Troels Lund Poulsen (V), 2017-03-31:
Tak for den forespørgselsdebat, der er anmeldt til Folketingets partier.
Også tak til de to partier, der står bag den, nemlig Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti, for, at vi i dag i Folketingssalen kan have en politisk debat om arbejdsmiljøet i Danmark.
Det synes jeg er helt på sin plads og også en vigtig diskussion, som netop tager afsæt i nogle af de aktuelle tal, som er blevet offentliggjort.
Som jeg i går under det samråd, der var i Sundhedsudvalget, sagde til bl.a. hr. Christian Juhl fra Enhedslisten, vil jeg også her gerne starte med at slå fast, at det skal være trygt og sikkert at gå på arbejde i Danmark.
Man må ikke blive syg af at passe sit arbejde.
Det tror jeg er et fælles udgangspunkt for alle Folketingets partier.
I 2011 blev den daværende VK-regering enig med Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om en strategi for arbejdsmiljøindsatsen frem mod 2020.
Partierne bag aftalen tog bl.a. ansvar ved at fastsætte tre ambitiøse mål for arbejdsmiljøet i Danmark.
Der er tale om tre helt centrale arbejdsmiljøproblemer, som skal forebygges, bl.a. fordi vi skal kunne holde til et længere arbejdsliv og også for at sikre, at man, når man går på arbejde, ikke bliver nedslidt.
Målsætningen var derfor også bevidst meget ambitiøs.
Jeg har netop offentliggjort den seneste status for opfyldelsen af 2020-målene, og forud for offentliggørelsen har jeg også orienteret arbejdsmiljøforligskredsen og Beskæftigelsesudvalget om udviklingen på området.
Ifølge den seneste prognose er forekomsten af alvorlige arbejdsulykker reduceret med 18 pct. fra 2011 til 2014.
Det er sådan set et godt tal.
Målet er som sagt en reduktion på 25 pct., så med andre ord er det et flot resultat inden for så kort en periode.
Men jeg er helt opmærksom på, at arbejdsulykker stadig er et alvorligt arbejdsmiljøproblem, og jo også at arbejdsulykker kan variere fra år til år.
Desværre går udviklingen ikke i den rigtige retning, når det kommer til de to andre politisk fastsatte mål.
I forhold til det psykiske arbejdsmiljø viser de nye tal, at der fra 2012 til 2016 er sket en stigning på ca. 17 pct. i andelen af beskæftigede, der er psykisk overbelastede.
Samme vej er det i den nævnte periode gået med andelen af beskæftigede med muskel- og skeletoverbelastninger, der er steget med ca. 15 pct. Målet var i begge tilfælde som nævnt en reduktion på 20 pct., så vi er desværre stadig væk langt væk fra det mål, som forligskredsen har sat.
Tallene tyder på, at arbejdsmiljøindsatsen ikke virker efter hensigten, og at det, vi gør, ikke er tilstrækkeligt.
Der er stadig væk alt for mange mennesker, der bliver psykisk og fysisk overbelastede, når de hver dag går på arbejde.
Det kan vi ikke være bekendt over for alle de danskere, som passer deres arbejde, og derfor skal vi selvfølgelig også agere på de nye tal, som vi ser.
På baggrund af den seneste udvikling mener jeg der er behov for gentænkning af arbejdsmiljøindsatsen og tilsynet med arbejdsmiljøet i Danmark.
Vi skal finde ud af, hvad der virker, så vi sammen kan få vendt udviklingen.
Jeg har også drøftet sagen med partierne i arbejdsmiljøforligskredsen, som er enige i det.
Derfor har jeg også bebudet, at jeg vil nedsætte et ekspertudvalg, der skal udrede indsatsen og komme med anbefalinger til ny og forbedret arbejdsmiljøindsats.
Jeg vil ikke afvise nogen værktøjer til at genoprette indsatsen på forhånd.
Det er danskernes arbejdsmiljø for vigtigt til, og derfor er det også rigtig godt, at vi her i dag kan få en hel åben diskussion om, hvad der kan være behov for i fremtiden.
Det er jo lige præcis det, som er det smukke ved den politiske proces, nemlig at vi med jævne mellemrum kan stoppe op og drøfte de initiativer med hinanden og ikke mindst evaluere, om der er behov for at gøre yderligere.
Så er det jo også naturligt at spørge, hvorfor arbejdsmiljøindsatsen har slået fejl, og om der ikke har været gjort nok for at nå målene.
Jeg skal være ærlig at sige, at jeg ikke ved, hvorfor den nuværende indsats ikke har båret den nødvendige frugt med sig.
Det er sådan set derfor, jeg synes, det giver mening nu at få gennemlyst området og også få et ekspertudvalg til at udrede de problemstillinger, som vi arbejder med.
I foråret 2015 indgik partierne bag strategien for 2011, dvs. den daværende SR-regering, Dansk Folkeparti, Venstre og Det Konservative Folkeparti, en aftale om det, vi kalder en styrket arbejdsmiljøindsats.
Formålet med aftalen var at understøtte strategien ved at iværksætte 15 initiativer, der skulle bidrage til at nå 2020-målene.
Med aftalen blev der bl.a. indført højere grad af risikobaseret tilsyn fra Arbejdstilsynets side.
Alle partier i arbejdsmiljøforligskredsen var enige om, at Arbejdstilsynet skal være til stede på de virksomheder og i de brancher, hvor der er de største problemer med arbejdsmiljøet.
Arbejdsmiljøforligskredsen har også taget initiativ til, at der gennemføres en mere koordineret indsats med de væsentligste aktører på det danske arbejdsmarked.
Det betyder, at Arbejdstilsynet frem mod 2020 samarbejder med branchefællesskaberne for arbejdsmiljø om fælles fokuspunkter for deres indsats.
Det er gode initiativer, som SR-regeringen indgik med bl.a. mit parti, men jo også med et bredt flertal i Folketinget, men som jeg har nævnt, er det desværre sådan, at tallene, som vi nu kan se, kalder på politisk handling.
Derfor mener jeg, der netop er behov for at blive klogere, der er også behov for en udredning, og det er som sagt baggrunden for mit ønske om at nedsætte et ekspertudvalg.
Det er endnu for tidligt at sige noget om, hvordan ekspertudvalget vil gribe sit arbejde an.
Det er jo noget af det, som man i dag kan drøfte her i Folketinget, hvor der kan være god lejlighed til at give råd til arbejdsmiljøforligskredsen, og hvor vi også kan diskutere med hinanden, hvad det er for udfordringer, vi står over for.
Det, som jeg synes også er vanskeligt for mig at stå her i dag og tage stilling til, er områder, som ikke er prioriteret i 2020-strategien, Arbejdstilsynets og arbejdsmiljøorganisationernes rolle eller muligheden for styrkelse af rådgivning og uddannelse om arbejdsmiljø.
Lad mig bare helt kort sige, at i forhold til spørgsmålet om ikkeprioriterede områder, arbejdsmiljøorganisation og om styrket rådgivning og uddannelse er det netop noget af det, som jeg mener kan indgå i ekspertudvalgets arbejde.
Men hvordan det endelige kommissorie bliver fastlagt og kommer til at se ud, og hvem der kommer til at være en del af det, kommer vi til at drøfte senere.
Lad mig her afslutningsvis gentage, at det er utilfredsstillende, at det går den forkerte vej med arbejdsmiljøet i Danmark.
Jeg ser derfor et behov for at få udredt arbejdsmiljøindsatsen i det ekspertudvalg, jeg har nævnt, som dermed også kan komme med anbefalinger til fælles løsninger.
Arbejdsmiljøområdet skal fremover være et område, hvor partierne går sammen om at løfte det politiske ansvar, ligesom vi har gjort historisk, og det skal naturligvis også ske i fællesskab med arbejdsmarkedets parter.