Katrine Daugaard (LA), 2024-01-16:
Tak for det, formand.
Jeg tror, at vi alle sammen kan leve os ind i den sårbarhed og utryghed, som ældre kan opleve ved pludselig at skulle modtage hjælp, hvad enten hjælpen er personlig eller praktisk.
Kommunikation er i den her forbindelse selvsagt vigtigt.
Borgerner skal kunne inddrages, og det kræver, at der spørges ind til dem, samt at det, de udtrykker, bliver forstået, og der bliver responderet på det.
Med det nuværende danske bureaukrati og de nuværende kontrolled kræver det at arbejde i ældresektoren også en hel del færdigheder på skrift.
Det er vigtigt for mig at understrege, at når jeg taler om kundskaber, mener jeg ikke kun, at det er sprogkundskaber, som er vigtige.
Det gælder også almen viden om den danske kultur og plejeomsorg.
Vi står over for massive udfordringer, når det gælder arbejdskraft i ældrevelfærden, og her kommer vi ikke uden om at tiltrække og skaffe udenlandsk arbejdskraft.
For nuværende er det et ledelsesansvar at vurdere, om sprogkundskaberne er tilstrækkelige.
Dog er det et lovkrav, at sundhedspersoner fra tredjelande skal bestå en sprogtest for at få arbejde i Danmark.
Kunne man ønske sig højere standarder?
Ja, det kunne man godt, men vi er også nødt til at være realistiske og sikre, at vi ikke sætter for mange benspænd op i forhold til at få løst manglen på arbejdskraft i både sundheds- og ældresektoren.
Derudover taler vi også konstant om ikke at skabe mere unødigt bureaukrati eller skabe flere kontrolled.
Skal vi leve op til vores egne mål om mindre bureaukrati, kræver det også, at vi tør give mere frihed og vise større tillid til dem, der skal løse opgaverne.
I Liberal Alliance tror vi på, at frit valg i ældreplejen på et marked med mange udbydere og større fokus på borgertilfredshed kan løse mange af de problemer, også det her.
Har man som firma ansat mennesker, som ikke har forståelse for dansk kultur, ikke vil lære sproget eller får tildelt opgaver, som de ikke har kompetencerne til at bestride, så vil man ikke klare sig særlig godt særlig længe.
Det, det frie marked kan,
er jo at sikre, at de bedste udbydere overlever, og derved også sikre højere kvalitet.
Men vi står også i en virkelighed, hvor jeg sagtens kan se scenarier for mig, hvor hjælp og omsorg er vigtigere end sprogkundskaber.
Det kunne f.eks. være i forhold til nogle af de horrible sager med omsorgssvigt, som vi har været vidne til – sager, hvor borgere ligger og sygner hen ganske alene i sengen det meste af dagen og som følge af dette får liggesår, hvor de ligger med fyldte bleer i timevis, og hvor de ikke får hjælp til at spise og drikke.
Ja, vi har endda set ældre ligge og dø alene, imens personalet havde travlt med at shoppe på nettet.
I sådanne situationer vil jeg personligt hellere vaskes, hjælpes eller holdes i hånden af en ikkedansktalende person end helt at undvære.
Vi løser ikke problemerne ved kassetænkning eller ved at give kommunerne lidt friere rammer, og vi løser ikke problemerne med mere bureaukrati, manglende konkurrence og de ældres begrænsede muligheder ved at lave endnu flere statslige indgreb.
I stedet for løser vi dem ved at lade konkurrence, professionalisme og frihed være grundstenene i fremtidens ældrepleje.
Jeg synes egentlig, at intentionen i forslaget er rigtig god, og for LA er det en selvfølgelighed, at brug af udenlandsk arbejdskraft også medfører en indsats i forhold til både kultur og sprog.
Men vi mener godt, at opgaven kan løses uden nationale standarder, og LA stemmer derfor nej til forslaget.