Mogens Jensen (S), 2021-04-22:
Tak for det, formand.
Socialdemokratiet deler Nye Borgerliges ambition om vækst i Danmark.
Vækst er forudsætningen for arbejdspladser, velstand og også for en ordentlig velfærd.
Men vores velfærdssamfund med lige adgang til gode uddannelser, sundhedsydelser, kollektive investeringer i digitalisering, infrastruktur og den grønne omstilling er også forudsætningen for vækst.
Velfærdssamfundet står derfor ikke i modsætning til økonomisk vækst – det er en forudsætning for det.
Sådan er den danske model indrettet, og det er – det tror jeg vi er mange der syntes – en af verdens bedste samfundsmodeller, når det kommer til at kombinere økonomisk vækst og lighed.
Derfor skal vi ikke underordne alle politiske beslutninger i et rigidt krav om bnp-vækst.
Det ville svække vores samfundsmodel og muligheden for at lave retfærdige velfærdsmæssige initiativer som f.eks. retten til tidlig tilbagetrækning, altså Arnepensionen, som jo i regnemodellen koster arbejdsudbud, man som på sigt styrker den samfundsmodel, som er en forudsætning for vores konkurrencekraft på en længere bane.
Derfor er vi imod Nye Borgerliges forslag.
Når det er sagt, så handler hele vores krigspolitik, som finansministeren også har understreget det, om, at Danmark skal komme bedst muligt igennem coronakrisen, både sundhedsmæssigt og økonomisk, og ser vi på tallene, står Danmark jo faktisk et godt sted målt på begge parametre.
For faktum er, at underskuddet på de offentlige finanser i 2020 lander langt fra fortidens kriser.
Bnp faldt med 2,7 pct. – hvor man med coronakrisens anslag jo frygtede et fald på mellem 5 og 6½ pct. – mens beskæftigelsen faldt med 0,7 pct. Sammenligner vi os med de fleste andre lande, også i Norden, så er Danmark jo i den absolutte top målt på krisens indflydelse på både privatforbrug, den samlede økonomi og vores beskæftigelse, og det er da særdeles positivt.
Det skyldes naturligvis først og fremmest danskernes ekstraordinære indsats for at holde smitten nede, men det skyldes også, at regeringen hele vejen igennem krisen har haft fokus på at holde hånden under danske arbejdspladser og virksomheder.
Det har ikke været uden omkostninger, men det har været en god forretning for dansk økonomi, fordi det havde været dyrere at lade være.
Vi ville have haft flere arbejdsløse og flere konkurser og stået med en større eller tilsvarende gældsforøgelse, hvis vi ikke havde ført en ekspansiv finanspolitik.
Samtidig er det jo værd at bemærke, at stigningen i den offentlige gæld i overvejende grad kan tilskrives selve det økonomiske tilbageslag og kun i mindre grad de tiltag, som har holdt hånden under økonomien.
Så det er også svært at få øje på det gældsorgie, som nogle borgerlige ellers har forsøgt at italesætte.
Bruttogælden er med et niveau på 41 pct. af bnp langt fra EU-grænsen på 60 pct. og markant lavere, end det f.eks. er tilfældet i Tyskland og Holland.
Så regeringen vil stadig væk nå målet om at opnå balance på de offentlige finanser i 2025 uden en hård opbremsning som efter finanskrisen, og det er jo muligt, fordi regeringen har holdt fast i princippet om at finansiere nye varige udgifter krone til krone, som vi f.eks. har gjort det med retten til tidlig pension.
Og regeringens investeringer i grøn omstilling og digital omstilling, fokus på at få flere ind i vores arbejdsfællesskab, forskning og udvikling og en massiv opkvalificeringsindsats har derudover også lagt sporene til øget produktivitet og vækst på længere sigt.
Det er tiltag, som jeg også håber vil finde opbakning bredt her i Folketinget.
Med de her bemærkninger skal jeg klart tilkendegive, at Socialdemokratiet ikke støtter forslaget, og det skal jeg også gøre på vegne af Enhedslisten og Radikale Venstre.