Josephine Fock (ALT), 2018-01-16:
Tak for ordet.
Grunden til, at vi har fremsat det her beslutningsforslag, er i to dele.
Den bekymring er vi ikke alene om at have.
Justitsministeren har således i et svar på et folketingsspørgsmål, som jeg har stillet, forklaret: »Justitsministeriet har på et møde med Rigspolitiet den 26. oktober 2017 drøftet politiets håndtering af straffelovens betleribestemmelse, herunder i forhold til de internationale forpligtelser på området.
På mødet deltog en politidirektør fra Rigspolitiet og to afdelingschefer, en kontorchef og en chefkonsulent fra Justitsministeriet.
På mødet blev det aftalt, at Rigspolitiet for god ordens skyld skulle rette henvendelse til alle landets politikredse, herunder Københavns Politi, og henlede opmærksomheden på, at politiets indsats på området skal tilrettelægges og udføres på en ikke-diskriminerende måde, og at dette skulle kommunikeres ud til samtlige personer i kredsene.«
Der er altså således tale om adskillige højtstående embedsmænd, som har været inde over den bekymring.
Jeg føler mig tryg ved, at ministeren og ministeriet har taget den bekymring alvorligt, og jeg betvivler hverken ministerens, ministeriets eller politiets hensigter.
Men det er klart, mener jeg, at når man højt oppe i systemet har været bekymret for muligheden for diskriminerende praksis, giver det stof til eftertanke for os lovgivere.
Og det er jo, som vi også har været inde på her i dag, fordi fokus på hele loven var, at man som udgangspunkt gerne ville ramme udenlandske tiggere – og derfor er der jo ikke noget at sige til, at politiet måske i starten har haft svært ved at vide, hvem de konkret skulle gå efter.
For det er jo ikke i alle tilfælde, sådan som Venstres ordfører har gjort opmærksom på, bekymrede borgere, der har henvendt sig, fordi der har siddet en tigger.
Nej, vi ved fra de sager, der er, at det også i høj grad er politiet, der har foretaget en opsøgende indsats i forhold til de pågældende steder og der anholdt folk.
Den anden grund til, at vi skal tilbagerulle lovændringen, er, at vi mener, at der er tale om sjuskearbejde fra Folketingets side, og jeg synes jo, at vi alle sammen skal tage det alvorligt, når vi lovbehandler.
Inden jeg går ind i spørgsmålet om sjusk, vil jeg lige nævne, at lovforslaget havde titlen »Forslag til lov om ændring af straffeloven«, og undertitlen var »Skærpelse af straffen for utryghedsskabende tiggeri«.
Som vi har beskrevet i bemærkningerne til vores beslutningsforslag, er den titel misvisende, og den har givetvis været medårsag til den forvirring hos en række ordførere, som har ført til sjusk.
Det fremgår nemlig af bemærkningerne til lovforslaget om skærpelse af straffen for utryghedsskabende tiggeri: »Tiggeri kan efter forslaget straffes uden forudgående advarsel, når det foregår et af de nævnte steder.
Dette gælder, uanset om tiggeriet i det konkrete tilfælde har skabt utryghed.«
Disse ord, som fremgår af lovforslagets bemærkninger, står i skærende kontrast til både den undertitel, som lovforslaget havde, og den måde, en række af de partier, der vedtog lovændringen, fremstillede lovforslaget på.
Jeg tror faktisk, at det i høj grad handlede om, at man simpelt hen havde misforstået lovforslaget.
Det gælder f.eks., når Socialdemokratiets retsordfører, Trine Bramsen, under førstebehandlingen af lovforslaget stod på talerstolen og svarede min kollega Carolina Magdalene Maier og De Radikales retsordfører, Zenia Stampe, når de satte spørgsmålstegn ved definitionen af utryghedsskabende tiggeri, ved at sige følgende: »Definitionen af det utryghedsskabende er jo den samme, som vi en gang har behandlet i forhold til det her med lejre, altså når de har en aggressiv adfærd, når der er nogle, der føler sig generet af det, når der forekommer anmeldelser, og man vurderer karakteren af, hvordan betleriet er foregået, og det vil jo selvfølgelig altid i sidste ende være domstolenes vurdering med en beskrivelse af forholdene.
Men der står altså meget klart, at det er den utryghedsskabende og dermed ikke den passive form for betleri.«
Det vil sige, at det behøver ikke at være utryghedsskabende, men at det, at man gør det et af de pågældende steder, pr. definition er utryghedsskabende.
Her var der en person, der løb efter alle de handlende, der kom ud, og rørte ved dem, og det havde en meget aggressiv karakter.
Det er utryghedsskabende betleri.«
Men igen vil jeg sige, at det jo ikke er sådan, lovforslaget er blevet udført.
Der er også andre ordførere, der øjensynligt har misforstået lovforslaget.
Det gælder regeringspartiet Venstres ordfører Marcus Knuth, som sagde følgende under førstebehandlingen: »Men vi har ikke noget omfattende problem – ikke mig bekendt i hvert fald – med danske hjemløse, der følger det mønster, og derfor vil de heller ikke blive ramt, fordi de primært sælger Hus Forbi og de ikke opfører sig på en måde, der er utryghedsskabende.«
Det gælder også ordføreren for justitsministerens eget parti, De Konservatives ordfører, hr. Naser Khader, der under førstebehandlingen her i Folketingssalen udtalte: »Det er kun, når man tigger på en måde, der er utryghedsskabende.
Det er ikke folk, der på en fredelig måde tigger om 5 kr.«
Også det var og er altså faktuelt forkert i forhold til selve loven.
Under Folketingets afslutningsdebat et par dage før førstebehandlingen af lovforslaget var statsministeren også ude med følgende udtalelse, der med al sandsynlighed har bidraget til den skæve udlægning af lovforslagets indhold
: »Nu fremsætter vi det altså i en form, hvor vi har kvalificeret formålsbestemmelsen, sådan at det ikke er en hvilken som helst dansk hjemløs, der stikker hånden frem, som altså principielt risikerer 14 dages ubetinget fængsel, men så det er målrettet det, man kan kalde utryghedsskabende tiggeri.« Godt nok var lovforslaget ikke så ligetil at læse, men jeg må alligevel erkende, at jeg undrer mig, for disse udlægninger fra Venstre, De Konservative og Socialdemokratiet er ikke den udlægning af lovforslaget, som justitsministeren selv har givet.
Det er altså en alvorlig sag, vi har at gøre med her.
Jeg mener, at Folketinget har vedtaget en lov på et misforstået grundlag, og at der er tale om sjusk – og det er der, når Folketinget ikke har mulighed for at gøre sit arbejde ordentligt, også fordi det var en hastelov.
Det har været en utilstrækkelig og forhastet proces, vi har overværet, og samtidig kan jeg ikke gøre andet end at konkludere, at lovændringen har haft en anden virkning og også var tilsigtet en anden virkning end den, som en række af de partier, der stemte for, udtrykte som grundlag for deres opbakning til loven under lovbehandlingen.
På den baggrund vil jeg på det stærkeste appellere til, at alle Folketingets partier tager dette alvorligt i dag.
Jeg mener, at det er nødvendigt, at vi tilbageruller lovændringen, hvilket netop er det, det her beslutningsforslag lægger op til.
Og hvis Folketinget så stadig væk efterfølgende ønsker at have en skærpet straf for tiggeri, når det foregår på de pågældende steder, så kan man tage processen forfra med et nyt lovforslag, hvor vi gør arbejdet grundigt og baseret på fakta.
Tak for ordet.