Christina Egelund (LA), 2018-11-13:
Mange tak.
Der er jo sådan en sen tirsdag aften alligevel et eller andet opløftende ved at høre en socialist i hvert fald beskrive markedsmekanismerne, om ikke omfavne dem.
Jeg har det egentlig altid sådan, at når et parti fremsætter et beslutningsforslag, som man ikke nødvendigvis er enig i, forsøger jeg altid at finde en eller anden nuance, som man kan være enig i, eller at anerkende problemstillingen, og så er man bare uenig i værktøjet, eller hvad det nu kan være, altså finde et eller andet pænt at sige om det beslutningsforslag.
Men det kan jeg simpelt hen ikke her.
Jeg anerkender ikke problemstillingen.
Jeg synes, at forslaget er dårligt, fordi det, vi har at gøre med her, jo er, at Dansk Folkeparti opfinder et problem, som ikke findes i den virkelige verden.
For når man kigger på tallene, og det synes jeg vi skal, så kan man se, at der i 2017 blev givet 318, i hvert fald godt 300 dispensationer til, at udlændinge primært fra Tyskland eller Norge kunne købe et sommerhus i Danmark.
Vi har tjekket tallene.
I dag er der omkring 13.000 sommerhuse til salg.
Det vil sige, at det, man problematiserer, er, at ud af et udbud på godt 13.000 enheder til salg – nu, vi er ved markedsmekanismerne – så er det et meget stort problem, at 318 af dem bliver solgt til en person, der bor i Norge eller i Tyskland.
Det er simpelt hen ikke en problemstilling, jeg anerkender findes i den virkelige verden.
Det er derfor, jeg siger, at Dansk Folkeparti opfinder et problem, som ikke findes.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at hvis man så indførte sådan et loft, hvordan skulle man så administrere det?
For vi er jo nødt til at skulle have en lovgivning, der baserer sig på nogle objektive kriterier, og det er det, vi har i forhold til de her dispensationsregler.
Skal man så graduere de ansøgere, der er?
Lad os sige, at vi havde et loft på 20, og så er der måske 300, som søger, eller hvad ved jeg.
Altså, skal man så graduere, hvem af dem, der ansøger, der så har de allervarmeste følelser for Danmark, eller hvem der har spist flest frikadeller, eller hvem der har holdt flest badeferier ved Vesterhavet, eller hvem der elsker den kusine, som de måske har i Danmark, og at det er det, der vægter højest i deres tilknytning?
Altså, hvordan vil man administrere det?
Det er den ene måde at gøre det på.
Den anden kan jo være, at man siger, at jamen så er der bare en forskel på retsstillingen.
Så har ansøger nr. 20 én retsstilling, og ansøger nr. 21 har en anden retsstilling.
Det er ikke en type retssamfund, som jeg holder af.
Vi synes, at man helt skulle afskaffe den her underlige sommerhusregel, som vi har, og som er vores femte forbehold.
Jeg synes, det er et udtryk for dobbeltmoral, når vi så køber huse med glæde alle mulige steder i Europa.
Forslagsstillernes partistifter har selv et sommerhus i Grækenland, og det er der ikke noget problem i, men hvis der er nogle, der kommer fra andre lande og vil købe et hus i Danmark, så er det lige pludselig et meget stort problem.
Det, der så står tilbage, er det med, om det er et problem, at en, der bor i Norge, køber et sommerhus i Danmark.
Det kan man selvfølgelig godt synes det er, til trods for at man jo så samtidig ikke synes, det er et problem, at en, der bor i Danmark, køber et sommerhus i Grækenland.
Nej, jeg synes ikke, at det er noget problem.
Jeg synes, det her er udtryk for protektionisme på speed, og Liberal Alliance er imod.