Christian Juhl (EL), 2019-04-05:
Og det er jo fint nok at få de ting på plads.
Det er sådan, at der findes andre metoder end det risikobaserede tilsyn, og jeg vil også sige, at det jo er lidt besynderligt at finde ud af det nu.
Altså, vi har da igennem historien brugt rigtig mange tilsynsmetoder, og derfor er det jo vigtigt, at vi kigger på dem hele tiden.
Og jeg undrer mig ved, at vi rent faktisk har en situation, hvor en minister skal bestemme, hvad det er for nogle tilsynsmetoder, Arbejdstilsynet skal bruge.
Jeg synes, der skal være en metodefrihed.
For eksperterne i tilsyn går rent faktisk rundt ude på pladserne til daglig, og det vil sige, at man burde give Arbejdstilsynet metodefrihed, så de kan sige: Vi vælger den metode, vi tror er bedst i den her branche og i den her kampagne ud fra en mere helhedsorienteret tilgang.
Formålet skal hele tiden være, at vi har et effektivt tilsyn, men jeg er ikke tilhænger af, at vi nødvendigvis på forhånd kun går efter de arbejdspladser, hvor vi ved at der findes overtrædelser.
Det er godt at gøre det, men vi skal også have den ekstra kraft til at kunne gå ud på stikprøvebesøg, for de er i sig selv forebyggende.
Det at få besøg af Arbejdstilsynet øger troen på, at der er nogen, der holder øje med, at vi laver tingene ordentligt.
Og jeg har mødt adskillige, både arbejdsgivere og ansatte, som siger: Jamen de har ikke været her de sidste 6, 7, 8, 9, 10 år.
Og så kan det sådan set være ligegyldigt, om vi har et Arbejdstilsyn.
Og det duer jo ikke.
Det ville være det samme, som hvis der aldrig var en betjent på gaden, som tjekkede overholdelse af hastighedsbegrænsningen eller andre mere alvorlige ting.
Der skal være de ressourcer, der er nødvendige for også at kunne lave stikprøver, for de er forebyggende.
Det samme gælder, i forhold til at vi skal have en meget mere effektiv opfølgning på klager, end vi har i dag.
Men selvfølgelig kan jeg støtte det her, for det er et skridt i retning af metodefrihed, men vi skulle gerne længere.
Tænk, hvis vi havde en minister, der ikke vidste noget om arbejdsmiljø!
Det ville da være katastrofalt, hvis han skulle bestemme, hvad for nogle arbejdsmetoder der skulle bruges i Arbejdstilsynet.
En anden ting, jeg gerne vil advare imod nu, hvor vi er ved det, er den udvikling, der er i Arbejdstilsynet.
Det kan jo ikke nytte noget, at vi bare har nogle fine ord om, hvad for nogle tilsynsmetoder, man har, hvis vi er ved at underminere Arbejdstilsynets muligheder for at arbejde.
Jeg vil nævne to-tre ting.
For det første at der i 2015 var 51.296 besøg.
I 2018 var det faldet til 30.361 besøg – et fald på 40 pct.
For det andet vil jeg sige, at hvad angår reaktioner, altså påbud m.m., var der i 2015 23.089 påbud, og det var helt forkert, hvad Venstres ordfører sagde om, at det var steget.
Det er rent faktisk faldet.
I 2018 var det nede på 17.801 påbud.
Det vil sige, at der var et markant fald på 23 pct. i påbud og reaktioner.
Det vil sige, at vi ikke har formået at gøre det, som der er blevet snakket om, altså at fokusere på dem, der laver noget skidt eller overtræder loven eller behandler deres folk dårligt.
Det her handler først og fremmest om menneskers liv og helbred, så det er jo en alvorlig ting, vi snakker om.
Det sidste, jeg vil sige, er, at Arbejdstilsynets folk har levet i en turbulent tid, som vi ikke kan være bekendt at byde ansatte, som skal yde en toppræstation.
Og i den sammenhæng vil jeg også pege på, at der er rigtig mange nye ansatte i Arbejdstilsynet, som har brug for efteruddannelse.
Vi skal virkelig give det et ordentligt boost, så vi kan få løftet kvaliteten, så folk bliver dygtigere og har bedre kapacitet, når de er ude, og det gør vi først og fremmest ved at give tilbud om efteruddannelse for vores ansatte i Arbejdstilsynet.
Hvis vi gør det sammen med et friere metodevalg, tror jeg, vi kan få et meget, meget mere effektivt tilsyn ud af vores indsats i Arbejdstilsynet.
Men vi kan selvfølgelig støtte de to små ændringsforslag, der er her.