Mai Mercado (KF), 2019-01-22:
I beslutningsforslag B 45 bliver det foreslået, at regeringen inden udgangen af dette folketingsår skal fremsætte et lovforslag om inkorporering af FN's konvention om barnets rettigheder, børnekonventionen, i dansk ret.
Børnekonventionen er ikke i dag inkorporeret i dansk ret.
Med beslutningsforslaget ønsker forslagsstillerne for det første at sende et signal både nationalt og internationalt, fordi børns rettigheder fortsat undertrykkes i andre lande, for det andet at gøre det muligt for børn, forældre og værger at kunne rejse sager om brud på børns rettigheder mere direkte ved danske domstole og for det tredje at sætte rammer for, hvilken lovgivning Folketinget fremadrettet vil kunne vedtage i forhold til børn og unge.
I Danmark er vi kommet langt med arbejdet for at sikre og beskytte børns rettigheder som fastslået i FN's børnekonvention.
Senest i 2017 modtog Danmark både ris og ros for det arbejde, da Danmark blev eksamineret af FN's Børnekomité, og vi er derfor enige om, at der stadigvæk er arbejde at gøre.
Regeringen mener dog ikke, at en inkorporering af børnekonventionen i dansk ret er svaret på det sidste spørgsmål om, hvordan vi skal sikre og beskytte børns rettigheder, og kan ikke støtte forslaget – dels fordi en inkorporering i langt højere grad vil være af symbolsk karakter end indføre egentlige, reelle forbedringer af børns rettigheder i Danmark, dels fordi det vil medføre en risiko for forskydning af kompetence fra Folketinget til domstolene og andre myndigheder.
Det vender jeg tilbage til, men først er det vigtigt for mig at sige noget generelt om børnekonventionens anvendelse i Danmark.
Børn, deres forældre eller værger kan derfor påberåbe sig rettighederne i konventionen direkte ved domstolene og andre myndigheder, som behandler sager om børns forhold, og det har de kunnet, siden Danmark ratificerede konventionen tilbage i 1991.
Der blev det vurderet, om dansk ret var i overensstemmelse med børnekonventionen, og det var tilfældet.
Inkorporeringen betyder derfor ikke, at børn får flere rettigheder, end de allerede har i dag.
Det er altså en ret vigtig pointe.
Børnekonventionens generelle principper, rettigheder og forpligtelser er også løbende blevet indarbejdet direkte i dansk lovgivning i flere tilfælde.
Princippet afspejles også i det nye familieretlige system, som fastslår barnets ret til at blive hørt, en ret, som også er sikret i bl.a. sundhedsloven, og pligten til at beskytte børn mod vold er fastslået i forældreansvarsloven.
Børnekonventionen påberåbes også for og anvendes af de danske domstole, og med Danmarks tiltrædelse i 2015 af den valgfri protokol til konventionen, som giver individuel klageadgang til FN's Børnekomité, er børns retssikkerhed i Danmark styrket yderligere.
Så signalet fra regeringen er derfor klart, både nationalt og internationalt: Danmark skal overholde børnekonventionen.
Menneskeretsudvalget nedsat af den tidligere SRSF-regering kunne i sin betænkning afgivet tilbage i august 2014
ikke nå til enighed om at anbefale en inkorporering af bl.a. børnekonventionen.
En årsag var det grundlæggende spørgsmål om risikoen for, at en inkorporering ville føre til en forskydning af kompetence fra Folketinget og regeringen til domstolene og andre offentlige myndigheder.
Flere af udvalgets medlemmer, herunder udvalgets formand, højesteretsdommer Hanne Schmidt, og medlemmet udpeget efter indstilling fra Dommerforeningen, landsdommer John Lundum, var af den opfattelse, at en inkorporering af i alt seks FN-menneskerettighedskonventioner ville indebære en ikke ubetydelig risiko for, at danske domstole kunne komme til at træffe afgørelser om bl.a. fordelingspolitiske spørgsmål, eksempelvis ved fastsættelsen af generelle regler om velfærdsydelser inden for eksisterende økonomiske rammer, altså spørgsmål, som det efter en dansk retstradition tilkommer lovgivningsmagten at træffe.
Så risikoen var bl.a. begrundet med, at en inkorporering af konventionerne ville skabe et stærkere retligt grundlag for at anvende bestemmelserne i f.eks. børnekonventionen i overensstemmelse med bl.a. generelle bemærkninger og udtalelser fra FN's Børnekomité, som regeringen ellers ikke ville have valgt at efterleve og heller ikke er forpligtet til at efterleve.