Sigurd Agersnap (SF), 2023-04-28:
Tak for ordet, formand.
Det her lovforslag handler om inflationshjælp – hjælp til nogle af dem, som har haft det sværest og fortsat har det sværest under inflationen; hjælp til nogle af de lejere, som har haft svært ved at betale huslejen.
Og det er der i den grad brug for.
Ifølge boligselskaberne KAB, Domea og Boligkontoret Danmark steg antallet af lejere, der blev sendt til inkasso, med knap 20 pct. sidste år.
I efteråret var der 50.000 lejere i almensektoren, der havde et såkaldt negativt rådighedsbeløb – altså, de havde dermed flere faste udgifter, end de havde indtægter, hver måned.
Og i en rundspørge hos landets fem største almene boligorganisationer ses en stigning på 15 pct. i opsigelsen af lejere fra almene boligselskaber.
De har svært ved at få pengene til at række, nogle af dem bliver sat ud, og nogle af dem er bagud med huslejen.
Det er alvorligt.
Og derfor var det i forhandlingerne om inflationspakken også afgørende for SF, at der kom en huslejehjælp til lejerne – en huslejehjælp til de mest udsatte lejere.
Og det står også i aftalen om inflationshjælp – lejerne skal hjælpes med 350 mio. kr.
Men som vi allerede har været lidt inde på, er det ikke helt det, vi får ud af det her lovforslag.
Det her lovforslag er rigtigt nok en huslejehjælp til lejerne; den er bare ikke på 350 mio. kr., men på 270 mio. kr.
Og så er der en inflationshjælp på 80 mio. kr. til staten.
Det kan lyde meget mærkeligt – inflationshjælp til staten.
Burde det ikke være den anden vej rundt, altså at staten hjalp borgerne og lejerne med huslejehjælp og inflationshjælp?
Det mener vi i SF.
Men lovforslaget her vil betyde, at der tages 80 mio. kr. af lejernes opsparing.
Det er penge fra Landsbyggefonden, som modregnes i kommunernes boligstøtte og dermed via dut-forhandlinger går tilbage i statskassen.
Lejere, som hver måned betaler til Landsbyggefonden, op til mere end 25 pct. af deres husleje, vil nu opleve, at staten tager nogle af pengene og lægger dem i statskassen.
Og det er i vores optik helt klart ikke det, vi aftalte.
I inflationsaftalen aftalte vi, at 350 mio. kr. skulle bruges på huslejenedsættelse til lejerne.
Det fremgår tilmed af økonomiafsnittet i aftalen, at der ikke skulle være et provenu til staten.
Det er helt almindelig praksis ved forhandlinger i Finansministeriet, at der regnes med provenu, hvis der er tilbageløb til staten ved et initiativ.
Og derfor skulle det også have fremgået af aftalen.
Det, som boligministeren her lægger op til, er at tage pengene fra lejernes opsparing og proppe dem i statskassen.
Jeg har gjort ministeren opmærksom på problemet ad flere omgange – intet er sket.
Der er kommet afvisninger og henvisninger til, at sådan er praksis i Boligministeriet.
Det kan godt være, men det var ikke der, forhandlingerne foregik.
Jeg mener, det er utilstedeligt, og det er ikke en ordentlig behandling af lejerne at tage pengene og proppe dem i statskassen.
Det her er at betragte som en ekstra skat for lejere.
Det er ikke en skat på overnormale profitter eller kæmpestore overskud, som vi ellers gerne vil have; det er en skat på de lejere, der bor i almene boligselskaber, dem, som sidder hårdest i det.
Det er i vores optik i strid med inflationsaftalen, men også decideret usympatisk i forhold til aftalens formål.
Derfor håber vi, at man vil indkalde aftaleparterne til at drøfte, hvordan det her skal implementeres i praksis, og ellers vil vi stille ændringsforslag, så vi kan få det implementeret i overensstemmelse også med økonomiafsnittet i inflationsaftalen, så der alene gives inflationshjælp til de mest udsatte lejere og ikke til staten.
Og det er selvfølgelig afgørende for os i SF, for det at tage penge fra Landsbyggefonden og give til huslejestøtte var ikke vores førsteprioritet; vi havde gerne set det finansieret på en anden måde, som det også har været oppe i debatten, men det var et kompromis.
Men det at tage penge fra Landsbyggefonden, fra lejerne og give til statskassen er decideret imod, hvad vi kan gå med til.
Tak for ordet.
Det princip forstår jeg også godt med den model, der er lagt op til her.
Spørgsmålet er jo, om man skulle gå ind og snakke om provenuet og som minimum mødes i aftalekredsen og finde en fælles forståelse af, hvad man skulle bruge det her provenu til.
Jeg vil så prøve at spørge på en lidt anden måde.
Det her er jo en form for opkrævning blandt lejerne alene målrettet lejerne.
Vi tager 80 mio. kr. af deres penge; det er en eller anden form for ekstra skat, de betaler.
Kunne det ikke være meget fair, at i stedet for at det var en skat til staten, lod vi pengene føre tilbage til Landsbyggefonden?