Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2022-03-01:
Som nævnt implementerer det her lovforslag EU's tilgængelighedsdirektiv, som skal få virkning for danske virksomheder senest i juni 2025, og formålet er, som vi har hørt her, at personer med handicap i videst muligt omfang kan deltage i samfundslivet på lige fod med andre.
I SF er vi kede af, at det er en absolut minimumsimplementering, der er tale om.
Vi burde i Danmark som et af de rigeste EU-lande være nogle af dem, der trådte forrest i forhold til tilgængelighed.
Allerede i 2009 ratificerede Danmark som et af de allerførste lande FN's handicapkonvention, og derfor burde det ikke være nogen overraskelse for nogen, at vi i Danmark gerne vil sikre god tilgængelighed for mennesker med handicap.
Hermed burde de fleste virksomheder også have indrettet sig med en høj grad af tilgængelighed, da der efterhånden er gået mange år, hvor man kunne have indstillet sig på det.
Samfundsøkonomisk er der jo også en god og positiv effekt i, at flere oplever tilgængelighed, kan deltage i samfundslivet og agere uden alt for mange hjælpemidler og uden alt for meget støtte.
Så har vi nogle helt konkrete ønsker – jeg kigger lige på ministeren.
Ud over at vi som sagt synes, at vi skulle været gået længere i forhold til at støtte mennesker med handicap, så er vi også kritiske over for § 7, som vi ønsker at diskutere med ministeren og også i udvalgsbehandlingen.
Der er nogle risici for, at man, hvis man ønsker det, kan smyge sig uden om egentlig at skulle leve op til lovens ånd og bogstav; der er nogle risici i forhold til den paragraf.
Derudover ville vi også ønske, at man i stedet for at friholde de små virksomheder med maks. ti ansatte og med en maks.-omsætning på 15 mio. kr. om året lagde op til at sige: Hvordan kan vi hjælpe nogle af de her virksomheder? Jeg tror, at der er rigtig mange små virksomheder, som gerne vil sikre tilgængelighed og gode forhold for folk med handicap, men som ikke har ressourcerne til det.
Desuden peger nogle af høringssvarene – f.eks. høringssvarene fra Institut for Menneskerettigheder, Danske Handicaporganisationer og Forbrugerrådet Tænk – på netop det her med, at det er en absolut minimumsimplementering, og at man ikke går så langt, som man kunne, for at hjælpe mennesker med handicap.
Derudover ønsker Institut for Menneskerettigheder og Danske Handicaporganisationer en fælles sekretariatsbetjening og oprettelse af et klageorgan, og det synes jeg er ret og rimeligt, og det håber jeg også at ministeren vil imødekomme og at vi kan diskutere i udvalgsbehandlingen.
For hvad skal vi med det her, hvis der ikke også er en mulighed for at klage?
Endelig ønsker vi, inden der går for lang tid, at vi også kan evaluere loven, så vi kan se, om der netop er nogle smuthuller som det, der er beskrevet i § 7 og i høringssvarene, og om det har den virkning, som vi ønsker at det skal have.
Og igen vil jeg bare sige, at Danmark var et af de første lande til at ratificere handicapkonventionen, og derfor synes jeg også, at vi som et rigt og velstående land burde gå forrest i forhold til det her og hjælpe nogle af de virksomheder, som havde økonomiske problemer med at opfylde kravene, altså hjælpe dem med det i stedet for at sige, at de bare ikke skal leve op til dem.
Men SF kan støtte forslaget.
Det er et skridt fremad, og det er jo også et direktiv, vi implementerer her
Vi ville bare ønske, at vi gik noget længere, og det vil vi gerne diskutere i udvalgsbehandlingen.
Og så har jeg lovet at hilse fra Radikale Venstre, som er enige i de bemærkninger og kan tilslutte sig dem og også stemmer for lovforslaget.