Ole Birk Olesen (LA), 2022-04-07:
Først vil jeg fortælle, hvordan det burde være, og derefter vil jeg tale om, hvad der er forkert i det, som foreslås her af et flertal i Folketinget.
Det burde være sådan, at elever kunne søge det gymnasium, de gerne vil søge, og hvis der ikke er plads på gymnasiet, skal gymnasiet have en mulighed for at udvide.
Det er muligt, at det ikke kan lade sig gøre fra år til år, men over tid skal de meget søgte gymnasier have en mulighed for at udvide, så de kan tage flere af de elever, som søger gymnasierne.
Det kommer i stand via en model, som man kan kalde »pengene følger eleven«, hvor gymnasierne får en sum penge til undervisning og til lokaler, som er et produkt af, hvor mange der gerne vil gå på gymnasiet.
Sådan må det være.
Vi skal ikke have gymnasier for gymnasiernes skyld.
Vi skal have gymnasier for de unges skyld, og hvis de unge ikke ønsker at gå på bestemte gymnasier, skal de ikke tvinges til at gå på de gymnasier for at holde liv i de gymnasier.
Vi skal gøre det nemmere for små gymnasier at være små gymnasier.
De skal have en mulighed for f.eks. at tilbyde de fag, som er store, og som alle elever skal igennem, og så måske købe sig ind til de smalle fag på nærtliggende gymnasier, sådan at man har alle sine dansk- og matematik- og historietimer på sit lokale gymnasium, men eventuelt skal tage sine spansktimer eller sine russisktimer på et fjernereliggende gymnasium, hvis det lokale gymnasium ikke kan tilbyde de små fag.
Det er sådan, det burde være.
Hvis der så er gymnasier, hvor der er problemer, f.eks. gymnasier, der har udviklet sig til at være små parallelsamfund, der fungerer som magneter på unge med en anden etnisk baggrund, som dér forlænger det parallelsamfund, de bor i hjemme i boligblokken, til også at være et parallelsamfund på gymnasiet, så skal man ud fra forskellige kriterier, som også gælder i forhold til boligblokke, kunne sige, at dette gymnasium skal igennem en eller anden form for fornyelsesproces eller lukkes, enten permanent eller midlertidigt, og de mennesker, der tidligere søgte der, må så søge nogle andre gymnasier.
Det er modellen, som vi gerne vil gennemføre.
Det, som man gør her, er, at man siger til unge mennesker, der gerne vil gå på det gymnasium, som deres storesøster har gået på, fordi det ligger i lokalområdet, at der kan du desværre ikke gå, for vi har behov for din tilstedeværelse i f.eks. Herlev, for ellers er der for mange med indvandrerbaggrund på gymnasiet der, så du skal komme derhen og fungere som fortynding, for at dem, der går der, ikke i for høj grad består af unge med en indvandrerbaggrund; så du skal flyttes derhen og være fortynderen, der sørger for, at vi har et godt socialdemokratisk samfund også i Herlev.
Det synes jeg simpelt hen er et mageløst formynderi og en dirigeren med unge menneskers liv, som man skal være betonsocialdemokrat for at bakke op om.
Det er det her med, at vi har et mål, som vi synes er retfærdigt, og at der sådan set ikke er nogen midler, man må sky for at nå det mål, og hvis målet er godt, er midlerne også gode, uanset hvor mange lig man går over på vejen hen til det store, lysende socialdemokratiske mål om, at vi er et samfund, hvor kontanthjælpsmodtagerens søn går i klasse med bankdirektørens datter.
Det er da helt utroligt, at man, fordi man synes, man har en god idé, tillader sig selv, at alle andre, herunder de unge mennesker, bare skal være statister i den gode idé, som man har opstillet, og som fungerer godt i en debatbog, og som også fungerede godt, dengang man var medlem af Enhedslisten og politisk ordfører for Enhedslisten og kunne svinge med de røde faner og tale om alt muligt rødt.
Men vi kan da ikke have, at de unge mennesker bare skal være brikker i det spil.
De har da ret til deres eget liv, og det forhold, at vi i Danmark har så høje skatter, at man ikke har mulighed for at købe sine ydelser selv, gør da ikke, at det offentlige kan stille ublu krav for at modtage en ydelse fra det offentlige, som de skatter, som man har betalt igennem livet, bliver brugt til at tilvejebringe. Der må da være rimelighed i det her samfund, og der er ikke rimelighed, når man behandler de unge på den her måde.
Liberal Alliance stemmer imod lovforslaget.