runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2019-01-29:
Vi har jo lavet en national lovgivning, og derfor må vi blive ved med at vente på, at det andet kan lade sig gøre.
Vi håber selvfølgelig, at det går hurtigt snarere end langsomt med at blive enige i EU om det her, men som jeg er sikker på at spørgeren også ved, så er der stadig væk stor uenighed på mange af de afgørende parametre på det her område i EU-systemet, og derfor er national lovgivning stadig væk meget vigtig.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-01-29:
Men mit spørgsmål var: Hvor længe har man tænkt sig at give EU-systemet til at løse det her problem?
Er det ½ år, er det 1 år, er det 5 år, er det 25 år?
Hvor lang tid kan man i EU sylte den her sag, inden man i Venstre siger: Nu siger vi stop, nu lukker vi grænsen mod syd med hensyn til at tage asylansøgere ind, da der jo ikke er nogen, der flygter fra Tyskland, fordi der er ganske fredeligt at være i Tyskland?
Mads Fuglede (V), 2019-01-29:
Vi går lidt på to ben inden for det her område.
Vi gør noget nationalt, men vi arbejder også på en løsning, som ligger hinsides den nationale grænse, fordi vi ved, at problemet løses bedst derude, og så længe vi ikke kan få en aftale der, som løser problemet endeligt, er der jo brug for masser af national lovgivning.
Det er jo et polemisk stillet spørgsmål, og det kvitterer jeg selvfølgelig for.
Det er netop derfor, vi nu har det spor i EU, at det første land, som man kommer til, og som er sikkert, er der, hvor man skal ende sin flugt.
Karina Due (DF), 2019-01-29:
Jeg kan have respekt for det synspunkt, at hvis man har lyst til at spise halal, så skal man have lov til det.
Men skal jeg som dansker og som kristen ikke have lov til at kunne fravælge det?
Mads Fuglede (V), 2019-01-29:
Altså, jeg har ikke i udgangspunktet noget problem med, at noget er halal.
Men jeg har jo bidt mærke i, at der også er en debat derude om, hvad de her afgifter så bruges til, og hvilket formål de penge bliver kanaliseret videre til.
Og i det omfang, at der er et problem der, har vi en reel problemstilling, som vi selvfølgelig skal tage hånd om.
Jeg har bare ikke kendskab til det, og jeg ved simpelt hen ikke nok til at kunne afgøre, hvor stort problemet er her.
Men i udgangspunktet mener jeg, at hvis man gerne vil spise noget, der er halal, så skal man da have mulighed for at finde noget, der er halal.
Hvis der så er nogle konsekvenser af det, der kan være problematiske, må vi i fællesskab kigge på, hvad det er for et problemkompleks.
Karina Due (DF), 2019-01-29:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren om noget, nemlig om halalmærkning.
For langt de fleste tror jo, at halal er et spørgsmål om en slagtemetode, og at det er noget, der har med kød at gøre.
Men det viser sig jo, at der bliver flere og flere fødevarer i Danmark, som er mærket med halalmærket, og det vil sige, at der bliver betalt en afgift til det islamiske samfund.
Det gælder is, det gælder chokolade, og det gælder kage.
Og det ser jeg som et meget stort problem i Danmark.
Hvordan ser Venstre på eventuelt at indføre et forbud mod at pålægge fødevarer religiøse afgifter, så vi bliver fri for det?
Mads Fuglede (V), 2019-01-29:
Jamen vi er jo to forskellige partier, og i det omfang vi er enige – og det er vi ofte på det her område – laver vi lovgivning sammen.
Men der kommer jo også en lind strøm af beslutningsforslag fra Dansk Folkepartis side, som vi ikke er enige i – ikke fordi vi opfatter dem som fanatiske, men fordi der er en reel politisk uenighed om, om det er den rette vej til at nå et mål, vi tit er enige om, nemlig at vi skal passe godt på Danmark, at antallet betyder noget, og at Danmark skal være en nation, hvor der er styr på asyltilstrømningen.
Det område, hvor vi tit er uenige, handler om, hvad vi så gør med udenlandsk arbejdskraft, kloge hænder til vores erhvervsliv og kloge hoveder til vores universiteter, og der har vi tit de her debatter.
Vi er blot uenige dér.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-01-29:
Jamen det er jo ikke det, jeg siger.
Jeg er helt enig i det, men så kunne det også godt være, at partiet Venstre skulle begynde at sige det, som det er, i stedet for at gemme sig bag en eller anden taktik, fordi man skal arbejde sammen med Dansk Folkeparti – sige det, som det er, nemlig at Dansk Folkepartis fanatisme, Dansk Folkepartis mangel på tolerance over for mindretal her i Danmark er i stik modstrid med det, som højskolebevægelsen står for.
Det betyder ikke, at man ikke skal diskutere med dem.
Selvfølgelig skal man da det, men så er der da også en pligt til at sige dem imod.
Og var det ikke på tide, at Venstre tog Dansk Folkeparti ved vingebenet og fortalte dem: Det her er i modstrid med det, vi står for og har stået for?
Mads Fuglede (V), 2019-01-29:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg husker stadig væk de år, hvor jeg på Grundtvigs Højskole altid bød hr. Christian Langballes far, Jesper Langballe, velkommen deroppe til meget, meget frejdige debatter, hvor det bestemt ikke var fanatismen, der prægede den meningsudveksling.
Det grundtvigianske projekt og det, højskolen er bygget på, er, at man siger tingene, som de er, at man ikke pakker dem ind, og at man ligesom forstår, at i rummet må både Loke og Thor tale, og at der skal være den ærlighed for at diskutere, hvad det danske er.
Og hvis man pludselig vil begynde at dømme nogen ude, her medlemmerne af Dansk Folkeparti, som nogen, der ikke skulle være en del af den samtale, så gør man vold mod hele højskolens ånd.
Men som jeg opfatter det, er der mulighed for helt frit selv at vælge i et supermarked, hvad man vil spise.
Og så kan man jo vælge halal fra.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-01-29:
Tak for det.
Jeg kunne forstå på ordførerens afvisning af at stemme for Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, at man i stedet for ønsker at vente på, at EU får løst problemet med de mange flygtninge, der kommer til Danmark.
Jeg vil bare spørge ordføreren: Hvor lang er Venstres tålmodighed med EU-systemet?
Man er jo ikke nået i mål endnu.
Man har jo ikke løst problemet endnu.
Hvor længe skal danskerne vente på EU-systemet, inden at Venstre når til den konklusion, at det nok er nemmere at gøre, som Dansk Folkeparti siger, nemlig at afvise asylansøgere ved grænsen, da der ikke er noget at flygte fra i Tyskland?
Peter Kofod (DF), 2019-01-29:
Så lad mig følge op.
Sverige har igennem de seneste 10 år taget sådan lige under 1,5 millioner mennesker fra Afrika og Mellemøsten og den slags steder.
Det udgør næsten 15 pct. af den befolkning, der er i Sverige i dag.
Så lad mig spørge på en anden måde: Er det et godt scenarie?
Skulle Danmark tage en tilsvarende stor andel mennesker fra Afrika og Mellemøsten, som man har set Sverige gøre det, hvis det stod til Enhedslisten?
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Der må jeg desværre skuffe hr. Peter Kofod og sige, at jeg ikke ved nok om svensk udlændingepolitik.
Men jeg kan sige til hr. Peter Kofod, at noget af det, der er vigtigt for os i Enhedslisten, er, at vi bliver ved med at overholde FN's flygtningekonvention.
Det er ekstremt vigtigt for os.
Peter Kofod (DF), 2019-01-29:
Jeg fornemmer, at fru Rosa Lund ikke er stor tilhænger af den stramme udlændingepolitik.
Derfor vil jeg bare spørge fru Rosa Lund, hvor den svenske udlændingepolitik er henne i sammenligning med den danske.
Er den sådan meget bedre eller kun noget bedre?
Eller er det noget af det, som fru Mette Frederiksen skal levere, hvis hun skal regne med, at Enhedslistens statsministerkandidat ligesom trækker sit kandidatur ud af ligningen, hvis det skulle gå på en bestemt måde efter valget?
Så måske man kan give en karakteristik af, hvor godt det går i Sverige.
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Jamen jeg er da enig i, at vi skal stoppe med at dele folk op efter hudfarve.
Men jeg tager sådan set ikke afstand fra Alternativet.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-01-29:
Vi politikere bliver jo tit beskyldt for ikke at tale pænt til hinanden.
Så jeg vil bare rose ordføreren for den her klare afstandtagen til venstrefløjens inddeling af mennesker efter hudfarve, som har stået på alt for længe.
Det er det her med, at man taler om hvide og brune danskere osv. Det er simpelt hen en ulækker måde at definere mennesker på – ud fra deres pigmentering.
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Jamen jeg oplever ikke, at der er nogen, der holder sig tilbage fra at udtale sig kritisk om islam, nærmest tværtimod er det jo noget, der foregår ret ofte herinde.
Jeg synes, at noget af det, som er vigtigt at tænke på, når vi snakker om ytringsfrihed, er, at det ikke er en pligt – det er jo ikke en ytringspligt.
Men jeg anerkender da, at der er nogle, som er truede, og som derfor også er under PET-beskyttelse – det er da et fuldstændig kendt faktum, som jeg da ikke vil stå her og benægte.
Alle ved, at PET bruger ressourcer på det her.
Marie Krarup (DF), 2019-01-29:
Det er den her absurde måde at prøve at relativere symbolers betydning.
Altså, ville et kommunistisk flag, et nazistisk flag, et hvilket som helst politisk eller religiøst flag også bare være 40 g?
Det ville det jo ikke være.
Der er jo en symbolbetydning i det islamiske tørklæde, som rummer så meget, der gør, at det ikke bare er stof.
Ordføreren mener simpelt hen ikke, at der er en trussel, f.eks. imod Muhammedtegnere, imod en islamkritiker som Lars Hedegaard osv.?
Mener ordføreren ikke, at den slags trusler mod enkeltpersoner, som har markeret sig i en debat, smitter af på andre, således at der optræder en form for selvcensur, en form for angst for at træde ind i de her debatter, og at det er en trussel imod danske værdier?
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Nej, det er nok, fordi jeg ikke kan se det.
Jeg oplever sådan set ikke at blive påduttet islam, heller ikke selv om jeg bor lige ved siden af en moské midt på Nørrebro.
Så det oplever jeg sådan set ikke.
Jeg kan jo høre, at fru Marie Krarup er meget optaget af tørklædet, men for mig at se, må det altså være op til kvinder selv at bestemme, hvad for noget tøj de har på, om de så har lyst til at have 40 g stof på hovedet, skal de have lov til det.
Marie Krarup (DF), 2019-01-29:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at religion selvfølgelig skal være en privat sag, det kæmper vi for.
Og det er jo lige præcis det, som vi ser udfordret i dag, altså at det for mange ikke kan få lov at være en privat og individuel sag, og at der ligefrem er én ideologi eller religion eller ideologi, der kalder sig en religion, der truer de demokratiske værdier, som ordføreren ligesom jeg også går ind for, nemlig ytringsfrihed og religionsfrihed.
Det er jo islamisering, der i den grad truer f.eks. Muhammedtegnere eller folk, der ønsker at udtale sig kritisk om islam.
Vi har folk, der lever under politibeskyttelse i dag, fordi de er truede, fordi de har brugt de danske frihedsværdier til at sige højt, hvad de mener.
Ordføreren nævnte ikke med et ord i sin tale, at vi har den her store udfordring fra den islamiske ideologi.
Hvordan kan det være?
Kan ordføreren ikke se det?
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Det er i hvert fald korrekt, at vi i Enhedslisten mener, at religion skal begrænses.
Det er en privat sag.
Og jeg kan opklare over for hr. Martin Henriksen, at vi i Enhedslisten f.eks. synes, det er problematisk, når friskoler, uanset om de er kristne eller muslimske, bruger religion så meget i deres undervisning i stedet for at have fokus på nogle af de værdier, som står allerhøjest i vores demokrati, nemlig ytringsfriheden og demokrati i det hele taget.
Det bør der da være meget mere fokus på i vores uddannelsessystem.
Tildækningsforbuddet handler jo om nogle helt andre problemstillinger end islamisering af Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2019-01-29:
Jeg er helt med på, at Enhedslisten på alle mulige måder forsøger at begrænse kristendommen i det danske samfund; det har jeg forstået.
Men når det så handler om islam, er man lidt mere tilbageholdende.
Der gælder ligesom nogle andre spilleregler.
For de initiativer, der er taget fra Folketingets side – det kan være et tildækningsforbud, det kan være andre tiltag – som jo handler om faktisk at begrænse indflydelsen i samfundet fra de mest ekstreme grupperinger inden for islam, er Enhedslisten jo imod.
Så er det korrekt forstået, at Enhedslisten synes, at man skal begrænse kristendommens indflydelse i samfundet, og når det handler om islams indflydelse, er det mere okay?
Rosa Lund (EL), 2019-01-29:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg er enig i hr. Martin Henriksens præmis om, at Danmark bliver mere og mere muslimsk.
Men der skal da ikke herske nogen tvivl om, at Enhedslisten er et socialistisk parti, og derfor synes vi, at religion er noget lidt mærkeligt noget, og at det må være en privatsag.
Det er bl.a. også derfor, vi går ind for en adskillelse af kirke og stat.
Martin Henriksen (DF), 2019-01-29:
Tak for det.
Fru Rosa Lund kom ind på udseende, hudfarve og sådan noget.
Så jeg vil bare lige for god ordens skyld sige, at det jo ikke er Dansk Folkeparti, der taler om hudfarve.
I den her forbindelse var det sådan set Enhedslisten, der gjorde det.
Jeg ved ikke, hvorfor venstrefløjen altid skal nævne det.
Det er sådan en sygelig besættelse af hudfarve, som venstrefløjen har.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til det her med, at Danmark bliver mere og mere muslimsk.
Det er jo en realitet.
Mener fru Rosa Lund og mener Enhedslisten, at det er et problem, at Danmark bliver mere og mere muslimsk?
Er det en positiv udvikling?
Er det en negativ udvikling?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
Det lover jeg.
For jeg vil som det første gerne slå fast, at alle offentlige myndigheder bør betale deres regninger til tiden, og det gælder selvfølgelig også kommuner og regioner, som sorterer under mit ressort.
Det gælder selvfølgelig også staten, for at der ikke skal være tvivl om det.
Det kan have stor betydning for den enkelte virksomhed, hvis det offentlige ikke betaler til tiden for en vare eller et stykke arbejde, som virksomheden har leveret.
Det har sammenhæng med, at den virksomhed jo også selv har regninger, der skal betales.
En ubetalt regning kan jo komme til at få stor negativ betydning for en virksomhed, også når det er det offentlige, der er skyldner.
Min holdning er klar: Det er ikke ret og rimeligt, hvis kommuner eller andre offentlige aktører betaler regninger for sent.
At man ikke betaler til tiden, kan i min optik kun komme på tale, hvis der skulle være en form for tvist, som handler om, at der ikke er blevet leveret det, som er blevet aftalt.
Det er en situation, vi alle sammen kender, sikkert fra vores egen hverdag, at man kan have bestilt noget, som man ikke har fået, og så kan der opstå en tvist.
De situationer skal selvfølgelig håndteres inden for de rammer, der er fastsat for løsning af tvister i den enkelte kontrakt, og det betyder også, at man ikke har en ensidig adgang til at beslutte, at man ikke vil betale.
Det er virksomheden, som fastsætter betalingsfristen, og der er regler om fastsættelse af betalingsfrister i EU's betalingsdirektiv.
De regler fastsætter, at betalingsfristen ikke kan være mere end 30 dage, og de er lavet for at beskytte virksomhederne.
Orla Hav (S), 2019-01-30:
Vil ministeren tage initiativ til, at kommuner og andre offentlige aktører overholder betalingsfrister fastsat af leverandørerne i lighed med det, som bl.a. kommuner fastsætter for borgeres indbetalinger?
Situationen er imidlertid bare den, at jeg hører om rigtig mange eksempler på virksomheder, som får besked på, at de får deres penge, når den offentlige myndighed har udbetaling og ikke før, og det tidspunkt fastsætter den offentlige myndighed ensidigt.
Det synes jeg simpelt hen ikke er ordentligt, for der er jo lige præcis de negative konsekvenser, som ministeren gør opmærksom på.
Den virksomhed, som har udført et stykke arbejde for en offentlig myndighed, har jo nogle, som de skal honorere.
De skal honorere lønninger, de skal betale for materialer, som de har indkøbt, osv. osv.
Så det er simpelt hen ikke ordentligt, at den offentlige sektor har en uvane med at sige, at det er den, der som, skal vi sige storebroren i det her foretagende, fastsætter betalingsfristerne.
Det er jeg selvfølgelig glad for at ministeren er principielt enig i, men vi skulle jo gerne have flyttet på det her.
På hvilken måde har virksomhederne mulighed for at støtte ret på de EU-regler, og hvad ved jeg, når nu den lille virksomhed som hovedkunde har den kommune, den region, som ensidigt fastsætter fristen?
Hvor er det så, man går hen og slår i bordet?
Ja, så bliver man valgt fra næste gang.
Det er jo det, som jeg gerne vil have ministeren til sådan at overveje.
Det der med tvister skal jeg slet ikke ind på, for det er oplagt, for det er helt andre regler, der gælder i den sammenhæng.
Men det er der, hvor en lille håndværker står med en regning, som han ikke får betalt, fordi kommunen eller en anden myndighed ensidigt fastsætter betalingsfristen og slet ikke er påvirkelig over for, at man sender en rykker, og der er den der uudtalte konsekvens, at det ikke er sikkert, at man får jobbet næste gang.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
Det er klart, at det er en meget relevant del af problemstillingen, som spørgeren her tager op, altså at der er et forhold mellem to aktører, som er meget skævt, fordi den offentlige myndighed jo tit kan være en meget afgørende kunde for den private virksomhed, som leverer til den pågældende myndighed, om det er en kommune, en region eller staten.
Derfor er der en skævhed i det forhold.
Men man kan sige, at helt grundlæggende – og det er jeg så glad for vi er enige om, og det var vi sikkert også, inden vi mødte ind her i dag – er der ingen tvivl om, hvordan reglerne er.
Der er ingen tvivl om, at kommuner på lige fod med borgere og virksomheder skal overholde de betalingsfrister, der gælder.
Vi bevæger os måske også lidt over i det næste spørgsmål nu, for det første spørgsmål, der er stillet, handler lidt om, hvordan problematikken er, og hvordan jeg ser på den.
Den ser jeg på på samme måde som spørgeren.
Det næste spørgsmål, der kommer om lidt, kommer så ind på spørgsmålet: Hvad kan vi så gøre ved det?
Men hvis jeg bare lige må sige en enkelt ting, så er det, at Moderniseringsstyrelsen i hvert fald i 2015 udsendte en vejledning om betalingsfrister og opkrævning af gebyrer og renter, som også gælder for offentlige myndigheder.
Og det er jo et sted at begynde.
Ja, det synes jeg vi skal gøre.
Jeg har to ting med her i dag.
For det første vil jeg sørge for, at den vejledning fra Moderniseringsstyrelsen, som jeg omtalte i forbindelse med det forrige spørgsmål, om betalingsfrister og opkrævning af gebyrer og renter ved forsinket betaling sendes til alle kommuner og regioner inden udgangen af februar måned.
Ved samme lejlighed vil det blive understreget, klart og tydeligt, over for alle kommuner og regioner, at man skal sørge for at betale sine regninger til tiden.
Det er en hurtig måde at gøre kommuner og regioner opmærksom på, hvad det er, der er gældende regler.
For det andet vil jeg gerne se på, om der er behov for at skabe muligheder for at anvende sanktioner over for kommuner og regioner, hvis de ikke sørger for at få betalt deres regninger til tiden.
Det kan jo virke, som om – og jeg siger det med vilje sådan, altså at det kan virke, som om – kommuner og regioner i dag ikke har tilstrækkeligt incitament til at sørge for også at foretage betalingerne.
Jeg har ikke tænkt mig at komme med en færdig model for det her i dag, men jeg vil gerne se nærmere på, hvordan det kan gøres, og selvfølgelig også tage en dialog både med spørgerens parti og andre af Folketingets partier for at finde ud af, hvordan vi kan sætte magt bag ordene.
Orla Hav (S), 2019-01-30:
Tak for det.
Ministeren har jo ret i, at de to spørgsmål er bygget op, sådan at det første sådan handler om det principielle udgangspunkt, og der forstår jeg vi er på linje, og jeg er også glad for, at der ligger papirer på det, og at der er en vejledning, som er retledende.
Men jeg ville gerne ind til kernen, nemlig det ulige forhold, der består imellem de to aktører, og det vender vi tilbage til i næste spørgsmål, er jeg sikker på.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
Tak for et meget konkret spørgsmål.
Jeg vil måske starte oppe i et lidt større perspektiv, med forlov.
Man kan sige, at baggrunden for spørgsmålet jo er en problemstilling, som vi har diskuteret ved flere lejligheder i Folketinget, nemlig spørgsmålet om det, man kan kalde social eksport af udsatte borgere, og flyttehjælp og lign. i den sammenhæng.
Jeg vil sige, at det er min opfattelse, at kommunerne ikke bevidst må skubbe deres opgaver over på andre kommuner ved aktivt og systematisk at tilskynde borgere til at flytte til en anden kommune.
Kommunerne har et ansvar for at løse deres opgaver på en ordentlig måde.
Derfor har vi også taget problemet alvorligt.
I november måned indgik regeringen således en aftale med Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, som skal imødegå problemet i forhold til flyttehjælp.
Aftalen betyder, at det fremover bliver kommunen, som borgeren flytter til , der bestemmer, om der skal tildeles flyttehjælp, i stedet for kommunen, som borgeren flytter fra .
Regeringen fremsætter i april måned et lovforslag, så den ændring, som et bredt flertal i Folketinget står bag, kan træde i kraft pr. 1. juli i år.
Så må jeg sige, at jeg forventer af alle kommuner, at de påtager sig at løse opgaverne i tilknytning til de socialt belastede borgere, der måtte bo i kommunen, på en ordentlig måde, og at det er både usympatisk og asocialt, hvis nogle kommuner søger at skubbe deres opgaver over på andre kommuner.
Orla Hav (S), 2019-01-30:
Tak for det.
Mener ministeren, at det er ret og rimeligt, at kommuner og andre offentlige aktører ensidigt fastsætter fristerne for, hvornår de vil betale deres regninger fra virksomheder?
Kaare Dybvad (S), 2019-01-30:
Tak for det, formand.
Mener ministeren, at det er rimeligt, at en kommune ved hjælp af en privat aktør gennemfører en flytning af en borger, der er så hæmmet, at vedkommende ikke kan benytte offentlige transportmidler, til en lille, afsidesliggende landsby i en anden kommune, herunder tilbyder omfattende flyttehjælp og ledsagelse af borgeren til tilflytningskommunens jobcenter, vel vidende at borgeren ikke har nogen forbindelse til den tilflyttede kommune, således som det er tilfældet med Greve Kommune som omtalt i TV Øst mandag den 21. januar?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
Det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg synes, det er fint, at selv om vi kan have mange diskussioner om størrelsen af den offentlige sektor, og hvordan den skal indrettes, så er vi i hvert fald enige om, at det offentlige selvfølgelig altid skal opføre sig ordentligt over for både borgere og virksomheder, og det er jo det, der er kernen i det spørgsmål, der er stillet her i dag.
Så tak for lejligheden til at tage emnet op, det skal vi nok følge op på.
Orla Hav (S), 2019-01-30:
Nej, jeg vil bare kvittere for, at ministeren lader til at have en fornuftig indstilling til spørgsmålet.
Jeg tror, løsningen af det her faktisk har langt større betydning, end vi sådan i dagligdagen her i huset har inde på vores nethinde.
Det betyder nemlig rigtig meget for en lille virksomhed, at man oplever ret og rimelighed begge veje, og det er det her i hvert fald med til at ødelægge.
Derfor synes jeg, ministerens tilgang er fornuftig.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
Det vil så være anden gang i dag, at jeg vil sige til hr. Orla Hav: Det lover jeg.
Orla Hav (S), 2019-01-30:
Altså, det er jo altid klogt at basere sig på fakta og data, så ingen indsigelse fra min side mod den del af det og også et tilsagn om, at naturligvis vil Socialdemokratiet være med til at tage en drøftelse om, hvordan man sikrer ret og rimelighed på det her område.
Men bare en lille venlig opfordring: Sørg nu for at spørge organisationerne, som repræsenterer de her små håndværkere, og lad være med kun at spørge dem, der forsømmer deres pligt til at betale regningerne til tiden.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2019-01-30:
På trods af spørgerens håb om et snarligt ministerskifte vil jeg dog alligevel godt kvittere for det, jeg betragter som en udstrakt hånd, i forhold til at vi sammen også kan diskutere forskellige former for løsninger på problematikken.