Christian Juhl (EL), 2017-05-23:
Jeg synes jo, det er lidt gentagelser, vi kommer ud i i forhold til debatten om rigsfællesskabet, men det er vel ikke helt unaturligt.
Jeg vil gerne sige, at jeg er imponeret over hr. Søren Espersen, men jeg synes, han har en lidt ridefogedagtig tilgang til at snakke med ligeværdige parter i et samarbejde.
Det kunne man gøre på Pelle Erobrerens tid, men det synes jeg ikke man kan tillade sig at gøre i et moderne samfund som nu, hvor vi skal prøve at hjælpe hinanden.
Det er derfor, vi er i et rigsfællesskab.
Hvorfor skal der være de der pegefingre og forsøg på at være bagklog og sige, hvad grønlænderne skal gøre for at klare sig ud af det her?
Det andet synes jeg er en negativ tilgang til det, som jeg ikke synes om.
Jeg tror ikke, at hr. Søren Espersen, hvis nogen kom og ville diktere dansk politik, ville glæde sig og sige: Nej, hvor er det da dejligt, at EU kommer og fortæller os, hvordan vi skal lave økonomisk politik eller for den sags skyld en hel masse andet i Danmark.
Hvis man har sit eget land og sit eget Folketing, kan man da bedst lide at planlægge efter sin egen kultur og sine egne ideer og de der ting, og så tager man gerne imod hjælp og gode ideer, men ikke på den måde.
Jeg synes, vi sætter os ind i den rolle, som hverken hr. Søren Espersen eller jeg normalt synes om, nemlig EU's topstyrede model, og der vil jeg gerne sige, at jeg gerne vil prøve at fremme et ligeværdigt samarbejde.
Og hvis grønlænderne synes, at de på nogle områder kan have mere gavn af fællesskabet, så skal de endelig sige til.
Jeg har nævnt de ting i den sidste debat om rigsfællesskabet, som jeg mener der godt kan gøres noget ved, og jeg vil gerne gentage, at jeg synes, der kan være rigtig, rigtig meget energi i at sige: Vi vil selv styre vores land, og vi vil skabe en situation, så vi på et tidspunkt kan være selvstændige.
Det er der noget meget, meget positivt i.
Det er der normalt også, når man snakker med DF'ere om, hvordan Danmark skal udvikle sig.
Det er derfor, jeg synes, at den her debat er besynderlig.
Nogle af dem har vi ansvaret for, og andre har Grønland ansvaret for.
Der ligger et ubrugt potentiale i Grønland, som sikkert kan frigives, men vi kan ikke frigive det for dem; vi kan sige, at vi vil komme med noget inspiration, altså som danskere.
Der er også en udvikling af industrien, f.eks. fiskeindustrien, en udvikling af turistindustrien og råstofudvindingen på nogle områder.
Det er ting, som står i det grundlag, som den nuværende regering har peget på som hovedmuligheder for en udvikling.
Så vil jeg gerne sige, at vi ikke behøver at komme med bidrag.
Vi er også nødt til at sige: Hvor kan vi så være med der, hvor vi har lovet noget?
Ja, vi har lovet noget, hvad angår servicekontrakten oppe i Thule, vi har lovet noget med oprydningen i landet, især med Camp Century, vi har lovet noget om den måde, vores del af tingene kører på.
Vi har også lovet et samarbejde om international politik og udenrigspolitik.
Vi har lovet noget om, hvordan vi bruger vores forsvar deroppe.
Det skal vi også systematisk forbedre hele tiden, fordi det gavner Grønland, og det behøver vi ikke at spørge grønlænderne om.
For det er vi jo enige om.
Derfor vil jeg gerne sige, at jeg har stor respekt for mennesker, som siger: Vi sætter os et visionært mål, vi har godt nok økonomiske problemer og vi har sociale problemer nu, og dem vil vi også have løst.
For det viser, at det er et folk med en holdning til, at de vil kunne styre deres eget land, at de vil kunne udvikle det og også kunne have både en økonomisk og en politisk frihed.
Nu går jeg lidt tilbage til Statsministeriets redegørelse om rigsfællesskabet, og der skriver de på side 5: Den offentlige sektor i Grønland ...
Nu er tiden gået, så venter jeg til senere.