runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2017-03-29:
Altså, et langt taskforceforløb er jo et rigtig godt redskab til at få problemerne bragt frem i lyset og til også at sikre et varigt kvalitetsløft i sagsbehandlingen.
Det lange forløb starter med sådan en meget grundig analyse af hele sagsområdet, hvor taskforcen bl.a. kommer ind og ser på de overordnede politikker, kommer ind og ser på retningslinjer på børnehandicapområdet, på den faglige ledelse af området og på sammenhængen i indsatserne.
Derudover gennemgår Ankestyrelsen 20 konkrete sager i kommunen, hvor de bl.a. tjekker op på, om sagerne lever op til regler og praksis.
Så jeg håber og har også en forventning om, at taskforcen nok skal få afdækket styrker og svagheder i sagsbehandlingen i Jammerbugt Kommune, og på baggrund af den analyse kommer taskforcen så med en række anbefalinger til, hvordan kommunen selv kan udvikle og også kvalitetssikre området.
Endelig får kommunen så tilbud om et udviklingsforløb, hvor man får støtte til at øge kvaliteten i sagsbehandlingen gennem en række redskaber, kompetenceudvikling, sparring og viden, og det er et langt sejt træk, for et langt forløb tager ca. 2 år i alt, men til gengæld er det også en meget grundig og meget fokuseret indsats, man sætter ind med lige der, hvor der er allermest behov.
Det er også min forventning, at taskforceforløbet vil medføre et betydeligt løft i kvaliteten i sagsbehandlingen hos kommunen, fordi det er erfaringen fra de kommuner, som har haft et længerevarende samarbejde med taskforcen, og her kan jeg nævne Middelfart Kommune, som fortæller, at det faglige arbejde omkring sagsbehandlingen er styrket; der er lavet konkrete procedurer på en række områder både internt i afdelingen og i forhold til samarbejdet forvaltningerne imellem, og som sidegevinst har man også øget medarbejdernes faglige stolthed og fremmet trivslen og fastholdelsen af medarbejderne, hvilket egentlig også er værd at nævne i den sammenhæng.
Orla Hav (S), 2017-03-29:
Allerførst vil jeg sige tak til ministeren
for en åben og regulær tilgang til at ville yde en indsats for at få det her forløb afklaret, for det har simpelt hen, sagt på godt nordjysk, været en rodebutik, og det har været rigtig svært at være borger i den butik.
Der har været alle mulige eksempler på dårlig sagsbehandling, som har resulteret i stor frustration.
Jeg vil følge op på det lukkede samråd, vi havde, hvor ministeren var lige så imødekommende, i forhold til at det her er noget, vi skal have gjort noget ved – og det kvitterer jeg bestemt også for – og det hænger lidt sammen med, at jeg forleden kunne læse i Nordjyske Stiftstidende, at udvalgsformanden på området gik ud og sagde: Vi bruger Ankestyrelsen til at fastlægge et niveau.
Så bliver jeg en lille smule bekymret for den tilgang, som kommunen har til at gå ind i et konstruktivt forløb og bruge Ankestyrelsen til det, den nu engang skal bruges til, nemlig håndtere tvivlsspørgsmål, og ikke at være en del af den, om jeg så må sige, daglige sagsbehandling, for det er jo alt for kompliceret, at sagerne skal postes frem og tilbage imellem København og ankestyrelsesenhederne og den enkelte kommune.
Derfor vil jeg gerne have ministeren til at forholde sig til, om det er en fornuftig tilgang, som udvalgsformanden giver til kende, altså at man bruger Ankestyrelsen til at fastlægge et niveau.
Mai Mercado (KF), 2017-03-29:
Jeg vil ikke stå og forholde mig til, hvad en udvalgsformand siger, men jeg vil bare slå fast og sige det meget, meget tydeligt – og jeg er i virkeligheden glad nok for, at ordføreren bemærker og er positiv over for min lidt skrappe tilgang til det her – at loven skal overholdes.
Og samtidig har jeg faktisk en forventning om, at man også yder en borgerservice, altså at man sikrer, at man samtidig leverer en service til borgeren, og det indebærer en god dialog, og at man også har et konstruktivt, godt og tillidsfuldt samarbejde ude lokalt.
Det mener jeg faktisk er en rigtig, rigtig god opgave at tage på sig.
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Jamen jeg har jo tillid til, at de enkelte ledere udeomkring på plejehjemmene selvfølgelig forstår, hvilke faglige medarbejdere der kræves for, at de kan leve op til, at den enkelte beboer med demens får den omsorg og pleje, som vedkommende har behov for.
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Men jeg tror, at ministeren snakker om en helt anden målgruppe end den, jeg prøver at snakke om.
Det er dem, jeg beskrev som de ældre, der føler sig lidt yngre.
Jeg tror, at Steen Hasselbalch, som er overlæge i demenssygdomme, selv beskriver det sådan, at kommunernes dagtilbud har en tendens til at være peddigrørsagtige og placeret på plejehjem, og at de rammer ved siden af den her gruppe af ældre, der altså føler sig yngre.
Når ministeren slet ikke forholder sig til den her gruppe, selv om det er den, jeg spørger ind til, er det så, fordi regeringen mener, at her fungerer alting rigtig fint, selv om en ny gallupundersøgelse viser, at der er meget stor variation i kommunernes tilbud?
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Jeg er overbevist om, at de enkelte kommuner vil kigge på det, som betyder noget, og det er netop den helhedsorienterede indsats.
Livshistorien er udbredt så mange steder, hvor man netop ved, at det er det enkelte menneske, vi skal ind og se på, altså hvilket liv man har levet inden, og hvad der er betydningsfuldt for vedkommende.
Og så er der også masser af steder, hvor man netop bruger reminiscens, altså kigger tilbage på livet, der er levet, og på, hvad der er betydningsfuldt.
Og man bruger sanseindtryk.
Jeg har også selv været ude at se det.
Jeg synes, at der er fokus på det, og det er jeg meget glad ved.
Rune Lund (EL), 2017-03-29:
Spørgsmålet lyder: Har ministeren en holdning til de statsfinansielle konsekvenser af, at den nye aftale om Nordsøen kan medføre en betydelig skatterabat i forhold til investeringer i Svanefeltet, og har dette, indirekte eller direkte, været inddraget i forhandlingerne om den nye aftale?
Pelle Dragsted (EL), 2017-03-29:
Altså, beløbet på 5 mia. kr. fremgår sådan set af regeringens egen aftale og også af de statsfinansielle konsekvenser, som er oversendt.
Det, vi borer lidt i, er selvfølgelig, om det her giver en meget større regning for danskerne, end det ellers ville have givet.
Jeg har godt hørt det her med, at det er erhvervslivet, der betaler, men statslige investeringsfonde og deres afkast er altså også skatteyderkroner, der f.eks. er investeret i virksomheders vækst, og den indtjening, der kommer af det, er altså ikke erhvervsstøtte.
Det er danskernes penge, og det er altså skatteyderkroner, der på den måde betaler for i hvert fald halvdelen af det her.
Så det, vi spørger til, er: Er det sådan, at der er en meget større regning, når det kommer til stykket, end regningen på de 5 mia. kr., siger jeg, men 3,5 mia. kr., og det er sådan set ligegyldigt, altså en større regning end det, man har fortalt danskerne?
Og hvad vurderer ministeren er omfanget i så fald af den ekstraregning?
Kristian Jensen (V), 2017-03-29:
Hvis man stopper regnestykket før 2042, kan man få et hvilket som helst tal, man måtte ønske sig, men hvis man tager regnestykket fuldt ud til 2042, er det 3,5 mia. kr., og 2042 er valgt, fordi det er det år, hvor eneretsbevillingen udløber.
Så sagen er, at det her er en skatterabat på 3,5 mia. kr., for efter 2025 begynder der at komme nogle afskrivninger, der vender modsat, og det vil sige, at man har fået afskrivninger, så skattebetalingen bliver højere end ellers.
Jeg har et klart ønske med den her aftale, og det er, at vi får styrket den olie- og gasindustri, der er i Esbjerg; at vi får styrket muligheden for, at vi får hentet mest muligt af samfundets ressourcer op af Nordsøen og sat dem i spil til gavn for vores velfærd, for vores muligheder for at få et bedre samfund, og en lavere skat, og gerne begge dele samtidig.
Det vil vi kunne gøre, hvis vi udnytter vores potentiale ude i Nordsøen, og derfor er det, at vi har lavet den her aftale.
Og jeg er ikke bekymret for, om andre selskaber kommer med og byder sig ind, for vi har lavet en aftale, der er stærk nok til, at den også rummer, at flere selskaber kan være med.
Jeg tror ikke, der er nogen selskaber, der har mulighed for i nævneværdig grad at komme ind i den produktionsrækkefølge, der er her, fordi det netop skal være investeringer, der skal være i produktion inden udgangen af 2026, men de er velkomne, ordningen er åben for alle.
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Spørgsmålet læser jeg højt nu: Hvad mener ministeren om den nye hvidbog om styrket tværfaglighed på demensområdet, som Socialpædagogerne har udarbejdet, og på hvilke områder mener ministeren at hvidbogen kan bidrage positivt til at forbedre indsatsen for mennesker med demens?
Rune Lund (EL), 2017-03-29:
Spørgsmålet er jo lidt interessant, fordi den aftale, som lige er blevet indgået, og som så angiveligt vil koste lige under 5 mia. kr. frem til 2025, vil indebære en skatterabat til Dansk Undergrunds Consortium, hvor A.P. Møller - Mærsk A/S jo også er en del af det, på 30 pct.
Og jeg synes også, det lige skal have en bemærkning med på vejen, for vi snakker 5 mia. kr. – 4,9 mia. kr. – i en periode, der løber fra 2017 til 2025.
Det er 9 år.
5 mia. kr. op i 9 år er lidt over 500 mio. kr. om året.
Hvis vi snakker A.P. Møller - Mærsk A/S' andel, har A.P. Møller - Mærsk A/S jo 30 pct. af DUC, og 30 pct. af de 5 mia. kr. er ca. 1,5 mia. kr., igen fordelt over de 9 år.
Vi snakker altså om en skatterabat, som er på ca. 200 mio. kr. om året.
Man må jo spørge sig selv: Er det virkelig den skatterabat, som har været nødvendig, for at gasudvindingen kunne fortsætte?
Samtidig ser vi, at den skattebetaling, der er, bygger på en meget favorabel aftale fra 2003 baseret på en pris for en tønde olie på 22 dollar stigende til 36 dollar i 2042, men hvor vi jo har set, at olieprisen har været meget højere siden, og det betyder også, at selskaberne i Dansk Undergrunds Consortium har tjent mange flere milliarder efter skat, end det oprindelig var forudsat.
Vi kan jo også se, at skatten er lavere end i Norge.
Men for at vende tilbage til spørgsmålet vil jeg sige, at vi jo har en ny skatterabat, som kommer oven i skatter, der i forvejen er meget lave.
Og i forhold til Svanefeltet er det muligvis ikke relevant, fordi det kan være svært at få produktionen i gang, men hvis der kommer en øget brug af skattefradraget i forhold til det, der er forudsat i aftalen, hvem skal så betale for det?
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Men det var faktisk ikke det, jeg mente, og det er heller ikke sådan jeg læser hvidbogen, altså at det er i snitfladen mellem det regionale sygehusvæsen og udredningen og behandlingen dér og så pleje og omsorg.
Men det er snarere inden for kommunen, nemlig den socialfaglige indsats i kommunen og den sundhedsfaglige indsats.
Det er altså der, man peger på en snitflade.
Hvad tænker ministeren der?
Rune Lund (EL), 2017-03-29:
Prognoser for oliepriser i fremtiden er noget, der altid vil være usikkert.
Det gælder faktisk også for Togfonden DK, hvor der jo er lavet en aftale, som siger, at hvis finansieringen ikke kan findes med midler fra Nordsøen, skal finansieringen findes på andre måder.
Det har vi forpligtet os til.
Med den her skatterabat, som nu er kommet på bordet – om det er 4,9 mia. kr., eller om det er det andet tal, som ministeren fremførte, kommer an på, hvordan man lige fremstiller tallene – vil det være sådan, at hvis der kommer et yderligere brug af fradrag, f.eks. fra Svanefeltet, vil der være en meromkostning, og hvem skal finansiere den?
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi netop får øje på de her ting, og jeg tror også, der er fokus på derude, at vi netop skal finde ud af, hvordan vi sikrer, at der ikke er mennesker, der falder imellem det kommunale system og det sundhedsfaglige på sygehusene, og pludselig bliver tabt.
Det bliver der et fokus på, og det er jeg meget, meget glad for.
Tak til fru Astrid Krag for spørgsmålet.
Jeg synes, det er godt og positivt, at Socialpædagogerne er med til at sætte fokus på, hvordan vi giver mennesker med demens og deres pårørende den bedst mulige behandling og støtte.
Socialpædagogerne fremhæver i den netop offentliggjorte hvidbog nødvendigheden af en helhedsorienteret tilgang, hvor livet stadig kan leves for både den enkelte med demens og de pårørende.
Det stemmer jo rigtig godt overens med vores fælles værdigrundlag i demenshandlingsplanen, som netop er værdighed, tryghed, indflydelse på eget liv, respekt for forskellighed og det levede liv, en individuel helhedsorienteret tilgang i behandling, pleje og omsorg med udgangspunkt i mennesket bag sygdommen og meningsfulde aktiviteter og gode oplevelser i hverdagen.
Det er værdier, som skal fungere som pejlemærker for demensindsatsen i de kommende år.
Derfor er jeg glad for Socialpædagogernes hvidbog.
For jo flere, der kan trække i samme retning, des bedre mulighed er der for, at vi kan få en demensindsats med fokus på mennesket bag sygdommen til gavn for både mennesker med demens og deres pårørende.
Med aftalen om satspuljen for 2016-2019 blev regeringen og satspuljepartierne jo netop enige om en økonomisk ramme for den nye nationale demenshandlingsplan på 470 mio. kr., og det er første gang, at der er blevet afsat så mange penge til demensområdet på en gang.
Så derfor har jeg da også lagt mærke til, at eksempelvis Socialpædagogerne i deres hvidbog netop roser os for at have prioriteret området højt, og det glæder mig bestemt med de afsatte midler og aftaler og initiativer.
Dermed har regeringen og satspuljepartierne jo sikret kommunerne og regionerne et godt grundlag for at løfte indsatsen på demensområdet.
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Så det, jeg skal høre ministeren sige her, er, at der ud over de her 470 mio. kr., som vi i fællesskab har afsat – og jeg er lige så glad for den aftale, som ministeren er, det skal der ikke være nogen tvivl om – ikke vil være behov for at gøre yderligere.
Eller hvordan skal jeg høre ministeren?
Altså, forventer ministeren så, at der af sig selv sker et løft i de kommuner, der i dag ikke har en tilstrækkelig indsats over for borgere, der rammes af demens, mens de stadig bor hjemme?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er, om de her demenspenge ikke falder et noget dårligere sted, når de kommer på ryggen af kommunale besparelser, som jo vil være realiteten, hvis man skal have den lave vækst i de offentlige udgifter, som regeringen lægger op til, og som jo slet ikke følger med udviklingen i antallet af ældre.
Det siger Finansministeriet jo meget klart.
Så den ene ting er: Er det ikke lidt sølle at pege på nogle forbedringer i en demenshandleplan, som kommer til at komme på ryggen af besparelser i kommunerne?
Og den anden ting er: Siger ministeren, at der ud over den demenshandleplan, vi har nu, ikke skal yderligere til for at sikre, at alle kommuner kommer med i forhold til at have et tilstrækkeligt tilbud til borgere, der får demenssygdomme, mens de stadig bor hjemme?
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Lad mig lige slå fast, at plejetrængende ældre og demente selvfølgelig skal have den hjælp, som de har behov for, også i fremtiden.
Men dernæst må jeg også lige sige, at jeg står her i dag som en del af en regering, der prioriterer ældreområdet højt, og som jeg har sagt mange gange før, vil vi selvfølgelig følge udviklingen nøje og så handle i overensstemmelse hermed.
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Det var vist hverken rigtig fugl eller fisk i forhold til det, jeg spurgte om, men jeg kan jo så i hvert fald konstatere, at ministeren ikke selv har noget yderligere undervejs, hverken i forlængelse af den her gallupundersøgelse eller hvidbogen fra Socialpædagogerne.
Men jeg vil nu alligevel holde fast i den dagsorden, for jeg tror jo, at vi står over for en virkelighed, hvor vi kommer til at have stadig flere ældre, der ikke føler sig ældre, men bliver ramt af demenssygdomme, og som ikke kan se sig selv i de tilbud, der i dag er fra kommunernes side, som jo meget tit er på plejecentre, aktivitetscentre eller dagcentre, som det primært er de ældre ældre der bliver visiteret til.
Nu gik min tid, uden at jeg nåede til spørgsmålet, men lad mig så bare spørge ministeren om noget, som rapporten også peger på: Har ministeren en kommentar til det her med, at vi kommer til at få stadig flere ældre, der føler sig yngre og ikke passer ind i den traditionelle ældreplejes tilbud?
Værdierne er vi helt enige om.
Det er en aftale, vi har lavet sammen.
Men der er også en anden slags værdier på spil her, nemlig dem, der handler om kommunernes mulighed for at have nogle tilbud, og det hænger jo sammen med den slags værdier, der opgøres i kroner og øre, og hvad det er for en økonomi, man sikrer at kommunerne har til at løfte den her opgave.
Der kom en undersøgelse fra Gallup – man kunne læse om den i Jyllands-Posten før jul.
Den viser, at der er – ja, hvordan skal vi sige det pænt – et meget forskelligt niveau i kommunerne, når det kommer til at have en indsats over for borgere, der får demens, mens de stadig er hjemmeboende.
Et enkelt nedslag i det kan jeg jo bringe her: F.eks. er det kun 32 pct. af kommunerne, der har tilbud om socialpædagogisk støtte i hjemmet, viser den her undersøgelse.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om hun ud over al den rigtige og vigtige snak om at have de rigtige værdier, når det kommer til tryghed og selvbestemmelse osv., også har et bud på, hvordan vi kan sikre, at ligegyldigt hvilken kommune man har, så skal der altså være et tilstrækkeligt tilbud, hvilket vi jo kan se at der ikke er i dag.
Og hænger det ikke også sammen med, hvad det er for nogle værdier i kroner og øre, man fra regeringens side er villig til og indstillet på at kommunerne skal have?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at der i dag er tilstrækkeligt fokus på tværfaglighed i omsorgen for mennesker med demens?
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Jeg mener altså simpelt hen, at vi skal passe på med det her med at fortolke det demografiske træk sådan, at der er en en til en-sammenhæng mellem flere ældre og udgifterne til ældre.
Flere ældre kan ikke mekanisk omregnes til konkrete udgifter.
Med andre ord vil stigningen i antallet af ældre ikke nødvendigvis forudsætte en tilsvarende stigning i ældreudgifterne.
Men jeg er da glad for, at kommunerne løbende forbedrer indsatserne, f.eks. ved en bedre organisering og med den nye velfærdsteknologi, og så har man også øget fokus på rehabilitering.
Vi må jo så også sige, at sundhedstilstanden hos de ældre er blevet forbedret, så deres plejebehov dermed er blevet mindre.
Astrid Krag (S), 2017-03-29:
Tak til ministeren for det svar.
Hvordan stiller ministeren sig til den problemstilling, der jo bl.a. bliver peget på i hvidbogen i forhold til det, man vel plejer at kalde snitfladeproblematikker, altså det her med, at borgere falder mellem stolene?
De har brug for socialfaglig støtte, der kan hjælpe dem med at skabe overblik og struktur i deres hverdag og få bearbejdet de mentale og følelsesmæssige ændringer i relationerne, som demenssygdommen giver.
Altså, det her med, at det er en sygdom, hvor man har nogle forskellige behov, alt efter hvor i sygdommen man er, og hvor man er i sit liv, giver jo en fare for, at man bliver tabt mellem stolene; mellem det sociale system og det mere sundhedsfaglige system.
Men hvad tænker ministeren i forhold til de der snitfladeproblematikker, som i øvrigt er så velkendte fra andre steder i vores systemer?
Thyra Frank (LA), 2017-03-29:
Jeg vil gerne starte med at sige, at tværfaglighed for mig at se er helt nødvendigt for at sikre en god og værdig pleje af mennesker med demens.
Vi skal lære af hinanden, og forskellige fagligheder kan jo bidrage med noget forskelligt.
Så jeg er helt enig med Socialpædagogerne, når de siger, at ingen fagligheder kan løse opgaverne på demensområdet alene.
Derfor er jeg også glad for, at vi med demenshandlingsplanen bl.a. sikrer, at vi får nationale anbefalinger til optimale forløb på tværs af faglighed og sektorer, for det er naturligvis vigtigt, at plejen hænger sammen, og at de forskellige typer af fagligheder kan arbejde godt sammen.
Samtidig sikrer vi med demenshandlingsplanen også en større udbredelse af demensrejseholdene, som tager ud og underviser på plejehjemmene, og her er målgruppen netop alle de mange fagligheder, der arbejder med mennesker med demens i dagligdagen.
Et af elementerne i den undervisning, demensrejseholdene giver, er den såkaldte beboerkonference.
Her bringes de forskellige fagligheder, der indgår i omsorgen for mennesker med demens, sammen, eksempelvis for at forebygge udadreagerende adfærd.
Derfor er jeg glad for, at vi med demenshandlingsplanen har sikret, at endnu flere kan få glæde af demensrejseholdene.
Lea Wermelin (S), 2017-03-30:
Vi er også gang på gang blevet kåret til at være blandt verdens bedste lande at starte virksomheder i, men det betyder jo ikke, at vi kan hvile på laurbærrene.
Det vil Socialdemokratiet gerne være med til at ændre på.
Danmark har stærke iværksættervirksomheder, men for langt de flestes vedkommende har de brug for kapital for at kunne løfte sig og vokse sig stærkere.
Så den intention er vi helt enige i, og så langt så godt.
For derfra skilles vores veje en smule, og det er, fordi vi både er uenige i den finansiering, som Alternativet har lagt til grund i forslaget, og fordi vi ikke har lagt os fast på en konkret model.
Vi har lige selv foreslået et vækstudspil, hvor vi har et øget fradrag for investeringer i iværksættervirksomheder med, og hvor vi også lader os inspirere af Storbritannien og Sverige, hvad jeg også hører at ekspertpanelet i ministerens gruppe lader sig inspirere af.
Det er noget, som Alternativet jo også nævner i forslaget, så jeg er sikker på, at vi kan lade os inspirere af de samme kilder.
Men vi støtter altså ikke det konkrete beslutningsforslag.
Vi er enige i intentionen og vil gerne være med til at finde sådan en model for et øget fradrag for investeringer i iværksættervirksomheder.
Derfor vil jeg egentlig gerne afslutningsvis sige, og det er også i forlængelse af det, som jeg spurgte ministeren om, at jeg i virkeligheden håber, at det, vi kan blive enige om i dag, er at opfordre ministeren og regeringen til at indkalde os til vækstforhandlinger.
Og det skal ikke være til efteråret, hvor der skal forhandles finanslov, men allerede nu.
For dansk økonomi er grundlæggende sund.
Danske virksomheder har fremgang i de her år, men vi står også over for en række udfordringer, hvis vi skal klare os godt fremadrettet.
Nogle af dem handler om mangel på faglært arbejdskraft og andre om stigende problemer med flaskehalse.
Derfor mener vi i Socialdemokratiet, at der er behov for en samlet vækstplan, og derfor har vi et håb om, at regeringen vil indkalde os til forhandlinger, så vi kan nå i mål med det.
Tak for ordet.
René Gade (ALT), 2017-03-30:
Det er bare en kort kommentar.
Mange tak for ordene.
Jeg synes også, at der er enighed hos ordføreren og hos skatteministeren om mange ting.
Jeg vil bare hurtigt og kort nævne, at i forhold til vores finansieringsforslag er vi meget, meget åbne over for at finde finansiering andre steder end på registreringsafgifter.
Det var jo for at komme med noget, der viser, at vi faktisk har tænkt over, hvordan det her skulle finansieres.
Hvis vi nu ikke havde skrevet noget, kunne jeg forestille mig, at nogle også havde tænkt: Hvad er nu det, Alternativet?
Er der også penge med?
Men det finder man jo over tid et eller andet fornuftigt leje for, altså hvordan man præsenterer ting, så de kan spises.
Det var bare en kommentar.
Jeg kommer ikke til at tale mere om vores finansiering i dag, men nu ved I, at vi har en, hvis det er noget, der kan blive enighed om.
Og ellers er vi åbne.
Lea Wermelin (S), 2017-03-30:
Jeg har selvfølgelig også læst, at Alternativet skriver, at man kan finde en anden finansiering.
Og det er jo som regel også muligt at finde, hvis man sidder rundt om et forhandlingsbord og både kigger på det konkrete, altså om beløbsgrænserne i forslaget er rigtige, eller om der skal findes en anden model.
Og hvordan er det lige med de konkrete kriterier?
Så er der jo også spørgsmålet om finansiering, hvor det med at omlægge både registreringsafgift og afgifter på biler i det hele taget er en lidt sværere og kompliceret øvelse.
Men vi vil rigtig gerne være med til at diskutere det videre og forhåbentlig også overbevise regeringen om, at det skal være snart.