runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Flere gange har Rusland brugt sit veto i Sikkerhedsrådet.
Det er frustrerende at se på, og det understreger vigtigheden af en reform af FN.
Men hver gang svækkes Putins internationale ry og rygte.
Det her pres skal fortsættes.
Danmark skal arbejde for et FN-ledet flyveforbud over Syrien.
Det vil presse Assad og Putin til forhandlingsbordet, så der kan opnås en våbenhvile og forhåbentlig en varig fredelig løsning.
I de seneste år – også her i dag fra Folketingets talerstol – har hr. Naser Khader gang på gang fremført kravet om et flyveforbud uden om FN.
Jeg vil gerne understrege klart, så der ikke er nogen tvivl i debatten, at det betyder en åben krig mod Rusland, for der er russiske kampfly og der er russisk antiluftskyts i Syrien.
Det er en krig, der risikerer at få fuldstændig uoverskuelige konsekvenser ...
Jeg håber, at jeg får tiden oven i min taletid, for nu er der gået 2 minutter, har jeg stået og regnet mig frem til.
Det kan få fuldstændig uoverskuelige konsekvenser med en åben krig mod Rusland, og det kan det også for danske borgere i Danmark.
Forslaget om flyveforbud uden om FN virker som et konkret forslag til handling, men i virkelighedens verden udstiller det blot afmagt.
Situationen i Aleppo og Syrien løses ikke ved afmægtige forslag.
Situationen løses ved konkret handling.
Gang på gang er de demokratiske kræfter i Syrien blevet svigtet.
Lørdag meldte den tyrkiske præsident Erdogan ud, at han havde dræbt op mod 200 kurdiske selvforsvarsstyrker fra YPG lige nord for Aleppo – styrker, der indgår i oprørsalliancen SDF, der samler arabere, kurdere og kristne i et ønske om demokrati og mangfoldighed i Syrien.
Den her alliance får luftstøtte fra Danmark og USA.
Man vil altså gerne bruge de prodemokratiske oprørere som kanonføde mod ISIL, men når de bombes af NATO's allierede i Tyrkiet, så udebliver kritikken.
Ærlig talt, det er et svigt.
Jeg vil gerne bruge anledningen i dag til at sende en klar opfordring til udenrigsministeren: Sig fra over for de tyrkiske angreb på frihedskæmperne fra SDF; lad ikke præsident Erdogan svigte og svække kampen mod ISIL; sæt Putin under et maksimalt diplomatisk og økonomisk pres; brug FN til at udstille de russiske krigsforbrydelser; brug alle muligheder til fra dansk side at øge den økonomisk omkostning for Putin; tving Assad og Putin til forhandlingsbordet, så der kan skabes en våbenhvile og en varig fredelig løsning; følg debatten i dag op med handling.
Naser Khader (KF), 2016-10-26:
Ordføreren fokuserer meget på, at vi ikke skal i konflikt med diktatoren Putin og Rusland.
Hvis vi nu antager, at Putin på et tidspunkt invaderer et af de baltiske lande, der er medlem af NATO, skal vi så lade være med at gå i konfrontation med ham af frygt for en tredje verdenskrig?
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Nu er det jo ikke Baltikum, der drøftes i dag, og vi ved alle sammen godt, at de baltiske lande er en del af NATO-alliancen, og at man dér har en aftale om at gå i krig, hvis man bliver angrebet.
Men Syrien er ikke en del af NATO-alliancen, og jeg synes, det er ret vigtigt, når man diskuterer noget så alvorligt som krig, at man er helt ærlig og helt klar, og jeg synes ærlig talt ikke, at hr. Naser Khader har været klar i dag.
Accepterer han det ikke, skal man enten bøje sig eller tage en åben krig med Rusland, og der skylder hr. Naser Khader at give et klart svar til den danske befolkning.
Vil hr. Naser Khader tage en åben krig med Rusland – ja eller nej?
For ellers er det et tomt og afmægtigt krav, og så skal vi da langt hellere fokusere på de ting, som bl.a. Enhedslisten foreslår, og som reelt kan gøres og kan virke?
Naser Khader (KF), 2016-10-26:
Jeg ved godt, at Syrien ikke er medlem af NATO – jeg er helt klar over det.
Men det, der sker i Syrien, har konsekvenser for de baltiske lande og andre østeuropæiske lande.
Når Putin kan se, at vi ikke reagerer og forholder os passive i Syrien, så kan det godt være, at det får ham til at fremture i de baltiske lande, og så er vi nødt til at tage konfrontationen med ham.
Eller skal vi bare drikke en kop kaffe med ham?
Altså, vi – hele NATO – er nødt til at stoppe ham, hvis han fremturer i de baltiske lande, men der er der ingen der taler om tredje verdenskrig.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Problemet i forhold til NATO er jo ikke, at Putin gør noget.
Problemet i forhold til NATO, når vi snakker Syrien, er, at der er et NATO-medlem, Tyrkiet, der aktivt angriber de prodemokratiske oprørere.
Det skal vi gøre noget ved, det kan ganske enkelt ikke være rigtigt.
Men når Naser Khader taler om en åben krig med Rusland – og det er det, hr. Naser Khader, hvis man går uden om FN – så bliver man nødt til at sige det åbent til den danske befolkning.
Det gør hr. Naser Khader ikke, og det synes jeg er dybt skuffende.
Lad os i stedet for at have en skindiskussion om noget, der ikke kommer til at ske, tage fat i det, vi reelt kan gøre.
Lad os bruge FN, lad os bruge det økonomiske og diplomatiske pres, og lad os aktivt støtte de prodemokratiske oprørere mod angreb både fra Assad, fra Putin og desværre også fra NATO-landet Tyrkiet.
Martin Lidegaard (RV), 2016-10-26:
Hr. Rasmus Nordqvist var inde på den svære balance mellem på den ene side at udtrykke vilje til, at det her må stoppe, og på den anden side at gå dialogens vej for at prøve at løse konflikten.
Det tror jeg er en balance, vi alle sammen kan genkende os selv i.
Og det fik mig til at tænke på, hvad Alternativets holdning egentlig er til de sanktioner, som EU i øjeblikket gennemfører mod Rusland, herunder om man kunne forestille sig at øge det politiske pres, f.eks. ved at sikre større kommunikation på energiområdet og dermed også at kunne udnytte energipolitikken i EU som en form for politisk pression som alternativ til en militaristisk pression.
Men går Alternativet overhovedet ind for nogen sinde at lægge et sådant pres på nogen?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-26:
Ja, det gør vi i den grad.
Men vi bliver nødt til at spørge os selv om, hvornår det virker.
Hvor er grænsen for, at vi også har dialogen?
Jeg er fuldstændig enig med hr. Martin Lidegaard i forhold til energiunionen.
Af mange årsager mener jeg, at vi skal styrke vores uafhængighed af energikilder fra andre steder end EU-landene.
Men det, vi bare bliver nødt til at spørge os selv om, er, hvornår vi når grænsen og dialogen bliver helt dræbt af sanktioner.
Og det er den balance, jeg synes er meget svær at finde, og det er det, som vi bliver nødt til at spørge os selv om kontinuerligt.
Martin Lidegaard (RV), 2016-10-26:
Det er jeg helt enig i, og jeg er også glad for, at Alternativet deler vores tanker om energiunionen.
Men i den situation, vi er i lige nu, kunne jeg så spørge Alternativet: Mener man så, at der er et passende niveau af sanktioner, eller tror man fra Alternativets side, at tiden er inde til at øge presset lidt eller det modsatte?
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Situationen i Aleppo er en humanitær katastrofe.
Assadregimets og Ruslands bombardementer af civile og af hospitaler er klare krigsforbrydelser.
Disse krigsforbrydelser skal stoppes.
Det er ikke tid til mismod, det er tid til handling.
Det mest afgørende lige nu er, at der lægges et massivt pres på Assadregimet, og ikke mindst at der lægges et massivt pres på støtterne af Assadregimet – Rusland, Iran og den irakiske regering i Bagdad.
Var det ikke for de russiske bombefly, den iranske revolutionsgarde og de irakiske shiamilitser, ville Assad for længst være væltet af sin egen befolkning.
Helt konkret er det afgørende at hæve prisen for den russiske, iranske og irakiske støtte til Assad.
For det første skal krigsforbrydelserne efterforskes, så de ansvarlige slyngler ved, at de kan blive stillet for en domstol, lige meget om de hedder Putin, Rohani, Abadi eller Assad.
For det andet skal der lægges et diplomatisk og økonomisk pres på dem.
Danmark skal arbejde aktivt for, at Rusland og Iran bliver presset maksimalt i FN.
Flere gange har Rusland brugt sin vetoret i Sikkerhedsrådet.
Det er frustrerende at se på, og det understreger vigtigheden af en reform af FN.
Men hver gang svækkes Putins ...
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Vi fordømmer krigsforbrydelser og overgreb på civile, og det gælder alle parter, der begår den slags, og derfor synes vi, at vedtagelsesteksten er for snæver.
Vi kan godt lade være med at stemme imod den, så den er på den måde fin nok.
Men den er ikke god nok, for selvfølgelig skal vi da fordømme alle, der begår overgreb.
Den er ikke god nok, og det er det, der er problemet med den.
Det er ikke, at den overhovedet ikke kan bruges, om jeg så må sige, men det er det, at den ikke er bred nok, for den skal selvfølgelig fordømme alle, der begår den slags.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Jeg har ikke hørt nogen sige i dag, at de ikke vil fordømme krigsforbrydelser.
Det er jo ikke sådan, at der er en vedtagelsestekst, der ikke vil fordømme krigsforbrydelser.
Det, jeg bare gerne vil høre fra Dansk Folkepartis ordfører med et ja eller nej, er: Vil man fordømme Ruslands og Irans krigsforbrydelser i Syrien konkret og klart fra Folketingets talerstol i dag?
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Vi fordømmer alle krigsforbrydelser, alle lande, der begår krigsforbrydelser.
Det er Iran, det er Rusland, alle lande, jeg kan komme i tanke om.
Så jeg kan ikke rigtig forstå, hvad det er, der fiskes efter.
Mette Bock (LA), 2016-10-26:
Tak for det.
Altså, jeg er sådan set meget enig med ordføreren i, at vi skal føre en realistisk udenrigspolitik.
Og jeg har egentlig en lille smule svært ved at se, hvad det egentlig er for en modsætning, der sættes op her.
Man bliver jo nødt til at følge flere spor, altså ikke kun finde ét spor at følge, for det kan vise sig, at det spor ender blindt eller også er endeløst.
Man må jo sige, at der i årevis har været forsøg på at føre forhandlinger.
Man har sagt til Assad, og man har sagt til alle parter, til alle, der er interesserede: Lad os sætte os sammen, lad os prøve at finde en løsning.
Det er indtil nu ikke lykkedes.
For jeg synes sådan set, at Dansk Folkepartis tekst er udmærket, men man kan jo altså ikke stemme for to tekster.
Men hvori ligger der en modsætning i på den ene side at fordømme de parter, som vi ved har begået overgreb, og på den anden side sige, at nu bliver vi nødt til at komme videre?
For alternativet er jo, at vi skal vente på, at Rusland på et eller andet tidspunkt siger: Nu vil vi gerne være med til noget.
Hvor lang tid skal man ifølge Marie Krarup blive ved med at vente, før man siger: Nu bliver vi altså nødt til at rykke og gøre noget andet for at komme videre i forhold til en konfliktløsning?
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Jeg synes, det er svært at forstå det spørgsmål, for hvad er det, man kan gøre?
Hvad er det, man kan rykke?
Er det ved at lave de her flyveforbudszoner, som vi ved vil forværre konflikten, vil forlænge den, og som måske risikerer at gøre konflikten meget større?
Realiteterne er vel, at der ikke er så meget andet at gøre.
Altså, jeg opfordrer til, at man går ind i forhandlinger, men det er jo sådan med forhandlinger, at folk først tager dem alvorligt i det øjeblik, de er trætte og klar til at forhandle og også føler, at de kan få nogle ting igennem i forhandlinger.
Og det er vel det, vi er nødt til at vente på.
Det er da ubehageligt, og alle i den her sal, er jeg sikker på, ville ønske, at det skete i dag.
Men at tro, at man bare kan trykke på en eller anden kontakt og få det til at ske nu,
forekommer mig illusorisk.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-10-26:
Tak for det.
Diskussionen, som vi har haft, handler jo ikke om, om man skal forhandle med Rusland – eller Iran for den sags skyld.
Da hr. Holger K. Nielsen var udenrigsminister, begyndte man fra dansk side at kræve, at Iran kom med til forhandlingerne.
Det bakkede Enhedslisten op om, men det afviste Dansk Folkeparti på daværende tidspunkt.
Det her er jo ikke en diskussion om, hvem man skal forhandle med.
Når Dansk Folkeparti ikke vil bakke op om en vedtagelsestekst, der fordømmer Iran og Rusland, kunne jeg godt tænke mig at høre, om fru Marie Krarup nu fra talerstolen vil fordømme Iran og Rusland.
Mette Bock (LA), 2016-10-26:
Det er heller ikke mit indtryk, at der er nogen her i Folketingssalen, som tror, at man bare kan trykke på en knap, og så er tingene løst.
Altså, vi ved jo alle sammen, at det er alt, alt for kompliceret til, at det kan lade sig gøre.
Men kan fru Marie Krarup så fortælle mig, om vi bare må sige, at tingene må køre, som de kører; at vi må vente, indtil alle involverede parter er klar til at finde en eller anden form for løsning, og imens se til, at der begås overgreb mod civilbefolkningen, samtidig med at intet tyder på, at bl.a. Assad, Rusland og Iran overhovedet er interesseret i at få standset den her konflikt?
Skal vi læne os tilbage og sige: Desværre, vi kan ikke gøre noget?
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Jeg ville ønske, at man kunne gøre noget, men hvad kan man gøre?
Hvad er det, man kan gøre?
Og man behøver ikke at læne sig tilbage og nyde synet af forfærdelige handlinger, for det er da skrækkeligt.
Hvis man havde en løsning, ville man bruge den, men den er der jo ikke.
Sådan er de barske realiteter jo, og det er da forfærdeligt, men krig er forfærdeligt.
Og løsningen er i hvert fald ikke den, som vi har fået på bordet i dag, og som jeg også har forstået at Liberal Alliance heller ikke støtter.
Men jeg tror, at vi er i den bitre situation, at der ikke er nogen nemme løsninger.
Nick Hækkerup (S), 2016-10-26:
I virkeligheden er mit spørgsmål lidt en afart af et par spørgsmål, der er stillet et par gange før i salen i dag af såvel hr. Michael Aastrup Jensen som hr. Holger K. Nielsen og i en eller anden grad også af hr. Nikolaj Villumsen, og som ikke er blevet besvaret, så derfor vil jeg prøve at formulere det så simpelt som overhovedet muligt.
Er det ordførerens vurdering, at Rusland bryder krigens love med sin indsats i krigen i Syrien?
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Jeg ved det ikke.
Altså, jeg har ikke været på stedet.
Jeg har ikke samlet beviser ind i de her sager.
Det er der andre der gør, og det synes jeg de skal gøre.
Men jeg kan simpelt hen ikke svare på det.
Det er det, som jeg vil advare imod.
Nick Hækkerup (S), 2016-10-26:
Jamen jeg snakker slet ikke om, hvilke konsekvenser der måtte drages, og jeg spurgte sådan set heller ikke om, hvad ordføreren vidste, eller hvad ordføreren ikke vidste.
Jeg spurgte bare – og nu beder jeg om, at der bliver hørt godt efter – om det er ordførerens vurdering, at Rusland bryder krigens love med sin indsats i krigen i Syrien.
Marie Krarup (DF), 2016-10-26:
Mit svar er, at det kan jeg ikke vurdere, for det kan jeg jo ikke vide.
Som jeg siger, har jeg ikke været på stedet og samlet beviser ind.
Jeg tror, at der bliver begået mange, mange grimme ting.
Ja, jeg tror, at der bliver dræbt civile.
Jeg tror, at der er tale om overgreb, og jeg håber selvfølgelig, at man får mulighed for at gøre op med det på et tidspunkt, men tiden er ikke til den slags retssager nu.
Det må komme senere.
Tiden er til, at man finder en løsning, så der bliver fred og der bliver det hurtigst muligt, så man undgår, at det trækker i langdrag, og at der kommer endnu flere tab.
Liselott Blixt (DF), 2016-10-26:
Det har så også taget et par år.
Men dér, hvor jeg gerne vil hen, er, om vi skal sikre, at man får de rigtige oplysninger.
Og der vil jeg gerne høre sundhedsministeren, om ministeren mener, at Sundhedsstyrelsen har gjort det rigtige i forbindelse med de vejledninger og informationer, man har givet, både i screeningsprogrammer og vaccinationsprogrammer.
Flemming Møller Mortensen (S), 2016-10-26:
Det er jo altså sådan, at Venstre forud for valget sagde: Derfor får regionerne nu én chance mere for at bevise, at de kan løfte kvaliteten.
Der hænger altså en trussel.
Det var den indeværende valgperiode, og den udløber, hvis ellers man fastholder regeringsmagten, så længe som man har mulighed for det, altså frem til 2019.
Så er der ikke nogen sikkerhed for, at regionerne eksisterer, og det synes Venstres spidskandidat i Region Nordjylland er fuldstændig urimelige vilkår at stille regionerne over for.
Sophie Løhde (V), 2016-10-26:
Altså, det her handler ikke om at tilbageholde nogle oplysninger fra nogen.
Det handler om, at fordele og risici selvfølgelig skal oplyses til borgerne på god og nuanceret vis.
Rasmus Prehn (S), 2016-10-26:
Først og fremmest tak for besvarelsen.
Jeg er med på, at det jo ikke på nogen måde er justitsministerens ansvar, at vi har den her situation.
Men jeg tror, vi alle sammen har oplevet det her med at få stjålet en cykel eller i hvert fald kende nogle, der har, og det er et meget, meget stort problem.
Her for nylig havde Danmarks Radio lavet en opgørelse over, hvordan det egentlig ser ud med antallet af stjålne cykler, og det er altså meget, meget store tal, der er tale om.
Og når man så kigger på, hvor mange anmeldelser der er, og hvor mange der ender med en sigtelse, så skiller cykler sig altså ud – også sammenlignet med knallerter og andet.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre justitsministeren om: Hvad er forklaringen på, at det kan være sværere at opklare et cykeltyveri end f.eks. et knallerttyveri?
Det virker da umiddelbart meget uforståeligt.
Søren Pind (V), 2016-10-26:
Altså, at begynde at botanisere i de forskellige opklaringsformer fra politiets side ville kræve, at jeg gik uden for spørgsmålets ramme.
Det vil jeg meget nødig gøre.
Det er heller ikke noget, jeg sådan vil kloge mig overmåde meget på.
Der kan være mange grunde til det, og dem kender politiet bedre end mig.
Vi har heldigvis set et fald i antallet af cykeltyverier, men det er et problem.
Et af mine håb i den her sammenhæng er altså bl.a., at den teknologiske udvikling kan hjælpe os med at løse den her udfordring.
Rasmus Prehn (S), 2016-10-26:
Tak for det svar.
Jeg synes da også, at det, der giver mening her, er, at vi prøver at tænke konstruktivt og tænke på, hvad vi så har af muligheder.
Nu har ministeren to gange nævnt, at det kan være, at teknologiske landvindinger kan gøre, at det bliver nemmere.
Altså, køber man i dag en mobiltelefon, er det sådan, at man kan sætte den til at kunne blive fundet igen, hvis den er blevet væk – man kan spore den.
Ville sådan en teknologi kunne bruges i forhold til cykler, altså at der kan være en chip heller en sender fastgjort på alle nye cykler, så man kan finde dem igen, eller kan man forestille sig en ny form for elektronisk stelnummer eller noget andet, der gør, at det at kunne spore en stjålet cykel bliver nemmere?
Søren Pind (V), 2016-10-26:
Man kan jo inden for teknologi forestille sig en hel del.
Teknologien med chips er jo f.eks. – og jeg ved faktisk ikke, om det hedder chip, når det er sådan nogle, eller det hedder chips i flertal – i brug i forhold til kostbare biler og lignende.
Og man må jo have en forventning om, at de her enheder på et tidspunkt bliver så billige, at det også vil være helt naturligt at have i forbindelse med cykler og andre ting.
Men jeg vil nødigt kloge mig på det.
Der er en innovationsgruppe i gang med at kigge på de her ting, og jeg ser meget frem til at se resultatet af det arbejde, som de gør.
Rasmus Prehn (S), 2016-10-26:
Jeg er glad for, at ministeren gerne vil kigge på det, for det er jo altså noget, der virkelig generer danskerne i hverdagen.
Man skal jo huske på, at det at købe en cykel efterhånden er en ret dyr foreteelse.
Jeg har selv tre børn og har købt nye cykler til dem; det er virkelig en udskrivning.
Og hvis det så er sådan, at man får stjålet den her cykel, kan det være svært at finde den igen.
Derfor skal vi tænke hurtigt på det her område i forhold til at gøre noget.
Og der synes jeg det kunne være godt – også set i betragtning af, hvad regeringen i øvrigt gør, og hvad vi som samfund i øvrigt gør, hvad kommuner gør for at sikre ordentlige cykelparkering og alt mulig andet, altså hvad man bruger af penge på det område, for at man kan parkere ordentligt – at der så også bliver gjort noget, sådan at folk ikke afholder sig fra at cykle, fordi de tænker: Arh, risikoen for at få stjålet cyklen nede på stationen er simpelt hen for stor.
Søren Pind (V), 2016-10-26:
Nu er jeg jo gammel borgmester her i byen, og jeg vil heldigvis berolige forstået på den måde, at det ikke lader til, at det her har en indvirkning på folks lyst til at cykle.
Der er faktisk rigtig mange, der cykler, og der bliver stadig flere, og der er også færre cykeltyverier.
Derfor vil jeg også være meget interesseret i at se, hvad den der pågældende innovationsgruppe kommer frem til.
Mit håb er jo, at vi kan få løst en hel del af det her på den måde.
Bjarne Laustsen (S), 2016-10-26:
Er ministeren enig i, at det er den rigtige beslutning at lukke nærpolitistationerne i Skagen, Hirtshals og Støvring, fordi Nordjyllands Politi får færre ressourcer i det ny politiforlig?
Er ministeren enig i, at det er den rigtige beslutning at lukke nærpolitistationerne i Skagen, Hirtshals og Støvring, fordi Nordjyllands Politi får færre ressourcer i det ny politiforlig?
Søren Pind (V), 2016-10-26:
Realiteten er, at vi har et trussels- og kriminalitetsbillede, som er i forandring.
For at kunne operere i en ny virkelighed med terrortrussel, flygtningestrømme og nye komplekse kriminalitetsformer har politiet behov for at øge specialistkompetencerne og få større efterforskningsenheder, et stærkere beredskab og ny teknologi.
Der vil i den forbindelse også være behov for en vis grad af samlokalisering af opgaver og af personale netop for bl.a. at få de her større efterforskningsenheder.
Samlet set vil reorganiseringen i Nordjylland give et styrket og selvbærende beredskab, som samles i større og mere specialiserede enheder – jeg ved også, at der er en lidt ny diskussion om indbrud deroppe, som er gået ned igen – tilsvarende styrkes efterforskning i større faglige fællesskaber, som skærmes fra patruljetjenester.
Nordjyllands Politi forventer ikke, at de planlagte ændringer får betydning for politikredsens responstider.
Responstiderne afhænger af patruljernes placering på vejene og netop ikke af nærstationernes placering.
Politiets beredskaber kører heller ikke i dag ud fra de nordjyske nærstationer i bl.a. Skagen, Hirtshals og Støvring.
Politiet i Nordjylland har løbende været i dialog med de lokale borgmestre om strukturændringerne, både bilateralt og i kredsrådet.
Politikredsens ledelse indleder i november et individuelt samarbejde med hver enkelt kommune om lokale muligheder for egentlig politimæssig tilstedeværelse.
Den vil politiet kunne anvende efter behov, og der er også mulighed for, at man på bestemte tidspunkter kan anvende kredsens nye mobile politistation.
Bjarne Laustsen (S), 2016-10-26:
Tak for svaret.
Vi er jo helt med på, at der er en række udfordringer i forhold til terror og teknologi og forskellige andre ting og sager, men jeg spørger jo om det, bl.a. også fordi borgmestrene skriver til ministeren, og jeg er spændt på at høre, hvad besvarelsen er på deres henvendelse, for de er bekymret på borgernes vegne.
Vi er bekymrede på borgernes vegne, det er dem, der retter henvendelse og siger, at politiet bliver mindre synligt, når vores nærpolitistation lukker, som de siger.
Så kan det godt være, at der kan komme en politibil i ny og næ, men folk føler altså, at trygheden som borger i Skagen, Hirtshals og Støvring bliver mindre, når der ikke er et fast mødested for politiet og et udgangspunkt, som man kan køre ud fra.
Derfor vil jeg selvfølgelig gerne høre, om ministeren deler den bekymring, som borgerne har, eller om ministeren bare er ligeglad og henviser til, at der er en ny teknologisk udvikling, så vi bliver nødt til at forholde os til det.
Hvad mener ministeren?