Mattias Tesfaye (S), 2020-12-17:
Lad mig prøve at starte bagfra med hr. Henrik Dahl fra Liberal Alliance.
Først og fremmest glæder jeg mig – som altid – til din næste bog, og tak for at flyve lidt op i helikopteren.
Jeg synes egentlig, at Liberal Alliances ordfører formår at sætte fingeren på noget væsentligt, ikke bare for den her debat, men for vores folkestyre, nemlig at vores samfund nogle gange står over for nogle udfordringer, som er komplekse, og som kræver samarbejde og fortrolighed i Folketinget og mellem Folketinget og regeringen.
Jeg tror selv på, at en ny asylpolitik nærmer sig dag for dag, fordi det bliver stadig mere åbenlyst, at det eksisterende asylsystem er uholdbart.
Jeg er også ret overbevist om, hvad angår de forskellige tanker, der er i Europa for tiden, at der ikke er nogen endnu, der har opfundet den dybe tallerken.
Vi kommer til at skulle lade os inspirere af hinanden på tværs af landegrænser, og man kan ikke lave en masterplan fra A til Z og så bare gennemgå den og så fastsætte en dato for, hvornår vi åbner et modtagecenter.
Danmark kommer også til i dialoger med andre lande at blive mødt med nogle spørgsmål om, hvad vi vil gøre til gengæld, og måske også nogle modkrav.
Nogle af de lande, som fungerer som transitlande på ruterne, er også enormt plaget af irregulær migration.
Det er jo i deres lande, der opbygger sig kæmpe menneskesmuglerindustrier.
Vi må også have nogle fælles interesser med nogle af de lande, der ligger på transitruterne.
Den fælles interesse skal vi jo have dyrket og skabt en fælles erkendelse af.
Vi må også have forståelse for, at de også har nogle ønsker.
Det kan være nogle ønsker, der får udenrigspolitiske konsekvenser, diplomatiske konsekvenser, for Danmark, og det kan også være økonomiske konsekvenser.
Dermed nærmer jeg mig måske også en kommentar til noget af det, fru Pernille Vermund siger.
For vi har som regering en interesse i at være så inddragende som overhovedet muligt på en måde, hvor vi ikke skyder os selv i foden og lukker døre for os selv i bestræbelserne på at få flyttet asylsagsbehandlingen ud af Europa.
Derfor var jeg også på det pågældende samråd åben både om, at jeg synes, det går bedre, end jeg havde turdet håbe på – det gør det faktisk – men også om, at der er udfordringer, at det ikke bare er sådan lige, som jeg sagde i min tale, at overbevise et tredjeland om, at de skal være med til at løse nogle problemer, der er i Europa.
De har også historiske erfaringer med, at vi måske ikke altid har blik for de udfordringer, der er set fra f.eks. et afrikansk perspektiv.
Så det er også bare i denne svære diskussion en appel om at forsøge ikke at tage ting ud af en sammenhæng og om at prøve at have en tillid til, at vi arbejder meget seriøst med at forsøge at få etableret det her.
Det er ikke let, og vi vil meget gerne have en fortrolig dialog med Folketingets partier, så vidt som det overhovedet er muligt.
Men vi er også nødt til at sikre os, at vi ikke skyder os selv i foden og får smækket nogle døre i hovedet, fordi vi udtaler os kluntet i en indenrigspolitisk debat.
Det er den balance, vi forsøger at finde i regeringen.
Det siger jeg måske også lidt i forlængelse af noget af det, De Konservatives ordfører, hr. Marcus Knuth, siger.
Han siger, at han vil holde regeringen fast på det, den har lovet, og lad mig sige tak for det – både lidt polemisk, men også helt reelt.
Et land har brug for en velfungerende og god regering, det giver sig selv.
Nogle gange mener jeg, at man overser, at et land også har brug for en god og velfungerende opposition, og vi har intet problem med at blive pustet i nakken med krav om at realisere regeringens egen politik – overhovedet ikke.
Tværtimod vil jeg nok sige, at det faktisk er den bedste opposition, en regering overhovedet kan forestille sig.
Hold os endelig i ørerne, for ud over at det her er noget, Socialdemokratiet er gået til valg på, så mener vi også helt oprigtigt, at det er det bedste for Danmark og for Europa, at der kommer en ny asylpolitik.
Jeg er enig, fuldstændig enig.
Jeg kan stadig væk den dag i dag huske, at jeg stod med en bunke socialdemokratiske roser nede foran Bilka i Ishøj og delte dem ud og så de forbipasserendes ansigter i de dage, hvor folk gik på motorvejene.
Det var oplevelsen af kontroltab, jeg så, og det i Danmark var intet imod, hvordan det var i vores nabolande.
Jeg vil starte med at sige, at jeg egentlig opfatter det som min pligt i min ministertale sådan at redegøre for juraen omkring beslutningsforslaget, og så kan partierne jo selv forholde sig til, om man f.eks. er ligeglad med, at det strider imod en bestemt konvention, f.eks. statsborgerretskonventionen.
Så kan vi have en politisk diskussion af værdien af, at vi er tiltrådt de konventioner, og vi synes i regeringen, at det er vigtigt, at vi er tiltrådt de konventioner.
Det betyder så også, at det er inden for rammerne af grundloven og konventionerne, jeg forsøger at finde løsninger, og de forslag, vi har fremlagt, både når det handler om fremmedkrigere og om det, der er på vej omkring bandekriminelle, er jo så inden for den juridiske ramme.
Så blev der spurgt til min holdning, og der vil jeg sige, at min holdning til f.eks. statsløshed er, at det er noget, der skal begrænses.
Det betyder, at jeg er tilhænger af, at vi som stat har en politisk målsætning – i øvrigt sammen med, vil jeg gætte på, stort set alle andre stater i verden – om, at vi vil begrænse statsløshed, og det er også nødt til at indgå som en del af vurderingen af, hvorvidt man kan fratage folk statsborgerskabet, altså hvorvidt de bliver statsløse eller ej.