Dennis Flydtkjær (DF), 2018-05-24:
Forespørgslen lyder jo sådan: »Hvad kan ministeren oplyse om planerne for udvikling af den statslige sektors personalepolitik, herunder om, hvordan arbejdsmiljøet kan forbedres, stressniveauet kan nedbringes og der kan skabes mere tillidsfulde relationer?«
Og jeg vil indledende sige, at jeg synes, det rammer lidt uden for den lovgivende magts kompetencer, da vi jo netop er den lovgivende magt og det jo er staten og regeringen, der er den udøvende magt, og at det også er derunder, personalepolitikken egentlig hører hjemme.
Jeg kan derfor naturligvis ikke sige så meget om, hvad regeringen og statens planer er omkring personalepolitik og arbejdsmiljø, men det er jo klart vigtigt, at man sikrer at få nedbragt stressniveauet.
Hvad gør man f.eks. for fastholdelse af seniorer og for at sikre, at der er mere fleksible rammer for børnefamilier?
Det er jo nogle utrolig vigtige områder, men jeg kan naturligvis ikke gå sådan voldsomt meget i dybden på de konkrete områder, da jeg ikke sidder som minister, men jeg vil nok mere komme med nogle overordnede betragtninger.
At der er et godt arbejdsmiljø og en god personalepolitik i statslige organisationer og sådan set også alle andre steder, er jo utrolig vigtigt og et afgørende punkt for at have en god organisation.
Det er super vigtigt, at man har en god og nærværende ledelse, som man ved man kan have tillid til med hensyn til de beslutninger, der bliver taget, og som man som medarbejder for måske at komme af med sine frustrationer også kan gå til og sige, at man har for mange opgaver på bordet lige her og nu.
Dermed er det selvfølgelig også sagt, at der skal være en tillidsrelation, så man har tilliden til at kunne gå til sin chef.
Et godt arbejdsmiljø påvirker naturligvis også økonomistyringen, og som jeg forstår det, handler en del af debatten bl.a. også om, hvad Moderniseringsstyrelsens fokus er.
For det er klart, at er der et dårligt psykisk arbejdsmiljø på en arbejdsplads eller er man hårdt presset af opgaver, medfører det flere syge medarbejdere, og flere syge medarbejdere bevirker selvfølgelig også, at de medarbejdere, der så er tilbage, skal løbe endnu hurtigere.
Frustrerede medarbejdere giver også en dårlig service, fordi de har en anden udstråling, som måske kan mærkes, og det går igen ud over velfærden og giver en dårlig serviceoplevelse for de danskere, de har med at gøre.
Så på den måde er arbejdsmiljø i forhold til økonomistyring selvfølgelig også en utrolig vigtig ting.
Statens personalepolitik kan også på andre områder være ret så afgørende; det kan f.eks. være i forhold til at fastsætte fleksibel arbejdstid, så man som børnefamilie måske har mulighed for at få nedsat tid, da man måske har brug for ikke at være på fuld tid, fordi der kan være nogle hente-bringe-problemer; det handler meget om fastholdelse af seniorer, så man, før man træder ud af markedsmarkedet, måske også kan få nogle gode ordninger, så man kan blive hængende noget længere. En anden vigtig ting af det, der nævnes i forespørgselsteksten, og som jeg vil komme ind på, er stress og arbejdsrelateret stress, som efterhånden er gået hen og er blevet en folkesygdom.
Det hænger selvfølgelig også naturligt sammen med arbejdspres, men overordnet tror jeg man kan sige, at det, man bliver stresset af, er det, man ikke når.
Altså, det er jo ikke, fordi man har mange opgaver, men fordi de opgaver, man ikke når, og som man går og bekymrer sig om og spekulerer på, hober sig op i tankerne, så man til sidst ikke kan sove om natten.
Jeg siger det ud fra egen erfaring, da jeg selv har været sygemeldt med stress for et års tid siden og ved, hvor ubehageligt det kan være, og for mange mennesker kræver det en langtidssygemelding, som jo kan være ret så svær at komme ud af.
Så jeg tror egentlig, at man vil se, hvis man kigger på, hvorfor folk får stress, at det selvfølgelig er meget arbejdsrelateret, men jeg tror også, man skal kigge sådan på det, at man stiller nogle spørgsmål om, hvad det egentlig er, der gør det.
Hvorfor er vi meget mere stressede i dag, end vi var for måske 30 år siden?
Det gælder jo sådan set alle brancher, om det så er i staten eller i det private erhvervsliv, eller hvor det nu er henne, at så er der bare mennesker, der bliver ramt af stress lige pludselig.
Vi skal altid være på Facebook, flere gange i døgnet skal vi ind og tjekke; vi skal hele tiden tjekke vores mail, om der er noget nyt fra arbejdet, og vi har telefonen med alle steder, så vi er simpelt hen tilgængelige 24 timer i døgnet.
Jeg tror, at mange mennesker kan nikke genkendende til, at man næsten hver time tjekker Facebook eller tjekker, om der er en sms eller en ny mail, og det gør jo, at man altid er til rådighed, men det gør jo også, at hjernen aldrig får et pusterum, så man aldrig får de øjeblikke, hvor man lige kan få lov til at geare lidt ned og give hjernen det luft, som den har behov for, så man ikke bliver stresset.
Jeg tror egentlig, man skal frem til en kulturændring i vores samfund, ikke bare i statens organisationer, som debatten handler om her, men generelt sådan, at det skal være okay at være ikketilgængelig; at det er fint, man nødvendigvis ikke har en mobiltelefon på sig hele tiden; at man ikke behøver at skulle være aktiv på Facebook, for at folk kan se, hvad man sidder og laver af motion, hvad man spiser, og andre ting; at det skal være okay, at man også siger fra, altså at man nogle gange siger, at jamen jeg kan ikke tage telefonen i dag, jeg er ikke lige tilgængelig for min arbejdsgiver, eller at lørdag og søndag tjekker jeg altså ikke min mail.
Det skal være okay.
Jeg tror egentlig, at mange har det anderledes i dag, for de tænker, at når man nu har sin arbejdsgiverbetalte telefon, skal man måske også lige følge lidt med i, hvad der sker.
Så selvfølgelig handler det om antallet af arbejdsopgaver, man har, og specielt om dem, man ikke når, men det handler selvfølgelig også om, at man, udover at man skal kunne sige fra, skal have en god ledelse, man kan gå til, så man kan komme af med sin frustration, hvis man har for meget at lave; at man er sikker på, hvis man har det skidt og det psykiske arbejdsmiljø er dårligt, at man også kan gå til sin chef med den frustration.
Så det handler selvfølgelig om en tillidsfuld relation til sin leder og om at have nogle gode ledere, der også kan håndtere de her situationer.
Jeg vil afslutningsvis sige, at jeg bemærkede, at ministeren sagde, at man til efteråret vil komme med en sammenhængsreform med fokus på ledelse og kompetencer, og det ser vi selvfølgelig meget frem til fra Dansk Folkepartis side.
Jeg ved ikke, om det kommer til nogle drøftelser med Folketingets partier, eller om det er noget, man selv kan udmønte, men vi synes i hvert fald, det er en utrolig vigtig og spændende rapport, der kommer senere, og så kommer vi til det sidste, jeg skal sige.
På vegne af Dansk Folkeparti, Martin Geertsen fra Venstre, Henrik Dahl fra Liberal Alliance og Rasmus Jarlov fra De Konservative
skal jeg under overskriften »Planerne for udvikling af den statslige sektors personalepolitik« herved fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Et godt arbejdsmiljø er vigtigt for den enkelte og for arbejdspladsen som helhed.
Det gælder for staten som for offentlige og private arbejdspladser i hele Danmark.
En velfungerende offentlig sektor er kendetegnet ved, at der er tillidsfulde relationer og samarbejde mellem ledelse og medarbejdere.
Personalepolitikker skal opleves relevante og nærværende og udmøntes i et samarbejde mellem ledere og medarbejdere.
Det handler om at udøve god ledelse.
Motiverede og engagerede medarbejdere oplever således en større arbejdsglæde til gavn for velfærden.
Denne retning skal være drivende for personalepolitikken i den offentlige sektor, herunder staten.
Det er således vigtigt at understøtte en fokuseret indsats i forhold til arbejdsbetinget stress, nedbringelse af sygefraværet m.v. Når der opleves udfordringer på statens arbejdspladser, skal lederne kunne få råd og vejledning til gode løsninger til gavn for medarbejderne, arbejdspladserne og velfærden.
Folketinget konstaterer, at regeringen i efteråret i regi af sammenhængsreformen kommer med en ledelses- og kompetencereform.«