Louise Brown (LA), 2025-02-21:
Vi sambehandler her tre lovforslag om abort, hvor vi i Liberal Alliance støtter to af dem, men ikke det tredje.
Men lad mig først starte med at slå fuldstændig fast, at Liberal Alliance er og bliver stærke fortalere for retten til fri abort.
Det er en vigtig rettighed, som vi skal holde fast i, men det er også en rettighed, der har en grænse, for der er to perspektiver i den her sag: Der er kvindens, og der er barnets.
Derfor kommer vi ikke til at støtte forslaget om at hæve abortgrænsen fra 12 til 18 uger.
Grænsen på 12 uger er ikke sat tilfældigt.
Da grænsen blev sat der tilbage i 1973, byggede det ifølge bl.a. Birgit Petersson, der er speciallæge i psykiatri og forhenværende lektor på Afdeling for Medicinsk Kvinde- og Kønsforskning på Københavns Universitet, bl.a. på, at en abort før uge 12 kan ske som et mindre lægeligt indgreb, men efter uge 12 skal kvinden igennem en fødsel.
Den 12. uge markerer også slutningen af det første trimester, hvori der er en risiko for, at kvinden kan få en spontanabort.
Endelig afspejler grænsen også et etisk hensyn til, at man ville undgå aborter, der på så sent et tidspunkt medførte, at fostret kunne blive født levende.
Det forklarer Birgit Petersson i sin bog »Abort i 25 år« fra 1998.
For os i Liberal Alliance er det også en opvejning af, hvornår vi anerkender fosteret som et liv, og vi mener, at ugerne fra 12 til 18 uger er en gråzone.
Vi ved, at der er forskellige opfattelser af tidspunktet for livets begyndelse, og netop derfor mener vi også, at det er mest forsvarligt at fastholde den eksisterende ugegrænse.
Så må vi også forholde os til den teknologiske udvikling.
Vi mennesker har altid undervurderet, hvor hurtigt teknologien udvikler sig.
For 100 år siden kunne vi ikke forestille os, at vi ville sætte en mand på Månen, og i dag kan vi ikke forestille os, hvad medicinen kan om 100 år.
Men vi behøver nok ikke engang at tænke så langt, for inden for det næste årti vil det sandsynligvis kunne lade sig gøre at holde børn i live allerede fra uge 18.
I flere lande arbejder forskere på at udvikle forskellige typer af metoder til at holde fostre i live.
Og når det lykkes, hvad sker der så?
Så risikerer vi, at man på den ene stue udfører en abort i uge 18, mens vi på stuen lige ved siden af kæmper for at redde et barn, der er født på det præcis samme tidspunkt og i samme udviklingsstadie, og det dilemma bør vi tage alvorligt.
Vi støtter til gengæld forslaget om, at unge kvinder mellem 15 og 17 år skal kunne få foretaget en abort uden forældresamtykke.
Selvfølgelig vil vi altid opfordre den unge kvinde til at tale med sine forældre, men vi er også nødt til at forholde os til virkeligheden.
Der findes, som vi også har hørt tidligere i dag, desværre familier, hvor det at blive gravid uden for ægteskabet eller bare som ung kan have store sociale og endda fysiske konsekvenser for pigen.
Der findes hjem, hvor social kontrol er en realitet, og hvor forældrene ikke nødvendigvis har pigens bedste for øje.
Det her handler om tryghed og om sikkerhed, og vi kan ikke forsvare en lovgivning, hvor unge piger risikerer at blive ladt i stikken, fordi de ikke tør inddrage deres forældre, og derfor støtter vi naturligvis den her ændring.
Vi støtter også forslaget om at nedlægge de regionale abortsamråd og oprette et nyt nationalt abortnævn.
Vi har set store forskelle i afgørelserne fra region til region, og det går jo ikke.
Retssikkerheden skal være den samme, uanset om man bor i København eller Randers eller Esbjerg.
Med det nye abortnævn får vi også en mere ensartet praksis, og samtidig styrker vi rådgivning til kvinder, der søger om en senabort.
Det er også en fornuftig ændring, som vi bakker op om.
Retssikkerheden og støtten og vejledningen skal være ens i hele landet.
Tak for ordet.