, lige siden idéen første gang blev lanceret af det daværende socialdemokratiske folketingsmedlem Karen J. Klint, der i 2008 ønskede, at store bededag blev afskaffet til fordel for en fridag i forbindelse med afslutningen på islams hellige måned, ramadanen.
Ja, der er trods alt sket meget på de 16 år, men hvor Socialdemokratiet trods alt ikke nåede i mål med forslaget om indførelsen af en helligdag i forbindelse med ramadanens afslutning, nåede Socialdemokratiet desværre i mål med afskaffelsen af store bededag, der som bekendt blev afskaffet sidste år.
Det er også baggrunden for, at den nye midterregering, der består af Venstre, Socialdemokratiet og Moderaterne, skulle træffe store og nødvendige beslutninger.
Indtil videre er det ikke blevet så meget stort og nødvendigt, men regeringen har dog trods alt fået afskaffet store bededag og også givet Koranen en særlig status i Danmark som fredhellig genstand, som man ikke må røre ved.
Så måske Karen J. Klints forkærlighed for islam tilbage i 2008 stadig holder ved i visse kredse af Socialdemokratiet.
I år har så haft det første år uden store bededag, og jeg er sikker på, at der er ganske, ganske mange danskere, der har savnet store bededag.
Jeg savnede den selv, ikke så meget på grund af trangen til at holde fri, men fordi det er en særlig dansk tradition med over 337 år på bagen.
Det er den eneste kristne helligdag, der er noget helt særligt for Danmark.
Men tilbage til de store og nødvendige beslutninger.
Det var en stor beslutning at afskaffe store bededag, men var det også en nødvendig beslutning?
Regeringens regnestykke har ikke været så let at gennemskue, men der blev talt om et merprovenu på omkring 3-4 mia. kr.
Regeringen fjernede en af vores helligdage for at skaffe 3-4 mia. kr., og siden har regeringen så fundet, jeg ved ikke hvor mange milliarder i råderummet.
Er det i 52 mia. kr., man er oppe på nu ekstra i statskassen?
Så hvor nødvendigt var det egentlig at afskaffe store bededag?
Danskerne er et af de folk i verden, der er mest produktive.
Vi producerer ganske meget mere, når vi på arbejde, end langt hovedparten af resten af verdens folk.
Det er tilsyneladende kun statsministeren og EU med deres nye arbejdstidsregistreringsdirektiv, der oplever en hverdag, hvor danskerne dovner den.
Det gør de ikke!
Jeg synes faktisk, at regeringen skylder danskerne en undskyldning for at have tyvstjålet store bededag uden overhovedet at nævne det i valgkampen og uden overhovedet at have brug for pengene og uden overhovedet på noget tidspunkt at have sandsynliggjort, hvorfor helligdagen skulle fjernes – i øvrigt hen over hovedet på folkekirken.
Hvilken helligdag bliver så den næste, regeringen fjerner?
Kunne det være anden pinsedag, Kristi himmelfartsdag?
Ja, jeg ved det ikke, og jeg giver ikke en flad femogtyveøre for regeringens løfte om, at de ikke vil fjerne flere helligdage.
Vi kunne i øvrigt også høre på fru Karin Liltorp, at det heller ikke var udelukket.
For man kan ikke stole den her regering over en dørtærskel.
I Dansk Folkeparti har vi lovet, at vi vil arbejde for, at store bededag bliver genindført, hvis vi får magt, som vi har agt, og så får danskerne deres helligdag tilbage, og selvfølgelig skal de have det, for det har de også fortjent.
Danskerne arbejder nemlig for langt størstedelens vedkommende hårdt i hverdagen, og så skal man også mulighed for at have et lille hvil en gang imellem, være sammen med familien og nyde nogle af de traditioner, der hører til store bededag som f.eks. konfirmation, gåturen ved voldene, de varme hveder, kræmmermarkedet i Døllefjelde-Musse osv. osv.
Det er nok muligt, at dansk historie og dansk kulturarv ikke betyder en disse for regeringen, men det betyder noget for Dansk Folkeparti, og det betyder noget for danskerne, og derfor skal vi have genindført store bededag.
Tak for ordet.