Jesper Petersen (S), 2017-05-19:
Jeg synes jo også – for at fortsætte den positive tone fra hr. Rune Lund – at det er glædeligt, at der tegner sig et flertal for forslaget om at tilføre flere ressourcer til indsatsområderne i SKAT, hvad vi jo har arbejdet for længe.
Det har der været historisk, og det er man jo så ved at skulle undersøge nu i form af en undersøgelseskommission, og vi kommer snart til at diskutere, hvordan den præcist skal strikkes sammen.
Men ud over at lære af de fejl, der er begået der, og granske den fejlslagne kurs, der har været for skattevæsenet, har vi jo så også nogle problemer at rette op på nu.
Der har altså været en række skandaler og problemsager.
Man kender til udbyttesagen, og at skattegælden har nærmet sig de 100 mia. kr.
Der er kommet en serie kritiske rapporter fra Rigsrevisionen og kommentarer fra Statsrevisorerne, der altså giver alvorlig kritik af også f.eks. momskontrollen og en lang række andre områder i skattevæsenet, som ikke fungerer tilstrækkeligt på de her indsatsområder, som vi diskuterer i dag.
Ud over hvad der kan være af tab i de her enkeltstående og meget fremhævede sager, er der jo hvert eneste år i omegnen af 25 mia. kr., som går tabt – altså, et skattegab på omkring 25 mia. kr., lidt forsigtigt skønnet.
Der har været fremhævet en meget lemfældig kontrol på momsområdet, hvor det kun er 2-3 pct. af virksomhederne, der tages ud til kontrol, og hvor man altså har fundet, at der er fejl eller snyd i cirka halvdelen af alle sagerne; nogle på grund af nogle, der egentlig vil snyde, og andre på grund af fejl, hvor man jo også skal forsøge at vejlede og få fejlene rettet, inden de opstår.
Men ud over de her meget store beløb, som man taber i skatteindtægter og altså ikke kan bruge på vores fælles velfærdssamfund, er der jo noget mere grundlæggende på spil, nemlig spørgsmålet om tillid til både skattevæsenet, men også til, at vi har en samfundsmodel, et skattefinansieret velfærdssamfund, som fungerer rimeligt og kan hænge sammen; at der er en respekt for den grundlæggende samfundskontrakt, hvor vi mener, at man skal betale den skat, man skal, hverken mere eller mindre, men at det altså er nødvendigt, for at tingene kan fungere; og at når man selv betaler, kan man regne med, at skattevæsenet sørger for, at andre gør det, ligesom virksomhederne kan regne med, at når de betaler, hvad de skal, så hjælper SKAT dem med, at der er en retfærdig konkurrence på det marked, de nu opererer på.
Det er fuldstændig grundlæggende og afgørende for vores samfund.
I efteråret blev der så forhandlet den her investeringsplan, som også er fremhævet i debatten bl.a. fra Venstres side, og det synes jeg er med god grund.
Det er rigtig, rigtig vigtigt, at der bliver taget fat om problemerne omkring inddrivelse, omkring det nye ejendomsvurderingssystem.
Vi har også nogle omkostninger til et nyt toldkodeks på EU-plan.
Det skal man selvfølgelig gøre.
Derfor er vi også med i den aftale.
Det, der var frustrationen oven på den, var jo, at hvor vi egentlig havde forventet, at det også var lejligheden til, at vi kunne tage fat på at håndtere de problemer med indsatsområderne, så var døren fuldstændig lukket, da vi først kom i gang med de forhandlinger.
Nu tegner der sig så et flertal.
Venstre, Konservative og Liberal Alliance har skiftet kurs siden den afvisning, vi mødte i efteråret, og det er også lykkedes i den her uge oven på den forespørgselsdebat, vi havde sidste år, om Panamapapirerne og hele problematikken omkring skattely at tage hul på at tilføre midler til indsatsområder i tillæg til at gennemføre nogle andre tiltag, som vi synes er vigtige, for at slå hårdere ned på international skatteunddragelse.
Vi er kommet med et udspil om fire nye, kraftige skattecentre placeret uden for de største byer og om at ansætte 1.000 flere til målrettet at styrke de her indsatsområder.
Det handler om kontrol, men udspillet handler jo også om, hvordan der er behov for mere uddannelse, et øget fokus på fagligheden i SKAT, at man kan bruge revisorerne til at få håndteret nogle af problemerne, og at man også skal styrke vejledningen og andre ting.
Det er alt sammen for at skulle øge og genskabe tilliden og forøge skatteindtægterne.
Og at vi sammen med Dansk Folkeparti har kunnet lave det her beslutningsforslag, der nu tegner sig et flertal for, synes jeg har været vældig, vældig godt, og det er jo også noget, der ender med at skabe en konkret forandring og nogle forhandlinger, der skal påbegyndes.
Vi har foreslået at finansiere det ved hjælp af råderummet nu, og det vil så helt klart øge indtægterne.
Det er jeg ikke i tvivl om.
Det er de.
Der er råd til at lave de investeringer nu, og jeg er ikke i tvivl om, at det siden hen vil vise sig, at der er markant øgede indtægter.
Vi mener, at man kan øge skatteindtægterne med ca. 50 mia. kr. i årene frem til 2025, hvis man gør de rigtige ting på skatteområdet.
Konklusionen på debatten er jo så, at ud over at der er et fokus og en enighed om problemerne i SKAT, hvilket jeg synes er rigtig vigtigt og egentlig har ønsket gennem mange år at der kunne skabes en enighed om, så har regeringen jo læst terrænet og undgår at komme i mindretal ved at tilslutte sig beslutningsforslaget.
Det må så omsættes i konkret handling, og vi synes, at vi skal se at komme i sving og få påbegyndt forhandlinger nu, så de ting, vi aftaler, kan være med i finansloven for 2018.
Regeringen kommer med et udspil i slutningen af august, og jeg ved godt, hvordan det foregår.
Det er lige nu, man er i gang i ministerierne med at melde ind, hvilke omkostninger man forventer at ville afholde.
Regeringen er lige nu i gang med at overveje, hvad der skal være i dens udspil, og hvad de vil prioritere af sager.
Og inden alle pengene er fyret af på nogle af de skattelettelser, som man ved de gerne vil bruge penge på, eller hvad de ellers har af ønsker, skal vi ind at sørge for, at pengene altså er der til at få lavet de her nødvendige forbedringer i skattevæsenet.
Så vi synes lige så godt, vi kan komme i gang med det samme og benytte os af nogle af de reserver og af det råderum, som er i dansk økonomi.
Et led i diskussionen, som bl.a. hr. Dennis Flydtkjær og siden andre kom ind på,
handler om det her med skattegabsmålet.
Det ændres ikke med beslutningsforslaget.
Jeg synes alligevel, det er rigtig vigtigt, at det har været fremme, at der også breder sig en enighed om, at den manglende sammenhæng, der er i dag, mellem, hvordan det egentlig går med skattevæsenet, og hvad man har at lave finanslov med, er man nødt til at få set få.
Det er også et led i at forstå, hvorfor det er gået så galt, som det er med skattevæsenet.
Det har simpelt hen haft for lille en omkostning for dem, der skulle budgettere, og dem, der skulle lave finanslov, at det ikke gik, som det skulle, med vores skattevæsen.
Vi tror fuldt og fast på, at det kan lade sig gøre at genrejse det, hvis man har den rette politiske vilje til det.
Det kommer til at tage tid, tror jeg også vi skal indstille befolkningen og hinanden på.
Men med bevillingen og den rigtige syring kan vi altså komme i mål med det.
Vi vil foreslå, at man bringer B 99, som vi kan se der er flertal for, til afstemning, og at vi altså med det samme påbegynder forhandlingerne om det, når der nu så entydigt er et flertal for det.
Det synes jeg ligner konklusionen på dagens debat for mit vedkommende.