runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peder Hvelplund (EL), 2026-01-07:
Det burde måske være unødvendigt, men nu kan jeg da godt lige minde ministeren om noget.
Nu var ministeren selvfølgelig heller ikke minister på det tidspunkt, hvor infrastrukturaftalen blev indgået, men Enhedslisten pressede jo faktisk på for, at der skulle ske elektrificering med køreledninger hele vejen op til både Hirtshals og Frederikshavn, netop fordi vi skal sikre muligheden for både at kunne transportere passagerer og gods.
Så på den måde har der ikke været fuldstændig enighed.
Det var jo noget, vi i hvert fald bragte til bordet dengang, men som der ikke kunne findes opbakning til.
Men når jeg stiller spørgsmålet, er det naturligvis, fordi vi havde den her debat nede i Folketingssalen tilbage i november måned, og der var ministeren jo meget, meget klar, for der sagde ministeren i sit svar – og nu citerer jeg: »Men det er jo, fordi de i Nordjyske Jernbaner, som er dem, der kører nordenfjords, har nogle af Danmarks nyeste tog. Og det betyder altså, at det jo ikke ligger sådan lige først for at begynde at lave løsninger til nogle, som ikke efterspørger løsningerne.
Men lige så snart de efterspørger elektricitet, skal de selvfølgelig have det, også i Nordjylland.«
Den oplysning er også blevet forelagt Nordjyske Jernbaner, og nu citerer jeg så direktøren for Nordjyske Jernbaner, Martin Sort Mikkelsen, som siger: »Vi må ikke komme derhen, hvor vi betragter alt nord for Limfjorden som noget perifært.
Jernbanenettet i Vendsyssel er i vores øjne også en del af hovednettet, og det skal selvfølgelig elektrificeres på samme måde som andre steder.«
Derfor er det, jeg bare vil høre ministeren, om ministeren vil stå ved det meget klare løfte, han gav her i Folketingssalen som svar på spørgsmål nr. S 136, nemlig at når Nordjyske Jernbaner efterspørger elektrificering, også med køreledninger, så skal de naturligvis også have det.
Altså, hvis nu ordføreren havde lyttet efter, hvad jeg sagde, så sagde jeg sådan set, at vi både ville bakke op om det her beslutningsforslag, men at vi selvfølgelig også tog debatten og ville forfægte det synspunkt i Udvalget for Forretningsordenen, hvis det bliver behandlet der.
Det her er jo ikke et voldsomt kompliceret forslag.
Det er sådan set et relativt enkelt forslag om den forsøgsordning, der er indført, og at man ønsker at ændre den.
Det synspunkt fremfører jeg her i Folketingssalen, og det kommer jeg også til at gøre i Udvalget for Forretningsordenen.
Så jeg har lidt svært ved at forstå den voldsomme ophidselse, der er, i forhold til at det er den opfattelse, vi har, når nu man også har sagt, der skal være en evaluering af den her ordning.
Helle Bonnesen (KF), 2026-01-08:
Jeg vil meget nødigt have skudt i skoene ikke at være ærlig.
Det er noget, som jeg går virkelig meget op i, og jeg synes faktisk, jeg bruger mine demokratiske greb på at få det gennemført.
Og som eksempel på ting, som vi har fået foretaget i udvalgsbehandlingen, vil jeg netop nævne tekniske gennemgange, i forhold til at vi netop har brugt udvalgsbehandlingen til at sige, at der er noget her, som kræver, at vi har en meget større debat, så det vil jeg meget nødig have skudt i skoene.
I forhold til den her form for krav om, at nu skal vi ændre en grænse, og det er, i forhold til at ordføreren jo selv taler om, hvorvidt vi skal have flyttet en grænse, vil jeg sige, at vi jo har masser af grænser i alle mulige andre sammenhænge.
Men jeg siger nej tak til, at det lige bliver kastet ned over det her med anklager om ikke at være ærlig.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Mange tak.
Det er virkelig interessant, at vi har en ordfører for et stort parti, som siger, at man ikke må åbne, forhandle og diskutere her i salen og ændre holdning på baggrund af forskellige ting, man hører i løbet af en proces, men at det skal foregå i det lukkede, mørke rum, hvor man har forhandlet sig til noget – og så må man ikke sige noget hernede i Folketingssalen.
Men det er jo meget symptomatisk for den måde, jeg har oplevet de sidste mange år, hvor der er så mange, der bliver trynet og ikke tør sige noget, for det må man nemlig ikke, for så bliver man udskammet på grund af det, som bliver kaldt kulturen her.
Det er ret voldsomt, og jeg synes, at den måde, det foregår på her, er dybt udemokratisk.
Vi ved i øvrigt også godt, at man netop bliver forsøgt trynet til ikke at gå på talerstolen – jeg har selv mærket det; så man ønsker ikke nogen som helst form hverken for debat eller afstemning her i salen.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren i forhold til processen, for det her handler jo om, at der bevidst er blevet lavet en proces hen over julen, hvor fristen for at komme med en tilkendegivelse af, om man synes, ordningen var god eller dårlig, var, dagen efter juleferien var slut.
Så det har jo næsten været fysisk umuligt for de fleste grupper her i Folketinget at mødes og diskutere det, og det har selvfølgelig været bevidst.
Så vil ordføreren ikke også kommentere på, hvorvidt ordførerens parti har følt sig inddraget i den her grundige behandling?
Leif Lahn Jensen (S), 2026-01-08:
Hr. Peder Hvelplund
, det, man så plejer at gøre, det, normen er, er, at man går op på talerstolen og siger: Vi har en aftale.
Og da vi har en aftale, kan vi ikke følge det her beslutningsforslag, og derfor går vi tilbage til forhandlingsparterne og laver den aftale om.
Det er normen.
Den bryder Enhedslisten, og den bryder Liberal Alliance.
Man siger nej til det her beslutningsforslag, og så går vi alle sammen sammen og finder ud af, hvad vi så gør.
For det her er meget mere nuanceret end som så; der er meget mere i det, og det kan man ikke bare tage sådan et sted som i salen.
Det er normalt normen, og jeg synes, det er et skred, og det synes jeg også vi skal tage.
Det har jeg før sagt, og jeg synes, det bliver værre og værre.
Nu snakkede hr. Ole Birk Olesen om normer.
Jeg vil godt tage fat på en anden norm, som jeg synes, man er ved at bryde her i Folketinget.
Nu har jeg – vil jeg sige igen – været her i 18 år, og det er sådan, at man sidder, som vi også har gjort i Udvalget for Forretningsordenen, og laver aftaler, som vi har gjort her.
Det har der ikke været indtil nu.
Det er kommet meget sent.
Mens jeg sad her under førstebehandlingen, hvor jeg havde været på, ser vi så, at der er nogle, som jeg har siddet og forhandlet med, inklusive ordføreren, der lige pludselig finder ud af, at man er uenig.
Så den norm, der er ved at ændre sig, er, at man ikke længere kan stole på det, vi beslutter sammen til forhandlingerne.
For det ændrer man så lige pludselig, når man står i Folketingssalen.
Det bliver værre og værre, endda i Udvalget for Forretningsordenen.
Så kan man ikke længere stole på hinanden.
Jeg har fuld forståelse for, at man ændrer holdning til ting, men normalt tager man det sammen med dem, man diskuterer og forhandler med, inden man går i Folketingssalen.
Jeg er altid klar til at forhandle, og jeg er altid klar til at diskutere at ændre tingene, men vi gør det i forhandlingen og ikke i Folketingssalen.
Og det er en norm, der er ved at ændre sig, og det er jeg meget imod.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Jeg synes, at den her debat indtil videre har været præget af ret stor ærlighed fra de andre ordførere, og det værdsætter jeg faktisk.
Men når ordføreren refererer til, hvad der foregår i udvalgene, vil jeg godt opfordre til lidt mere ærlighed.
Det passer ikke, og det ved vi godt.
Så hvis der ikke foregår lovbehandling her i salen, foregår det ingen steder.
Kan vi ikke bare lige tage udgangspunkt i det?
Så er det fair nok, at man ligesom de andre ordførere siger, at man synes, at politikerne skal lave noget andet, og at det er regeringens opgave, og så kan man forsvare det.
Men lad os lige holde det på et ærligt punkt: Lovbehandling og kvalificering af lovene findes ikke længere i Folketinget.
Ole Birk Olesen (LA), 2026-01-08:
Hvis man laver et forlig, må man ikke som parti som deltager i forliget ændre på noget som helst, der er omfattet af det forlig, uden at det forinden er aftalt i forligskredsen eller man har opsagt forliget som parti med gyldighed fra næste valg.
Men i forhold til en aftale må du f.eks. aftale, at topskatten skal sænkes fra 15 til 7,5 pct. og også gennemføre det i Folketingssalen, og dagen efter kan du fremsætte et beslutningsforslag om, at den helt skal afskaffes, eller du kan fremsætte et beslutningsforslag om, at den igen skal hæves til 15 pct., hvis det er det, du synes, og hvis den del af aftalen gør lidt ondt i din sjæl.
Så der er forskel på at lave en aftale og at lave et forlig, og det her er en aftale.
Peder Hvelplund (EL), 2026-01-08:
Jeg har ikke påstået, at der er noget, der er kommet som en tyv om natten.
Under den drøftelse den 12. marts er der jo en konstatering af, at der er et flertal, der ønsker den her ordning.
Jeg kan ikke præcis huske, hvad jeg har sagt.
Jeg ved, at det synspunkt, jeg gør rede for her, er et synspunkt, jeg også tidligere har gjort rede for, også i Udvalget for Forretningsordenen.
Der er et flertal, der fortsat bakker op om ordningen, og fred være med det.
Det er ikke noget, der har været principielt afgørende for Enhedslisten.
Som jeg også sagde, synes jeg ikke, det er en stor begrænsning i de demokratiske rettigheder, men når der er et mindretal, som har den opfattelse, bakker vi op omkring det, og det er altså ikke et nyt synspunkt for Enhedslisten.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Nej, men altså, på mødet den 12. marts oplyste formanden, at han oplevede utilfredshed fra nogle folketingsmedlemmer med den nye praksis, hvor der generelt ikke stemmes om ændringsforslag eller godkendelse af stedfortræder, hvor der kræves 17 medlemmers tilslutning.
Han ønskede derfor at forhøre sig om, hvorvidt der var opbakning til at fortsætte med den ændrede praksis, inden den efter planen skal evalueres i udvalget senest i efteråret 2025.
Så var der en kort drøftelse, hvorefter formanden kunne konstatere, at der fortsat var opbakning til at fortsætte med den nye praksis.
Så altså, det her med, at man forsøger at give et billede af, at det er noget, man har forsøgt at snige igennem som en tyv om natten osv., er simpelt hen bare ikke korrekt, og det er ikke i orden, at vi ikke kan have en ordentlig drøftelse i udvalget, hvor vi kan stole på hinanden, og at når en aftale er indgået, holder vi den aftale, indtil vi indgår en ny.
Vi kan sagtens ændre det her; det har formanden også sagt.
Peder Hvelplund (EL), 2026-01-08:
I modsætning til hr. Jan E. Jørgensen håber jeg, der er mange, der følger med, for her er der jo netop en mulighed for at høre, hvor partierne står henne, også i forhold til det her spørgsmål.
Det synspunkt, som jeg forfægter nu fra Enhedslistens side, er ikke et nyt synspunkt.
Altså, vi har også betænkeligheder i forhold til at indføre den her ordning, men som jeg også gjorde rede for, er begrænsningen i de demokratiske rettigheder trods alt til at overse i det her, for det er jo ikke det, der er det afgørende.
Men vi havde betænkeligheder i forhold til det, og hvad det kunne have af konsekvenser.
Jeg tror egentlig også, hr. Jan E. Jørgensen er klar over i de debatter, vi i øvrigt har i Udvalget for Forretningsordenen, at spørgsmålet omkring mindretalsbeskyttelse er noget, der ligger Enhedslisten nær.
Der har jeg svært ved at forstå, hvorfor det her kommer som en stor overraskelse.
Hr. Jan E. Jørgensen har utvivlsomt ret i, at det her blev drøftet på et møde den 12. marts.
Jeg må indrømme, at jeg ikke kan huske præcis den debat, og jeg kan ikke huske, i hvilket omfang Enhedslistens synspunkt dér blev bragt på banen.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Det er jo ikke bare en mail, der er blevet sendt ud.
Det blev også drøftet på mødet i Udvalget for Forretningsordenen den 12. marts 2025.
Det er ikke i orden, at man, mens vi står her i salen og behandler et beslutningsforslag fra fru Theresa Scavenius, melder ind, at hov forresten, undskyld, vi har overset en frist, det har været jul, og hvad ved jeg, så nu løber vi altså fra den aftale, vi har indgået med hinanden.
Det er ikke måden, vi behandler hinanden på.
Jeg står på Folketingets talerstol.
Jeg har forberedt mig på talen i dag.
Jeg kan se, at alene forslagsstilleren og Alternativet bakker op om, at vi skal gå tilbage til de gamle regler, og jeg tænker, at det er fint, og at så er der altså meget, meget bred opbakning til den nye ordning, og så finder man pludselig ud af, at hov, det var der så alligevel ikke, fordi Folketingets medlemmer åbenbart ikke kan svare på noget, der bliver sendt ud den 18. december, inden vi står her i salen den 8. januar.
Altså, jeg håber ikke, der er ret mange, der følger med derude, for almindelige mennesker, som tjener langt færre penge, end vi gør, kan altså godt finde ud af at reagere, også i tidsrummet fra den 18. december til den 8. januar.
Peder Hvelplund (EL), 2026-01-08:
Jeg må indrømme, at i og med jeg først blev opmærksom på det nu her, har jeg ikke set, hvornår mailen er kommet, og hvornår fristen var.
Så kan man sige, at så er det gode jo, at vi så nu kan have debatten her om et beslutningsforslag, hvor man så kan have debatten, og hvor alle ordførere har muligheden for at forfægte deres synspunkter.
Det synes jeg sådan set er udmærket.
I forhold til det andet om processen er det, der er afgørende for mig, at hvis man vil have opbakning til et ændringsforslag – vi stiller også ofte ændringsforslag til lovgivningen – så skal man ud at afsøge en opbakning hos andre ordførere.
Derfor kan man sige, at meget af det jo ligger, forud for at vi sætter os herned i salen her og stemmer.
Men jeg har fuld respekt for ordførerens synspunkt, og det er også derfor, vi kommer til at bakke op om det her beslutningsforslag.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Men det handler selvfølgelig også om, at man faktisk godt sådan i en samtale kan ændre position, holdning, perspektiv, fordi man lærer simpelt hen noget som del af processen.
Det er det, der er hele kernen i et demokrati, altså at samtale, diskussion og debat har en effekt, for ellers er det fuldstændig ligegyldigt.
Men vil ordføreren ikke bare lige igen kommentere på det her med, hvad ordføreren synes om, at man sender en evalueringsmail ud dagen før juleferien og dagen efter juleferien er fristen.
Synes ordføreren, det er en måde at lave så store ændringer af vores forretningsorden på, altså at gøre det lige hen over en juleferie?
Jeg er glad for, at ordføreren anerkender forskellen.
Derfor handler det heller ikke om opmærksomhed; det handler om, hvorvidt det her hus, vi står i, har en funktion institutionelt og konstitutionelt i at være en lovgivende forsamling, hvor man kvalificerer lovgivning eller endda allerbedst selv laver lovgivningen til at starte med.
Derfor handler det jo ikke bare om, om det er noget, man har lyst til at få ind.
Det handler om juridisk at tjekke det fagligt set, læse høringssvarene, se, om der er nogle problematikker, der ikke er kommet med ind i lovforslaget.
Det er det, ændringsforslagene er til.
Ole Birk Olesen (LA), 2026-01-08:
Jeg anerkender det, som fru Theresa Scavenius siger her.
Jeg er ikke uenig i det.
Men det ændrer ikke på, at hvis LA gerne vil stille et ændringsforslag til et lovforslag, som er sådan og sådan, og der som følge af det skal vedtages seks andre ændringer, som relaterer sig til det første, og vi kan se, at det kun er os, der mener det her, og vi så bliver spurgt, om vi vil have det til afstemning, så kan vi godt finde på at svare: Nej, det behøver vi ikke, for vi ved godt, det kun er os, og der er kun ét væsentligt ændringsforslag, og alt det andet er bare sådan nogle følgeændringsforslag som følge af det første ændringsforslag.
Det kan vi godt finde på – det er et spørgsmål om normer og kultur – hvor andre måske har det sådan: Nej, her kan jeg få opmærksomhed nede i Folketingssalen, så jeg er altså ligeglad med normer og kultur, for for mig handler det bare om at få lidt opmærksomhed.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Mange tak.
Jeg tror, der er tale om to forskellige måder at forstå, hvad der foregår her i Folketingssalen på.
Ordføreren snakker om, at man skal give sit synspunkt til kende.
Det er jo det, jeg vil kalde stænderforsamling.
Det er sådan noget, hvor man har holdninger, man diskuterer, og det er jo rigtig fint.
Det, jeg er optaget af med det her forslag, er, hvorvidt Folketinget også er en lovgivende forsamling, som faktisk har en rolle at spille i forhold til landets love – ikke bare har en holdning til landets love, men faktisk er med til dem.
Det er jo sådan i dag, at al lovgivning er bestemt af regeringen.
Den eneste opgave, man har som folketingsmedlem, er at stille ændringsforslag.
Så ved jeg godt, som det er blevet nævnt i andre ordførertaler, at det i den praktiske virkelighed er rigtig svært, men ikke desto mindre er det faktisk muligt at påvirke.
Noget af det handler om selvfølgelig at få sine politiske synspunkter ind i loven, men noget andet handler jo også bare om det, der er vores konstitutionelle funktion, nemlig at kvalificere lovgivningen, at tjekke lovgivningen, at kontrollere den teknisk, fagligt, juridisk, politisk osv. Anerkender ordføreren, at noget af dén lovgivende forsamlings-funktion er relevant i dag, eller synes ordføreren, at det er fint, at det er et lukket kapitel, og at vi nu kun er et synspunkthus?
Ole Birk Olesen (LA), 2026-01-08:
Jeg er hundrede procent enig, og jeg har holdt den tale rigtig mange gange, også på lukkede møder osv., om, hvor meget for dårligt det er, at partier ikke stiller op til førstebehandlingen og helt er væk – eller er væk og får en repræsentant for et andet parti til at sige, hvad det her parti står for.
Det er netop det her med, at demokrati jo også er en samtale og en diskussion.
Og det er her ved førstebehandlingen, hvis vi har den kultur, at partierne tvinges til at stå på mål for kritiske spørgsmål, når de bestemmer over folks liv og levned gennem lovgivning og deres måde at stemme til lovgivningen på.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Det her med biler, der løber tør for benzin, er farligt, hvad historiekyndige kan bevidne.
Så beklager jeg, at jeg har gjort Liberal Alliance bedre, end man er; det skal ikke gentage sig.
Men jeg vil bare pointere, at jeg synes, det er vigtigt at få det sagt her.
Jeg er helt med på, at det selvfølgelig er nemmere for partier, der er lidt større end andre, at være til stede ved førstebehandlinger – det anerkender jeg til fulde – men ikke desto mindre er det altså vigtigt, at både befolkningen og andre kolleger herinde har mulighed for at stifte bekendtskab med, hvorfor et parti forholder sig til et lovforslag eller beslutningsforslag på den måde, partiet nu engang gør.
Kultur er jo ikke andet værd, end at kultur langsomt kan ændres og eroderes, og vi skal altså bakke op om, at det gør vi ikke.
Vi kommer til førstebehandlingerne, og vi stiller os op på talerstolen.
Det er landets fornemste talerstol.
Ole Birk Olesen (LA), 2026-01-08:
Vi var jo fire, der blev valgt.
Så forlod Simon Emil Ammitzbøll-Bille os, og så var vi tre tilbage.
Der forsøgte vi stadig væk at være på talerstolen til enhver førstebehandling, men så blev Alex Vanopslagh syg i en periode, og så var vi kun to tilbage.
Der skred det simpelt hen.
Det må vi sige: Der skred det.
Og da hr. Alex Vanopslagh så vendte tilbage, ville vi jo heller ikke have, at han skulle have stress igen, så den her med hele tiden at være til alle førstebehandlinger osv. skred.
Men før det, da vi var 9 folketingsmedlemmer, og da vi var 13 folketingsmedlemmer, og i dag, hvor vi er 15 folketingsmedlemmer, er vi til alle førstebehandlinger – modsat partier, der er lige så store som os.
Og hvis vi ikke er det, er det, fordi der er sket en beklagelig fejl med en bil, der er løbet tør for benzin eller lignende.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Jeg vil bare erklære mig fuldstændig enig i det, som ordføreren siger om det her med at gå på talerstolen ved førstebehandlingen af lovforslag og beslutningsforslag.
Det er vigtigt, og det er ved at skride.
Der er flere og flere partier, der beder en om at hilse og sige, at de støtter, men så har man jo ikke mulighed for som opposition eller som uenig at spørge, hvorfor det eller det parti ikke støtter, altså fordi det er et andet parti, der holder talen.
Så jeg erklærer mig fuldstændig enig, og samtidig vil jeg udtrykke min respekt for, at LA i forrige periode, hvor man kun var tre mandater herinde, ikke desto mindre var på talerstolen under førstebehandlingen ved, tror jeg, stort set samtlige behandlinger af lovforslag og beslutningsforslag.
Det synes jeg er al ære og respekt værd, så det ville jeg bare gerne have lov til at sige.
Leif Lahn Jensen (S), 2026-01-08:
Jeg synes egentlig, at hr. Ole Birk Olesen siger noget interessant, hvad han jo ofte gør, og det er det med normerne og det at skulle kigge lidt længere i forhold til det, at der er nogle partier hernede, der bliver væk.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Nu har jeg været folketingsmedlem i 18 år, og jeg har også den store fornøjelse af en gang imellem at sidde, hvor formanden sidder, og der kan man virkelig se det.
Jeg må sige, at det jo faktisk er det værste, vi ser demokratisk, nemlig at folk putter sig, partierne putter sig og kommer ikke og møder op.
Det vil sige, at almindelige vælgere derude, danskerne derude, ikke ved, hvad de står for, og ikke ved, hvad de siger i de enkelte debatter.
Det synes jeg er langt værre end det her.
For her kan man se, hvad man har stemt, og hvad man mener.
Det kan man ikke, hvis folk bliver væk, og der er jeg fuldstændig enig.
Jeg er bare nødt til at sige noget.
Jeg ved jo, at hr. Ole Birk Olesen bestemt altid siger, hvad han mener, og det har jeg stor respekt for.
Men da vi har siddet sammen i de her udvalg og besluttet de ting sammen, kunne jeg godt tænke mig at have vidst det her på forhånd, hr. Ole Birk Olesen, og beklager, hvis ikke jeg har set det.
Da man netop sad og diskuterede tingene sammen og lavede de forslag sammen, valgte hr. Ole Birk Olesen og Liberal Alliance så at gå en anden vej end den, vi besluttede i det udvalg.
Det kunne jeg godt have tænkt mig at have vidst.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Jeg beklager, at det lidt bliver en gentagelse.
Ordføreren siger det samme, som de andre ordførere har sagt, nemlig at det handler om tage politisk stilling til ting.
Det er jo selvfølgelig én del af det at være politiker, altså at have holdninger til en hel masse ting, men det er faktisk noget andet at være lovgiver.
Det er at varetage en samfundsmæssig konstitutionel funktion i samfundet.
Det handler om kvalificering af lovene, om at tjekke, at de er juridisk fagligt i orden, om at tjekke konsistens og om de er i overensstemmelse med EU-lovgivningen osv. osv.
Det er rigtig mange ting.
Det arbejde er faktisk vores opgave, og jeg er godt med på, at det i den nuværende kultur, som ordføreren for LA, som nu er gået, snakkede om før, ikke er så udbredt.
Så hvis man gerne vil lave lovarbejde, bliver man lidt udskammet eller skældt ud, eller det bliver ligesom sagt, at det skal du ikke.
Du skal ikke engang gå på talerstolen ved anden- eller tredjebehandlingen, for det er ikke en del af den kultur, der er nu.
Nu begynder vi at stikke så langt ind, at man fjerner muligheden for, at man som folketingsmedlem kan lave lovarbejde.
Det synes jeg bare er et ret vildt skridt, og jeg kunne rigtig godt tænke mig, at det blev rullet tilbage.