runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2020-01-21:
Tak for det.
Jeg undrer mig da også over forslaget, ligesom justitsministeren gør det, i forhold til det offentlige, når politiet nu efterspørger de redskaber.
Så den undren deler jeg.
Men jeg vil spørge justitsministeren om noget.
Brøndby Stadion bruger det i dag, og de fanger også ballademagere på den måde.
I forhold til den tryghedspakke, der kommer, er det meningen, at justitsministeren også vil sætte flere overvågningskameraer op – også i forbindelse med de bombesprængninger, vi har haft.
Vil de overvågningskameraer, der skal købes ind, være med eller uden ansigtsgenkendelse?
Det er faktisk vigtigt, hvis man skal ud at købe en række nye kameraer, at man politisk tager stilling til, om det skal være med ansigtsgenkendelse.
Vi fra Dansk Folkepartis side synes jo, at vi skal give politiet de redskaber, de efterspørger, og hvis det er et redskab, der kan opklare nogle forbrydelser, handler det om at få fat i forbryderne og ikke i private personer.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-21:
Det, som spørgeren nævner, nemlig Brøndby og Brøndby Stadion, er jo et eksempel på privat anvendelse.
Det er i virkeligheden et eksempel på, at man anvender ansigtsgenkendelsesteknologi og siger, at det så er i orden, fordi det mål, vi når med at anvende det her, er, at vi kan stoppe nogle af dem, som ellers ville begå hooliganlignende ting på stadion.
Omvendt er det eneste offentlige sted, vi i øjeblikket anvender ansigtsgenkendelsesteknologi, i lufthavnen.
Det er jo i virkeligheden et eksempel på det, som jeg prøvede at sige, nemlig at man bliver nødt til at se, hvad det er for nogle mål, vi når, og hvad det er for nogle midler, vi så anvender til det.
Det er i virkeligheden også deri svaret på det andet ligger, altså om man fra starten vil indbygge den her mulighed i kameraerne for ansigtsgenkendelsesteknologi.
Det er heller ikke det, der er det vigtige.
Det vigtigste er, om vi anvender det, eller om vi ikke anvender det.
Karina Adsbøl (DF), 2020-01-21:
Der kunne jeg faktisk ikke helt blive klog på, hvad justitsministeren mener.
Skal vi anvende det de steder, hvor det giver god mening, eller mener justitsministeren, at det skal vi ikke?
Det er jo vigtigt i forhold til det næste skridt.
Når man nu vil have øget overvågning på bestemte steder – og det bakker vi op om, for der er brug for det, og det anerkender vi fuldt ud i Dansk Folkeparti – skal man jo også tænke over indkøbet.
Så vil justitsministeren købe overvågningskameraer med ansigtsgenkendelse eller uden ansigtsgenkendelse?
Nick Hækkerup (S), 2020-01-21:
Det er selvfølgelig min fejl, når det ikke er blevet modtaget.
Vi synes, at der, hvor vi står nu, er det relevante at gøre at gennemføre den trygheds- og sikkerhedspakke, som vi har lagt frem, og ikke at implementere ansigtskendelsesteknologi til anvendelse nu.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Tak for ordet.
Jeg er rigtig glad for, at ministeren afviser forslaget om at forbyde ny teknologi.
Altså, tanken om, at nye teknologier forbydes på forhånd, før vi overhovedet har haft diskussioner om dem, er for mig at se sådan en lille smule reaktionær.
Jeg er på den anden side også glad for, at ministeren fremhæver de dilemmaer, der er i forhold til overvågning, nemlig retten til privatliv og den frihed, der er for borgerne til ikke at blive overvåget i hoved og bagdel.
Helt konkret har vi jo tidligere hørt tale om Brøndby Stadion og paskontrollen, hvor de bruger ansigtsgenkendelse.
Jeg synes jo også, det er lidt interessant, at nogle af dem – eller i hvert fald Alternativet, der har fremsat det her forslag – som tidligere har talt om, at grænsekontrol ikke nødvendigvis behøver at være grænsebomme og folk, der står nede ved grænsen, men at det også kan være mere intelligent, afviser det her på forhånd.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-21:
Det tror jeg faktisk.
Og når jeg siger »tror«, er det, fordi jeg ikke har været rundt om alle elementerne i det.
Men umiddelbart, hvis man lavede ansigtsgenkendelse på alle mennesker, der til enhver tid kom ind i Danmark, og holdt det op imod et register, som alle, der var dømt til udvisning, var registreret i, så ville man jo få det at se, når der var en, som prøvede at komme ind, selv om vedkommende ikke skulle være her.
Og det skulle så holdes op imod, at der skulle foretages ansigtsgenkendelse af os alle sammen hele tiden med den registrering, som der ville være af det.
Og eksemplet illustrerer jo i virkeligheden meget godt et dilemma, nemlig om man vil snitte en smule af vores alle sammens frihed, nemlig med bevidstheden om, at der så et eller andet sted er registreret, hvornår jeg tager til Sverige, og hvornår jeg kommer hjem fra Sverige osv., til gengæld for det andet.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Der er jo bare det i det, at man kan køre ind eller ud i en anden bil end den, man i første omgang har passeret grænsen i.
Og når vi passerer grænser, altså landegrænser, har vi jo været vant til, at man bliver registreret.
Det er ikke så lang tid siden – det er faktisk i min levetid – at når man skulle uden for landets grænser, fik man et stempel i sit pas, når man rejste ud, og tilsvarende, når man skulle rejse tilbage, altså i det land, som man rejste hjem fra.
Så derfor er registreringen her jo ikke sådan specielt, hvad skal man sige, bizar eller frihedsindskrænkende.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-21:
Det synes jeg jeg har prøvet at sige præcist med min tale, nemlig det her med, at der kan være nogle helt legitime mål, som vi gerne vil nå, bl.a. ved anvendelse af ansigtsgenkendelsesteknologi, og det er jo et værktøj, som politiet gerne vil have i deres hænder.
Men over for det står der nogle andre hensyn, som man bliver nødt til at afveje og overveje, herunder jo proportionaliteten, nødvendigheden osv., som jeg nævnte.
Skulle vi komme i en situation, hvor man siger, at her er der et område, hvor det her ville være det relevante middel til at kunne imødegå en eller anden form for kriminalitet, så må de hensyn jo afvejes, og så må det jo afvejes, om vægtskålene ligger rigtigt i den sammenhæng.
Nils Sjøberg (RV), 2020-01-21:
Det er kun sjældent, at vi tager ordet under en andenbehandling, men det her er også ekstraordinært.
Der er opstået en tendens i dansk politik til at lukke øjnene for internationale konventioner og forpligtelser.
Det er dybt beklageligt.
Dette forslag om børns erhvervelse af statsborgerskab er endnu et eksempel på, hvordan menneskerettighedsforpligtelser bliver bøjet.
Uanset spørgsmålet om internationale forpligtelser er der dog også et rent logisk problem med dette forslag.
Forslaget omhandler et nyfødt barns ret til statsborgerskab, når barnet er født i et område omfattet af straffelovens § 114, stk. 3.
Der er ingen tvivl om, at mennesker, der er rejst ud af Danmark for at udføre terror, skal dømmes.
Men forklar mig én ting: Hvordan giver det mening, at et nyfødt barn risikerer at miste sit statsborgerskab, når dets forældre alene kan straffes med bøde eller anden straf?
Hvis vi gennemfører dette lovforslag, straffer vi de forkerte.
Der skal vises omsorg for enhver nyfødt, og ingen skal dømmes for handlinger, de ikke selv har begået.
Det giver endnu mindre mening for mig, når barnet endda straffes hårdere end sine forældre.
Jeg ser med stor bekymring på det seneste udkast af lovforslaget.
I det nye udkast fremgår det, at det bliver muligt at tage dansk statsborgerskab fra barnet, selv om barnet dermed bliver statsløst.
Det må på alle tænkelige måder understreges, at der er tale om en alvorlig skærpelse i forhold til et oprindeligt udkast, og det er en forfærdelig glidebane efter min mening, hvis Folketinget gennemfører et lovforslag, der klart vil fjerne statsborgerskab fra et nyfødt barn.
Uanset hvilket parti man repræsenterer, og hvorvidt man anerkender internationale forpligtelser, må alle tilstedeværende forstå, at dette forslag ikke giver mening.
Jeg vil opfordre alle til at være bevidste om deres grundlovssikrede rettighed og stemme efter overbevisning.
Skal en nyfødt virkelig straffes på grund af det sted, den nyfødte er født?
Mener de ærede medlemmer det samme som mig, så stem nej til L 83.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-21:
Nye Borgerlige er sat i verden for at beskytte danskerne og sikre Danmarks fremtid, og det betyder også at tage et opgør med en mangeårig dybt forfejlet indvandring, en indvandring, som skader vores land økonomisk, kulturelt og retsmæssigt.
Når andre partier svigter på deres flotte ord i valgkampen, kan borgerne regne med Nye Borgerlige.
Før jul fik regeringen vedtaget højere ydelser til indvandrere, der ikke bidrager, men lever af de skattekroner, som politikerne herinde tvinger danskerne til at aflevere.
Det burde være stoppet, og det er jo en hån mod alle dem derude, som står op og knokler hver dag.
Nu står vi så over for endnu en lov, som vil betyde, at danskerne må til lommerne for at give hele 148 mio. kr. om året, hovedsagelig til udlændinge fra tredjelande, en massiv lempelse af udlændingepolitikken, som er i direkte modstrid med, hvad mange partier gik til valg på.
Man kunne have lavet en lovgivning, som havde løst problemet, ved blot at anlægge det sunde princip, som vi har i Nye Borgerlige, at offentlige ydelser kun er til danske statsborgere, og at udlændinge, som kommer hertil, selvfølgelig skal forsikre sig selv mod arbejdsløshed.
Man vil hellere kræve, at danskerne nu endnu en gang må til lommerne for at finansiere tilværelsen for udlændinge, der kommer hertil, og det vil vi bekæmpe i Nye Borgerlige.
Derfor iværksætter vi § 42 i grundloven, og det er ikke noget, vi gør med let sind – vi ville jo faktisk helst have været foruden – men danskerne skal høres, når politikerne løber fra deres ord og lemper udlændingepolitikken, og det ansvar løfter vi gerne i Nye Borgerlige.
Og vi vil også gerne igen komme med en dybfølt opfordring til vores kollegaer her i Folketinget: Gør nu det rigtige for Danmark, skriv under, og lad folkets stemme blive hørt.
Bjarne Laustsen (S), 2020-01-21:
Tusind tak.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvordan det kan være en lempelse af udlændingepolitikken, at der er danskere, der rejser ud i stort tal, arbejder uden for Danmarks grænser, tjener valuta hjem til Danmark osv., som så bliver afskåret fra at modtage dagpenge, når de kommer tilbage til Danmark igen.
Hvordan hænger det sammen?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-21:
Det hænger sammen på den måde, at ud af den samlede masse af dem, der tager af sted, udgør etnisk danske statsborgere omkring 13 pct., og lidt over 80 pct. er udenlandske fra tredjelande.
Så det her er altså en massiv lempelse, som især rammer udlændinge og ikke etniske danskere.
Men vi vil jo gerne komme Socialdemokratiet i møde i Nye Borgerlige, og derfor kan vi jo fremsætte et ændringsforslag, som friholder danske statsborgere, så det kun bliver udlændinge, og så har vi ikke en udlændingelempelse, men så gavner vi danske statsborgere.
Bjarne Laustsen (S), 2020-01-21:
Vi medvirker ikke til ulovligheder.
Vi har et unikt system med, at man skal have været medlem af en a-kasse i et helt år, inden man kan begynde at modtage ydelser, og derfor er det jo også rimeligt, at folk, der har arbejdet uden for Danmarks grænser og vender tilbage, kan få dagpenge, lige såvel som det er for folk, der er kommet hertil fra EU-lande, og som f.eks. arbejder på vores slagterier, og som, når de har været medlem af en a-kasse i et år og har betalt ind, bliver ledige.
Så er det da fuldt ud rimeligt, at de kan få dagpenge ligesom alle deres danske kollegaer.
Hvad er problemet i det?
Det her er jo en lov, der rammer skævt.
Det rammer danskere, og det kan vi simpelt hen ikke forstå at man ikke er klar over i Nye Borgerlige.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-01-21:
Jeg synes grundlæggende, det er en grov påstand at kalde en lov, som et tidligere flertal har vedtaget, for en ulovlighed.
Så kan man være politisk uenige omkring det.
Vi vil gerne sikre, at danskere kan rejse ud, og at de kan komme hjem igen.
For vi mener nemlig, at offentlige ydelser skal være til danske statsborgere.
Jeg ved ikke, om Socialdemokratiet er villige til at lave den indramning, at danske statsborgere kan rejse ud og komme hjem igen, og samtidig vil sige, at udlændinge, der kommer til Danmark, skal forsørge sig selv, og at de, hvis de vil arbejde, selvfølgelig skal tegne en forsikring for det.
Men spørgsmålet er, om Socialdemokratiet vil det.
Men når det kommer til stykket, tror jeg ikke, at man leverer varen.
Kristian Hegaard (RV), 2020-01-21:
Tak for det.
Noget af det, som Radikale Venstre er særlig optaget af i forbindelse med de debatter, der har været om kameraer og ansigtsgenkendelse og andre frihedsindskrænkende tiltag, er, at vi jo gerne så, at det i højere grad beror på analyser eller egentlig dokumentation for de her effekter, som det har.
Derfor vil jeg bare spørge ministeren, om ministeren vil garantere eller være åben over for, at hvis man skal lave tiltag som eksempelvis ansigtsgenkendelse, så skal det bero på nogle meget grundige analyser, meget grundige redegørelser for fordele og ulemper og ikke være sådan en pludselig, spontan beslutning på baggrund af en eller anden enkelt episode.
Nick Hækkerup (S), 2020-01-21:
Det er jo rigtigt, og det er bare et af de praktiske elementer, som der er og ville kunne være.
Og der når man op på nogle meget, meget lange ventetider, og der må man så spørge sig selv, om vi vil lade folk vente i timevis i bil alle sammen, ligesom vi jo alle sammen har oplevet det her helvede, man skal igennem, når man skal ind i lufthavnen på nogle dage med kontrol.
Og det er jo den type hensyn, som vi bliver nødt til at veje af i den her slags diskussioner.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-01-21:
Jeg vil starte med at sige, at vi ikke kan støtte det her forslag, og jeg skal hilse at sige fra Enhedslisten, som ikke kan være her i salen i aften, at det kan de sådan set heller ikke.
Selvfølgelig starter pletten på straffeattesten så først den dag, man løslades, og lige præcis straffeattesten er redskabet til at undgå, at man f.eks. får med børn at gøre, hvis man har begået overgreb mod dem.
Det er også den, der kan sikre, at vedkommende ikke nødvendigvis ansættes i funktioner, hvor det ikke er hensigtsmæssigt.
Har man begået bedrageri og underslæb, er det jo ikke sikkert, at man skal sidde og have ansvar for penge bagefter.
Faktisk er det også sådan, at straffeattesten efterhånden i vid udstrækning bruges i udsatte boligområder, hvor det er et redskab til at sikre, at der ikke er en høj koncentration af dømte i området.
I forhold til straffeattesten er der eksperter, der flere gange har betegnet den som en ekstra straf, fordi den også er med til at vanskeliggøre, at den tidligere dømte kan vende tilbage til et liv uden kriminalitet, f.eks. kan man få svært ved at komme i arbejde.
Nogle siger endda, at det medvirker til at fastholde den dømte eller den tidligere dømte i kriminalitet og dermed er egnet til at skabe nye ofre.
Jeg synes derfor, at der er rige begrænsninger på tidligere dømtes gøren og laden, og jeg tror, at jeg savner dokumentation for, at der er et uoverstigeligt og voldsomt problem, som gør, at man ikke må skifte navn.
Jeg er med på, at vi kan læse, at der er en grim sag, hvor en dømt har begået forfærdelig kriminalitet, og som oven i købet også har skiftet navn.
Jeg har bare rigtig svært ved at se, at kendskabet til det oprindelige navn havde forhindret, at et mentalt forstyrret menneske begik kriminalitet.
Og så er det værd at huske på, at sådan en sag jo heller ikke er repræsentativ for de mange, mange andre domme, som falder hver dag i Danmarks retssale.
Hvad skal forslaget så bruges til?
Ja, borgerne skal vide det, siger Dansk Folkeparti.
Til hvilket formål skal borgerne vide det?
Så man kan formene dømte adgang til forældremøder, skræmme dem ud af byen, forholde dem et arbejde eller en bolig generelt?
Jeg synes, vi politisk har lagt de begrænsninger på, som kan være rimelige, og derfor siger vi nej til forslaget her.
Sikandar Siddique (ALT), 2020-01-21:
Alternativet kan heller ikke støtte forslaget, og det kan vi ikke ud fra det retsstatsprincip, der hedder, at når man har udstået sin straf, er man en fri mand.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Nye Borgerlige har den klare holdning, at hvis man begår kriminalitet og dømmes for det, må man tage sin straf.
Og hvis en del af straffen er, at man i den periode, man har en plettet straffeattest, ikke kan skifte navn, så er det et vilkår, som man kender, når man begår kriminaliteten.
Sådan er det.
For mig vil hensynet til ofre og potentielle ofre altid vægte højere end hensynet til forbrydere.
Vi taler ikke om lovgivning, som skal ramme alle mennesker – alle dem, der ikke har gjort noget – vi taler om lovgivning, som skal ramme folk, der har begået forbrydelser, som har været igennem retssystemet, og som har fået en dom for deres forbrydelser.
Vi taler til og med om folk, der har fået en dom, som er relativt hård i forhold til alle de domme, der er givet derude, hvor folk kommer ud efter en retssag og i virkeligheden får lov at gå fri, til trods for at de har begået en forbrydelse.
Så for mig at se er der ikke nogen tvivl her.
Vi har i dag talt om hensynet til de potentielle nye ofre, der kan være, hvis ikke man kender en forbryder.
Jeg synes sådan set også, at man skylder at tale om hensynet til de ofre, der har været.
Hvis der er begået en voldtægt, og en mand kommer ud af fængslet efter at have afsonet sin dom, ville man så ikke gerne vide, om det er den samme mand, der bosætter sig i opgangen, som en gang tidligere har forgrebet sig på en selv, på ens søster eller på ens datter?
Jeg ville gerne.
Så det hensyn vægter højere for mig end hensynet til forbrydere, som dømmes for kriminalitet.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-01-21:
Der er gang i Dansk Folkepartis politikudviklingsmaskine, og det oplever vi med en række beslutningsforslag her i Folketinget.
Det synes jeg egentlig fortjener selvstændigt at få en smule ros.
Jeg tror, at en del af vejen tilbage for blå blok er, at vi kommer i gang med idéudvikling og politikudvikling, og det må man sige, at det gør Dansk Folkeparti, og det synes jeg er godt.
Så det synes jeg er rigtig fint.
Det konkrete beslutningsforslag vil vi stemme imod.
Det er jo et sådan småformynderisk indgreb i den enkeltes frihed, og det kan man jo muligvis godt leve med, hvis det er sådan, at det på en eller anden måde batter noget i forhold til at øge sikkerheden i samfundet.
Vi stiller os lidt tvivlende over for, hvor stor en virkning sådan en lovændring vil have.
Den har en lille smule karakter af symbolpolitik i vores optik.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Tak til ordføreren, og tak for forslaget, som Nye Borgerlige naturligvis bakker op.
Et par af dem, der har været nævnt i ordførerens tale, er jo folk, som ikke bare har udenlandsk baggrund, men også udenlandsk statsborgerskab.
Og det betyder jo, at det i hvert fald i forhold til Nye Borgerliges politik er mennesker, som ikke bare skulle forbydes at skifte navn, men som også burde udvises konsekvent og efter første dom, hvis de dømmes for den her form for forbrydelser.
Det kommer Nye Borgerlige til at fremsætte et beslutningsforslag om; det er i proces og kommer i salen her på et eller andet tidspunkt.
Vil DF bakke op om et beslutningsforslag om, at kriminelle udlændinge udvises konsekvent og efter første dom, når Nye Borgerlige fremsætter det?
Det er jeg rigtig glad for at høre; det havde jeg sådan set også forventet.
Man må selvfølgelig sige, at det er noget mere vidtgående end bare at give dem et forbud mod at ændre deres navn.
Og de, som så synes, det er vidtgående, at man ikke kan få lov til at ændre sit navn i den periode, hvor man har en plettet straffeattest, kan jo overveje, om de overhovedet synes, at de mennesker, altså dem, som har udenlandsk statsborgerskab, skulle have lov til at være i landet, hvis de har begået forbrydelser a la dem, som Levakovic eller ham her, som senere kom til at hedde James Schmidt, har begået.
Peter Skaarup (DF), 2020-01-21:
Jeg kan jo sige, at vi er fuldstændig enige med fru Pernille Vermund her.
Det burde jo have været sådan for lang tid siden, at f.eks. Gimi Levakovic, som vel er edderkoppen i spindet hos familien her, ikke længere var i Danmark; han burde være udvist for lang tid siden, og myndighederne burde også fra starten have krævet ham udvist.
Det er jo så et af problemerne, at man ikke har gjort det.
Men vi håber på, at vi kan få flertal for det – og gerne sammen med andre partier her i Folketinget.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-01-21:
Tak for det.
Vi har et særligt ansvar for at passe på de børn, unge og voksne, som befinder sig i et socialt tilbud, hvad enten det er et botilbud, en plejefamilie, et opholdssted eller andet.
Der er ofte tale om sårbare mennesker, der er afhængige af andres hjælp og støtte i hverdagen.
Desværre har vi set nogle eksempler på, at ansatte i et socialt tilbud har misbrugt beboernes sårbarhed og udsathed til at begå kriminalitet, og det er selvfølgelig en alvorlig sag, når det sker, først og fremmest for den borger, som det går ud over, men jo også for de mange, mange dygtige ansatte i vores sociale tilbud, som gør en kæmpeindsats, og som er hele forudsætningen for, at vi ikke have den indsats på det sociale område, som vi gerne vil have.
Men de få skal ikke have lov til at ødelægge det, hverken for de mange gode medarbejdere eller for vores udsatte borgere, der har brug for støtte og omsorg.
Derfor aftalte partierne bag satspuljen i efteråret 2018, at der fremover skal indhentes straffeattest, når der ansættes personale på sociale tilbud, der er omfattet af socialtilsynet, og det er den aftale, som vi i dag følger op med det her lovforslag.
Forhåbentlig kan det bidrage til at forebygge overgreb, vold, tyveri imod de børn, unge og voksne, som bor i botilbud, på opholdsstederne, i døgninstitutioner og plejefamilier.
Ud over det her første element i lovforslaget med straffeattester tydeliggør vi også, at socialtilsynets godkendelse af og tilsyn med de forskellige typer af sociale tilbud omfatter den samlede indsats, der leveres af tilbuddet.
Det betyder, at der fremover også skal føres tilsyn med f.eks. aflastning efter § 84 i serviceloven, når denne finder sted i et tilbud, som i øvrigt er godkendt af socialtilsynet.
I sådanne tilbud vil der altså ikke længere være borgere, som så at sige ligger uden for tilsynet.
Endelig som det tredje og også meget vigtige element i lovforslaget gør vi det lettere for fonde, der driver sociale tilbud, at ændre deres formålsparagraf, så de får bedre mulighed for at udvikle tilbuddene efter behov og ny viden.
Der har været nogle eksempler på, at fonde efter de nuværende regler ikke har kunnet ændre deres formål, selv om det har virket ret indlysende, at det ville komme beboerne på tilbuddet eller indsatsen i det hele taget til gavn.
Derfor er det godt, at vi får gjort reglerne mere fleksible.
Alt i alt er det altså et godt lovforslag, som Socialdemokratiet selvfølgelig bakker op om.
Karina Adsbøl (DF), 2020-01-21:
Tak for det.
Nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti ad flere omgange har fremsat beslutningsforslag omkring voksenattester, altså det samme princip, som vi har ved børneattester.
Derfor vil jeg høre den socialdemokratiske ordfører: Nu gør vi det her i forhold til dem, som er underlagt socialtilsynene.
Kunne man forestille sig, at man faktisk godt kunne udvide sådan et forslag til også at omhandle ansatte i hjemmeplejen og andre steder for netop at forebygge, altså bruge det samme princip, som vi har ved børneattester.
Nu tager vi så det her skridt i forhold til de steder, der er underlagt socialt tilsyn, men hvordan forholder Socialdemokratiet sig til at udvide den ordning til også at omfatte andre?
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-01-21:
Hvis jeg skal være helt ærlig, er jeg faktisk lidt usikker på, hvad jeg skal svare til det.
Jeg er jo handicapordfører, og her træder jeg så til i stedet for vores socialordfører, som ikke kunne være her i dag.
I forhold til om det skal være hjemmepleje og alt mulig andet, må jeg indrømme, at jeg ikke lige her på stående fod kan gennemskue, om der kan være nogle ulemper der.
Det ville i så fald skulle finansieres.
Der er jo også en lille smule finansiering her, som man er sikret i den satspuljeaftale, som vi udmønter her.
Så jeg kan ikke rigtig forholde mig til andet end lige forslaget her, beklageligvis.