Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-09:
Tak for det, formand.
Hvis vi tager det positive først, er det naturligvis, at jeg tror, vi i Folketinget er enige om, at vi skal forholde os til skærmene.
Men som borgerlig politiker bliver man jo selvfølgelig også noget overrasket over at høre et parti, som siger, at de er borgerlige og et familieparti, få at vide af Enhedslisten, SF, ja, selv en minister, der er gammel kommunist, at det ikke er vejen frem.
Dansk Folkeparti mener, at forbud er vejen frem.
Og der bliver jeg nødt til at sige: Det mener Nye Borgerlige ikke.
For vi er jo reelt set både et familieparti og et borgerligt parti.
Og på trods af at hr. Alex Ahrendtsens familie jo i hvert fald kommunikerer nok til, at en datter kan få et lovforslag behandlet i Folketinget – det har da i hvert fald noget med familie at gøre – tror jeg måske, at hr. Alex Ahrendtsen, hvis Dansk Folkeparti skal være et borgerligt parti, skal finde en ny politisk rådgiver.
For forbud er nok ikke vejen frem, medmindre man er et parti, der vil have mere stat og mindre menneske.
Men jeg kender hr. Alex Ahrendtsen som et menneske, som, i hvert fald hvis man ser bort fra den del af det, har en dybtfølt bekymring for, hvad skærm har af betydning for børn.
Og der tror jeg, at hr. Alex Ahrendtsen kunne være vel tjent med at kigge ind på Nye Borgerliges hjemmeside, for vi mener jo, at der skal mere frihed til fagligheden, at vi skal sætte lærerne fri, sørge for at finansiere skolen og spare i de store ledelseslag, som et tidligere medlem af mit parti kom frem med før, hvilket er en rigtig god løsning på det sidste forslag også. Lyt til mennesker, der ved noget om, hvordan vi løser problemerne.
For en ting er sikker: Et forbud er i hvert fald den mest diktatoriske, mest statslige måde, hvorpå vi kan sikre, at vi med garanti ikke får den ønskede virkning.
For hvis folketingsmedlemmerne lagde mærke til døren, de går ind ad herude, så er der faktisk et lille piktogram med et forbud mod mobiltelefoner i salen.
Der er ikke én af os, der ikke har den med herind.
Jeg har to med selv.
Så forbud er jo nok ikke vejen frem, hvis man ønsker en given problemstilling løst.
Jeg tror, at det er dialog, tiltro til vores lærere og deres faglighed, og så faktisk nok noget, som hr. Alex Ahrendtsen skulle have fortalt sin datter om, da hun sagde, at hun ville have et forbud i folkeskolen: familiens rolle.
Hr. Alex Ahrendtsen skulle naturligvis have sagt til sin datter: Du skal bare lade være med at tage den med; det er bedst for dig.
Så kunne man lave sit eget lille private forbud, fordi du som familiefar kunne vælge, hvad der var bedst for din familie, og vi ikke i Folketinget fra talerstolen skulle bestemme, og hvordan mennesker skal agere, hvordan børn skal agere.
For selv om vi ser nogle af problemstillingerne, tror jeg ikke, at vi har det fulde billede.
Jeg er sikker på, at både skærmtid og telefoner er et stort problem, og det kan vi se.
Som Moderaternes ordfører sagde, er det evidensbaseret.
Men vi går sammen med regeringen ikke ind for et forbud.
Jamen så er det jo noget andet, vi skal til at gøre.
Jeg tror, den her problemstilling er meget multifacetteret.
Jeg tror, det er noget med, hvordan vi opdrager vores børn til at agere i verden, og vi er alle sammen for gamle til egentlig at være påvirket af skærme på samme måde, som de bliver, og så er vi nok ikke de rigtige til at lave et forbud mod det.
Det tror jeg at det er dem der er tæt på dem der er.
Hvis jeg skulle komme hr. Alex Ahrendtsen og DF i møde, ville jeg sige, at det var lærerne, men i Nye Borgerliges optik ville det jo nok være familien.
Så vi kommer naturligvis ikke til at støtte et forbud.
Havde det ord til gengæld ikke stået der, ville jeg købe ind på hr. Alex Ahrendtsen og Dansk Folkepartis bekymring om, at der er noget med skærme i skoletiden, som bliver brugt ikkefagligt, som vi måske skal have sat nogle retningslinjer for, og noget med at give en frihed til skolen, sådan at de kan bestemme selv.
Så Nye Borgerlige kommer ikke til at støtte forslaget, og vi håber da, at Dansk Folkeparti ser det her som en enkelt svipser og kommer tilbage til borgerligheden lige om lidt.