runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Merete Riisager (LA), 2019-03-19:
Trivselsmålingerne skal justeres, og heldigvis er vi enige om at gøre det, og det er meget glædeligt, så det vil jeg gerne kvittere for, for datasikkerhed er ikke noget, vi skal tage let på.
Når vi fortæller vores læge om sygdomme, når vi går til psykolog, fordi vi har en livskrise, eller når vi taler med en advokat, fordi vi skal skilles, så forventer vi, at de private oplysninger, vi giver, ikke kommer i de forkerte hænder, og at de bliver behandlet med fortrolighed og ikke bare deles med andre.
Sådan skal det naturligvis også være for skoleelever, når vi beder dem om at besvare personlige spørgsmål – spørgsmål, der går tæt på og handler om ensomhed, følelser og måske ens inderste hemmeligheder.
Målingerne er et redskab til at følge elevernes trivsel på nationalt plan målt på en række spørgsmål, men vi må aldrig gå på kompromis med sikkerheden, og elever og forældre skal have tillid til, at deres oplysninger bliver behandlet fortroligt og brugt til de rigtige formål.
It-systemet vil ikke koste skoler og institutioner noget, og det skal bruges i forbindelse med indsamling af elevernes besvarelse af trivselsmålingerne.
På den måde får hverken kommuner, skoler eller institutioner adgang til de enkelte elevers besvarelser, men de vil fortsat kunne se resultaterne af trivselsmålingerne på f.eks. klasse- og skoleniveau.
Herudover sætter vi i Undervisningsministeriet også ind med en mere klar og tydelig kommunikation om brugen af og formålet med trivselsmålingerne til elever, forældre og skoler, og sikkerheden om tredjeparters adgang til trivselsmålingerne skærpes, og det gælder f.eks. i forbindelse med forskere.
Hvis vi overhovedet skal kunne bruge elevernes svar til noget, er det afgørende, at eleverne svarer ærligt på spørgsmålene, og det gør man ikke, hvis man sidder med en frygt for, at oplysningerne kommer i de forkerte hænder.
Endelig må vi huske os selv og hinanden på, at trivsel og det gode børne- og ungeliv ikke er gjort med at indsamle data om eleverne.
Tak for ordet.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Jeg synes faktisk, at de opstramninger, der blev lavet i december, for mig at se adresserer – i hvert fald sådan lige frisk husket på rygraden – de centrale udfordringer.
For jeg synes, det er naturligt, når vi stiller krav til CSR til vores største virksomheder, at de forholder sig til: Hvordan er det, de i deres adfærd påvirker omverdenen?
Det er jo for mange et vigtigt element i en virksomheds dna at være meget bevidst om, hvad det er for en måde, man agerer på, jo også ud fra den betragtning, at når der er virksomheder, der træder ved siden af, falder hammeren hos forbrugerne, og jeg synes jo, det er positivt, at folk stemmer med fødderne, hvis virksomhederne ikke kan opføre sig ordentligt.
Det betyder ikke, at vi ikke skal stille lovkrav, men jeg synes jo, det er meget fornuftigt, at vi har lagt et snit i forhold til vores største virksomheder, som har den største effekt, mens vi lige kraftigt skal overveje, hvad konsekvenserne vil være ved at brede det yderligere ud i forhold til at pålægge administrative byrder.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Tak for det.
Det er rigtigt, og jeg er også enig i, at der er mange virksomheder, som faktisk gør rigtig meget ud af det her.
Der er jo en skævhed i – kan man sige – at de virksomheder, der har store brands at beskytte, måske går lidt længere end de virksomheder, som ikke er så koblet op til et brand, og der er måske ikke altid den samme opmærksomhed på, hvordan det fungerer længere nede i leverandørkæden.
Så jeg mener stadig væk, at der er noget at komme efter.
Men hvis man ser på årsregnskabsloven – og nu tænker jeg, at lige præcis den her ordfører kan man nok godt tillade sig at spørge om det – er det jo ret tydeligt, som det er nu med de opstramninger, der blev lavet sidst, at virksomhederne ikke bliver pålagt ligesom at udvikle og implementere politikker til at afbøde menneskerettighedsproblemer og se på konsekvenser for miljø og klima.
Der er kun sådan en følg eller forklar-forpligtelse til at sige, hvad man har af retningslinjer.
Det, som mange andre lande gør nu, er jo netop at gå lidt videre i forhold til at implementere de her FN-retningslinjer og sige, at man også skal have en politik.
Vil det egentlig ikke også i ordførerens optik være rimeligt nok at sige, at de virksomheder, der arbejder i særlig risikable brancher, også skal have udarbejdet politikker?
Selvfølgelig er det en administrativ byrde, men er det ikke en rimelig byrde at pålægge virksomhederne, i forhold til at det handler om helt grundlæggende at sikre menneskerettigheder for arbejderne længere nede i produktionen?
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Hvordan kommer man bedst i mål med de initiativer, man ønsker at tage?
Der er vores tilgang til det altså, at vi kommer længst, ved at virksomhederne spiller positivt ind.
Og det opnår man ikke ved at lave rigid lovgivning med krav om, hvad de skal skrive osv. i deres årsrapporter og alt muligt andet.
Der er det altså bedre, at virksomhederne får det ind, som vi tror er det rigtige, og det er netop, at de kan bruge de her forskellige indsatser, som jeg har nævnt et par gange, proaktivt til at højne deres egen virksomhed både i forhold til virksomhedens egen politik og i forhold til deres branding som virksomhed på eksportmarkeder og i forhold til de etiske værdier og det etiske værdisæt, som de selvfølgelig også har på virksomheder som Novo Nordisk, som er blevet nævnt flere gange her i forbindelse med debatten.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Så det, jeg hører, er, at vi ikke skal gøre yderligere, at det er op til erhvervslivet selv.
Og vi ser altså lige nu et erhvervsliv, det jo netop kunne være fantastisk at lave lovgivning for, så der blev konkurreret opad og ikke nedad i forhold til de her spørgsmål.
Vi ser andre lande, der har indført lovgivningen, diskutere det.
Men vi skal bare lade det være op til erhvervslivet selv, eller hvordan er det, jeg skal forstå ordføreren?
Det er sådan set ikke for at provokere; det er for at prøve at forstå: Mener Dansk Folkeparti, vi skal gøre noget, eller skal det bare være op til erhvervslivet selv, og så kigger vi på, at der forhåbentlig sker noget?
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Jeg synes faktisk, det er lidt provokerende, hr. Rasmus Nordqvist.
Der er ingen her, der har sagt, at alt er godt.
Nu har jeg en god korttidshukommelse, og jeg synes faktisk, jeg nævnte rigtig gode eksempler på, hvordan det foregår i Bangladesh, tror jeg, at jeg nævnte.
Jeg tror, jeg nævnte børnearbejdere; jeg tror, jeg nævnte forskellige kemikalier, som børn bliver tvunget til at arbejde i.
Så synes jeg ikke, det er helt rimeligt, at man begynder at postulere det.
Men spørgsmålet, jeg stillede i samme runde, var jo så: Ville det her beslutningsforslag, som det meget løst er sammenfattet her, kunne flytte nævneværdigt på de udfordringer, som vi har globalt?
Der er Dansk Folkepartis klare holdning: Nej, det ville det ikke.
Vi tror, vi kommer langt, langt længere, ved at de danske virksomheder selv tager de her forskellige dagsordener om verdensmålene, bæredygtighed, miljø, arbejdsmiljø og arbejdstagerrettigheder – og derunder også menneskerettigheder – til sig.
Det gør vi ikke ved at lave rigid lovgivning, hvor vi ovenikøbet skal høre fra forslagsstillerne, at vi skal gennemføre nogle nævneværdige retsprocesser, som det blev sagt.
Der har vi en anden tilgang til det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Hvad er det egentlig, Dansk Folkepartis ordfører står og siger?
Er der behov for at gøre noget, eller er der ikke behov for at gøre noget?
Jeg hører lidt på ordføreren, at det går fantastisk, at alt er på plads, at danske virksomheder gør alt det rigtige hele vejen rundt.
Men samtidig hører jeg så, at der er behov for at diskutere videre.
Så hvad er det for nogle tiltag, Dansk Folkeparti ønsker at gøre på det her område?
Som fru Eva Flyvholm citerede før, er både fagbevægelsen og Novo Nordisk og Amnesty ude med et debatindlæg, hvor de jo netop mener, at der er behov for en mere håndfast lovgivning på området.
Det mener Dansk Folkeparti ikke.
Mener man så, at der skal gøres andet, eller er alt bare godt?
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Jeg synes jo, at det er lidt hyklerisk at sige, at det er fodslæbende i Danmark i forhold til vores måde at håndtere en bedre menneskerettighedssituation i hele verden på.
Det synes jeg faktisk ikke er rimeligt, vil jeg gerne sige til Enhedslistens ordfører.
Jeg synes faktisk, at hvis man kigger på danmarkshistorien og de politiske initiativer, som er kommet fra Christiansborg her på Slotsholmen og er blevet slået fast i mange danske virksomheder, så er det gjort ganske godt.
Og så synes jeg jo ikke, at man kan sige, at bare fordi én virksomhed siger noget, så er det simpelt hen et tegn på, at alting er ragnarok og trænger til en stor rystetur.
Den køber vi altså ikke i Dansk Folkeparti.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Der må jeg så bare sige, at der er Enhedslisten nok lidt mere på linje med Novo Nordisk, end Dansk Folkeparti er her, for bare i dag kan man se, at Susanne Stormer fra Novo Nordisk skriver i en kronik, at der er brug for mere håndfast lovgivning på området.
Hun peger på, at lige præcis den lovgivning, som Frankrig har indført, og som er det, vi står og foreslår her i Folketinget i dag, ville det være rigtig dejligt hvis de danske politikere ville være med på at indføre.
Så jeg må bare sige, at de ansvarlige virksomheder også efterlyser det her.
Det er simpelt hen så fodslæbende, at vi ikke kan få det her i hus nu.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Jeg vil lige vende tilbage til det første, som spørgeren var inde på, nemlig Novo Nordisk.
Jeg synes jo faktisk, at eksemplet med Novo Nordisk klart illustrerer det, som er Dansk Folkepartis tilgang til det her, nemlig at virksomhederne godt kan og vil selv – de behøver ikke en rigid lovgivning.
Så vil jeg gerne svare på den anden del af spørgsmålet.
Det er da rigtigt, at vi sagtens ville kunne finde rigtig, rigtig mange eksempler på, hvordan der benyttes børnearbejdere i Bangladesh til at lave flotte cowboybukser til danskere og alt det andet, som vi kender til: børn, der render rundt i maling, affarvningsmidler, blegemidler, acetone og alt muligt op til knæene.
Ja, der findes masser af eksempler på det, men jeg tror bare ikke på, at det er noget, der vil blive synderlig forandret, ved at vi indfører det her såkaldte lovkrav i Danmark over for de her store virksomheder i Danmark og de mindre virksomheder, som profiterer af det, I har beskrevet som særlig risikable sektorer som shipping, fødevareproduktion osv.
Jeg tror simpelt hen, at det er en forkert måde at gøre det på.
Vi er nødt til her i Folketinget at gøre det, ud fra hvad der vil være det bedste og mest gavnlige for danske interesser, og der er det altså sådan, at vi tror på, at virksomhederne kommer længst med deres egen udvikling af de her ting ved at gøre det ud fra en mere frivillig model end den, som Enhedslisten foreslår.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Rivende og rivende udvikling eller hurtig udvikling, det ved jeg nu ikke.
Jeg havde første møde med nogle franske parlamentarikere kort efter valget 2015, hvor arbejdet omkring det her i Frankrig jo var i gang, så jeg er egentlig nysgerrig på at høre de her næste skridt.
For vi har jo frivilligheden, vi har muligheden for, at virksomhederne selv kan gøre det, og alligevel oplever vi, at der sker ting.
Er der så ikke behov for de her lovgivningsmæssige krav, og er det ikke først, når landene begynder at gøre det, at vi så også får rykket på de internationale organisationer, eksempelvis OECD eller EU osv.?
Altså, når vi begynder at gøre noget, rykker andre med, og når vi står tilbage, står andre også og venter.
Så er der ikke behov for at begynde at rykke på den her dagsorden?
Martin Lidegaard (RV), 2019-03-19:
Altså, noget af det, jeg hører i dag, er i hvert fald, at man måske kunne blive enige om en proces, hvor man siger: Vi vil gerne have undersøgt de og de ting og afklaret de og de ting med henblik på osv. osv.
Så vil vi i hvert fald godt kunne se os selv i det.
Så det er ikke et forsøg på at spænde ben for hastighed eller proces, men måske mere et udtryk for et ønske om at blive lidt klogere på, hvilken proces vi skal igennem, før vi rent faktisk vil kunne vedtage det her i Folketinget.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Det synes jeg er fint.
Jeg vil gerne sige tak for, at ordføreren er så åben om det, for jeg synes, det her er en sindssyg vigtig diskussion.
Det rykker i rigtig mange andre lande, og det håber jeg vi også kan få det til at gøre i Danmark.
Min interesse er bare, at vi rykker så hurtigt som muligt.
Det er også derfor, vi har formuleret beslutningsforslaget på den her, synes jeg, sådan ret pragmatiske måde i forhold til at sige: Vi lægger os op ad noget af det, der sker i mange andre lande, og det er ikke så voldsomt håndfast, præcis hvad de retsmæssige virkninger af det skal være.
Det kan vi arbejde videre med sammen, så det håber jeg vi kan finde ud af.
Martin Lidegaard (RV), 2019-03-19:
Vi kan i hvert fald godt støtte intentionen.
Men det, der er forskellen på de forskellige FN-beslutninger, som ordføreren henviser til, og så det at indføre dem som lov i en dansk sammenhæng, er selvfølgelig, at det her er nogle globale aftaler, som ikke er juridisk bindende på den måde.
Det er så det, som forslagsstillerne lægger op til at de skal være i Danmark.
Og det synes jeg ikke helt man bare kan sige ja til uden at gøre sig klart, hvilke økonomiske omkostninger man pålægger virksomhederne, og hvilke sanktioner man mener virksomhederne skal, om jeg så må sige, straffes med.
Altså, der er nogle ret store spørgsmål, hvor vi lige, synes jeg, bliver nødt til at tage en dyb indånding og sige: Kan vi ikke få lidt større klarhed over det?
Altså jeg vil slet ikke afvise det.
Vi havde i dag, for at være helt åben og ærlig, en lang diskussion i den radikale gruppe, og alle er enige om, at det er i den her retning, vi gerne vil.
Men vi har også sådan nogle rimelig basale principper i den radikale gruppe om, at vi gerne vil have klarhed over både de økonomiske konsekvenser og de juridiske konsekvenser, inden vi, om jeg så må sige, pålægger, om det så er borgere eller virksomheder eller nogle andre i det danske samfund, en bestemt lovgivning.
Så det er ikke for sådan at være formynderisk eller formalistisk, men mere ud fra en reel interesse i, hvad det er, man kunne forestille sig var realistisk at gennemføre her.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Tak til ordføreren.
Jeg synes jo, det er dejligt nu at høre en lidt mere imødekommende tilgang til det her, og det er heller ikke, fordi jeg vil afskrive en beretning, det kan vi sikkert sagtens gøre.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om Radikale ikke bare kunne stemme for det, som det ligger nu.
For det, vi peger på her, er jo faktisk bare, at vi gerne vil have implementeret FN's retningslinjer for virksomheder og menneskerettigheder, som vi allerede har underskrevet.
De anviser ret klart, hvordan man skal håndtere det her, nemlig due diligence.
Det er noget af det, vi gerne vil have indført.
Er ordføreren ikke enig i, at det er et rimeligt ansvar ligesom at sige: Jamen okay, virksomheder, der arbejder i højrisikobrancher, skal også have udarbejdet politikker for, hvordan man forsøger at nedbringe antallet af menneskerettighedskrænkelser?
Det er sådan set bare det, vi foreslår.
Og de nærmere detaljer om, hvordan man så skulle skrue det her med retsprocesserne sammen, kan vi jo så tage i runde to.
Så kunne Radikale simpelt hen ikke bare støtte forslaget, som det ligger?
Jeg synes ikke, det er sådan voldsomt komplekst eller forpligtende på den måde.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Jeg kender ikke specifikt lovgivningen i Frankrig, men jeg kan virkelig ikke få øje på problemerne i Danmark, det må jeg bare sige.
Og jeg synes, at den lovgivning, der er i forvejen, dækker de problemer, som der bliver beskrevet.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Hvilke virksomheder?
Tidligere er der citeret fra debatindlæg i Børsen i dag, hvor en af Danmarks store virksomheder Novo Nordisk siger, at der er brug for mere håndfast lovgivning på området.
Rapporteringskravet alene vil ikke sikre, at virksomheder arbejder systematisk og fokuseret på at udvise nødvendig omhu.
Så der er i hvert fald en virksomhed dér, der efterlyser det.
Og så igen må jeg bare lige spørge: Er den lovgivning, de har indført i Frankrig, mindre ambitiøs end de danske frivillige retningslinjer, vi har lige nu?
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Ja, det mener jeg.
Jeg konstaterer, at andre lande kigger til Danmark og bruger Danmark som forbillede og prøver at efterleve det, det sker i Danmark, på det her område.
Og så vil jeg også spørge, hvad det er for virksomheder, som efterspørger det her forslag.
Ordføreren siger, at der er virksomheder, som ønsker det her.
Hvad er det for virksomheder, som efterspørger den her yderligere regulering?
Så er der det her med, at det er hele verden.
Tror ordføreren, at vi, fordi vi skærper det her yderligere i Danmark, hvor der reelt mig bekendt ikke er store problemer på det her område, så løser de problemer ude i verden?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Nu siger ordføreren, at det kan være en konkurrencefordel at leve op til menneskerettighederne, men man hører jo virksomhederne sige, at det ikke er det, fordi de oplever konkurrence nedad fra de andre virksomheder.
Dermed bliver det en byrde.
Derfor skal vi have lovgivning, der gør, at bunden ligesom bliver løftet.
Det er jo, fordi virksomheder konkurrerer på det globale marked og producerer på det globale marked.
Det handler ikke om, hvad der foregår på den anden side af kanalen.
Det handler om, hvad der foregår i hele verden, når virksomhederne har deres værdikæder i hele verden.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre mere om det her med, at vi ikke skulle gøre noget, fordi vi tidligere har været et foregangsland.
Mener ordføreren stadig væk, at Danmark rent lovgivningsmæssigt er et foregangsland, når det kommer til menneskerettigheder og erhverv?
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Jeg vil i hvert fald sige, at nu giver spørgsmålet mere mening for mig, fordi før lød det, som om det var den omvendte verden.
Men stadig væk vil jeg mene, at det er en stor konkurrencefordel for virksomheder at sørge for, at deres medarbejdere har ordentlige forhold, og at man overholder menneskerettighederne, fordi det er noget, som også kunder og borgere har fokus på, og derfor er det en konkurrencefordel at efterleve de ting, og det ved virksomhederne også godt.
Derfor mener jeg også, at den lovgivning, som der allerede er, tilstrækkeligt dækker det problem, som ordføreren skitserer.
Jeg tænker lidt: Hvad er egentlig anledningen til det her, for har man konstateret nogle store problemer, siden man bringer det op nu?
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Så lad mig lige klargøre.
Virkeligheden lige nu er jo, at mange virksomheder siger, at der faktisk er virkelig ulige konkurrenceforhold, fordi de virksomheder, som opfører sig ordentligt, som respekterer menneskerettighederne, som ikke udnytter deres arbejdere i produktionen, som sørger for, at der er ordentligt arbejdsmiljø, bliver udkonkurreret af de virksomheder, som ikke overholder de menneskerettigheder.
De bliver udkonkurreret af de virksomheder, som har elendige arbejdsforhold, som underbetaler deres arbejdere helt vildt.
Dem bliver de udkonkurreret af.
Det er det, vi gerne vil rette op på, og der tænker jeg egentlig bare, at ud fra Liberal Alliances normale logik burde man vel også kunne se, at det kunne være en fordel.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Nej, det kan jeg ikke se.
Som jeg forstod spørgsmålet, var det en fordel for de virksomheder, som i bund og grund opfører sig ordentligt, og derfor skal man forbyde andre ikke at opføre sig ordentligt.
Det har jeg lidt svært ved at se logikken i.
Hvis det er en fordel at opføre sig ordentligt og man har en konkurrencefordel af det, skal man da gøre det, og så er det jo også de virksomheder, som fortjener at overleve og have den bedste situation på markedet, og hvis der så er nogle, der ikke vil leve op til det og derved har en dårligere omsætning, fordi de har en dårligere konkurrencefordel, så vil jeg da håbe, at de dør, altså at de simpelt hen går konkurs, fordi det andet er så stor en fordel.
Så det kan jeg ikke rigtig se logikken i.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Kan Liberal Alliances ordfører ikke også godt se, at man i virkeligheden giver de virksomheder, som gør det godt, en mere fair konkurrencespillebane, hvis man laver en lovgivning, som sørger for, at virksomheder ikke så nemt bare kan se stort på menneskerettighederne, ødelægge miljøet osv., og faktisk siger, at det f.eks. kan give bøder eller udløse andre konsekvenser, hvis ikke man overholder retningslinjerne?
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Tak for det.
Alle har et samfundsansvar for at bidrage til økonomisk, social og miljømæssig fremgang, og det mener jeg at den nuværende lovgivning tager hånd om.
Dels vedtog vi den 20. december 2018 tilpasninger til årsregnskabsloven, som også omfatter lovkrav til CSR-rapportering og nødvendig omhu, dels har vi en klageinstans, som behandler klager over virksomheder, som ikke lever op til lovens krav om menneskerettigheder, arbejdstagerrettigheder, miljø og korruption.
Skærpet lovgivning og nye krav vil pålægge danske virksomheder nye administrative byrder, uden der efter min og Liberal Alliances mening opnås yderligere fordele eller effekt.
Samtidig vil jeg bemærke, at Danmark i mange år har været frontløber på CSR-området.
Danmark var blandt de første, der indførte CSR-rapportering i årsregnskabsloven i 2009, og både EU og mange andre lande har været inspireret af de danske lovregler.
Derfor ser Liberal Alliance ikke nogen grund til at støtte det her beslutningsforslag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Spørgsmålet er bare, om det altid er lovgivningsmæssige initiativer, der er det allermest effektfulde.
Louise Schack Elholm (V), 2019-03-19:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
De tidligere ordførere har jo allerede i høj grad redegjort for, hvad det her lovforslag handler om.
Det handler om at forlænge den nuværende overgangsperiode, så den løber helt til 2020.
Det er jo, fordi regeringen har nedsat en kommission, der skal se på, hvordan vi kan få 1 million grønne biler i 2030.
De skal komme med deres forslag i 2020, og så er det jo oplagt, at det er til den tid, vi også kigger på det her med brændstofforbruget.
Så for at sikre tryghed om, hvad det rent faktisk er bilerne koster, og for ikke at have for meget usikkerhed, synes vi, det er en rigtig god idé at forlænge den her overgangsperiode.
Derfor kan Venstre støtte lovforslaget.
Susanne Eilersen (DF), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Da vores skatteordfører er forhindret i at være her i dag, vil jeg læse Dansk Folkepartis ordførertale op.
Når man køber en bil i Danmark, er en del af afgiften afhængig af, hvor langt bilen kører på dens brændstofkilde.
Det har været kendt for de fleste, at når man køber en bil, passer den opgjorte kilometer, som står på salgsopstillingen, meget sjældent med det, bilen reelt kører.
For at løse det problem har EU indført en målemetode kaldet WLTP.
Det må man sige er entydigt positivt, da den nye metode viser et mere retvisende forbrug.
Udfordringen har været, at nogle biler med den nye målemetode vil stige i pris her fra den 1. april, hvor overgangsordningen udløber.
Jeg tror, at de fleste har set de mange bilreklamer, som opfordrer til at købe, inden de stiger.
Det har skabt en masse usikkerhed.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er positivt, at der kommer en mere retvisende målemetode, men vi ønsker ikke, at det skal gå ud over forbrugerne i form af en højere beskatning.
Vi synes derfor, det er en god idé, at vi med dette lovforslag forlænger overgangsperioden til udgangen af 2020.
Vi er med på, at det er en permanent løsning, men det giver god mening at udskyde det til 2020, da Folketinget til den tid kommer til at kigge på beskatningen af biler og transport generelt på baggrund af arbejdet i den grønne transportkommission, som er nedsat for at sikre en mere miljøvenlig transportsektor.
På den baggrund kan jeg meddele, at Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.