runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steffen Larsen (LA), 2024-12-12:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at spørge om noget, men så blev jeg alligevel sådan lidt pikeret over ordførerens valg med at sige, at man føler, at det er ligegyldigt at diskutere det konkrete i den her sag, for det er jo det konkrete, der afslører principperne.
Så kan det godt være, at SF ikke har nogen principper, i forhold til om det er acceptabelt at udøve hærværk og så bagefter skjule sig bag ved at kalde det kunst.
Men realiteten er jo, at vi står over for en sag, hvor en person, der er tiltalt for at have begået hærværk, bagefter får tilkendt 35.000 kr. for at udstille præcis det hærværk, man har begået.
Man får så efterfølgende ikke lov af Kunstakademiet til at udstille busten, men man får stadig de 35.000 kr.
Hvad har man så fået de 35.000 kr. for, for man har jo ikke lavet udstillingen?
Men man har fået de 35.000 kr.
Det giver jo ingen mening, at man så kan stå bagefter og sige: Det vil vi egentlig ikke have nogen holdning til.
For det er jo princippet i, om en, der er tiltalt for en forbrydelse, skal kunne få penge af Kunstfonden eller få kunstnerstøtte for at have begået det hærværk.
Det er jo det, der er sagens kerne.
Det er derfor, det konkrete er vigtigt i forhold til principperne.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Jeg synes, jeg har sagt – muligvis tre gange tidligere og i min tale – at det er klart, at vi i SF ikke går ind for hærværk på kunstværker på statslig ejendom eller andres ejendom.
Det går vi ikke ind for.
Men det er stadig væk to forskellige systemer, der kører, nemlig retssystemet i forhold til det hærværk, der foregik på det pågældende tidspunkt, og så den tildeling, der er givet under Statens Kunstfond.
Jeg kommer stadig væk ikke til at stå her og skulle irettesætte Statens Kunstfond fra Folketingets talerstol.
Jeg ved ikke, om man er interesseret i at høre svaret, eller om man er interesseret i at høre Dansk Folkepartis ordfører, men jeg prøver at svare reelt på det, som ordføreren for LA spørger om.
Vi kommer simpelt hen ikke til at gå ind og blande de her ting sammen og sende en reprimande af sted til Statens Kunstfond.
Det er lagt ud til dem.
Armslængdeprincippet er afgørende vigtigt, for at vi politikere ikke skal sidde sådan og detailstyre og lave smagsdommeri osv.
Steffen Larsen (LA), 2024-12-12:
Men det er jo forbundne kar, for det er jo netop det, at det bliver anerkendt som kunst, der medfører, at anklagemyndigheden ender med ikke at ville føre sagen ved retten.
Så bliver det jo en absurditet at sige, at det er fuldstændig adskilt, at der er helt klare linjer imellem.
Det er der jo ikke.
Det er forbundne kar.
Hvis anklagemyndigheden vælger at lytte til, hvad det er, kunstverdenen siger, og hvad også Kunstakademiet indgår forlig om, og siger, at det så nok er kunst, og at man nok hellere må lade sagen flyde ud efter næsten 4 år, så er det jo en mærkværdig situation at stå i.
Nu kan vi så høre her, at det ikke har noget med hinanden at gøre, men vi kan jo se, at anklagemyndigheden siger, det har noget med hinanden at gøre.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Men det har det alligevel ikke i Statens Kunstfond, i forhold til hvad de tildeler midlerne efter.
Det kan man jo mene moralsk set, men den bane ønsker vi i SF simpelt hen ikke at gå ind på.
Vi synes ikke, det er vores rolle som politikere at skulle gå ind og være moralens vogtere, i forhold til hvad man beslutter ude i armslængdeorganerne, for dem har vi af en grund.
Vi kan sidde her og moralisere over alle mulige ting fra nu, til dagen næsten er ovre.
Men vi kommer simpelt hen ikke videre.
Det er ikke vores rolle, det er ikke vores rammer, og det er ikke sådan, vi i SF mener at vi som politikere skal agere.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Tak for det.
Nu er hr. Steffen Larsen jo også formand for Retsudvalget og er derfor rigtig meget inde i alt, der vedrører retspolitik.
Jeg vil høre ordføreren, om han mener, at det ville være et helt utidigt brud på magtens tredeling, armslængdeprincippet og alle de høje moralske principper, som kulturministeren og nogle partier i dag dækker sig ind under, hvis kulturministeren henvendte sig til henholdsvis Kunstakademiet og Statens Kunstfond og sagde: Det der med at klassificere ulovlige handlinger som kunst, kan vi ikke som stat sanktionere, og det her med at give danske skattekroner til ulovlige handlinger er heller ikke noget, vi som stat kan stå inde for.
Ville det være et helt utidigt brud på de principper, som kulturministeren nævner?
Steffen Larsen (LA), 2024-12-12:
Nej, jeg mener faktisk, at det ville ligge inden for rammerne af vores grundlov i hvert fald, for vores grundlov tilsiger jo netop, at den udøvende magt har nogle grænser for, hvordan den må agere.
Der vil jeg jo mene, at det modsatte burde være i statens interesse.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Kunne man sige, at kulturministeren nærmest har en grundlovssikret forpligtelse til at tage vare på, at statslige skattekroner ikke går til ødelæggelse af statens ejendom?
Steffen Larsen (LA), 2024-12-12:
Det mener jeg at den udøvende magt generelt har.
Det er ret fastslået i grundloven.
Så hvis man ikke går ad det spor, at man mener, at man skal forsvare statens ejendom og heller ikke borgernes sikkerhed, så er det jo klart, at man kan komme ud i alle mulige vildfarelser.
Men i det her tilfælde mener jeg jo at vi er ude i, at man netop som minimum burde have lavet en eller anden form for meget skrap stillingtagen til spørgsmålet om, om man har forstået sin opgave ude i den udøvende magt.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Nu skal vi lige holde snuden i sporet.
Kunstfonden har jo ikke i det her tilfælde givet kunstneren penge for at smide busten i vandet.
Hvis man har begået hærværk, har vi retsstaten, og så kører der et system.
Vi er jo ikke den udøvende magt, skal vi huske.
Vi er den lovgivende magt.
Så er der nogle, der udøver, og så er der i øvrigt nogle, der drifter nedad i ansættelsesforhold.
Det er der, hvor jeg synes alting bliver rodet sammen i en stor pærevælling.
Man vil sidde herinde på Christiansborg og detailstyre og bestemme helt ned i detaljen, hvordan det skal gøres.
Det synes jeg simpelt hen er grundlæggende forkert.
Jeg vil heller ikke stå her på Folketingets talerstol og diktere, hvad Kunstfonden skal give penge og ikke skal give penge til.
Vi bliver nødt til at have tillid til de personer, der sidder og er delegerede med opgaven om at lave den faglige vurdering af, hvad man skal levere penge til, når det gælder kunst.
Vi kan simpelt hen ikke sidde her og tage hele magten tilbage og køre vores eget smagsdommeri.
Birgitte Bergman (KF), 2024-12-12:
Jeg synes, det handler om sagsforløbet i det.
Man tager kunsten i sin egne hænder og smider den i vandet, og det er jo hærværk.
Ikke nok med det vælger Statens Kunstfond efter nogle år, hvor man stadig er under anklage, alligevel at give den her kunstner midler til en udstilling.
Kunstneren har fundet ud af, at man nu meget belejligt kan få materialiseret sin egen sandhed ind i at lave en udstilling, der ligesom går ud på, at man »rematerialiserer« kunsten.
Det er i øvrigt meget fint dokumenteret her i Weekendavisen af journalisten Poul Pilgaard Johnsen i kommentaren »Løgn over løgn«.
Og så får man penge af Statens Kunstfond for det.
At Statens Kunstfond bevilger penge, når vedkommende stadig er under anklage, synes jeg er et problem, så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren om det.
Søren Espersen (DD), 2024-12-12:
Jeg giver hr. Mikkel Bjørn fuldstændig ret.
Jeg synes ikke, kulturministerens reaktion er nok.
Jeg ville hellere have haft, at den var stærkere, netop i forhold til de institutioner, som er statsstøttede med penge.
Men jeg har alligevel også forstået, at kulturministeren jo, ligesom alle vi andre gør, tager stor afstand fra det, der er sket.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Tak for det.
Men om ikke andet sætter vi selvfølgelig stor pris på den levende debat om kunst og kultur.
Kunstens styrke ligger i dens evne til at udfordre, skabe debat og skubbe til vores værdier, men vi mener også, at den her frihed skal udøves med respekt for vores fælles kulturarv og historie.
Staten skal være garant for både kunstnerisk frihed og også beskyttelsen af vores fælles kulturarv, men vi ønsker ikke, at den her diskussion skal reduceres til symbolpolitik eller forsimplede slagord, som vi ofte ser det fra Dansk Folkepartis side.
Vi skal passe på, at den her debat ikke bliver en anledning til at angribe kunsten som helhed eller til at indskrænke den kunstneriske frihed eller armslængdeprincippet, som Dansk Folkeparti tidligere har lagt op til.
Kunstnerisk frihed og ytringsfrihed er grundlæggende værdier og rettigheder i det danske demokrati.
Dem skal der værnes om.
Præmissen for den frihed er selvfølgelig, at den forvaltes under ansvar, inden for lovene i det her land og inden for retsstatens principper.
Tyveri, hærværk og på en eller anden anden måde ødelæggelse af både statens ejendom og andres ejendom eller kunst skal håndteres i vores uafhængige retsvæsen, så vi må ikke lade os rive med af en tendens til at male hele kunstmiljøet op som en fjende af historien eller danskheden.
I den her sag anfægtes en aftale, som er indgået mellem to parter, og hvor man under ledelsesansvar har truffet beslutning om, hvad der er bedst at gøre i sagen.
Det har SF ingen intentioner om at anfægte eller blande os i.
Vi politikere skal passe vældig meget på med, at vi ikke forsøger at detailstyre og undergrave det ledelsesansvar, der ligger ude på vores kulturinstitutioner og i den her sag på Kunstakademiet.
Vi er sat i verden for at lave lovgivning og sætte rammer.
Ledelsen skal drifte institutionerne, og det holder vi fast ved i SF.
Vi ønsker en kunst- og kulturpolitik, der bygger bro i stedet for at skabe konflikt, og vi ønsker at styrke kulturens virke, således at langt flere kan få glæde af den.
Det er vores fokus, og det vil vi lægge vores kræfter i.
Jeg skal hilse fra De Radikale, som ikke kunne være her i dag.
De erklærer sig sådan nogenlunde på linje og er i øvrigt med i vedtagelsesteksten, som ordføreren for Socialdemokraterne læste op i starten.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Tak for det.
Jeg synes, det er helt utilstedeligt af SF's ordfører at stå på talerstolen i dag og angribe Dansk Folkeparti for at ville angribe kunsten eller den kunstneriske frihed, fordi vi står fast på det helt fornuftige udgangspunkt, at danske skattekroner selvfølgelig ikke skal belønne tyveri og hærværk af statslig ejendom.
Det kan jeg så forstå SF mener bare er noget polemik, og at der er vigtigere dagsordener at tage sig af, end at 35.000 danske skattekroner går til at belønne tyveri af offentlig ejendom og efterfølgende ødelæggelse af den.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er meget alvorligt.
Jeg kan så forstå, at ordføreren mener, at vi skal snakke om en kulturpolitik, der bygger bro i stedet for.
Jeg synes, det er nogle underlige bemærkninger, der kommer fra SF her i dag.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Vi har tidligere behandlet et forslag fra Dansk Folkeparti om at nedlægge hele Kunstfonden, og at det i øvrigt skal være politikerne, der skal sidde og bevilge, hvad det er for noget kunst, der skal støttes, og det er vi simpelt hen lodret imod.
Vi synes ikke, det er os, der politisk set skal sidde og pege på, hvem vi kan lide, og hvem vi ikke kan lide.
Både ordføreren og jeg og givetvis alle ordførere, der sidder her i salen, har vidt forskellige præferencer for, hvad vi bryder os om, og hvad vi ikke bryder os om, og begynder vi først at gå ind at være smagsdommere, får vi indskrænket kunsten, og det er ikke vores rolle.
Vi skal skabe rammerne, og så må vi have tillid til, at dem, der har ledelsesansvaret, er dem, der forvalter det.
Sådan er det på mange områder.
Der er da mange ting, jeg kan sidde hjemme i min egen stue og være lidt irriteret over eller kunne ønske at man forvaltede på en anden måde, men vi kan simpelt hen ikke sidde her og fra Folketingets ypperste sted prøve at detailregulere i et forlig, der er vedtaget.
Og jo, vi er da absolut kritiske over for, at man laver hærværk på kunst.
Det ønsker vi ikke.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Jamen det er da dejligt, at SF har en holdning til et forslag, som tidligere har været behandlet her i salen, men nu er det jo ikke det forslag, vi behandler i dag.
I dag behandler vi et forslag, der handler om en stillingtagen til det forhold, at statslige institutioner, henholdsvis Akademiraadet og Statens Kunstfond, belønner og legitimerer hærværk og tyveri af offentlig ejendom med danske skattekroner.
Det er det, vi forholder os til i dag, og der havde jeg jo egentlig bare ønsket, at SF's ordfører gik op på talerstolen og forholdt sig til, hvad hun mener om, at statslige institutioner gør det, og hvad hun mener kulturministeren bør foretage sig i den henseende nu, hvor det er sket.
Søren Espersen (DD), 2024-12-12:
Det er fuldstændig korrekt, at vi jo ikke skal være smagsdommere i den forstand, men jeg synes, det ville være rart at høre SF's ordførers egen personlige opfattelse.
Var det et kunstværk, der opstod, da en buste af Frederik V blev ødelagt og smidt i havnen?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Det tror jeg faktisk jeg er ret uafklaret omkring, men uagtet hvad jeg mener er kunst eller ikke er kunst, synes vi naturligvis ikke, at det er okay at udøve hærværk mod etableret kunst.
Det er bare sådan, det er, og der har vi nogle retsstatslige principper.
Men det er ikke det, der er relevant.
Det kan godt være, at Dansk Folkepartis ordfører synes, at det er relevant, og det gør han givetvis, eftersom vi sidder her og har en forespørgselsdebat, men det, der er relevant, er i virkeligheden, hvad det er for nogle rammer, vi sætter om kunsten, og ikke vores eget smagsdommeri, altså hvad vi synes er kunst og ikke er kunst.
Det er ikke vores rolle.
Søren Espersen (DD), 2024-12-12:
Det bør da være let nok at sige.
Det har jeg indtryk af at de fleste af os synes, altså at det var hærværk, der var sket.
Så sig det dog, som det er.
Ordføreren sagde, at hun ikke er helt afklaret, i forhold til om det er det ene eller det andet, og det chokerer mig lidt.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-12-12:
Personlige holdninger, præferencer og meninger kan nogle gange være chokerende.
Jeg kan godt høre, hvad nogle af de borgerlige partier gerne vil have SF's ordfører til at mene.
Der er nogle, der har et ledelsesansvar, og der er nogle, der har indgået et forlig.
Vi mener, at bliver der begået hærværk mod og ødelæggelse af kunst, er det ikke i orden, og så er det retten, der skal gå ind og afgøre den sag.
Men hr. Mikkel Bjørn spurgte mig lige før, og så svarer jeg selvfølgelig.
Det er klart, at når ordføreren selv åbner op for andre områder, får man også svar tilbage.
Det er sandt, at SF og Dansk Folkeparti grangivelig ligger vældig, vældig langt væk fra hinanden, i forhold til hvad vi mener vi skal gøre og ikke skal gøre, og det er bare sådan, det er.
Vi kommer ikke til at sige, om det var rigtigt eller forkert i forhold til det forlig, for det er ikke vores rolle.
Hverken ordføreren eller jeg har indsigt i, hvad der ligger til grund for det her forlig.
Det har vi ikke indsigt i.
Det hører ind under et ledelsesansvar, som er beskyttet af nogle fortrolighedsregler, så lad nu dem, der har ledelsesansvaret, tage det på sig og køre den drift videre.
Kim Valentin (V), 2024-12-12:
Tak, og tak til ordføreren.
Mener ordføreren, at han i sin egenskab af formand for Retsudvalget har evnen til at forstå lovgivningen på en måde, så den kan fortolkes i forhold til at instruere kulturministeren i, hvordan han skal agere?
Mener ordføreren som formand for Retsudvalget, at ordføreren har en bedre forståelse af lovgivningen end kulturministerens embedsapparat?
Steffen Larsen (LA), 2024-12-12:
En gang imellem må jeg jo konstatere, at embedsværket kommer til at gøre nogle ting – eller hvordan skal man sige det?
Vi har set flere tilfælde af ups-sager, nødløgne og alt muligt andet igennem tiderne.
Så det kan jo hænde, at embedsværket ikke altid er dem, der har ret.
Det er den ene del.
Den anden del i det her er jo, når jeg bliver spurgt så direkte, om man kan give den udøvende magt instrukser.
Ja, det kan Folketinget.
Det er faktisk det, vi gør via lovgivning.
Det er også det, det her forslag til vedtagelse, hvis det bliver vedtaget, faktisk vil påpege.
Den vil faktisk påpege, at ministeren bør gøre noget.
Så er spørgsmålet selvfølgelig, hvordan man gør brug af den, og hvilke rammer man skal lægge for det.
Men der er også flere gange, hvor ministre bliver pålagt via lov direkte, hvordan de skal handle i sager.
Og nogle gange gør man det jo sådan, at ministeren har mulighed for at handle via bekendtgørelse eller andet, hvor der er ret brede rammer for, hvad ministeren selv kan beslutte.
Så det er vel ret ukontroversielt.
Birgitte Bergman (KF), 2024-12-12:
Så skal vi til det.
Jeg kan huske, at vi også under min forrige periode som kulturordfører drøftede den her sag rigtig mange gange.
Det er jo en vigtig sag, synes jeg, for der er principielt nogle ting, som jeg synes det er vigtigt vi får talt om.
Derfor vil jeg også gerne takke Dansk Folkeparti for at rejse den her vigtige og principielle sag.
Vi taler i dag om en hændelse, der rækker langt ud over Kunstakademiet, og som sætter spørgsmålstegn ved, hvordan vi som samfund forvalter og beskytter vores kulturarv.
Sagen om ødelæggelse af busten af kong Frederik V er ikke blot trist og besynderlig, den afslører også en foruroligende inkonsekvens i måden, vi håndterer ødelæggelse af kunst og kultur.
Det er værd at bemærke, som andre ordførere også har været inde på, at mens Ibi-Pippi, der begik hærværk imod et maleri af Asger Jorn, blev idømt 2 års ubetinget fængsel, slap Katrine Dirckinck-Holmfeld med at betale ca. 43.000 kr. i erstatning for sin handling.
Der er selvfølgelig en forskel i de konkrete genstandes værdi.
Et maleri af Asger Jorn har uden tvivl en større kunstnerisk og kulturhistorisk betydning end busten af kong Frederik V, som var en kopi, der i princippet kan genskabes.
Men det forekommer alligevel besynderligt, at to så sammenlignelige sager får så vidt forskellige udfald.
Det skaber forvirring om, hvilke normer og principper vi egentlig står på som samfund, når det gælder beskyttelse af vores kulturarv.
Sagen bliver ikke mindre mærkværdig af, at Katrine Dirckinck-Holmfeld få år efter hærværket, og mens hun er under anklage, modtager støtte fra Statens Kunstfond til en udstilling af den såkaldte rematerialiserede buste.
Det er dybt bekymrende, at statslige midler anvendes på at fremme et projekt, der i sin kerne udspringer af en destruktiv handling, som burde have været genstand for klar fordømmelse frem for hyldest.
Så lad mig sige det helt klart og tydeligt: Ødelæggelse af kunst- og kulturarv må aldrig legitimeres.
Kunstens rolle er at skabe, udfordre og inspirere, ikke at destruere.
Historien er vores fælles fundament, og vi har pligt til at bevare den, ikke til at forsøge at omskrive den ved at fjerne fysiske spor.
Vi har brug for en klar og konsekvent politik, der beskytter vores kulturarv og sikrer, at kunstens opgave fortsat er at samle, inspirere og udfordre os, ikke at destruere det, som kom før os.
Tak for ordet.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at kulturministeren åbenlyst har lært nogle retoriske tricks af Danmarks retorisk dygtigste politiske håndværker, nemlig hr. Lars Løkke Rasmussen.
Men det ændrer bare ikke på, at kulturministeren undslår sig et ansvar i den her sag.
For det forlig, som Akademiraadet indgik, hvor man klassificerede det her som kunst, og som var årsagen til, at anklagemyndigheden siden dropper sagen, er indgået under kulturministerens ministertid.
Og lige så vel kan kulturministeren da sagtens henvende sig til Statens Kunstfond og sige, at det, der foregik dengang, hvor man med offentlige tvangsopkrævede skattekroner finansierede ulovlige handlinger, har den nye kulturminister med nye holdninger på området en klar forventning om at vi selvfølgelig ikke støtter.
Det er det, der er forventningen til kulturministeren i dag, og det synes jeg ikke er videre kontroversielt.
Jakob Engel-Schmidt (M), 2024-12-12:
Nu er der jo kommet ny formand, siden jeg var der sidst, og hvis talen falder på det her, vil jeg da gøre opmærksom på, at jeg synes, at beslutningen er forkert.
Men det, at jeg skulle ringe over til Statens Kunstfond, som jo uddeler midler og dermed nyder en særlig beskyttelse i forhold til armslængdeprincippet, og gøre opmærksom på, hvad jeg synes om et enkelt tilfælde, ville jeg godt nok mene var et brud på den måde, vi behandler vores armslængdeorganer herhjemme på, og en utidig indblanding.
Det er ikke sådan, at jeg ikke kan være enig med hr. Mikkel Bjørn.
Altså, jeg synes, at det er uforståeligt, at man vælger at bruge 35.000 gode danske kroner, som kunne være gået til alt muligt andet godt; det kunne være noget af den musik, hr. Steffen Larsen nyder, noget af den samtidskunst, hr. Mogens Jensen foretrækker, eller en ekstra opsætning på Folketeatret.
De kunne være brugt på mange andre ting.
Udfordringen er blot, at det ikke er os, der bestemmer det.
Vi har valgt en række mennesker til at sidde i projektudvalg under Statens Kunstfond, fordi man fra politisk side vurderer, at det er bedre, at det er andre end politikere, der vælger, hvilke kunstnere og værker der skal støttes, og det princip er så utrolig godt og uomgængeligt, at vi er nødt til at acceptere de beslutninger, de mennesker tager, hvad enten vi kan lide dem eller ej.
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2024-12-12:
Det er rigtigt.
Det er meget korrekt forstået.
Jeg synes ikke, at det, der foregik, var kunst, og jeg synes heller ikke, at det har været en kunstnerisk happening, eller at Kunstakademiet bagefter skulle have givet støtte til det og kaldt det kunst.
Jeg mener ikke, det er kunst.
Jeg mener, det er hærværk.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-12:
Jeg synes igen, at det jo er der, hvor kulturministeren er så sprogligt genial.
Altså, når han eksempelvis siger ting som »nyder en særlig beskyttelse i forhold til armslængdeprincippet«, sidder folk derude, der følger med og tænker: Jamen der er nok et armslængdeprincip i dansk lovgivning, hvor de her mennesker nyder en særlig beskyttelse.
Men det er der ikke.
Det er bare noget, kulturministeren står og opfinder her på talerstolen, og derfor er det jo en meget smart manøvre for at undslå sig det ansvar; selvfølgelig skal kulturministeren skride ind, når offentlige kulturinstitutioner med danske skattekroner i ryggen belønner ulovlige handlinger.
Det er sund fornuft, og det er ikke kontroversielt.
Der bør kulturministeren selvfølgelig være sit ansvar voksent.
Jakob Engel-Schmidt (M), 2024-12-12:
Den anden dag, da to aktivister fra en organisation, der kalder sig selv Nødbremsen, begik hærværk mod André Derains fremragende maleri på Statens Museum for Kunst, blev jeg rasende.
Jeg kaldte dem fladpandede.
Værket er malet med Matisse i en gylden periode i 1905 på en strand i Sydfrankrig, hvor de to herrer indfangede både lys og stemningen.
Jeg regner da med, at de to, der har begået hærværk mod maleriet, både bliver sigtet og dømt for det hærværk.
Jeg har bare ikke mulighed for med det armslængdeprincip, der findes til det organ, der ejer busten, at forhindre dem i at indgå et forlig, der betvinger anklagemyndigheden til at droppe sagen.
Til gengæld har jeg ingen instruktionsbeføjelser over de mennesker, der sidder i Statens Kunstfond.
Det er meget vigtigt for mig at sige.
Jeg ved ikke, om jeg skulle tage det med retoriske tryllekunstnere som en kompliment, men ...