Zenia Stampe (RV), 2024-05-21:
Tak for det.
Vi er medforslagsstillere på et af forslagene, og det støtter vi derfor naturligvis.
Vi støtter derimod ikke det andet forslag, som vi oplever som en kritik af det her nye samtykkeprincip, som jeg også skal være helt ærlig at sige at jeg var skeptisk over for i starten, fordi jeg var i tvivl om, hvordan det ville fungere i praksis.
Men jeg må jo bare sige, at den debat, vi har haft i dag, og i hele taget den debat, vi har haft de seneste par år, har været med til at fjerne et slør fra mine øjne.
For jeg er også blevet bevidst om, hvordan vi kulturelt i så mange år har accepteret, at der var en gråzone i forhold til seksuelt samkvem, altså at man accepterede, at den gråzone var der, og at der nogle gange var nogen, der kom til at gå lidt for langt, og at man sagde, at sådan er det jo, og måske var der også alkohol involveret osv. osv, og det er jo det princip, vi gør fuldstændig op med her.
Jeg vil bare sige, at jeg er mor til to drenge.
De er ikke helt så gamle, at det her er relevant for dem endnu.
Jeg har dog også en bonussøn, og det kunne være relevant for ham, og jeg er også mor til en datter.
Hvis jeg møder unge mænd, der siger, at de er bange for at blive udsat for en falsk anklage, så vil jeg sige: Først og fremmest er der meget, meget få eksempler på, at der er kvinder, der ligefrem spekulerer i at få en eller anden ned med nakken ved at lave en falsk anklage.
Så er der nogle, som måske fortryder det, men det tyder ikke på, at der er så mange.
Nu har der været nævnt nogle enkelte eksempler, men jeg ved ikke, hvor mange der er af dem, som måske fortryder det bagefter, eller hvor det har været en gråzone, og så anmelder man det.
I den forbindelse synes jeg da også lige, det er værd at sige, at en frifindelse, som fru Rosa Lund også sagde, jo ikke er det samme, som at det så var en falsk anmeldelse, for det kan jo være en gråzone, hvor det så kan falde ud til den enes side, men hvor den anden stadig væk sidder med en oplevelse af, at det var et overgreb.
Men hvad vil jeg så sige til mine drenge, når det en dag bliver relevant for dem?
Det er jo lidt det samme i forhold til andre ting, selv om man altid skal passe på med andre eksempler, men det er bare illustrativt her, for der er jo masser af andre ting i vores samfund, hvor vi også kræver et fuldstændig klart samtykke.
Hvis nogen går ind på mit kontor og tager nogle penge fra min pung, tror jeg, de fleste vil vide, at vedkommende skal være hundrede procent sikker på, at det har Zenia sagt ja til at de godt må.
Det er jo der, vi kulturelt er ved at bevæge os et sted hen, hvor man skal have et samtykke.
Og nej, det behøver ikke at være en kontrakt, hvor der står ja eller nej.
Hvis man som ung mand, eller ung kvinde for den sags skyld, kommer hjem efter at have været i seng med en og man bagefter faktisk er lidt i tvivl om, om der var samtykke eller ej, så skal man jo vide med sig selv, at uanset om modparten så går til politiet eller ej, er der foregået noget, som ikke var i orden, for man må ikke være i tvivl, og det er det, der er det nye, og det er man selv ansvarlig for.
Alkohol kan aldrig nogen sinde være en undskyldning, selv om jeg godt ved, at alkohol tit bliver brugt som undskyldning i det her land.
For vi ved godt, at når man indtager alkohol, kan man ikke helt kontrollere sig selv.
Men vi har f.eks. også besluttet, at man ikke må køre bil, hvis man har drukket for meget.
Derved siger vi til fulde mennesker, at man alligevel ikke må miste kontrollen så meget, at man ikke kan huske, at man faktisk ikke må køre bil, når man er fuld.
På den måde kan vi jo godt, selv om der er alkohol involveret, sige – og det vil jeg da sige til mine drenge eller min pige for den sags skyld, hvis det en dag bliver relevant: Pas især på, hvis du er fuld, eller lad måske bare være, hvis du er fuld, for så ved du faktisk ikke, om der er samtykke fra den andens side, og det er dit ansvar, og alkohol er ingen undskyldning.
Det er en ny kultur, og det er en ny snak, vi skal have med vores børn.
I stedet for at sige til de der unge mænd, at det også er synd for dem, at de skal gå og være usikre, og at vi skal skrive til vores politikere osv., så ville jeg, hvis jeg mødte dem, tage den snak med dem og fortælle dem, hvordan de ville kunne være fuldstændig sikre på at undgå en anmeldelse og komme ind i den der gråzone, men jo også undgå, at de kom til at udsætte et andet menneske for et overgreb.
Det er ikke for meget at forlange at sige, at hvis man skal i seng med en anden, skal man være hundrede procent sikker på, at det vil den anden også, og hvis man bare er den mindste smule i tvivl, skal man spørge, eller også skal man lade være.
Der er ingen undskyldning, hvis man så alligevel vælger at fortsætte sit forehavende.