Preben Bang Henriksen (V), 2021-05-27:
Tak for det.
Offentligt ansattes ytringsfrihed er omfattet af grundlovens § 77 og af menneskerettighedskonventionens artikel 10. Der er ytringsfrihed, og den nyder en beskyttelse efter de bestemmelser.
Beskyttelsen af offentligt ansattes ytringsfrihed gælder i almindelighed kun, hvis man ytrer sig som privatperson.
Ytrer man sig på – i gåseøjne – firmaets vegne, så kan firmaet selvfølgelig fastsætte nærmere retningslinjer, ligesom der er regler om tavshedspligt og injurier og andet, der under alle omstændigheder skal respekteres.
Hvis den offentligt ansattes ytringer har været lovlige, så kan de ikke danne grundlag for repressalier af nogen som helst art, heller ikke såkaldt negative ledelsesreaktioner.
Sådan er det i dag.
Der er allerede i dag en beskyttelse, og det er også den konklusion, som Ytringsfrihedskommissionen fremkom med.
Man gik endda så vidt som til at sige, at der var en fin balance.
Men jeg må samtidig medgive, at det nok ikke er alle offentligt ansatte, der er lige bevidste om det her.
Det viser den undersøgelse, som fremgår af forslaget, jo også, og derfor skal vi efter Venstres mening selvfølgelig flage den her på en eller anden måde.
Og spørgsmålet er så bare, hvordan det skal ske.
Der kunne jeg ligesom justitsministeren måske bedst tænke mig, at det blev kombineret med whistleblowerordningen og ikke som et egentlig selvstændigt tiltag.
Det er jo ikke nok bare at sige, at vi skal have en ordning af den her karakter.
Vi må jo altså også ind at kigge på, hvordan den skal se ud.
Vi har noget, vi kan kigge efter, eksempelvis lov om finansiel virksomhed, § 75.
Der har man jo bl.a. whistleblowerordninger, som jo grænser lidt op til det her.
Den anden del af forslaget omhandler omvendt bevisbyrde, og i den forbindelse tror jeg nok, at jeg må tage et lidt større forbehold end over for den første del.
For omvendt bevisbyrde har sådan set været omtalt i betænkningen om offentligt ansattes ytringsfrihed og whistleblowerordninger, side 35.
Jeg kan hurtigt lige citere derfra.
Der siger man noget om den omvendte bevisbyrde.
Det er jo den, vi allerede har nu i ligebehandlingsloven omkring barsel.
Den går jo ud på, at hvis en afskedigelse har fundet sted under den ansattes graviditet, ja, så vender vi bevisbyrden om, for så er det arbejdsgiveren, der har bevisbyrden.
Dertil siger man, at det sådan set er udmærket i dén lovgivning, men skal man overføre den generelt til det, vi taler om her i dag, så er der i hvert fald et par bemærkninger, der er relevante.
Man siger: I sammenligning hermed vil spørgsmålet om ytringsindhold i relation til navnlig mundtlige ytringer kunne være noget vanskeligere at fastlægge.
Og på den baggrund tager udvalget forbehold over for det.
Essensen er jo, at sammenholder vi det med den lovgivning, der gælder omkring barsel og den omvendte bevisbyrde, der er der, jamen så er det jo ikke så vanskeligt at finde ud af, hvornår man er på barsel, for nu at sige det rent ud.
Det kan være lidt vanskeligere, hvis man har fremsat en kritisk ytring nu og så bliver afskediget om 2 år eller om 4 år eller om 10 år.
Har den ytring så noget at gøre med afskedigelsen?
Det er lidt vanskeligere at fastsætte her.
Så summa summarum vil jeg sige tak til SF for at tage forslaget og emnet op her og sige, som justitsministeren også sagde, at vi også går positivt ind i det.
Vi er ikke klar til at stemme for det her.
Arbejdsmarkedets parter skal inddrages.
Der skal være politiske drøftelser.
Vi skal finde de rigtige tiltag, de rigtige formuleringer.
Men på den baggrund kan vi støtte, at de offentligt ansatte i højere grad gøres opmærksom på deres ytringsfrihed.