Leila Stockmarr (EL), 2025-11-20:
Jeg er desværre nødt til at sige, at jeg synes, der hersker en grad af kynisme i den her debat, når det kommer til lufthavnen.
Det handler faktisk om menneskeliv.
Det handler om, om man er i stand til at leve et bare nogenlunde almindeligt liv, hvis man bor på Amager.
Vi hører igen og igen argumentet om, at man jo kan flytte, og at lufthavnen har været der i hundrede år.
De har ikke selv bestemt, hvordan deres liv er, når de leger hele dagen udenfor i en skolegård eller på en legeplads i en børnehave, der ligger klos op ad lufthavnen, og bliver massivt belastet af et meget, meget højt støjniveau.
Dertil kommer også partikelforurening og også til tider en meget ubehagelig lugt.
Så jeg synes, at man glemmer, at det handler om mennesker i den her diskussion, hvor man på en eller anden måde siger, at det har vi brug for, fordi vi skal sikre hensynet til lufthavnen og det er kritisk infrastruktur. Man kan jo lave testen på, hvordan man selv ville have det, hvis man stod her i dag, og ens børn legede i en skolegård eller i en børnehave på Amager, og selv hørte nogen sige: Jamen det bliver vi nødt til, for vi har død og pine brug for lufthavnen, og det handler om vækst, og det bliver vi nødt til; det er kritisk infrastruktur.
Det synes jeg er meget problematisk, når det handler om noget så helt grundlæggende som at være i stand til at kunne leve et anstændigt liv der, hvor man har købt et hus eller lejet et hus eller en bolig.
Jeg synes også, der er nogle ting i den her debat, der bekymrer mig meget.
Den her debat omkring lufthavnen bliver tit ligesom reduceret til et nulsumsspil: Hvis man er kritisk og synes, lufthavnen skal gøre mere, så vil man lukke lufthavnen; så er man en klimatosse, der er imod flytrafik.
Det er jo ikke det, der nødvendigvis er på spil her.
Man kunne gøre mere uden at lukke lufthavnen, måske endda uden at nedbringe antallet af fly med passagerer i i dagtimerne, og på den måde nedbringe støjniveauet.
Staten ejer lufthavnen, og det her er ikke noget, hvor vi kan sige, at nu må lufthavnen se på det, og at de må lave nogle handlingsplaner alene.
Det er vores ansvar.
Staten har købt lufthavnen.
Det er en statslig institution, og ergo er det, ud over at vi selvfølgelig skal overholde lovgivningen, vores ansvar at sætte rammerne, så Københavns Lufthavn gør mindst mulig skade på borgernes sundhed og velvære.
Så som SF også har været inde på kunne man kræve af lufthavnen, at man som minimum rykker flere fly væk fra bolignære områder, så man minimerer mere støjen og forureningen.
Man kunne sætte hårdere ind for at nedbringe, og måske forbyde, antallet af natflyvninger.
Man kunne lade være med nærmest at fejre fra Københavns Lufthavns side, at man er ved at blive et hub for cargo, altså for pakketransport fra hele Europa, i en rolle, man faktisk ironisk nok har overtaget fra Schiphol, fordi de har sat et reduktionsmål for forureningen fra deres lufthavn, som vi endda lige har indgået et partnerskab med.
Der er en række ting, vi kunne gøre her nu for at nedbringe støjforureningen, og så står vi her i dag med et forslag, som vil give mere central magt til regeringen til at kunne dispensere fra de gældende regler i forhold til støjniveau.
Det bekymrer mig meget, for selv om vi konstant hører argumentet om, at udvidelsen ikke handler om, at der skal være flere fly, så kender vi lufthavnens vækstplaner; alene i år er lufthavnen vækstet med 8 pct.
Lufthavnen vækster, og det betyder mere støj.
Derfor står vi i en situation, hvor staten bliver nødt til at gribe ind og sikre sig, at i den her vækstproces gør lufthavnen alt, hvad den kan, for at beskytte borgerne på Amager.
Det er jo ikke noget, der er grebet ud af den blå luft; Lige i øjeblikket er Kræftens Bekæmpelse på Miljøministerens initiativ ved at undersøge, om man bliver syg af at bo på Amager.
Det er ikke en eller anden fjern konspirationsteori; det er meget virkeligt, og det er noget, som myndighederne og de store, seriøse forskningsinstitutioner allerede har anerkendt er et problem.
Så det bekymrer mig meget, at man med det her lovforslag underminerer kommuner og borgeres til at blive hørt og have indflydelse på, hvilke grænser der bliver sat, i forhold til hvor meget lufthavnen må larme.
Så selvfølgelig stemmer Enhedslisten nej til det her forslag, og vi vil sammen med SF og i øvrigt alle andre, der gerne vil, i lovbehandlingen stille alle mulige forslag for som minimum at sikre, at vi, hvis vi ikke får flertal imod det og får stoppet det her lovforslag, så får minimeret støjen fra Københavns Lufthavn og får stillet nogle meget, meget konkrete og håndfaste krav til lufthavnen lige nu.
Hvis man ser på vækstplanerne for Københavns Lufthavn, som staten jo ejer, har man en ambition om at vækste ret markant.
Jeg mener, at man ønsker nærmest at fordoble det.
Man også gjort Københavns Lufthavn til hub for cargo, altså varer, i hele Europa.
Det er en rolle, man har overtaget fra Schiphol lufthavn.
Hvordan kan det ikke have betydning for støjniveauet for de 200.000 berørte borgere på Amager, at man har sådan en vækst, og at man så parallelt har en proces herinde, hvor man giver ministeren øget bemyndigelse til at fastsætte støjgrænser og dispensere fra gældende regler?