Peter Hummelgaard (S), 2025-12-16:
Jeg synes naturligvis også, at de tekniske indvendinger har været relevante.
Det, som jeg har støttet mig op ad, også med det daværende kompromisforslag, var, at man jo rent faktisk vurderede, at man teknisk også godt kunne det, og i øvrigt at en række techplatforme jo allerede i dag gør det fuldstændig frivilligt.
Jeg tror også, det er meget vigtigt at have med.
Det spørgsmål, som fru Lisbeth Bech-Nielsen stiller, er jo stillet til det kompromisforslag, som ikke blev til noget, nemlig et opsporingspåbud.
Det, der nu ligger i Rådets fælles indstilling, og det, man går ind i forhandlingerne med, er en fortsættelse af den midlertidige frivillige ordning.
Jeg lægger ikke skjul på, at jeg synes, at det er godt og det er vigtigt, for der bliver i dag indrapporteret rigtig, rigtig meget fra både Snapchat, Microsoft, Youtube osv., som er med til at bremse deling af de her ting, men vi ved, at der bliver delt rigtig, rigtig meget på Telegram, på Signal, på WhatsApp og endda også på Facebooks Messenger.
Det er en af årsagerne til, at jeg gerne havde set det være gjort bredere.
Det nåede vi ikke, så det må afvente.
Hvorfor stiller hr. Alexander Ryle spørgsmål til et forslag, som ikke længere er på forhandlingsbordet?
Altså, det, hr. Alexander Ryle stiller spørgsmål til, er det her opsporingspåbud, som ikke længere indgår i de forhandlinger, som pågår i Rådet.
For som jeg netop nævnte, er Rådets fælles indstilling jo en fortsættelse af den midlertidige frivillige ordning, medmindre det er sådan, at jeg skal høre hr. Alexander Ryles spørgsmål, som at man også er imod den nuværende eksisterende ordning, hvor det er, at techgiganter og platforme ad frivillig vej kan indrapportere deling af seksuelt misbrugsmateriale.
Mange tak for det, og tak for ordet, og også tak til de borgere, som står bag det borgerforslag, som vi drøfter i dag.
Beslutningsforslaget handler jo om et meget vigtigt og også et alvorligt emne.
Det angår nemlig spørgsmålet om, hvordan vi dæmmer op for de helt uhyrlige mængder af materiale med seksuelt misbrug af børn, som deles og spredes på digitale kommunikationstjenster.
Bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og den voldsomme udvikling, vi ser i spredning af overgrebsmateriale med børn, er en vigtig sag, og det er for mig helt afgørende, at vi som lovgivere tager de nødvendige skridt både nationalt og på EU-niveau for at sikre en bedre beskyttelse af vores børn.
Jeg tror, at vi alle sammen kan være enige om, at techgiganterne skal påtage sig deres del af ansvaret for at forebygge og bekæmpe misbrug af børn online.
Det håber jeg i hvert fald at vi alle sammen kan være enige om.
Formålet med det her møde var bl.a. at drøfte, hvad der kan gøres for effektivt at bekæmpe spredning af materiale af seksuelt misbrug af børn.
For det her emne er vigtigt for mig, og det har været en kerneprioritet for det danske EU-formandskab.
Derfor er jeg også utrolig glad for, at det i slutningen af november lykkedes det danske EU-formandskab efter flere års forhandlinger at få EU-landenes opbakning til et kompromisforslag.
Det er et vigtigt skridt.
Det er en mulighed, som virksomhederne allerede har i dag, og som har betydet, at der er opsporet enorme mængder overgrebsmateriale.
Men den eksisterende ordning er midlertidig, og den står til at udløbe i april 2026.
Det har derfor været helt afgørende at opnå enighed inden udgangen af den midlertidige ordning, så virksomhederne også fremadrettet vil have mulighed for at opspore materiale med overgreb.
Det er jeg godt tilfreds med, for det har ikke været nemt at komme dertil.
Men det skal heller ikke være nogen hemmelighed, hvilket nok også er en af de bagvedliggende årsager til det her beslutningsforslag, at jeg gerne havde set, at medlemslandene var klar til at gå endnu længere.
Danmark har tidligere foreslået et kompromisforslag, som indeholdt en mulighed for, at myndighederne kunne pålægge udbyderne, altså det vil sige techvirksomhederne, et såkaldt opsporingspåbud – opsporingspåbud, som ville betyde, at myndighederne som en sidste udvej kunne pålægge udbydere af en onlinetjeneste at scanne deres egne tjenester efter fotos, links og videoer, der viser overgreb mod børn – og lad os skære det ud i pap: viser videoer af børn, der bliver voldtaget.
Det er jeg ærgerlig over ikke kom med.
For det ville have givet myndighederne et vigtigt redskab over for de virksomheder, som netop i dag ikke tager ansvar, men som passivt ser til, mens der spredes materiale med overgreb af børn på deres platforme.
Jeg anerkender, at der er mange hensyn, der skal balanceres, men jeg synes faktisk, at det er helt rimeligt at kræve, at techgiganterne tager ansvar for, hvad der foregår på deres platforme.
For det her handler ikke om masseovervågning af borgere.
Det handler ikke om myndighedernes adgang til oplysninger.
Det handler om at få virksomhederne til selv at tage ansvar og gribe ind over for delingen af overgrebsmateriale.
Det er dem og ikke myndighederne, der skal minimere risikoen for, at sådan et materiale kan deles på deres tjenester.
De skal også kunne scanne deres egne platforme, og hvis de finder overgrebsmateriale, skal det indberettes til det nye EU-center.
Når vi taler om enten at pålægge udbydere af de her tjenester nogle forpligtelser eller at tillade fortsat deling af videoer af seksuelt misbrug af børn, vil jeg bare sige utvetydigt, at regeringen står på børnenes side.
For vi skal huske, at bag hvert evig eneste billede, bag hver evig eneste video med overgreb, er der et barn, der er blevet udsat for den mest forfærdelige forbrydelse, og som så desuden skal leve med det nye overgreb, det er, når materialet deles igen og igen og igen og igen.
Jamen altså, som fru Mette Thiesen også allerede har sagt, er det jo allerede en del af aftalegrundlaget, og det kan forskellige partier så have forskellige indgangsvinkler til.
Jeg synes altid, det er sundt at evaluere en nykriminalisering og en ny straffebestemmelse for at se, om man kan blive klogere.
Det kan jo være, at den viden, man så får tilvejebragt, gør, at nogle kan mene, at der er behov for yderligere strafskærpelser oven på den nykriminalisering.
Det kan være, at andre måtte blive bibragt det synspunkt, at der måske er behov for at gå i den modsatte retning.
Men jeg vil ikke stå her og afvise til hver evig fremtid, at der er behov for strafskærpelser, også hvad angår samtykkevoldtægter.