Pia Olsen Dyhr (SF), 2023-10-05:
Tak, formand, og tak til statsministeren for åbningstalen forleden.
Det er godt at se, at regeringens partiformænd er tilbage – om end de ikke er i salen lige nu, er det dejligt at vide det.
Jeg kan jo forstå, at regeringstoppen har været ude på busturné med Anders Breinholt for at møde danskerne.
Jeg er sikker på, det har været en fest, men tilbage står et indtryk af, at danskernes velfærd undervejs er blevet smidt under kampagnebussen.
Så jeg vil gerne tage os alle sammen med på en lidt anden landsturné lige nu og her, for mens regeringstoppen har rejst rundt med Anders Breinholt og et kamerahold, har en lang række ikke mindst socialdemokratiske borgmestre forsøgt at komme til orde.
Lad os starte vores turné i den anden ende af landet.
Nogle kommuner genåbner nu for anden gang i år deres budgetter.
I Sønderborg er 24 medarbejdere i hjemmeplejen udpeget til fyringer på grund af besparelser, selv om alle prognoser viser, at Sønderborg kommer til at mangle velfærdsmedarbejdere, og borgmesteren er citeret for at sige: »Jeg synes simpelthen, det er ufatteligt, at nogen kan finde på at snakke om yderligere skattelettelser i denne situation.«
I Silkeborg skal de finde 78 mio. kr., hvis jeg ikke husker det forkert, og her siger borgmesteren: »Det er absolut ikke luksusydelser, vi fjerner nu.
I Rødovre Kommune, kort herfra, har man skrevet ud til alle skolebørns forældre, at der ikke er råd til vikartimer og skoleudflugter resten af året; de skal til at have lærerfri timer.
Hvad betyder det så? tænker jeg, der lytter med.
Tadaa!
Det betyder undervisning uden lærer, altså en situation, hvor læreren fra lokalet inde ved siden af i bedste fald kan kigge forbi, hvis larmen bliver for høj.
Nuvel, i Guldborgsund indstiller kommunens direktion nu til at spare tre plejehjem væk – tre plejehjem!
Jeg tænker det samme.
Måske er det bare mig, men jeg synes, der tegner sig et billede.
Her siger borgmesteren det meget ædrueligt: »... jeg forstår simpelthen ikke, at den socialdemokratiske del af regeringen kan være med til, at det overhovedet skal drøftes«.
Så tager vi turen til Lolland.
Og jeg beklager – jeg ville jo gerne have haft Anders Breinholt med i ånden for at gøre det lidt sjovt, men Lolland er en af landets i forvejen fattigste kommuner.
Her står man til at skulle spare omkring 85 mio. kr.
Heller ikke her synes den lokale socialdemokratiske borgmester, at tiden er til skattelettelser.
Faktisk taler borgmesteren om, at kommunen er ved at gå konkurs.
I løbet af få år risikerer de at blive sat under administration af Indenrigsministeriet.
Helt akut står man med et meget konkret dilemma.
De har påbud mod en daginstitution, der er 50 år gammel og har skimmelsvamp.
Altså, kommunen står med valget, om man skal sende raske børn i en daginstitution med skimmelsvamp, eller om man skal skære et andet sted i velfærden.
Nødråbene fra landets regioner og sygehuse tikker ind.
Nødråbene fra landets kommuner og fra alle steder i den kommunale velfærd tikker ind.
Ungdomspsykiatrien skriger på flere sengepladser og behandlingstilbud, og imens det her sker, fyrer man velfærds- og omsorgsmedarbejdere på grund af besparelser.
Man skiller sig altså af med lige præcis den arbejdskraft, som regeringen har udnævnt til den nye valuta i dansk politik.
Man afskediger dem, som man lige har sagt man stod og manglede, fordi man skal spare.
Det giver jo ikke mening.
Eller måske er det, fordi skattelettelser prioriteres over velfærd?
Det er jo det, der er sagens kerne, og selv den største charmeoffensiv kan ikke dække over det faktum.
Det efterlader, hvis man skal sige noget positivt, danskerne med et klart valg, altså et valg, der engang blev opsummeret i et valgslogan: Velfærd eller skattelettelser.