Sophie Løhde (V), 2023-02-07:
Tak, formand.
Vi skal i dag behandle beslutningsforslag B 13, som er fremsat på baggrund af et borgerforslag.
Det foreslås, at beredskabet skal bestå af et tilbud om besøg, der skal foregå inden for et døgn efter dødsfaldet.
Derudover foreslås det, at der sker et opfølgende besøg 2 måneder efter dødsfaldet.
For regeringen er det helt afgørende, at vi sørger for, at forældre og børn, der pludselig mister en pårørende, bliver grebet tidligt og får den rigtige hjælp.
Vi har alle læst og hørt om de forfærdelige historier, der ligger bag beslutningsforslaget, og jeg tror, at vi alle i dag er helt enige om, at den historie, der også bliver fortalt, tydeligt viser, at indsatsen i dag ikke altid på nogen måde er tilstrækkelig eller god nok.
Til gengæld findes der allerede i dag også en række forskellige indsatser på området.
Som opfølgning på Folketingets behandling af B 23 i forrige folketingssamling om retten til børn som pårørende har vi nedsat en bredt sammensat tværfaglig arbejdsgruppe, som netop er i gang med at se på hele området.
Arbejdsgruppen er nedsat med repræsentanter på tværs af de relevante ministerier og styrelser, Danske Regioner, KL, en lang række civilsamfundsorganisationer, herunder Kræftens Bekæmpelse, Det Nationale Sorgcenter, Børns Vilkår og Psykiatrifonden.
Arbejdsgruppen skal foretage en gennemgang og afdækning af udfordringer og ikke mindst mulige løsninger på tværs af de relevante eksisterende regler og indsatser på området.
Det arbejde er i vid udstrækning også relevant i forhold til beslutningsforslaget, som vi behandler her i dag, og målgruppen for arbejdsgruppen omfatter også børn og unge, der mister en forælder, og som er den målgruppe, vi netop drøfter i dag.
Derudover er der også en række andre initiativer og tilbud på området, som jeg synes er værd at have in mente for Folketinget.
På sundhedsområdet har vi f.eks. regler om tilskud til behandling hos en psykolog, der også gælder for alle personer, der er pårørende til dødsfald, og derudover er der med SSA-reserven for 2020-2023 afsat 8 mio. kr. til at videreføre Det Nationale Sorgcenter.
Centeret skal medvirke til at opbygge kompetencer og udbrede viden om tidlige indsatser og behandling af mennesker med kompliceret sorg.
Det Nationale Sorgcenter har også fokus på at styrke og koordinere forskningen på området og systematisere og formidle viden på sorgområdet til aktører i såvel kommuner som regioner.
Derudover er der med finansloven for 2021 afsat midler til Sorglinjen, der er et landsdækkende tilbud under Det Nationale Sorgcenter.
Her kan pårørende og efterladte fra 13 år og op tale med frivillige, der selv har oplevet at miste et barn, en partner, en forælder eller søskende.
Afdelingens formål er at skabe lindring for børn og unge, som oplever død eller alvorlig fysisk sygdom i den nærmeste familie.
På finansloven for 2022 er der derudover også afsat 5 mio. kr. årligt i 2023-2025 til en styrket indsats for børn som pårørende.
Hvorfor nævner jeg alle de mange forskellige initiativer og det, at der også er nedsat en samlet arbejdsgruppe?
Det er bl.a. for at tydeliggøre, at det i Folketinget er besluttet at iværksætte en lang række forskellige indsatser på forskellige niveauer, men der er også taget initiativ til, at vi skal se bredere på det her område med den arbejdsgruppe, som vi også tidligere i Folketinget har været enige om.
Endelig kommer vi også fra regeringens side med en ny psykiatriplan og vil med historisk store investeringer prioritere yderligere 3 mia. kr. om året, så bevilling på psykiatriområdet vil være øget med 4 mia. kr. om 10 år – også et rigtig vigtigt område, når vi snakker om børn som pårørende.
I forhold til det konkrete forslag er jeg også nødt til at gøre opmærksom på, at der ikke er afsat finansiering eller er klarhed over forslagets økonomiske konsekvenser.
Det er den kedelige del at skulle tale om en gang imellem med et beslutningsforslag, som indeholder rigtig mange gode intentioner, men det er naturligvis også vigtigt at være opmærksom på, at det er forbundet med betydelige meromkostninger, hvis det er, at vi beslutter at lægge en ny opgave ud til kommuner og regioner, hvilket der muligvis kan være grund til at gøre, hvis det er det, vi opnår enighed om, men som selvfølgelig i sidste ende også skal være finansieret.
Derudover mener vi også fra regeringens side, at vi skal være opmærksomme på, at det pågældende beslutningsforslag, som det er fremsat her, fokuserer på en meget snæver målgruppe.
Der vil fagligt også være en række andre målgrupper end forældre til hjemmeboende børn ved pludselige dødsfald, som også har brug for en særlig indsats.
Regeringen har desuden noteret sig, at organisationer på området har været ude at advare imod, at vi begynder at lave lovgivning på baggrund af enkeltsager i stedet for at tage fat i de grundlæggende problemer på området.
Og der er som nævnt allerede flere initiativer i gang, der skal være med til at løfte området, herunder også nedsættelsen af den tværfaglige arbejdsgruppe, og derfor mener regeringen, at vi bør afvente dette arbejde, hvor intentionerne og målgruppen i beslutningsforslaget også kan indgå.