Mette Frederiksen (S), 2021-01-22:
Tak for det.
Regeringens holdning er klar: Danmark bygger på og skal selvfølgelig bygge på fælles danske værdier.
Vi hverken kan eller skal acceptere, at der opstår parallelsamfund, hvor der hersker normer eller værdier, der strider imod de grundlæggende principper, som vores gode samfund bygger på.
Vi skal med andre ord stå fast på det, vi tror på: at demokrati og menneskerettigheder selvfølgelig går forud for religion; at både mænd og kvinder, piger og drenge er fri til at leve deres liv uden at være underlagt social kontrol fra familien eller forældede idéer om kønsroller og seksualitet; at pligt går forud for ret ud fra en grundlæggende forventning om, at alle bidrager så meget som muligt til fællesskabet.
Men der er desværre også for mange eksempler på det modsatte: højtalerforstærkede bønnekald; religiøse autoriteter, der blander sig i juridiske skilsmisser; unge piger, der chikaneres på dansk jord og endda trues på livet, fordi de er blevet for danske – som om man kan være det; krav om særhensyn, først det ene, så det andet, så det tredje, så det fjerde sted i vores samfund.
Dengang var der i visse kredse en bekymring for, om den her regering ville fastholde og videreføre den stramme udlændingepolitik.
Det var heldigvis forkert dengang, og det er heldigvis forkert i dag.
For det er fuldstændig altafgørende for Danmark, at der er styr på tilstrømningen.
Antallet af mennesker, der kommer hertil, betyder ikke bare noget, det betyder rigtig meget for integrationen, og det er afgørende for sammenhængskraften i vores samfund, hvor mange mennesker der skal integrere sig i vores samfund.
Mange af de problemer, vi står med i dag, som også blev gengivet her fra talerstolen af fru Pia Kjærsgaard for få minutter siden, rækker desværre langt tilbage.
Alt for mange kom hertil, alt for mange ønskede ikke integrationen, og alt for længe lod vi stå til.
Fortidens udlændingepolitik var en fejl – så enkelt kan det siges.
Helt grundlæggende har vi været for usikre og for uklare i vores krav til de udlændinge, der er kommet til Danmark.
Det har været uklogt, og det er roden til mange af de problemer, vi står med i dag.
For hvis vi omvendt møder hinanden og stiller krav til hinanden, så tager vi også hinanden alvorligt og udviser den nødvendige respekt for hinanden.
Hvis ikke man hver morgen, eller for den sags skyld hver aften og nat, står op og tager på arbejde eller på anden måde tager aktivt del i vores samfund, så er det unægtelig sværere at lære det danske sprog, og man møder ikke i sin hverdag de danske værdier og den danske kultur i tilstrækkelig grad.
Det bliver vanskeligere at se, at de sociale normer, man lever under, kan være undertrykkende, simpelt hen fordi man ikke kender til det gode danske alternativ, der er lige uden for døren.
Det er en virkelighed, hvor man er fri til at gifte sig med den, man gerne vil giftes med; fri til at vælge lige præcis de venner, man ønsker sig, når man er barn og ung; fri til at gå klædt, som det passer en, medmindre det selvfølgelig er undertrykkende.
Det er en virkelighed, hvor mænd og kvinder har lige rettigheder og lige muligheder og de samme pligter.
Det er med andre ord præcis i mødet med andre mennesker, at sammenhængskraften opstår.
Og det er derfor, at vi skal blive tydeligere i forhold til de krav, vi stiller til mennesker, der kommer til Danmark udefra.
I regeringen vil vi gentænke integrationsindsatsen, så den i højere grad – ja, først og fremmest – skal bygge på klare forventninger og krav med fokus på ret og pligt, men i omvendt rækkefølge: Først kommer pligten, og så kommer rettighederne.