Søren Espersen (DF), 2018-12-07:
Mange tak.
Jeg var i starten egentlig lidt skuffet over, at man ikke kunne være med på vores forslag til vedtagelse.
Jeg synes så, at det brede forslag til vedtagelse ikke er så ringe endda – og det er meget store ord, når de kommer fra en fra Himmerland.
Det kan da godt ske, at det ender med, at vi stemmer for det, for det forklarer jo egentlig stort set, hvad det er, vi vil.
Det, der så foregik bagefter i 2012 med besøgene osv., er i mine øjne et resultat af den verbalnote, der var.
Det var også en svær tid, det kan jeg sagtens forstå.
Det var enormt svært.
Vi ved jo, hvordan det danske erhvervsliv led under de forhold, der var, fordi statsministeren havde modtaget Dalai Lama.
Så selvfølgelig er det en utrolig svær diskussion.
Jeg vil dog hævde, at vi behandler Kina helt unikt i forhold til andre lande.
Nu nævnte hr. Holger K. Nielsen Rusland, og der kan være andre.
Jeg tror ikke, at man på nogen måde ville acceptere det, hvis det kom fra alle andre sider end lige Kina, og det er altså resultatet af den verbalnote, der var.
Jeg tror så, at der er lys for enden af tunnelen, og lad os ikke håbe, det er et modkørende tog.
Men jeg synes, der er nogle lyspunkter, og jeg tror simpelt hen ikke på, at de scener, vi oplevede, bl.a. her uden for Christiansborg og nede på Højbro Plads, vil gentage sig.
Jeg tror ikke, at der er nogen politimyndighed, der efter det, der er sket, vil acceptere det her – heller ikke den enkelte politimand og heller ikke regeringen.
Nu kender vi ikke udkommet af kommissionsarbejdet endnu, men jeg har en stærk formodning om, at det her må være noget, der kom fra højere instanser end dem, som egentlig blev udpeget i første omgang.
De var bestemt ikke tituleret med særlig høj rang.
Så jeg synes, der er lys forude.
For selve diskussionen handler jo om, at vi skal kunne handle med alle, men ikke på enhver betingelse.
Det er det, som er det store skisma, og jeg må indrømme, at da vi var ude i Kina dengang og også mødte repræsentanter for dansk erhvervsliv, kunne jeg sagtens forstå den frygt, de havde, for, at der nu lige pludselig skulle ske ting og sager igen i forhold til kinapolitikken.
For de har jo deres udkomme dér.
Vi er storeksportører, når det drejer sig om Kina.
Så jeg forstår godt dilemmaet.
Jeg tror bare, at vi er nødt til at skære igennem, som jeg mente at daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen gjorde i forbindelse med Muhammedtegningerne.
Han stod fast, uanset hvor mange slag han så fik.
Det var lige pludselig ikke bare ét land, men stort set alle de muslimske lande, som var med på en eller anden form for protest og boykot.
Men jeg mener, at vi valgte det rigtige, og at vi i 2009 med verbalnoten valgte det forkerte.
Men kommissionen vil altså have stor betydning og afdække en masse af de her ting, og så håber jeg, at det kan være anledningen til, at vi kommer videre, og at vi ikke gør noget tilsvarende fremover.
Jeg synes, den kommissionsrapport, der forventes, må være den, som egentlig slår tingene fast.
Så er der pandaoverrækkelsen, som jeg selv glæder mig til at være med til.
Jeg skal nok lade være med at tage noget flag med eller noget.
Lad os se – det med pandaerne vil vise, hvor vi står til den tid, og så lad os se på det.
Jeg skal holde øje med det.
Tak for i dag.