Katarina Ammitzbøll (KF), 2022-05-04:
Tak for ordet, og tak til Enhedslisten for forslaget.
Verden skal udfase fossile brændstoffer hurtigst muligt, hvis vi skal gøre os håb om at holde temperaturstigningerne på under 1,5 grad eller endda 2 grader.
Vi har talt om klima længe og sat ambitiøse mål, men verdens globale CO 2 -udslip er alligevel steget med 6 pct. – også på trods af covid-19, hvor man troede det ville falde betydeligt.
Med Putins invasion af Ukraine er Europa vågnet brat op til sin sårbare afhængighed af russisk gas både sikkerhedspolitisk og økonomisk.
Samtidig er den grønne omstilling fortsat Danmarks stærkeste kort i den internationale økonomiske konkurrence, og det er det, vi har så meget fokus på her med både energi- og forsyningsudspil og nu også det sidste, som ministeren sagde, med planen »Danmark kan mere II«.
Men hvis der ikke bliver etableret mere vedvarende energi, vil det betyde, at Danmark i 2030 kan blive nødt til at importere sort strøm produceret af kul, olie eller gas, og det vil ikke alene være i direkte modstrid med vores mål i klimaloven, men også være en hæmsko for, hvad vi ellers kan gøre her i Danmark med vores kæmpe potentiale for vedvarende energi.
For udbygningen af vedvarende energi i Danmark – særlig vind – er i de seneste år bremset markant.
Det undergraver klimaomstillingen af hele samfundet.
Samtidig er den vedvarende energi afgørende for at sikre uafhængigheden af Rusland og også for at sikre nogle mere stabile energipriser som er til at betale både for virksomheder og forbrugere.
Landbaseret vind- og solkraft er de billigste energiformer.
Flere solcelleparker er blevet opstillet de seneste år uden statsstøtte, og forventningen er, at solkraft kan blive den hurtigst voksende energikilde i Danmark i dette årti, viser nogle undersøgelser.
Og ifølge Energistyrelsen vil udbygningen af solkraft tidobles frem mod 2030 og udgøre mere end 20 pct. af Danmarks elproduktion.
Det er store mål.
Nogle forskere siger, at vi skal satse meget mere på taganlæg og bynære markanlæg, mens andre beregninger viser, at langtfra alle solceller giver en klimagevinst.
Så hvordan sikrer vi, at den enorme udbygning reelt er god for klimaet?
Hvordan sikrer vi, at vi får solenergi til de områder, hvor det er mest hensigtsmæssigt?
Men der er flere administrative snubletråde, som gør det vanskeligt at investere i solceller i private husstande, i hvert fald for at gøre det til en god forretning.
Jeg er bl.a. bekendt med en problemstilling omkring tinglysningslovens §§ 37 og 38, som fastslår, at tekniske anlæg såsom solcelleanlæg er omfattet af bygningens tinglyste pantebrev.
Dette forhold forhindrer tilsyneladende i udgangspunktet muligheden for særskilt pantsættelse af tagbaserede solcelleanlæg.
Vi har nu også en anden udfordring, og det er jo i forhold til selve nettet.
Den store mængde vedvarende energi fra vind og sol kræver netudbygning.
Det kræver også, at vi får løst udfordringen med en prismodel, der er forudsigelig.
Så i Det Konservative Folkeparti har vi længe haft fokus på og efterlyst strategisk energiplanlægning for den grønne omstilling.
Vi fremsatte også et beslutningsforslag, nemlig B 39, om dette: udbygning af VE for at komme i mål, for at håndtere de stigende energipriser, og for at det ikke skulle være dyrere at være dansker.
Bl.a. kunne man konkret kortlægge modne teknologier og se på, hvad det er for nogle markedsdrevne løsninger, der ligger ligefor, og se på tværs af sammenhænge.
Og derefter kan vi få prioriteret indsats og ressourcer i forhold til mål.
Man kunne også tage et grønt tjek af forvaltningen og se, om der er administrative snubletråde, for at sikre, at forvaltningen og planlægningsregimet understøtter det, vi gerne vil.
Det gør man jo normalt ved en hvilken som helst større plan.
Den grønne omstilling går på fire ben.
Det er erhvervslivet, teknologien, borgerne og politikerne.
Og derfor kan vi jo ikke overlade det – som det er nu – helt tilfældigt til kommuner eller til hvem, der nu gerne vil forsøge at opstille solcelleanlæg, eller til private, uden at vi får sat nogle ordentlige rammevilkår og også sikrer, at det ikke er borgerne, der kommer til at stå med regningen.
Så på mange måder bakker vi op om den her intention, som Enhedslisten lægger frem, om, at der skal mere strategisk energiplanlægning og hermed fokus på sol.
Men vi mener, at solenergi skal indgå i en samlet strategisk plan, og det er det, vi virkelig håber på at vi snart kommer til forhandlingsbordet om.
Og derfor kan vi ikke bakke op om B 160, som det ligger her.
Men vi ser meget gerne, at solceller indgår i en samlet strategisk planlægning.