runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Samira Nawa (RV), 2025-02-18:
Men det synes jeg ikke Socialdemokratiet skal have lov til at tage patent på: at handling er den rette vej at gå.
Der står vi også i Radikale Venstre.
For man kan have meget snak på det her område, men det er handling, der betyder noget.
Så der er jeg meget enig med statsministeren.
Jeg kunne forstå, at det er klimaministeren, der kommer til at tage sig af det lidt mere tekniske.
Så er statsministeren ikke enig med mig i, at den måde, man kan bevare det håb på og anvise den retning på, er lige præcis også ved at handle?
Der er regeringen en gang imellem lidt bagud, fordi vi f.eks. har det her store forbrug, som fru Franciska Rosenkilde også var inde på.
Så vil regeringen ikke gøre mere for, at vi får nedbragt udledningerne fra f.eks. vores forbrug i en dansk kontekst, fordi det jo også er med til at pege på den handling, der skaber det håb, som der er brug for i den her debat?
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Vi skal helt sikkert have udledningerne ned.
Det er jo det, vi arbejder på i fællesskab, men mindst lige så vigtigt er det, at vi skal sørge for, at det forbrug, vi så måtte have, hvad enten det er den mad, vi spiser, eller det tøj, vi går med, eller den måde, vi transporterer os på, bliver produceret og understøttet af ren energi i stedet for sort energi.
Æres den, der æres skal, vil jeg gerne her sige.
Når Socialdemokratiet har den klimapolitik, vi har i dag, så er det da i høj grad, fordi der er andre partier, der har været med til at skubbe på, i øvrigt bl.a. Radikale Venstre, da vi sad og forhandlede et forståelsespapir tilbage i 2019, fordi det jo var der, klimaloven blev født i konkret politik med nogle meget, meget ambitiøse mål.
Jeg indgår jo ikke i alle jeres klimadiskussioner, men hver gang jeg har været her, er der nogle, der har sagt: Vi når ikke 2025-målet, statsminister.
Vi når det ikke!
Men det ser ud til, at vi når 2025-målet, og jeg tror også, vi når 2030-målet, bl.a. takket være den grønne trepart, som Radikale Venstre jo er med i, men som Alternativet har valgt at stå uden for.
Leila Stockmarr (EL), 2025-02-18:
Tak for det.
Og tak til statsministeren for redegørelsen.
Jeg vil gerne forfølge Franciska Rosenkildes spor lidt, for det, vi diskuterer i dag, er jo, at der ikke nødvendigvis er forskningsmæssig konsensus om, hvilke scenarier vi ser ind i i forhold til AMOC-strømmen.
Det, jeg kan notere mig at regeringen peger på, er, at man læner sig op ad DMI's vurdering, der siger, at der vil ske en mulig gradvis forværring eller nedbrydelse af strømmen, hvorimod de 43 forskeres opråb til Nordisk Ministerråd, som danner grundlag for forespørgselsdebatten i dag, er, at det kan komme pludseligt.
Det er måske det, der er udfordringen her – det er, at den danske regering vælger at putte sine æg i den kurv, der handler om, at man ser på det som et scenarie, vi først møder længere nede ad vejen, mens 43 internationalt anerkendte forskere siger, at det faktisk kan ske, før den danske regering antager det vil ske.
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at få statsministeren til at forholde sig til, altså at scenariet måske er mere dystert end det, regeringen antager.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Men hvem er det, hr. Morten Messerschmidt diskuterer med?
Jeg var imod Nord Stream 2.
Det har jeg været som statsminister.
Jeg har ikke på noget tidspunkt været tilhænger af, at vi skal importere gas fra Rusland.
Jeg er imod det.
Man kan vel næsten ikke finde en politisk leder i Europa, der er mere hardliner, end jeg er, på sikkerhedspolitikken.
Vi er mange, der ligger på samme side, som siger det samme, og som mener det samme, men det er da svært at finde nogen, der er hårdere på sikkerhedspolitikken, end jeg er.
Hr. Morten Messerschmidt kan jo have mange diskussioner med mange andre, men nu er det altså statsministeren, der er i spørgetid.
Jeg mener faktisk det modsatte.
Og må jeg bare i al stilfærdighed minde om, at ufattelig mange danske lønmodtagere i dag går på arbejde på grund af det, vi i Danmark har gjort for den grønne omstilling, ikke på trods af det.
Vi er jo ikke endt der, hvor andre lande er endt, hvor industrier er lukket ned, hvor folk har mistet deres arbejde og deres levebrød, og hvor man har fået golde områder i sit land, hvor der ikke er et arbejde at stå op til.
Vi har aldrig haft flere i beskæftigelse, end mens jeg har været statsminister.
Arbejdsløsheden er historisk lav, og når der sker ændringer på vores arbejdsmarked, formår vi at flytte mennesker fra et sted til et andet takket være arbejdsmarkedets parter og en ualmindelig fremsynet uddannelsespolitik.
Nogle gange har jeg indtryk af, at det ærgrer hr. Morten Messerschmidt, hvor meget der går godt i Danmark, og hvor stærkt et kontinent vi tilhører.
Vores opgave er at gøre alting bedre, ikke at rykke ned og aldrig at gå andres ærinde.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-02-18:
Hvordan er alle de lande, som vi jo deler synspunkt om, blevet et problem?
Hvordan blev Rusland i stand til at føre sin krig i Ukraine?
Det gjorde de, fordi man i EU valgte at lukke ned for tysk kernekraft og valgte en fuldstændig vanvittig klimapolitik, som har gjort os helt afhængige af russisk gas.
Det gjorde de, fordi udenrigsministeren, men jo sådan set sekunderet af systemet i Bruxelles, har valgt en sværmerisk politik over for Kina, som har gjort den kinesiske økonomi alt for stærk.
Man så igennem fingre med deres overtrædelser af WTO-regler osv. osv.
Men Kina holder hånden under Rusland.
Hvem er det, der har skabt alle de her problemer?
Statsministeren vedstår sig problemerne i forhold til migration, men hun vil ikke vedstå sig problemerne i forhold til den generelle afindustrialisering af Europa, og hun vil ikke vedstå sig problemerne med Tyrkiet.
Men hvis gruppe i Europa-Parlamentet var det, der støttede alle de aftaler med Erdogan, der blev begået, hvor vi blev narret fuldstændig?
Det var den socialdemokratiske.
Anna Falkenberg (SP), 2025-02-18:
Tak, og særlig tak for den del, der handler om, at vi jo gør det her for at forsøge at finde en løsning.
Altså, det er vores intentioner fra begge lande af.
Men når vi så kommer til den anden side, uanset hvad afgørelsen bliver, så er der et behov for det, jeg var inde på før, med de her ændringer, vi skal lave.
Og debatten, der foregår på Færøerne nu, ville jeg ønske blev transmitteret til danske politikere dagligt.
Den er nemlig meget interessant, fordi det, der bliver fortalt på Færøerne, er, at de ting, de forhold og de rettigheder, vi har i dag på Færøerne, kan vi beholde i en ny konstellation, og det er også det, jeg ønsker.
Men vi bliver bare nødt til at have svesken på disken, havde jeg nær sagt.
Kan vi lave en ny statsdannelse, en grundlov, og stadig beholde de rettigheder og de sikkerhedsnet, der er ved at være en del af det danske rige i dag?
Det ønsker jeg at man gør sig lidt klart, og det tror jeg måske ikke så meget er et spørgsmål, men mere en bemærkning i det hele taget.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Ja, det er taget ad notam, at det er synspunktet, men jeg må sige for mit eget vedkommende, at enhver form for drøftelse af en ændring i rigsfællesskabet foretrækker jeg at tage i rigsfællesskabet.
Det her bærer uendelig mange ting med sig og i sig.
Jeg håber, at alle kan se, og det gælder både på Færøerne og i Grønland, at jeg har viljen, og at vi har en regering i Danmark i dag, der gør, hvad vi kan for at understøtte en god udvikling af rigsfællesskabet og skabe de bedste betingelser for alle tre lande, for vi har ikke ønske om noget som helst andet.
Og jeg har i hvert fald selv fra starten som statsminister haft den tilgang, at et rigsfællesskab jo ikke er en statisk størrelse.
Det skal udvikle sig i takt med tiden, med de befolkninger, vi er, og med den politiske retning, der er i alle tre hovedstæder og for alle tre lande.
Og jeg tror på, at vi kan komme langt i det her samarbejde, men jeg vil foretrække at gøre tingene i det, jeg mener er den rigtige rækkefølge, og det er i hvert fald at afvente nu, hvad det her § 6-udvalg kommer med.
Sjúrður Skaale (JF), 2025-02-18:
Tak for det.
Ved sidste spørgetime, hvor jeg skulle være med, havde statsministeren en hilsen til mig.
Jeg var her desværre ikke, men tak for den.
Tak også for indsatsen de sidste uger.
Den har været meget, meget fin for hele riget, synes jeg.
Jeg tror også, at jeg taler på vegne af de fleste på Færøerne, når jeg siger, at man sætter pris på statsministerens vilje, som lige blev tilkendegivet en gang til, til, at Færøernes selvstændighed udvides, også dér, hvor embedsværket siger, at grundloven står i vejen, når det gælder det her medlemskab af WTO.
Selv er jeg meget overbevist om, at i forbindelse med det nævn, der nu er nedsat, vil de tre højesteretsdommere i sidste ende komme frem til, at vi kan sejle uden om de politiske skær, som grundloven lægger, og komme frem til et politisk mål, som heldigvis er vores fælles mål, regeringens og Danmarks fælles mål, nemlig at vi kan få en større rolle på den internationale scene.
Nogle ville mene, at flere selvstændige beføjelser til Færøerne på den internationale scene vil medføre, at fællesskabet mellem Danmark og Færøerne bliver svagere.
Med afsæt i WTO-sagen her, hvordan ser statsministeren, hvis statsministeren kravler op i det filosofiske hjørne, så helt overordnet på forholdet mellem selvstændighed på den ene side og fællesskab på den anden side?
Ser hun de to som modsætninger, eller kan det tænkes, at et stærkere fællesskab også kan give en stærkere selvstændighed?
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Jeg prøver gerne at kravle op i mit filosofiske hjørne.
Jeg ser det grundlæggende på den her måde, at rigsfællesskabet jo både er et produkt af vores fælles historie og den nutid, vi er i, og den fremtid, vi selv beslutter hvordan skal se ud, og derfor tror jeg ikke på statiske størrelser.
Jeg tror ikke på, at et EU skal se ud, som dengang det hed EF, jeg tror ikke på, at et rigsfællesskab skal se ud som dengang, vi levede i 1980'erne eller 1990'erne eller for 10 eller 20 år siden, for verden forandrer sig, og det gør rigsfællesskabet også, og det gør landene også.
Selvfølgelig forandrer de tre lande i rigsfællesskabet sig, og det gør vi på nogle måder i samme retning, fordi vi er et velfærdssamfund, og fordi vi er stærke europæere.
Og så er vi også bare vidt forskellige, hvad de seneste uger jo også har været med til at understrege.
Jeg tror, at fællesskaber er stærkest, hvis dem, der er i dem, faktisk har valgt at være der og gerne vil være der og kan se sig selv i dem, og hvis der er en respektfuld, ligeværdig tone og omgang, hvor man udvikler sammen.
Jeg tænker ikke selv i modsætningsforhold, jeg tænker heller ikke i sort-hvid, hvad angår rigsfællesskabet.
Jeg er meget, meget glad for det, hr. Sjúrður Skaale også siger, nemlig at der ikke er nogen politisk modvilje i regeringen og hos mig i forhold til færøsk medlemskab af WTO.
Jeg forstår det, jeg er enig i det, og jeg bakker det op.
Og jeg synes – nu kommer jeg til at gentage mig selv, jeg beklager – at det, der er skønheden ved det arbejde, der er igangsat, er, at det netop ikke bare er en afklaring.
Der er et fælles politisk ønske om, at højesteretsdommerne, og de eksperter, vi selv har udpeget, forhåbentlig en dag kommer ud og siger: Det kan lade sig gøre, de forhindringer, man har vurderet indtil nu, kan vi faktisk se en vej igennem.
Det ville jo være en lykkelig dag for Færøerne, og det, der er en lykkelig dag for Færøerne, mener jeg også er en lykkelig dag for Danmark.
Sjúrður Skaale (JF), 2025-02-18:
Jeg kommer desværre til at gentage noget af Anna Falkenbergs spørgsmål, men det er jo den sag, som er oppe i tiden.
Jeg bliver i de her dage ofte spurgt, hvorfor der ikke er noget løsrivelseskrav fra Færøerne, apropos debatten i Grønland.
Jeg tror, at når man er i en relation, hvor man er meget afhængig af den anden part, så vil man ud af relationen, fordi man ikke kan lide at være afhængig.
Men der er vi jo ikke længere.
Jeg tror, at når man er i en relation, som man ikke kan komme ud af, så vil man ud af den, fordi man ikke kan komme ud af den.
Og der er vi jo heller ikke.
Og når man er i en relation som begrænser en, så kan man ville ud af den, fordi den begrænser en, og det er jo der, vi er sådan delvis, når det gælder f.eks. WTO.
Derfor sætter jeg meget stor pris på regeringens vilje til at undersøge det her.
Så vil jeg en gang til nævne det samme, som Anna Falkenberg spurgte.
Vi kan jo blive meget overraskede.
Nævnet kan komme frem til, at den dør er lukket, og så vil der være den her følelse af, at vi ikke kan udfolde os, som vi vil, i det her fællesskab, og så vil der komme pres på.
Har statsministeren ikke tænkt på det scenarie?
Tak for det.
Jeg vil sige, at jeg også er helt, helt overbevist om, at vi kommer frem til, at et færøsk medlemskab af WTO er i fuld overensstemmelse med de erfaringer, vi har gjort os med hjemmestyreloven over de sidste 80 år.
Sagen er jo, at hvis man ikke kan det her, så er der så uendelig meget andet, som vi allerede gør, som man heller ikke kan formelt set.
For der er mange steder, hvor man kan sige: Det her er ikke i overensstemmelse med grundloven.
Så må det formelt set rulles tilbage, og det er jo umulig en utænkelig situation, synes jeg.
Skulle det ske, håber jeg bare, at man er åben for at diskutere en anden ordning, for så kommer der virkelig pres på, og man vil sige, at nu er buret for trangt, og at nu må vi ændre det.
Når statsministeren siger, at man i opdraget har sagt, at man ønsker en løsning, og at det er det, der skal sigtes mod, kan statsministeren så fortælle lidt om, hvad der står i det opdrag, og hvad den konkrete opgave, som nævnet har fået, er.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Jeg var ikke meget bekendt med arbejdsmetoden, vil jeg sige, før jeg blev statsminister, og jeg tror faktisk også, at der gik lidt tid, før det rigtig gik op for mig, at vi havde den her mulighed.
Den har aldrig været aktiveret før.
Jeg tror ikke, at mange i Folketinget har været bekendt med dens indre mekanisme.
Da vi havde diskuteret det her spørgsmål om bl.a. WTO, men også Nordisk Råd og andre ting, efterhånden et langt stykke tid og det stod klart, tror jeg, for alle, faktisk også lagmanden og kollegerne, at det ikke handler om et politisk modvilje, så fandt vi frem til i fællesskab at sige: Hvorfor aktiverer vi så ikke det her?
Opdraget er ligesom at se på det juridiske i forhold til et færøsk ønske om eget medlemskab af WTO.
Så opdraget er så enkelt som det, vi egentlig har diskuteret i dag.
Det er vurderingen, at det ikke kan lade sig gøre i dag.
Færøerne og Danmark har et fælles politisk ønske om, at det skal kunne lade sig gøre.
Det håber jeg på, men det er også det opdrag, vi har givet.
Om det kan lade sig gøre, ved vi ikke endnu, men det håber jeg.
Inger Støjberg (DD), 2025-02-18:
Tak for det, og tak for den indledende redegørelse fra statsministeren.
Jeg er helt enig i, at vi er i en svær tid, hvor det hver eneste morgen er lidt uforudsigeligt, hvad der er af meldinger fra amerikanerne.
Derfor ser jeg også meget frem til mødet i Statsministeriet i morgen formiddag, og jeg er da også glad for at være inviteret med den her gang.
I Danmarksdemokraterne er vi klar til at investere mere i forsvaret og også at få sat mere fart på indkøbene.
Det mener jeg ganske enkelt at tiden er kommet til.
I den forbindelse vil jeg gerne høre lidt fra statsministeren om proceduren for indkøb.
For mig er det helt generelt vigtigt, at vi selvfølgelig vælger de mest kvalificerede våbenproducenter, og jeg ønsker ikke, at vi skal udelukke nogen på forhånd.
Det er en kendt sag, at jeg er en nær og god ven af Israel, og derfor tænker jeg selvfølgelig også på de israelske kandidater, der er blandt de reelt set fem kandidater i konkurrencen om at levere et jordbaseret luftforsvar til os her i Danmark.
Jeg er også fuldstændig pinligt bevidst om, at der er partier her i Folketinget, der jo igennem længere tid har stået fast på, at man netop ikke vil have, at vi fra dansk side køber netop israelske våben.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren her i dag, om regeringen kigger helt åbent på alle kandidaterne, når det handler om bl.a. et jordbaseret luftforsvar, og om statsministeren i dag vil give en garanti for, at man ikke af politiske eller ideologiske årsager vil udelukke våbenproducenter på forhånd, bare fordi – ja, for at sige det, som det er – nogle på venstrefløjen ikke bryder sig om Israel.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Må jeg ikke kraftigt appellere til, at vi starter den diskussion, vi skal have de næste par dage, et helt andet sted og i første omgang fokuserer på Danmark?
Vi er i en langt sværere, tungere og farligere sikkerhedssituation, end vi har været i min levetid.
Det her er værre end den kolde krig.
Vi står over for et Rusland, som i løbet af ganske kort tid, afhængigt af hvordan krigen udvikler sig i Ukraine, afhængigt af hvad der sker i USA, og afhængigt af vores evne til at opruste og dermed gøre os mere robuste, vil kunne angribe enten igen i Ukraine eller i et andet europæisk land på en meget, meget kort bane.
Det er det, vi står i.
Derfor har vi behov for at få vores kampkraft op hurtigt.
Vi skal kunne forsvare vores land og vores kongerige, og vi skal bidrage til det, vi kalder det kollektive forsvar af NATO-alliancen på en helt anden måde og på et helt andet niveau, end vi har været vant til.
Den handler om præcis det her, altså vores evne til at forsvare os selv, og et af de budskaber, vi kommer til at have med til Folketingets partier, er, at det bliver nødt til at være forsvarschefen, der træffer beslutningerne i de kommende år.
Det har vi ikke i EU, det har vi ikke i NATO, det har vi ikke i Danmark.
Vi skal forsvare vores land og vores alliance, og det kommer til at kræve hastighed før noget andet.
Derfor har vi besluttet som regering, at vi har fuld tillid til, at forsvarschefen kan træffe de beslutninger, der skal træffes for at få det maksimale forsvar for Danmark så hurtigt som overhovedet muligt.
Sagt med andre ord: Det bliver nødt til at være forsvarschefen, der nu får muligheden for og pengene til at kunne træffe de beslutninger, der skal til, så forsvaret for Danmark kommer op hurtigt.
Jeg prøver jo at arbejde på den måde, at vi selv former scenarierne i videst muligt omfang.
Den måde kunne man jo også arbejde på.
Jeg synes, at det, der er styrken her, er, at vi faktisk har givet i opdrag, at der skal findes en løsning.
Jeg vil meget, meget nødig med det arbejde, der nu er igangsat, begynde at igangsætte et andet arbejde, hvis det ikke skulle gå så godt, som vi håber og også tror på.
For hvis ikke vi troede på det her, ville vi ikke igangsætte arbejdet, og det tror jeg faktisk både gælder for færøske politikere og for os som regering.
Inger Støjberg (DD), 2025-02-18:
Det her er netop at fokusere på Danmark, fordi det handler om at sikre danskerne.
Derfor tænker jeg også, at den dag, hvor der er brug for et jordbaseret luftforsvar, sidder man ikke og tænker, at det er vigtigt, at det er købt i et land, der ikke er Israel, frem for om det virker.
Bare lige kort sagt: De israelske systemer er de mest afprøvede, desværre, i hele verden.
Jeg går ud fra, at når forsvarschefen skal til at indkøbe, vil det også være på baggrund af nogle af de signaler.
Hvis f.eks. regeringen fuldstændig udelukker at ville købe fra Israel, vil det jo komme til at indgå i hans overvejelser.
Men der er noget helt andet, der også handler om tryghed og utryghed, som jeg vil spørge ind til her, for jeg er faktisk enig i, at tiden ikke er til, at vi står her og pindehugger om Grønland eller Ukraine eller noget som helst – der er vi sådan set fuldstændig enige.
I søndags var jeg på tur i det vestjyske, hvor der hersker en enorm utryghed, og det er omkring ulven.
I Oksbøl er det en kendt sag, at ulvene går rundt i gaderne og skaber enorm utryghed.
Folk laver deres levevis om simpelt hen.
Man går ikke ud med hundene om aftenen efter mørkets frembrud og sådan nogle ting.
Derfor er det vigtigt for mig at sige, at fra Danmarksdemokraternes side mener vi slet ikke, at der er plads til ulve i Danmark, og vi mener, at de skal aflives.
Men jeg vil gerne spørge statsministeren til, hvordan regeringen ser på spørgsmålet om at få udryddet ulven i Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Her er det vigtigt for mig at sige, at når vi igangsætter det her tvistløsningsnævn – det er første gang, vi har gjort det, så i sig selv er det jo et skridt fremad – så er det faktisk ikke med henblik på bare at få en afklaring, en juridisk afklaring.
Mandatet er stærkere.
Altså, mandatet er jo at finde en vej til at sikre det færøske ønske om medlemskab af WTO.
Jeg synes, det er det, der er styrken ved det her og i virkeligheden skønheden ved det, altså at det ikke bare er, at okay, nu nedsætter man et nævn, og så venter man på det.
Nej, man nedsætter et nævn med henblik på at kunne skabe et nyt fundament for Færøerne.
Og som statsminister anerkender jeg det færøske ønske, jeg forstår det, og jeg bakker også op om det.
Jeg vil meget, meget nødig springe nogle mellemstationer over i det her.
Altså, nu skal vi have nævnet til at arbejde, så færdiggør de deres arbejde, og så vil jeg gerne have lejlighed til at diskutere direkte med lagmanden og Færøerne, hvad der er de næste skridt.
Og uanset hvad udfaldet måtte være, er der et meget stort stykke arbejde foran os.
Anna Falkenberg (SP), 2025-02-18:
Tak for det.
Jeg deler en til en statsministerens analyse af, hvor vigtige alliancer og samarbejde med allierede og med demokratier er i de her dage.
Jeg tilhører selvfølgelig et parti, der ønsker det her samarbejde, og vi ønsker virkelig et styrket rigsfællesskab, og vi ønsker også, at vi får formaliseret det samarbejde, vi har i dag, for det mangler på nogle områder.
Statsministeren tager selv fat i det her med WTO og tvistløsningsnævnet.
Men har man gjort sig nogen tanker om det, hvis nævnets afgørelse bliver, at det ikke kan lade sig gøre?
Så har vi nogle konkrete juridiske forhindringer, som bunder i grundloven i sidste ende.
Hvad vil man så gøre ved det?