Peder Hvelplund (EL), 2023-05-26:
Tak for det, formand, og tak til Socialistisk Folkeparti for at fremsætte det her særdeles vigtige forslag.
Det er jo også et forslag, som vi tidligere har drøftet her i Folketingssalen, og det understreger jo bare behovet for, at vi bliver ved med at tage debatten, fordi vi stadig væk står med et uløst problem.
Det fundamentale problem, som SF peger på med det her beslutningsforslag, er jo, om det er rimeligt, når man som borger flytter fra én kommune til en anden, at man så ikke kan få den samme hjælp, som man er visiteret til.
Man vil stadig væk have det samme behov for hjælp.
Når det tilsyneladende er så svært at løse, er det jo, fordi det er en kompleks problemstilling, der handler om finansiering og økonomi.
Og jeg tror ikke, at det her er en problemstilling, der løses, ved at man bare prøver at gøre tingene på en mere fleksibel måde eller man finder andre løsninger i forhold til visitation.
Det tror jeg også at man kan gøre.
Men den fundamentale problemstilling er jo et spørgsmål om økonomi, og der er ikke nogen tvivl om, at det i dag er sådan, at den, der kommer til at betale prisen for det, er den borger, der har brug for hjælp, og det er selvfølgelig ikke rimeligt.
Derfor synes jeg, at det er et særdeles fornuftigt forslag, som SF fremsætter, hvor man i hvert fald garanterer, at i en periode på 2 år er man berettiget til at modtage den hjælp, som man er visiteret til i den tidligere kommune, fordi det netop vil kunne gøre op med den risiko, der er for, at en borger kan føle sig stavnsbundet til en kommune uden at have muligheden for at flytte.
Det vil også minimere risikoen for, at man kommer til at deltage i en eller anden form for postnummerlotteri, hvor serviceniveauet i kommunerne ofte er betinget af forskellige økonomiske forudsætninger, der er afgørende for, om en borger har muligheden for at kunne flytte.
Derfor synes jeg også, at det er helt afgørende, når vi har de her diskussioner herinde, at vi så også tager en del af ansvaret på os, altså også i forhold til de økonomiske forudsætninger, som vi giver kommunerne.
For jeg tror, at det, som mange borgere oplever, når de flytter til en kommune, er, at der er flere og flere kommuner, som har en ret grænsesøgende adfærd, i forhold til hvor langt man kan tillade sig at gå ned i serviceniveau.
Det kan vi jo se på de afgørelser, der har været ved Ankestyrelsen, altså at man ikke bare er grænsesøgende, men at man ofte også går over grænsen.
Derfor bliver jeg også lidt bekymret, når jeg hører repræsentanter for regeringspartierne sige, at med den kommuneaftale, der her er indgået, forventer man, at så vil problemstillingen være løst, eller at der i hvert fald vil være taget væsentlige skridt i retning af at få løst problemstillingen.
Det er absolut ikke det indtryk, jeg har af den aftale, der ligger.
Og jeg synes, at det igen viser, at vi her fra Christiansborgs side ikke er villige til at tage det ansvar på os i forhold til at sikre, at der er rimelige vilkår for kommunerne til at kunne løse den opgave, som vi beder dem om at løse, i forhold til at dem, der kommer til at betale regningen, bliver brugerne af det specialiserede socialområde; det bliver de handicappede, fordi kommunerne simpelt hen ikke har den tilstrækkelige økonomi til at løse opgaven.
Men som sagt synes jeg, at det forslag, som SF her har fremsat, er et glimrende forslag.
Der er ingen, der bliver kureret af at flytte over en kommunegrænse.
Man skal selvfølgelig stadig væk have retten til at kunne få hjælp, og det er det, som SF's forslag her er med til at sikre, altså at der i hvert fald bliver en periode på 2 år, hvor man er berettiget til den samme hjælp.
På den baggrund kommer Enhedslisten til at bakke op om beslutningsforslaget.