Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-12-07:
Tak for ordet, formand.
Først og fremmest vil jeg gerne takke SF for at have fremsat det her beslutningsforslag om, at Danmark skal tilslutte sig kredsen af de lande, der indgår i et forstærket samarbejde om at indføre en mikroskopisk afgift på finansielle transaktioner.
For det giver mig anledning til – endelig – at slå fast med syvtommersøm, hvad den socialdemokratiske position er.
Tilsammen er vores samfund og befolkninger i den vestlige verden udsat for den værste økonomiske krise, den vestlige verden har oplevet siden 1930'erne.
Vi har gennemlevet et enormt tab af vækst.
De menneskelige og sociale omkostninger af krisen er fortsat uoverskuelige i mange lande og rammer især de yngste generationer hårdest.
I løbet af de sidste 8 år har finanskrisen kostet millioner af arbejdspladser i Europa.
Ifølge Europa-Kommissionen er vi gået glip af en vækst på 3-4 procentpoint i hvert af årene 2009, 2010 og 2011, og vi har lidt et enormt velstandstab.
Finanskrisen blev til en statsgældskrise, da staterne skulle redde bankerne fra total nedsmeltning.
Det var ikke samfundsborgerne i Danmark, øvrige Europa og i USA, lønmodtagerne og de selvstændige, der skabte finanskrisen.
Det var først og fremmest den uhæmmede grådighed og spekulation på finansmarkederne.
Finanssektoren voksede sig langt ud over enhver velbegrundet dækning i realøkonomien til at være 70 gange større end Jordens bruttonationalprodukt, lige før det hele brød sammen i 2008.
Finansverdenen har udviklet sig forkert og løser ikke sin hovedopgave den dag i dag.
Sagen er den, at vi ikke kan undvære et velfungerende finansmarked i den moderne økonomi, der formidler finansiering af reelle investeringer og job og servicerer borgerne på en sund og gennemskuelig måde.
Men vi kan godt undvære den kortsigtede spekulation, der fører til nye finansbobler og nye finanskriser, omfattende handel med giftige og skadelige spekulationspapirer, de såkaldte derivater.
Kortsigtet, massiv spekulation foregår stadig væk gennem hedgefonde og bankers computeropkøb og -salg af værdipapirer 40.000-50.000 gange om dagen med de samme typer værdipapirer.
Disse højfrekvente handler vurderes at udgøre 30-40 pct. af alle handler i EU i dag.
I USA er det op til 70 pct.
Sagen er den, at finanssektoren er kommet meget langt væk fra det, der burde være dens rolle i det store samfundsmaskineri.
Derfor må vores politiske svar til alle dem, der har mistet pensionen, mistet arbejdet, mistet deres hjem eller mistet den økonomiske frihed under den her krise, være: Aldrig igen!
Argumenterne for at indføre en europæisk skat på finansielle transaktioner er mange.
For det første og vigtigst handler det om at adfærdsregulere de finansielle markeder.
Det skal ikke være attraktivt at spekulere i højfrekvente handler, som absolut ingen værdi skaber i realøkonomien, og det skal ikke være attraktivt at handle med skadelige finansielle produkter.
En tidligere socialdemokratisk erhvervsminister i den tidligere regering sagde for et par år siden: Banking should be boring.
Kernen i forslaget er, at det er den kortsigtede spekulation, der beskattes.
De langsigtede investeringer, der skaber vækst og beskæftigelse, påvirkes ikke.
Børsnoterede virksomheders aktie- og obligationsudstedelse og de mindre virksomheders banklån er udtrykkeligt holdt uden for den her skat på finansielle transaktioner.
Det handler om at ændre adfærden i finanssektoren.
Derudover er forslaget indrettet på en måde, at stort set ingen vil kunne smyge sig uden om at betale den.
Den er bundsolid.
Storbritannien har haft en slags tilsvarende afgift i mange år, der giver staten et årligt milliardbeløb, og finansfolkene flytter ikke derfra.
Finansfolkene flytter heller ikke fra Seoul, Hongkong og Brasilien, som har tilsvarende finansskatter.
Kombinationen af flere og flere, hurtigere og hurtigere højfrekvente handler kombineret med dark pools er en bombe under vores økonomi.
Flash crash sker hyppigere og hyppigere og med større og større skade til følge.
Finansskatten handler om et velkendt princip: Forureneren betaler i rimeligt omfang som bidrag til vores samfunds genopretning.
Målet er at flytte den økonomiske aktivitet fra spekulationsøkonomien til investeringer i realøkonomien.
For det tredje handler det om retfærdighed og om at lade de skadelige dele af finanssektoren betale lidt tilbage for de enorme skader, de har påført os alle.
Europas befolkninger har betalt 34.000 mia. kr. i rednings- og hjælpepakker til bankerne.
Alene i Danmark konkluderede Rangvidrapporten at finanskrisen samlet set havde påført vores fællesskab skader for 400 mia. kr.
Finansskatten ventes at hente 260 mia. kr. hjem til statskasserne rundtomkring i Europa og i de lande, der deltager i det her, penge, der kan bruges på at skabe vækst og få flere europæere i job.
For Danmark kan det betyde en indtægt på 7 mia. kr. om året.
Vi bilder ikke os selv ind, at en finansskat vil løse alle problemer med spekulation og gæld.
Men det vil være et vigtigt bidrag til, at finanssektoren igen bliver folks og realøkonomiens tjener efter i mange år at have været deres herre.
Derfor støtter Socialdemokratiet, at Danmark tilslutter sig at indføre en skat på finansielle transaktioner.