runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Maria Durhuus (S), 2024-05-07:
Tak for ordet.
Når vi normalt i salen her taler om euforiserende stoffer, handler det jo ofte om dem, der sælger dem, om bagmændene, de hærdede organiserede kriminelle, og den benhårde indsats, vi gør og skal gøre for at standse dem.
Dette lovforslag handler på den anden side om brugerne, nærmere bestemt de, der er hårdest ramt, de allermest udsatte i vores samfund – udsatte bl.a. på grund af deres afhængighed.
Det er en gruppe, som vi desværre kan komme til at overse, og som kan komme til at føle sig stigmatiseret og lukket ude, og det er en gruppe af borgere, som vi skal tage hånd om frem for at stresse eller straffe.
Med dette lovforslag kommer det til at fremgå tydeligt af loven, at en særligt udsat borger ikke skal have en bøde eller en fængselsstraf for besiddelse af narkotiske stoffer.
I stedet skal der meddeles et tiltalefrafald, når visse forhold taler for det.
Derudover udvider lovforslaget den såkaldte fixerumsregel, som bestemmer, at stofbrugere kan undgå straf for besiddelse, hvis han eller hun befinder sig i eller i umiddelbar nærhed af et indtagelsesrum og er på vej til rummet for at indtage stofferne.
Den regel udvides nu, så straf også kan undlades, selv om den bruger ikke befinder sig i umiddelbar nærhed af et indtagelsesrum, hvis han eller hun ellers er på vej til et rum for at indtage stofferne.
Det område, der udgør den umiddelbare nærhed, skal udpeges af politidirektøren i de kredse, hvor der ligger stofindtagelsesrum.
Det skal gøre det klart for stofbrugerne, hvornår de befinder sig inden for området.
Vi skal tage hånd om vores mest udsatte, som lever liv med mange udfordringer, og som ikke også har brug for at have straffesager for besiddelse af de stoffer, der gør dem raske, og som de er afhængige af, hængende over hovedet.
Det gavner hverken dem eller samfundet at slå
hårdt ned her
Vi synes derfor, det her lovforslag indeholder gode og vigtige tilpasninger af vores lovgivning.
Det løser ikke alt, men det er et skridt i retningen af en større helhed, så derfor støtter Socialdemokratiet forslaget.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-05-07:
Tak for det.
Regeringens lovforslag medfører ikke den helt vanvittige ændring i den måde, som tingene praktiseres på i dag i de her situationer.
Også i dag kan politiet vælge at give en advarsel til de borgere, der er meget udsatte, og som i øvrigt falder ind under de her bestemmelser.
Nu præciseres det i loven, at der skal gives en advarsel, hvis der er tale om eget forbrug, som vedkommende bliver taget med, og hvis der er tale om personer med væsentlige dårlige sociale forhold, stærk afhængighed af russtoffer og længerevarende misbrug.
Det er så ikke længere en advarsel; nu er det blevet til et tiltalefrafald, og det er jo næsten også det samme.
Jeg skal understrege, at tiltalefrafald ikke er det samme som tiltaleopgivelse.
Ved opgivelse dropper man sagen, ved frafald erkender den, der er blevet stoppet, at have begået den pågældende kriminalitet, og det kan jo få virkning på anden vis.
Da det er en strafferetlig sanktion, er der også mulighed for, at politiet kan konfiskere de ulovlige stoffer, som vedkommende er i besiddelse af.
Så vi kan støtte forslaget i den form, det ligger, og jeg skal da også sige, at det ekstra, der er sat på forslaget, omkring, at reglen også gælder der, hvor man er på vej i umiddelbar nærhed til sådan et autoriseret stofindtagelsesrum, altså at der også dér er mulighed for at give det her tiltalefrafald, tror jeg er en ganske udmærket regel, som jo alt andet lige også vil give politiet lidt mindre at lave.
Det gør jo ikke noget, hvis det er et biprodukt.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-05-07:
Tak for det, formand.
Der er ingen tvivl om, at der i Danmark er borgere med alvorlige stofmisbrugsproblemer, og dem helbreder vi ikke ved at straffe dem.
Som loven er i dag, kan man give dem en advarsel i stedet for en bødestraf, hvis de er i besiddelse af euforiserende stoffer, som er til eget brug, og når sociale forhold taler for det.
Med det her lovforslag tydeliggør man de allerede gældende bestemmelser.
I Danmarksdemokraterne mener vi, det er et fint lovforslag, men vi mener også, at der stadig væk er behov for øgede sociale tiltag og initiativer, der kan sikre, at denne gruppe af borgere ikke fortabes i deres egen afhængighed.
Vi har tidligere drøftet afkriminalisering af stoffer, og det er vi i Danmarksdemokraterne stadig imod, men vi ser dette lovforslag som en støtte til, at udsatte borgere ikke bliver straffet for at besidde stoffer til eget brug, og når de opfylder betingelserne i forslaget.
Jeg har tidligere været på aftentur med Stenbroens Jurister, og jeg har også planlagt en tur med Gadejuristen, og jeg ved, at begge organisationer bruger meget tid på sager, hvor misbrugerne får rejst sigtelser imod sig, men hvor det ender med, at sigtelsen frafaldes.
Hvis vi kan undgå en del tiltaler, kan både disse organisationer og politiet bruge deres ressourcer på andre opgaver.
Jeg ved også, at begge organisationer udleverer mange af de her gule rettighedskort, som de udsatte netop kan vise til politiet, hvis de bliver stoppet.
Men jeg har desværre også den opfattelse, at politiet måske ikke helt er bekendt med de nuværende bestemmelser, så at det nu præciseres i lovgivningen, vil forhåbentlig hjælpe ved de fremadrettede møder mellem politi og misbrugere.
Af høringssvarene kan man også se, at der er positive tilkendegivelser over for lovforslaget fra alle kanter.
Mads Olsen (SF), 2024-05-07:
Tak for ordet.
Jeg vil lige starte med at sige, at jeg tager den her tale for Karina Lorentzen Dehnhardt, der desværre ikke kunne være her i dag.
Det her lovforslag har haft en ualmindelig hård fødsel.
Efter at SF to gange har fremsat statsministerens eget lovforslag om et id-kort til udsatte stofbrugere, så de ikke får bøder eller får konfiskeret deres stoffer, og efter at en arbejdsgruppe blev nedsat på baggrund af det første beslutningsforslag, som ikke har ført noget som helst med sig, står vi nu med nærmest en lovfæstelse af gældende ret, dog med den tilføjelse, at advarselsreglen nu er blevet til en »skal«-forpligtelse i stedet for at være en mulighed for politiet.
Det er selvfølgelig godt, især fordi der kommer en vejledningsforpligtelse med, men det er nok den mindst mulige ændring, der kan ske på området.
Og så må vi jo håbe, at politiet denne gang er i stand til at vurdere, hvilke borgere der ikke skal have konfiskeret deres stoffer og ikke skal have bøder.
Som nogle af høringssvarene antyder, er man bekymret for, om der igen overlades for meget til politiets skøn, og deri er jeg enig med dem, der har afgivet høringssvar, og det er derfor, det ville være godt at evaluere loven som foreslået af disse, så vi kan se, om den virker.
Derfor stiller vi også ændringsforslag herom.
Jeg er ikke enig med politiet i, at man kender målgruppen godt, og at de derfor nemt kan håndtere det her.
Vi har set adskillige sager, hvor man tidligere tog fejl, og man lavede ikke vurderingen, fordi man ikke havde adgang til sociale og sundhedsmæssige forhold og derfor ikke kunne, men også fordi politiet, når man tømte en pushers telefonbog uden for de største byer, sendte alle kunderne, og det var uden undtagelse, en hilsen og heller ikke foretog en vurdering af, om der var afhængige og socialt udsatte imellem.
Som SF'er er jeg heller ikke imponeret over, at man som borger kan undgå at få konfiskeret stoffer, hvis man er i nærheden af et stofindtagelsesrum, for de findes kun i fire kommuner.
Det skaber en meget ulige adgang for alle borgere uden for de fire byer, og det er noget hovent af Justitsministeriet at sige punkt 1, at man ellers vil mindske incitamentet til at bruge stofindtagelsesrummene, og punkt 2, at kommunerne jo bare kan lave nogle.
Der er ikke et i Aalborg, og der er 113 km fra Sønderborg til Vejle, hvor der er et.
Så i SF stiller vi et ændringsforslag, så der ikke gøres forskel på borgerne.
Jeg håber, at det skaber mere værdighed for stofbrugerne, for vi kan ikke og skal ikke straffe os ud af afhængighed.
Afhængighed er et sundhedsproblem, ikke et kriminalitetsproblem.
Ja, det er en sejr, at regeringen nu endelig foretager sig noget, men jeg vil være ærlig at sige, at man kunne have gjort mere.
Man kunne have lavet en ægte afkriminalisering af brugerne.
Tak til Stenbroens Jurister, Brugernes Akademi og Gadejuristen og mange flere.
Uden jeres vedholdenhed havde vi slet ikke nået et resultat.
Tak for ordet.
Maria Durhuus (S), 2024-05-07:
Tak, og tak til ordføreren for talen.
Jeg hæfter mig ved ordførerens holdning til stofindtagelsesrum, altså at der er for langt, og at det er uværdigt.
Er ordføreren ikke enig i, at vi hellere skulle kigge på at få flere stofindtagelsesrum og på den måde sikre, at mennesker med misbrugsproblemer ikke skal dø af overdoser uovervåget og alene i stedet for at få hjælp og blive overvåget og få omsorg i en indtagelsesrum?
Var det ikke bedre at få flere indtagelsesrum i stedet for at kritisere aftalen her?
Mads Olsen (SF), 2024-05-07:
Nu er jeg ikke ordfører på det her område, men som jeg forstår vores politik, er vi ikke imod stofindtagelsesrum, men vi er imod, at man har gjort det sådan, at man kun kan undgå at få konfiskeret, hvis man er i nærheden eller på vej til de her fire stofindtagelsesrum.
Det skaber en ulige adgang, i forhold til om du bor i en landkommune, eller om du bor uden for de her fire byer.
Så det er ikke, fordi vi er imod stofindtagelsesrum, hvis jeg forstår det korrekt, det er mere, at ja, vi skal da bygge nogle flere, men der er jo også nogle økonomiske udfordringer ude i kommunerne, der gør det lettere sagt end gjort.
Tak for ordet.
Maria Durhuus (S), 2024-05-07:
Jeg beklager, jeg ikke lige havde fanget, at du var vikar på det her lovforslag.
Peter Skaarup (DD), 2024-05-07:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Frederik Vad om rimeligheden i, at man er kommet til Danmark og har fået ly og beskyttelse, fordi man har været forfulgt i et land, og når der så bliver fredeligere forhold i det pågældende land og man skal vende tilbage og man mister sin opholdstilladelse, så bliver man alligevel hængende i Danmark, fordi man studerer det ene eller det andet eller det tredje.
Er der nogen rimelighed i det, fornuft i det?
Karin Liltorp (M), 2024-05-07:
Tak for det.
I modsætning til det spørgsmål, ordføreren stillede mig, er mit spørgsmål meget lidt filosofisk.
Det er i virkeligheden meget konkret, for jeg ved jo, at Dansk Folkeparti er meget optaget af afbureaukratisering.
Jeg ved samtidig, at det her er noget, der ligger ordføreren meget på sinde, men husker jeg forkert, når jeg mindes, at Dansk Folkeparti har været ude at sige, at vi skal fyre alle de bureaukrater, der sidder i EU?
I den henseende bliver jeg bare lidt bekymret for, hvem det egentlig er, der skal gennemføre det her arbejde.
Hvem er det, der skal kigge det igennem, hvis vi har fyret dem?
Er det nogen udefra, eller hvordan skal vi klare den her store bureaukratiske opgave, hvis vi samtidig får fyret alle dem, der sidder og faktisk kunne dykke ned i det?
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-07:
Ja, det er rigtigt, at Dansk Folkeparti har foreslået, at EU afskediger 10.000 fra det administrative personale i EU-systemet.
Men det er da ikke de EU-ansatte, der skal sidde og undersøge den danske grundlov, fru Karin Liltorp.
Altså, det ville jo være at sætte ræven til at vogte gæs.
Jeg havde forestillet mig, at man tog nogle af de mest anerkendte professorer fra de tværfakultære universiteter i Danmark, altså på det juridiske område, og satte dem sammen, selvfølgelig sammen med arbejdsmarkedets parter, industrien, og hvad der ellers er rundtomkring, for at lave sådan en redegørelse her.
Men det skal da ikke være EU's ansatte.
Carl Valentin (SF), 2024-05-07:
Det kunne jeg umiddelbart ikke.
Vi synes, at man skal gå den vej, hvor man forsøger at skaffe bred opbakning i EU.
Jeg er med på, at ordføreren så siger: Jamen hvad så hvis det spor ender blindt?
Så håber jeg, vi kan arbejde videre med det og fortsat forsøge at reformere asylsystemet.
Men det er jo en gordisk knude, og det er noget, man har arbejdet med i rigtig mange år.
Det her er svært.
Jeg vil så også sige, at vi står i en særlig situation, fordi vi har et forbehold, der gør, at vi faktisk kan gøre det her.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-07:
Jeg vil bare gerne prøve at forstå, hvad det er, man forestiller sig med den der europæiske model.
Der er jo stor forskel på, hvordan juraen er indrettet i de europæiske lande.
Vi i Danmark fortolker flygtningekonventionen meget stramt, og andre lande fortolker den mindre restriktivt.
Derfor kan der godt være en materiel forskel på, om man søger asyl i f.eks. Danmark, Italien eller Grækenland.
Der er bare noget, jeg er lidt optaget af, og det er: Hvis man laver den der internationale model, man taler om, hvem er det så, der skal til Danmark?
For i den model, Socialdemokratiet har lagt op til, vil det være sådan, at folk kommer hertil og meddeler, at de vil søge asyl, hvorefter de, som jeg har forstået det, bliver fløjet til Rwanda, og så skal de have behandlet deres sag dernede.
Så hvad er det så for nogle regler, der skal administreres efter dernede?
Er det de danske regler, de italienske regler, eller hvad er det?
Hvem skal så være i Danmark, og hvem skal være i Italien ifølge den her model, man gerne vil have?
Kan hr. Carl Valentin prøve at beskrive det lidt?
Carl Valentin (SF), 2024-05-07:
Jeg synes, det er lidt svært at forholde sig til, for jeg synes, det er ret åbenbart, at hvis man laver en aftale i fællesskab på EU-niveau, er det jo ikke bare danske regler, der skal gælde.
Hele idéen er jo i virkeligheden, at vi skal prøve at lave et system for det her i fællesskab, og det vil kræve nogle kompromiser, og det vil kræve, at nogle lande vælger at nærme sig hinanden.
Men det vil jo så til gengæld også kunne sikre, at vi får bedre kontrol med flygtningestrømmene, og at vi får sørget for, at de mennesker, der har et reelt beskyttelsesbehov og behov for genbosætning osv., også kan få det i et EU-land.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-07:
Jamen jeg er bare optaget af det her med, at der jo f.eks. kommer rigtig, rigtig mange til Italien, og hvis vi i Danmark sammen med Italien laver et fælles modtagecenter i Rwanda, betyder det så, at Italien kan begynde at sige, at alle dem, der er kommet til Lampedusa og andre steder nede ved Middelhavet, og som altså har et reelt beskyttelsesbehov ifølge de der konventioner, som I jo gerne vil have at vi er tilknyttet, så skal til Danmark?
Eller er det sådan, at det kun drejer sig om dem, der kommer op til Danmark og søger asyl, og som bliver sendt til Rwanda og får deres sag behandlet og så vender tilbage til Danmark?
For I vil jo have dem tilbage til Danmark.
Så jeg er bare bange for, at man med den der europæiske model lidt køber katten i sækken, og at vi så lige pludselig bliver en del af de geografiske udfordringer, som Italien og Grækenland har.
Carl Valentin (SF), 2024-05-07:
Altså, det er jo klart, at når man i stigende grad går sammen på europæisk niveau om at løse flygtningeproblemerne, vil andre europæiske landes problemer jo også være vores problemer.
er jo også ekstremt uretfærdigt, og man kan se, at folk bevæger sig på tværs af grænserne og søger spontant asyl, og at det er meget kaotisk.
Så jeg tror, at den bedste løsning er at prøve at lave noget lovgivning i fællesskab.
Steffen Larsen (LA), 2024-05-07:
Mange tak, hr. formand.
Jeg tillader mig lige at starte med en lille rettelse til titlen på forslaget, som dog er blevet skrevet korrekt i brødteksten i forslaget.
Det, briterne laver, er nemlig ikke et udrejsecenter som f.eks. Kærshovedgård, men et modtagecenter.
Men lad os komme videre til substansen.
I Liberal Alliance støtter vi tanken om et modtagecenter i et tredjeland.
Om det er en model med Storbritannien, eller om det, som regeringen foreslår det, er en model i EU-regi, er mindre vigtigt for os.
Det, vi ønsker os, er, at der kommer styr på tilstrømningen, at behandlingen af migranter og flygtninge foregår i overensstemmelse med menneskerettighederne, og at den foregår uden for EU og Schengen, således at illegale migranter får et ringere incitament til at søge mod Danmark.
Der er rigeligt med legale muligheder for at komme til Danmark og også det øvrige EU, så det altoverskyggende problem, der er på migrationsområdet, er jo den illegale migration.
Derfor er vi også nødt til at tage migrationsudfordringerne ved EU's grænser, men også ved den danske grænse dybt inde i EU, ganske alvorligt.
Det her forslag vil være med til at ændre incitamentsstrukturen.
Liberal Alliance støtter derfor forslaget.
Frederik Vad (S), 2024-05-07:
Et tredje spørgsmål er så: Kunne ordføreren forestille sig, hvis det europæiske spor ender blindt, at SF kunne være med på en model, hvor Danmark sammen med andre europæiske lande, måske en håndfuld eller to-tre stykker – det kunne være Holland, Tjekkiet og Østrig, som er dem, der er længst i at bakke os op i den model, vi synes er god – i det europæiske system kunne lave en bilateral aftale?
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-07:
Så vil jeg gerne høre, hvad der er hr. Mohammad Ronas tanker om det her med et fælles europæisk asylsystem, altså det samme spørgsmål, som jeg rejste til hr. Carl Valentin.
For det må man, tænker jeg, vel blandt regeringsordførerne have gjort sig nogle overvejelser om.
Nu havde jeg ikke lejlighed til at stille hr. Frederik Vad spørgsmålet, fordi der var noget andet, der lå mig på sinde, men kan vi få beskrevet lidt nøjere, hvad det er, man vil, hvis man f.eks. skal lave et fælles udrejsesystem eller asylsystem med, og nu siger jeg bare Italien, Grækenland og Spanien, som er nogle af de hårdest belastede europæiske lande?
Hvordan forestiller man sig det så?
Skal de mennesker, der søger i Danmark, til Rwanda sammen med de mange, mange andre mennesker, der kommer til Sydeuropa, og skal de så fordeles, sådan at Danmark i virkeligheden ender med at få flere, fordi vi så skal tage en andel af dem fra de lande, vi har lavet det her system sammen med?
Kan vi få beskrevet lidt nærmere, hvordan den her europæiske model, der, som jeg kan forstå det, åbenlyst er bedre end den britiske, skal fungere?
Mohammad Rona (M), 2024-05-07:
Jeg tror ikke, jeg sådan på 1 minut kan konkretisere hundrede procent, hvordan det juridiske aspekt skal være i sådan en aftale.
Men igen, som jeg sagde i ordførertalen, synes jeg faktisk, at det rejser nogle ret relevante aspekter, i forhold til hvordan sådan en løsning skal se ud.
Man kan jo f.eks. også se på den aftale, som Italien har lavet med Tunesien.
Vi var nede at besøge Lampedusa, og det er jo faktisk en aftale, der virker, i forhold til at de i Lampedusa sidste år modtog over 100.000 flygtninge, og at de i år indtil videre har modtaget det halve.
Det, som de har gjort i Italien, synes jeg personligt er ret spændende, hvor dem, der så ikke får asyl, bliver sendt på en flyver fra Rom og tilbage til Tunesien.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-07:
Ja, og det er jo så igen et land, der har gjort noget alene, ligesom Storbritannien også har gjort noget alene, og ligesom vi i Dansk Folkeparti også foreslår, at Danmark skal gøre noget alene, og der kan jeg jo bare forstå på både ministeren og på Socialdemokratiets og Venstres ordførere og også på hr. Mohammad Rona, at det så ikke er regeringens og dermed heller ikke Moderaternes position, og så vil jeg bare gerne vide hvorfor.
For hvis det, vi kan se, er, at Italien kan gøre det, og at Storbritannien kan gøre det, og vi ikke rigtig kan få at vide, hvordan en europæisk model vil se ud, hvorfor skal Danmark så ikke kunne gøre det samme som de to førstnævnte lande?
Mohammad Rona (M), 2024-05-07:
Det flygtningepres, der er i Italien, og det flygtningepres, der også er igennem Den Engelske Kanal op mod England, er jo langt værre end den situation, Danmark står i, og man kan jo også sige, at de to lande har haft et behov for at kunne markere sig på det her, fordi de har et problem, og det her er jo ikke et dansk problem, og det har vi også talt om nogle gange, men det her er jo et europæisk problem, og derfor er det også vigtigt for os, at vi kommer til at køre i det her europæiske spor.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-07:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg bliver nødt til at stille det samme spørgsmål, som jeg stillede Socialdemokraterne og Venstre.
Det er jo, og jeg kan næsten regne det ud, at hr. Mohammad Rona er en stolt dukkefører i dag, for han kan være dukkefører for hr. Frederik Vad og Venstres ordfører.
Det er jo en skøn situation at stå i, at man som moderat fuldstændig kan bestemme regeringens udlændingepolitik.
Man bliver bekymret i min side af salen, når man så ved, at fru Stine Bosse også tidligere har været ude at sige, at retsforbeholdet skal afskaffes.
For så har Morten Messerschmidt jo fuldstændig ret, når han siger, at hold da op, en fælleseuropæisk løsning, og at så ender alle dem, der kommer over grænsen til Italien, i Smørumnedre.
Det er det, man allerhelst vil i Moderaterne, og så fik vi bundet sløjfen på, hvorfor man siger »helst«.
Men er det ikke korrekt, at Moderaterne modsat både Venstre og Socialdemokraterne faktisk godt vil tage det her som en sejr og sige, at ja, det var faktisk Moderaterne, der fik stukket en kæp i hjulet på det, som Socialdemokraterne og Venstrefolk sagde inden valget, altså at det skulle være en bilateral dansk løsning?
Er det ikke Moderaterne, der har sørget for, at det bliver en fælleseuropæisk løsning?
Mohammad Rona (M), 2024-05-07:
Tak for det.
Jeg tror ikke, der er nogen her, der er dukkefører for nogle andre.
Det her står i regeringsgrundlaget.
Det her er noget, de tre partier er blevet enige om, i forhold til hvordan og hvorledes vi i Danmark skal håndtere asyl og håndtere migration.
Som jeg også sagde før til Dansk Folkeparti, er det her jo ikke et dansk problem; det er et europæisk problem.
Og vi står i den situation lige nu, at Sverige har strammet en masse i forhold til deres asylpolitik, og at Tyskland fortsat tager rigtig mange i dag, så derfor får vi ikke de tilstrømninger, som man har fået før, f.eks. i 2015.
Tak for ordet, formand, tak for debatten i dag, og tak til forslagsstillerne for at fremsætte beslutningsforslaget her.
I sidste uge kunne vi læse i medierne, at Storbritannien var gået i gang med at tilbageholde de første migranter, og at planen så er, at de skal sendes til Rwanda.
Loven er færdigbehandlet, og ifølge den britiske premierminister vil det første fly afgå om 10 til 12 uger.
Én ting er, hvad Storbritannien gør, men en anden ting er, hvad vi gør herhjemme, og hvad det er for en debat, vi har her.
For med beslutningsforslaget, som vi behandler i dag, er ønsket, at regeringen med inspiration fra Storbritannien genoptager forhandlinger med Rwanda om at indgå en lignende aftale som den aftale, som Storbritannien og Rwanda har indgået, ligesom regeringen skal markere sin opbakning til Storbritanniens ambition om at tage et opgør med retten til at søge spontant asyl i europæiske lande.
Og læser vi ned i forslaget, ser vi også, at man konkret ønsker, at man dropper planerne om, at den danske model skal foregå igennem EU.
Jeg synes faktisk, debatten har været god, og at det er en ret vigtig debat, vi har her, og man kan jo sige, at vi i Moderaterne nu er blevet nævnt et par gange, i forbindelse med om det er os, der har været en stopklods i forhold til noget af det her med, om den danske model skulle foretages bilateralt eller ej.
Og jeg synes jo faktisk, at det mest essentielle i dag har været nogle af de spørgsmål, som hr. Morten Messerschmidt har stillet.
For jeg var sådan set ret enig i det sidste spørgsmål, hr. Morten Messerschmidt stillede til hr. Carl Valentin i forhold til, hvordan det her egentlig skal foregå, altså det juridiske aspekt i det her, og det slog mig faktisk bare her før, at det jo sådan set ikke er noget, vi har talt særlig meget om.
Vi har været rigtig gode til at tale om lande og hvorhenne og en europæisk løsning kontra en dansk løsning osv., men jeg synes, det var noget spændende i forhold til, hvordan det hele egentlig sådan rent juridisk skal foregå.
Og som debatten i dag også har vist, og som mine regeringsvenner fra Socialdemokratiet og Venstre også ret klart har sagt det, så stemmer vi her også imod.