Zenia Stampe (RV), 2024-02-23:
Tak for det.
I den bedste af alle verdener var der jo ikke flygtninge – ikke fordi de ville blive spærret inde, men fordi der ikke var nogen grund til at flygte.
I den bedste af alle verdener havde vi ikke et præstestyre i Iran, og vi havde ikke Taleban i Afghanistan, Assad i Syrien eller frygtelige borgerkrige rundtomkring i afrikanske lande.
Sådan er det desværre ikke, og sådan bliver det nok aldrig, selv om der faktisk er mindre krig nu end i mange andre historiske perioder.
I den næstbedste verden hjalp vi flygtningene i de områder, som de kommer fra, altså i nærområderne.
Vi investerede i ordentlige forhold, så man ikke skulle bo et helt liv i en teltlejr eller i interimistiske boliger.
Vi investerede i skoler og uddannelse.
Vi investerede i, at flygtninge kunne leve et værdigt liv, imens de var flygtninge.
For ofte er realiteten jo desværre den, at man ikke kun er flygtning i 1, 2, 3 år; jeg tror nok, at man plejer at sige, at folk i gennemsnit er flygtninge i 20 år.
Så det kræver jo nogle helt andre investeringer end dem, som vi ser i dag i nærområderne, hvor folk bor under de mest kummerlige forhold, og hvor de store flygtningelejre også er en stor byrde for de i forvejen hårdt ramte og trængte lande.
Vores vision tror jeg i virkeligheden ikke er så meget anderledes end for mange af de andre, der har været på talerstolen i dag før mig, nemlig en vision om, at vi primært hjælper folk i nærområderne.
Og så kan vi tage nogle kvoteflygtninge for at aflaste lejrene og for at skabe en solidaritet.
Der er jo ikke nogen af os, der ønsker, at folk skal sætte sig i bevægelse og være nødsaget til at være afhængige af illegale menneskesmuglere osv., men det er jo et resultat af, at forholdene er så frygtelige i de områder, som folk starter med at flygte til.
Så hvis vi skulle til den vision, skal vi jo starte med at investere i flygtningelejre i de lande, som bærer den største byrde for flygtningekrisen.
I stedet for at investere i nærområderne begynder man bare at lukke grænserne – samtidig med at man snakker om den der vision om, at det kunne være så dejligt, at folk blev i nærområderne, hvilket er en vision, vi faktisk deler.
Som jeg har sagt flere gange i dag, er vi jo ikke imod grænsekontrol.
I dag har man jo ret til at søge spontant asyl, så en grænsekontrol og en grænse i det hele taget er jo ikke et værn mod flygtninge.
Men det kan være en måde at sikre ordnede forhold på i forbindelse med migration og ikke mindst flygtninge, der flygter.
Det, vi jo ser, er netop, at man bruger grænsekontrollen til noget andet.
Vi har den danske grænsekontrol, som jo aldrig nogen sinde har været et middel til at forhindre folk i at søge asyl i Danmark.
Jeg ved godt, at det er sådan noget, som borgerlige politikere prøver at tegne et billede af.
Det har aldrig nogen sinde været sådan, at man på grænsen kunne afvise folk, der kom og sagde, at de søgte asyl.
Så skal de med det samme fragtes til et modtagecenter og få afprøvet deres asylsag.
Det sådan, det er.
Tværtimod har det jo nogle gange ført til flere asylansøgere.
For der er nogle, der egentlig bare har haft lyst til at køre eller gå igennem Danmark og videre til andre lande, men når de bliver mødt på grænsen, bliver de spurgt, hvad de laver her.
Hvis de så siger, at de er flygtninge og gerne vil søge asyl, jamen så søger de asyl i Danmark og får altså ikke lov til at bevæge sig videre.
Den danske grænsekontrol har aldrig nogen sinde været et værn mod asylansøgere.
Den europæiske grænsekontrol bliver nogle gange brugt til at forhindre folk i at søge asyl, men som regel primært for at skabe ordnede forhold.
Nu er vi så der, hvor vi også er begyndt at støtte Tyrkiet i at få en grænsekontrol.
Men det, der er så afgørende, er, at der er nogle grænseovergange, hvor man som asylansøger kan gå hen og få afprøvet sin asylsag.
Jeg kunne ikke rigtig læse ud af de interviews, der var blevet lavet, at ministeren havde spurgt om det.
For det er det jo det afgørende ved grænsekontrol: Har man mulighed for at søge asyl?
Det er det afgørende.