runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2016-12-15:
Det lever ikke op til min forventning om, hvad vi kan klare.
Vi har i de gode år i 1990'erne, hvor vi var fattigere, end vi er nu, kunnet klare at bruge 1,11 pct. af bruttonationalproduktet til udviklingsbistand, og vores mål var dengang, at vi oveni skulle bruge 0,5 pct. af bruttonationalproduktet til internationalt globalt miljøarbejde.
Så det er jeg bestemt ikke tilfreds med.
Vi burde have meget finere visioner for vores arbejde.
Marcus Knuth (V), 2016-12-15:
Jeg mener, at vi i forhold til vores størrelse er et af de fem lande i verden, der bidrager mest.
Christian Juhl (EL), 2016-12-15:
Tværtimod har jeg understreget over for både den tidligere og nuværende minister, at det er vigtigt, at det er grundlaget for det arbejde, vi laver, ikke kun i Udenrigsudvalget, men i alle udvalg.
Hvad angår det med, at Danmark går forrest, så tror jeg det er lidt lånte fjer.
Jeg mener, at det er gået støt tilbage, siden Venstre sad i regering, og siden den nye regering er gået ind i de her spørgsmål.
Faktisk er vi gået fra 0,85 pct. til de nok så mange gange nævnte 0,71 pct.
Det er jo skændigt, at vi ikke som et af verdens rigeste lande kan holde os på det høje niveau og dermed trække folk opad i stedet for bare at sige, at nå ja, vi holder os på de 0,70 pct., 0,71 pct.
Det synes jeg er skændigt, og jeg synes, at vi burde skamme os lidt.
Vi har jo råd til tingene, og vi har også råd til at være visionære ud over FN's mindstemål.
Marcus Knuth (V), 2016-12-15:
Mange tak.
Jeg har lidt svært ved at forstå den her kritik.
Danmark er jo et af de lande, der går allerforrest i verden i forhold til udviklingsindsatsen, både rent økonomisk, men også med de programmer, vi har rundtomkring, bl.a. i Syrien, som går meget længere end de fleste andre landes.
Men jeg kunne tænke mig at høre ordføreren om noget.
En central del af det her er jo netop, at IFU's formål er at bidrage til en realisering af verdensmålene.
Jeg mener at have hørt ordføreren flere gange netop tale om vigtigheden af verdensmålene.
Er det noget, som ordføreren stadig væk bifalder?
Lotte Rod (RV), 2016-12-15:
Den seneste tid har vi hørt regeringen snakke meget om næste generation.
I går brugte finansministeren det meste af sin tale på at fortælle om, hvordan han er drevet af at give flere muligheder videre til sine børn, end han selv fik.
Det rejser jo to spørgsmål.
Det første er: Hvordan hænger det sammen med, at regeringen vælger at spare på at give muligheder til næste generation, ved at man skærer ned på alle vores ungdomsuddannelser og alle vores videregående uddannelser?
Det andet er: Hvad er det for nogle børn, som regeringen er så optaget af?
Det er jo tankevækkende, at det, regeringen vælger at spare allermest på, er de unge, der har det allersværest.
Det er de unge, som har mødt modstand i deres liv, som har haft det svært i skolen, som ikke er gået den lige vej, og som nu får en ekstra chance på en produktionsskole.
Nu vil regeringen skære voldsomt i lønnen til dem.
Det er jeg og Radikale Venstre imod.
Det viser jo forskellen på, når Radikale Venstre er i regering, og når vi har en regering med Venstre, Liberal Alliance og Konservative.
Når jeg tager ordet nu, er det, fordi den her lov med regeringens ord skal harmonisere skoleydelsen til SU-niveau, som vi også kan se at loven hedder.
Vi har jo hele tiden kunnet se, at det ikke har ret meget med harmonisering at gøre, for når man går på en produktionsskole, får man løn for det arbejde, man udfører.
Man arbejder en fuld uge, så man jo ikke bare har mulighed for at tage fritidsarbejde ved siden af.
Man kan i øvrigt ikke få tillæg, og man kan ikke, som regeringen ellers er meget optaget af, bare tage et lån.
Det er ellers det, der har været regeringens argument hele tiden.
Så sent som under finanslovsdebatten i går sagde Venstres finansordfører, at det, der er vigtigt for Venstre med den her lov, er at ligestille, så man får det samme i produktionsskoleydelse, som man ville få, hvis man var på SU.
Vi har spurgt og spurgt ministeren, og nu har vi fået svar, der viser, at regeringen vil give produktionsskoleeleverne et væsentlig lavere beløb, end de ville få, hvis de var på SU.
Vi kan jo ikke vide, om det er noget, som regeringen har valgt bevidst fra starten af, altså om man har tænkt, at man vil skære det her beløb på produktionsskoleeleverne og ligesom camouflere det ved at kalde det en harmonisering, eller, hvis vi ligesom vil lade tvivlen komme regeringen til gode, og det synes jeg faktisk vi skal, at man bare ikke har haft føling med, hvad det er for nogle elever, der går på produktionsskolen, så man derved ved en fejl er kommet til at sætte beløbet forkert.
Men uanset hvad synes jeg vi skylder hinanden at rette op på det.
Jeg må konstatere, at der desværre ikke er et flertal her i Folketinget, som helt vil droppe den her besparelse, men i det mindste må vi da kunne blive enige med hinanden om, at produktionsskoleeleverne da skal have det samme, som de ville få, hvis de var på SU, og ikke væsentlig mindre.
Derfor vil jeg gerne bede jer om på vegne af Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF, at vi får lovforslaget tilbage i udvalget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-15:
Nej, men problemet er, at der er masser af politiske tiltag, der bliver afvist, fordi Finansministeriet siger, at det koster penge, at det koster for meget, at det ikke er selvfinansierende, eller hvad det nu er.
Jeg kom lige i tanke om, at jeg har den her bog liggende i min skuffe, hvor miljøvismændene bl.a. skriver om værdi af statistisk liv, altså: Hvad er et menneskeliv værd, når man skal regne økonomisk på det?
Så der er jo rigtig mange ting, der bliver undersøgt: Hvad koster det at redde et liv?
Hvad koster en operation?
Hvad giver det af effekter osv.?
Den eneste måde, vi kan diskutere de her ting på, er jo, hvis vi får noget mere evidens, noget mere viden.
Og det er jo også essensen af beslutningsforslaget, at vi skal have noget mere viden.
Om vi får det på en anden måde, kan også være fint, så længe vi kommer ad den vej.
Og det gør vi kun, hvis kloge hoveder undersøger de her ting.
Christian Juhl (EL), 2016-12-15:
Nu vil jeg gerne opfordre ministeren til ikke at holde vejret, hvis han venter på en ny model i morgen.
Altså, internationalt samarbejde er jo, som ministeren ved, noget, der tager tid, og der er ikke nogen nye og bedre modeller på vej, der lige bliver vedtaget, i hvert fald ikke i nat, og heller ikke det næste år.
Det er den ene ting.
Det anden ting er, at ministeren slet ikke nævnte et ord om, at vi, når vi nu ikke længere binder fonden op på danske virksomheder, jo så godt kunne lade offentlighedsloven gælde fuldt ud og sige, at der nu kunne være en chance for, at alle kan kigge fonden over skuldrene.
Det er jo at skubbe udviklingsbistanden et led ud, når man laver en fond.
Og han undgik også behændigt at nævne den større politiske styring, der nu kommer ensidigt fra ministerens side – det er nu alene ministeren, der kan sammensætte Udviklingspolitisk Råd – og det var der heller ingen kommentarer til.
Det er jo en uskik, at man på den måde trækker beslutninger væk fra Folketinget og væk fra de organisationer, som er nævnt i den gamle lov.
Pelle Dragsted (EL), 2016-12-15:
Det er lidt interessant, at ministeren indrømmer, at f.eks. en skattelettelse har en dobbeltvirkning – den får både nogle til at arbejde mindre, og den får nogle til at arbejde mere.
Her kan man godt lave et middelret skøn – det er det, man gør – og det er derfor, man kan have nogle antagelser om topskatten f.eks. ovre i Finansministeriet.
På præcis samme måde kan det også godt være, at investeringer i velfærd kan trække begge veje, og her må det også være muligt på samme vis at lave et middelret skøn.
Der argumenteres bare på to forskellige måder her.
Jeg vil gerne spørge om en ting.
Lad os nu anerkende det faktum, at der ikke er den tilstrækkelige empiri – jeg vil gerne senere gå ind i en debat om det, men lad os nu sige, at det er rigtigt.
Det ændrer jo ikke ved, at når vi så måler på effekten af et politisk tiltag ovre i Finansministeriet, får vi kun en del af virkeligheden at vide.
Det samfundsøkonomiske svar, vi får, afspejler ikke virkeligheden, fordi en del af virkeligheden ikke er inddraget i modellerne, fordi vi ikke har tilstrækkelig forskning, der underbygger dem, men det ændrer jo ikke ved, at jeg ikke har de rigtige tal at forholde mig til som politiker.
Christian Juhl (EL), 2016-12-15:
Hvis det har været den mest åbne proces, så lad os da endelig fortsætte med de gamle regler.
Der står præcis, hvordan man skal spørge en række organisationer, institutioner og uddannelsessteder her i landet.
Så lad os da blive ved med det, hvis det er det, ministeren mener, i stedet for at man afskærer den mulighed, der er i den gamle lov.
Det er den ene ting.
Så er der det med de private aktører.
Vi har set stribevis af private aktører fifle rundtomkring i verden.
Lad mig blot nævne kaffe-, banan-, vin- og vaniljearbejdere, der er i klemme på grund af private virksomheder.
Det er på tide, at de bliver kigget over skulderen, og hvis ikke de kan tåle det, skal de ikke have hjælp fra vores fonde.
Kristian Jensen (V), 2016-12-15:
Tja, jeg har ikke kendskab til det konkrete citat.
Jeg vil starte med lige at undskylde, hvis jeg har gjort ordføreren uret.
Så vil jeg i hvert fald konstatere, at det ikke fik den daværende finansminister hr. Bjarne Corydon til at ændre på opfattelsen af regnemetoder, og at han dengang havde præcis det samme synspunkt, som jeg har i dag, nemlig at der ikke er en tilstrækkelig empirisk viden til at ændre den måde, man laver beregninger på.
Når Finansministeriet laver ændringer – og det er jeg åben over for at man kan gøre – kræver det, at der et solidt fagligt grundlag bagved.
Det synes jeg er meget vigtigt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-15:
Jeg vil lige rette ministeren.
Og da det blev til sådan et lille syltekrukkeudvalg i Finansministeriet i stedet for, rejste jeg det som ordfører over for finansministeren – også offentligt – mens vi var i regering.
Det er bare, så det er på plads.
Jeg vil spørge meget, meget kort.
Jeg citerer: »Det er ikke lykkedes os med statistiske metoder at nå samme resultat, som Finansministeriet arbejder ud fra. Den kvalitet – at vores model bygger på estimerede tal på danske data – gælder så ikke der«.
Hvorfor er Finansministeriets tal så mere retvisende end Danmarks Statistiks tal?
Kristian Jensen (V), 2016-12-15:
Jeg skal nok lade være med at spørge om, hvorfor SF først rejste spørgsmålet, efter man havde forladt regeringen.
Men spørgsmålet er jo relevant forstået på den måde, at vi ikke har nogen intentioner om andet end at sørge for, at de regnemetoder, der er, er de mest opdaterede og de mest præcise.
Der er bare ikke en empirisk viden – og det vil der heller ikke være i sådan en arbejdsgruppe, som foreslås her – til at sige, hvad virkningerne er.
Det, jeg har påpeget i min tale, er, at virkningerne af offentligt forbrug kan gå begge veje – de kan både betyde, at der er dynamiske effekter, der øger arbejdsudbuddet, men det kan sådan set også betyde, at der er dynamiske effekter, der mindsker arbejdsudbuddet.
Så inden man begynder at indregne en bestemt effekt, kræver det i hvert fald, at der er et større og mere robust empirisk grundlag for at inddrage den.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-15:
Og tak til finansministeren for talen.
Da vi diskuterede det sidst i pressen, var der nogle journalister, der spurgte folkene bag DREAM-modellen om, hvorfor man egentlig ikke indregnede sociale udgifter med dynamiske effekter på samme måde, som man f.eks. gjorde med skattelettelser.
Der svarede de – og det var meget interessant – at det ville de gerne, at de gerne ville have mere viden, men at der aldrig var nogen, der havde bedt dem om det.
Det synes jeg er meget rammende.
Da vi fra SF's side i 2013 rejste spørgsmålet om det her over for daværende finansminister Bjarne Corydon, sagde både Venstres daværende ordfører, men også DF's og De Konservatives ordførere, at man egentlig syntes, det var en glimrende idé at kigge på det her og få noget mere viden.
Ulla Sandbæk (ALT), 2016-12-15:
Nej, det her var spørgsmål 8, men der står faktisk det samme, som ministeren lige har læst op.
Når man nu skal anvende disse guidelines, så er det, jeg ikke kan forstå, hvorfor man ikke bagefter skal lave en rapport om, at man rent faktisk også har gjort det, og hvordan man har anvendt dem.
Mange tak.
Som ministeren ganske rigtigt nævnte, har vi fået et svar, hvor der står, at det vil fremgå, »at IFU’s vedtægt vil skulle ændres som følge af lovændringen og at det i den forbindelse vil blive vurderet, om IFU kan styrke rapporteringen om anvendelsen af relevante internationale standarder for bæredygtighed og samfundsansvar« .
Hvorfor i alverden skal man til at vurdere det?
Hvorfor kan man ikke allerede nu sige, at i lighed med at FN's Global Compact årligt vil rapportere, hvordan man implementerer de ti Global Compact-principper, skal man også afrapportere, hvordan de relevante internationale standarder for bæredygtighed og samfundsansvar er blevet anvendt i IFU?
Jeg kan ikke se, at der skulle være noget som helst til hinder for det.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
BNP handler jo om økonomi.
Det er et økonomisk mål.
Sådan er det jo nu engang.
Og det at skulle regne alt muligt andet ind i et økonomisk mål giver jo ikke ret meget mening for ret mange andre end fru Josephine Fock, må jeg bare sige.
Det er jo ikke et udtryk for, at jeg eller alle mulige andre, der ikke mener, at man skal regne det med, ikke mener, at alt mulig andet også er vigtigt.
Det tror jeg nogle gange fru Josephine Fock ikke rigtig forstår.
Altså, fordi jeg synes, at det helt grundlæggende er noget sludder, at man skal regne alle mulige andre ting ind i et økonomisk mål, så betyder det ikke, at jeg ikke synes, at alt mulig andet også er vigtigt – som f.eks. trivsel, eller hvad det nu kunne være.
Det er bare at blande tingene fuldstændig sammen.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Det lyder jo rigtig godt, når fru Josephine Fock siger det.
Hun siger et bredt udsnit af økonomer.
Men man kan finde økonomer, der mener mange, mange forskellige ting.
Men det er ikke udtryk for, at de er mainstreamøkonomer.
Det er godt, der er debat om det.
Det er godt, der ikke er konsensus om de her ting.
Det er godt, der er den debat.
Den vil ingen lukke ned for.
Men at vi skulle sidde og udpege folk til at sidde og kigge på de her ting, som så skulle komme med anbefalinger til, hvordan man skal regne i Finansministeriet, er at politisere økonomi.
Det synes jeg vi skal holde os for gode til.
Josephine Fock (ALT), 2016-12-15:
Men tingene ændrer sig over tid.
Vi får jo fokus på andre ting.
Vi ved f.eks. i dag, at vi har et overforbrug af miljøressourcer.
Der er flere og flere økonomer, der siger, at det bliver vi nødt til at tage hensyn til.
Ergo bliver vi også nødt til at lægge det ind i regnemodellerne.
Jeg synes sådan set, at det her forslag lægger op til, at vi lige præcis skal se på, hvordan vi kan nedsætte et udvalg, som er bredt sammensat af faglige eksperter osv., så vi kan få en grundig revision af regnemodellerne.
Derfor har jeg sådan set svært ved at forstå, at ordføreren ikke vil være med til det.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Det med BNP er et meget godt eksempel på, at der hele tiden foregår en debat.
Der er lige kommet en revision af, hvordan man måler BNP.
Den tager man så til sig, fordi der konstant foregår en faglig diskussion.
Hvis det er sådan, at der bliver lavet forskning, der viser, at der er klar empiri for, at man skal ændre noget i modellerne, er jeg ikke imod, at man gør det.
Men det skal selvfølgelig være forskningsmæssigt veldokumenteret, at sådan forholder tingene sig.
Det tror jeg ikke nogen har noget imod.
Om der så kommer sådan en stor ændring, som fru Josephine Fock lægger op til, er jeg ikke så overbevist om.
Men det vil tiden jo vise.
Josephine Fock (ALT), 2016-12-15:
Tak for det.
Jeg vil kommentere bemærkningen om mainstreamøkonomer.
Det, jeg synes er interessant i øjeblikket, er jo, at det rykker sig.
Der er flere og flere, der udtaler, at den måde, vi beregner vores BNP på, er al for snævert.
Man bliver nødt til tage andre effekter med, herunder forbrug af miljøressourcer, menneskers trivsel osv.
Problemstillingen er, at i øjeblikket baserer vi vores politik på de her regnemodeller, som om det var den skinbarlige sandhed, som om det var fakta.
Det vil jeg vil gerne høre ordførerens kommentarer til.
Pelle Dragsted (EL), 2016-12-15:
Det synes jeg sådan set er okay, hvis vi ellers er sikre på, at effekterne er der osv.
Jeg synes, at det er okay at regne med de her dynamiske effekter, hvis de kan dokumenteres – vi har så en uenighed – de skal bare være fuldstændige.
Og det er jo det, der er problemet her, nemlig at vismændene advarer ordførerens regering om, at hvis den 2025-plan, man fremlægger, er finansieret af dynamiske effekter, af skattelettelser og kompensationsgrad, men ikke tager højde for de negative dynamiske effekter af et lavere offentligt forbrug, så risikerer man at stå og mangle penge i kassen om få år.
Det er jo det, det her forslag handler om.
Det handler jo om, hvordan vi kan få et retvisende billede af, hvilke konsekvenser den økonomiske politik vil have.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Jeg har aldrig hørt nogen betvivle, at der er usikkerhed omkring f.eks. elasticitet.
Naturligvis er der usikkerhed omkring det.
Men det eneste, man er sikker på, hvis man ikke medregner dem, er, at man regner forkert.
Altså, hvis man ikke medregner dynamiske effekter f.eks. af en nedsættelse af registreringsafgiften eller marginalskatten, opstår der et samfundsøkonomisk tab, og det er lige så slemt for vores velstand og vores velfærd, som hvis man regner forkert, i den forstand at det faktiske underskud bliver nogle milliarder kroner større, end man havde regnet med.
Den side af mønten glemmer hr. Pelle Dragsted i den argumentation, hr. Pelle Dragsted bruger her.
Pelle Dragsted (EL), 2016-12-15:
Jamen det er bare en kommentar til det, som ordføreren sagde i sit spørgsmål til mig, nemlig det her med mainstreamøkonomer osv.
Det, jeg synes at ordføreren skal være opmærksom på, er det, der er ved at ske.
Nu havde vi vismændene forleden, og nu citerer jeg bare fra deres seneste rapport
: »Størrelsen af de dynamiske virkninger er imidlertid usikker« – her snakker de om 2025-planen og de antagelser, som regeringen havde lagt ind her – »og viser de sig at være mindre end forudsat, vil det kunne føre til, at budgetlovens underskudsgrænse overskrides.« De fortsætter lidt længere nede: »Det er ikke besluttet, hvordan den lavere forbrugsvækst skal udmøntes. Derfor er det heller ikke muligt at indregne eventuelle dynamiske effekter af det offentlige forbrug. Hertil kommer, at selv hvis udmøntningen var besluttet, ville det være vanskeligt at kvantificere de adfærdsmæssige konsekvenser« – bla, bla, bla.
»Derfor er det forståeligt, at der ikke er taget højde herfor i planen, men udelukkelsen betyder ikke desto mindre, at der er en risiko for, at de samlede reformeffekter overvurderes.«
Det siges med andre ord, at pengene mangler i kassen bagefter.
Det er landets fremmeste økonomer – det håber jeg vi er enige om – som siger, at vi altså har et problem her.
Vi har det problem, at vi tager nogle dynamiske effekter med, som der er stor usikkerhed om, som de siger, mens vi ikke har andre med.
Og så siger de: Ja, det er, fordi vi mangler empiri.
Med er vi så enige om, at det er et stort problem, at vi mangler den empiri, fordi vi står tilbage ...
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Men det er jo ikke det, jeg siger.
Det synes jeg er rigtig godt.
Men det, der bliver lagt op til her – jeg kan selvfølgelig have misforstået beslutningsforslaget – er, at vi skal udpege nogle mennesker, som så ligesom skal komme med nogle anbefalinger til, hvordan modellerne skal ændres.
Og det er jeg måske lidt mere skeptisk over for.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-15:
Det argument kan jeg slet ikke forstå – og specielt ikke, når ordføreren selv henviser til den høring om elasticitet, hvor Liberal Alliance jo straks sprang på nogle af de nye antagelser, der var kommet.
Så havde vi en spændende diskussion om det.
Men det var jo en høring, som det var politisk bestemt skulle afholdes.
Der er produktivitetskommissioner, der er et hav af kommissioner, hvor man, hvis man er enig i konklusionerne, hopper på og siger: Haps, dem snupper vi, for nu har den her kloge kommission arbejdet med dit eller dat. Så det argument bliver ordføreren nødt til at belyse lidt mere for mig, altså om det betyder, at ordføreren aldrig mere vil gøre brug af viden, som er indhentet efter et politisk ønske.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Jamen det er jo en del af en faglig debat, som der pågår.
Ser man historisk på det, har det jo faktisk vist sig, at man har ramt ret præcist.
Altså, ser man på den lange række af arbejdsudbudsreformer, som er gennemført i de sidste år, senest kan vi jo se det i Økonomisk Redegørelse, så viser det sig jo, at det har ramt meget præcist – det har ført til øget beskæftigelse.
Ser man historisk på den lange række af reformer, der er lavet, hvor arbejdsstyrken er blevet større, så har det næsten en til en ført til tilsvarende højere beskæftigelse ikke bare i Danmark, men i en lang række andre lande.
Så den der tvivl, der bliver sået, om effekten, og den der sådan faglige usikkerhed, jeg synes hr. Pelle Dragsted lægger op til, kan jeg ikke genkende, når jeg kigger i litteraturen.
Josephine Fock (ALT), 2016-12-15:
Kære ordfører,
jeg elsker at stå på den her talerstol og få at vide, at der er noget, jeg ikke forstår.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at finde ud af, at der er en langsigtet effekt, f.eks. af at investere i forskning i grøn teknologi.
Tænk, hvis der nu var en langsigtet effekt, er det så ikke dumt at sige nej til det nu og her?
Det kan vi nemlig godt måle på i dag.
Vi kan også godt måle på, hvad det vil sige, hvis du tager en korterevarende uddannelse eller en længerevarende uddannelse, altså hvilke positive effekter det her på sigt.
Derfor er det jo dumt at afskære sig fra det og sige: rent økonomisk.
For der skal jo være penge i kassen.
Men det kan godt være, det kan betale sig at bruge nogle penge i dag, som man så får ind i morgen.
Det er sådan set ret sund økonomisk tænkning.
Derfor er der behov for at se bredere på, hvordan du beregner det her – undskyld: Hvordan hr. ordfører beregner det her.
Jeg mener: Hvordan man beregner det her.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-15:
Jeg er lidt træt, for jeg har arbejdet i mange timer i nogle uger nu, men jeg tror ikke, jeg sagde, at fru Josephine Fock ikke forstod det.
Det tror jeg faktisk ikke jeg sagde.
Jeg sagde, at jeg synes, det er noget sludder, at man blander tingene sammen, når man vil tage et økonomisk mål og så blande alt muligt andet ind i det.
Alle de investeringer, der bliver talt om, bliver indregnet i vores BNP.
Altså, der kommer et samlet BNP- tal, som også dækker alle de økonomiske aktiviteter, der har været i samfundet.
Men som jeg forstår fru Josephine Fock, vil fru Josephine Fock blande alt muligt andet ind i et BNP-tal.
Det er et økonomisk mål, og det betyder ikke, at alt muligt andet ikke er vigtigt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-15:
Det er jo ikke altid et spørgsmål om kvantitet, nogle gange er det også et spørgsmål om kvalitet, og hvis vi fik noget mere viden om det her, kunne man måske lave nogle undersøgelser, hvor man kunne se, at det, at der var nogle lidt flere pædagoger til lidt færre børn – vi har f.eks. i SF den målsætning, at vi gerne vil have, at der ikke er mere end tre til seks børn pr. voksen i daginstitutionerne – ville gøre, at der kunne blive taget hånd om de små børn, som er udsatte, når de var i daginstitutionerne.
Det kunne være et eksempel på et område, hvor vi måske kunne få noget mere viden om, hvad vi også kunne få af økonomiske gevinster udover de menneskelige.