Sophie Løhde (V), 2020-10-08:
Jeg har jo fået lov til at holde åbningstalen i år for Venstre som sådan en slags indskifter.
Vores formand, hr. Jakob Ellemann-Jensen, er ude med en skade, og jeg kan jo lige så godt sige det, som det er: Vi har i oppositionen igennem et år fået alvorlige hovedpiner af den nuværende regering, og det har altså for vores formands vedkommende sat sig så hårdt i nakken, at det har været nødvendigt med et kirurgisk indgreb.
Og det er der brug for, for vi har en regering, der tilsyneladende vil føre Danmark tilbage til hr. Anker Jørgensens tid.
Det lyder jo i sig selv meget godt, hvis man ellers har tendens til nostalgi, og han var da også en hyggelig fyr.
Dengang var det også noget nemmere at vælge, hvilken serie man skulle følge med i, når der kun var én kanal, og dårligt klima var noget, man løste ved at åbne vinduet.
Hr. Anker Jørgensen indførte i sin tid efterlønnen på samme måde, som statsministeren i dag vil indføre en ny ret til tidligere tilbagetrækning for især udvalgte raske grupper.
Dengang havde landet kurs mod afgrunden, men det må statsministeren have glemt, for som hun selv siger, er hr. Anker Jørgensen hendes politiske forbillede.
I tirsdags stod statsministeren her på talerstolen og glædede sig over alle de reformer, der har skabt en sund dansk økonomi, og derfor undrer det mig, at statsministeren har valgt en helt anden vej – en vej, hvor Danmark bliver fattigere og reformer rulles baglæns.
Og fælleskassen? Ja, den er ved at være tom.
Regeringen overtog ellers et råderum på mere end 28 mia. kr. fra Venstre og den tidligere borgerlige regering, men nu er de fleste penge brugt, og regeringen har ingen svar på, hvordan man skaber varig vækst og danske arbejdspladser.
I stedet skal vi nu alle sammen en tur på loftet og finde vores hønsestrik og afghanerpels, for vi har tilsyneladende kurs mod 1970'erne.
Vi i Venstre vil noget andet; vi vil ikke tilbage til fortiden, vi vil ind i fremtiden.
Og fremtiden er grøn.
Det er ikke til diskussion.
Vil vi være dem, der er først på beatet og henter de grønne arbejdspladser til Danmark, dem med de skarpeste hjerner og de dygtigste hænder, dem, som leverer løsninger på hele klodens udfordringer og derigennem sikrer en bæredygtig vækst, job og førstepladsen på det grønne eksportmarked?
Eller vil vi komme bagefter, når toget er kørt, fodslæbende og med hatten i hånden?
Venstre mener, at valget er åbenlyst, men det kommer ikke af sig selv eller for den sags skyld af at lukke øjnene og håbe på, at ny teknologi løser alle problemer nytårsaften år 2029.
Ønsketænkning er ikke en strategi, og det er heller ikke en mulighed.
Hvis Danmark bruger regeringens hockeystav, skyder vi forbi klimamålet.
Vi skal handle, og vi skal gå aktivt ind i kampen, og derfor tager klimaministeren også fejl, når han siger, at det er rabiat, for det er det ikke, det er fornuftigt.
Men væksten, det, der er hele forudsætningen for, at vi kan skabe et bedre samfund i morgen, er udfordret.
Hvor skal det nye Mærsk, det nye Novo Nordisk eller det nye Vestas komme fra?
Eller hvor skal for den sags skyld nogle af alle de mange små og mellemstore virksomheder, der er helt afgørende for dansk økonomi, komme fra?
Lysten til at blive iværksætter kvæles, når vilkårene ikke er gode nok, og det er de ikke i dag.