Liselott Blixt (DF), 2021-02-23:
Det lyder nærmest, som om at vi ikke ønsker en epidemilov, men vi skal stemme efter vores overbevisning, og vi skal stemme efter noget, som vi mener kan gøre en forskel, og som ikke bryder med en masse rettigheder.
Dagen i dag har været et klassisk eksempel på, hvordan man ikke skal komme igennem med et lovforslag.
Altså, det har da været den mest underlige måde at køre et lovforslag på.
Allerede da vi skulle have første behandling, fik vi høringssvarene kort før, og der var utrolig mange høringssvar.
Og efter førstebehandlingen var der ikke mindre end 58 ændringsforslag – som vi fik, kort før vi skulle tage stilling til dem til andenbehandlingen.
Efter andenbehandlingen kom der 23 flere ændringsforslag plus rigtig mange historier, hvor mange af de partier, der faktisk har tilsluttet sig aftalen, var utrolig skeptiske over for nogle af de ting, som journalisterne fandt frem.
Og så her lige før tredjebehandlingen kom der lige pludselig ekstra ændringsforslag – vi er oppe på, hvad jeg kan tælle til 84 ændringsforslag i et lovforslag – og der har været for lidt tid til at sætte sig ind i, hvad det drejede sig om, og for lidt tid til at spørge ind til dem.
Vi har selv stillet fire ændringsforslag.
Mange af de andre forslag, der ligger, er jo fra ministeren og fra andre partier, men vi har gjort det fra Dansk Folkepartis side, at dem, som vi mener forbedrer loven, har vi stemt for.
Så når Venstres ordfører siger, at dem, der ikke ønsker en epidemilov eller ikke kan stemme for den her epidemilov, ikke har andet at byde på, passer det jo ikke, for som jeg sagde, har vi stillet fire ændringsforslag, og kunne vi få dem igennem, kunne vi godt stemme for.
For vi mener ikke, der er parlamentarisk kontrol nok.
Det kan Venstres ordfører jo selv se, når man stiller et ændringsforslag om en revision: Først var der flertal, det var der i går, og lige pludselig i dag, i sidste øjeblik, var der partier, der tilsluttede sig ministeren, og så røg ændringsforslaget væk.
Det er præcis det, der vil ske i et epidemiudvalg, hvor den til enhver tid siddende regering med et lille mindretal kan trumfe en lovgivning igennem.
Samtidig ønsker vi heller ikke, at det er uden for parlamentarisk kontrol, at man kan tvangsbehandle folk og indlægge dem.
Så det er de ting, der gør, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte op om den her epidemilov.
Vi havde gerne set, at der havde været en revision, og derfor var vi jo glade for, at vi i går kunne se, at der var et flertal for Venstres ønske.
Jeg tror ikke, der er nogen, der vil se den store forskel om 1 måned, i forhold til hvad der sker i landet.
For den her lov er ikke kun en coronalov.
Det er en lov, der skal kunne bruges fremadrettet.
Og vi ved ikke, hvilken sundhedsminister der sidder om 10 år, 20 år, og heller ikke, hvilket flertal man kan stemme det her igennem med.
Så det er grunden til, at vi ikke kan stemme for, og jeg vil bare sige, at det har været en frustrerende dag, i forhold til at der er dukket rigtig mange ting op, og at vi har måttet afbryde forhandlinger og gå til hastemøder osv.
Og det giver i hvert fald os grund til, at vi stemmer nej til den her epidemilov.
Det skulle være ordene herfra.