Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Tak for ordet.
Jeg tænker, at de fleste i salen nok har gættet SF's holdning til det her spørgsmål om tiggeri.
Vi stemte jo imod den oprindelige tiggerlov, og vi stemte også imod, da vi tog stilling til forslaget igen, fordi der jo var en solnedgangsklausul – det var vist sidste år.
Den her dom fra Menneskerettighedsdomstolen handler om en krænkelse af menneskelig værdighed og retten til respekt for privatliv.
Det er jo Schweiz, som er blevet dømt i den her sag, som jo ligger til grund for den her debat.
Det blev vurderet, at den bøde på 500 euro og den efterfølgende fængsling af den unge kvinde ikke kunne ses som proportional med målene om at bekæmpe organiseret kriminalitet eller beskytte rettighederne for fodgængere og butikker i det område, hvor tiggeriet havde fundet sted.
Den unge kvinde, som blev dømt, er ekstremt fattig, har ikke modtaget skolegang, har ikke et arbejde og modtager heller ikke sociale ydelser.
Med andre ord var det en enormt udsat person, som blev straffet, selv om hendes tiggeri i virkeligheden var sidste mulighed for overlevelse.
Jeg synes faktisk, det er rigtig fint understreget, at problemet er socialt og nok ikke bør bekæmpes retspolitisk, fordi vi netop risikerer at kriminalisere fattigdom, som i sidste ende jo også kunne ramme danske tiggere ud over de udenlandske.
Tiggere og hjemløse har i langt højere grad brug for en hjælpende hånd og muligheder for at bygge et godt liv op.
Det er jo ikke, fordi jeg synes, at tiggeri ikke er problematisk.
Jeg synes, at det, når det f.eks. handler om den organiserede form for tiggeri, hvor bagmænd udnytter andre mennesker i en svær situation til at skaffe sig selv indtægter, er meget forkasteligt.
Men dommen vedrørende Schweiz, som handler om den her kvinde, siger jo netop lige præcis, at det ikke er den organiserede kriminalitet, som bliver ramt af lige præcis den straf, som faldt til den kvinde.
Og derfor er der meget, der tyder på, at den nuværende tilgang til det – heller ikke i Danmark – er god nok.
Jeg synes, at det er forkert at fastholde de danske regler, når det klart bliver tilkendegivet, at der er en procesrisiko.
Og det betyder jo, at vi i sidste ende kan risikere at tabe en sag ved Menneskerettighedsdomstolen og blive tvunget til at ændre vores regler.
Jeg synes ikke, at jeg ser det her særlig tit i vurderinger fra Justitsministeriet.
Det kan godt være, at hr. Preben Bang Henriksen ser det af og til i professorers afhandlinger eller andre steder, men jeg synes ikke, at det er sædvanlig praksis, at vi ser den slags fra Justitsministeriets side.
Jeg mener, at det måske nok også nærmest er på kant med, hvad vi har aftalt i forståelsespapiret om at overholde vores internationale forpligtelser og værne om det enkelte menneskes ret.
Jeg synes, at vi skal gøre op med tiggerloven, som den ligger her.
Vi kan ikke straffe os ud af fattigdom.
Så jeg håber, hvis der er et menneske, der bliver ramt, at vedkommende tager den hele vejen til domstolen, så vi kan få rettet vores lovgivning.
Tak for ordet.
Det er rigtigt, det skal jeg også.
Det er godt, der er nogen, der kan minde mig om det, for
jeg skal nemlig læse et forslag til vedtagelse op på vegne af Enhedslisten, Radikale Venstre og SF.
Og det lyder sådan her: Forslag til vedtagelse
»Folketinget finder, at det er hjemløshed, der skal bekæmpes, og ikke hjemløse, og at fattigdom dermed ikke bør være kriminaliseret.
Derfor mener Folketinget, at straffelovens regler om tiggeri bør ændres i overensstemmelse hermed.
Dette understreges endvidere af den afsagte Lacatusdom ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Her er strafniveauet lavere end i Danmark for samme forseelse, ligesom der er andre klare ligheder mellem dansk og schweizisk lovgivning på området, og derfor bør Danmark straks ændre lovgivning og rette ind i henhold til internationale forpligtigelser.
Folketinget finder, at det er uværdigt og tarveligt at løbe en procesrisiko på vegne af hjemløse, der har rigeligt med udfordringer i hverdagen eksempelvis med at finde ly for den næste nat, i stedet for at rejse sager ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.«