Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-03-24:
Tak for endnu en runde af rigtig gode og positive tilkendegivelser, men også mange forskellige perspektiver på, synes jeg, hvad magt er, og hvad det her arbejde kan gøre os klogere på.
Nu dristede ordføreren for Liberal Alliance sig til at indrømme en vis momentan følelse af afmagt som folkevalgt af og til.
Nu runder jeg snart mit tiende år herinde, og jeg kan genkende momenter af den afmagt.
Hele dynamikken mellem embedsværk, regering og Folketing, og hvordan vi bruger vores udvalgsarbejde – alle de her diskussioner var også en del af vores første runde af diskussionerne.
Men der er også perspektiverne ved den lidt bredere offentlige samtale, både hvad man som folkevalgt faktisk skal finde sig i, når man træder derud – og afholder det nogle fra overhovedet at deltage i vores demokrati sådan mere direkte og stille sig op og være på valg?
– men også den lidt bredere samtale, hvor vi jo fra rigtig mange kanter i øjeblikket får beretninger om, hvad det egentlig koster.
Det gælder både forskere, der deltager i den offentlige debat med deres viden og gør os alle sammen klogere og kvalificerer den debat, og som skal finde sig i at få endog meget alvorlige henvendelser efterfølgende direkte på deres person og deres familie.
Men det handler også om alle andre, der gerne vil deltage i den offentlige debat.
Særlig har der været fokus på, hvad det koster for unge kvinder i forhold til unge mænd at deltage i den offentlige debat.
Senest har vi i Finland set forskning, der viser, at den finske statsminister får et helt uhørt antal hadske beskeder.
Men der er jo også noget i forhold til den mere daglige trummerum, hvor vi siger: Debatten fortsætter på Facebook.
Javel, men for hvem, og med hvilke omkostninger?
Og jeg siger ikke, at det er sket på 20 år, for jeg tror, det er sket over mange flere år, men på mange måder er vi jo gået fra, at der var rigtig meget politisk debat i partier, i forsamlingshuse, i lokalsamfund, i frivillige organisationer og i foreninger.
Vi har stadig et stærkt Foreningsdanmark, og vi har stadig et stærkt demokrati, men rigtig meget af det her er rykket.
Samtidig er vi gået fra at have medier, som måske også til en vis grad har bevæget sig fra at have god tid til den enkelte historie til nu at skulle levere meget hurtige nyheder, hvor man som folkevalgt også en gang imellem får en følelse af, at der er begrænsede muligheder for faktisk at behandle substansen helt ned i dybden med konsekvenser for den offentlige samtale.
Og så er der hele perspektivet, at en stigende gruppe af mennesker føler sig marginaliseret og i et eller andet omfang føler sig uden indflydelse på eget liv og føler sig langt væk fra der, hvor beslutningerne bliver truffet, uagtet om det så er i deres lokalsamfund, på deres arbejdsplads eller på den lidt højere klinge med demokratiet.
Og så er der hele diskussionen om lokale demokratier over for Folketinget over for EU og andet.
Der er uanede perspektiver på den her debat, og derfor er det jo for det første glædeligt, at vi peger i en retning af i fællesskab at få snævret det ind, men også samtidig sætter to streger under, at det vil vi gerne.
Det er jo faktisk en helt unik situation at have så stærkt et demokrati, at have trods alt så sober en offentlig debat, at have trods alt så saglige medier og fortsat at have så høj en valgdeltagelse – modsat mange af de andre lande, som vi normalt sammenligner os med.
Så jeg vil glæde mig over som en del af en folkevalgt regering med et samlet Folketing at stå med en beslutning om, at det vil vi faktisk gerne værne om ved at blive klogere på det.
Tak for det til alle, der har været en del af diskussionen i dag, ikke mindst forslagsstilleren.