Henning Hyllested (EL), 2021-11-09:
Tak for det.
Redegørelsen indeholder jo rigtig meget statistik, og den indeholder rigtig mange tal.
Men jeg tillader mig lige at bruge lidt tid på det, for vi synes faktisk ikke i Enhedslisten, at der skelnes særlig præcist mellem – hvad skal man kalde det – provins og egentlige landdistrikter og landsbyer, især ikke i gennemgangen af regeringens mange tiltag, som er beskrevet i redegørelsen.
En hel del må siges at være rettet mod større byer i provinsen, selv om der selvfølgelig er overlapninger til mindre byer og landsbyer.
I Enhedslisten har vi fokus på landsbyerne og på vores mange øer, både småøerne og økommunerne, og vi mener egentlig, at der er et stort behov for at måle tilstanden, om jeg så må sige, i landsbyerne – f.eks. i de 1.277 landsbyer med under 5.000 indbyggere.
Der synes vi, at det kunne være rart med en mere målrettet redegørelse, der tog udgangspunkt i forholdene og levevilkårene for de knap 2 millioner danskere, som bor i landsbyer på den her størrelse.
Det er efter Enhedslistens mening langt mere interessant at se på, hvad det er for nogle faciliteter, der er de her steder, hvor vi kan snakke om egentlige landdistrikter og egentlige landsbyer.
Hvor mange har en busforbindelse med en vis frekvens osv. osv.?
Det handler altså om faciliteterne de pågældende steder.
Det kunne jo også være interessant, hvis landdistriktsredegørelsen f.eks. forholdt sig til anbefalingerne fra Udvalget for levedygtige landsbyer, som jo tilbage i 2018, dengang under megen bevågenhed, kom med ikke mindre end 17 anbefalinger.
Der kunne det være nyttigt, at man så på, hvor mange af ønskerne i rapporten der er indfriet eller man er ved at indfri, hvor mange man slet ikke arbejder med osv.
Det er fraværende i den her redegørelse, og det synes jeg er skidt.
Nogle af anbefalingerne fra Udvalget for levedygtige landsbyer er såmænd imødekommet, mere eller mindre, af regeringen.
Vi kunne identificere tre, fire, fem stykker eller måske seks med lidt god vilje.
Det gælder f.eks. den styrkede indsats for nedrivning og istandsættelse af boligmassen, som er omtalt, hvor man har afsat yderligere 150 mio. kr. i midler til nedrivningspuljen.
Der er nye finansieringsformer, og vi kan forstå, at der er et lovforslag på vej, der netop skal afhjælpe problemet med låntagning i de – i gåseøjne – forkerte postnumre.
Det er noget med statsgaranti på den yderste del af lånet, og det er noget, vi i Enhedslisten sammen med ikke mindst SF har kæmpet hårdt for i mange år.
Det handler også om et tilpasset og mere varieret boligtilbud, som udvalget i sin tid beskæftigede sig med, hvor der blev afsat en pulje til etablering af almene boliger.
Så er der bare det problem, som også hr. Karsten Hønge nævnte, at de store øer er rendt med næsten alle pengene, om man så må sige.
Af de små øer var det kun Orø, der fik gavn af puljen.
Derfor foreslår vi også, at der etableres endnu en pulje af et noget større omfang end de knap 30 mio. kr., som var afsat i den tidligere pulje.
Tilbage står så en hel række af de øvrige anbefalinger, som udvalget er kommet med.
Det er f.eks. forslaget om strategisk planlægning af kommunens landsbyer og landområder, så eventuelle tilflyttere ved, om det her er en landsby, der satses på i kommunen.
Bliver skolen opretholdt?
Bliver købmanden liggende?
Kommer bussen forbi?
Herunder kan man nævne ikke mindst planlægning af de nære offentlige servicetilbud, altså den nære velfærd såsom plejehjem, skole, lægebetjening, hvor langt der er til nærmeste bibliotek osv. osv.
En forudsigelighed og sikkerhed, som udvalget skrev dengang i sin rapport, om det fremtidige serviceniveau har selvfølgelig en enorm betydning for, om man flytter til et sted og bosætter sig.
Her synes jeg så ikke rigtig, at regeringen har noget bud.
Man nævner ganske vist hele paletten fra infrastrukturaftalen fra juni, men den er jo ikke specielt målrettet initiativer på landsbyplan.
Her kunne man da ellers nævne idéen, som Enhedslisten har fremført mange gange, om f.eks. landsbybusser, drevet og betjent af et landsbylav eller landsbyråd, eller hvad det kunne være.
I den her forbindelse kunne det også være interessant at se på en anden af anbefalingerne fra Udvalget for levedygtige landsbyer, nemlig en mere målrettet indretning af befordringsfradraget.
Her kunne man måske i visse områder se på, om det kunne målrettes den kollektive trafik eller tænkes sammen med den sammenhæng mellem forskellige transportformer, som bliver mere og mere nødvendig i lyset af trængslen på vejene og transportsektorens, bilernes og lastbilernes, enorme klimabelastning.