Marianne Bigum (SF), 2025-01-14:
Tusind tak.
Forslaget lægger sig jo i slipstrømmen af en længere og også offentlig debat, vi har haft omkring de udfordringer, der er for vores vandmiljø.
Med udledningen af stoffer og med brugen af de her blandingszoner til fortynding af farlige stoffer i vores vandmiljø, som er alvorligt presset.
Jeg tror, der er bred enighed i Folketinget om, at vi skal gøre noget.
Hvad, der ikke er bred enighed om, er, hvad vi skal gøre.
Så jeg ser rigtig meget frem til endnu en debat om det her emne og omkring beslutningsforslaget, hvor vi gør det rimelig klart, at der altså skal være en slutdato for forureningen af vores miljø, at vi skal begynde at rense de ting, vi udleder, langt bedre, og at vi skal begynde at skifte stoffer ud med nogle bedre stoffer i de tilfælde, hvor vi ikke kan rense for dem.
Mange tak.
Og jeg undskylder for, at det lige tog lidt tid at komme herop.
Jeg sidder langt nede bagved og var fordybet i debatten, så jeg glemte helt, at det var min tur også.
Hvad har disse eksempler tilfælles?
De er alle forholdsvis tidligere alvorlige miljøproblemer forårsaget af miljøskadelig kemi, som førte til, at man traf en politisk beslutning om den nødvendige regulering for at stoppe udledningen og brugen af cfc-gasser, ddt, bly i benzin samt udvikling af nye teknologier.
Man begyndte at investere i at bruge allerede udviklede teknologier på markedet.
Det var politiske beslutninger, som betød en ændring af status quo, og som medførte innovation, udvikling og implementering af den nødvendige miljøteknologi, og at virksomheder udskiftede problematiske stoffer i deres produkter og produktion og ikke mindst, at vi fik igangsat de nødvendige løsninger på alvorlige miljøproblemer.
Ifølge tænketanken Hav er ca. 95 pct. af vores kystvande i ikke god kemisk tilstand, hvor miljøkvalitetskravene for et eller flere miljøfarlige stoffer er overskredet.
Det er et alvorligt miljøproblem.
Miljøkvalitetskrav er en grænseværdi og det højeste koncentrationsniveau for, hvor meget af et bestemt stof der kan forekomme i vandmiljøet uden uacceptable, negative konsekvenser for vandøkosystemerne.
Alligevel udledes der dagligt en kontinuerlig strøm af miljøfarlige stoffer til vores søer, åer og kystvande over dette niveau.
Fortynding og udskydelse er ikke en holdbar strategi, hvis vi skal have et vandmiljø med god økologisk tilstand.
Forureningen af vores vandmiljø må have en slutdato.
Vi kan ikke blive ved med at føre en politik, som beror på misforståede erhvervshensyn og en biologisk misforståelse om, at havet bare kan tage imod, og at vi kan fortynde os ud af miljøforurening.
Politiske krav skaber udvikling.
Sådan er den menneskelige natur desværre.
Det er derfor, vi har brug for klar politik med faste politiske mål, som vil betyde, at virksomhederne og kommunerne kan se en businesscase og begynde den nødvendige investering i renseteknologi og kildeopsporing og udfase problematiske stoffer.
Et klart krav vil betyde, at eksisterende teknologier, som kan rense vandet, vil blive købt og installeret.
Et klart krav vil betyde, at virksomheder og renseanlæg investerer i og udvikler den nødvendige teknologi.
Et klart krav vil betyde, at virksomheder kigger på, om der er miljøfarlige stoffer, som de helt skal undlade at bruge og erstatte med andre.
Menneskets fremtid afhænger af et rent miljø, og fremtidens virksomhed og politikere er dem, som kan passe på det.
Så kom nu miljøminister, lad os sammen lægge det æg.
Jeg undrer mig også en lille smule.
Vi kan lave saltvand om til drikkevand, så det der med, at man siger, at den eksisterende BAT kun er, hvad der er.
Vi udvikler og har udviklet rigtig mange teknologier, som kan rense, men de her teknologier bliver ikke implementeret, før der bliver sat nogle krav om rent faktisk at bruge dem.
Ved ministeren, at BAT ikke kun handler om, hvad der er tilgængeligt på markedet, men at der også er et økonomisk aspekt i det, og lige nu er der flere af de her teknologier, som ikke bliver brugt, fordi der ikke er en businesscase, fordi der mangler lovgivning?