runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2017-04-20:
Jamen det er vel udtryk for en – hvad hedder det – vilje til at lytte, at jeg f.eks. personligt har haft møde med den engelske europaminister, David Davies, og det er jo, for at han kan lytte til de danske synspunkter og jeg kan lytte til hans synspunkter, og så har vi den viden at gå videre med.
Vi har ikke nogen interesse i at forhindre U.K. i at gennemføre deres Brexit.
Det skal de da selvfølgelig have en mulighed for at komme igennem med.
Det kommer de også igennem med, men det er også bare sikkert og vist og vigtigt at få understreget, at det, vi også taler om her helt nede på bundlinjen, er danske arbejdspladser.
Det kan ikke være rigtigt, at vi bliver så tossegode i Danmark, at vi bare siger til briterne, at de bare skal have fri adgang til det indre marked, og at vi så skal møde toldmure og tekniske handelsændringer og alt muligt andet, når vi kigger den anden vej.
Altså, det er i hvert fald en form for hjælpsomhed, jeg ikke er interesseret i at deltage i, og jeg er glad for at kunne konstatere, at der er et bredt flertal i Folketinget, som er enige om, at det ikke er hjælpsomt for danske arbejdere og danske borgere at have den tilgang til det.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Nå, men der er få ting, jeg kan garantere for ikke kommer til at ske, og en af dem er da, at EU ensidigt vil tillade toldmure vendt mod EU fra Storbritanniens side, uden at EU laver et lignende regimente.
Men det, jeg egentlig vil spørge om, er, om udenrigsministeren ikke er enig med mig i, at uanset hvordan man vender og drejer det, uanset om man fastholder, at Storbritannien skal håndtere alle sine forpligtelser frem til 2023, vil det uvægerligt resultere i en efterregning på op til 530 mia. kr., når vi kommer på den anden side af 2023.
Hvordan forestiller udenrigsministeren sig, at man internt i EU skal kunne udrede de der 530 mia. kr.?
Jeg er ikke sikker på, at der er så mange, der er så optaget af at betale, som hr. Rasmus Nordqvist er.
Anders Samuelsen (LA), 2017-04-20:
Udgangspunktet for regeringen er, at vi selvfølgelig skal have et tilpasset budget for EU, når vi kommer på den anden side og briterne ikke længere er en del af det europæiske samarbejde, men det har altså indtil nu været og vil med det, som vi går ind i nu, være en kamp om at forsvare danske interesser og danske borgere imod en ekstraregning på op mod 10 mia. kr. om året.
Det er rigtig, rigtig mange penge.
Det kan man ansætte rigtig, rigtig mange hjemmehjælpere for.
Med det kan man gøre rigtigt meget godt ude i daginstitutioner, ude i skoler osv.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at vi ikke skal kæmpe fra morgen til aften for, at den regning skal blive så rimelig som overhovedet muligt, så lille som overhovedet muligt.
Hvis vi ikke gør det, gør vi ikke vores arbejde ordentligt, og det agter den danske regering og jeg selv at bidrage til at vi gør og heldigvis i et godt samarbejde med et bredt flertal i Folketinget.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Det bliver ganske kort, da der ikke er så mange tilbage i salen.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan det havde set ud, hvis vi havde stået her kl. 22.30, hvor debatten ifølge de oversigter, jeg har fået, skulle være startet.
Men sådan er det.
Jeg vil også takke for en udmærket debat i dag.
Jeg vil sige, og jeg har efterhånden påtalt det nogle gange, og jeg kommer altså også til at påtale det i dag, at jeg ikke ved, om Det Konservative Folkeparti helt har opgivet at have en EU-ordfører, men nu har vi inden for det sidste par uger haft tre debatter, der har handlet om EU, og hvor Det Konservative Folkeparti ikke har været repræsenteret ved en ordfører, og det undrer mig, set i lyset af de ellers ret tydelige markeringer om EU-politik, som kommer fra den konservative ordfører, men aldrig kommer her i salen.
Så er det sagt.
Først og fremmest er det i virkeligheden for danske virksomheders skyld, selvfølgelig også i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt det kan være relevant på et tidspunkt at spørge befolkningen om danskernes tilknytning til EU, men også i forhold til det spørgsmål, som vi har haft oppe at vende mange gange i dag, nemlig spørgsmålet om den her regning, som jo kommer, og jeg synes bare, at det er væsentligt at understrege, at regningen venter, regningen kommer.
Det eneste, man kan gøre, er at udskyde regningen, for på et tidspunkt, når Storbritannien falder ud af systemet, jamen så er der en meget, meget stor regning, som skal hentes ind igen, på altså som sagt i størrelsesordenen 530 mia. kr. Men tak for debatten i dag.
Jeg synes, den har været velgørende, og det bliver spændende at se, hvordan det går med det der mandat i morgen.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-04-20:
Jeg må sige, at den der unationale holdning, som Dansk Folkeparti har her, altså virkelig undrer mig – for det er jo det, der er tilfældet.
Altså, det er fuldstændig korrekt, at man lige så godt kunne kalde det britisk folkeparti eller russisk folkeparti i andre sammenhænge.
Der er jo ingen grænser for, hvor ikkenational Dansk Folkeparti kan være, når man sådan går ind og varetager andre landes interesser i forskellige sammenhænge.
Og det, at man i det her tilfælde går ind og siger, at man faktisk ville varetage britiske interesser for at fremme nogle mål, som Dansk Folkeparti har, synes jeg virkelig er rimelig grænseoverskridende at høre fra et parti her i det danske Folketing; det må jeg sige.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Se, der er et land i EU, der har haft mulighed for at stemme sig ud af EU, og det har de gjort.
Der har været en stribe af folkeafstemninger om Lissabontraktaten – i Holland, i Frankrig – som endte med, at befolkningerne sagde nej tak.
Der har været afstemninger i Irland om diverse traktater, og de har som oftest sagt nej til at starte med, og så har de fået en eller anden aftale og efterfølgende sagt ja.
Det samme er tilfældet i Danmark, hvor vi også har haft flere afstemninger, som efter et nej efterhånden er endt med et ja.
Jeg vil jo gerne have en form for samarbejde, men vi kan ende i en situation, hvor vi intet samarbejde har, fordi vi har for mange tonedøve politikere som fru Zenia Stampe, der ikke vil lytte, men bliver ved med at leve i en fantasiverden, der handler om, at man nok et eller andet sted har ret alligevel, og at Dansk Folkeparti og dem der, der bliver ved med at stemme nej til noget, der har med EU at gøre, nok ikke repræsenterer så mange.
Zenia Stampe (RV), 2017-04-20:
Jeg står og drømmer lidt – det gør jeg altid, når hr. Kenneth Kristensen Berth taler.
For nylig fik jeg en mail fra en seer, der sagde, at jeg altid havde sådan et drømmende blik, som om jeg ønskede mig et helt andet sted hen.
Det er måske, fordi spørgsmålene altid kommer derfra.
Dog har jeg det jo ikke på samme måde med hr. Kenneth Kristensen Berth, som han måske har det med mig.
Jeg lytter altid interesseret, og jeg ville jo elske den dag, hvor vi var enige – og det er da også forekommet.
Men det der med at sige, at vi vil piske medlemmerne til at blive inde i EU, synes jeg er en ret bemærkelsesværdig udtalelse.
Altså, er vi ikke enige om, at et land kun er i EU, hvis landet ønsker det, og at hvis der er et meget stort, massivt flertal i befolkningen, der ønsker at gå ud af EU, så kan man komme det?
Det undrede mig egentlig ikke, for det er jo det, Dansk Folkeparti altid gør, nemlig forsøger at fremstille sig selv som repræsentant for folket – men hvis alle folk eller et flertal af folket var der, hvor hr. Kenneth Kristensen Berth er, så var der jo ikke et EU.
Derfor er det ikke mig, der pisker nogen.
Tværtimod synes jeg måske, at det er hr. Kenneth Kristensen Berth, der mener, at man skal piske EU, indtil vi makker ret og gør, ligesom hr. Kenneth Kristensen Berth mener.
Når det så er sagt, synes jeg der er al mulig grund til at se EU efter i sømmene og reformere det – og det synes jeg egentlig også at der er blevet taget rigtig gode skridt i retning af.
Men at fremstille sig selv som repræsentant for flertallet af den europæiske befolkning, der ønsker sig et helt andet EU, er jo en falsk præmis.
For hvis flertallet mente, som hr. Kenneth Kristensen Berth gør, havde vi ikke et EU, eller så havde vi i hvert fald et helt andet EU.
Det har vi så ikke, og det er måske trods alt et tegn på, at Dansk Folkeparti, selv om de er et større parti i Radikale Venstre, måske alligevel er mindre i trit med den europæiske befolkning, end jeg er, end et flertal af de danske partier er.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Jeg har sådan en opfattelse af Liberal Alliance som værende i virkeligheden lidt et kræmmerparti – og det skal ikke opfattes negativt – som i hvert fald godt ved, hvem der skal have hvilke penge hvornår.
Ville fru Christina Egelund synes, det var fair, at hvis fru Christina Egelund var medlem af et fitnesscenter på en abonnementsordning, så skulle fortsætte med at betale de næste 4-5 år, hvis fru Christina Egelund meldte sig ud af fitnesscentret?
Christina Egelund (LA), 2017-04-20:
Nu synes jeg ikke, at det er særlig gentlemanagtig, at hr. Kenneth Kristensen Berth lægger som præmis, at jeg ikke er medlem af fitnesscenter, men lad nu det ligge.
Det er da klart, at jeg synes, at hvis man er en troværdig og ordentlig samarbejdspartner, som indgår nogle aftaler, hvori der ligger nogle forpligtelser, så står man selvfølgelig ved de forpligtelser.
Alternativet er jo så helt konkret i det her tilfælde, at der er andre, som skal betale den regning, og det må stå fuldstændig for Dansk Folkepartis egen regning, hvis de mener, at det er danske borgere, der skal betale den regning, som Storbritannien har kommittet sig på.
Det mener jeg ikke.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-04-20:
Ja, hvad er det så, vi diskuterer i dag?
Det er vores forhandlingsposition i forbindelse med Brexit.
Man kan jo starte den diskussion alle mulige steder fra.
Jeg synes, at man først og fremmest må se på, hvad det egentlig er, der skal findes ud af.
Det er jo for det første, at der er nogle regninger, der skal betales.
Der er nogle mennesker, der har arbejdet.
Så er der noget hedder pension, der skal betales.
Der er nogle andre ting, der skal betales, og det skal man selvfølgelig finde ud af, før man går videre til også at finde ud af, hvordan vi skal arbejde sammen i fremtiden.
Men det, der er værd at se på, er jo også, hvad det er, Storbritannien egentlig ønsker.
De ønsker at forlade EU.
De ønsker ikke alle mulige andre ordninger, som forespørgeren stod og fantaserede om før, nej, de vil faktisk bare forlade EU, og så må vi jo finde en god løsning på det for EU, for Danmark og for Storbritanniens skyld.
Det har jo stået meget klart fra den britiske premierministers side, at det jo virkelig var et alvorligt Brexit, man ville have, det var ikke et soft, det var et decideret hard, altså et virkeligt hårdt brud med EU.
Det var det, man ville.
Jamen så skal man jo også selvfølgelig have det.
Hvis man ønsker at bryde helt, jamen så må vi jo finde en måde at gøre det på, og der kræver det altså, at vi tager nogle skridt, før vi kommer hen til, hvordan vi så samarbejder i fremtiden, for først vil de ud.
Det er det, de har valgt.
Når det er sagt, synes jeg, at det er rigtig, rigtig nødvendigt, at vi også tænker fremad, når vi har fundet en løsning på, hvordan de kan komme ud af det her tætte samarbejde.
Og det er jo for det første at se på, som der er mange, der har snakket om, handel, handel og handel, men så er der også en anden del, og det er jo derfor, jeg håber, at vi får et grønt Brexit, for vi kan altså takke EU for rigtig mange ting, bl.a. at Storbritannien er fulgt med den grønne agenda.
Når jeg snakker med grønne politikere i Storbritannien, oplever jeg, at de er rigtig, rigtig bekymrede for, hvad der skal ske, når de melder sig ud af EU med hensyn til både miljø- og klimadagsordenen.
Så jeg håber da, at der i de her forhandlinger om det fremtidige samarbejde også kommer til at være nogle forpligtelser over for vores klode, vores miljø og til den klimaindsats, der skal gøres, at vi ikke stirrer os for blinde på, at det kun handler om et handelssamarbejde, men også, at vi faktisk har nogle fælles interesser i den planet, vi bor på.
Det er noget, jeg synes, at Danmark i hvert fald også kunne spille ind på bordet, når vi kommer til det.
Men der er jo først en udmeldelse, der skal forhandles på plads, før vi kan snakke om et fremtidigt samarbejde.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Men grunden til, at jeg lige vil spørge hr. Rasmus Nordqvist om noget, er jo, at jeg har oplevet hr. Rasmus Nordqvist som en, der ikke var så bange for at give penge til EU.
Vi havde et europaudvalgsmøde før jul, hvor vi diskuterede EU's fremtidige budgetter, og hvor hr. Rasmus Nordqvist sådan set var den eneste blandt samtlige Folketingets partier, der var repræsenteret, der var parat til at skæppe mere i bøssen, altså at give EU nogle flere penge, og derfor synes jeg jo, at det er lidt besynderligt, at hr. Rasmus Nordqvist også er skræmt ved udsigten til den der regning.
Sagen er jo den, at den regning bl.a. kommer, fordi EU mener, at Storbritannien skal blive ved med at betale til strukturfondsprogrammer, infrastrukturprogrammer og andet på den anden side af en udmeldelse.
Under alle omstændigheder er der en regning, der venter.
Det er 525 mia. kr., det er et slag på tasken, og det er selvfølgelig ikke kun Danmark, der skal betale.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-04-20:
Jeg vil egentlig gerne dele det her op i to dele.
For nu drager hr. Kenneth Kristensen Berth selv det her med EU-budgettet ind, og det handler ikke om at give EU flere penge.
Vi havde nogle opgaver, vi skal løse i fællesskab, og de koster nogle penge.
Det koster jo penge, og så må vi fordele det, det koster, mellem os.
Den anden del handler om den regning, der ligger i forhold til den her bodeling eller skilsmisse, som hr. Jan E. Jørgensen snakker om.
Der er jo en regning, der skal betales, og der mener vi selvfølgelig der skal forhandles med Storbritannien om, hvad det er for en del af den regning, de skal betale.
Der er for det første de helt lavpraktiske dele af regningen, der skal betales, og for det andet er der nogle af de langsigtede investeringer, der er lavet i fællesskab, mens Storbritannien var fuldt og helt medlem, og der synes jeg at det helt klart skal forhandles, at det bør de blive ved med at have nogle forpligtelser til at betale færdigt på.
Sådan er det, når man har været med til at tage nogle beslutninger.
Jeg kan så slutte af med at sige, at jeg af rigtig mange omgange har betalt mange penge til fitnesscentre uden at gå derned, altså helt frivilligt bare har betalt og betalt, og det var endda engang 2 år i træk.
Så det kan være, at det kan inspirere Storbritannien.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Nu sigtede jeg faktisk ikke så meget til perioden frem mod 2023, jeg sigtede i virkeligheden også til perioden bagefter.
Jeg føler i hvert fald lidt, at der er mange partier her, der har glemt, at Storbritannien uanset hvad på et tidspunkt er ude af EU, og at de jo efter en indfasningsperiode faktisk ikke kan tvinges til at betale mere, altså for noget, som de ikke har del i, og det er efter 2023 så i omegnen af 500 mia. kr.
Det er trods alt også en slat penge, og det var derfor, jeg spurgte, om Alternativets udgangspunkt så er, at Danmark også skal spytte i kassen og betale sin part af det, eller er Alternativets udgangspunkt det, at vi skal til at skære i forhold til, hvad EU beskæftiger sig med?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-04-20:
Der er jo en masse hvis'er i det her, for det første fordi budgetterne ser anderledes ud, når der er et stort land som Storbritannien, der forlader EU, og så er der både indtægter og udgifter, der forsvinder.
For det andet skal vi finde ud af, hvordan det skal se ud bagefter, og her er der også den ting med, hvad for en tilknytning der er.
Vi ved, at det koster Norge penge at have den tilknytning, de har, og det er det samme med Storbritannien.
Der er jo ikke noget, der bare er gratis.
Hvis man vil have fordele, skal der på et eller andet tidspunkt også betales noget, og det er jo det, der skal forhandles.
Vi kan jo ikke sidde her og fabulere om, om vi efter 2023 skal betale det ene, det andet eller det tredje, for vi kender ikke budgetterne.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Jeg har sådan en god huskeregel, som er, at hvis Radikale Venstre er betrygget ved noget eller er glade for noget, er der altid grund til at være ekstra opmærksom, for så er der formentlig noget galt.
Altså, man kan jo vælge pisken eller guleroden, men i mine øjne virker det faktisk lidt, som om fru Zenia Stampe har ræsonneret sådan, at guleroden ikke rigtig virker, så derfor må man bare piske de tilbageværende medlemslande til at forblive i det her samarbejde, som fru Zenia Stampe gerne vil have at de skal være inden for, ved at gøre alternativet uinteressant; så har jeg sagt det på en pæn måde.
Det tror jeg så ikke helt holder vand, altså, det tror jeg ikke helt er løsningen på at skaffe mere opbakning til EU, men det må fru Zenia Stampe jo dybest set selv om.
Men faktum er jo, at det er 22 pct. af den britiske befolkning i dag, der ønsker at omgøre den beslutning, som briterne har truffet.
Det er selvfølgelig en slat, men så mange er det heller ikke.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Tak for det, formand.
Det her lovforslag er en udmøntning af den aftale om øget gennemsigtighed og mobilitet på realkreditmarkedet, som et bredt udsnit af Folketinget indgik tidligere i år.
Den aftale er igen en konsekvens af den debat, der opstod i kølvandet på Nykredits, Totalkredits stigning af deres bidragssatser i 2016.
Jeg sagde dengang, og det synes jeg stadig væk, at det var en meget uskøn debat, vi havde.
En privat virksomhed, som er i konkurrence med andre private virksomheder, må kunne hæve priserne, uden at det fører til indgreb fra politisk side.
Men nu har vi altså indgået den her aftale, og den indeholder forskellige elementer, hvoraf en del af elementerne sådan set er fornuftige nok, men jeg tror også, at jeg ville lyve, hvis jeg sagde, at vi havde indgået aftalen, hvis vi ikke havde siddet i regering.
Det ville nok være ret nemt at påvise, at det havde vi ikke, fordi da vi havde debatten, sad vi ikke i regering, og der kritiserede jeg og LA debatten og ønsket om indgreb på baggrund af den.
Men nu kommer der altså så nogle ændringer, og det er bl.a. ændringer, som medfører, at man skal oplyses om, hvad der ligger til grund for bidragsstigninger, endda meget konkret oplyses om på procentniveau, hvad der ligger til grund for bidragsændringerne.
Det synes jeg måske er sådan lidt underligt, for det er jo svært for et realkreditinstitut, ligesom det er for alle andre virksomheder, at sige krone til krone, hvorfor man hæver prisen på produktet.
Hvis vi nu forestillede os, at vi skulle bede Arla eller andre om krone til krone at sige, hvorfor de hævede prisen på en liter mælk med 25 øre, ville de nok have svært ved det, da det er ganske kompliceret, men ikke desto mindre beder vi nu realkreditinstitutterne om at gøre det.
Så sættes varslingsperioden op fra 3 til 6 måneder.
Det bliver forbudt at indkræve indfrielsesgebyrer, og fremover vil et institut ikke kunne opkræve mere end halvdelen af summen ved kursskæring ved indfrielse af lån i varslingsperioden, ved forhøjelse af bidragssats i et realkreditinstitut og ved forhøjelse af rentetillæg ved realkreditlignende lån i pengeinstitutter.
Jeg synes, at der er en ting, som man bør være opmærksom på, lige meget om man synes, at det her er et rigtig godt forslag, eller om man synes, at det er et mindre godt forslag, og det er, at de omkostninger, der er ved at drive et realkreditinstitut og også ved, at folk skifter realkreditinstitut og indfrier lån osv., jo ikke forsvinder.
De vil så blive pålagt andre boligejere.
Man kan jo så diskutere, hvor rimeligt det er, at de omkostninger, der er, ved at man handler og man vælger at handle også som kunde, skal pålægges de kunder, som ikke vælger at handle.
Jeg synes ikke, at det er specielt rimeligt, og jeg synes, at det ville klæde Folketinget at være ærlig om, at de omkostninger nu påføres andre boligejere.
Det synes jeg ikke har været særlig tydeligt i debatten, men jeg synes, at det er fair at sige det.
Men vi er med i aftalen, og derfor står vi selvfølgelig også ved den, og derfor støtter vi selvfølgelig også lovforslaget.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-04-20:
Ja, det lyder jo sådan set i bedste fald som en, skal vi kalde det farlig strategi.
Har Dansk Folkeparti tænkt tanken til ende derhen, at hvis det nu ender med, at den danske befolkning ønsker at blive i EU, så har vi jo givet briterne en aftale, der er bedre, end den ellers var blevet, på bekostning af danske interesser, og så skal Danmark leve med de resultater, det giver?
Er tanken tænkt helt til ende, hvis det nu ikke går, som hr. Kenneth Kristensen Berth forestiller sig?
Ida Auken (RV), 2017-04-20:
Vi synes jo, det er godt, at der skal redegøres for, hvorfor man hæver den enkelte bidragssats.
Om vi ligefrem skal have en ny instans på det her tidspunkt, vil jeg faktisk ikke stå og tage stilling til her, ikke mindst fordi – her en lille disclaimer – det faktisk er Martin Lidegaard, der permanent har overtaget ordførerskabet, når han er kommet tilbage fra barsel.
Så jeg vil hellere lade ham give et endeligt svar end at stå heroppe og love det ene eller andet.
Pelle Dragsted (EL), 2017-04-20:
Det er der fuld forståelse for.
Tak for det.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Tak for det, formand.
Kan ordføreren redegøre for, hvordan realkreditinstitutterne skulle få den egenkapital, som vi har bedt dem om at have, hvis der ikke var nogen, der ville skyde den ind i form af aktiekapital?
Hvordan skulle de få den egenkapital?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-20:
Jeg forstår simpelt hen ikke spørgsmålet.
Altså, i 200 år har vi haft et system med realkreditobligationer, hvor markedet har fungeret uden afkastkrav på 12 pct. Så jeg er simpelt hen ikke sikker på, hvad spørgsmålet er.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Vi har jo bedt dem om at holde noget mere egenkapital, så hvis de ikke kan få det, ved at nogen skyder nogle penge ind, hvordan skulle de så få det?
Det er vel et meget enkelt spørgsmål.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-20:
Ja, men ordføreren indikerer, at den eneste måde at få de her penge ind på er, ved at nogen investerer, og så kommer de penge ikke ud igen, for så er der sket en polstring.
Så der er kun sket en generel indtægtsstignig igen og igen fra 2007 over kriseårene og så til 2014, 2015 og 2016.
Man har kun hævet sin indtjening igen og igen.
Det viser jo altså – og der er ordføreren og jeg bare uenige med hinanden – at der er sket en øgning af indtægterne.
Det er i høj grad på grund af bidragsstigningerne, og fordi afkastkravet er vokset og vokset, altså det, som skal udbetales til ejerne.