runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Jeg har også selv haft lejlighed til at drøfte det her spørgsmål med Ole Wehlast, som det jo nok også er hr. Leif Lahn Jensen bekendt.
Jeg er sådan set helt enig i, at vi står over for udfordringer med arbejdsmiljøet inden for nogle af de brancher, hvor der er hårdt fysisk arbejde.
Det kan vi også se i den seneste undersøgelse, som vi diskuterede her i Folketinget i foråret.
Den viser, at der er en stigning i muskel- og skeletbesvær, som jo bl.a. er et udtryk for det arbejdsmiljø, som slagteriarbejdere er underlagt.
Derfor bliver vi også nødt til at gentænke hele vores arbejdsmiljøindsats og også bruge de nye teknologiske redskaber, som kan introduceres til forebyggelse af hårdt fysisk arbejde og nedslidning.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-11-15:
Alle de her spørgsmål, vi har haft i dag, med mine gode kollegaer, skyldes jo sådan set, at NNF's formand, Ole Wehlast, tager en meget vigtig debat op.
Og vi ved jo godt, at han gør det, fordi han sådan set bare bekymrer sig for sine medlemmer ude på slagterierne.
Han siger bl.a., og jeg citerer: »Mine medlemmer starter tidligere på arbejdsmarkedet, så når de når pensionsalderen, har de arbejdet langt længere end de fleste andre.
Samtidig lever de desværre markant kortere end gennemsnittet, så de får ikke de år med en pensionisttilværelse, som de har knoklet for og gjort sig fortjent til.«
Altså, hans medlemmer er udsat for knap tre gange så mange arbejdsskader end lønmodtagere generelt, hvad ministeren også påpeger.
Hans medlemmer lever omkring 2 år kortere end andre, og 20 pct. af hans medlemer er nødt til at holde op med at arbejde, inden de bliver 60.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi har nogle fagforeninger som NNF og en Ole Wehlast, som tager den her dagsorden op.
Og kan ministeren dermed ikke også give Ole Wehlast ret i, at det er bydende nødvendigt for både regeringen og ministeren, men også for os herinde, at vi tænker anderledes over for den her gruppe, og at vi tager slagteriarbejderne alvorligt og gør alt, hvad vi kan, for at lytte til dem?
Vi er altså nødt til at komme med nogle tanker for at hjælpe de her mennesker med at arbejde så lang tid, som vi mener de skal.
Eller i hvert fald skal vi gøre et eller andet, for at de kan få en ordentlig pensionisttilværelse, som Ole Wehlast jo netop siger.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Som jeg også har svaret tidligere i dag, er jeg ikke i tvivl om, at arbejdet i slagteribranchen er fysisk belastende.
Alle, der har besøgt et slagteri, kan se, at det er hårdt fysisk arbejde, og jeg har selv haft lejlighed til at være på besøg flere gange.
På baggrund af undersøgelsen »Arbejdsmiljø og helbred« fra 2016 ved vi, at medarbejderne i slagteribranchen på en skala fra 0 til 10 angiver at have fysisk hårdt arbejde på det, der hedder 5,9.
Gennemsnittet for hele den arbejdende befolkning er 3,6.
Slagteribranchen ligger således højt i belastningsindekset i undersøgelsen, hvilket kan tyde på en relativt høj fysisk nedslidning i branchen.
På arbejdspladser med høje fysiske belastninger er det derfor vigtigt at forebygge nedslidning ved at sikre en fornuftig balance mellem den enkelte medarbejders fysiske kapacitet og de fysiske krav, som arbejdet stiller.
Men vi skal også som samfund blive bedre til at forebygge nedslidning.
Det har jeg i øvrigt også med opbakning fra Socialdemokratiet taget initiativ til med det ekspertudvalg, der er nedsat for at se på vores arbejdsmiljøindsats.
Det skal også være med til at gentænke hele arbejdsmiljøområdet.
Jeg glæder mig over, at vi nu i fælles enighed kommer til at drøfte de her vigtige spørgsmål, når udvalget i løbet af 2018 kommer med sin anbefaling.
I de tilfælde, hvor der ikke er balance mellem den enkeltes fysiske kapacitet og de fysiske krav, som arbejdet stiller, skal der være andre veje.
Her vil det være oplagt at kigge på, om medarbejderen kan blive omskolet til andre typer opgaver i virksomheder, som er mindre belastende, eller til andre typer opgaver i en helt anden branche.
Det er jo også derfor, at jeg før i dag med stor glæde har noteret mig, at regeringen har lavet en trepartsaftale, som netop også sikrer den her omstillingsfond, som skal være med til at hjælpe de af vores medarbejdere, der har udfordringer, videre.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-11-15:
Mener ministeren, at det er muligt at arbejde, fra man er 22 år, til man er 67 år, som slagteriarbejder uden at blive nedslidt og med mulighed for en værdig pensionisttilværelse efterfølgende?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Jeg har svaret på et spørgsmål om, hvorvidt Laura Lindahl udtaler sig på vegne af regeringen, og det gør hun så af gode grunde ikke, da hun ikke er medlem af regeringen.
Men jeg glæder mig til at have en diskussion med Socialdemokratiet omkring det her vigtige tema om, hvordan vi i højere grad kan få seniorerne til at bidrage i det omfang, de har lyst til.
Det er der mange seniorer, der gerne vil.
Vi har jo lige lavet en satspuljeaftale, hvor vi også forlænger seniornetværkene og deres store indsats rundtom i landet.
Det er ikke mere end nogle få dage siden, jeg havde møde med seniornetværkene samlet i ministeriet og fik deres gode råd til, hvordan man kan lave en bedre seniorpolitik.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-11-15:
Så har vi i hvert fald fundet ud af endnu en gang, at Liberal Alliance ikke har så meget at sige i regeringen.
De er sådan set med på grund af ministerbilerne og ikke så meget andet.
Det er jo altid dejligt at få de ting at vide her.
Men jeg er også interesseret i at spørge om den tænketank, for det samråd, ministeren henviste til, var jo et samråd, hvor jeg også deltog: Er det ikke bare sådan, at hvis man havde holdt fast i den tænketank, som den socialdemokratiske regering nedsatte, så kunne man være kommet tidligere i gang med at gøre noget for de her mennesker?
Nu har man sådan set haft en syltekrukke i et par år.
Kunne man ikke bare have beholdt den første tænketank og så være kommet tidligere i gang?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Der må jeg nok henvise hr. Lennart Damsbo-Andersen til det glimrende samråd, vi havde, hvor hr. Lennart Damsbo-Andersen stillede akkurat det samme spørgsmål.
Og svaret er ikke blevet anderledes end det, der blev givet fra min side der, som var meget banalt: Vi har lavet en politisk aftale med Dansk Folkeparti, hvor vi så også har sagt, at vi i højere grad skal gøre en særlig indsats for vores seniorer.
Det er også derfor, vi lægger vægt på, at vi nu skal lave et mere ambitiøst kommissorium end det, som den tidligere regering lavede.
Så det synes jeg sådan set bare vi skal glæde os over.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-11-15:
Vi er jo hernede for at høre ministerens gode svar.
Nogle gange skuffer han, og andre gange skuffer han ikke.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Jamen jeg skal ikke lægge skjul på, at med den udvikling, der har været, i den forkerte retning i forhold til personer, der bliver ramt af muskel- og skeletbesvær – og det er jo sagt på dansk nedslidning – i forbindelse med hårdt fysisk arbejde, så skal der gøres noget mere.
Søren Pind (V), 2017-11-15:
LO har en bestemt interesse at varetage i den her sammenhæng, og al respekt for det, så jeg finder ikke anledning til at fremsætte en kritik af det, når jeg faktisk opfatter det på den måde, at man gør sig umage, og at man nøje søger at følge den enkelte SU-modtager, som også siger, at vedkommende er vandrende arbejdstager.
Det virker på mig, som om det er en anden kamp, som flyttes ind på SU-området, og det synes jeg ikke man skal.
Mette Reissmann (S), 2017-11-15:
Mener ministeren, at styrelsen har levet op til sine forpligtelser med hensyn til kontrol – konkret her drejer det sig om antallet af timer – når det nu er sådan, at der ifølge rapporten fra LO er 500 ansættelseskontrakter, der netop ikke lever op til de krav, som vi som politikere har stillet?
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Fremstillingen af, hvad finnerne gør, vil jeg nødig som minister lægge navn til for nærværende, for det er noget mere uklart end den måde, som hr. Mattias Tesfaye fremstiller det på.
Det, der i hvert fald er regeringens opfattelse, er, at vi i hvert fald ikke inden for rammerne af EU-retten kan sætte et fast timetal på på f.eks. 16 eller 18 timer, men det, man kan gøre, er at inddrage flere forskellige faktorer i den samlede vurdering, og det overvejer regeringen selvfølgelig i den her sammenhæng i forhold til hele arbejdstagerspørgsmålet.
Mattias Tesfaye (S), 2017-11-15:
Når jeg ser på de her tal, og særlig når jeg ser på, hvorfra de her SU-modtagere kommer, ringer der en klokke i mit hovede, og jeg synes, det er en lille smule alarmerende.
Den bekymring deler vi så ikke.
Men det, vi dog deler, er, at der skal gribes ind over for spekulation i systemet, og i den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre, om regeringen kunne være interesseret i at ændre på reglerne.
I dag er det sådan i Danmark, at man skal have 10-12 timers arbejde om ugen, som ministeren også lige redegjorde for, og kunne ministeren f.eks. være interesseret i at gøre, som man gør i Finland, hvor det er 18 timers arbejde om ugen?
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Det mener jeg sådan set ikke det er i sig selv, for som den forrige spørger udmærket redegjorde for, har vi behov for internationale studerende, vi har behov for engelsksprogede studerende, og arbejdsmarkedet som sådan, gartnerier, landbrug, hotel osv., efterspørger kraftigt arbejdskraft i de her år.
Men det er klart, at vi ikke skal være ofre for spekulation, og derfor fører vi den kontrol, vi gør, og derfor kigger vi også ud på uddannelsesstederne, hvor man ser bemærkelsesværdige udbud nogle steder, men det har vi så grebet ind over for og er i færd med yderligere undersøgelser af det.
De værnsregler er dem, jeg mener vi skal tage i anvendelse.
Når det så kommer til de arbejdsmarkedsrelaterede forhold, vil jeg sige, at jeg er helt tryg ved, at den danske model kan håndtere det.
Der er vældig gode instrumenter til, at arbejdsmarkedets parter kan håndtere det og kan håndtere det inden for den ramme, som vi kender som den danske model.
Mattias Tesfaye (S), 2017-11-15:
Min særlige interesse i det her er at beskytte det danske arbejdsmarked mod underbetaling, og det er klart, at når vi ser en 25-dobling i antallet af SU-modtagere, som har status af vandrende arbejdstagere, ringer der selvfølgelig en klokke, særlig når vi f.eks. ser på antallet af rumænere, der vokser endnu mere, og når vi hører fra nogle fagforeninger, bl.a. i Nordjylland, at der er et stigende antal studerende fra f.eks. Rumænien, der arbejder på hoteller og restauranter til nogle lønninger, som er meget lavere, end vi er vant til i Danmark. Så mit første spørgsmål er egentlig: Deler ministeren den bekymring?
Er det bekymrende tal, at vi fra 2011 er gået fra 400 udenlandske SU-modtagere, som får udbetalt SU som følge af status som vandrende arbejdstagere, til nu 9.700?
Mette Reissmann (S), 2017-11-15:
Socialdemokratiet har ikke noget imod engelsksprogede uddannelser, og vi har bestemt heller ikke noget imod udveksling af studerende hen over grænsen for på den måde også at kunne berige danske studerende og den undervisning, der finder sted på vores videregående uddannelser, i et sådant omfang, at vi fastholder den førende position, vi har inden for en stor del felter.
Men jeg vil gerne vende tilbage til ministerens svar på mit spørgsmål, altså netop omkring styrelsens kontrol eller rettere sagt: mangel på samme.
Jeg forstår på ministeren, at man som studerende selv skal sende ind både angående timeantal, hvor meget man nu har arbejdet, og om man opfylder betingelserne herfor.
For som ministeren selv siger, er det åbenbart et voldsomt incitament at komme op og få dansk SU, eftersom den svarer til tre gange mindstelønnen i de pågældende lande, hvis vi taler om østeuropæiske lande.
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Nu sidder integrationsministeren her også, og jeg er jo sådan set meget, meget glad for, at vi nu efter folketingsvalget er ude over hele den der diskussion, om økonomiske incitamenter nytter noget.
Jeg tror, at de sidste par år har været et levende eksempel på, at det gør de, og det gør de selvfølgelig også her.
Da vi ikke nødvendigvis kan gøre noget i forhold til SU, sådan som SU'en er i dag – det må vi jo eventuelt tale om senere – så gør vi f.eks. noget i forhold til udbuddet af engelsksprogede uddannelser, fordi det er det, der er relevant i den sammenhæng.
Det er også bl.a. derfor, at jeg i forgårs – eller for nogle dage siden – måtte sende et brev til borgmesteren i Horsens, som også er bestyrelsesformand for den lokale institution, hvor man producerer i nærheden af 80 pct. diplomingeniører, som straks, når uddannelsen er færdig, tager hjem igen.
Det er naturligvis ikke hensigten.
Foreløbig er der jo på professionshøjskolerne og erhvervsakademierne sket en beskæring af de engelsksprogede uddannelser med 25 pct., ja, faktisk helt op imod 28 pct., på grund af den her udvikling.
Mette Reissmann (S), 2017-11-15:
Tak for det.
Baggrunden for udviklingen i antallet af europæiske studerende i Danmark er jo en EU-dom fra 2013, som ministeren også godt er bekendt med, og hvor det blev fastslået, at en studerende fra netop et andet EU-land har ret til SU under studier i Danmark, hvis vedkommende opnår status som – helt korrekt sagt – vandrende arbejdstager.
Efter at den dom faldt, har vi jo også set en eksorbitant stigning i antallet af lige nøjagtig studerende fra andre europæiske lande, særligt måske de østeuropæiske lande.
I 2011 var der ca. 400 SU-modtagere herhjemme, som fik SU, som følge af at de havde status som vandrende arbejdstagere.
I 2016 er det næsten 9.700, der har samme status.
Det er altså i en periode på 5 år, hvor vi har en 25-dobling af det antal.
Ifølge netop den her rapport var der i 2011 kun 33 rumænske arbejdstagere i Danmark, der modtog SU, og i 2016 var det knap 1.500 af samme nationalitet. Mit spørgsmål til ministeren
er derfor: Hvilke værnsinitiativer har ministeren påtænkt at iværksætte og implementere, sådan at vi får dæmpet antallet af studerende, der kommer herop og enten bliver udnyttet skråstreg eller anvender dette som, hvad skal man sige, et levebrød i stedet for det, det skal anvendes til, nemlig at dygtiggøre sig – og forhåbentlig også i et sådant omfang, at de kan bidrage til fællesskabet i Danmark.
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Det giver selvfølgelig anledning til en vis eftertanke at se rapporten fra LO, men det er også regeringens opfattelse, at SU-systemet alene ikke kan løse de problemstillinger på arbejdsmarkedet, som belyses i den pågældende rapport.
Når det er sagt, vil jeg sige, at der skal være en god kontrol af, at studerende, der modtager SU som vandrende arbejdstagere, netop er det – vandrende arbejdstagere.
Og den kontrol har vi faktisk i dag.
Studerende, som søger SU som vandrende arbejdstagere, skal sende dokumentation.
Det kan være en ansættelseskontrakt, eller det kan være en lønseddel, hvoraf det fremgår, hvor mange timer de arbejder, og hvor meget de tjener.
Der kan være situationer, hvor vi først efterfølgende kontrollerer.
Men ikke desto mindre finder kontrollen altså sted.
Det er i den forbindelse en betingelse, at den studerende oplyser, at han eller hun vil arbejde minimum 10-12 timer om ugen ved siden af studierne.
Alle EU-arbejdstagere, der får SU, kontrolleres hver måned – hver eneste måned – og hvis betingelserne som arbejdstager ikke er opfyldt, får de krav om at betale deres SU tilbage.
Studerende, der har haft status som vandrende arbejdstagere, men som ikke opretholder den status, får kun den SU, de har ret til.
Mette Reissmann (S), 2017-11-15:
Mener ministeren, at kontrollen af vandrende arbejdstageres beskæftigelsessituation i forbindelse med godkendelse af SU er god nok, herunder at det er godt nok, at over 500 ansættelseskontrakter er godkendt uden timetal, når en rapport fra LO ifølge Ugebrevet A4 den 7. november 2017 viser, at vandrende arbejdstageres adgang til SU bliver en bagdør til social dumping, fordi hver femte østeuropæiske studerende tjener mindre end 90 kr. i timen?
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Jeg kunne have gjort spørgerens ord til mine omkring behovet for engelsksprogede uddannelser – det er der.
Men der er ikke behov for, at op imod 80 pct. på en given uddannelse rejser hjem igen sekundet efter, at uddannelsen er slut.
Og det skal vi selvfølgelig ikke finde os i, og det griber regeringen også ind over for.
I forhold til kontrollen er det eneste saliggørende jo altså ikke en kontrol af ansættelseskontrakten.
Det er også spørgsmålet om det faktiske antal timer, og det er spørgsmålet om den indkomst, som den enkelte faktisk får.
Den kontrol foretages af styrelsen, og det er mit klare indtryk, at den kontrol er grundig og tilstrækkelig i forhold til den udfordring, vi står over for.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-11-15:
Tak for det.
Nu er jeg sådan set heller ikke nervøs, for jeg har jo et fint arbejde her i Folketinget, men der er jo rigtig mange mennesker derude, som har været rigtig mange år på arbejdsmarkedet, som er slidte, og som står i en situation, hvor de måske tænker: Hvad skal der nu ske?
Og når der kommer sådan en melding, må ministeren jo forstå, at det så godt kan skabe en usikkerhed.
Ministeren sagde jo så før – og det noterede jeg mig også – i svaret, at han havde været så klog at nedsætte en seniortænketank.
Kan ministeren bare med få ord forklare, hvorfor regeringen den ene dag nedlægger en seniortænketank, som Socialdemokratiet under Henrik Dam Kristensens ledelse som minister havde nedsat, fordi den overhovedet ikke duede til noget, og så lige pludselig siger, at nu laver vi søreme en tænketank igen?
Er det, fordi regeringen så endelig indrømmer, at det rent faktisk er nødvendigt at gøre noget for den gruppe af nedslidte?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-11-15:
Altså, jeg kan jo ikke bestemme, hvad der skal ske i Danmark om 50 år – trods alt ikke.
Der kan jeg berolige spørgeren med, at jeg ikke selv er til stede her, i hvert fald ikke i Folketinget.
Så det, som jeg kan sige, og det, som jeg sagde, var, at regeringen ikke har planer om at afskaffe efterlønsordningen.
Med det svar burde både hr. Leif Lahn Jensen og hr. Lennart Damsbo-Andersen jo ikke være nervøse længere og kunne sove godt om natten, for det har regeringen altså ingen planer om.
Christian Langballe (DF), 2017-11-15:
Altså, men det er bare lige for så at skære det ud i pap: Vi synes jo simpelt hen, at det er ringe, at der er de her sager som f.eks. Levakovicsagen, hvor man må sige, at han har gjort alt, hvad der overhovedet har stået i hans magt, for at gøre danskerne og den danske stat til grin og malket det danske velfærdssystem for jeg ved ikke hvor meget – altså, et unævnt beløb her.
Her kan man så alligevel ikke bringe i anvendelse, at der faktisk er et hensyn til landet.
Faktisk vil jeg sige at i lige præcis Levakovicsagen kunne stk. 2 være bragt i anvendelse.
Der er et hensyn at vise til det land, hvor der er nogle skatteborgere, der faktisk betaler den her regning for Levakovics kriminalitet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-11-15:
Går vi nogle år tilbage, må vi nok sige, at det, vi gør i dag, er, at vi jo stort set griber hver en mulighed, der er, og kræver påstand om udvisning, og der er faktisk også en del, der bliver udvist.
Det var man måske ikke så hurtig med tidligere.
Og vi har altså nu allerede muligheden for at gøre det her og er også forpligtet til at skulle det.
Så jeg håber også, at det vil føre til flere udvisninger; det tror jeg faktisk at det vil.
Christian Langballe (DF), 2017-11-15:
Det kunne for en god ordens skyld være meget godt at kridte banen op.
Når vi diskuterer den europæiske menneskerettighedskonvention, er det klart nok, at vi i Dansk Folkeparti ikke just har været ven med den konvention og slet ikke af den dynamiske fortolkningspraksis, der har givet sig udtryk i Domstolens afgørelser jævnfør Levakovicsagen, som under henvisning til, at han havde ret til familieliv her i Danmark, gjorde, at han blev i Danmark og ikke kunne udvises af landet.
Det mener jeg simpelt hen var en skandale.
Men det, som vi så spørger om, når vi nu er nået til det her, er jo så, om der ikke er andre ting, der gælder, end den enkeltes ret til familieliv under henvisning til, som der står i stk. 2, den nationale sikkerhed, det demokratiske samfund, den offentlige tryghed, landets økonomiske velfærd.
Man kunne sige, at der sådan set i stk. 2 kunne være alle de argumenter, man overhovedet kunne finde på, for at sige, at eksempelvis Levakovic alligevel skulle udvises.
Og det er derfor, det undrer os, at man ikke kan balancere stk. 1 om retten til familieliv op i forhold til landets ve og vel for nu at sige det meget firkantet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-11-15:
Tak, og tak for spørgsmålet.
Lad mig lige begynde med at slå fast, hvad min holdning er, hvis nogen skulle være i tvivl om det.
Udlændinge, der begår alvorlig kriminalitet i Danmark, skal udvises af landet.
Anklagemyndigheden og domstolene skal derfor allerede i dag i hvert enkelt tilfælde vurdere, om artikel 8, stk. 2 giver mulighed for at udvise.
I sidste måned offentliggjorde jeg sammen med udlændinge- og integrationsministeren, at regeringen vil fremsætte lovforslag, hvori vi vil skrive i udlændingelovens bemærkninger, hvornår kriminelle udlændinge i almindelighed kan udvises baseret på praksis fra Menneskerettighedsdomstolen.
Derigennem vil vi sikre, at lovgivningsmagten påtager sig et større ansvar for, hvornår der kan ske udvisning, uden at det er i strid med artikel 8.
I arbejdet med det lovforslag vil undersøgelsen fra Institut for Menneskerettigheder om praksis ved danske domstole og Menneskerettighedsdomstolen i udvisningssager blive inddraget.
Samtidig med det her er vi jo også nødt til at arbejde på den internationale bane for at forsøge at påvirke fortolkningen af konventionen.
Danmark har jo overtaget formandskabet for Europarådet, og det vil vi bruge til at arbejde for, at medlemsstaterne får en større rolle og får mulighed for at påvirke retningen, når de oplever, at Menneskerettighedsdomstolens fortolkning er ude af kurs.
Christian Langballe (DF), 2017-11-15:
Tak for det, formand.
Jan Erik Messmann (DF), 2017-11-15:
Tusind tak.
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Jeg er ikke helt sikker på, at Finansministeriet regner på den måde, altså at det, vi ikke nødvendigvis låner ud, kan vi bruge på studerende i stedet for.
Det ville i hvert fald være noget nyt.
Men jeg kan ikke afvise, at man på et tidspunkt, hvis man laver en SU-reform, så kan tænke i de baner.
Og der tror jeg at jeg må vende tilbage.
Men det er altså ikke vores opfattelse, at pengene er tabt.
Jan Erik Messmann (DF), 2017-11-15:
Staten står til, indtil videre, at miste 2 mia. kr. i 2016.
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Og jeg kan også sige, at Europa-Kommissionen indtil videre i hvert fald siger noget andet.
Jan Erik Messmann (DF), 2017-11-15:
Jeg finder det tankevækkende, at vi har talt så meget om børnecheck til børn bosat i udlandet, der i 2013 beløb sig til 200 mio. kr.
Nu står vi igen med en sag, der handler om, at 400 millioner skattekroner forsvinder ud af landet, nemlig med børnechecken.
Kan ministeren bekræfte, at med de nuværende regler er 2 mia. kr. tabt i det øjeblik, de udenlandske studerende rejser ud af landet og ikke af hjertets godhed betaler tilbage?
Søren Pind (V), 2017-11-15:
Jeg husker, at forhenværende medlem af Folketinget fru Birthe Rønn Hornbech engang over for Klaus Riskær Pedersen bemærkede, at i Venstre tror vi på, at man skal betale sine købmandsregninger.
Og jeg kan lige så godt sige, at sådan har vi det stadig væk – der er ikke noget nyt der.
Det, jeg bare vil sige til spørgeren, er, at det jo fordrer en enighed om, at man er villig til at afgive suverænitet, således at denne ret også gælder for andre, og i forbindelse med Europol-afstemningen modsatte spørgerens parti sig det i forhold til danske virksomheders mulighed for at opkræve fordringer, de havde til gode i udlandet.
Jeg kan sige, at Kommissionen nu mener, at disse fordringer kan inddrives civilt, og det er vi så i færd med at kigge på, for det er et lidt overraskende svar, Kommissionen har givet.
Men straks jeg ved mere, vil jeg selvfølgelig vende tilbage til Folketinget i den sammenhæng.