Søren Egge Rasmussen (EL), 2019-01-24:
Man kan jo spørge her i Folketingssalen, om man kan opnå noget ved at udfordre EU's mangelfulde miljøpolitik.
Kan et EU-land forsøge at gå foran?
Det danske Folketing vedtog jo et forbud mod bisfenol A, og det medførte sådan set, at man ændrede miljøpolitik i EU.
Vi har også oplevet, at der i en del EU-lande er en stærk modstand mod gmo-dyrkning.
Så har det været svært at komme frem til at have fælles regler for gmo-dyrkning, og det har jo så medført, at EU har accepteret, at man kan have forskellige regler i forskellige EU-lande.
Hvad så med Enhedslistens forslag om et forbud mod glyfosat?
Ja, EU har jo forlænget godkendelsen med 5 år til december 2022.
Trine Torps spørgsmål om, hvad det så er, man gør i Danmark, var sådan set godt.
Man gør intet, tror jeg.
Man gør intet, man forventer et eller andet om, at EU laver endnu en forlængelse.
Men egentlig er det et godt spørgsmål, for vi har jo et landbrugserhverv, hvor glyfosat er det mest anvendte giftstof, og hvis vi kommer frem til, at der lige pludselig i 2022 ikke kommer en forlængelse i EU, hvad gør dansk landbrug så?
Det synes jeg er interessant.
I den debat, der var i EU, var der jo en række lande, der ikke ønskede så lang en godkendelse som 5 år, og der var sådan set ni lande, som stemte imod forlængelsen.
Hvis man så ser på, hvad for en proces der har været, synes jeg, det har været meget bekymrende, at der i EU-processen har været en rapport, som lå til grund for forlængelsen, hvoraf en pæn del var direkte kopieret fra Monsantos egen rapport om glyfosat.
Jeg synes ikke, det er tillidsvækkende.
Og det er jo så slet ikke tillidsvækkende, når man ser, at Verdenssundhedsorganisationen og deres kræftforskere kommer frem til, at glyfosat sandsynligvis er kræftfremkaldende eller muligvis kræftfremkaldende.
Sker der mere ude i Europa?
Ja, Macron i Frankrig har sagt, at han vil indføre et forbud efter 3 år.
Hvis han gør det, er det i relation til den godkendelse, der er.
Så vil Frankrig jo komme i konflikt med det, som EU tillader.
Jeg kan oplyse om, at Enhedslisten har samarbejde med venstrefløjspartier ude i Europa, hvor det forslag her i en eller anden form vil blive stillet i flere parlamenter i andre europæiske lande.
Jeg har også noteret mig, at Miljøstyrelsen i et svar ikke mener, at vi kan vedtage et generelt forbud mod glyfosat, som Enhedslisten har fremlagt her.
Men i det samme svar står der så, at vi har mulighed for at være restriktive over for anvendelsen på visse arealer.
Jeg synes egentlig, der er god grund til at gå videre med det og se, om der ikke efter et valg – for sådan lytter jeg mig til det i debatten i dag – kunne blive et flertal, som vil indføre et sprøjteforbud på legearealer og sportspladser m.v.
Det er jo egentlig ret vildt, at det er tilladt at sprøjte med glyfosat på en legeplads.
Nu har vi så en godkendelse i EU, hvor man udelukkende har forholdt sig til glyfosat, men ikke forholdt sig til det miks, der er, når man bruger nogle hjælpestoffer, som gør, at glyfosat kan klæbe fast til blade.
Så vil det jo nok også kunne klæbe fast på tøj eller på fingrene af et barn.
Så jeg synes faktisk, der er et forsigtighedsprincip, som vi skulle folde ud til at blive virkelighed i Danmark – at man ikke sprøjter med glyfosat på legepladser m.v.
Det har været nævnt her i debatten, at det var urealistisk, at det skulle gennemføres den 1. marts 2019.
Ja, men det er jo den historik, der er, når man indsender et beslutningsforslag.
Så går der tid, inden det får mulighed for at blive behandlet i Folketingssalen.
Så har jeg lyst til at gentage, at vi står over for, at Verdenssundhedsorganisationen WHO's kræftagentur sådan set også kigger på det her, kigger på glyfosat, og det er så med hjælpestofferne.
Og det er vel egentlig en mere rimelig betragtning, for man bruger jo glyfosat med hjælpestoffer ude i marken, ude på de offentlige arealer.
Så jeg synes egentlig, det er værd at lægge mærke til, hvad de kommer frem til af anbefalinger.