runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2026-01-20:
Tak, formand.
Det er en fuldstændig, indtil for nylig, utænkelig situation og en i enhver henseende fuldstændig uacceptabel situation.
Jeg synes dog, at der midt i den dystre tid, vi befinder os i, har været nogle lyspunkter her på det seneste.
Det glæder mig meget at se, hvordan vores NATO-allierede nu står sammen med os og også fysisk er til stede på Grønland, og det glæder mig meget, at grønlænderne tilsyneladende nu over en bred kam finder ud af at tilslutte sig kongeriget Danmark.
Det er rigtig godt, og det giver trods alt et anker i forhold til den utryghed, som jeg tror at mange, også mange af os, fornemmer, i forhold til hvad det er for en verden, der udvikler sig for øjnene af os, og hvor det er så afgørende, at vi på tværs af vores partier, hvor der kan være masser af uenigheder, viser et fuldstændig umisforståeligt sammenhold i forhold til kongeriget Danmark.
Det synes jeg trods alt giver håb.
Tryghed er jo et ret væsentligt element i politik, både i international politik og selvfølgelig også i national politik.
Nu hørte jeg jo, at statsministeren på trods af den her alvorlige situation både svarede på noget i forhold til fødevarepriser og også kom ind på nogle tanker om, at hun ikke tror på det frie marked.
Derfor vil jeg spørge, om det er okay, at jeg måske også spørger ind til noget i udlændingepolitikken, som statsministeren har været inde på i sin nytårstale, og som jeg tror betyder rigtig, rigtig meget for mange danskeres tryghed, og om hun vil sige noget om det.
Mette Frederiksen (S), 2026-01-20:
Først er jeg helt overbevist om, at det her vil markedet slet ikke kunne klare, fordi der vil være tale om så stort et stød, at almindelige mekanismer bliver sat ud af kraft.
Så markedet kommer ikke til at kunne håndtere det her.
Det kommer til at kræve en meget stærk politisk tilgang og ånd.
Jeg mener, vi skal vælge den danske vej igennem det her, som vi har gjort det igennem de senere år.
Det var jo fantastisk at se dengang, altså også op imod, bliver jeg nødt til at sige, både nogle politikere og nogle økonomer og andre, at fordi vi valgte en i virkeligheden kollektiv vej med arbejdsmarkedets parter, så var vi et af de lande, der kom bedst igennem, og når vi har vist med én krise, at vi kunne, så ville det være mærkeligt ikke at gentage det ved den næste.
Om det så er præcis det samme, vi skal gøre, ved vi af gode grunde ikke, men måden at arbejde på synes jeg allerede vi har slået an – i øvrigt sammen.
Mona Juul (KF), 2026-01-20:
Der er heller ikke nogen tvivl om, at der også er noget, vi selv kan gøre, for vi ser desværre en faldende produktivitet, og det betyder jo, at vores konkurrenceevne også er svækket, også i Danmark.
Hvad kan vi gøre selv?
Vi kan i hvert fald gøre noget i det indre marked, hvor vi ligesom kan sørge for, at de barrierer, de tekniske handelsbarrierer, bliver mindre.
I dag vurderer man jo faktisk her fra Den Internationale Valutafond, at de tekniske handelsbarrierer, vi møder på europæisk plan, nærmest svarer til en told på 40 pct.
Hvorfor giver vi os selv en told på 40 pct.?
Det er fjollet.
Det skal vi have gjort noget ved.
Vi kan også i Danmark gøre noget selv.
Vi kan sænke nogle skatter, for at virksomhederne har mulighed for at investere i en ny produktion f.eks., hvis det er det, det kommer til at kræve, eller nye ansatte.
Det kan være, man er nødt til at sænke nogle priser.
Det kan være, man er nødt til at komme på nogle nye markeder.
Så jeg synes, vi har nogle rigtig gode, velkendte værktøjer.
Vil statsministeren være med til at se på dem?
Mette Frederiksen (S), 2026-01-20:
Jeg er enig i, at vi skal styrke det indre marked, sådan set også et kapitalmarked i Europa.
Det mener jeg vi har en fælles interesse i.
Jeg synes, vi for ofte gør det for svært at drive virksomhed, både i Danmark og i Europa.
Vi har behov for nye iværksættere, vi har behov for de små og mellemstore virksomheder, men vi har også behov for de store virksomheder, som er med til at trække på verdenshandelen.
Så man kan sige: Alle diskussioner om, hvordan vi fortætner det europæiske marked, og hvordan vi fjerner barrierer, vil jeg altid gerne gå ind i.
Vi har en bomstærk dansk økonomi.
Hele verdenshandelen kan jo blive ramt af den samme uro, som vi bliver ramt af lige nu politisk.
Mona Juul (KF), 2026-01-20:
Jeg er faktisk ikke helt enig med statsministeren i, at vi står bomstærke, for det er de absolut største virksomheder, der henter den hjem for os, som det ser ud nu.
Kradser vi lidt i tallene, og kigger vi lidt væk fra gennemsnittene, står vi i en situation, som jeg sagde før, med faldende produktivitet og dermed også faldende konkurrenceevne.
Vi er nødt til at tænke på, hvordan vi kan styrke de danske virksomheder.
Det kan vi bl.a. ved at lette byrder og skatter.
Et andet forslag herfra handler også om at lave en ny handelsalliance – vi foreslog det sidste år i april måned – hvor vi ligesom siger: EU-landene, naturligvis, dem står vi stærkt sammen med.
Kunne vi koble Canada, Japan, Sydkorea, Australien og New Zealand på og lave et virkelig stort, attraktivt marked, hvor vi som en lille, åben økonomi har alle mulige chancer for at stå endnu mere attraktivt?
Hvordan går det med at se på sådan et forslag?
Er vi i gang?
Hvordan kommer vi videre herfra?
For det tror jeg er meget vigtigt.
Pelle Dragsted (EL), 2026-01-20:
Jeg stod til den store demonstration inde på Rådhuspladsen i lørdags, og det var fantastisk at opleve.
Det var ikke bare i København; det var Aarhus, Odense, Aalborg, Nuuk, Ilulissat og mange andre steder.
Det er jo det sammenhold, som er så vigtigt nu, for det, Trump prøver, er at splitte os ad, splitte Europa ad, splitte vores befolkninger ad, støtte de kræfter i vores egne lande, der vil undergrave vores sammenhold og solidaritet også i Europa.
Der er det jo helt afgørende at fastholde det sammenhold, og der tror jeg bare ikke, at man skal undervurdere det sociale aspekt.
Altså, hvis den her toldkrig rammer Europa og Danmark, skal vi holde hånden under vores lønmodtagere, pensionister og alle dem, som kan blive presset af den situation.
, hvis det er, den her toldkrig bliver til virkelighed jo lige om lidt, altså den 1. februar.
Mette Frederiksen (S), 2026-01-20:
Det er jo interessant, hvis vi kigger på det her en lille smule historisk.
Da man håndterer finanskrisen, har man i mine øjne ikke et særlig stærkt blik på de sociale aspekter fra europæisk side.
Da vi håndterer coronakrisen, er det jo noget helt andet, og her må vi gerne i fællesskab fremhæve Danmark, fordi vi er en af de økonomier, der kommer bedst igennem den krise.
Det gjorde vi jo, fordi vi gjorde noget andet end det, mange sagde vi skulle gøre.
Altså, der var jo mange, også her i salen, der sagde: Jamen så må virksomheder jo gå konkurs, så må nogle jo miste deres arbejde.
Så var vi heldigvis en række partier sammen med arbejdsmarkedets parter – det blev til et utal af trepartsaftaler – som holdt hånden under, både med lønkompensation, aftalen omkring lærlinge og alt muligt andet, og den måde at arbejde på og tænke på kan vi godt få brug for her.
Jeg vil anbefale, at vi gør tingene i den rækkefølge, at vi lige nu bruger alle vores kræfter på at få modvirket, at det her kommer til at ske, at vi sikrer os, at der er et ordentligt svar, altså en ordentlig respons fra Europa, hvis det måtte ske, og så skal vi selvfølgelig i fællesskab håndtere, hvad konsekvenserne måtte være, og der er et tilsagn fra min side om, at det skal ske socialt retfærdigt.
Pelle Dragsted (EL), 2026-01-20:
Det synes jeg lyder rigtig godt, for det er jo præcis sådan, som statsministeren siger.
Når sådan et økonomisk stød rammer vores økonomi, som vi så under corona, så er der jo to veje at gå.
Der er den vej, vi valgte, som er at gribe ind, bruge statens, fællesskabets midler til at holde hånden under økonomien, så det her stød ikke er noget, der forstærker sig selv, men kan blive forbigående.
Det havde vi jo et meget tæt samarbejde mellem Enhedslisten og den daværende socialdemokratiske regering om i den tid, og vi kom rigtig godt igennem det – bedre end de fleste andre lande.
Men der var jo også mange stemmer herinde i Folketinget, som ville noget andet, og som måske mere hældte mod: Lad falde, hvad ikke kan stå, lad markedet klare det her.
Derfor kan man vel sige, at der lidt er en rød og en blå måde at håndtere økonomiske stød til økonomien på, og derfor er jeg mit spørgsmål til statsministeren: Er det den røde vej, statsministeren vil gå, hvis en ny krise rammer, altså tage fat på samme solidariske måde, som vi gjorde sidst, og ikke den blå vej?
Tak for det.
Jeg vil også starte med at tilslutte mig rosen af statsministeren og regeringen og ikke mindst også af naalakkersuisut.
Jeg synes, der er blevet gjort et ualmindelig flot stykke arbejde for vores land og vores rigsfællesskab i den seneste tid, som jo er den nok alvorligste tid, vi kommer til at opleve i vores levetid.
Først og fremmest synes jeg, at det her med, at det er lykkedes at skabe en så stærk koalition af nordiske og europæiske lande bag Grønland og Danmark, er fantastisk.
Jeg synes faktisk, at det har været rørende at opleve, for det er ikke nogen selvfølge.
De kunne have valgt at gemme sig og sige: Det med det der lille folk langt mod nord må I selv ligge og rode med.
Men det gjorde de ikke.
Det synes jeg vi skylder dem en enorm taknemlighed for, og det skal vi ikke glemme.
Jeg tror egentlig også, at vores egen stålfaste støtte til Ukraine er en af årsagerne til, at vores partnere nu stiller sig bag os.
Sådan fungerer det jo også.
Så en stor ros til det arbejde.
Det ændrer selvfølgelig ikke min mere grundlæggende kritik af, at den her regering ikke rammer den sociale balance, jeg synes man bør ramme.
Det fører mig til mit næste spørgsmål om noget, som andre også har været inde på, nemlig den toldkrig, vi måske desværre kigger ind i, og de sociale konsekvenser af den.
For hvis den toldkrig bliver til virkelighed, vil det jo ramme dansk økonomi.
Vi ved ikke, hvor hårdt den vil ramme, men vi ved, at det vil være virksomheder, der er eksponeret særligt mod USA, som vil blive udsat, og hvis medarbejdere vil blive udsat.
Derfor er mit spørgsmål: Hvilke initiativer tænker regeringen at tage?
Vi har jo nogle gode erfaringer fra vores håndtering af corona, i forhold til hvordan man kan undgå, at en krise begynder at eskalere sig selv, men faktisk går ind og får sikret, at det, der kunne være et hårdt slag, bliver et midlertidigt slag for vores økonomi.
Så hvilke planer har regeringen konkret i forhold til at forebygge det?
Sigurd Agersnap (SF), 2026-01-20:
Tak for ordet, formand.
Tak til hr. Lars Boje Mathiesen for at rejse en relevant debat med beslutningsforslaget her.
Beslutningsforslaget, som vi behandler her, pålægger regeringen at indkalde til forhandlinger om at gøre indbetalingerne til ATP frivillige.
Det kan jo lyde besnærende, og det kan også lyde meget fredsommeligt bare at indkalde til forhandlinger, men det er for os at se ikke noget, man skal tage let på.
ATP udgør sammen med folkepensionen fundamentet i vores pensionssystem.
Det er den del af vores pensionssystem, som skal sikre mod fattigdom, sikre mod, at ældre skal være nødt til at samle pant fra skraldespande, fordi økonomien ikke rækker, og sikre mod, at vi har ældre, som er nødt til at skrue ned for varmen om vinteren, fordi økonomien ikke rækker.
ATP og folkepensionen er grundlæggende søjler i den tryghed, som velfærdssamfundet giver, og den tryghed, man skal have i alderdommen.
Det er ATP og folkepensionen, der skal sikre, at vi ikke har fattige ældre i Danmark.
I dag er der ca. 400.000 danskere, som kun har ATP og folkepension.
ATP er basalt set en kollektiv forsikringsordning, en forsikring mod alderdom og også mod høj alder, og den er ekstra vigtig for dem, der har mindst.
ATP sikrer dig en fast ydelse hele livet, uanset hvor gammel du bliver.
Det er en ydelse, som ikke kan sættes ned, og den slags livslange ydelser, som ikke bare kan sættes ned, finder du ikke andre steder.
Det har meget stor betydning for at forstå, hvorfor ATP disponerer, som de gør, at de netop skal sikre en livslang ydelse, som ikke kan sættes ned, for alle.
Og ATP kan sikre sådan en ydelse, fordi det er en kollektiv ordning, hvor alle indbetaler, og hvor udgifterne holdes nede.
Det gambler man med, hvis man gør bidraget til ATP frivilligt, og også hvis man indfører frit valg mellem forskellige pensionsselskaber.
ATP vil blive dyrere, og man vil kunne få mindre udbetalt, og det er en høj pris at betale, for at nogle får en lille smule mere valgfrihed.
Derfor kan SF ikke støtte beslutningsforslaget.
For os er ATP-ordningen ikke hugget i granit.
Vi vil gerne se på, om ydelser og ydelsen, man modtager, kan målrettes til dem, som har mindst, men vi vil ikke opsige den kollektive opsparing, den kollektive forsikring, som gør, at vi kan have en billig ordning for livslange udbetalinger, der ikke kan sættes ned.
Forslaget her vil ramme de fattigste ældre i fremtiden, og det kan vi i SF ikke støtte.
Lars Boje Mathiesen (BP), 2026-01-20:
Jeg anerkender selvfølgelig den politisk-ideologiske forskel, der er.
Men hvorfor vil SF så ikke bare støtte at afskaffe ATP og så lade staten håndtere de her penge og hæve folkepensionen med det beløb?
Hvis det her skal være tvunget og være til alle, hvorfor er det så nødvendigt at have en selvstændig ordning som ATP?
Birgitte Vind (S), 2026-01-20:
Igen er det jo et spørgsmål til ministeren, så det spørgsmål mener jeg ordføreren må rette til ministeren.
Men vi ved jo alle sammen i den her sal også godt, at det her forslag er langt mindre vidtgående end det første, og derfor er der ikke noget, der har forandret sig, i forhold til at der skulle være sket noget nyt, hvilket jo umiddelbart, som jeg ser det, betyder, at man ikke behøver at rejse det igen.
Det er, hvad jeg har kunnet læse mig til, men jeg synes, ordføreren skal rette spørgsmålet til ministeren.
Dina Raabjerg (KF), 2026-01-20:
Når jeg spørger, er det jo, fordi både ordføreren og ministeren blev ved med at sige, at det handler om børn, men jeg har hørt ministeren i »Prompt« sige, at det kan man også bruge på noget andet, og at han ikke er afvisende over for at bruge sådan noget her andre steder.
Så jeg ville egentlig bare høre, hvad Socialdemokratiets holdning var.
Så vil jeg spørge om noget andet, og det er, hvad ordføreren egentlig tror ministeren dækker over, siden ministeren ikke ønsker at bede rådets juridiske tjeneste om at lave en undersøgelse af det seneste kompromisforslag, selv om Folketinget konkret har bedt om det.
Birgitte Vind (S), 2026-01-20:
Der er jo masser af ulovligheder, der foregår på nettet, desværre.
Det ved vi jo.
Vi ved, der er salg af nikotin til børn.
Der er masser af steder, hvor man kunne gribe ind.
CSA-forordningen handler om seksuelt overgrebsmateriale mod børn, og det er det, den her sag også handler om.
Dina Raabjerg (KF), 2026-01-20:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, om ordføreren synes, der er andet end overgreb mod børn, som man skulle give techgiganterne lov til at scanne folks beskeder og billeder for at finde.
Birgitte Vind (S), 2026-01-20:
Ordføreren skal næsten rette spørgsmålet til ministeren, når det handler om, hvad ministeren har gjort.
Jeg har stor tillid til, at hver en sten er blevet vendt, og vi skal huske, at det her er frivilligt.
Det er også frivilligt, når jeg går ind og laver en profil på Metas platforme.
Det er mit valg.
Og sådan er det på alle tjenester.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-01-20:
Vi viderefører noget, hvor – det siger jeg en gang til – EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder, allerede dengang det blev en dispensation, sagde, at man ikke kan gemme sig bag ved det her med frivillighed. Jeg hører godt, at det er argumentationen fra især Socialdemokraterne,
men hvis man havde gået alle skridt og man havde testet det, hvorfor er det så, at regeringen og ministeren ikke bare nu har spurgt EU, om det her overskrider det, og ikke bare, når man stiller spørgsmål om, om det her overskrider grundlæggende rettigheder, siger, at der ikke var nogen i rummet, som ligesom tilfældigvis selv råbte op?
Så lige en gang til: Har man gået alle skridt for at sikre, at det her ikke overskrider grundlæggende rettigheder?
Birgitte Vind (S), 2026-01-20:
Der har heldigvis været rigtig mange debatter og meget diskussion, og det er min opfattelse, at man har vendt stort set hver en sten for at sikre sig at stå det rigtige sted.
Med den ordning, som vi kender i dag, og som er blevet videreført, forhindrer vi netop det, vi kunne frygte: at der er tale om masseovervågning.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-01-20:
Kan Venstres ordfører, for Venstres ordfører er jo selv tidligere minister og er en meget vidende mand, fortælle mig, om man kan indgå en frivillig aftale med en virksomhed, som tilsidesætter ens grundlæggende rettigheder som borger?
Tak for det.
Er det ikke korrekt, at EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder i forhold til den her dispensationsordning var bekymret for, at det her var en masseovervågning, og at man ikke kunne gemme sig bag ved det og kalde det en frivillig ordning, fordi det jo stadig væk er noget, der rammer borgere?
Mette Thiesen (DF), 2026-01-20:
Jeg vidste faktisk ikke det med headsettet, men det er noteret.
For der er nogle gange nogle af vores kolleger herinde, der er lidt svære at forstå, når man sidder her.
Så tak for det lille fif til en, der er meget lidt digital og plejer at skælde sin teenagesøn ud for, at han altid har headset på.
Det, jeg egentlig spurgte om, var, om ordføreren med hundrede procents sikkerhed kunne garantere, at det her ikke ville føre til masseovervågning.
Det synes jeg ikke rigtig jeg fik svar på.
Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Altså, hvad angår computeren, så har jeg været digital i rigtig mange år.
Jeg formår ikke at håndtere mere end et stykke papir, uden at det bliver væk, og derfor har jeg altid været næsten fuldstændig digital.
Og headsettet bruger jeg sådan set ikke som en hjælp – det er mit høreapparat, da jeg er en ældre herre og ikke hører så godt.
Der kan man faktisk bruge det som et høreapparat, og det er jeg godt tilfreds med.
Derfor kunne jeg også høre tydeligt, hvad ordføreren sagde, da hun stillede spørgsmålet, og jeg vil sige, at der jo ikke længere er et opsporingspåbud i det her.
Det er jo blevet fjernet, og derfor er hele det element, man rettelig kunne kalde masseovervågning – et opsporingspåbud ville netop kunne karakteriseres som masseovervågning – jo bortfaldet fra forslaget.
Derfor er jeg tryg ved den del.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-20:
Tusind tak.
Først vil jeg kvittere ordføreren for virkelig at vise noget på digitaliseringsområdet ved både at have headset på og stå med en computer og alt mulig andet på talerstolen – det tror jeg ikke jeg har set før.
Men lad nu det ligge.
Nu, hvor ordføreren er så tryg, vil jeg gerne have, at ordføreren svarer klart og tydeligt på, om han med hundrede procents sikkerhed kan udelukke, at der ikke kommer til at ske nogen som helst form for masseovervågning af folk, som ikke er mistænkt for noget som helst, men som måske i virkeligheden bare sender billeder eksempelvis af deres børn i et badekar eller andet.
Det er det ene.
Den anden ting er så, om ordføreren ikke godt kan se det problematiske i, at man laver noget som det her.
Det er jo via de her techgiganter, at folk kommunikerer i dag; man bruger jo ikke sms'er, selv om vi jo ellers er flere, der godt kunne tænke os, at man også kunne kigge tidligere sms'er igennem, men sådan er der jo så meget.
Hvis man hos WhatsApp, Instagram, og hvad der nu ellers er af de her forskellige tjenester, hvor man også kan sende beskeder, skal indgå et samarbejde om, at de bare kan scanne alle ens beskeder, så er det problem, i forhold til at man har et normalt privatliv.
Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Men der vil jo med sikkerhed, hvis der er nogen tvivl om det her forslags juridiske gyldighed, være masser af muligheder for at teste det ved domstolene i tiden, der ligger foran os.
Men de indvendinger, den juridiske tjeneste havde, er jo blevet imødekommet.
Dina Raabjerg (KF), 2026-01-20:
Jeg synes jo, det er dejligt, at ordføreren føler sig tryg.
For det er vi rigtig mange der ikke gør, og det er jo netop, fordi vi ikke kan få en sådan juridisk vurdering.
Vi kan heller ikke få en uafhængig juridisk vurdering af, om det her forslag ligger inden for det mandat, som regeringen fik i Europarådet.
Jeg mener ikke, at det er Folketingets medlemmers opgave at gå ud og hyre eksterne advokater for at få en sådan vurdering.
Så vil ordføreren og Venstre hjælpe med, at vi får sådan en uafhængig vurdering?
Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Jeg vil bare sige, at hr. Morten Løkkegaard, som er medlem af Europa-Parlamentet for Venstre, længe klart og åbent har argumenteret for, at man skulle tage de mest kontroversielle dele af det her forslag ud.
Så Venstre har ydet en betydelig indsats i debatten og i udformningen af det endelige forslag, og vi siger tak til regeringen for et godt samarbejde med at få udformet det her forslag på en måde, så det rammer de rigtige balancer.
De juridiske tjenester er kommet med en vurdering, som har udtrykt kritik af det oprindelige forslag, og de har indhegnet nogle af de elementer, der skulle ændres, hvis forslaget skulle være i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, man som borger har, og det har man jo imødekommet med forslaget.
Men jeg skal ikke stille mig i vejen for, at der sker yderligere juridiske vurderinger.
Alle kan jo tage initiativ til det.
Det kan man jo som parti også selv gøre i de forskellige juridiske instanser, som kan bidrage til den debat.
Dina Raabjerg (KF), 2026-01-20:
Tak, og tak for en spændende tale.
Ordføreren fortæller, at Venstre har arbejdet på at få de værste ting ud.
Jeg troede egentlig, det var tyskerne, der i EU havde arbejdet for det.
Ordføreren siger også, at den her CSA-forordning ikke må krænke grundlæggende rettigheder, og det er jo også noget, som vi er optagede af.
Vi har jo sådan set i hele oppositionen bedt om at kunne få en vurdering af det fra Rådets juridiske tjeneste.
For den her løsning med det seneste kompromisforslag flytter jo rent faktisk opgaven til techgiganterne, og den omfatter i modsætning til tidligere forslag også tekst, hvor man er nødt til at kunne afkode meningen, hvis det er sådan, at man skal kunne bruge det til noget.
Så mit spørgsmål til ordføreren er, om ordføreren ikke synes, at det kunne være en rigtig god idé for os alle sammen at få den sikkerhed ved at få sådan en juridisk vurdering af kompromisforslaget.
Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Der indgås jo masser af aftaler på virksomheder, hvor man siger, at der er ret til at behandle materialet fortroligt af hensyn til virksomheden og af hensyn til virksomhedens konkurrencevilkår eller sikkerhedsinteresser, hvis man arbejder i virksomheder, der har følsomt materiale.
Den slags aftaler, hvor man giver køb på sin fulde og uhindrede ytringsfrihed, fordi man indgår i et aftaleforhold med en virksomhed, er jo helt normale.
Her kan du jo sammenligne det lidt, altså at man siger ja til en aftale, vel vidende, at man, hvis man deler overgrebsmateriale mod børn, så risikerer at blive scannet, anholdt og sat i fængsel, og det sidste synes jeg faktisk vil være en god ting.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-01-20:
Vi ved ud fra det, vi har gennemgået i forbindelse med det her, at der kommer til at ske fejl, altså en masse, millioner af fejl, fordi vi sender så mange billeder, altså alle mulige billeder, rundt til hinanden.
Så der vil blive begået fejl.
Så spørger jeg en gang til: Kan man som borger indgå en aftale med en virksomhed eller for den sags skyld en stat, hvor der er en magtubalance, hvis man derved fraskriver sig noget, man ellers har som en borgerrettighed i Europa?
Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Det her beror jo netop på et aftaleforhold mellem udbyderne og dem, der ønsker at udbyde de pågældende tjenester, og det er samtidig hegnet ind på en måde, så det netop ikke krænker grundlæggende rettigheder og ikke gør, at der sker fejl, misbrug eller deling af materialet ud over i de tilfæde, hvor det er absolut nødvendigt for at kunne gribe ind over for overgrebsmateriale.