runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2016-11-11:
Venstre stemmer naturligvis for L 44 og sammenlægningen af klageinstanser på miljø- og fødevareområdet.
Her er der tale om et lovforslag, som vil sikre et mere moderne klageorgan i form af Miljø- og Fødevareklagenævnet, som placeres i Nævnenes Hus i Viborg, og det nye miljø- og fødevareklagenævn skal behandle alle klager inden for natur- og miljøsager samt fødevare-, landbrugs- og fiskerisager.
Det nye klageorgan er en sammenlægning af de nuværende klagecentre, miljø- og fødevareklagenævn samt Klagecenter for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri.
Det nye klageorgan vil sikre en smidig sagsbehandling, en kortere sagsbehandlingstid og større ensartethed i klagesagsbehandlingen.
Nævnet vil blive sekretariatsbetjent i Nævnenes Hus i Viborg, og det vil sikre, at også dette nævn bliver en del af samarbejdet og oplever den synergieffekt, der vil være i Nævnenes Hus.
Forventningen er, at der sker en strømlining og koordination af både den faglige og den juridiske del af sagsbehandlingen.
Sammensætningen af nævnet vil sikre et mere moderne klagenævn.
Der oprettes otte sagkyndige afdelinger og en lægafdeling, som skal supplere formanden og de to dommere, der sidder i nævnet.
Fremover vil der være færre sagkyndige at vælge imellem i forbindelse med sagsbehandlingen, men de, der er, vil være mere inde i processen, og de vil sikre den ensartethed og smidighed, der er formålet med denne nye konstruktion.
Medlemmerne af nævnet får gode muligheder for at opbygge erfaring og viden med arbejdet i Miljø- og Fødevareklagenævnet.
I aftalen »Danmark i bedre balance – Bedre rammer for kommuner, borgere og virksomheder i hele landet« blev det aftalt at hæve og differentiere gebyrerne for at klage til det nuværende Natur- og Miljøklagenævn, og med lovforslaget foreslås det, at gebyret stiger fra 500 kr. til 900 kr. for privatpersoner og 1.800 kr. for virksomheder.
Det er et gebyr, som dækker en meget lille del af omkostningerne ved en klagesagsbehandling, samtidig med at det ikke bliver uforholdsmæssigt dyrt at klage.
For sager, der tidligere er blevet behandlet inden for landbrugs- og fødevareområdet, fastholdes gældende ret i forhold til virksomhederne.
Målet med det nye klagenævn er også at nedbringe sagsbehandlingstiderne på sigt, og det er et mål i aftalen »Danmark i bedre balance – Bedre rammer for kommuner, borgere og virksomheder i hele landet«, at sagsbehandlingstiderne skal nedbringes til gennemsnitlig 6 måneder for en klagesagsbehandling.
Det vil den nye og mere smidige sagsbehandling i Miljø- og Fødevareklagenævnet bidrage til.
Venstre stemmer naturligvis for dette forslag, og jeg skal hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de også støtter lovforslaget.
Pia Adelsteen (DF), 2016-11-11:
Nu er det jo ikke sådan, at jeg ikke har talt med Danmarks Naturfredningsforening.
Jeg har holdt adskillige møder med dem, og mange gange har jeg spurgt dem, hvorfor de har klaget over den og den sag.
Det er mit indtryk, at man ikke altid ved det.
Så er det muligt, der er andre, der har et andet indtryk, men det er ikke mit indtryk, og det er derfor, jeg påpeger det i forhold til Danmarks Naturfredningsforening.
I forbindelse med den diskussion, vi havde om planloven og strandbeskyttelseslinjen, laver man en underskriftsindsamling mod byggeri inden for strandbeskyttelseslinjen, som om vi ville lave Costa del Vestkysten, hvilket aldrig nogen sinde har været tilfældet.
Og sådan noget generer mig, for jeg synes, det er useriøst.
Ida Auken (RV), 2016-11-11:
Når en folkelig organisation vinder over halvdelen af de sager, de indklager, må man da sige, at de som regel har fat i noget.
Derfor synes jeg, det er mærkeligt at høre Dansk Folkeparti stå og tale sådan om organisationer, som om de bare er ude på at chikanere i deres lokalmiljø, når der i virkeligheden er tale om, at de prøver at sikre, at der i alle de afgørelser, der bliver truffet, også bliver taget hensyn til naturen, hvor vi tit har udvikling og vækst som hovedhensyn.
Så jeg vil bare opfordre Dansk Folkepartis ordfører til at komme ud og tale med DN måske og prøve at finde ud af, hvad det er, der driver dem, finde ud af, hvorfor naturen er så vigtig for dem, og hvorfor de tit synes, at det, at naturen ikke altid skal tabe, kan være et svært synspunkt at have, når vi gerne vil noget.
Jeg kan da også synes, der er sager, hvor man kan tænke: Åh, kom nu, der er jo bare tale om en eller anden frø.
Men det er jo, fordi der skal være en helhed i det her, og det står de for.
Pia Adelsteen (DF), 2016-11-11:
Jeg håber ikke, at man opfatter det, som om jeg taler nedladende om en organisation, for det er bestemt ikke hensigten.
Men det er min hensigt at gøre opmærksom på, at mange mennesker, når jeg er ude i landet, henvender sig til mig og siger, at det altid er en person fra Danmarks Naturfredningsforening eller selve organisationen, der klager over, at folk gerne vil lave noget udvikling i landdistrikterne.
Det synes jeg er problematisk, og derfor vil jeg gerne nævne det, lige så vel som at ordføreren måske vil nævne en arbejdsgiverforening, i hvis synspunt man er uenig.
Ida Auken (RV), 2016-11-11:
Jeg har bare svært ved at forstå, hvorfor Dansk Folkeparti har behov for at stå og tale sådan om en bred folkelig bevægelse i Danmark.
Det er nogle organisationer, der er bredt repræsenteret i det politiske spektrum.
Det er jo ikke kun Danmarks Naturfredningsforening, det er også Danmarks Sportsfiskerforbund, det er også Friluftsrådet, det er mange af de stemmer, som er naturens stemme, og som har brug for at kunne være med, når en afgørelse, der sikrer, at der også bliver taget hensyn til naturen, bliver truffet.
Hvorfor har Dansk Folkeparti behov for at stå og tale så nedladende om vores folkelige engagement i Danmark, som om man bare klager i øst og vest?
Tror Dansk Folkeparti virkelig, at det er nogle, der bare sidder derhjemme og mest hygger sig med at klage over ting?
Pia Adelsteen (DF), 2016-11-11:
Altså i Dansk Folkeparti er det ikke sådan, at vi har noget imod organisationer, der taler naturens og miljøets sag.
Jeg bliver en lille smule irriteret, for det virker altid, som om man, hvis man ikke bakker hundrede procent op om f.eks. Danmarks Naturfredningsforening, pr. definition er sort og ikke grøn.
Det generer mig.
Jeg synes bare også, at Danmarks Naturfredningsforening en gang imellem skal se på, at der også er mennesker, der skal tages hensyn til, og det gør vi altså gerne i Dansk Folkeparti.
Christian Poll (ALT), 2016-11-11:
Det er jeg sikker på at Danmarks Naturfredningsforening gør.
Der er en meget professionel tilgang til, hvornår noget er på den ene side eller på den anden side.
Og så er det jo meget komplekse sager, og det er også grunden til, at man ikke vinder dem alle sammen, for der er altid nye aspekter og nye vinkler på tingene.
Jeg synes bare, det er rigtig vigtigt, at vi har nogle, der taler miljøets og naturens sag, og det er jo ikke enkeltpersoner, der kan det, og det er heller ikke virksomheder, der kan det.
Det kan almennyttige organisationer, og derfor er det jo utrolig vigtigt for demokratiet, at vi har den slags organisationer, der kan tale almenvellets sag, i det her tilfælde naturens sag, landskabets sag, kystens sag, miljøets sag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-11-11:
Både det her forslag og L 42, som vi behandlede i tirsdags, er jo en logisk konsekvens af regeringens politik på miljø- og landbrugsområdet.
En bedre balance bliver det kaldt, når miljø- og naturhensyn underlægges hensynet til landbrug og industri.
Men naturen kan jo ikke tale på egne vegne, den kan ikke klage, og derfor er det så vigtigt med klageadgangen både for privatpersoner og organisationer, og at det er muligt at klage, og at gebyret ikke ligger for højt, og der er jeg enig med fru Ida Auken i, at det her nok ligger på kanten af Århuskonventionen eller i hvert fald intentionen i det, nemlig at der ikke må være økonomiske barrierer i forhold til at kunne klage på naturens vegne.
Derfor kan vi sige, at det, når man så hæver gebyret ret voldsomt, jo så er endnu mere absurd, at man ikke samtidig sætter en lighedsgrundsætning ind mellem at kunne klage på natur- og miljøområdet for privatpersoner og organisationer, mens det er gebyrfrit at klage fra landbrugets side.
Så kunne man i det mindste have sagt, at man sidestiller det her, og vi synes, det er ret absurd set fra dansk side.
Som mine kolleger fra både Alternativet, Enhedslisten og Radikale Venstre har været inde på, handler det her ikke kun om at ændre på strukturen, men det handler simpelt hen om, hvilke muligheder vi har for at se tingene i en sammenhæng, og der er det jo netop så vigtigt med planlægning.
For hvis vi ikke har planlægning, så har vi ikke levende landsbyer, vi har ikke levende byer, og vi har ikke beskyttelse af naturområder og af det åbne land, og derfor er det her altså et virkelig, virkelig ærgerligt lovforslag.
Men det hænger jo sammen med det, vi behandlede den anden dag, og man må sige, at det er en naturlig konsekvens af det, regeringen igen og igen har vist at man ønsker på det her område, og derfor kan det jo ikke komme som en overraskelse for nogen.
Men fra SF's side kan vi på ingen måde støtte det her lovforslag.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-11-11:
Tak for det, formand, og tak til ordførerne for indlæggende.
Det er jo helt rigtigt, at lovforslaget er et led i regeringens strategi for styrkelse af klagesagsbehandlingen med samlingen af en række forskellige klagenævn i Nævnenes Hus i Viborg.
Med aftalen om et Danmark i bedre balance fra juni 2016 er der nået enighed om, at det nuværende Natur- og Miljøklagenævn skal nedlægges, og at der skal etableres en ny nævnsstruktur for planområdet.
Det er videre aftalt, at klagegebyrerne skal hæves og differentieres for alle klagesager, som hører under det nuværende Natur- og Miljøklagenævn, og sagsbehandlingen for klagerne skal på sigt nedbringes til en gennemsnitlig sagsbehandlingstid på 6 måneder.
Lovforslaget om Miljø- og Fødevareklagenævnet afspejler denne ambition.
Derfor behandler vi i dag et forslag, som betyder, at der etableres et nyt nævn på miljø- og fødevareområdet, der er tilpasset de opgaver, der også fremover skal løses effektivt og kompetent, men på en helt ny arbejdsplads med høje grader af faglig synergi og energi.
Det gør, at sagsgangene kan styres effektivt, også hvis en sag har spørgsmål, der skal afprøves ved flere nævn.
Miljø- og Fødevareklagenævnet skal dække alle natur- og miljøsager under det eksisterende Natur- og Miljøklagenævn og derudover alle klager over fødevare-, landbrugs- og fiskerisager samt klager over afgørelser om kystbeskyttelse.
Dette er nyt i forhold til den efterprøvelse, som i dag foregår i Klagecenter for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, og det er en ændring, der hilses velkommen af erhvervet.
I det hele taget lægger lovforslaget klar vægt på agil sagsbehandling og garantier for retssikkerhed og ensartethed i klagesagsbehandlingen, så flaskehalse og sagspukler nedbringes og ressourcerne puljes og anvendes optimalt til glæde for borgere og virksomheder.
Det er også min opfattelse, at sammensætningen af nævnet med juridiske medlemmer, læge medlemmer og sagkyndige gør, at nævnsbehandlingerne fremover kan afvikles mere agilt og effektivt, samtidig med at et højt fagligt niveau fastholdes.
Nævnet bliver efter forslaget uafhængigt i forhold til de enkelte sagers afgørelse.
Det er bl.a. også derfor, at nævnet selv skal kunne beslutte at besigtige steder og lokaliteter uden forudgående retskendelse.
Det kan det nuværende Natur- og Miljøklagenævn, og det er stadig en rigtig beføjelse at give til det nye nævn, så sagerne kan belyses af nævnet selv.
I det store hele viderefører forslaget status quo i vidt omfang.
Når sager på landbrugs- og fødevareområdet fortsat friholdes for gebyr, er det udtryk for, at vi ikke rører ved gældende ret i forhold til virksomhederne.
Det opfatter regeringen som en balanceret tilgang.
Jeg vil gerne slutte med disse ord og ser frem til udvalgsbehandlingen.
René Christensen (DF), 2016-11-11:
Tak for det, formand.
Som den tidligere ordfører kan Dansk Folkeparti også fuldt ud støtte en del af de ændringer, der er her, bl.a. det at få rettet nogle benævnelser af de gældende medlemmer, eksempelvis at Landbrugsraadet kommer til at hedde Landbrug & Fødevarer osv. Dansk Folkeparti er også meget enig med regeringen i, at følg eller forklar-princippet er et rigtig godt princip.
Det er sådan set et princip, som man skulle skrive sig bag øret i flere tilfælde, altså følg eller forklar-princippet.
Vi synes bestemt også, at det er vigtigt i forhold til Det Økonomiske Råd og Det Miljøøkonomiske Råd, også set i lyset af forståelsen og den måde, som vi politikere bruger de anbefalinger, der kommer netop fra de to råd, på.
Så derfor er vi meget positive over for, at det princip også bliver indført i dette arbejde.
Det, der er det interessante i forslaget her, er jo, som den tidligere ordfører også var inde på, at tænketanken CEPOS nu kommer ind i Det Økonomiske Råd.
Det er rigtigt, at AE-rådet jo også er en del af arbejdet i dag, og derfor ser vi det ikke som sådan noget problem, at en tænketank kommer ind.
Det, vi også ser, er, at det i fremtiden jo også åbner op for, at man kan have en diskussion om, hvad det er for tænketanke, der er.
I Dansk Folkeparti så vi egentlig gerne, at der på et tidspunkt kom en tænketank, der var mere konservativ.
Hvordan ville man se på det, hvis den tænketank kom?
Man må jo anerkende, at CEPOS er en liberal tænketank, og det ved vi og ser på med åbne øjne, og vi kender også CEPOS' tilgang til den økonomiske politik.
Det kan vi såmænd godt håndtere.
Men vi ser det også som en åbning for, at partier på hver side af midten nu også har mulighed for at tage en diskussion om, hvilken sammensætning der skal være af Det Økonomiske Råd og af Det Miljøøkonomiske Råd.
Det synes vi sådan set er en værdig debat at tage.
Derfor vil vi også gerne i forbindelse med udvalgsbehandlingen diskutere det.
Er det en beslutning om, at der er nogle, der kommer ind i rådet, eller er det en principiel beslutning om, at det er en anden måde, rådet skal sammensættes på i fremtiden?
Det er det, som vi vil bruge udvalgsbehandlingen til, altså at få en forhåbentlig åben diskussion om det i udvalget.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-11-11:
Det er vores vurdering, at det gør det, og vi har ikke været inde at differentiere efter, hvornår man måtte nå et loft i forhold til Århuskonventionen.
Det overholder de konventioner, det skal.
Det er det afgørende for regeringen.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-11-11:
Det, som ministeren betegner som egeninteresse, kan jo sådan set være noget, der vedrører livsværdi for mange familier.
Derfor synes jeg ikke, at det bare er et spørgsmål om egeninteresse og om det måske kunne have en eller anden betydning for ens ejendomsværdi.
Det er sådan set noget, som er meget, meget større.
Jeg synes ikke, at der er gjort klart rede for i høringssvaret, om det her lovforslag vil være i konflikt med Århuskonventionen; der står bare, at det vil det ikke.
Hvilket prisniveau skal det så være, for at det her bliver kendt ulovligt i forhold til den tidligere afgørelse?
Hvis man ligesom vil forsøge at begrænse, at der kommer for mange klager, er det jo egentlig mærkeligt, at man så bibeholder, at det koster 0 kr. for landbrugserhvervet at klage.
For der har man jo nogle gange at gøre med nogle virksomheder, som er temmelig store, og for en sådan virksomhed ville det ikke være af nogen betydning at skulle betale 900 kr. for at få lov til at klage over en afgørelse, som måske vedrørte en meget stor udvidelse af en animalsk produktion.
Jeg synes ikke rigtig, at der er sammenhæng i ministerens kommentarer til det her.
Jeg synes ikke, der er belæg for, at man hæver gebyrerne så meget for almindelige borgere og foreninger, mens man så holder fast i, at landbrugserhvervet overhovedet ikke skal betale noget, på trods af at vi har et landbrugserhverv, som sådan set i størrelse bliver større og større, og hvor visse bliver mere og mere professionelle.
Der ville et gebyr på 900 kr. ikke betyde noget.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-11-11:
Jeg er bestemt enig med hr. Christian Poll i, at 900 kr. er mange penge for langt, langt de fleste mennesker, men når man tænker på, hvilke omkostninger det har at iværksætte en klage i det offentlige system, skal det absolut holdes op over for borgernes adgang til også at klage, og det finder vi et fornuftigt leje med her.
Christian Poll (ALT), 2016-11-11:
Men hvis det er logikken, burde man jo også sætte gebyrer på de sagsområder som f.eks. landbrug og fødevarer, hvor der i dag ikke er gebyrer.
Så der må være en logik, der handler om, at man gerne vil have færre klager på det her område.
Jeg kan godt se, at det er fornuftigt at få færre klager, som ikke giver mening, altså fra folk, der bare automatisk skyder klager af.
Men det giver jo ikke mening at hæmme den demokratiske ret, enhver borger har, hvilket de 900 kr. vil gøre.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-11-11:
Jamen vi har bestemt en demokratisk ret i dag, og det er gavnligt, at der er en omkostning ved det.
For der sættes store systemer i gang, det kan forsinke store projekter af høj værdi for samfundet, og derfor er det væsentligt at få sat nogle gebyrer, der regulerer det.
Hvorvidt man så skal lave andre tematikker omkring klagesager i al almindelighed, lægger vi ikke op til her.
Men Alternativet er jo velkommen til at fremsætte både beslutningsforslag og lignende om den slags.
Christian Poll (ALT), 2016-11-11:
Jeg bliver nødt til lige at dykke ned i det her med gebyrer, for der er jo en meget central demokratisk diskussion, der handler om, hvorfor vi har gebyrer på det her.
Det her er et spørgsmål om, at vi i vores demokratiske system skal have en ret, som gør, at enhver borger kan sige: Hov, den der beslutning ser ikke ud til at være ordentlig.
Er der nogle med en større indsigt, der lige kan vurdere den?
Det har vi så sat på skinner ved hjælp af de her klagenævn, og det er super vigtigt.
Vi ved også godt, at der er nogle ganske få, der måske overudnytter systemet og klager over alting – ikke de professionelle organisationer, men måske nogle borgere rundtomkring.
Det kommer der indimellem historier om.
I forhold til hvordan man ellers kunne regulere den adfærd, har vi i Alternativet bl.a. snakket om, om man kunne arbejde med et antal stillere.
Altså at man siger, at enhver borger har ret til at klage, men når man har klaget fem gange på 1 år, skal man altså finde to andre stillere, som gerne vil være med på den klage, man nu sender, eller at vi på en eller anden anden måde sikrer den demokratiske ret, som ligger i klagesystemet.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-11-11:
Det er ordføreren jo velkommen til at mene, men det mener vi i regeringen at der er utrolig godt hold i – ikke mindst fordi det jo er folks erhverv, det her går ud over.
Der er så heller ikke lagt op til i aftalen, at der skulle ændres i det.
Der er meget stor forskel på, om en borger, der ingen egeninteresse har økonomisk set i en sag, kan klage uden at have nogen omkostninger, eller om en virksomhed, som står over for store omkostninger i forhold til sin drift, kan.
Så derfor er der fantastisk god mening i det her setup.
Pia Adelsteen (DF), 2016-11-11:
Det er i hvert fald mit helt klare indtryk, at når man kommer rundt i landet og taler med borgere, der har forsøgt at få kystsikring eller projekter ude i naturen eller tæt på vandet, så oplever de, at Danmarks Naturfredningsforening klager over det, der foregår.
Hvis ordføreren mener, at man, når man har ret i cirka halvdelen af tilfældene, så er gode til at finde ud af, hvad man skal klage over, vil jeg bare sige, at jeg ville have håbet, at procenten var noget højere, altså at man fik ret i 90 pct. af tilfældene.
Så man kan sige, at i de 50 pct. af tilfældene, hvor de jo ikke får ret, er der i hvert fald gået noget sagsbehandlingstid også for den, der er klaget over, på en uberettiget måde, kan man måske sige, og hvor folk altså sidder og venter.
Så jeg håber, at det også får Danmarks Naturfredningsforening til at tænke sig om, i forhold til hvornår man indgiver en klage.
Christian Poll (ALT), 2016-11-11:
Jeg bliver lige nødt til at tage fat i det, når ordføreren siger, at en organisation som Danmarks Naturfredningsforening klager over stort set alt.
Jeg har selv tidligere været ansat der, og jeg kender statistikken indefra: De klager over 1-3 pct. af afgørelserne og vinder i størrelsesordenen halvdelen af sagerne.
Det vil sige, at de sådan set har en meget målrettet tilgang til langt hen ad vejen på forhånd at kunne gennemskue, hvornår der er begået en fejl i forbindelse med en tilladelse eller en miljøgodkendelse, eller hvad det er, der er tale om, og rammer altså ret godt plet og er på den måde med til at hjælpe demokratiet til at få styr på, at tingene bliver gjort ordentligt.
Mener ordføreren stadig, at det er at klage over stort set alt, når vi snakker om 1-3 pct. af de afgørelser, der findes?
Ida Auken (RV), 2016-11-11:
Tak for det.
Det, det gælder om, er jo altid at finde balancen mellem regulering, afbureaukratisering og hensynet til det, man vil lovgive om.
Og lige præcis på dyrevelfærdsområdet har vi altså en ekstra forpligtelse til at være forsigtige, fordi dyrene ikke har en egen stemme, og fordi de er i vores varetægt og er vores ansvar.
Så derfor synes vi, at det, når man laver sådan en øvelse, som regeringen vil gøre med L 45, er værd at lytte meget nøje til de stemmer og de eksperter, der taler med dyrets vilkår for øje.
Og der er altså blevet rejst et rødt flag fra fleres side.
Det Dyreetiske Råd, Det Veterinære Sundhedsråd, Dyrenes Beskyttelse og Dyrefondet har alle en lang række bekymringer om loftshøjde, om indeklima, om boksstørrelse, om lys i stalden, om foldstørrelse og adgangen til fold.
Christian Poll (ALT), 2016-11-11:
Det skal være en fest at være hest i Danmark, også fremover.
Derfor er vi i Alternativet som udgangspunkt lidt skeptiske over for forslaget, og det er ikke, fordi jeg selv ved særlig meget om hestehold.
Det er simpelt hen, fordi der er en række høringssvar, som samstemmende giver udtryk for nogle bekymringer.
Mange af lempelserne synes velbegrundede, og det forslag, der ligger her, giver umiddelbart en mere nuanceret lovgivning.
Det tager højde for hestens størrelse, mulighed for opbinding osv.
Men det generelle indtryk er, at der her sker en mindskning af dyrevelfærden i forhold til den oprindelige lov.
Vi skal ikke stille lavere krav til dyrevelfærden.
Vi skal stille højere krav.
Her læner jeg mig altså op ad konstruktive bekymringer og ændringsforslag fra høringsparterne, især Det Dyreetiske Råd, Dyrenes Beskyttelse, Dyrefondet, Det Veterinære Sundhedsråd.
Der er mange af de høringssvar, der understreger det problematiske i lempelsen af f.eks. boksstørrelseskrav, det vigtige i, at hestene skal have mulighed for at være på fold 7 dage om ugen og ikke bare 5, som lovforslaget lægger op til.
Vi mener også, at uddannelseskravet, der fremhæves blandt langt de fleste høringssvar, er reelt og essentielt at få med i en revision af loven om hold af heste, da et sådant krav vil kunne forbedre dyrevelfærden væsentligt.
Så er det selvfølgelig også positivt, at man vil undersøge, hvor mange heste der holdes enkeltvis, og få nogle tal på det.
Men jeg synes egentlig, at her bør man gå direkte til en ændring.
Hesten er et flokdyr, og det behøver ikke at tage 3 år og en masse statistik for at finde ud af, at det er en god idé, at heste skal være flere sammen.
Så det vil i vores øjne være en markant forbedring af lovforslaget, hvis det kan komme med fra starten.
Umiddelbart er vi imod forslaget, men lad os se på i udvalgsarbejdet, hvad vi kan mødes om.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-11-11:
Jamen jeg synes, det er væsentligt at lytte til de organisationer, som har fokus på, at vores husdyr har de bedste vilkår.
Jeg synes, det er rigtig godt, når de kommer med høringssvar og gør opmærksom på, at hvis man reducerer nogle boksstørrelser, vil det være rimeligt, at der også er et krav om, at der skal være en længere daglig udendørstid for de heste.
Det læser jeg sådan set som et rigtig godt høringssvar om, at man ikke bare skal tage økonomiske hensyn, når man indretter stalde.