runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Harpsøe (DD), 2024-03-14:
Jeg vil også gerne lige høre Venstres ordfører, hvordan man så fra Venstres side mener, at borgeren rent faktisk vil mærke, at man prøver at løsne nogle bånd her.
For det, som jeg bl.a. kan læse mig frem til, er, at man vil afskaffe kravet om at lave værdighedspolitikker ude i kommunerne.
Hvordan vil borgerne opleve det som noget positivt?
Man vil også afskaffe det her med, at der skal foretages forebyggende hjemmebesøg.
Hvordan vil borgeren helt præcis mærke det her positivt?
Katrine Daugaard (LA), 2024-03-14:
Tak for det.
Først og fremmest vil jeg gerne sige stor tak til Dansk Folkeparti for beslutningsforslaget og for at rette opmærksomhed mod religiøs ekstremisme og radikalisering i Danmark, som er en udfordring, der kræver en målrettet indsats fra politisk hold, særlig hvis vi skal værne om de værdier, der har formet vores kultur og samfund.
Menneskerettigheder, ligestilling og frihed bør altid være grundlæggende principper for, hvordan vi lovgiver og tilgår hinanden som et demokratisk samfund.
I Liberal Alliance deler vi Dansk Folkepartis bekymring for, hvordan religiøs ekstremisme kan påvirke vores samfund, hvor vi f.eks. ser store udfordringer med parallelsamfund, social kontrol af piger og kvinder i muslimske miljøer og, som vi især har set siden den 7. oktober 2023, en opblomstring af antisemitismen.
Det er tendenser, som vi ikke kan eller vil acceptere, hvilket jeg ikke kan forestille mig andet end at der er bred enighed om på tværs af partierne her i Folketinget.
Tilbage står spørgsmålet om, hvordan disse udfordringer løses bedst.
Dansk Folkeparti vil med dette beslutningsforslag beskytte vores liberale værdier med illiberale metoder.
Grundlovens § 70 slår fast, at ingen må fratages sine politiske eller borgerlige rettigheder på grundlag af sin tro.
Beslutningsforslaget går imod princippet om, at alle er lige for loven, for hvorfor skal en gruppe have dårligere rettigheder på grund af deres religion?
Det ville blive markant sværere for danske myndigheder at føre kontrol og holde hånd i hanke med Det Islamiske Trossamfund, hvis man fratog det dets anerkendelse.
I juni 2020 undlod Dansk Folkeparti selv at stemme for et enslydende forslag, dengang fra hr. Mikkel Bjørns gamle parti, Nye Borgerlige, netop af denne grund.
At Det Islamiske Trossamfund i dag er anerkendt fremmer ikke radikalisering og ekstremisme.
Enhver borger, gruppe eller trossamfund anerkendt eller ej
er genstand for samme lovgivning, der dikterer, at man ikke må praktisere sin tro imod den offentlige orden og sædelighed.
Anerkendelsen betyder, at trossamfundet i højere grad er eksponeret for lovgivningen, og det ser vi i Liberal Alliance helst fortsætte sådan.
Derfor stemmer Liberal Alliance nej til beslutningsforslaget.
Victoria Velasquez (EL), 2024-03-14:
Tak for det.
Jeg er lidt optaget af, hvordan vi kan få medfølelsen til at blive til handlekraft, som hjælper de mennesker, som er i klemme, og særlig af, at midt i deres sorg har initiativtagerne fundet styrken til at stille det her borgerforslag og få de nødvendige underskrifter.
Retten til orlov betyder jo ikke, at du skal bruge den, men det betyder, at du har ret til at gøre det.
Problemet i dag, som de også beskriver i borgerforslaget, er jo, at man enten risikerer at miste sit arbejde, altså at få en fyreseddel, eller at jobcenteret ånder en i nakken.
Derfor kunne jeg rigtig godt tænke mig at spørge ind til det, ordføreren siger om, at finansloven er svaret.
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Tak til formanden.
Jeg opfatter det her beslutningsforslag som et opråb, der vil sige til politikerne: Hør, der er altså et problem her, som vi ikke tror at I er helt opmærksomme på, og kan I ikke tale lidt om det, og se, hvad der er den bedste løsning?
Der er selvfølgelig også det, at det beslutningsforslag, vi behandler her i dag, jo er et følsomt forslag, fordi det omhandler en sorg og omhandler en situation, hvor nogen har mistet – mistet noget, som ingen ønsker at miste: en vigtig person i ens liv.
Og det kan vække rigtig store følelser.
Jeg kan faktisk ikke forestille mig, hvor ulykkelig en situation det må være at være i at miste sin livspartner og stå tilbage med den sorg.
Jeg har ikke selv oplevet det.
Men det må være forfærdeligt.
Samtidig skal man måske også tage sig af sine børn og andre pårørende og af mange andre ting, som der skal tages stilling til for at komme igennem det.
Det må kræve en ufattelig styrke, hvis man tænker lidt over det.
Derfor har jeg selvfølgelig også den dybeste medfølelse med de mennesker, der mister deres livspartner og står alene tilbage med deres fælles børn.
Langt de fleste har nemlig brug for en eller anden form for hjælp og støtte fra andre.
Derfor synes jeg, at det er rigtig vigtigt, at man husker på, at arbejdspladserne faktisk i dag er superdygtige til at hjælpe der.
Der har jeg lidt erfaring fra min lange tid som arbejdsgiver.
Det er faktisk noget, man kerer sig om som arbejdsgiver.
Man spørger, hvordan man hjælper den enkelte med at komme igennem det.
Det er man faktisk ret god til.
Det siger jeg også, fordi min oplevelse er, at 4 måneder kan være en god løsning for én person, men en elendig løsning for andre – 4 måneder er måske ikke det, der er det rigtige.
Der er måske mange andre løsninger, som man skal finde på den enkelte arbejdsplads eller i det enkelte familieliv.
Det tror jeg er vigtigt.
Nogle løsninger hjælper for nogle, og andre løsninger hjælper for andre.
Jeg synes ikke, at det er en politisk opgave at opbygge et system, hvis vi har rigtig mange i civilsamfundet, der er dygtige til de ting, og vi har rigtig mange virksomheder, som er dygtige til de ting.
Så er det selvfølgelig politikernes opgave at støtte op omkring de her ting.
Det synes jeg også at sygedagpengereglerne til dels gør.
Hvis man er der, hvor man ikke kan arbejde, er man jo syg, og så har vi nogle sygedagpengeregler, der støtter rigtig godt op om det.
Jeg og Venstre mener, at det rigtige sted at tale om de her ting er i finanslovsforhandlingerne.
Det må være det rigtige sted at tale det her ordentligt igennem.
Jeg siger ikke, at der ikke skal være hjælp til dem, der mister, fordi vi lægger det over i finansloven.
Men det er jo netop et udtryk for, at vi taler det ordentligt igennem og finder nogle ordentlige løsninger.
Jeg håber også, at jeg lige får lov at komme med en refleksion til sidst.
Her har vi lov til at spørge, om lovgivning i virkeligheden er det bedste, hver gang vi ser et problem.
Jeg synes ikke, at det nødvendigvis er det.
Lad os tage vores drøftelse i den sammenhæng, når vi når til finansloven.
Jens Joel (S), 2024-03-14:
Det er klart, at det vil vi gerne drøfte videre.
Jeg tror i virkeligheden også, at det, vi lavede omkring det at miste et barn og den sorgorlov, var rigtig godt for rigtig mange, men der har også været nogle, som har sagt, at de har oplevet, at det ikke gjorde den store forskel, at barnet var 19 år, men det gør jo så alligevel, at man ikke længere er omfattet af undtagelsen.
Derfor er der en bredere diskussion af, hvordan vi håndterer det, at man kan blive ramt af sorg på flere forskellige måder, uden på nogen måde at underkende det, som forslagsstillerne har været ramt af.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-14:
I anerkendelse af at der også er nogle børn, der mister en forælder, og som står med en sorg, der skal håndteres, og man selv er i sorg samtidig med det, synes jeg, det er et ret væsentligt element i det her.
Jeg ser det egentlig ikke kun som en sorgorlov til det ene menneske, men til hele familien i forhold til at være der.
Men jeg håber, vi kan drøfte det her videre, måske i finanslovsforhandlingerne eller andre steder.
Jens Joel (S), 2024-03-14:
Det er jo rigtigt, at det forslag omkring sorgorlov, i forbindelse med at man mister et barn, har vi støttet.
Jeg betragter det som en undtagelse fra den normale regel, altså at fravær fra arbejdspladsen er noget, der drøftes arbejdsmarkedets parter imellem, men jeg vil også gerne lægge noget til her.
Vi diskuterer her det med at miste en livspartner, men hvad nu, hvis man er alene med sit barn, men har en forælder, som ikke er ret meget ældre end en selv, men som er en meget stor del af hverdagen, er det så ikke også en livsomvæltende situation, at man så står alene med sit barn, som man er vant til at være to om?
Min pointe er bare, at det er klart, at vi betragter det som en undtagelse fra den generelle regel, og jeg kan sagtens se, at man også kan gøre undtagelser i andre tilfælde, men jeg kan også godt se, at det så rejser diskussionen om, hvornår det så er en undtagelse – altså hvilke situationer?
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-14:
Det er jo rigtigt, som ordføreren siger, at fordi man ikke nødvendigvis støtter et beslutningsforslag, betyder det ikke, at diskussionen ikke kan fortsætte.
Jeg hører bare ikke ministeren redegøre for nogen initiativer, der skal sikre, at den her diskussion kommer til at fortsætte, og som skal sikre, at der bliver lavet et arbejde, der kan føre til, at man kan lave en god model for det her.
Det er jeg bare rigtig ærgerlig over.
Så er jeg også rigtig ærgerlig over, at ordføreren bruger sin tale til at sige, at det jo ikke er alle, der har brug for det her, og at der er mange måder at bearbejde sorg på.
Ja, selvfølgelig er der det, men der er jo heller ikke nogen pligt i det her borgerforslag til, at man skal benytte sig af den her sorgorlov.
Men jeg vil egentlig spørge ordføreren om det samme, som jeg spurgte ministeren om: Hvorfor er der sorgorlov med socialdemokratisk støtte, når man mister et barn, men ikke når man mister en partner?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg tror først og fremmest, vi skal være varsomme med at tro, at en enkelt løsning kan være svaret på menneskers situation, og at det at være i dyb sorg kan løses, ved at man har ret til ikke at gå på arbejde.
Jeg har også kendskab til sager af den her karakter og ved også, at for nogles vedkommende ville det at få taget hverdagen fra sig være det værste, de kunne forestille sig.
Til gengæld er man nødt til at have en forståelse for, at arbejdsgiveren bærer et ansvar, også for forståelsen og fleksibiliteten.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Jeg har heldigvis mødt mange meget forstående og rummelige arbejdsgivere i sådan nogle alvorlige situationer, men jeg har også mødt det modsatte.
Det er jo lige præcis det med at vide, at man er tryg og sikker i forhold til ens egen økonomiske situation, der kan gøre en forskel, mens man skal få styr på rigtig, rigtig mange ting.
Så jeg spørger alligevel ministeren en gang til, om ministeren selv mener, at vi bør finde en model for, at vi kan løse det her problem, sådan at man i fremtiden ikke skal være bekymret for, at dyb sorg kan risikere at vælte en i forhold til ens jobsituation.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Min sammenligning med tvillingebarselsforslaget handlede faktisk mest af alt om, at jeg synes, at det var et eksempel på, hvordan et borgerforslag kunne blive stemt ned, men samtidig starte en debat.
Derfor skal der i virkeligheden også bare lyde et par opmuntrende ord udadtil, i forhold til at man ikke skal opleve det som spildt arbejde, at man har knoklet med det her.
Jeg har den største respekt for, at man orker det midt i en i forvejen svær situation.
Jeg tror, det handler om langt mere, end om man har en ret til orlov eller ej.
Jeg tror til gengæld også, det er meget forskelligt, hvad det er, der bedst hjælper folk tilbage.
Jeg tror, de tilbud, jeg også tidligere har nævnt, fra organisationerne og civilsamfundet, spiller en rigtig vigtig rolle, fordi man her bliver spejlet, men jeg synes også, det er vigtigt, hvad man møder, hvis man f.eks. bliver sygemeldt, og der har vi jo så sent som i dag sammen med spørgerens parti lempet reglerne, så det bliver mere værdigt, i forhold til at man faktisk får ro og tid.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Tak for det.
I min tid i fagbevægelsen er jeg stødt på rigtig mange mennesker, som har stået i en situation, hvor de har været i en personlig krise og har skullet håndtere en sådan personlig krise på grund af dødsfald i den nærmeste familie, og særlig der, hvor man er fælles forældre til børn, kan det være fuldstændig uoverskueligt at være i den situation.
Det er min erfaring, at det er fuldstændig rigtigt, som der er beskrevet i borgerforslaget, at man i de situationer meget ofte vil ty til sygemelding, indtil man er klar til at vende tilbage, og det koster jo også noget.
For det er jo en omkostning, ligesom det ville være en omkostning at have en orlov i stedet for.
Der er forskel på, om man kan få lov til at være fraværende på grund af sin sorg, eller om man skal betragtes som syg, selv om man faktisk ikke er syg, i den situation.
Ministeren sammenligner det selv med barselsområdet.
Så har jeg bare lyst til at spørge ministeren, om det også kan tolkes i den retning, at ministeren selv mener, at på det område er der også brug for, at man finder en god løsning.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg står hverken med en fiks og færdig løsning eller finansieringen til en sådan.
Jeg står her med den største medfølelse og forståelse for, at man får lyst til efter at have stået i situationen at rejse et spørgsmål om at have ret til noget.
Men jeg synes også, især når vi sidder her som beskæftigelsesminister og ordførere, at vi i hvert fald som minimum skal have øje for arbejdsdelingen mellem, hvad vi normalt anser for at være arbejdsmarkedets parter, der forhandler ting, og hvad der politisk skal lovgives om.
Så når vi af og til støder på ting, der ikke er lovgivet om, er det ofte, fordi arbejdsdelingen er, at det er stof for arbejdsmarkedets parter.
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Det var derfor, jeg anmodede om, at man skulle have lov at reflektere lidt over det her.
Det synes jeg faktisk ikke at fru Victoria Velasquez gør her.
Jeg synes, at man kunne stille følgende modspørgsmål til fru Victoria Velasquez: Er lovgivning det rigtige?
Det synes jeg godt man må reflektere over.
Det kan godt være, at vi skal hjælpe nogle civilsamfundsorganisationer, og det kan også være, at vi skal fortælle, hvad vi mener, men det er ikke nødvendigvis lovgivning, som er det rigtige her.
Jeg har det faktisk sådan, at jeg vil anerkende arbejdsgiverne, og at jeg vil anerkende civilsamfundsorganisationerne først, og så tager vi diskussionen derfra i forhold til finansloven.
Victoria Velasquez (EL), 2024-03-14:
Det her har jo desværre været et problem i lang tid, og jeg kender nogle helt tæt på, som er blevet direkte ramt af det, så jeg har desværre fået anledning til at reflektere over det her, før borgerforslaget kom.
Vi har også flere forslag fra Enhedslistens side, men jeg er nysgerrig på – og ordføreren må jo stille mig spørgsmål, når jeg er på talerstolen – hvor Venstre står her, også som regeringsparti.
Vil Venstre tænke sig godt om og så bringe et forslag med til finanslovsforhandlingerne, eller vil man indkalde organisationer fra civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter til en drøftelse eller noget helt tredje?
Hvad er det næste skridt fra Venstres side her?
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Det synes jeg så at jeg prøver at svare på i min tale.
Altså, det er jeg ikke helt afklaret omkring, for det vil jeg gerne være i en proces omkring, og jeg vil gerne tale med alle.
Jeg siger ikke, at der ikke skal være hjælp, men at jeg er i tvivl om, hvad det præcis skal være.
For det, jeg hører, er, at 4 måneders orlov altså ikke er godt for alle.
Der er mange forskellige løsninger derude, der er gode, og jeg ved, at der er mange, der hjælper.
Der er civilsamfundsorganisationer, der hjælper, og der er arbejdsgivere, der er rigtig dygtige til det her.
Så lad os da i stedet for lægge en løsning ind der, hvor vi hjælper de fleste med den rigtige løsning.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Jeg anerkender også, at der er rigtig mange mennesker, der gerne vil hjælpe, når mennesker er i krise, og det er godt.
Men i den her situation har børn ikke brug for, at der kommer nogle andre og hjælper.
De har brug for den forælder, der stadig væk er der.
I den her situation er det den forælder, der er tilbage, som skal finde ud af, om det overhovedet kan lade sig gøre at blive i den bolig, man bor i, om økonomien kan ordnes, og om man kan få lukket den konto, der skal lukkes, og alle de andre ting, der følger med, og de skal finde ud af, om børnene har brug for psykologhjælp i de situationer, hvor der også er behov for det, og det kræver tid.
Derfor vil jeg igen stille spørgsmålet
: Giver det ikke mening, at der i forbindelse med lov om frihed af familiemæssige årsager også indføres en ret til orlov, når man er i krise, fordi man har mistet en ægtefælle?
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Jamen jeg anerkender problemstillingen.
Og jeg tror, at ordføreren tager fejl i forhold til den interesse og entusiasme, der er fra civilsamfundets side i forhold til at hjælpe på de her dele.
Jeg tog mig den frihed at prøve at undersøge det, inden jeg gik på talerstolen, og der er en stor interesse for at være der.
Nogle ting er løst bedst, ved at man netop hjælper hinanden, og der er civilsamfundet jo en vigtig ingrediens, og vi har organisationer i dag, der laver alle mulige indsatser i forhold til det her.
Dem skal vi selvfølgelig have med i sådan et stykke arbejde.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Tak for det.
Der er mange virksomheder, som er med til at løse det her problem.
Det anerkender jeg også.
Jeg forstår simpelt hen ikke ordførerens fremhævelse af civilsamfundet igen og igen.
Civilsamfundet kan ikke sikre mig mere frihed i den situation, hvor jeg bare har brug for tid til at være sammen med mine børn og min familie, og derfor synes jeg, at det er det, vi skal tale om.
Det, som sker i praksis, er jo, at mange mennesker bliver nødt til at sygemelde sig, selv om de ikke er syge; de er i sorg, de er i krise, og de har brug for tid til at få orden på alt det kaos, som følger med et dødsfald i den nærmeste familie, når der også er børn.
Jeg ved ikke, om ordføreren har et bud på, hvad der koster mest: at jeg sygemelder mig, eller at jeg bare får en legal orlov til at få styr på de her ting.
Derfor synes jeg egentlig også, det kunne være helt oplagt, at Venstre også havde bud på, om ikke frihed af familiemæssige årsager også godt kunne være på tale, når man er i dyb krise, fordi man har mistet en ægtefælle og har nogle børn, man skal tage vare på.
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Det kan jeg ikke udtale mig om endnu, og det kan jeg da godt forstå at ordføreren så er irriteret over, men sådan er processen jo; nu skal vi ind i udvalgsforhandlinger om det her.
Men jeg siger, hvad Venstre gerne vil.
Vi vil gerne anerkende civilsamfundet, vi vil anerkende virksomhederne for at tage del i det her, og vi vil også gerne lave en god løsning.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-14:
Vil Venstre så bringe det ind i finanslovsforhandlingerne?
Kan vi forvente, at det kommer til at ligge i regeringens udspil?
Det ville være rigtig dejligt.
Kan vi forvente, at det her kommer til at ligge i regeringens udspil til næste års finanslov?
Katrine Robsøe (RV), 2024-03-14:
Jeg deler sådan set også det, ministeren siger, nemlig: Lad os nu lade være med at tro, at hvis vi bare lige ordner det her, har vi fikset det hele.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-14:
Jeg synes, det er underligt, at ordføreren overhovedet ikke svarer på de spørgsmål, der bliver stillet.
For det var jo fuldstændig klar tale fra Radikale Venstre, at man sådan set var indstillet på at sætte sig ned og tale om, hvordan man bedst kunne skrue det her sammen, men det kom der overhovedet ikke noget svar på fra Venstres ordfører.
Venstres ordfører taler om, at vi skal have civilsamfundet til at tage et større ansvar.
Hun stod tilbage og blev bedt om at møde på arbejde, inden manden var begravet.
Skal vi så bede civilsamfundet om at komme ind at give en kærlig, trøstende hånd med de fire børn, eller skulle vi give mor mulighed for rent faktisk at være der for sine børn i en tid, som er ubeskrivelig svær?
Jeg synes, at ordføreren gerne vil udstråle alt det rigtige og lytter til borgerforslaget, men jo ikke er villig til at gøre noget som helst, ikke engang at opfordre til, at der bliver forhandlinger om det her.
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Men det, jeg lægger op til, er jo en dialog, så det håber jeg at Radikale vil være med til.
Katrine Robsøe (RV), 2024-03-14:
Okay, men så skal jeg bare lige forstå det helt: Så Venstre synes, der skal indkaldes til møder, hvor vi rent faktisk diskuterer det her og prøver at kigge på, hvordan det her kan skrues bedre sammen, hvor vi inddrager civilsamfundsorganisationer, og hvor vi inddrager parterne, så vi finder en bedre løsning på det her?
Hvis jeg skal være ærlig, synes jeg egentlig, at retorikken fra Venstres side er ærgerlig, for det bliver lidt noget med, at man siger, at vi er ukonstruktive, fordi vi ikke bare accepterer, at der bliver sagt, at man ikke rigtig gør noget, og at man ikke rigtig ved, hvad der skal gøres.
Det synes jeg da er en ærgerlig tilgang til os andre fra Venstres side.
Jeg skal bare høre: Vil man så gerne være med til at lave det, som fru Victoria Velasquez prøver at bringe på banen i forhold til muligheder for, hvad vi kunne kigge ind i at gøre?
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Det kan jeg ikke svare på, for vi ved jo ikke, præcis hvad det er, der kommer ud af det her, endnu.
Men jeg lover, at jeg gerne vil tænke over det, når vi kommer dertil, og jeg vil godt tage dialogen videre.
Jeg håber bare ikke, at det bliver et eller andet med, at Radikale så står og råber efter regeringen.
Jeg synes, at det, der kommer fra Radikale, bliver lidt negativt, i stedet for at I siger: Ja, det er godt – vi går med i den snak, vi sætter os ned omkring et bord og taler om det, og så laver vi en god løsning.
Katrine Robsøe (RV), 2024-03-14:
Tak for det.
Jeg beklager, men jeg har faktisk lidt svært ved at forstå, lige præcis hvad det er, Venstre gerne vil her.
Jeg er med på, at man siger nej til borgerforslaget, og jeg er sådan set også med på, at det her virkelig er et område, hvor der efter min mening – og jeg sagde det også selv i mit spørgsmål til ministeren – nok er et behov for, at vi kigger bredere på det og får kigget ned i de forskellige dele.
Det kan jeg sådan set have stor respekt for.
Jeg har så måske bare lidt svært ved at forstå, at ordføreren bare siger: Det må vi kigge på under finanslovsforhandlingerne.
Skal jeg helt konkret forstå det sådan, at Venstre vil tage det her med ind til finanslovsforhandlingerne, når de på et tidspunkt går i gang, eller er det noget, andre partier skal tage ansvar for, og som Venstre bare vil reflektere over?
Kim Valentin (V), 2024-03-14:
Jeg synes igen, at der mangler en refleksion, for jeg siger jo netop i min tale, at jeg ikke siger, at der ikke skal være hjælp, men at jeg vil tillade mig at reflektere over det, og at jeg godt vil have en drøftelse af det i finanslovsforhandlingerne.
Så det synes jeg faktisk er den handling, der kommer ud af det her.
Det synes jeg også man må acceptere fra Enhedslistens side.
Det sidste opfordrer jeg sådan set til i forhold til finansloven, vil jeg sige.
Så det kan jeg jo sige med det samme.
Det andet, jeg vil sige, er, at ja, selvfølgelig er det da et spørgsmål om, at man anerkender de civilsamfundsorganisationer, der allerede har hånd om det, og anerkender de virksomheder, der allerede har hånd om det.
Lad os da lave en ordentlig løsning på det.
Det er derfor, jeg reflekterer over det.