Karin Gaardsted (S), 2017-10-12:
Tak for det, formand.
Med det forslag, vi behandler her, gennemføres dele af forsikringsdistributionsdirektivet i dansk ret.
Der zoomes ind på forbrugernes behov, der sikres ens beskyttelse, uafhængigt af hvem man køber forsikring af, og der indføres ligebehandling af de forskellige aktører på forsikringsområdet, ved at alle skal efterleve de samme regler.
Det er på alle måder fornuftigt.
Der stiles mod en direktivnær implementering, og derfor virker det også meningsfuldt, at den gældende lov om forsikringsformidling ophæves, når forsikringsdistributionsdirektivet bliver gennemført, og at man med afsæt i direktivet udarbejder en helt ny lov om forsikringsformidling.
Samtidig synes vi også, at det er fint, at man viderefører en række af bestemmelserne fra lov om forsikringsformidling for at sikre forsikringsmæglernes uafhængighed, eksempelvis at de vil være underlagt særlige krav til indretning af deres virksomhed og være omfattet af et absolut provisionsforbud.
Da det er en spritny lov, vi har med at gøre her, kommer forslaget selvfølgelig hele vejen rundt.
Jeg vil derfor blot lige dvæle ved et par nedslagspunkter.
Vi synes, at det er rigtig godt, at der sker en forhøjelse af forbrugerbeskyttelsen på området, og det gør der bl.a. af den simple årsag, at flere aktører på markedet fremover skal have en tilladelse, og at de derfor bliver underlagt tilsyn af Finanstilsynet.
Det betyder, at langt flere aktører i fremtiden bliver underlagt krav om, at de skal opfylde tilladelseskravene.
De skal leve op til større krav til deres adfærd i form af god skik-regler, aflønningsregler og kompetencekrav.
Det er alt sammen godt for forbrugeren, men også sundt for konkurrencen på området.
Da der skal føres tilsyn med flere aktører, vil vi i udvalgsbehandlingen bore lidt i, om der nu også er ressourcer nok til, at Finanstilsynet kan løfte den udvidede opgave, der nu bliver dem pålagt.
Det foreslås også, at der skal stilles krav om, at aktørerne skal udlevere standardiserede dokumenter om de centrale elementer ved deres forsikringsprodukter.
Det skal give forbrugerne et bedre overblik og mulighed for let at kunne sammenligne forsikringer.
På den måde bliver det lettere for forbrugerne at træffe et oplyst og bevidst forsikringsvalg.
Det er også positivt.
Det er ligeledes værd at bemærke, at alle forsikringsformidlere fremover skal lave en krav- og behovsanalyse af deres kunder, så kunderne kun får tilbudt produkter, de har brug for.
Det vil sige ingen hundeforsikringer til katteejere eller bilforsikringer til passionerede cyklister uden bil.
Det skal også medvirke til, at forbrugerne får samme information og beskyttelse, lige meget hvor de køber deres forsikringer, og hvem de køber deres forsikringer af.
Det er alt sammen godt for forbrugeren, men her er vi dog ved et sted, hvor vi ser nogle udfordringer i forhold til, hvordan det her overhovedet skal kunne lade sig gøre at udmønte i praksis, og vi håber at få det belyst under udvalgsarbejdet.
Lovforslaget sikrer også, at der kan udstedes regler om kompetencekrav for forsikrings- og genforsikringsformidlere.
En tilsvarende bemyndigelse findes i lov om finansiel virksomhed for forsikringsselskaber.
Det bevirker, at medarbejderne i branchen yder en kompetent rådgivning og vejledning og bidrager til en høj grad af professionalisme i branchen.
Endelig ser vi med tilfredshed på, at vi kan konstatere, at de gode tiltag om whistleblowerordningen, som blev implementeret i Finanstilsynets regi i forbindelse med bankpakke VI, videreføres.
Alt i alt er det et fornuftigt forslag, som også synes at være et direktivnært forslag.
Vi ser frem til udvalgsarbejdet, hvor Socialdemokratiet som sagt vil bore i, om Finanstilsynet ressourcemæssigt er gearet til det, når der nu kommer flere aktører ind, som der skal føres tilsyn med.
Og da vi nu behandler en helt ny lov, kan der naturligvis også opstå behov for at kigge lidt ekstra i høringssvarene.