runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sikandar Siddique (UFG), 2020-12-01:
Tak for ordet.
Frie Grønne er modstandere af det fremsatte forslag, som vi opfatter som dybt diskriminerende.
Det er for os svært at forstå, at vi i Danmark, hvor vi elsker og hylder vores frihed og ligestilling, skal begrænse netop friheden og ligestillingen.
Det er uforståeligt i et land, som består af forskellige mennesker og kulturer, og hvor vi i særlig grad drager fordel af friheden og ligestillingen, at man ønsker at begrænse den.
Det ene øjeblik taler man om, at indvandrere ikke er gode nok til at komme ud på arbejdsmarkedet, mens man i det næste gør alt, hvad man kan, for at de selv samme mennesker bliver skubbet ud af arbejdsmarkedet.
Det hænger ikke sammen.
Forslaget handler jo ikke om religiøse symboler generelt, men forslaget er endnu et målrettet forsøg på at nedgøre og diskriminere muslimske medborgere.
Vi bør som samfund gå en helt anden vej.
I stedet for bør vi fokusere på, hvordan vi kan sikre, at kvinder med tørklæde ikke skal sende 60 pct. flere ansøgninger end etnisk danske kvinder for at blive indkaldt til en samtale.
Hvordan sikrer vi, at kvinder med tørklæde ikke risikerer at blive udsat for ubehagelige verbale og fysiske angreb, som vi læser om og hører om?
Frie Grønne ønsker, at alle skal være frie og have størst mulig frihed og lighed, så længe den individuelle frihed ikke begrænser andres frihed.
Det gør tørklædet ikke.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor Dansk Folkeparti er så bange for, at nogle muslimske kvinder bærer tørklæde.
I dag er der masser af muslimske kvinder i den offentlige sektor, som bærer tørklæde: læger, jurister, sygeplejersker, socialrådgivere og sosu'er.
Tusindvis af kvinder med tørklæde arbejder jo dermed i den offentlige sektor og gør en forskel for vores velfærdssamfund.
Hvordan vil DF besætte alle de stillinger, hvor de potentielt skræmmer medarbejderne væk, hvis forslaget bliver til virkelighed?
Når man fremsætter sådanne uansvarlige forslag, kan man i det mindste anvise, hvordan velfærdsstaten så skal hænge sammen.
Hvorfor gøre det til et problem, at kvinder har friheden til selv at vælge, hvilket tøj de tager på, når de skal arbejde?
Det er vigtigt for os i Frie Grønne, at friheden ikke er begrænset til dit privatliv.
Muslimske kvinder med tørklæde er en del af vores samfund, om man vil det eller ej, islam er den næststørste religion i Danmark, om man vil det eller ej.
Det skal vores offentlige institutioner kunne rumme.
Alt det leder mig frem til, at der på ingen måde er en logik i DF's forslag.
Det er fuldstændig blottet for relation til virkeligheden og vil gøre de problemer større, som DF er så optaget af.
Færre kvinder med muslimsk baggrund vil være på arbejdsmarkedet, og eksempelvis vil vores ældre blive efterladt i egen afføring og uden mad, fordi Dansk Folkeparti er bange for kvinder med tørklæde.
Tak for ordet.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-01:
Med dette beslutningsforslag foreslår Radikale Venstre, at ægtefæller til børn af udenlandske arbejdstagere bevarer deres ret til ophold i Danmark, selv om den udenlandske arbejdstager opnår dansk indfødsret.
I Socialdemokratiet mener vi, at udenlandske arbejdstagere, som er her på ordentlige vilkår, er til gavn for dansk erhvervsliv.
Berlingske kunne berette om en 47-årig indisk mand, som i 2008 kom til Danmark fra Indien på en erhvervsordning for at arbejde på Odense Universitetshospital, og familien faldt til i Danmark.
Det virker unægtelig skørt, og det skal jo ikke være sådan, at man er markant bedre stillet, hvis man er her på en erhvervsordning, end hvis man er dansk statsborger.
Som ministeren redegjorde for, er regeringen derfor ved at se på, hvad man kan gøre for at undgå tilsvarende situationer i fremtiden, og derfor støtter Socialdemokratiet det her beslutningsforslag.
Morten Dahlin (V), 2020-12-01:
Tak for det.
Først vil jeg gerne starte med at sige, at det giver rigtig god mening, at kvalificerede udenlandske arbejdstagere kan få deres familie med til Danmark.
Ellers kan det selvsagt være måske mere end en lille smule svært som virksomhed at tiltrække kvalificeret udenlandsk arbejdskraft.
Og vi har brug for kvalificeret udenlandsk arbejdskraft.
Det har de danske virksomheder nemlig behov for at have adgang til, hvis de skal skabe den vækst, der er selve forudsætningen for vores velfærdssamfund.
Jeg mener derfor også, at vi fra politisk side har til opgave at sikre, at danske virksomheder har gode muligheder for at tiltrække den nødvendige arbejdskraft.
Men det er jo ikke helt det, det her forslag handler om.
Hvis man skærer ind til benet, er der en risiko for, at det her forslag i sidste ende fører til, at man finder en måde at snige sig uden om kravene til familiesammenføring på.
For med det her forslag vil ægtefæller til og børn af udenlandske arbejdstagere, hvis altså arbejdstageren opnår dansk indfødsret, nemlig ikke skulle opfylde de normale krav, der er for familiesammenføring.
I stedet vil forslaget give mulighed for at bibeholde den ret, de har til ophold, på baggrund af forudsætningerne i deres tidlige situation, altså den, hvor arbejdstageren ikke er dansk statsborger, og hvor kravene derfor er anderledes.
Helt grundlæggende mener vi ikke, at man skal løse problemet ved at lempe eller finde en måde at snige sig uden om familiesammenføringsreglerne på.
Når det så er sagt, anerkender vi, at når man kigger på det her regelsæt udefra og også de i hvert fald et eller to tilfælde, der har været fremme i den offentlige debat, så kan det godt virke, som om der mangler noget sammenhæng i de nuværende regler.
Derfor konstaterede vi også, at da den nuværende minister var på barselsorlov, annoncerede ministervikaren, at han havde sat gang i et arbejde med at kigge på de her regler.
Vi kan også høre i dag, at ministeren, som nu er vendt tilbage, ikke har tænkt sig at stoppe det arbejde.
Derfor vil vi også gerne sige her i dag fra talerstolen, at når ministeren har færdiggjort det arbejde, glæder vi os til at se, hvad ministeren er kommet frem til, og hvis det er en løsning, vi kan se os selv i, vil vi være villige til at indgå i dialog om det.
Men forslaget, som det ligger lige her i dag, kan vi ikke støtte.
Flemming Møller Mortensen (S), 2020-12-01:
Om det er tilstrækkeligt?
Det er i hvert fald det regelsæt, hvorunder man indgår et samarbejde, og hvor vi fra dansk side, fra donorlande til donorland, yder det her bidrag.
Det er den måde, hvorpå Beredskabsstyrelsen samarbejder med et andet lands myndighed.
Det er også det, der er gældende her.
Rosa Lund (EL), 2020-12-01:
Tak for det, og tillykke med ministerposten.
Jeg skal bare høre, om regeringen virkelig mener, at det er tilstrækkeligt, at den græske regering selv bestemmer over det her materiel, når vi nu kan læse i Berlingske og i øvrigt også har hørt de sidste par måneder, at de her telte aldrig når til Lesbos, altså til de mennesker, som de er tænkt til.
Rosa Lund (EL), 2020-12-01:
I dag kan man læse i dagbladet Berlingske, at kun 20 af de 50 telte, som Danmark har sendt til Lesbos, er kommet frem.
I forvejen mener vi, at det er en utilstrækkelig løsning på den situation, som tusindvis af flygtninge står i, og det er så en utilstrækkelig løsning, som er blevet endnu mere hullet.
Regeringen har tidligere sagt, at man vil sende nødhjælp til Lesbos, efter Morialejren brændte og efterlod mere end 13.000 flygtninge uden tag over hovedet.
Der er altså her tale om mennesker, som i forvejen var på flugt, og som nu har mistet det sted, hvor de boede.
Efterfølgende har det jo så vist sig, at en del af den nødhjælp så overhovedet ikke er nået frem,
og jeg undrer mig over, om regeringen virkelig har så lidt villighed til at hjælpe mennesker på flugt, at de ikke engang kan sørge for, at nødhjælpen ender det rigtige sted.
Det eneste rigtige at gøre er at hente minimum 300 børn til Danmark, hvor vi kan give dem et trygt hjem.
14 kommuner har allerede sagt, at de kan stå for integrationen af de her børn.
Vi mangler bare regeringen.
Vi mangler også at finde ud af, hvad der er op og ned i spørgsmålet om den nødhjælp, man så har sendt af sted.
Derfor har vi i Enhedslisten, Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre, Alternativet og Frie Grønne indkaldt til den her debat, og vi ser frem til at høre regeringens forklaring.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Tak for ordet, og tak for debatten indtil nu.
Det at få dansk indfødsret kan være en lang, sej kamp, men den sunde fornuft ophører, når man bliver tvunget til at vælge imellem enten at få dansk indfødsret eller at give afkald herpå og bo sammen med sin familie.
Det er et fuldstændig urimeligt dilemma, for det må ikke være rettighedsfortabende at vælge familien til, hvis man i øvrigt opfylder betingelserne for dansk indfødsret.
I dag er reglerne sådan, at der kan gives opholds- og arbejdstilladelse til en medfølgende ægtefælle til en udenlandsk arbejdstager, hvis kravet om selvforsørgelse og retsgyldigt ægteskab eller fast samliv er opfyldt.
En sådan opholdstilladelse kan børn også få.
Men det gælder kun, så længe den udenlandske arbejdstager er udlænding og ikke har opnået dansk indfødsret.
Opnår selv samme person dansk indfødsret, mister medfølgende ægtefælle og børn deres opholdstilladelse, for efter udlændingelovens § 9 gives den kun til ægtefælle og børn af en udlænding.
Det savner sund fornuft.
Rigtige mennesker er kommet i klemme.
Det har vi kunnet se i den offentlige debat, og derfor har Radikale Venstre fremsat det her beslutningsforslag.
Vi vil gerne kvittere for alle de positive tilsagn, der har været i debatten, og vi glæder os til sammen med størstedelen af Folketingets partier at få lavet de her skøre ting i lovgivningen om og få lidt mere sund fornuft.
Marcus Knuth (KF), 2020-12-01:
Tak, hr. formand.
Jeg vil sige, at jeg lige skulle læse det her forslag et par gange, før jeg fandt hoved og hale i det, for ved første øjekast virker det jo faktisk underligt, at en udenlandsk familie kan bo her i landet, men at der, i det øjeblik, en af ægtefællerne får dansk statsborgerskab, så gælder strammere regler for familien for at blive i landet.
Men når man så tænker over det, er det jo egentlig også i orden, for der bør være strammere regler for familiesammenføring til Danmark for en statsborger, der alt andet lige er her med de rettigheder, som en statsborger nu har, end der er for en familie, som muligvis bare er i landet på kort besøg for at arbejde.
Hvis det er sådan, at vi begynder at lempe reglerne for de udlændinge, som får dansk statsborgerskab, så vil det jo alt andet lige betyde, at vi også skal lempe de eksisterende regler for alle andre, der har dansk statsborgerskab.
Det vil vi jo synes er rigtig ærgerligt, for de regler, der gælder for familiesammenføring – sprogkrav, depositum osv. – synes vi er rigtig fornuftige.
Jeg vil dog sige, at jeg har stillet en række spørgsmål i udvalget for at afklare, om de problemstillinger, jeg skitserer her, er præcis, som jeg tror de er, for jeg synes, det er lidt komplekst.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-01:
I Danmark foregår der en stigende islamisering.
Fundamentet under vores dejlige danske samfund eroderer under vores fødder, mens islam sniges ind under dække af mangfoldighed og kulturel berigelse.
Og intet kunne være mere forkert og mere ødelæggende.
Islam er i direkte opposition til danske værdier som frihed, demokrati og ligestilling mellem kønnene.
Det kvindeundertrykkende muslimske tørklæde trives i institutioner og på skoler og offentlige arbejdspladser, og det skal der sættes en stopper for.
Som dansker skal man selvfølgelig ikke konfronteres med det kvindeundertrykkende muslimske tørklæde, uanset om det er i den lokale folkeskole, på sygehuset eller i ældreplejen.
Danske børn skal ikke konfronteres med en ideologi, der er i direkte modsætning til ligestilling mellem kønnene.
Danske piger skal ikke konfronteres med et tørklæde, der symboliserer, at piger er mindre værd end drenge.
Danske ældre skal ikke konfronteres med symbolet på en ideologi, der er i modsætning til de frihedsrettigheder, som danske mænd og kvinder har sikret danskerne igennem et århundrede – fra dem, der kæmpede for kvindernes stemmeret til de modige danske modstandsfolk under anden verdenskrig.
Danskere på sygehuse skal ikke konfronteres med islam, når de er allermest sårbare og har brug for pleje og omsorg.
Islam skal ganske enkelt ingen indflydelse have i det danske samfund.
Derfor bakker vi selvfølgelig op om dette beslutningsforslag.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-12-01:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at rose Radikale for det her forslag, for der er jo tydeligvis fundet det, som ministeren kaldte en utilsigtet konsekvens her i lovgivningen, et hul, som spænder ben for nogle familiers tilværelse.
Det kan selvsagt ikke være rigtigt, at man kan arbejde her og være selvforsørgende og betale sin skat i lang tid og efter så endelig efter at have opnået at blive en del af det danske samfund, et fuldgyldigt medlem af det danske samfund, at opleve, at ens familie får at vide, at de ikke kan være her længere.
Det er klart, at det ikke er det, der er intentionen heller med den måde, som vi i hvert fald gerne vil skrue lovgivningen sammen på.
Derfor støtter SF det her forslag.
Tak til Radikale, og tak til ministeren for at støtte det.
Vi ser frem til de øvrige drøftelser, som der kommer til at være.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Tak for ordet.
Jeg mener ikke at have læst om de her sager.
Det er, så vidt jeg kan forstå, et meget, meget lille område, det er antalsmæssigt et meget lille problem, men det lyder jo umiddelbart, som om det er en krog af området, som der skal kigges på.
Det vil vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig gerne gøre.
Men vi synes ikke, det er rettidigt bare at stemme for et beslutningsforslag her, men vi vil meget gerne deltage i at få gennemgået reglerne og se, hvad man kan gøre, og først og fremmest selvfølgelig vurdere, om vi er enige i, at det er et problem, der skal løses på den her måde.
Men umiddelbart ser det ud, som om det er en afkrog af nogle regler, som ikke er helt hensigtsmæssige.
Tak for ordet.
Morten Dahlin (V), 2020-12-01:
Jeg kender spørgeren som en intelligent mand, og derfor tror jeg sådan set også godt, at spørgeren i mit svar kunne udlede, at vi er klar til at se, om vi kan finde en løsning på det her problem, for der er nogle urimeligheder i det.
Men vi hopper ikke direkte på det radikale forslag, for vi kan simpelt hen ikke gennemskue, om konsekvensen er, at vi får nogle lempede familiesammenføringsregler for folk, der er blevet danske statsborgere, efter de er kommet hertil på en erhvervsordning, altså således at der bliver to sæt familiesammenføringsregler i Danmark: Et for folk, der har været danske statsborgere altid, og et for folk, der er kommet hertil på en erhvervsordning.
Det er en uholdbar situation, hvor vi skaber to forskellige sæt regler, og hvor et af dem i øvrigt er lempeligere end det, vi har i dag.
Derfor ser vi frem til, at arbejdet i ministeriet er afsluttet og vi kan få en god og konstruktiv dialog om det her.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Men mener ordføreren, at det kan være rigtigt, at det skal være rettighedsfortabende at vælge at bo med en ægtefælle og et barn i Danmark?
Er det et rimeligt dilemma at stå i, at man enten skal vælge et dansk statsborgerskab, som man har arbejdet og kæmpet for i mange år ved at betale skat og forsørge sig selv og sin familie, eller vælge sin familie?
Er det et rimeligt dilemma at stå i, altså at skulle vælge mellem de to ting?
Morten Dahlin (V), 2020-12-01:
Nej, vi synes, at når man ser på reglerne, og når man også ser de eksempler, der har været fremme i den offentlige debat, så virker det, som om der er nogle steder, hvor reglerne godt kunne bruge nogle forbedringer.
Det er den ene side af det.
Det er også derfor, vi siger, at vi er åbne for at indgå i en dialog, både med regeringen og med resten af Folketingets partier, når arbejdet i ministeriet er afsluttet.
Når vi ikke bare hopper direkte på det radikale forslag her, er det, fordi vi ser en potentiel risiko for, at det kan skabe sådan en ordning, hvor familiesammenføringsreglerne bliver lempeligere for folk, der har startet deres tilværelse i Danmark som udenlandske arbejdstagere og så efterfølgende har fået dansk statsborgerskab, altså hvor familien har været her på en erhvervsordning.
Og derfor skal der ikke være et system, hvor det, at man er kommet hertil på en erhvervsordning som udlænding, giver en lempeligere familiesammenføringsregler, når man bliver dansk statsborger, end hvis man f.eks. har været dansk statsborger fra start af.
Og det er derfor, vi ikke hopper direkte på det radikale forslag her, men vi anerkender sådan set problemstillingen og ser frem til dialogen.
Vi kan dog ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, om ordføreren mener, at det er en rimelig situation at stå i, at man, fordi man igennem mange år har bidraget, betalt skat og forsørget sig selv, altså fordi man er kvalificeret udenlandsk arbejdskraft, og man derigennem har fået mulighed for, at ens ægtefælle og børn kan få opholdstilladelse i Danmark, så pludselig skal vælge.
Altså, når man så har bidraget så meget, at man kan få dansk indfødsret, skal man lige pludselig vælge mellem enten at få dansk indfødsret eller at bo med sin familie.
Er det et rimeligt dilemma at stå i, når man har bidraget så meget til Danmark, når man har arbejdet så hårdt, og når man har betalt så meget i skat?
Rosa Lund (EL), 2020-12-01:
Jeg vil også gerne starte med at sige tak til Radikale Venstre for at tage det her meget vigtige emne op til debat i dag.
Det er jo en lidt anden tone og indgang, end der har været på de tydeligere udlændingepolitiske forslag.
Så det synes jeg også er dejligt.
Vi står jo i Danmark i den absurde situation, at en udenlandsk specialist, der er kommet hertil for at løse nogle opgaver, som vi ikke selv er i stand til at løse, faktisk er bedre stillet med hensyn til at sikre sin familie opholdstilladelse i Danmark end hans nabo, som er dansk statsborger.
Hvorfor gør vi så det?
Det er jo helt absurd.
Og det er resultatet af mange års stramninger på familiesammenføringsområdet.
I Enhedslisten har vi en meget klar holdning til det.
Det skal være lettere for danske statsborgere at få familiesammenføring.
I det seneste år har vi set, hvordan skruen er blevet strammet, så danske statsborgere, der ønsker familiesammenføring, skal leve op til en lang række omfattende krav.
Der er strenge sprogkrav, der er krav til, hvor mange penge du skal have på kistebunden, og der er krav til, hvor du skal bo.
De træder i kraft, så snart du overgår fra at have en opholdstilladelse på erhvervsordningerne til at få et dansk statsborgerskab.
I baggrundsmaterialet her kan vi jo også læse, at regeringen er opmærksom på problemet, og det kunne vi også høre på ministerens tale, og det er jo dejligt.
Jeg håber, at det på den måde bliver starten til at sikre danske statsborgere de samme rettigheder som udenlandske specialister, og at det bliver starten på, at det, når vi laver udlændingepolitik, handler om udlændingepolitik, der giver mening, og ikke stramninger bare for at stramme.
Enhedslisten kan varmt støtte det her forslag.
Marcus Knuth (KF), 2020-12-01:
Tak, hr. formand.
Og tak til Dansk Folkeparti for det her forslag.
Vi Konservative er rørende enige i, at myndighedspersoner fra politi, forsvar og domstole ikke skal bære stærkt religiøse symboler såsom det muslimske tørklæde.
Jeg anerkender også fuldt ud, at det muslimske tørklæde bliver brugt som en del af en meget omfattende, desværre, social kontrol i muslimske miljøer, herunder også at tørklædet kan symbolisere en lavere status for kvinder, samt at brugen af det muslimske tørklæde for offentligt ansatte nok er en eller anden balance og et emne, som er i bevægelse og under diskussion.
Et godt eksempel på det er det forslag, som kommer på torsdag – jeg tror, det er fra Frie Grønne – hvor man foreslår, at netop politifolk og danske soldater godt må bære det muslimske tørklæde.
Det er vi Konservative jo lodret imod.
Desuden ser vi også tiltag rundtomkring i Europa, hvor flere lande siger fra over for brugen af tørklædet i forskellige situationer, ligesom vi i Danmark gør i forhold til politifolk og soldater – netop for at imødegå den sociale kontrol og islamisering af det offentlige rum.
Men vi Konservative mener ikke, at et fuldstændigt forbud, som det er beskrevet her, er det rigtige, og derfor kan vi ikke stemme for.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-01:
Tak, formand.
Jeg bryder mig ikke om baggrunden for det islamiske hovedtørklæde.
Formålet med tørklædet er at markere en forskel på kvinder og mænds position i samfundet.
Kvinder kan krænke familiens ære, hvis de ikke opfører sig dydigt.
Det fremgår af Koranen, at man ikke skal vise sin skønhed frem for andre end ægtefællen eller mandlige familiemedlemmer.
Ifølge religionshistoriker Kate Østergaard er anvisningerne i Koranen ikke helt entydige.
Særlig synes reglerne for tildækning at være op til fortolkning, og de fleste muslimer vil så tage haditherne til hjælp, når de har brug for lidt mere detaljerede regler.
Derfor skal vi jo balancere flere hensyn, når vi har en diskussion om at overveje et forbud.
På den ene side er der hensynet til at sætte kvinder fri fra social kontrol, sikre frihed fra værdier og normer fra den muslimske verden, som ikke skal holde kvinder tilbage i Vesten.
På den anden side skal vi jo ikke i vores bestræbelse på at sikre kvinders frihed begå den fejl selv at blive de tyranner, som vi ønsker at gøre op med.
Den risiko opstår, hvis vi dikterer, om man må bære et tørklæde eller ej.
Har en 50-årig kvinde, som i øvrigt er en god samfundsborger, gået med tørklæde hele sit liv, kan det virke voldsomt, hvis vi skal forbyde hende at gøre det længere.
Hvis en 25-årig kvinde af æstetiske årsager vil supplere sin påklædning med et tørklæde, vil det også virke voldsomt ligefrem at forbyde hende at gøre det.
Forbyder man tørklæder i offentlige institutioner, sådan som det foreslås med det her beslutningsforslag, så risikerer vi at opnå det modsatte af det, vi ønsker, nemlig at flere vender sig mod majoritetsbefolkningen.
Modkulturen, som i forvejen er et problem, vil få ny næring.
Flere af de fundamentalistiske og undertrykkende organisationer som eksempelvis Hizb ut-Tahrir vil udnytte situationen til at sikre sig flere sympatisører.
Jeg kender mænd, der, siden de var unge, har gået med slips hver dag og føler det underligt at tage på arbejde uden, og jeg kunne forestille mig, at mange muslimske kvinder kan have det på samme måde, når det gælder tørklædet.
Man kan have tillagt sig vaner og æstetiske præferencer, og det gør ikke en til salafist eller til en trussel mod sammenhængskraften.
Socialdemokratiet kan ikke støtte beslutningsforslaget.