Lars Aslan Rasmussen (S), 2022-05-19:
Jeg skal indledningsvis takke initiativtagerne bag borgerforslaget her for at bringe en vigtig sag op i Folketinget.
Den optager danskerne, og den betyder meget for deres hverdag.
Jeg deler forslagsstillernes bekymring for de store rekrutterings- og fastholdelsesudfordringer, som vi har i velfærdssektoren.
Det er ikke mangel på velfærdsmedarbejdere, som vi i dag skal diskutere, men det er mere konkret ligestilling i lønforhold mellem offentlige fag, et emne, som ligger mig og Socialdemokratiet meget på sinde, og som vi er meget optaget af.
Det er vores ambition, at der skal være lige løn for lige arbejde i Danmark.
Det har vi desværre stadig væk ikke opnået, og desværre er ulige lønforhold ikke noget, som vi bare fjerner ved at skrue på enkelte knapper.
Det kræver flere strukturelle tiltag, for vi ved, at en stor del af forklaringen på uligeløn bl.a. skal findes i vores kønsopdelte arbejdsmarked.
Samtidig er mænd generelt placeret i højere stillinger i hierarkiet.
Det gør ikke lønforskellen mere rimelig, men det viser en sammenhæng mellem det kønsopdelte arbejdsmarked og en ulige løn i den offentlige sektor, og at vi også skal kigge den vej, hvis vi for alvor skal tage fat om roden i forhold til udfordringerne med ulige løn.
For at påvirke strukturerne på det kønsopdelte arbejdsmarked har vi bl.a. vedtaget et nyt forslag, som forpligter offentlige institutioner til at opstille måltal og politikker, som skal fremme flere kvinder i ledelser og i bestyrelser.
En anden forklaring på uligelønnen kan også være den ulige fordeling af barslen.
Hvor nye mødre i 2019 i gennemsnit holdt 280 dages barsel, holdt fædre i samme år 34 dages barsel.
Som ministeren var inde på, har vi også vedtaget en ny orlovsmodel, som skal sikre en mere ligelig fordeling af barslen mellem mor og far.
Den nye orlovsmodel kan forhåbentlig bidrage til den kulturforandring, der skal til, hvis mænd og kvinder skal ligestilles i forhold til det.
Derudover har vi nedsat en Lønstrukturkomité, som skal danne fagligt grundlag for en drøftelse af lønstrukturerne i den offentlige sektor, og som regeringen har forpligtet sig til at følge op på.
Ministerrådet og Europa-Parlamentet er lige nu i gang med at forhandle endeligt om et løngennemsigtighedsdirektiv, som vi også skal tage stilling til her i Folketinget på et tidspunkt.
Direktivet har også til formål at fremme ligelønnen mellem mænd og kvinder.
Der er selvsagt sat mange forskellige initiativer i søen, og selv om jeg ikke nødvendigvis er overbevist om, at initiativerne kommer til at rykke meget her og nu, så tror jeg på, at vi er med til at skabe de strukturelle forandringer, som der er behov for, hvis vi skal komme uligelønnen i Danmark til livs.
Det skyldes ikke uvilje, som det forhåbentlig også fremgår af de ting, som jeg har nævnt, men med borgerforslaget ønsker forslagsstillerne, at regeringen indkalder til trepartsdrøftelser.
Vi Socialdemokrater er store tilhængere af, at parterne løser fælles udfordringer i et tæt samarbejde, men vi er også tilhængere af den danske arbejdsmarkedsmodel, hvor lønnen forhandles via overenskomstsystemet.
Derfor skal kommende drøftelser om lønforhold stadig ske i regi af den danske aftalemodel.
Uligeløn på det danske arbejdsmarked er en mere nuanceret problemstilling, som det er vigtigt at vi forholder os til, men som også skal ske inden for rammerne i et bredere perspektiv.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte borgerforslaget, og jeg skal hilse fra den radikale ordfører, fru Samira Nawa, der desværre er syg, og sige, at Radikale Venstre heller ikke kan støtte forslaget.