Hans Kristian Skibby (DD), 2023-04-20:
Jeg vil sige, at det her lovforslag ikke er et af dem, hvor jeg har haft behov for at skrive en tale.
For først og fremmest har det fyldt utrolig meget, altså diskussionerne, forhandlingerne og dialogen med interessenter og naturligvis også med alle mulige andre, men også besøg hos Danske Vognmænd og andre.
Jeg er jo farvet af – det er ikke nogen hemmelighed – at jeg er uddannet speditør og har været det for mange år siden og har arbejdet inden for transportbranchen, i hvert fald indtil jeg kom herind i Folketinget.
Det er en god branche; det er et dejligt sted at være, og det vil det selvfølgelig også være, selv om vi får den her afgift.
Det er ikke sådan, at vi siger, at vi lægger vores transporterhverv i graven med det her.
Men der, hvor vi i Danmarksdemokraterne har en anke, er, i forhold til hvad det er for nogle rammer og vækstbetingelser, vi giver.
For de her mange lastbiler, som kører rundt med gods i alle egne af Danmark, også de steder, hvor der ikke er jernbaner lige i nærheden, kører jo ikke med gods for sjovs skyld.
De kører ikke med sommersandaler, når det er vinter.
De kører med varer til hr. og fru Danmark, og de kører med varer til vores virksomheder, til detailhandelen og alle mulige andre.
Det er en nødvendighedsbranche.
Hvor var vi henne uden transportsektoren?
Bare tænk på alt det, man møder i sin hverdag – hvor meget der bliver transporteret rundt.
Det er da rigtigt, at der er en klimabelastning.
Det kommer vi ikke uden om; naturligvis er der det.
Og derfor er Danmarksdemokraternes tilgang jo også den, at vi lige såvel som alle mulige andre steder skal indtænke det i den grønne omstilling.
Vi skal vise parathed og mobilitet.
Og det er altså det, som et flertal her i Folketinget er ved at gøre, hvis det her lovforslag bliver til virkelighed, hvad jeg desværre frygter, uden at der bliver pillet nogle af de værste tidsler ud af ligningen.
Det er da rigtigt, at til at begynde med er det kun lastbiler over 12 t, men så kommer vi til 2027, hvor vi kommer ned på 3,5 t, og vi går også fra 10.000 km vejnet, der bliver afgiftspålagt, til, at det er over 75.000 km vejnet, der skal beskattes med den her afgift.
Men det er jo også et billede af, at hvis man skal den vej, skal det i hvert fald gøres med omtanke, og det skal gøres med en omhu og en præcision, som gør, at branchen bare tilnærmelsesvis har en mulighed for at kunne følge med.
Der skal være advarsler i forhold til afskrivning af eksisterende materiel; der skal være mulighed for opsparing og finansiering af indkøb af nye typer transportmidler; der skal, som jeg tidligere har sagt, være en veludviklet infrastruktur i forhold til at lade bilerne op.
Og alting skal også gøres sådan, at lastbilerne ender med at have mere veludviklede batterier, som gør, at de kan køre nogle længere ruter.
Her den anden dag læste jeg en artikel i Transportmagasinet – jeg ved ikke lige, hvad for et det var – om den første danske ellastbil, der kører på længere ruter; den kører ikke kun rundt med mælk i København.
Det er fint nok, at de gør det, også med tilskud, men der er også nogle, der kører på en rute fra Vestjylland til Sjælland, og det er sådan set gået udmærket på langt, langt de fleste ture, men som der stod i artiklen, var der en dag, hvor der var modvind, og så måtte man holde ind i Taulov og finde et sted at lade den her store lastbil op.
Sådan vil det jo også blive, hvis ikke der er tilstrækkeligt med kapacitet og en tilstrækkelig udvikling af de batterityper, som der er brug for, og også de aggregater, som gør, at man kan optimere og gøre ladningsprocessen hurtigere.
For vognmanden har jo en regning til den chauffør, der står og venter.
Når vi andre står nede ved McDonald's og tanker vores Tesla, som der ovenikøbet er en billigere afgift på, så kan man lige købe en kop kaffe samtidig, og det er da vældig hyggeligt.
Men vognmanden skal altså betale løn og pension og sygedagpenge og alt muligt andet – alle de forpligtigelser, der er – til alle sine medarbejdere.
Så det er ikke bare en nem ting.
Vi er nødt til at gøre det med omtanke, og det er altså ikke omtanken, der trykker, i forhold til det her lovforslag.
De årlige udgifter til afgifter for en diesellastbil stiger til omkring 87.900 kr. fra 2025 op til 125.000 kr., når det er fuldt implementeret i 2028.
I dag er den tilsvarende regning for en dansk vognmand 9.300 kr. for det samme antal kørte kilometer.
Hvis så bare pengene gik tilbage, så man kunne bruge dem på infrastruktur og aggregater og alt muligt andet – afskrivning på alt det materiel, de har – men det gør de desværre ikke.
Derfor er det altså ikke hensigtsmæssigt at gennemføre den her lov, sådan som man gør nu, og derfor kan vi i Danmarksdemokraterne naturligvis ikke støtte lovforslaget.