Magnus Heunicke (S), 2020-05-15:
Dagens sidste beslutningsforslag handler om at uddanne flere speciallæger i almen medicin – altså det, vi kender som praktiserende læger.
Konkret går forslaget ud på at øge antallet af hoveduddannelsesforløb til 400 om året fra 2022 til 2027 og samtidig øge antallet af introduktionsstillinger med 195 årligt i samme periode.
Som jeg forstår det, handler forslaget jo mere grundlæggende om – det er sådan set den instrumentelle ting – at der skal være god lægedækning til alle i hele landet, også i almen praksis.
Så tak for at sætte det på dagsordenen.
For at gøre det helt klart: Regeringen anser det som en bunden opgave at bidrage til at skabe god lægedækning i hele landet.
Vi har allerede taget konkrete tiltag på området, og vi kommer til at tage flere konkrete tiltag på området.
Det vender jeg tilbage til om lidt.
Gennem de senere år har der jo været løbende fokus på lægedækningsudfordringer, særlig i visse dele af landet og inden for nogle specialer, bl.a. almen medicin.
Jeg tror, vi alle sammen er klar over og optaget af, at der skal findes løsninger på det, og man har jo tidligere arbejdet med konkrete ting, som har været fine og gode, men som jo ikke har løst problemet endeligt.
Et par eksempler: I
februar
blev der – det var under den daværende regering, men det var en bred politisk aftale, så alle partier, der var med i Folketinget dengang, har jo ansvaret for dette – lavet en aftale om bedre lægedækning, og det skete med udgangspunkt i de forslag, som det såkaldte Lægedækningsudvalg var kommet med i januar 2017.
Her ca. 3 år senere har Sundheds- og Ældreministeriet for et par måneder siden offentliggjort en status på, hvordan det så går med at gennemføre Lægedækningsudvalgets forslag og den politiske aftale.
Status viser overordnet, at det går den rigtige vej, og at der fortsat arbejdes aktivt med at implementere initiativerne.
Det er jo fint, men som sagt er det ikke nok, for til trods for en bred vifte af indsatser for at styrke lægedækningen må man jo bare sige, at andelen af lægeklinikker, som har lukket for tilgang af nye patienter, er øget markant.
I 2014 var det tal 37 pct.
Altså, i 2014 var det 37 pct., som havde lukket for tilgang af nye patienter.
I 2019, sidste år, var tallet steget til 62 pct. Så det er gået fra 37 pct. til 62 pct. på ganske få år.
Jeg skal dog for en god ordens skyld sige, at der er et mindre fald i det tal fra 2018 til 2019, så man skal lige have den nuance med.
Derfor har regeringen også i sidste års økonomiaftale aftalt med Danske Regioner at løfte antallet af hoveduddannelsesstillinger i almen medicin med 100 ekstra forløb fordelt med 50 forløb med start i 2020 og 50 forløb med start i 2021, og det betyder, at vi nu kan uddanne 100 ekstra speciallæger i almen medicin, og at der i alt er dimensioneret 350 hoveduddannelsesforløb i 2020.
Det er et markant løft.
Men når vi taler om løft i dimensioneringen, må vi ikke glemme, at det kun nytter, hvis uddannelsesstillingerne bliver besat.
Det er logisk.
Det er helt afgørende for, at der faktisk bliver uddannet flere speciallæger, at man får besat stillingerne, og desværre har der jo igennem årene været en hel del ubesatte hoveduddannelsesforløb i almen medicin og dermed en relativt lav beskæftigelsesgrad i specialet.
er fra sidste år, hvor graden var 87 pct.
Det er vigtigt at have med.
Det er helt centralt, at der er nok erfarne læger til at supervisere de læger, der er under videreuddannelse, både af hensyn til uddannelseskvaliteten, men selvfølgelig også patientsikkerheden.
På samme måde er tilstrækkelig fysisk kapacitet i form af lokaler og udstyr også en forudsætning for gode uddannelsesforløb, og med de seneste års løft i dimensioneringen af uddannelsesforløb i almen medicin kan vi ikke tage ledig uddannelseskapacitet for givet.
For det tredje skylder vi sundhedsvæsenet at huske på de 38 øvrige lægelige specialer, vi jo har i Danmark.
Dem er der i høj grad også brug for: psykiatere, læger med speciale i radiologi, neurologi og alle mulige andre sygdomme, som det er vigtigt at huske.