Eva Flyvholm (EL), 2020-05-26:
I forhold til de her to missioner, vi diskuterer i dag, kan jeg sige, at Enhedslisten ikke kan støtte nogen af forslagene.
I forhold til operationen i Hormuzstrædet er problemet jo, synes jeg, at vi vælger at sende et dansk krigsskib ned til en situation, der allerede er ekstremt højspændt.
Jeg er fuldstændig klar over, at det, der foregår nu, er sindssygt komplekst.
Men man må bare sige, at vi står stadig væk i det spænd, hvor vi kan se, at Iran og USA har en dyb, dyb konflikt, og det er ikke blevet bedre, desværre.
Det er en situation, hvor USA har opsagt atomnedrustningsaftalen, der var så vigtig for os alle sammen, og man kan bare se den militære spænding ligesom tage til.
Hvis vi, som det er nu, går ind og sender et dansk krigsskib ned til Hormuzstrædet, mener jeg faktisk også, vi er med til at tage del i den oprustning.
Der er flere ordførere, der har peget på, at det er bedre, at det er europæisk, end at det er amerikansk.
Det er jeg meget enig i, vil jeg sige, helt sikkert.
Det er bedre, at det er et europæiske initiativ.
Men vi står stadig væk med en situation, hvor de militære kapaciteter er enormt flettet sammen.
Det fremgår stadig væk helt klart af det her beslutningsforslag, at man vil have et meget, meget tæt samarbejde med amerikanerne, og at vi sandsynligvis også – og det er noget af det, jeg også vil spørge ministeren om senere – vil være forpligtet til at komme amerikanerne til hjælp, hvis vi står i en situation, hvor USA faktisk angriber Iran.
Og det er jo i hvert fald noget af det, jeg synes vi må have lidt klare linjer over.
Jeg er meget bekymret for, at det her vil blive set som en optrapning, og det er en super farlig strategi i den nuværende situation, hvor alting er meget, meget skrøbeligt.
Og især virker det, synes jeg, uhensigtsmæssigt at gøre det på den måde, når vi faktisk har gang i nogle fornuftige politiske alternativer til det her.
Vi har jo et rigtig godt politisk samarbejde med både Frankrig og Tyskland om nogle af de politiske forandringer, der skal til for at forsøge at afspænde situationen.
Og det vil jeg da også gerne rose udenrigsministeren for, altså at rigtig meget af det arbejde skrider rigtig godt frem, synes jeg, og er supervigtigt.
Og der har vi lagt os på den rigtige linje.
Men lige med det her med udsending af den her fregat har jeg meget svært ved at se, at vi vælger det rigtige.
Og det skyldes også, at jeg tænker, at det er svært at se det helt store konkrete behov for det.
Jeg har tidligere stillet et spørgsmål til udenrigsministeren om det her med, om der så er fri passage i Hormuzstrædet.
Og der bliver det jo lige præcis bekræftet, at ja, det er der, og Forsvarets Efterretningstjeneste vurderer faktisk ikke, at der er en trussel mod danske civile fartøjer i området.
Man kan altså med det her meget, meget vel komme til at risikere, at vi egentlig skaber en større trussel, også for dansk skibsfart i området, fordi man er med til at anspænde situationen.
Så jeg må indrømme, at det synes jeg ikke er en klog disposition fra dansk side, selv om jeg sagtens kan se nuancerne i det, og at man ikke er helt ovre på Trumps hold, og det er jeg utrolig glad for.
Men jeg tror stadig, der er for stor risiko ved det her.
Jeg synes, det er sindssygt vigtigt, at vi har is i maven i den nuværende situation og fra dansk side spiller den bedst mulige rolle for at sørge for, at det her bliver nedtrappet.
For uanset hvad man mener om situationen, er det klart, at det er i vores alle sammens interesse, at vi ikke får en åben militær konfrontation, og det er helt afgørende, at vi gør, hvad vi kan, for at nå det mål.
Så er der spørgsmålet om Irak.
Helt grundlæggende vil jeg sige: I forhold til træningen af de irakiske sikkerhedsstyrker er jeg glad for, at der er mange, der siger, at det skal vi koble sammen med uddannelse i menneskerettigheder osv.
Men vi har trænet irakiske sikkerhedsstyrker i rigtig mange år, og det har ikke ændret på, at der stadig væk er de her kæmpestore menneskerettighedsproblemer.
Vi har set massive, demokratiske, folkelige, fredelige demonstrationer i Irak i løbet af det seneste års tid – mere før corona selvfølgelig, men altså i den periode – som har været sindssygt vigtige.
Og det, som sikkerhedsstyrkerne har bidraget med i den sammenhæng, er altså simpelt hen voldeligt at slå ned på de her fredelige demonstranter; være med til at arrestere dem, slå dem ihjel, tæve dem.
Det er den slags ting, vi har set.
Det synes jeg ikke er det, vi skal uddanne folk til.
Der er også det kæmpestore problem med, at de her Iranstøttede shiamilitser får større og større betydning.
Og de er en helt integreret del af sikkerhedsstyrkerne også.
Dem er man jo også med til at uddanne gennem det her.