runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Matthiesen (V), 2017-11-07:
Jeg kan sige til Enhedslistens ordfører, at hvis der kunne gives en garanti for, at man fik total ro i klasserne, fordi man kom ned på 24 elever, var det godt, men det tror jeg desværre ikke er virkeligheden.
Jeg tror sagtens, at man i dag kan finde klasser med 28 elever, hvor der er ro, og jeg anerkender også gerne, at der kan være klasser, hvor der er uro.
Jeg ved også godt, at noget af det allervigtigste for forældrene egentlig er, at vi forsøger at finde nogle værktøjer til at skabe mere ro.
Jeg tror egentlig, at det er mange andre steder, man skal tage fat.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-11-07:
Tak for det, tak for spørgsmålet.
Jeg synes lige, spørgeren strammer den lidt.
Nu har jeg én gang og måske for første gang i min karriere som statsminister sagt, at der her er noget, som jeg ikke har forudsætning for at diskutere ned i detaljen.
Må jeg ikke bare sige, at der er nogle dilemmaer i det her.
Det ene er, at vi i 1788 ophævede stavnsbåndet, og det går jeg ikke ind for vi skal genindføre.
Det betyder jo, at folk skal have mulighed for at flytte rundt, i hvert fald som udgangspunkt, for vi har jo begrænsninger, f.eks. for folk, der får asyl i Danmark, og som sådan set har en slags bopælspligt den første del af deres tid i Danmark.
Men folk har det generelt.
Betyder det så, at kommunerne skal spekulere i det, altså i at ligge og flytte folk på kanten af eller helt uden for arbejdsmarkedet rundt?
Nej, det synes jeg ikke.
Jeg synes, det er upassende og noget, man skal holde sig fra, hvis det er det, der er motivet: Altså, kan vi vippe folk hen over kommunegrænsen, så er problemet ikke vores.
Det er jo ikke nogen ny problemstilling.
Vi har forsøgt at stramme reglerne op og lavet refusionsordninger og andet, og det vil vi gerne se på også fremadrettet.
Et sted at gøre det kunne jo være at se, når man senere skal kigge på, kan man sige, hele den kommunale økonomi – hvordan den hænger sammen, og hvordan den udlignes – om der er nogle håndtag, man kan dreje på dér.
Men altså på det principielle spørgsmål håber jeg med dette at have givet et svar med afsæt i den helt begrænsede viden, jeg har om nogle ting.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2017-11-07:
Så er jeg glad for, at jeg kan gøre statsministeren opmærksom på nogle af de store udfordringer, man har i Vestjylland.
Det tror jeg vestjyderne i hvert fald også bliver glade for.
Lad mig så gå til den næste sag, som handler om Lolland.
Jeg har så sent som forleden hørt om et eksempel på en borger fra Ballerup Kommune, som bliver sendt til Lolland Kommune, mens vedkommende er indlagt på et psykiatrisk hospital.
Vedkommende ved ikke engang, at vedkommende bliver flyttet til Lolland Kommune, men bliver flyttet, fordi den pågældende kommune kan spare penge.
Det gør jo ikke ligefrem udfordringen mindre for Lolland Kommune.
Det bidrager derimod til en skævvridning af Danmark, hvor de enkelte kommuner efterlades med enorme udfordringer, både menneskeligt og økonomisk.
Jeg vil sådan set
bare spørge statsministeren sådan rent principielt, altså ikke sådan i detaljer, for statsministeren er måske ikke nødvendigvis inde i detaljerne – det så vi jo i spørgsmålet før – om statsministeren mener, at den form for social eksport til landets i forvejen udfordrede yderkommuner er i orden, og om statsministeren vil være med til at sætte en stopper for det.
Jeg kan godt forstå, at statsministeren ikke kan være inde i alle sager i Danmark.
Høfde 42-sagen er ikke nogen lille sag; det er en meget stor forureningssag ved Vesterhavet, som har konsekvenser også for turismen i Danmark og for fiskerne i Danmark.
SF har foreslået, at vi opretter en jordoprensningsfond en gang for alle og tager fat på nogle af de store giftforureninger i Danmark: Det er Kærgård Klitplantage, det er Høfde 42, og det er nogle af de Collstrupgrunde, som vi ved er generationsforureninger, og som ikke blot handler om noget, regionerne kan fikse inden for den beløbsramme, der er sat af, som jo er på 450 mio. kr. over en længere årrække.
Derfor er jeg sådan set
optaget af det.
Jeg ved godt, at det er lokalpolitik, og jeg ved godt, at Lemvigs borgmester er en Venstremand og sikkert vil blive meget begejstret for det, jeg står og siger, og han håber måske også, at jeg kan få statsministeren med, men jeg synes også, det er en vigtig politisk sag.
Det er også en landspolitisk sag, for det handler simpelt hen om, hvordan vi vil have vores land skal være fremadrettet, og hvad vi efterlader til kommende generationer.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-11-07:
Altså, en gang imellem kommer jeg også til kort – det sker sjældent – men jeg må sige, at jeg ikke har paratviden nok til at diskutere høfde 42.
Det må jeg sige helt åbent.
Vi har i forbindelse med de kystsikringsudfordringer, Danmark har, og som jo også aktualiseres af, at vi har klimaforandringer, flere gange genbesøgt alle de spørgsmål, og vi har senest gjort det i kommuneøkonomiforhandlingerne her før sommer, hvor det var et tema, altså mere generelt, og hvor der også har været et ressourceløft.
Hvor det præcis stiller os med hensyn til høfde 42 og ansvarsfordelingen i forbindelse med det, har jeg ikke – det beklager jeg meget – detailviden nok til at diskutere.
Det må man tage med den relevante ressortminister, og ellers må vi vende tilbage til det på et tidspunkt, hvor jeg har klædt mig på til at tage diskussionen.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-07:
Tak for det.
Lovforslaget, som vi førstebehandler i dag, udmønter først og fremmest dele af »Handlingsplan for bedre dyrevelfærd for svin« og »Handlingsplan for bedre dyrevelfærd for fjerkræ«, som den tidligere SR-regering lancerede i henholdsvis 2014 og 2015.
Helt konkret er det punktet om undervisning i dyrevelfærd, som lovforslaget, vi behandler, udmønter.
I Socialdemokratiet mener vi, at undervisning i dyrevelfærd er vigtig, fordi det giver viden og forståelse for dyrevelfærd, og derfor er vi selvfølgelig også tilfredse med, at vi i dag får mulighed for at give ministeren bemyndigelse til at fastsætte krav om undervisning i dyrevelfærd for den besætningsansvarlige for erhvervsmæssige hold af svin, malkekvæg og æglæggende høner.
Hvad angår lovforslaget her, studser vi lidt over, at kravet om undervisning kun gælder for den besætningsansvarlige og ikke for alle besætningens ansatte, hvilket der ellers var lagt op til i handlingsplanen.
Som det er nu, ligger uddannelse inden for dyrevelfærd for svin i regi af branchen, og det synes vi ikke umiddelbart er ambitiøst nok, og derfor vil vi i udvalgsarbejdet se nærmere på muligheden for at udbrede uddannelseskravet.
En anden ting, som vi gerne vil se nærmere på, er de anbefalinger, som 2012-arbejdsgruppen, bestående af bl.a. 3F's »Den grønne gruppe«, Landbrug & Fødevarer, Aarhus Universitet og Fødevarestyrelsen, kom med.
Bl.a. anbefalede den gruppe undervisning i fodring samt smittebeskyttelse og vaccination, hvilket ikke umiddelbart indgår i det lovforslag, som vi behandler i dag.
Baggrunden for forslaget er de senere års frygtelige vanrøgt af hunde i de såkaldte hvalpefabrikker.
Formålet med en smileyordning på hundeområdet er at reducere kundegrundlaget for de ulovlige hundehvalpefabrikker, som ikke lever op til de dyrevelfærdsmæssige krav i lovgivningen.
Overordnet set er Socialdemokratiet positive over for lovforslaget, men som nævnt har vi nogle bekymringer, som vi gerne vil se nærmere på i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-11-07:
Først var der et spørgsmål, og så var der en præmis i spørgsmålet, som i virkeligheden ophævede spørgsmålet.
For vi har jo foreslået ting.
Vi har præcis foreslået, at den forskerskatteordning, vi har, som er en 5-årig ordning, udvides, så det bliver en 7-årig ordning, sådan at man altså som højt specialiseret arbejdskraft kan være i Danmark i ikke bare 5 år, men 7 år på vilkår, der gør Danmark attraktiv.
Så er det rigtigt, at regeringen jo blev stemt ned i den forstand, at der var et flertal rundt omkring regeringen, der hævede grænsen for, hvad man skal tjene for at måtte arbejde i Danmark.
Det blev vi stemt ned på.
Vi stemte imod.
Vi er kede af det.
Derfor kæmper jeg jo i øjeblikket for at skabe den balance i tingene, som jeg tror er helt nødvendig, nemlig at føre en stram og konsekvent udlændingepolitik, hvor vi møder dem, som egentlig ikke skulle være i Danmark, med hårdhed og konsekvens og får tallene bragt ned – vi har nu det laveste antal asylansøgere, vi har haft siden 2009 – for at få skabt rum til, at vi også kan få den anden diskussion.
For Danmark er nødt til at være et land, der er lukket for dem, der ikke kan og vil, og som er konsekvent der, men til gengæld fortsat har et internationalt åbent arbejdsmarked.
Det tror jeg hr. Morten Østergaard og jeg ser ens på.
Morten Østergaard (RV), 2017-11-07:
Jeg ved bare ikke, hvor det er, at statsministeren finder et holdepunkt for, at nogle af de udfordringer, der opregnes, løses godt med uddannelsesbesparelser, uanset hvor man finder anledning til at gøre det.
Men så lad os tage et andet af de temaer, statsministeren peger på.
Jeg hører jo igen og igen statsministeren sige, at det er ærgerligt, at der ikke bliver lettere adgang for udenlandsk arbejdskraft.
Nu sidder vi og forhandler en erhvervspakke i de her dage, og hvis vi er enige om, at den største udfordring er, om der er tilstrækkelig med arbejdskraft, hvorfor spiller regeringen så ikke ud med at forbedre vilkårene for at tiltrække udenlandsk arbejdskraft?
Jeg er glad for, at forskerskatteordningen var med i regeringens udspil, men det rækker jo ikke i forhold til det, der er.
Så ved jeg godt, at statsministeren nok vil sige: Jamen det kan vi da ikke komme igennem med.
Men jeg tror, det er afgørende, at ikke bare vi, for vi har spillet ud med en tipunktsplan, men også regeringen kommer ud af busken og siger til folk, hvad det i virkeligheden er, man burde gøre på det her område for at imødekomme det helt konkrete og akutte problem, at lige nu siger virksomhederne nej til ordrer, fordi de ikke kan få de folk, de skal bruge.
Det kommer i sidste ende til at koste danske arbejdspladser, hvis hele virksomheder flytter ud for at finde et sted, hvor de kan få den arbejdskraft, der skal til.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-11-07:
Det er jeg selvfølgelig slet ikke uenig i.
Vi skal passe godt på vores land, vi skal lave en optimal kystsikring, og vi skal ikke have gift ud i vores farvande.
Alt det er jeg enig i.
Jeg må bare sige, at når jeg sagde, som jeg gjorde før, var det, fordi når jeg har sagt det, står jeg altså ikke her med aktuel paratviden til at diskutere, hvordan man bedst i et samspil mellem en kommune, en region og eventuelt staten skal håndtere den her konkrete problemstilling, som fru Pia Olsen Dyhr spørger til.
Så kunne jeg selvfølgelig godt vælge at stå og snakke lidt rundt om det hele og sådan noget, men jeg har så min begrænsning der – beklager.
Pelle Dragsted (EL), 2017-11-07:
Ministeren siger, at regeringen ønsker at se på det her i en helhed, men det var jo netop det, Vederlagskommissionen gjorde.
Man nedsatte Vederlagskommissionen med en eller anden form for armslængdeprincip for at få et nøgternt blik på aflønningen af bl.a. borgmestre, og Vederlagskommissionen sagde meget klart: Vi synes, borgmestrene er sakket lidt bagefter lønmæssigt i deres grundvederlag, til gengæld er det rigtig uhensigtsmæssigt, at man oven i lønnen får en række honorarer.
De samme partier, som havde lovet at følge Vederlagskommissionens anbefalinger, valgte så at gøre den ene af to ting.
Man hævede lønnen med 31 pct. – det må siges at være noget af en lønstigning; det tror jeg at der er mange andre der godt kunne drømme om – men samtidig valgte man altså at se bort fra den anden anbefaling, nemlig at det skulle kombineres med at sige: Okay, men til gengæld får man altså ikke den her dobbeltløn, at man igen får honorar for at passe sit arbejde på poster, man i mange tilfælde er født til som borgmester.
Resultatet er jo, at vi har borgmestre derude, der nu har så høj en indkomst, at den er højere end landets statsministers.
Vi har borgmestre, som tjener på den gode side af 1,5 mio. kr., når man sammenlægger grundvederlaget med de yderligere honorarer.
Hvad er den højere mening i, at man kun gennemfører, om jeg så må sige, den gode del af aftalen, men ser bort fra den anden anbefaling fra Vederlagskommissionen?
Og hvorfor er det ikke, at man er parat til at gennemføre de anbefalinger, som den Vederlagskommission, som man selv har nedsat, er kommet med?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-11-07:
Tak for det.
Som jeg læser beslutningsforslaget, handler det netop om, at hvis man er fuldtidsborgmester og til tider får et tilsvarende stort beløb i vederlag, så svarer det jo i virkeligheden til, at man også skulle præstere det dobbelte antal arbejdstimer år efter år efter år.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Der er mange store fornøjelser ved både at være minister og ved at være medlem af Folketinget.
En af dem er bl.a., at man kan få en lang anklage om, at man ikke svarer på spørgsmålene, hvorefter spørgeren ikke vil svare på et meget simpelt spørgsmål.
Det er jo en fantastisk teknik, som Enhedslisten ruller ud her i dag.
Jeg forstår ikke, hvorfor det skal skjules for dem, der følger debatten, om Enhedslisten en til en vil følge Vederlagskommissionens anbefalinger.
Ja eller nej?
Hvis man vil tages seriøst i en debat, hvor man siger, at det er meget afgørende, at Vederlagskommissionen har anbefalet det her, så må man også fortælle, om man en til en var parat til at følge den.
Finn Sørensen (EL), 2017-11-07:
Så bliver jeg jo desværre nødt til at stille et spørgsmål mere, for ministeren ville ikke svare på mit spørgsmål.
Nu er det jo ordnet på den måde, at vi har nogle ganske få sekunder, hvor vi kan stille nogle spørgsmål til ministeren, og da spurgte jeg ministeren: Synes ministeren virkelig, det er rimeligt, at man oven i sin borgmesterløn kan få 400.000 kr. – 400.000 kr. – som man udelukkende opnår, fordi man har fået nogle ekstra hverv, befolkningen kalder det ben, i kraft af at man er valgt til borgmester?
Det vil ministeren ikke svare på.
Det synes jeg bare er ærgerligt, for det er da holdninger, det her drejer sig om, og rimelighed.
Sådan tror jeg også befolkningen ser på det, og derfor ville det jo klæde ministeren at forholde sig til det. Hvad angår spørgsmålet, svarede hr. Nikolaj Villumsen på det.
Han har lidt mere tid til at forholde sig til de ting.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Jeg gemmer mig ikke.
Jeg kan sige, at jeg ikke kan huske, at Liberal Alliance har haft forslag om at nedsætte lønnen for politikere.
Vi har som parti haft synspunkter om pensioner, men ikke om løn.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at der jo ikke er noget forlig.
Det, jeg siger, er, at vi har indgået en aftale i denne valgperiode, og jeg har da ikke noget ønske om, at man ikke følger den aftale, som er lavet i denne periode.
Det synes jeg er ganske fint, fordi vi syntes, det var det kompromis, der kunne laves på det tidspunkt, og det står vi selvfølgelig på mål for.
Så synes jeg bare, det er ærgerligt og mærkeligt, at Enhedslisten selv i femte forsøg stadig ikke har lyst til at fortælle, om man en til en står på mål for Vederlagskommissionens anbefalinger.
Det kunne hr. Finn Sørensen jo nu bruge sin næste bemærkning til, altså, man kan bare svare ja eller nej.
Ja eller nej: Har man lyst til at stå på mål for det?
Det er da egentlig lidt underligt, at man ikke bare svarer.
Der er jo ikke noget fordækt i mit spørgsmål.
Det er jo et åbent og ærligt spørgsmål: Støtter Enhedslisten en til en Vederlagskommissionens anbefalinger?
Finn Sørensen (EL), 2017-11-07:
Tak, og tak til ministeren.
Allerførst et lidt teknisk folketingsagtigt spørgsmål: Vil ministeren mene, det er et brud på et forlig, hvis regeringen eller et af partierne i regeringen støtter Enhedslistens beslutningsforslag?
Så kunne jeg da godt tænke mig, at vi lige kom ind og diskuterede nogle holdninger.
Det kan vel ikke være sådan, at fordi man har skrevet under på en stemmeaftale engang tidligere på året, så har man pludselig ingen holdninger.
Må jeg bede om ministerens holdning.
Synes ministeren, det er rimeligt, at man oven i sin borgmesterløn på rundt regnet 1 mio. kr. kan oppebære f.eks. 400.000 kr., sådan som borgmesteren på Frederiksberg gør, i kraft af hverv, som man udelukkende har opnået, fordi man er blevet valgt til borgmester?
Synes ministeren, det er rimeligt, eller er det ikke rimeligt?
For hvis ministeren synes, det er rimeligt, så skal jeg nok lade være med at stille mit andet spørgsmål.
For så er der jo ikke mere at diskutere, medmindre ministeren har nogle rigtig saftige argumenter, jeg kan forholde mig til.
Så kan jeg ikke få at vide: Synes ministeren, det er rimeligt?
Man kan da ikke bare stå og gemme sig med, at man har indgået en stemmeaftale.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Det er sådan, at kommunekassen eller regionsrådskassen kun kan aflønne borgmestre qua hvervet som borgmester eller hvervet som regionsrådsformand.
Så er det sådan, at man kan modtage honorarer fra andre poster, man besidder, ud over selve hvervet som borgmester eller regionsrådsformand.
Der er der så mulighed for det, men jo ikke betalt af kommunens kasse.
Og så undrer det mig såre, at nu er det fjerde gang, at Enhedslisten har ordet.
Man har antydet, at det er meget vigtigt at følge Vederlagskommissionen, og alligevel ville de to første spørgere ikke bruge deres fire bemærkninger på at fortælle, om Enhedslisten så var parat til en til en at følge Vederlagskommissionens anbefalinger.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-11-07:
Det er jo de partier, som har nedsat Vederlagskommissionen og som har lovet hinanden og givet hinanden håndslag på at følge kommissionen, som har et forklaringsproblem.
Enhedslisten har hele tiden haft en klar holdning om, at vi ikke går ind for den her dobbeltløn og har altid ønsket at få den afskaffet.
Jeg synes ærlig talt, at det er lidt absurd, når man har borgmestre, som tjener på den gode side af en million, at de så lige skal putte en halv million ekstra i lommen for noget, som reelt er en del af den post, som de er født ind i som borgmestre.
Og det var jo faktisk det, jeg også hørte statsministeren give udtryk for, altså at når vi taler om poster og hverv, som borgmesteren er født ind i, så så statsministeren ikke nogen grund til, at man fik dobbeltløn.
Man skulle kun lønnes en gang.
Er det regeringens holdning?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Der er lavet en aftale, faktisk to gange, mellem et flertal af Folketingets partier, hvad angår disse spørgsmål, og den aftale har jeg som økonomi- og indenrigsminister tænkt mig at holde, medmindre det er sådan, at vores aftaleparter kommer og ønsker det modsatte, så må vi jo altid diskutere det.
Jeg synes, at man skal huske, at statsministeren også sagde, at han ikke anerkender præmissen om dobbeltløn til borgmestre – ikke anerkender.
Og det er vel sådan set det væsentlige i det svar, der blev givet til hr. Nikolaj Villumsen.
Og så ærgrer det mig endnu en gang, at jeg ikke hører, heller ikke fra den vikarierende politiske ordfører fra Enhedslisten: Hvad er partiets politik?
Hvad er Enhedslistens politik?
Skal man følge en til en Vederlagskommissionens indstillinger, eller skal man ikke gøre det?
Det er jeg meget interesseret i at få svar på i løbet af den her debat, så vi i hvert fald får det til side.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-11-07:
Tak for det.
Når jeg tager ordet, er det, fordi vi for lidt siden havde spørgetime med statsministeren, og der lød det fra statsministeren reelt, at han kom Enhedslisten lidt i møde i det her spørgsmål.
Det, som statsministeren helt konkret sagde, var: Når udvalgsposter følger med borgmesterposter, når man ikke kan vælge nogle andre, så har jeg meget sympati for, at man er lønnet en gang. Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre fra ministeren: Er det regeringens holdning, og hvis det er regeringens holdning, er man så villig til at gå i forhandlinger om at få ændret beslutningsforslaget, så det tilsvarer regeringens holdning på det her punkt?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Jeg synes ikke, at der er tale om at sende et signal.
Jeg synes, at der er tale om størrelsen på vederlag for borgmestre og regionsrådsformænd, og det er ikke borgmestrene og regionsrådsformændene, der selv skalter og valter, som spørgeren siger, med størrelsen på dem.
Det er jo sådan set aftalt her i Folketinget og netop ikke i regionerne og i kommunalbestyrelserne.
Så jeg synes, at hele forudsætningen for spørgerens spørgsmål falder bort, når man prøver at analysere det.
Pelle Dragsted (EL), 2017-11-07:
Det er jeg helt med på, men det var jo netop det, Vederlagskommissionen forsøgte at foreslå at man kombinerede – det her var jo et forslag, der hang sammen – til gengæld skulle man så ikke længere have de her honorarer, for det er jo uden de honorarer, at man var sakket bagefter.
Hvis man talte honorarer med, var man jo ikke sakket bagefter i den grad, som Vederlagskommissionen pegede på.
Det her tilfælde er jo et af de tilfælde, hvor vi som politikere bestemmer vores egen og vores politiske kollegaer ude i kommunernes løn.
Hvad er det for et signal, ministeren mener at det sender til borgerne, at vi så ignorerer den del af Vederlagskommissionens anbefalinger, som gik på at sige, at vi godt kan give en lønstigning, men til gengæld skal vi altså heller ikke have den her dobbeltløn for at gå til nogle møder i kraft af vores borgmesterhverv?
Hvad er det for et signal, man sender om, hvordan vi skalter og valter med borgernes penge og i øvrigt selv fastsætter vores egen løn og arbejdsvilkår?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-11-07:
Der er jo flere overvejelser i de spørgsmål, der kommer fra hr. Pelle Dragsted, bl.a. skulle man have fulgt Vederlagskommissionens anbefalinger en til en.
Jeg kan ikke huske, hvor Enhedslisten stillede sig i det spørgsmål, for så vidt angår alle fire grupper, men der var i hvert fald ikke mange partier, som jeg husker det, der var parate til at følge Vederlagskommissionen en til en i alle spørgsmål.
Jeg tror måske endda mit eget var enten det eller et af de eneste, der var parat til det dengang.
Det var der ikke stemning for i Folketinget på daværende tidspunkt.
Der var ikke flertal for det.
I stedet satte et bredt flertal af partier sig sammen og indgik en aftale om de ting, der var enighed om, herunder bl.a. regulering af vederlaget for borgmestre og regionsrådsformænd, sådan så man fik en stigning, der lå i forlængelse af den stigning, som man vedtog tilbage i 2014 for de menige medlemmer af kommuner og regionsråd.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-11-07:
Men jeg tror, jeg sagde, at det handler om at have tilstrækkelig mange mennesker med de rigtige kvalifikationer.
Så det er jo ikke kun et spørgsmål om kvalifikationer, det er heller ikke kun et spørgsmål om antal.
Det handler om: Er der tilstrækkelig mange mennesker i Danmark, der på de vilkår, vi samlet set tilbyder, er parate til at udbyde deres arbejdskraft, og som har de kompetencer, der skal til, for at den er efterspurgt, til at det her opsving kan vare ved?
Derfor er det jo ikke bare et enkelt sted, man kan tage fat.
Så kan jeg godt høre, at nu kører det her produktivitetskrav igen.
Jeg må bare sige, at vi bruger historisk mange penge på uddannelse.
Vi uddanner historisk mange mennesker.
Ja, så har vi også et krav om, at man effektiviserer.
Men det er jo hele kabalen, der skal gå op.
Det er derfor, vi har lavet kontanthjælpsloft, integrationsydelse, 225-timersregel; det er derfor, vi gerne vil investere noget i skattelettelser målrettet mennesker med små arbejdsindkomster.
Der knytter sig også en økonomi til det.
Pengene kan kun, ja, bruges én gang.
Så vi skal jo hele vejen rundt.
Jeg er ikke enig i det billede, der bliver tegnet, af, at regeringen ikke kan komme igennem med sin politik.
Jo, altså, regeringen kan ikke komme igennem med sin politik en til en, men på alle parametre rykker vi da Danmark den rigtige vej.
Det er derfor, der er mere end 100.000 flere private arbejdspladser.
Det er derfor, vi alene det seneste år har rykket 13.000 mennesker ud af kontanthjælp.