Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Med nærhedsfonden er der afsat 6 mia. kr. i perioden 2020-2025, og fonden vil indeholde penge til nye og moderne sundhedshuse, flere medarbejdere og styrkede kompetencer i det nære sundhedsvæsen.
Det er alt sammen noget, som også vil komme mennesker med psykiske lidelser til gode.
Omkring halvdelen af fondens midler, svarende til 3 mia. kr., anvendes til investeringer, som muliggør en betydelig udbygning af moderne sundhedshuse og flerlægepraksisser, og den anden halvdel af nærhedsfonden skal så sikre, at vi har flere medarbejdere, og at de også har styrkede kompetencer i det nære sundhedsvæsen, så vi kan rykke flere behandlinger tættere på, hvor folk bor.
Et løft af indsatsen i det nære sundhedsvæsen skal være med til, at vi bliver langt bedre til at forebygge, gribe tidligt ind, også når det gælder mennesker med psykiske problemer, så vi kan hjælpe folk tidligere, og så vi kan undgå, at problemerne vokser sig så store, som vi desværre kan se mange steder i dag, men også til, at vi kan få et mere nært tilbud, når vi kigger på psykiatrien.
Med sundhedsfællesskaberne sikrer vi også et større lokalt samarbejde, hvor vi kan bygge bro mellem de lokale sygehuse, psykiatrien, kommunerne og praktiserende læger.
Det vil i høj grad også komme mennesker med psykiske lidelser til gode, da vi desværre kan se, at der er rigtig mange mennesker med psykiske lidelser, der i dag bliver tabt ned i den bermudatrekant, der er mellem kommune, sygehus og egen læge, og hvor vi har behov for at hjælpe bedre og sikre, at der er nogle, der står klar til at tage over, når man f.eks. bliver udskrevet fra behandlingspsykiatrien, sikre et bedre samarbejde og sikre et mere integreret samarbejde, også mellem socialpsykiatrien og behandlingspsykiatrien.
Og så må vi bare konstatere, at der er rigtig mange psykiatriske patienter, som netop er i berøring med mange forskellige aktører i vores sundhedsvæsen, og at der er behov for i langt højere grad at samarbejde omkring patienterne og med patienterne for at sikre nogle mere helstøbte forløb.
Derfor forventer jeg i høj grad, at de psykiatriske patienter vil få gavn af etableringen af både sundhedsfællesskaberne og sundhedshusene og også det opgør med silotænkningen i sundhedsvæsenet, som sundhedsreformen er udtryk for.
Jeg tror, at spørgeren ligesom sin kollega ikke hører efter.
For det, jeg har sagt om nødbehandlerbilen på Nordals, er fuldstændig det samme, som jeg har sagt om bilen i Toftlund, i Skærbæk og i Tønder, som vi taler om nu.
Og det er det samme, som jeg har sagt tidligere om Lemvig og om Thisted og om Hjørring.
Vi kommer ikke til at acceptere forringelser, men vi kan jo ikke garantere, at regionerne ikke forringer akutberedskabet.
Det har vi jo desværre set at de har gjort adskillige gange.
Og vi kan heller ikke tage ansvar for, hvad regionspolitikerne gør her og nu.
For der er desværre rigtig dårlige eksempler på, at man netop har forringet akutberedskabet.
Det, vi til gengæld gør med sundhedsreformen, er at styrke akutberedskabet.
10-15 ekstra akutberedskaber, men sådan set også et krav om, at der nationalt skal være fastsat nogle servicerammer, der gør, at man kan være tryg i hele landet.
For i dag er der for stor geografisk variation i, hvor hurtigt ambulancen kommer frem, og det er ikke godt nok i et land som Danmark.