Mattias Tesfaye (S), 2017-02-07:
Skal en 16-årig barnebrud kunne indkvarteres sammen med en voksen mand på et asylcenter?
Selvfølgelig ikke – det siger al sund fornuft.
Derfor er det heldigvis også blevet sådan, at barnet som hovedregel adskilles fra sin voksne ægtefælle, samlever.
Barnebrude udgør heldigvis kun ganske få personer ud af de flere tusinde, der søger asyl i Danmark, men det gør ikke sagen ligegyldig.
Der skal være orden i vores værdier i Danmark, også på asylcentrene.
De vigtigste værdier, vi overhovedet har, er børnenes rettigheder, og derfor hilser vi egentlig dagens diskussion velkommen.
For sagen er jo den, at selv om regeringen sidste år udsendte en instruks om indkvartering af mindreårige asylansøgere, hvor budskabet var, at pigerne skulle adskilles fra de voksne mænd, så blev der med retningslinjerne senere på året understreget, at indkvarteringen alligevel kan foretages sammen, når helt særlige forhold taler for det.
Jeg har i fredags spurgt, hvor mange det drejer sig om, om overhovedet nogen, og nu kan jeg forstå, at det har drejet sig om seks tilfælde.
Som eksempler på de her særlige forhold har regeringen for 2 måneder siden i en gennemgang af Danmarks internationale forpligtigelser på området bl.a. nævnt tilfælde, hvor parret har børn og den mindreårige forælder på grund af f.eks. et handicap er klart afhængig af den myndige partners, altså mandens, pasning, pleje og bistand med hensyn til at drage omsorg for barnet, eller tilfælde, hvor fagpersoner vurderer, at krigstraumer i familien gør det nødvendigt med fælles indkvartering for at sikre den fortsatte forældreevne.
Jeg forstår godt, at der kan være sådan nogle særlige tilfælde, hvor barnebruden og den voksne mand skal bo tæt på hinanden af hensyn til deres fælles småbørn.
I de sager har vi jo to børn og ikke kun et barn at tage hensyn til, altså både babyen og den nybagte mor, som stadig må betragtes som et barn.
Men jeg forstår ikke, hvis barnebruden og den voksne mand skal bo på samme værelse; i de særlige tilfælde kan den voksne mand da bo et andet sted på asylcenteret, eller myndighederne kan sikre, at relationen til mor og barn foregår offentligt og uden tvang og overgreb.
Den nyfødte kan have behov for kontakt til begge forældre, men vi skal også beskytte den mindreårige mor, der ikke skal føle sig presset til at sove sammen med en voksen mand.
Det er vores vurdering, at det her godt kan sikres inden for den nuværende lovgivning og de gældende konventioner, og vi ser derfor ikke nogen grund til at ændre lovgivningen.
Hvis regeringen mener, at den her model ikke kan gennemføres inden for den gældende lovgivning, må de jo forklare Folketinget det, og så må vi tage stilling til det.
Men indtil da vil vi afvise det her beslutningsforslag.
Formålet må være at sikre en praksis, hvor børn ikke sover sammen med voksne.
Det ville være grotesk, hvis det skulle være bestemmelser i den europæiske menneskerettighedskonvention, og endnu mere grotesk, hvis det skulle være Børnekonventionen, der reelt skulle beskytte manden, der begår overgreb, og ikke barnet.
Så vil jeg som en afslutning sige til de 17-årige flygtningepiger, der selv siger, at de hellere end gerne vil bo sammen med en voksen mand – vi har set en af dem i medierne: Fint nok, men så må du vente, til du bliver 18 år; det går nok lige.
18-årsfødselsdagen kommer inden længe, og så kan du kaste dig i armene på din ægtemand, hvis det er det, du vil.