runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2018-05-04:
Det er i udgangspunktet nogle fornuftige tanker, som ligger til grund for dagens forslag.
Jeg anerkender fuldt ud nødvendigheden af, at der forskes i psykofarmaka, især når præparaterne gives til børn og unge.
Men når Venstre ikke kan støtte SF's forslag, er det, fordi der inden for faglige vidensorganisationer allerede forskes i anvendelsen af psykofarmaka til børn og unge.
Derudover er offentlig klinisk forskning på sundhedsområdet normalt et regionalt og kommunalt anliggende.
Forskningen sker således på hospitaler og universiteter, hvor den samtidig bidrager til uddannelserne, og er dermed ikke organiseret i regi af Sundheds- og Ældreministeriet.
Det tror jeg ikke vi får nogen gavnlig effekt af; det vil ikke være hensigtsmæssigt, med andre ord.
Og vi har inden for de eksisterende rammer allerede et stort fokus på børn og unges mentale sundhed.
Også på internationalt plan arbejder Europa-Kommissionen og Det Europæiske Lægemiddelagentur lige nu for flere pædiatriske forskningsprogrammer og øget vidensdeling på europæisk niveau.
Der foregår allerede rigtig meget på det her område, og det er vigtigt, at vi støtter det, der foregår der.
Jeg synes, det er et godt princip, at strategiske forskningsmidler fra forskningsreserven tildeles i åben konkurrence efter en faglig vurdering af ansøgningerne med vægt på bl.a. kvalitet, effekt og relevans.
Der er bare ikke nogen samfund i verden, der er blevet rigere af, at man har lavet øget politisk styring af forskning.
Vi får bedst forskning ved fri forskning.
Og når man har offentlige midler i forskning, er de midler nogle, der indgår i et nulsumsspil.
Hvis man forsker et sted, er der andre steder, der ikke kan få så mange midler.
Det vil også gøre sig gældende her.
Og hvorfor bryde med de principper, der har gjort os til et rigt og højtudviklet samfund, som andre misunder?
Dette princip ønsker forslagsstillerne at bryde med, og det er vel egentlig det mest bekymrende ved forslaget, altså at man ønsker politisk kontrol med fri forskning.
Venstre kan af de nævnte årsager ikke støtte forslaget.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-04:
Forslag B 103 går som nævnt ud på, at der skal oprettes en uafhængig forskningsenhed under Sundheds- og Ældreministeriet, der skal beskæftige sig med anvendelsen af psykofarmaka i børne- og ungdomspsykiatrien.
Da jeg kun har en taletid på 5 minutter, skal jeg springe omsvøbene over. Det er sjældent, at jeg har set et beslutningsforslag, der går imod så mange af de principper, jeg opfatter som grundlæggende for samspillet mellem det politiske niveau og forskningsinstitutionerne.
Det politiske niveau bør ikke styre forskningsinstitutionerne i detaljer.
Hvis man vil styre politiets drift, skal man gøre karriere der, ikke som politiker.
Hvis man vil styre togdriften, skal man gøre karriere i DSB, ikke her i huset.
Og hvis man vil styre forskernes prioriteter, skal man gøre karriere som forsker eller som universitetsadministrator.
Så kort og godt, det gode og sunde armslængdeprincip bliver ikke overholdt med det her forslag.
Så mener jeg også, det er en uskik, at politikere opretter skræddersyede institutioner, der skal tjene deres egne politiske prioriteter.
Der forskes allerede i psykofarmaka til børn og unge ved Københavns Universitet.
Derfor bør man ikke sprede ressourcerne ud på den her måde, hvor der også skal oprettes et selvstændigt bureaukrati m.v. Jeg opfatter det som en uskik, når man politisk afgrænser en faglig problemstilling.
Det er vel det grundlæggende spørgsmål, og det synes jeg nogle forskere skal afklare, ikke folk, der sidder her i salen.
Tak for ordet.
Trine Torp (SF), 2018-05-04:
Jeg kan godt høre, at det er langt fra, at Liberal Alliance kommer til at støtte det, men jeg kunne næsten forstå på ordføreren, at det ikke er i orden, at man politisk synes, at der er et område, der skal belyses bedre.
Altså, er det en generel holdning, Liberal Alliance har, at hvis der er noget, man synes der mangler viden om, så må man ikke politisk have en mening om det?
Eva Flyvholm (EL), 2018-05-04:
Jeg håber også, at ordføreren ligesom har hørt et klart signal om, at vi sagtens kan diskutere det, men det er helst ikke sådan her, vi skal finansiere vores forslag.
Fra Enhedslistens side er vi nemlig meget, meget enige i det gode indhold ellers i forslaget, men det er ærgerligt at skulle være nødt til at sige, at man ikke kan støtte det på grund af finansieringsmodellen.
Men som sagt, hvis vi kan finde ud af noget andet, er det godt.
Trine Torp (SF), 2018-05-04:
Hvad det er for et omfang, det skal have,
er jo igen til forhandling, og derfor lader vi det også stå åbent.
Det er helt fint, men jeg tænker også, at det ikke er udelukket, at de penge kan findes fra forskningsreserven, men det må jo komme an på de forhandlinger, der skal være i efteråret.
Eva Flyvholm (EL), 2018-05-04:
Nu har ordføreren faktisk mere eller mindre svaret på det, men jeg ville bare gerne spørge lidt mere ind til bevæggrundene.
Jeg ville høre, om vi kunne se på en anden finansieringsform, og om ikke ordføreren sådan set er helt enig i det, som mange af os også har givet udtryk for, nemlig at vores frie forskning er sindssyg vigtig, og at vi ikke på den her måde politisk skal sidde og disponere på forhånd over mange af midlerne, men at de altså skal udmøntes efter de almindelige procedurer omkring forskningen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2018-05-04:
Det her beslutningsforslag drejer sig om oprettelsen af en uafhængig forskningsenhed under Sundheds- og Ældreministeriet, som skal sikre forskning i og udbredelse af viden om anvendelsen af psykofarmaka i børne- og ungdomspsykiatrien.
Derudover foreslås det, at der afsættes midler til enheden ved næste års fordeling af forskningsreserven.
Jeg anerkender vigtigheden af forskning i psykofarmaka, og der findes i forvejen faglige miljøer på universiteter og andre vidensinstitutioner, der forsker inden for området.
Forskning på sundhedsområdet er typisk ikke organiseret i regi af Sundheds- og Ældreministeriet, men der forskes derimod på hospitaler, universiteter og i andre faglige miljøer.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Marlene Borst Hansen (RV), 2018-05-04:
Jamen så tror jeg, at hr. Henrik Dahl har misforstået min ordførertale, for Radikale Venstre ønsker ikke at være dem, der skal fortælle, hvordan man behandler syge børn og unge.
Tværtimod støtter vi jo netop det her forslag for at få noget forskning på området, fordi vi ønsker, at vi får noget mere viden om det her område.
For vi kan jo i hvert fald se, at der er meget, meget stor variation, afhængigt af om du bliver indlagt med en diagnose på Odense Universitetshospital eller et sted i Region Sjælland.
Der er så store forskelle geografisk, at det ikke bare kan forklares med, at der kan være forskelle på børnene og de unge.
Så derfor er der behov for, at vi får set nærmere på det her område.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-04:
Når det gælder forskning, er jeg tilhænger af, at en meget stor andel af forskningen er det, man – desværre med et engelsk udtryk – kalder bottom up.
Det er et meget, meget sundt forskningsprincip.
Man kan selvfølgelig godt have nogle store strategiske satsninger, men de bør behandles ved en grundig politisk proces, hvor der også er peer review, og hvor der er konkurrence om, hvordan forskningen rent faktisk bliver udmøntet.
Men bottom up-projekter er det bedste.
Pernille Schnoor (ALT), 2018-05-04:
Tak, og først og fremmest tak til SF for at fremsætte det her forslag.
Det er noget, der ligger mit hjerte meget nær, og derfor indkaldte jeg også sidste år til et samråd om præcis samme problemstilling.
Jeg mener simpelt hen, at det er uacceptabelt, at så mange børn får medicin, der slet ikke er beregnet til dem, og hvor det rent faktisk står i indlægssedlen, at den ikke er beregnet til børn, fordi der mangler forskning, der dokumenterer effekterne på børn af den her psykofarmaka.
Så der mangler uden tvivl forskning på det her område.
I det hele taget mangler der forskning inden for området børn og medicin.
I 2016 var der knap 11.000 børn, der fik psykofarmaka.
Det er rigtig, rigtig mange børn, og det mener jeg også er for mange børn.
Også det indikerer, at der mangler noget forskning, herunder i, hvilke alternative muligheder der er for at give medicin.
Vi er ikke imod medicin, men vi er imod, at det er den eneste mulighed, og at man giver medicin, som slet ikke er beregnet til børn, og at man slet ikke aner, hvilke konsekvenser det kan have for de her børn på længere sigt.
Derfor er vi positive over for forslaget.
Jeg er klar over – og det kan jeg også høre på de andre ordførere – at der er noget praktisk at forholde sig til, i forhold til hvordan det kan gennemføres, og det vil jeg ikke tage stilling til her.
Men vi er positive over for intentionen i forslaget.
Marlene Borst Hansen (RV), 2018-05-04:
Først og fremmest tak til SF for jeres evigt store fokus på psykiatrien, særlig i forhold til børn og unge.
Og det er i høj grad et område, som også ligger Radikale Venstre meget på sinde.
I de her år ser vi en kraftig stigning i antallet af børn og unge, der får diagnoser, og ligesom SF mener vi, at der er behov for at være opmærksomme på de psykofarmaka, som anvendes i behandlingen af netop børn og unge.
Og Lotte Rod, som jeg er stedfortræder for, har tidligere taget initiativ til en høring her i Folketinget om netop det emne, for børn skal ikke på piller, hvis vi kan hjælpe dem på andre måder.
I Radikale Venstre ønsker vi, at medicin til børn i de fleste tilfælde ikke skal være første valg.
Selvfølgelig kan der være børn og unge, som skal have medicin med det samme – det anerkender jeg fuldstændig – men for de allerfleste bør medicin først blive givet, når der er en hel masse andet, lægefagligt, pædagogisk, socialt, der er prøvet af.
Derfor kan Radikale Venstre støtte SF's beslutningsforslag om den her uafhængige forskningsenhed.
Dog er vi ikke meget for, at vi her i Folketingssalen under et beslutningsforslag disponerer over forskningsreserven, men idet SF også skriver – og det har jeg noteret – at de i øvrigt er villige til at diskutere selve udformningen og finansieringen af enheden med de partier, som måtte støtte forslaget, vil vi gerne være med til det.
Vi kan bare ikke her en fredag formiddag i maj stå og bruge af forskningsreserven.
Så skal jeg også lige sige, at vi også er skeptiske over for, om enheden skal ligge under Sundheds- og Ældreministeriet.
Vi synes måske, det var mere oplagt at lægge sådan en forskningsenhed under eksempelvis et universitet.
Men det er alt sammen noget, som vi gerne vil være med til at diskutere, for kort og godt støtter vi forslaget, og vi vil gerne være med til at finde pengene.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-04:
Jeg er bare lidt nysgerrig i forhold til det forhold, at vi er politikere, og at der, så vidt jeg ved, ikke er én af os, der er til stede her i salen, som er psykiater eller psykolog eller ved noget som helst om, hvordan man behandler børn med psykiske lidelser.
Hvordan kan det for Det Radikale Venstre, som er et parti, der altid har stået på oplysningens side, være et oplyst standpunkt, at politikere skal tage stilling til, hvordan man behandler psykisk syge børn.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Martin Henriksen (DF), 2018-05-08:
Tak for det.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg selvfølgelig er ærgerlig over, at Socialdemokratiet ikke kan støtte en afskaffelse af au pair-ordningen.
Jeg synes, den aftale, som Dansk Folkeparti i øvrigt var med i – den blev indgået for ca. 4 år siden – har haft tid til at virke.
Jeg synes jo godt, man kan tillade sig efter ca. 4 år at begynde at evaluere, om aftalen har haft den ønskede effekt, og det synes vi så ikke i Dansk Folkeparti.
Ud over at jeg vil opfordre Socialdemokratiet til at genoverveje deres holdning, vil jeg også spørge ind til den del, der handler om, at det jo er sådan i dag, at alle dem, der ikke har en au pair-ordning, er med til at betale for dem, der har.
Er det noget, som Socialdemokratiet vil være med på at lave om, sådan at man indfører f.eks. et hundrede procent brugerbetaling?
De værtsfamilier, der ønsker at benytte sig af en au pair, må så selv betale det hele.
Der kan man ikke længere forvente at der er en offentlig medfinansiering.
Mattias Tesfaye (S), 2018-05-08:
Det er så måske et spørgsmål om tålmodighed, hvorvidt man mener at 3-4 år er nok til at se det endelige gennemslag af nogle politiske forandringer.
Der er vi måske lidt træge, men vi synes bare, det er vigtigt, at hvis sådan en ordning, der har fungeret i så mange år og har været til gavn for så mange familier og har givet så mange unge en oplevelse af at være i Danmark, skal afskaffes, så skal det ske, efter at alle andre muligheder er afprøvet.
Lige nu synes vi det er værd at afvente de ændringer, vi har gennemført.
Så spørger Dansk Folkepartis ordfører, om vi vil være med til at indføre et generelt princip om, at alle de udgifter, der er i forbindelse med en au pair set med statens briller, skal dækkes af værtsfamilien.
Det tror jeg ville være en farlig vej at følge sådan rent principielt.
Ville det også betyde sundhedsforsikring, og hvad der ellers er af udgifter, i forbindelse med at et menneske skal opholde sig i Danmark?
Altså, de er her jo; de har en opholdstilladelse i Danmark, og der følger selvfølgelig nogle rettigheder med til den opholdstilladelse.
Nu har vi været med til at sikre, at der er noget medfinansiering fra værtsfamilien.
Men jeg tror ikke, at vi kan gå ud ad den vej, hvor vi siger, at alle udgifter, der er i forbindelse med den udenlandske au pair, i princippet skal betales af værtsfamilien, så svaret er vel nej.
Martin Henriksen (DF), 2018-05-08:
Vi ville jo ikke have noget imod i Dansk Folkeparti, at man sagde, at hvis man ønskede at hente en au pair til Danmark, skulle man tegne en sundhedsforsikring.
Det synes vi er meget rimeligt, for der er sådan set tale om arbejdskraft.
Vi synes, det er fair nok, hvis værtsfamilien betaler for det.
Men man kunne også i forhold til danskundervisning – og der er det jo sådan i dag, at der er en vis del, der er brugerbetalt, og så er der en vis del, der bliver betalt af det offentlige – spørge, om det set med Socialdemokratiet øjne ville være en god idé, at den del, der handler om undervisning af au pairer i Danmark, så ville være hundrede procent brugerbetalt, så det er værtsfamilien, der står for udgiften, og ikke er noget, det offentlige skal betale for.
Og dermed vil det så også være sådan, at det ikke er noget, som alle de familier, som ikke har en au pair, skal betale for.
Mattias Tesfaye (S), 2018-05-08:
Vi er i Socialdemokratiet parate til at diskutere både lommepengebeløbets størrelse, som lige nu ligger på omkring 4.000 kr., mulighederne for ferie, arbejdstiden, og hvem der skal betale for meget af danskundervisningen.
Altså, alle de knapper, der er i systemet, alle de håndtag, der er i systemet,
er vi altid parate til at diskutere.
Vi har ikke selv noget forslag om, at der er noget, der skal ændres, men vi er på ingen måde afvisende.
Det, vi afviser i dag, er, at vi nu her i foråret 2018 ser os i stand til at konkludere, at den her ordning efter så mange år skal lukkes på det nuværende grundlag.
Marcus Knuth (V), 2018-05-08:
Tak, formand.
Jeg mener helt overordnet, at au pair-ordningen som sådan er rigtig, rigtig god.
Travle danske familier får lidt ekstra hjælp til f.eks. børnepasning, mens unge udlændinge ofte fra Asien kommer her til landet for kulturel fordybelse.
Man bor hos en dansk familie, man er en del af fællesskabet, man bidrager fra dag et, man styrker sine sprogkompetencer, og man styrker sine arbejdsmæssige kompetencer.
Som jeg læser lovforslaget, mener SF og DF jo faktisk også, at den oprindelige idé bag au pair-ordningen er god, men for de to partier vægter mindretallets begrænsede misbrug åbenbart højere end flertallet af danskernes benyttelse af og glæde ved det gode ved den her ordning.
Så det er vel i virkeligheden, hvordan man løser udfordringerne ved ordningen, Venstre er uenig med forslagsstillerne i.
Vil man som SF og DF give op og fuldstændig droppe ordningen, eller vil man som os tage kampen op og se på, hvordan vi kan løse de udfordringer, der er ved ordningen, således at flertallet af danskere, der jo ikke misbruger eller udnytter ordningen, fortsat kan have glæde af den?
Vi mener, det er værd at bevare danske familiers mulighed for at få lidt ekstra hjælp til børnepasning, lettere husligt arbejde og kendskab til en ung person, der kommer ind og er en del af familien.
Det er værd at bevare muligheden for udlændinge for at komme til landet og lære mere om den danske kultur og det danske system.
Således er vi åbne for at tage en snak om, om der er noget, der skal gøres bedre ved ordningen, men vi mener på ingen måde, at det vil være hensigtsmæssigt bare at afskaffe hele ordningen.
Derfor kan Venstre ikke stemme for det her forslag om at fjerne au pair-ordningen, og jeg skal hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at det kan de heller ikke.
Mattias Tesfaye (S), 2018-05-08:
Sådan er det desværre ikke i dag, men det er der, vi gerne vil hen.
Så spørger ordføreren, hvad det er for nogle gennemførte beslutninger, som vi håber kan slå igennem og være med til at påvirke de tal.
Jamen det er jo bl.a. nogle af de forbedringer, jeg fortalte om før, som blev gennemført, i øvrigt sammen med spørgerens parti, for 3 år siden, altså i 2015, og vi synes, det er for hurtigt at konkludere, at de regler ikke har været i stand til at rette op på ordningen.
Marcus Knuth (V), 2018-05-08:
Ja, altså, for den person, der kommer herop, er det sådan – medmindre jeg har læst noget andet højt end det, jeg har på mit papir – at man jo bor hos en dansk familie, man er en del af fællesskabet, man bidrager, man styrker sine sprogkompetencer, og man styrker sine arbejdsmæssige kompetencer.
Det tror jeg altså er noget som langt de fleste mennesker i Danmark i au pair-ordningen vil kunne nikke genkendende til, og det synes jeg er et helt fint mål med at komme til Danmark, nemlig at få styrket sine kompetencer, at lære noget og være en del af en dansk familie et stykke tid.
Karsten Hønge (SF), 2018-05-08:
Men ligefrem kulturel fordybelse?
Er det derfor, at mange af de her piger jo ikke bare er et par år i Danmark, men ofte shopper videre til andre europæiske lande for at arbejde som au pairer i de lande, fordi det, det handler om her, er at tjene nogle penge, som man kan sende hjem til familien?
Det har jeg i den grad forståelse og respekt for, men så skal man bare kalde det, hvad det er, i stedet for at lege sådan en gemmeleg, hvor vi kalder det kulturel fordybelse.
Det, det handler om, er fysisk arbejde, der skal aflønnes med nogle penge.
Apropos kulturel fordybelse, så er det måske det, der kan være årsagen til, at der i netop denne medarbejdergruppe på de her knap 2.000, som der anslås at være i Danmark, faktisk sidste år var 1.161 henvendelser om arbejdsforhold og boligforhold, og hvad de ellers kan have, og at 139 faktisk endte med at blive sendt til en advokat.
Det er altså fuldstændig ude af proportion med andre medarbejdergrupper.
Det, der er tale om her, er jo et arbejdsmarked, og det med den kulturelle fordybelse var nok lige ...
Det skal der måske nok være hos nogle enkelte, det skal jeg ikke kunne sige, men mon det dog gælder de 82 pct. af au pairerne, der kommer fra det fattige Filippinerne?
Marcus Knuth (V), 2018-05-08:
Jeg er sådan set meget overbevist om, helt overbevist om, at når man kommer fra et så anderledes land til et velfungerende skandinavisk velfærdssamfund, lærer man da selvfølgelig en masse om kultur, men jeg er da heller ikke bleg for at erkende, at man også gerne vil have en indkomst, og det er jo derfor, at man får en belønning for at være i Danmark.
Men som jeg sagde i min ordførertale, så er jeg heller ikke blind for, at der har været tilfælde, hvor ordningen er blevet misbrugt.
Nu kom ordføreren med nogle tal.
Det er jo derfor, at vi siger, at vi da godt kan se på, om der er noget, man skal gøre bedre, således at vi kan få antallet af de få, der misbruger ordningen, helt i bund.
Det synes jeg er en fair diskussion at have.
Men at gå fra den diskussion og til, at så afskaffer vi den bare, tror jeg ville være rigtig synd for de mange, det enorme flertal af danske familier, som på anstændig vis får noget rigtig godt ud af den her ordning, og for de mange unge, der kommer hertil, som også får noget godt ud af ordningen.
Karsten Hønge (SF), 2018-05-08:
Jeg synes, det er interessant, at når hr. Marcus Knuth går i gang med at tale om ordningen, som skulle være kulturelt udviklende, så er det første, der bliver nævnt, det praktiske, fysiske arbejde i danske familier, hvor man kan have travlt, fordi man har børn.
Så er det godt at få en ekstra hjælpende hånd.
Man taler om kultur, men det første, der bliver nævnt, er det praktiske arbejde.
Det var de ord, som ordføreren brugte.
Men det, som SFI-undersøgelsen viser, er, at grunden til, at au pair-pigerne er her, er økonomiske forpligtelser i hjemlandet, bl.a. at sponsere søskendes uddannelse og forældrenes alderdom.
Kulturel fordybelse?
Mener hr. Marcus Knuth virkelig, at det er derfor, at de unge fattige filippinske piger kommer til Danmark?
Jamen så kommer det spændende jo nu, for hvad er det så for nogle specifikke ting, som hr. Mattias Tesfaye afventer virkningen af?
Hvad er det for nogle ting, der mangler at slå igennem derude?
Det er det ene.
Det andet er: Man kan prøve at sammenligne denne gruppe med en hvilken som helst lønmodtagergruppe derude.
Den her gruppe, som består af under 2.000 mennesker, kastede i 2017 alligevel 1.161 henvendelser af sig til au pair-netværket, og ud af dem var der 139, der faktisk blev videresendt til advokater.
Altså, her har man jo så indlysende med en gruppe at gøre, som er klemt – nogle har det godt, men mange er klemt – så først vil jeg spørge, hvad det er for nogle ting, vi venter på skal gennemføres, og dernæst vil jeg gerne bede om svar på mit første spørgsmål, nemlig at når ordføreren nu siger, at Sverige bygger det op efter realiteterne, skulle vi så ikke tage at gøre det samme her?
Inger Støjberg (V), 2018-05-08:
Nej, det mener jeg ganske enkelt ikke.
Altså, jeg kender også flere, der har haft en au pair, og man kan sige, at de er indgået i en fuldstændig almindelig dagligdag hos en helt almindelig dansk familie.
Og det tror jeg har været til stor gensidig glæde.
Så synes jeg sådan set kun, det er helt naturligt, at der i det her selvfølgelig er indbygget, at så går man også til hånde.
Det er jo i virkeligheden det, det også handler om, når man indgår i en almindelig dagligdag hos en dansk familie – der hjælper man hinanden.
Og sådan er det også med de au pairer, der kommer til Danmark.
Men det er lige så klart, at der selvfølgelig skal være ordnede forhold – det er jeg helt med på, og det er jeg helt enig i at der skal være.
Men jeg mener rent faktisk, at det kan være til stor gensidig glæde, fordi det jo netop også ofte handler om unge, der ellers ikke ville have mulighed for at komme til Europa i en periode af deres liv.