Joachim B. Olsen (LA), 2017-12-08:
Tak for det, formand.
Jeg vil også gerne sige tak for muligheden for at deltage i den her diskussion i dag om det demografiske træk.
Nogle gange tænker man, hvis der er borgere, der skulle sidde og lytte med, om det overhovedet giver mening for dem.
Nu kan jeg så sige lidt om, hvad det er.
Det er et begreb, som man bruger i Finansministeriet, og det dækker bl.a., at der er nogle udgifter til offentlig service, og hvis man ligesom sådan antager, at de udgifter skal følge med udviklingen i demografien, altså følge med befolkningsudviklingen, skal de være af en vis størrelse.
Det demografiske træk anvendes primært som et element i en langsigtet holdbarhedsberegning og er således ikke møntet på at foretage beregninger af fx det præcise udgiftstræk i enkelte år på kort sigt.
I beregningen tages der fx ikke højde for, at omkostningen ved en ekstra bruger kan adskille sig fra de gennemsnitlige omkostninger pr. bruger...«.
Det forudsætter ligesom, at hvis der kommer en ekstra bruger af offentlig service og den ekstra bruger er en ældre på et plejehjem, er den ekstra ældre lige så dyr som den første ældre, altså, at der overhovedet ikke er nogen stordriftsfordele i den offentlige produktion af serviceydelser.
Og jeg må også sige, at når Finansministeriet selv siger, at det her begreb skal fortolkes varsomt, er det i hvert fald ikke det, som Socialdemokratiet gør i det her beslutningsforslag, det er alt andet end en varsom tolkning af begrebet. Derfor synes jeg også, at det her beslutningsforslag afspejler sådan en helt ekstremt teknokratisk tilgang til økonomisk politik og til velfærdspolitik.
Præmissen er ligesom, at øger man blot de offentlige udgifter, bliver velfærden automatisk bedre.
Men sådan hænger det naturligvis ikke sammen.
Hvis man styrer efter det demografiske træk, medfører det blot, at velfærden bliver dyrere at producere, ikke at vi får mere eller bedre velfærd.
Man kan jo se, at danskerne gennem de sidste mange, mange årtier er blevet rigere og har fået højere levestandard og kan købe flere varer for deres lønninger, kan tage på flere ferier, kan købe mere mad, mere tøj osv., og det, at vi har fået løftet vores levestandard mærkbart, skyldes jo, at produktiviteten i samfundet er steget, at vi er blevet bedre til at udnytte de ressourcer, vi har til rådighed.
Det er det, der skaber velstand på den lange bane.
Derfor er det også sådan, at skal danskerne have mere velfærd på den lange bane, er det helt, helt afgørende, at velfærden bliver billigere at producere, ikke dyrere.
Hvis man er oprigtigt optaget af, at danskerne skal have mere velfærd, skal man også være optaget af, hvordan man øger produktiviteten i den offentlige produktion, og helt overordnet også af, hvordan man generelt øger produktiviteten i samfundsøkonomien.
Jeg anerkender fuldstændigt, at det nemmeste i verden for en politiker er at foregøgle borgerne, at bare vi bruger flere penge, er alt godt.
Men det ændrer bare ikke på det, at det her er populisme af værste skuffe, og helt ærligt, så handler det, vi diskuterer her, om, hvorvidt vi øger de offentlige udgifter eller det offentlige forbrug med 7 promille om året.
Vi har en diskussion om, at alt bare bliver godt, og at forudsætningen for at få mere velfærd er, at vi bare øger de offentlige udgifter med 7 promille om året.
Hvis man tænker lidt over det, kommer man frem til, at det jo ikke er seriøst.
Derfor kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag.