Leif Lahn Jensen (S), 2019-11-28:
Det er kun en uge siden, jeg stod her på samme talerstol og foreslog at give de børnefamilier, der har det svært, højere ydelser.
Det er altså kun en uge siden, jeg stod her på talerstolen og snakkede om ret og pligt.
Retten til at få en ydelse, man kan leve af, og som ikke får en til at leve i fattigdom, men pligten til at stå til rådighed og gøre sit bedste for at få job eller uddannelse og på sigt bidrage til vores samfund.
Det er jo præcis de ord, ret og pligt, der har bygget det samfund op, vi har i dag.
Hvis vi stadig væk skal bevare troen på vores velfærdssamfund med de ydelser, man kan få, hvis ikke man kan forsørge sig selv, skal vi også sikre, at folk står til rådighed, og sikre, at vi undgår socialt bedrageri og snyd.
Hvis ikke vi gør det, vil man miste troen og lysten til at bevare et samfund som dette, som rent faktisk virker.
Problemet med hele sanktionsområdet er i dag, at det er svært at forstå, ikke særlig enkelt, og at der stadig er nogle, der mener, at de ikke behøver at deltage i fællesskabet og stadig snyde os andre.
Derfor skal vi altid sikre et mere enkelt system og sikre, at folk bliver vejledt ordentligt, så de helt præcist kender konsekvenserne af ikke at stå til rådighed.
Derfor foreslås der også en bedre vejledning, end der er i dag, til de her mennesker, en vejledning, der er på en sådan måde, at den enkelte borger præcis kan se, hvad det får af konsekvenser, hvis han eller hun ikke gør det, man skal.
Derfor bliver der også langt færre sanktionssatser, fra 80 til 4, og dermed langt enklere regler, der er til at forstå.
Med lovforslaget bliver vi også hårdere over for dem, som tager til udlandet, samtidig med at de modtager en ydelse og reelt ikke står til rådighed, og over for dem, som har et uoplyst arbejde, samtidig med at de modtager en ydelse.
Sagt med andre ord, det er dem, som snyder resten af samfundet for at få flere penge til sig selv.
Det vil vi ikke acceptere, og det skal stoppes.
Det skal vi sige igen og igen.
Jeg synes faktisk, at socialrådgiverne i deres høringssvar siger det helt rigtigt og meget præcist, nemlig at de finder det positivt, at det fremgår af lovforslaget, at der fortsat skal tages hensyn til aktivitetsparate ledige, og at det altid skal vurderes, om en sanktion fremmer rådigheden og bringer borgeren tættere på arbejdsmarkedet, altså at det altid skal fremme rådigheden og bringe borgerne tættere på arbejdsmarkedet.
For det er på ingen måde vores mening at ramme dem, som er svage, og som ikke kan stå til rådighed, og som måske slet ikke kan reagere på det her.
Det er tværtimod vores ønske netop at ramme dem, som gør det af ond vilje, og som enten vil snyde samfundet eller ikke gider gøre noget for at bringe sig selv tættere på arbejdsmarkedet og blive selvforsørgende.
I forhandlingerne fik Socialdemokratiet også et ønske ind om at sikre, at kommunerne overholder de sanktionsregler, der er, altså at de sanktionerer, når der er brug for det – ikke for meget, ikke for lidt.
Det vil sige, at de også passer på de svageste.
Samtidig i forhandlingen ønskede vi også en hotline i ministeriet til at hjælpe kommunerne med at kæmpe imod syrienskrigere.
Altså kæmpe imod det, at de får en ydelse, når de tager ud for at kæmpe mod landet.
Det kan vi ikke acceptere, det skal vi ikke acceptere, og det skal vi modarbejde, så meget vi kan.
Så med de ord tror vi på, at vi får et bedre og et mere retfærdigt system, et system, der er langt nemmere at forstå, og derfor stemmer Socialdemokratiet for.