Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Det ville være skønt.
Der er ikke noget som at diskutere EU, heller ikke fredag eftermiddag.
I øvrigt er fredag eftermiddag i det hele taget meget velegnet til at diskutere politik.
Ikke desto mindre vil jeg tage det udgangspunkt, at vi nok er ved at runde debatten af, men det er selvfølgelig ikke noget krav.
Jeg vil starte med at sige tak til de partier, der har deltaget i debatten.
Og i virkeligheden vil jeg også sige tak til hr. Holger K. Nielsen, selv om han ikke var her, for hr. Holger K. Nielsen plejer at deltage i de her debatter.
Men heller ikke denne gang vil jeg undlade at sige, at jeg synes, det er meget besynderligt, at Det Konservative Folkeparti med deres ordfører hr. Rasmus Jarlov nu ikke har deltaget i en europapolitisk debat siden 2015.
Det er altså absurd, at man kan læse artikler i aviser og andre steder om, hvad hr. Rasmus Jarlov mener om EU, men i Folketingssalen mener Rasmus Jarlov ikke han skal dukke op.
Det synes jeg er utilfredsstillende.
Men ellers har Det Konservative Folkeparti – som jo ellers er blevet indsuppleret med x antal medlemmer til at besætte de pladser, som nuværende ministre havde – ikke fundet anledning til at diskutere EU.
Det undrer mig såre.
Men lad det nu ligge.
Jeg håber på et eller andet tidspunkt, at man kan få banket hr. Rasmus Jarlov op fra den grotte, han er placeret i.
Jeg synes egentlig, vi har haft en udmærket debat.
Den har selvfølgelig ikke været så konkret, men det er også vanskeligt at være konkret, kan man sige, i forhold til de her scenarier, fordi de jo er en lille smule svævende stadig væk.
Men man kunne måske godt have ønsket lidt flere konkrete udmeldinger.
Det, jeg egentlig synes er interessant, er, at retorikken trods alt har ændret sig.
Jeg synes, det efterhånden er svært at finde andre end Det Radikale Venstre og Alternativet, som sådan anslår den jubeleuropæiske tone.
Og det kunne jo være meget godt, hvis det så var sådan, at det blev fulgt op af konkret handling, altså hvis det var sådan, at man på møderne i Europaudvalget og uden for dette hus kunne mærke, at der var en anden indgang til den konkrete EU-politik.
Og der synes jeg stadig væk vi savner meget.
Der er lidt på beskæftigelsesområdet, hvor regeringen anslår en lidt mere kritisk linje, men jeg synes alligevel, at der er lang vej til at vende skuden, i forhold til at den skepsis, der måtte være over for EU her, sådan for alvor i virkeligheden slår igennem i EU-politikken.
Det kan også være, at det skyldes at valget til Europa-Parlamentet kommer tættere på.
Det er jo som regel sådan, at i takt med at det valg kommer tættere på, jo mere skeptiske bliver japartierne, og så vender man ellers kajakken, når valget til Europa-Parlamentet er overstået.
Men jeg synes under alle omstændigheder, at det bliver interessant at følge det arbejde, der nu skal foregå i relation til spørgsmålet om, i hvilken retning vi skal.
Jeg er bekymret, skal jeg gerne sige, og jeg mener altså, at når Jean-Claude Juncker på 6 måneder kunne gå fra at sige, at EU er i krise, og så til at EU har vind i sejlene, på baggrund af at en fransk præsident var blevet valgt, så er det et lysende eksempel på, hvor langt EU i virkeligheden befinder sig fra befolkningerne.
Og efter Dansk Folkepartis opfattelse bliver man altså nødt til at tage den skepsis alvorligt.
Ellers risikerer man jo, at hele det projekt, der er linet op, lider skibbrud.
Man kan måske så sige, at det i virkeligheden gør knap så meget – det kan man jo efterhånden være lidt i tvivl om om det gør eller ikke gør.
Men under alle omstændigheder vil jeg sige tak for en god debat og tak til alle dem, der deltog i den.