Nick Hækkerup (S), 2022-03-01:
Tak for ordet.
Med beslutningsforslaget lægges der op til, at Folketinget pålægger regeringen at tage, som det hedder, alle nødvendige skridt for at sikre, at der ikke indtræder forældelse i forhold til at pålægge ministre og embedsmænd retligt ansvar i samtlige forhold, der undersøges i minksagen.
Efter regeringens opfattelse er det et overflødigt forslag og vel mest udtryk for politisk drilleri.
Lad mig prøve at forklare hvorfor.
Efter sit kommissorium er Minkkommissionen anmodet om at afslutte sin undersøgelse inden for 1 år efter sin nedsættelse, dvs. med udgangen af april 2022.
I tillægskommissoriet vedrørende forløbet om politiets brug af action card anmodes kommissionen om at tilrettelægge sit arbejde sådan, at kommissionen kan afgive delberetning herom senest den 1. juli 2022.
Efter den aktuelle tidsplan forventes Minkkommissionen derfor senest at være helt færdig den 1. juli i år.
Det følger af reglerne om forældelse i straffeloven, at et eventuelt strafferetligt ansvar for embedsmændene som udgangspunkt forældes efter 2 år og et eventuelt strafferetligt ansvar for ministre forældes efter reglerne i ministeransvarlighedsloven efter minimum 5 år.
Det disciplinære ansvar forældes som bekendt principielt ikke.
Med udgangspunkt i den aktuelle tidsplan for Minkkommissionens arbejde ses der derfor ikke at være nogen rimelig risiko for, at der skulle indtræde forældelse af et eventuelt ansvar.
Så spørgsmålet er, om der måske i virkeligheden snarere er en anden begrundelse for beslutningsforslaget.
Og mon ikke den skal findes i den løbende mistænkeliggørelse af regeringen og motiverne i forbindelse med minksagen og et forsøg på at holde gryden i kog på det punkt. Lad mig gentage, hvad jeg og regeringen har sagt mange gange i det her forløb: Det er og det har hele tiden været i regeringens interesse at få den her sag undersøgt.
Derfor støttede vi også beslutningen om, at forløbet vedrørende aflivning af alle mink skulle undersøges.
Regeringen støttede også, at man ændrede reglerne om undersøgelseskommissioner, så Folketinget kunne nedsætte en granskningskommission til formålet.
Men forslagsstillernes parti og andre dele af den borgerlige lejr viste jo allerede i foråret, hvordan man forholder sig til den her sag, ved at stemme for et forslag om at rejse en rigsretssag, selv om kommissionen, som forslagsstillernes parti har været med til at nedsætte, knap nok havde indledt sin undersøgelse, og det tror jeg man må sige taler for sig selv.
Så vil jeg vende mig mod det generelle spørgsmål, nemlig om det retssikkerhedsmæssigt er hensigtsmæssigt at regulere ansvarsreglerne for en specifik, verserende sag.
Nogle af jer vil vide, at det ikke er længe siden, at spørgsmålet om forældelse af strafansvar efter ministeransvarlighedsloven blev forhandlet her i Folketingssalen.
Det var i marts sidste år, da vi førstebehandlede beslutningsforslag B 145, som var fremsat af Radikale Venstre, om forlængelse af den mindste forældelsesfrist for strafansvar efter ministeransvarlighedsloven.
Der er en afgørende forskel på det beslutningsforslag, der førstebehandles i dag, og det, der blev førstebehandlet i marts sidste år, nemlig at beslutningsforslaget til behandling i dag drejer sig om en konkret, verserende sag, nærmere bestemt den sag, der aktuelt er ved at blive undersøgt i regi af Minkkommissionen.
Dermed vil en gennemførelse af beslutningsforslaget kræve det for mig at se betænkelige skridt at vedtage særlovgivning, der vedrører eventuelt ansvar i en specifik sag, der aktuelt bliver undersøgt.
Regeringen mener således, dels at beslutningsforslaget er overflødigt, dels at lovgivningsmagten ikke bør regulere ansvar for en nærmere, specifik, verserende sag.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Derimod står det stadig ved magt, hvad jeg sagde under behandlingen af førnævnte beslutningsforslag B 145 her i salen i marts måned sidste år: Regeringen er indstillet på at se nærmere på, om forældelsesfristerne i ministeransvarlighedsloven er indrettet på en hensigtsmæssig måde.
Retsudvalget nåede ikke at færdigbehandle beslutningsforslaget i sidste folketingssamling, men det ændrer selvfølgelig ikke på, at der i forbindelse med Instrukskommissionens undersøgelse og den efterfølgende rigsretssag har været rejst spørgsmål om, hvorvidt de gældende regler om forældelse af ministeransvar er hensigtsmæssige.
Jeg vil derfor benytte lejligheden til at bekræfte, at regeringen er indstillet på at se nærmere på, om forældelsesreglerne i ministeransvarlighedsloven er indrettet på en hensigtsmæssig måde.
Regeringen vil inddrage eksterne eksperter, der skal komme med deres anbefalinger til ændringer i efteråret 2022, altså i indeværende år, med henblik på en efterfølgende politisk drøftelse med de partier, som stiller sig bag en beretning om beslutningsforslaget.
Det er i min optik den rigtige måde at gøre det på.
Tak for ordet.