runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-01-30:
En del af det, som ministeren sagde, er jeg enig i.
Jeg må bare sige, at jeg havde den opfattelse, at det mandat, som ministeren gik efter i Europaudvalget, indebar som den tredje dot – og nu citerer jeg fra det: Hvis der mod forventning ikke opnås enighed i OECD, vil der blandt EU-landene formentlig være et stærkt ønske om at tage stilling til eventuelle tiltag i EU alene.
Det vil regeringen også være indstillet på.
Sådanne tiltag kunne være det tyske forslag indført i EU alene, men det kunne også være andre forslag, og man kan således heller ikke i den situation vedtage en DST, altså en Digital Services Tax i EU.
Ministeren er stadig enig i den tredje dot, er det rigtigt?
Kristian Jensen (V), 2019-01-30:
Så håber jeg, at jeg kan gøre spørgeren mere beroliget, når vi er færdig med spørgsmålene.
Jeg siger i artiklen, at et kompromis kræver, at Frankrig flytter sig.
Men det betyder, at de skal gå væk fra den løsning, som risikerer at koste danske skatteydere rigtig mange penge, for en sådan model, hvor man bliver beskattet efter omsætning og ikke efter, hvor værdierne skabes, betyder, at alle de lande, der eksporterer rigtig meget, vil have selskaber, der skal til at lægge skattekroner i udlandet i stedet for skattekroner i Danmark, og det vil være til skade for den danske statskasse.
Derfor er det, at jeg advarer imod en løsning, der kan føre til en sådan ny måde at beskatte på.
Jeg synes, at OECD-modellen, hvor man snakker om at lave en global minimumsbeskatning for at sikre, at der er en jævn spillebane for alle selskaber, er en meget mere fremkommelig vej.
Også selv om vi tidligere har været bekymrede over at lave minimumsløsninger på skatteniveauområdet, er det i forhold til en globaliseret verden noget af det, vi bliver nødt til at kigge på.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-01-30:
Det var jo et mandat, finansministeren fik, takket være Dansk Folkeparti.
Der var ikke andre, der var interesseret i at støtte finansministerens ellers udmærkede mandat.
Jeg er egentlig glad for, at finansministeren her bekræfter den enighed, som jeg mener vi har i Dansk Folkeparti med regeringen i det her spørgsmål.
Grunden til, at jeg rejste spørgsmålet hernede i spørgetiden, er jo, at jeg kunne læse, at – som der står i overskriften i bl.a. Avisen Danmark den 23. januar; og også i B.T. og andre steder har det her kørt: »Kristian Jensen åbner for EU-løsning på digital skat«.
Det var jo sådan set ikke det, vi åbnede mulighed for med det mandat.
Med det mandat sagde vi jo, at vi ønskede en OECD-konsolideret løsning, netop fordi vi er enige med finansministeren i, at det meget vel kan betyde en modreaktion fra amerikansk side, hvis vi begynder at foretage os et eller andet i forbindelse med det her ganske, ganske unisont.
Jeg må så også sige, at når jeg læser artiklen, som jo er taget fra Ritzaus Bureau, kan jeg godt blive en lille smule nervøs for, om finansministeren nu kunne blive fristet til at bevæge sig væk fra det mandat, vi har givet.
Men jeg føler mig måske en lille smule beroliget her i dag.
Kristian Jensen (V), 2019-01-30:
Det korte svar på spørgsmålene er: Nej, ja, nej.
Men da jeg nu er politiker, ville det jo være mærkeligt, hvis jeg stoppede så hurtigt, så lad mig lige sætte nogle ekstra ord på.
Nej, jeg har ikke ændret holdning til, hvorvidt det er en god idé at lave en EU-skat i forhold til at lave en global OECD-løsning.
Ja, jeg står stadig væk bag mandatet, jeg fik i Europaudvalget.
Nej, jeg tror ikke, at der er mindsket risiko for at få en modreaktion fra USA.
Altså, sagen er jo den, at en række europæiske politikere meget åbent har sagt, at årsagen til, at de ønskede en europæisk løsning, var at ramme beskatning af amerikanske selskaber.
Det er da klart, at et sådant budskab har betydning.
Hvis vi havde hørt det modsatte, nemlig at et andet land sagde, at nu ville de lave en særlig skat for at ramme danske selskaber, så ville vi naturligvis tænke: Nå, skulle vi så ikke også tage og lave en reaktion den modsatte vej?
Man kan jo ikke viske det sagte væk, og derfor er jeg bekymret for, hvilken reaktion det ville få fra amerikansk side, hvis man lavede en sådan europæisk skat.
Det, jeg har sagt, er, at mit udgangspunkt fortsat er en global løsning.
Lad os nu give OECD nogle år til at undersøge en global løsning, og hvis ikke det lykkes inden for nogle år, kan vi selvfølgelig sætte os ned og se på, hvad vi så skal gøre – men uden at tage stilling på forhånd, uden at foruddiskontere, hvad man i givet fald skal gøre.
For hvis man står med en dum løsning, bliver det jo ikke bedre af at vente 2 år med den, for så er det stadig væk en dum løsning.
Derfor skal man lave nogle kloge løsninger, og det er det mandat, som jeg heldigvis fik i Europaudvalget, og det mandat står jeg ved.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-01-30:
Tak for det.
Jeg skal stille finansministeren følgende spørgsmål: Har ministeren skiftet opfattelse i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt digital skat bedst gennemføres på EU-plan, set i lyset af ministerens udtalelse til Ritzaus Bureau den 22. januar 2019, og kan man forvente, at ministeren stadig står bag det mandat, som ministeren fik opbakning til i Europaudvalget for nylig, og skal ministerens udtalelse forstås sådan, at ministeren ikke længere er af den opfattelse, at der er risiko for en modreaktion fra USA, hvis EU vælger at indføre en digital skat?
Astrid Krag (S), 2019-01-30:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, det er rimeligt at kalde det »patetisk fake news«, når Danske Regioner påpeger, at regeringen ikke har fremlagt konkrete beregninger på, hvordan man vil spare 270 mio. kr. på nedlæggelse af regionsrådene, jf. ministerens svar til Danske Regioner på Twitter den 23. januar 2019?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Jeg synes, der er for store variationer i de 98 kommuner.
Det er derfor, vi vil lave en kvalitetsplan for det nære med bindende standarder.
I modsætning til Socialdemokratiet, som åbenbart hylder mangfoldigheden, siger vi, at vi synes, at der er kommet for meget sådan spillerum, når vi taler om sundhedstilbuddene ude i kommunerne.
Dem bliver vi nødt til at ensrette, så de bygger på faglige standarder.
Det er lige præcis noget af det, der er gennemgående i vores sundhedsreform, at de er nødt til at bygge på en højere grad af faglighed.
Det gælder også på psykiatriområdet.
Fordi noget rykker nært på, betyder det jo ikke, at det bliver kommunalt drevet.
Det handler jo om tilbuddene til de mennesker, vi har – også på psykiatriområdet.
De skal opleve, at flere sundhedstilbud kommer tæt på.
Det kan være forankret ude i et kommunalt sundhedshus, det kan være forankret i almen praksis hos specialpsykologer eller andre steder.
Jeg håber egentlig på, at Socialdemokratiet snart vil gå lidt mere konstruktivt ind i det i stedet for bare at være imod.
Det tror jeg egentlig at patienterne har gavn af.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-30:
Nu havde ministeren jo nogle måneder til at læse det socialdemokratiske sundhedsudspil, men det virker, som om ministeren glemmer alt, hvad vi har skrevet om nærhed og andet.
Til gengæld har vi noteret os, hvor meget regeringen har kopieret fra vores sundhedsudspil i forhold til nærhed.
Jeg forstår godt, at patientorganisationer på det psykiatriske område siger: Jamen for pokker, regering, kom nu med noget, vi bedre kan forstå hvordan skal hænge sammen.
Det er det der med at sige, at kommunerne skal have ansvaret, og så ikke kunne anvise, hvordan de skal kunne få den faglige kompetence til at løfte det.
Nu vil jeg lige bede ministeren om at svare på det spørgsmål, jeg stillede før, og som jeg ikke fik svar på: Synes ministeren, at den kvalitet, der ligger i socialpsykiatrien, den kommunale psykiatri, i dag er ensartet at bygge videre på?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Jeg håber da på, at Socialdemokraterne på et tidspunkt når til et punkt, hvor de også konstruktivt og aktivt vil gå ind i at tale om, hvordan vi forbedrer vores sundhedsvæsen, altså de nødvendige forandringer, der er behov for.
Da vi nedlagde amterne og skabte regionerne, var Socialdemokraterne jo også imod, og nu står vi så i det igen.
Vi har behov for at lave en langsigtet udviklingsplan for vores sundhedsvæsen, og Socialdemokraterne er imod.
I forhold til spørgsmålet vil jeg sige, at psykiatrien jo er koblet op på alle 21 sundhedsfællesskaber, og det betyder jo også, at selv om man ikke har en fysisk lokalitet, er det klart, at psykiatrien sidder med ved bordet.
Det fremgår også af vores udspil, og det mener vi sådan set er vigtigt, også i forhold til at ligestille psykiatrien og somatikken i det behov, vi har for at løfte vores nære sundhedsvæsen og skabe bedre sammenhæng i årene fremover.
Og det vil ikke mindst gavne mennesker med psykiske lidelser, der i dag oplever for lidt sammenhæng mellem det, der sker på sygehuse, det, der sker ude hos egen læge, og det, der sker i den kommunale psykiatri.
Astrid Krag (S), 2019-01-30:
Spørgsmålet, der står tilbage og blinker, og som er det, der i høj grad også bekymrer aktørerne inden for psykiatrien, er, hvor den økonomi er.
Alle de gode, dejlige ting, ministeren står og nævner hun vil her i dag, kan man ikke for det beløb, der er afsat.
Min næste spørgerunde handler om, hvorvidt de penge overhovedet er der, eller hvorvidt det er papirpenge, så det vil jeg ikke gå ind i nu, men jeg vil se, om jeg kan nå at spørge ministeren om noget andet.
Hun sagde nemlig, at der var behov for en større geografisk lighed, og det kan vi være meget enige om.
Man vurderer jo, at der er omkring 30.000 børn med psykiske lidelser, og når man kigger på det her danmarkskort med de nye sundhedsfællesskaber, hvor vi pludselig får 21 enheder, vil jeg bare spørge ministeren i forhold til den større geografiske lighed: Hvad gør de sundhedsfællesskaber, som ikke har børne- og ungepsykiatri, for dem er der jo altså nogle af?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Også på det punkt, der hedder varige midler, tager den socialdemokratiske spørger fejl.
Det fremgår også af det udspil, som vi har lagt frem, for den del, der handler om drift i Nærhedsfonden, er selvsagt varige midler.
Men det ændrer ikke på, at det her er et ekstraordinært løft, det er et ekstraordinært løft med en Nærhedsfond på 6 mia. kr., penge, som Socialdemokraterne ikke har, og som jo ikke på nogen måde ændrer på, at vi kommer til at skulle investere i vores sundhedsområde, også psykiatrien, i årene fremover.
6 mia. kr.
ekstraordinært
Det håber jeg Socialdemokraterne vil være med til at støtte op om, for jeg tror sådan set, det er en saltvandsindsprøjtning, som vores sundhedsvæsen godt kunne have behov for.
Når vi lægger en gennemarbejdet plan frem, er det jo, fordi der er grund til at lave en gennemarbejdet plan, for der er ingen lette løsninger på de udfordringer, vi står over for, og det gælder også på psykiatriområdet, hvor mennesker med psykiske lidelser sådan set har krav på, at vi også vil investere, også i årene fremover, på at opbygge en bedre sammenhæng og mere nærhed i behandlingerne.
Astrid Krag (S), 2019-01-30:
Jamen lad os lade være med at gå ned ad den vej.
Så vil jeg bare sige til ministeren, at når der er så stor en bekymring for den del af de 6 mia. kr. i nærhedsfonden, der ikke er nye penge, så er det jo, fordi jeg ikke tror man ude i vores sundhedsvæsen finder nogen, der mener, at man kan løbe hurtigere.
Og det at forudsætte nogle effektiviseringsgevinster, altså nogle penge, man kan hente, som man så alligevel ikke kan hente, ved vi jo godt hvor ender med at ramme.
Og det er i et sundhedsvæsen, hvor medarbejderne er pressede allerede nu, og hvor de brænder, men hvor der er stadig flere, der er bange for at brænde ud.
Dermed er det her jo noget, der optager ikke kun os i Socialdemokratiet, men jo også flere af landets førende sundhedsøkonomer, som har kløet sig i skægget og kigget dybt i regeringens papirer og alligevel bl.a. har udtalt, at der jo er visse elementer af finansieringen, der minder om tænk-på-et-tal – det er helt uklart, hvordan det finansieres, og det hænger ikke sammen.
Der er sågar nogle sundhedsøkonomer, der har sammenlignet det med tryllestavsmagi.
Derfor er det jo meget relevant at bede regeringen om ganske enkelt at lægge det regnestykke frem, som vi efter pressemødet kan forstå findes lige derovre i den bygning, der er bag ved sundhedsministeren, nemlig i Finansministeriet.
Der ligger et helt klart papir, har statsministeren sagt, og det kan man vel få at se på et tidspunkt.
Det ville jo være det allerbedste, man overhovedet kunne gøre for det videre forløb omkring den her sundhedsreform, der er blevet kastet på bordet af regeringen, hvis vi bare kunne få de tal frem.
For det er svært at se, hvordan man har fået det beløb så højt op.
Opgaver bliver vel ikke gratis af, at man flytter dem fra regionerne og enten til kommunerne eller staten, når vi snakker kollektiv trafik, det specialiserede socialområde eller specialundervisning, eller om det er jordforurening, udbud af ungdomsuddannelser.
Tingene bliver vel ikke gratis af, at man flytter dem?
Der tror jeg ministeren vil sige: Nej, det er rigtigt.
Så er der jo tilbage at sige, at det her skal finansieres af den regionale partistøtte og den regionale udviklingsstrategi.
Partistøtten er 80 mio. kr. om året inklusive honorarer.
Og så de her regionale udviklingsstrategier, hvor det bedste bud, jeg har set på, hvad de koster, er 5 mio. kr. om året.
Så er der godt nok langt op til det, som ministeren nu mange gange i dag allerede har kaldt et helt ekstraordinært løft og en saltvandsindsprøjtning – og jeg ved ikke hvad – i vores sundhedsvæsen.
Når vi er så bekymret, er det jo, fordi vi er bange for, hvad der vil ske, hvis de her gevinster ikke realiseres.
Hvem er det så, der skal løbe endnu hurtigere?
Hvem er det, der kommer i klemme?
Og det vil jo i sidste ende være patienten.
Så hvis det regnestykke findes derovre, som regeringen har sagt, så vil jeg bare spørge ministeren helt stille og roligt, hvorfor vi så ikke må få det at se.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Jamen nu laver den socialdemokratiske ordfører jo den her sådan almindelige politikerfinte ved ligesom at signalere og dermed også faktuelt sige noget forkert, nemlig at regeringen skulle spare en krone på sundhed med vores udspil til sundhedsreform.
Det er jo ikke korrekt.
, når spørgeren står og siger, at nu skal de løbe endnu hurtigere, fordi regeringen vil spare på sundhed, og at det her er penge, der bliver sparet på sundhedsområdet, så må jeg bare sige, at det er faktuelt forkert.
Den administrative besparelse, vi lægger op til, er på de ikkesundhedsrelaterede områder.
Det fremgår også af det faktanotat, som jeg tænker at spørgeren godt selv kan finde inde på Finansministeriets hjemmeside, i forhold til at beskrive økonomien på det.
Det er sådan, at regionerne i dag bruger omkring 2,5 mia. kr. på de ikkesundhedsrelaterede opgaver, som regionerne varetager.
Ud af de penge forudsætter regeringen, at vi kan spare 270 mio. kr.
Det giver samlet set frem mod 2025 1,5 mia. kr., altså penge, vi flytter fra administration til behandling, som vi investerer i sundhedsvæsenet, som vi lægger ind i nærhedsfonden.
Dermed kommer vi op på, at der i nærhedsfonden er 6 mia. kr., som vi kan bruge til at styrke vores nære sundhedsvæsen – få flere sundhedshuse, flere medarbejdere derude, flere ambulancer, mere tryghed, et ekstraordinært løft af sundhedsvæsenet.
Derfor kan man egentlig spørge tilbage: Ønsker Socialdemokraterne at gå med ind og forhandle om, hvordan vi kan lave det her ekstraordinære løft på sundhedsområdet?
Det tror jeg da egentlig der er mange patientorganisationer og faglige organisationer, der godt kunne tænke sig at vide.
Astrid Krag (S), 2019-01-30:
Det der er jo fuldstændig volapyk.
Jeg synes faktisk, det er helt ekstremt provokerende, at regeringen tror, vi er så dumme, at vi ikke kan forstå, at det at flytte den kollektive trafik til kommunerne, det specialiserede socialområde til kommunerne, specialundervisningen for børn og unge til kommunerne ikke gør det gratis, og der er også noget bureaukrati, der følger med.
Når man flytter jordforurening, udbud af ungdomsuddannelser og kultur til staten, så er der også et bureaukrati, der følger med.
Nuvel, der er måske noget bureaukrati, man kan spare.
Danske Regioner peger på 5 mio. kr. om året; regeringen siger, det er 270 mio. kr.
Der er meget langt fra 5 mio. kr. til 270 mio. kr. Vi vil bare gerne se det regnestykke, der kan sandsynliggøre, at regeringen kan komme i nærheden af de 270 mio. kr. Og indtil videre må vi konstatere, at det vil regeringen ikke rykke ud med.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Jeg tror egentlig, at det her grundlæggende handler om, hvorvidt man ønsker at tage ansvar for udviklingen i vores sundhedsvæsen, og det er det, regeringen gør med den sundhedsreform, vi har lagt frem.
Vi har sådan set også med sundhedsreformen lagt op til, at der med nærhedsfonden ekstraordinært kan investeres 6 mia. kr. i vores sundhedsvæsen, så vi får flere moderne sundhedshuse, flere ambulancer og flere medarbejdere derude med højere kompetencer.
Frem mod 2025 kommer 1,5 mia. kr. af dem fra besparelser på bl.a. administration.
Det er altså penge, vi flytter fra bureaukrati og administration til behandlinger.
Det er omkring 10 pct. af de administrative udgifter, der i dag ligger på ikkesundhedsrelaterede områder.
Spørgsmålet er vel egentlig, om Socialdemokraterne seriøst mener, at det er urealistisk at kunne spare omkring 10 pct. af udgifterne til de administrationsopgaver, der i dag ligger i regionerne, i forbindelse med ikkesundhedsrelaterede områder.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-30:
Jeg synes virkelig, det er irriterende, at vi kan stå her og gøre et forsøg på at få en meget saglig drøftelse af det her, og så får vi bare det samme at høre en gang mere, uden at ministeren overhovedet forsøger at gøre sig umage med at lytte til, hvad spørgsmålet går ud på, men bare snakker derudad.
Jeg spørger endnu en gang: Hvad angår det regnestykke, som statsministeren og innovationsministeren tidligere har sagt vil blive foldet ud, bliver det så foldet ud, eller bliver det ikke foldet ud?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
Det handler vel mere om, hvorvidt Socialdemokraterne ønsker at gå konstruktivt ind i nogle forhandlinger om, hvordan vi kan løfte vores sundhedsvæsen, hvordan vi kan forbedre vores sundhedsvæsen ved også at lave nogle forandringer, hvordan vi kan flytte nogle penge fra bureaukrati og administration til behandling og høj kvalitet for patienterne.
Hvis vi kigger på regionerne – nogle regioner, der også administrativt har haft vokseværk over de seneste 10 år – så lægger vi op til, at der ud af de 2,5 mia. kroner, man bruger på ikkesundhedsrelaterede opgaver, skal flyttes lidt mere end 10 pct. frem mod 2025 til at kunne lægge ind i nærhedsfonden, så vi samlet set flytter 1,5 mia. kr., både i forbindelse med de ændringer, vi laver i relation til regionsrådene, men også de ændringer, vi laver i forhold til at forenkle administrationen.
Det mener vi sådan set også er en vigtig politisk prioritering fremadrettet, altså om man, når en regional udviklingsstrategi falder bort, når kulturrpengeadministrationen bliver flyttet ind i Kulturministeriet, og når der sker andre ændringer som følge af sundhedsreformen, også vil være med til at kigge på og sørge for, at de frigjorte penge i stedet for kan gå til at styrke vores sundhedsvæsen.
Jeg håber egentlig, at Socialdemokraterne vil gå ind i de forhandlnger, så vi i fællesskab kan være med til at løfte vores sundhedsvæsen ekstraordinært med de 6 mia. kr., der ligger i nærhedsfonden.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-30:
Der er mange finter i det her fag.
En anden finte er at tale fuldstændig udenom, tale i floskler og komme med gentagelser, og det er det, vi er vidne til her.
Jeg vil gerne følge op på fru Astrid Krags spørgsmål.
Innovationsministeren har sagt om det her regnestykke, at man gerne vil folde det ud på et tidspunkt, og statsministeren siger: I får regnestykket på et tidspunkt.
Jeg vil blot spørge ministeren: Er det intentionen at leve op til det?
Kommer I med andet end det notat, som ministeren henviser til her, og som ikke er noget regnestykke, som ikke giver svaret, som stadig væk er en finte over for alle, der ønsker at finde ud af, hvad der er af penge i det her, og om der er økonomi til det?
Når man siger om udviklingstrategierne i regionerne, at der kan spares så og så meget, og Danske Regioner så kommer tilbage med et regnestykke, som viser, at det overhovedet ikke er aktuelt, så er det da med til at gøre, at regeringen ikke står skarpt på det her punkt.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-30:
2,5 mia. kr. bruger regionerne hvert år på ikkesundhedsrelaterede områder.
Der har også været en meget stor vækst igennem de sidste 10 år generelt i regionerne, hvor der er kommet knap 1.000 ekstra ansatte i administrationen.
Ud af de 2,5 mia. kr. lægger regeringen op til hvert år at kunne flytte det, der svarer til 270 mio. kr., fra bureaukrati, fra administration til behandlinger.
Det giver os mulighed for at lægge 1,5 mia. kr. ind i nærhedsfonden, så vi når op på 6 mia. kr., som vi kan investere ekstraordinært i vores sundhedsvæsen, fordi vi ønsker at investere i vores sundhedsvæsen – et mere nært sundhedsvæsen, et mere sammenhængende sundhedsvæsen, et sundhedsvæsen, hvor vi sætter patienterne først, løfter kvaliteten og også sørger for, at deres patientrettigheder bliver overholdt.
Astrid Krag (S), 2019-01-30:
Jamen så må jeg lige citere min kollega her og sige, at ministeren jo kan kigge i det socialdemokratiske sundhedsudspil og se, at vi vil løfte vores sundhedsområde.
Vi mener ikke, at det er at forgribe sig på råderummet, som ministeren sagde, men at det er fuldstændig rimeligt, at vi investerer i vores fælles sundhedsvæsen – det er der brug for.
Der er jo ikke noget regnestykke, der er jo ikke noget svar på det, vi spørger om.
Nu siger ministeren så, at regeringen forudsætter, at man kan spare de her penge og så bruge dem på sundhed.
Det, jeg gerne vil vide, er: På hvilken baggrund forudsætter men det?
Når vi kan høre, at de regionale udviklingsstrategier koster 5 mio. kr. årligt, og at det primært er penge, der bliver brugt til administration af transport og miljø, hvordan pokker – hvis man må sige det i Folketinget – kan man så få det pumpet op til så kæmpestort et beløb fra regeringens side?
Kan vi ikke bare få lagt det regnestykke frem?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-01-31:
Jo, der ville i voldsom grad være tale om inhabilitet, hvis det var minkavlerne selv eller dyreværnsforeningerne, som med den kasket på skulle udfolde reglerne på det her område, men det er jo hverken den ene eller den anden af de her parter, der skal det – det er os, der sidder her, og det er på baggrund af Europarådets rekommandation om pelsdyr, at vi gør det.
Så habiliteten i de her to grupper er vel sådan set ikke super relevant, al den stund det er hr. Christian Poll, undertegnede og resten af vores 177 kolleger, som udfolder reglerne om det her.
Men vi lytter – vi lytter til dyreværnsorganisationerne, og vi lytter til producenterne.
Selv om det er virkelig fristende, skal jeg ikke stå her og gisne om, hvilke personlige præferencer, baggrunde og forhold der gør, at man melder sig ind i forskellige organisationer.
Jeg sætter pris på, at folk gør det; jeg er selv medlem af en række foreninger, herunder Venstre, Danmarks Liberale Parti, og det sætter jeg stor pris på.
Men jeg skal ikke gå ind i en debat om, hvorvidt det skyldes forskningsbaserede holdninger til dyrevelfærd, eller om det skyldes andet.
Men der er jo ikke nogen tvivl om, at der selvfølgelig er en økonomisk interesse for dem, der holder mink – det er der i øvrigt for os alle sammen.