runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Ravn (S), 2019-02-27:
Men vi er jo netop inde ved sagens kerne, når ministeren i sin egen valgkreds garanterer det.
Altså, jeg citerer her ministeren for at udtale til JydskeVestkysten, som skriver: »Nødbehandlerbilen på Nordals skaber tryghed i et område, som mange ellers vil kalde et yderområde.
Men for mig er det ligegyldigt om man bor i Pøl eller på Perlegade i Sønderborg by, alle har i min verden krav på hurtig akuthjælp, siger Ellen Trane Nørby.«
Hvorfor kan den garanti og den fredning af et beredskab i ministerens egen valgkreds ikke udvides til også at gælde nabokommunen samt Tønder, Toftlund og Skærbæk i samme region?
Det forstår jeg ikke.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jamen regeringen ønsker, at vi får et stærkere akutberedskab end det, vi har i dag.
Så der har spørgeren misforstået noget, når han bliver ved med at sige, at det ligesom bare skal være, som det er i dag.
Nej, det skal det ikke.
Det skal være bedre, og derfor skal der ske, kan man sige, en fastfrysning af det akutberedskab, vi kender i dag, så der ikke sker flytninger, og så der ikke sker forringelser.
Det gælder i Skærbæk, det gælder i Toftlund, og det gælder den bil, vi lige har talt om, i Thisted, såvel som det gælder på Nordals.
Der skal ske en forbedring, både af koordineringen på tværs af landet, men også i forhold til at indsætte 10-15 ekstra akutberedskaber og sikre, at der er et nationalt serviceniveau.
For når spørgeren tidligere, også sammen med mig, har diskuteret postnumre, er det jo, fordi det er megarelevant.
For der er steder, hvor der er sorte huller, og det er jo også derfor, at regeringen med sundhedsreformen lægger op til, at der skal være større gennemsigtighed på det her område, det skal være sammenligneligt på tværs af landet, og vi skal have lukket de sorte huller, der er, i dækningen forskellige steder.
For vi kan ikke være bekendt over for befolkningen, at der på den måde skabes utryghed omkring akutberedskabet.
Troels Ravn (S), 2019-02-27:
Det er jo fuldstændig forståeligt, og jeg mener også, at det er ret og rimeligt, at ministeren ikke kan garantere, hvad der sker rundtom ude i regionerne.
Det er slet ikke den boldgade, jeg er inde på.
Men ministeren kan jo så tage fat om det, ministeren har indflydelse på.
Og det er jo netop det om sundhedsreformen eller forslag til sundhedsreformen, altså at man frem for bare at skrive, at man ikke forventer noget, kunne være langt mere præcis.
Som jeg nævnte i min indledning, handler det her om grundlæggende velfærd og grundlæggende tryghed.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg har svaret fuldstændig det samme, for så vidt angår nødbehandlerbilen på Nordals, som også var et spørgsmål her i Folketingssalen – og det var til spørgerens kollega – som jeg har svaret i forhold til de øvrige akutberedskaber, vi har været omkring her i salen.
Og det svar er, at jeg ikke kan garantere for, at regionerne ikke i de kommende år laver forringelser.
Det har jeg også svaret i relation til nødbehandlerbilen på Nordals, hvor det jo er regionsrådet, der her til foråret skal tage stilling til, om man vil forlænge aftalen.
Og derfor står regeringen ved det, vi har skrevet, nemlig at vi forventer, at regionerne også vil være med til en sådan aftale, så der ikke sker flytninger, så der ikke sker forringelser, og så den diskussion, vi ønsker om sundhedsreformen, kan være: Hvordan får vi bedst muligt placeret 10-15 ekstra akutberedskaber i Danmark, så vi får en endnu bedre dækning end det, vi kender i dag?
Men vi kommer ikke til at forandre det akutberedskab, vi i dag kender, placeringsmæssigt.
Og det gælder både i Skærbæk og Toftlund, som det her spørgsmål går på, og de øvrige steder, vi har været omkring.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-02-27:
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Hvor mange af pengene i nærhedsfonden vil ministeren afsætte til mennesker med psykiske lidelser?
Jan Erik Messmann (DF), 2019-02-27:
Det sidste er: Hvordan vil ministeren arbejde for at sikre, at udenlandske læger ikke er til fare for danske patienter fremover?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg vil tillade mig at tage for givet, at der refereres til regeringens sundhedsudspil, så vi er på samme side i forhold til besvarelsen.
Derfor vil jeg også gerne starte med at understrege, hvilket jeg også har gjort i forbindelse med lignende spørgsmål fra nogle af spørgerens kollegaer og i forbindelse med drøftelser i forhold til andre af landets sygehuse, at det er sådan, at regeringens udspil til sundhedsreform ikke ændrer på den nuværende sygehusstruktur.
Den nuværende struktur med 21 akutsygehuse med fælles akutmodtagelser følger bl.a. af Sundhedsstyrelsens akutanbefalinger fra 2007.
Her blev det anbefalet, at et befolkningsgrundlag på 200.000-400.000 indbyggere ville være nødvendigt for at sikre den nødvendige ekspertise og robusthed, men det fremgik dog også på det tidspunkt, at særlig tyndt befolkede områder på øer eller med ølignende geografi kan nødvendiggøre løsninger med et mindre befolkningsgrundlag.
Det betyder også, at vi i dag har 3 såkaldt modificerede akutmodtagelser, hvoraf den ene ligger i Thisted.
Med vores udspil til sundhedsreform ønsker regeringen at etablere 21 sundhedsfællesskaber omkring de 21 akutsygehuse for at sikre mere nærhed og bedre sammenhæng i indsatsen.
Det betyder altså, at vi tager udgangspunkt i alle 21, herunder også de 3, som har den her østatus eller modificerede akutmodtagelsesstatus.
I stedet for de nuværende regioner vil regeringen etablere fem nye sundhedsforvaltninger, som skal sikre en stærk sundhedsprofessionel drift af sygehusene og også fortsætte de resultater med styrket specialisering og samarbejde, som vi kender fra sygehusstrukturen i dag.
Det betyder også, at det i fremtiden bliver op til de nye sundhedsforvaltninger at prioritere sygehusdriften og også sikre det samarbejde, der skal være mellem forskellige sygehuse, som vi bl.a. kender det i dag fra samarbejdet mellem Aalborg Universitetshospital og Aalborg Universitetshospital, Thisted, og det samarbejde, der er, er der sådan set ikke lagt op til at ændre på.
Det skal med afsæt i den årlige udviklingsplan sikres, at vi netop også får en sådan mere national drivkraft i forhold til at udvikle sundhedsvæsenet i hele landet og også koordinere de tværgående løsninger.
Orla Hav (S), 2019-02-27:
Tak for det, formand.
Kan ministeren garantere, at Venstres sundhedsudspil ikke vil fjerne grundlaget for sygehusbetjeningen af Thy og Mors i Thisted, og hvordan ser ministeren opgaven løftet af et smallere driftsgrundlag med 21 autonome sygehusenheder?
Inger Støjberg (V), 2019-02-27:
Det har jeg ganske enkelt hverken belæg for at be- eller afkræfte, men jeg kan sige, at for mig at se er den bedste vej ud af at være på en lav overførselsindkomst at få sig et arbejde, og det er sådan set også det, der er meningen.
Så kort kan det egentlig siges.
Men så har man selvfølgelig også en forpligtelse til at vende hjem den dag, der er fred i ens hjemland igen, og genopbygge det.
Pernille Bendixen (DF), 2019-02-27:
Det kunne være en tur til hospitalet eller noget tolkebistand eller et eller andet, og det må de selvfølgelig ikke.
Men har vi egentlig nogen garantier for, at det ikke sker alligevel?
Inger Støjberg (V), 2019-02-27:
Jeg kan i hvert fald sige, at jeg er fuldstændig uenig, hvis konklusionen er, at man skal give nytilkomne flygtninge højere ydelser, og at de altså på den måde bedre skulle kunne lykkes med at blive en del af det danske samfund.
Det mener jeg ganske enkelt ikke.
Jeg er fuldstændig på linje med fru Pernille Bendixen; det skal kunne betale sig at arbejde.
Men helt ærligt, der er altså også noget i, at man skal yde, før man kan nyde.
Og det at være nytilkommen og så bare få præcis det samme som danskere, der har været med til at skabe det her samfund, og hvis forældre og bedsteforældre også har været med til at grundlægge det danske samfund og skabe det land, som vi har nu, synes jeg der er noget principielt forkert i.
Så jeg mener, at det, vi gjorde sammen i sin tid, var helt rigtigt.
Pernille Bendixen (DF), 2019-02-27:
Det, ministeren nu remser op, vidste vi jo et eller andet sted godt.
Den her rapport er jo blevet til, lige præcis imens der var finanslovsforhandlinger, over en periode på 2 måneder.
Jeg kan lige så godt være ærlig og sige, at jeg opfatter det som ren propaganda imod den førte politik og mod det arbejde, der bliver lavet her i Folketinget.
Den hedder også: Vi knuser jo deres drømme.
Men det er jo bare sådan, at drømmen ikke skal være at være i Danmark.
Drømmen skal være at vende hjem og hjælpe til hjemme i sit hjemland.
Anser ministeren det også for at være sådan en slags propaganda, altså en modarbejdning af, hvad vi går og laver her i Folketinget af lovarbejde?
Inger Støjberg (V), 2019-02-27:
Jeg kunne egentlig vælge bare at sige nej.
Den tidligere S-ledede regering afskaffede jo starthjælpen tilbage i 2011 med det resultat, at det stort set ikke kunne betale sig at arbejde for de mennesker, der kom hertil.
Det sendte simpelt hen også et signal om, at man i Danmark bare kunne leve af overførselsindkomst år efter år.
Socialdemokratiet gik jo så i 2011 til valg på netop at afskaffe det, de kaldte for fattigdomsydelser.
Jeg synes, det er et meget mærkeligt begreb.
Og så vidt jeg kan se, er det sådan set også det, de går til valg på nu, i hvert fald at sætte ydelser til flygtninge op efter et valg, hvis de skulle gå hen og vinde, også selv om det er sovset ind i tågede løfter om ydelseskommission, og jeg ved ikke hvad, for at prøve at undgå enhver konkret debat.
Vi genindførte så den såkaldte integrationsydelse, da vi tiltrådte i 2015, og det var jo et fuldstændig afgørende tiltag for at understøtte en udvikling, hvor færre kommer her til landet, men jo også, at hvis man så kommer hertil, skal man naturligvis bidrage og ikke bare parkeres på overførselsindkomst.
Jeg må ærlig talt sige, at det er jeg både tilfreds med og stolt over at vi gjorde.
Efter min mening er arbejde jo den absolut bedste vej ind i det danske samfund, men der er også noget rent principielt i, at man selvfølgelig skal bidrage til det danske samfund, hvis man kan.
Det skal kunne betale sig at arbejde, og det mener jeg bestemt integrationsydelsen er med til at sørge for.
Vi kan også se, at det virker.
Vi har bragt antallet af asylansøgere til Danmark væsentlig ned fra de godt 21.000 i 2016 til 3.500 i 2018, men vi kan også se, at de, der så rent faktisk er kommet til Danmark, i langt højere grad arbejder nu, end de gjorde tidligere.
For hvis vi ser tilbage til 2015, var det 21 pct., der arbejdede, og nu er det 45 pct., der arbejder, når de har været i Danmark i 3 år.
Som sagt er jeg hundrede procent enig i, at det er afskyelige mennesker, vi taler om her, og at de har trådt alle de frihedsværdier under fode, som de ellers havde alle muligheder for at nyde godt af i et frit og fredeligt samfund som det danske.
Orla Hav (S), 2019-02-27:
Når jeg tillader mig at interessere mig lidt for sygehuset i Thisted, hænger det sammen med, at sygehuset i Thisted jo netop blev født med et befolkningsgrundlag på omkring 90.000 indbyggere.
Det er jo den der problematik, jeg gerne vil have ministeren til at fortælle befolkningen hvordan hun forestiller sig skal løses.
Hvordan forestiller man sig, at et sygehus, som alene dækker et område med 90.000 indbyggere, skal klare sig lige så godt som et, der har 400.000, når de ikke er organisk forbundet og under den samme prioritering?
De nuværende regionsråd har jo mulighed for at prioritere og sige: Vi vil have en sygehusbetjening i Thisted, og vi afsætter penge til det, og vi sørger også for, at der er læger, eksempelvis, der kan indgå i vagtskemaet på sygehuset i Thisted, når det ikke er muligt at dække ind.
Det er jo det, der er situationen.
Man har ikke mulighed for at dække ind, når man har et modificeret sygehus, som ministeren siger.
Det er den problematik, jeg gerne vil have ministeren til at svare på: Giver 90.000 indbyggere som grundlag lige så robust et sygehus som et med 250.000 eller 400.000 som grundlag?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Nej, det er jo sådan set baggrunden for, at der er lavet den her særlige østatus for sygehuset i Thisted, for sygehuset i Nykøbing Falster og for sygehuset på Bornholm i Rønne.
De vil også bestå fremadrettet.
Jeg er også nødt til igen at sige til spørgeren, at der jo ikke er tale om, at der bliver 21 autonome enheder.
Der er tale om, at sygehuset i Thisted også fremadrettet vil ligge i den sundhedsforvaltning, der handler om Nordjylland, og som jo vil kunne sikre det samarbejde, som vi kender i dag for sygehuset Aalborg Universitetshospital, som har et stærkt samarbejde med både sygehuset i Hjørring og sygehuset i Thisted.
Det lægges der jo ikke op til at ændre.
Generelt lægger regeringens sundhedsreform ikke op til at ændre ved den nuværende sygehusstruktur, og derfor er der ingen grund til bekymring om Thisted.
Som jeg sagde indledningsvis, er det sådan, at arbejdsgiveren har et ansvar.
Arbejdsgiveren har et ansvar, om det er en dansk læge, en dansk uddannet læge, en udenlandsk uddannet læge, eller om det er en i EU-lande uddannet læge.
Det, der egentlig forundrer mig mest, er, at vi så eksempler på, at arbejdsgiveren sådan set ikke løftede det arbejdsgiveransvar og tog hånd om en situation, hvor der var en læge, der ikke fagligt levede op til de krav, der er.
Og det skal man da som arbejdsgiver gribe ind over for, ligegyldigt hvor lægen kommer fra.
Jan Erik Messmann (DF), 2019-02-27:
Nu var det så ikke helt den samme læge, for det her blev omtalt i forbindelse med Ukraine.
Men lad det være det.
Er ministeren tilfreds med, at EU-regler vejer tungere end hensynet til danske patienter i de her tilfælde?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg tror, at når spørgeren spørger, som spørgeren gør, også i relation til udsendelsen, så er det, fordi den pågældende læge, jeg tror der bliver refereret til fra spørgerens side, var en dansk statsborger, som godt nok havde somalisk baggrund, og som havde en uddannelse fra Rumænien.
Dermed er det ikke en somalisk statsborger.
Derfor er der i det her tilfælde tale om en dansk statsborger.
Der kan jeg orientere spørgeren om, at Styrelsen for Patientsikkerhed i marts 2018 traf afgørelse om midlertidig indskrænkning af lægens virksomhed, og det betyder, at lægen kun må arbejde under supervision af en læge med ret til selvstændigt virke, og at styrelsen skal godkende supervisionen og supervisionsaftalen.
Lægen må altså kun arbejde et sted, hvor Styrelsen for Patientsikkerhed har godkendt ansættelsen, og afgørelsen er gældende indtil videre.
Jan Erik Messmann (DF), 2019-02-27:
Vedrørende den omtalte somalier var det bare det, vi hørte i de tre programmer »De udenlandske læger« på Danmarks Radio.
Finder ministeren, at det er i orden, at udenlandske læger uddannet f.eks. i Ukraine i visse tilfælde har kunnet fortsætte som praktikanter, efter at de er dumpet i den faglige prøve, og at praktikanter i spidsbelastningssituationer har haft patientkontakt på egen hånd uden en ledsagende læge?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Tak for spørgsmålet, som jeg antager skal ses lidt i lyset af Danmarks Radios dokumentar om udenlandske læger.
Her vil jeg indledningsvis gerne understrege, at alle læger i det danske sundhedsvæsen naturligvis både skal have de nødvendige faglige kompetencer og sproglige kompetencer til at sikre en god patientbehandling, og det gælder sådan set også de udenlandske læger.
Sikringen af det faglige niveau sker til dels gennem autorisation, men jeg er også nødt til at understrege, at det at få en autorisation ikke er en garanti for lægens faglige niveau.
Derfor vil det altid være arbejdsgiveren, som har et ansvar for at sikre, at lægen har de nødvendige kompetencer.
Det være sig en dansk læge, en dansk uddannet læge eller en udenlandsk læge, og det gælder også, uanset hvilket regelsæt lægen har opnået autorisation efter.
Så har vedkommende ikke de faglige eller sproglige kompetencer, som vedkommende skal have, så er man jo nødt til fra arbejdsgivers side at kigge på, om ansættelsesforholdet skal ændres eller det skal bringes helt til ophør.
Det gælder sådan set, uanset om det er en dansk uddannet læge eller en udenlandsk uddannet læge.
Jeg antager også, at når spørgeren spørger til en somalier, henvises der til en somalisk statsborger.
For at besvare den del af spørgsmålet kan jeg oplyse, at en somalisk statsborger ikke vil være omfattet af anerkendelsesdirektivet.
En somalisk statsborger vil med andre ord ikke kunne blive anerkendt automatisk på baggrund af en EU-uddannelse, hvad enten den er fra Rumænien eller et andet sted.
En ansøgning om autorisation for en somalisk statsborger, som er uddannet i et EU-land, skal derimod behandles efter de regler, der gælder for tredjelandsborgere, og det indebærer bl.a., at lægen skal have godkendt sin uddannelse, skal gennemføre en sprogprøve og også skal gennemføre faglige prøver og have en evalueringsansættelse, før vedkommende kan blive ansat i Danmark.
Så man kan ikke bare umiddelbart indtræde i en stilling, hvis man er somalisk statsborger, selv om man er uddannet i Rumænien.
Jan Erik Messmann (DF), 2019-02-27:
Tak for det.
Hvordan vil ministeren sikre, at eksempelvis en somalier uddannet på et medicinsk fakultet i byen Oradea i Rumænien ikke automatisk får autorisation som læge på et dansk sygehus?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Det er jo ikke sundhedsfællesskabet, der driver sygehuset, og det er jo der, spørgeren går galt i byen.
Det ligger jo i sundhedsforvaltningen.
Derfor vil der fortsat være et stærkt samarbejde mellem Aalborg Universitetshospital og sygehuset i Thisted.
Det kan udkrystallisere sig i delestillinger, som vi kender det i dag, og det er jo et stærkt samarbejde, som virkelig skal fortsættes.
Det er i forhold til at bygge bro mellem sygehuset, psykiatrien, kommunen og ens egen læge, og det er jo, fordi man ikke kun er patient.
Man er jo også borger.
Og som borger er man dybt afhængig af, at når man bliver patient, er der sammenhæng mellem det, der sker på sygehuset, og det, der sker ude i ældreplejen, eller det, der sker ude på børne- og skoleområdet, hvis det er en ung med en psykisk lidelse.
Derfor har vi behov for sundhedsfællesskaberne for at få mere nærhed og mere sammenhæng i vores sundhedstilbud.
Orla Hav (S), 2019-02-27:
Jeg ville ikke være betrygget.
Det er gode folk, der er borgmestre begge steder, men det er jo ikke borgmestrenes primære opgave at interessere sig for, hvordan et sundhedsvæsen udvikler sig.
Et sundhedsvæsen udvikler sig så lynhurtigt og så komplekst, at det er håbløst, at en borgmester ved siden af alle de andre opgaver, en borgmester har, skal sørge for at være up to date, i forhold til hvordan man sikrer, at det pågældende lokale sygehus til stadighed har det fornødne beredskab for de borgere, man skal betjene.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg tror, spørgeren blander forskellige ting sammen.
Altså, de 21 sundhedsfællesskaber skal jo bygge bro mellem det, der sker i kommunen, det, der sker hos ens egen læge, og det, der sker på sygehuset, hvad enten det er inden for somatikken eller psykiatrien.
Det er, fordi der er for mange patienter, der oplever, at sundhedstilbuddene er rykket for langt væk, så vi skal have mere nærhed i vores sundhedsvæsen.
Men der er også for mange patienter, der oplever, at der er for lidt sammenhæng.
Derfor bliver sundhedsfællesskaberne en forpligtende ramme omkring det samarbejde, der skal være mellem kommunen, sygehuset og ens egen læge.
Der vil både Thisted Kommune og Morsø Kommune jo med både borgmestrene og sundhedsudvalgsformændene være repræsenterede i den politiske overbygning og dermed få en direkte folkelige forankring.
Men samtidig er man så knyttet op på forvaltningen i Nordjylland.
Orla Hav (S), 2019-02-27:
Hvis jeg var thybo, ville jeg alligevel være en smule bekymret, for det, ministeren jo udelukker, er, at thyboerne selv har indflydelse på det sygehusvæsen, som de skal have.
Ja, de kan vælge en ny regering, og det håber jeg snart de gør, men det er en anden diskussion.
Men hvis man ikke er tilfreds med den måde, som en region strukturerer sygehustilbuddet på, kan man jo skifte de folkevalgte ud og bede om en ny politik på området.
Det bliver der jo ikke mulighed for med nogle ikkefolkevalgte elementer, en administration, der sidder og skal lave de omprioriteringer.
Det bliver uigennemsigtigt for den befolkning, som skal leve med den sygehusbetjening, som ministeren tiltænker folk i de tyndere befolkede områder.
Det er den problematik, som jeg godt kan forstå at man er bekymret for rigtig mange steder.
Med hensyn til det der med autonomien ved jeg jo ikke, hvordan den er, for hvis det skal være 21 enheder, der ikke hænger sammen, hvordan vil ministeren så sikre en sammenhæng alligevel?
Karin Gaardsted (S), 2019-02-27:
Tak for det.
Jeg tror simpelt hen ikke, at vi får et svar fra ministeren på, hvor mange penge der skal afsættes til psykiatrien.
Jeg kommer fra Viborg.
Der har vi et meget stort psykiatrisk hospital, og jeg er sikker på, at de vil følge de svar, som ministeren giver her, med rigtig stor interesse.
Ministeren siger, at det ikke skal betyde, at der kommer brugerbetaling.
Men hvis der ikke er nogen ude hos de praktiserende læger, som kan overtage den opgave, når nu patienterne kommer tilbage fra hospitalet og skal behandles hjemme i kommunen, er der jo kun de private psykologer til at overtage den opgave, og dermed kommer der en brugerbetaling på ca. 40 pct. Jeg vil bare gerne høre ministeren igen: Hvordan vil ministeren sikre, at der ikke kommer brugerbetaling for de patienter?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg er bare nødt til at sige, at Socialdemokraterne jo får svar hele tiden.
Vi holder adskillige samråd, og vi har § 20-spørgsmål hele tiden.
Jeg tror bare ikke, Socialdemokraterne bryder sig om svaret.
Det er så også helt fair.
Det er nok der, hvor vi har forskellige opfattelser.
Regeringen synes, vi skal have et mere nært sundhedsvæsen.
Vi skal rykke flere behandlinger tættere på, hvor folk bor.
Vi synes, vi skal have et mere sammenhængende sundhedsvæsen.
Derfor foreslår vi 21 sundhedsfællesskaber, så vi får lavet en forpligtende ramme omkring det, der sker på sygehusene, inde i behandlingspsykiatrien, det, der sker ude i kommunerne, og det, der sker ude hos egen læge.
For der er rigtig mange patienter, ikke mindst patienter med psykiatriske lidelser, der i dag oplever, at de bliver udskrevet til ingenting, at der ingen er, der er klar til at tage over og gribe, når man bliver udskrevet – når man bliver genindlagt igen og igen, nogle gange endda med tvang.
Det er vi nødt til at gøre bedre.
Derfor er vi nødt til at have mere nærhed og mere sammenhæng.
Når jeg siger, at vi ikke indfører brugerbetaling ind ad bagdøren, er det jo, fordi der, før man kan flytte en opgave ud, der i dag er forankret ambulant i psykiatrien, skal være et fagligt arbejde forankret i Sundhedsstyrelsen og opbygning af en kvalitetsplan for det nære, specifikt på det her område, hvor man netop vurderer, hvor kapaciteten er.
Hvor meget kan PPR løfte til den tid, når vi taler børn og unge?
Hvor meget kan almen praksis løfte?
Hvad kan der være af andre aktører – privatpraktiserende speciallæger på psykiatriområdet?
Hvad kan der være af psykologer?
Det kræver jo en ny organisering i forhold til det, vi kender i dag.
Det er sådan set det, der er hele tankesættet i regeringens sundhedsreform, så vi får skabt bedre behandling for de patienter, der mange gange bliver svigtet i dag.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Ministeren siger, at regeringen havde en forhåbning og en formodning om, at tingene ville blive bedre for vores vandmiljø, men at det er de ikke blevet.
Jeg kunne så tilføje, at vi fra Folketingets side også havde en forventning, for regeringen præsenterede jo et kvælstofregnskab for landbrugspakken, da den blev vedtaget, som over for Folketinget godtgjorde, at der ville være et fald i udledningen, og at der faktisk ville være et grønt plus – jeg tror, det var det udtryk, der blev brugt i sin tid – i hvert af årene frem til 2021.
Mener ministeren i lyset af de aktuelle tal og de aktuelle leverancer på de kollektive virkemidler, at der ikke er behov for yderligere kvælstoftiltag?