Morten Bødskov (S), 2021-03-23:
Det har jeg ikke nogen forudsætning for at svare så direkte på, som spørger gerne ønsker her, men det vil jeg gerne hjælpe med at afkræve et svar på.
Det, jeg tror hr. Kim Valentin spørger om, er, om vi er sikre på, at det er dæmmet ordentligt ind – og det mener vi jo.
Eksempelvis kan man jo se i høringssvarene, hvordan vi har behandlet de høringssvar, der er kommet fra FSR f.eks., som har den bekymring.
Så det mener vi sådan set der er tale om.
Tak for det, formand.
Forslagsstillerne ønsker at sidestille taksten for skattefri kørselsgodtgørelse ved anvendelse af arbejdsrelateret brug af cykel med taksten for bilkørsel.
Desuden ønskes det analyseret, hvilke yderligere skattemæssige initiativer der vil kunne fremme cyklismen i Danmark.
Lad mig slå fast til en start, så der ikke kan være tvivl om det, og det ved forslagsstillerne også udmærket, at det altid er godt, at folk cykler; omvendt skal vi jo huske på, at formålet med reglerne om skattefri befordringsgodtgørelse er, at arbejdsgiveren skal kunne holde den ansatte skadesløs, når den ansatte har udgifter til erhvervsmæssig transport, fordi den ansatte benytter sig af eget transportmiddel.
Den ansatte skal kunne holdes skadesløs og skal hverken underkompenseres eller for den sags skyld overkompenseres med vilje som følge af skattereglerne, og det sikres ved, at Skatterådet hvert år ud fra et skøn over de faktiske omkostninger fastsætter satserne for skattefri befordringsgodtgørelse.
Det er et vigtigt princip, som jeg synes vi her bør holde fast i.
Som sagt er jeg enig i, at man kan sige meget godt om cykler og cyklisme, og jeg synes selvfølgelig også, at det er rigtig godt, at flere vælger cyklen frem for bilen.
Det kræver investeringer i bl.a. cykelinfrastruktur.
Hvis flere skal vælge cyklen, kræver det investeringer.
Og i aftalen om grøn omstilling af vejtransport har vi netop haft et meget stærkt fokus på at fremme cyklismen, og vi har faktisk aftalt, at vi vil afsætte hele 520 mio. kr. til bl.a. kommunale cykelprojekter og anlæg af cykelstier.
Det er min kollega transportministerens område, og jeg er helt sikker på, at det selvfølgelig så også er i gode hænder og i fremdrift, for selvfølgelig skal vi også fremover være meget ambitiøse, når det handler om at fremme cyklismen.
Selv om vi gerne vil have, at flere stiger ud af bilen og op på cyklen, så skal det også gøres klogt.
Der er forslaget om, at det skal være muligt at få en meget høj skattefri kilometertakst, når man kører erhvervsmæssigt på sin cykel, f.eks. mellem møder eller kunder – det vil sige en systematisk skattefri overkompensation af de ansatte – efter regeringens opfattelse ikke den bedste idé.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, og det vil jeg selvfølgelig gerne uddybe.
Skatterådet fastsætter som nævnt hvert år satserne ud fra et skøn over de faktiske omkostninger ved de forskellige transportformer.
Satsen pr. kilometer for kørsel i egen bil er i år 3 kr. og 44 øre.
Satsen er 54 øre for kørsel på cykel, elløbehjul, knallert og scooter, altså 54 øre.
Det, der foreslås med forslaget her, er så, at ansatte får syv gange det beløb, der svarer til de skønnede faktiske omkostninger ved at køre på cykel, skattefrit af arbejdsgiveren.
Jeg mener ikke, at en så systematisk skattefri overkompensation er den rigtige måde at indrette vores skattesystem på.
Reglerne om skattefri godtgørelse bør holde den ansatte skadesløs – det er vi enige i – for afholdelse af udgifter i arbejdsgivernes interesse; det er det, der er princippet.
Det har aldrig været meningen, at man systematisk skulle kunne tjene skattefri penge ved at benytte et bestemt transportmiddel.
Ud over at stride mod som sagt de almindelige skatteretlige principper er der jo også risiko for, at en sådan skattefri overkompensation udnyttes til at minimere skattebetalingen, så der udbetales mindre i almindelig skattepligtig løn og i stedet udbetales en høj skattefri kilometergodtgørelse.
Det kunne jo tænkes eksempelvis at være til ansatte cykelbude i de store byer.
Samtidig tror jeg, vi kan være enige om, at det ville være utrolig vanskeligt at kontrollere det her, altså at den ansatte faktisk har anvendt sin cykel i det omfang, det bliver angivet.
Men man skal også holde sig for øje, at den skattebegunstigelse, som vi her taler om, jo kun kommer en begrænset gruppe af personer til gode, nemlig de facto ansatte i og omkring de store byer, der har korte afstande mellem arbejdspladserne og ikke skal transportere sig eksempelvis over meget store afstande, og som ikke skal transportere meget store og tunge varer.