runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Jeg har læst hele lovforslaget, og det kan jeg bekræfte ordføreren i.
Men det, der bare er,
er, at man går fra, at udgangspunktet er 1-5 år, til, at det er tidsubegrænset – det ændres det til – og det er den ændring, der ikke løftes tilstrækkelig argumentation for, altså hvorfor det skulle være nødvendigt, i lovbemærkningerne.
Jeg er godt klar over, at det kan prøves efter noget tid, men hvad så, hvis man ikke lige kommer igennem med det?
Så er det jo rigtig, rigtig mange år, man lige pludselig får det her opholdsforbud i, og det er meget krænkende, når først man har afsonet og fået sin straf.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Men jeg er sikker på, at ordføreren også er bekendt med, at det jo kan efterprøves, altså at den dømte kan bede anklagemyndigheden om at efterprøve det her efter 5 år og derefter løbende.
Så udgangspunktet her er jo, at der er mulighed for at idømme det her tidsubegrænsede opholdsforbud, men at der også er mulighed for at få det efterprøvet.
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Radikale Venstre har betænkeligheder ved, at man ændrer den her tidsbegrænsning på 1-5 år, man tidligere har haft og har på nuværende tidspunkt, til at have et udgangspunkt, der er tidsubegrænsning.
Det er den ændring fra 1-5 år til, at det nu skal være tidsubegrænset, som vi ser meget store betænkeligheder ved.
Når man foretager et indgreb af den karakter, skal man begrunde det som nødvendigt i henhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Det er den nødvendighed, vi ikke synes løftes i lovbemærkningerne, og det er det, der gør, at vi stiller os meget tvivlende over for den ændring, der er lagt op til her.
Vi har ikke noget imod opholdsforbud, det giver god mening i flere tilfælde, men en tidsubegrænsning er måske at gå for vidt.
Peter Skaarup (DF), 2019-11-01:
Tak for det.
Jeg vil også indledningsvis sige tillykke til ordføreren for, at det kunne lade sig gøre at komme op på talerstolen og holde talen.
Vi skal i øvrigt også herinde lægge os på sinde at sikre, at de udfordringer, der stadig væk er rundtomkring i vores hus, bliver løst, sådan at alle kan bevæge sig rundt i Folketinget uden problemer.
Det skal vi i fællesskab arbejde på, ligesom også det tidligere Præsidium og fru Pia Kjærsgaard, der var formand for det, gjorde.
Hr. Jeppe Bruus var inde på et af dem: Hvor er det, De Radikale vil hen med det?
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge hr. Kristian Hegaard om, er: Betyder alle de her indvendinger, at De Radikale vil stemme imod lovforslaget om at sætte hårdere og bedre ind over for dem, der begår overgreb mod andre mennesker, efter de har afsonet deres straf?
Peter Skaarup (DF), 2019-11-01:
Tak til regeringen for at genfremsætte det her forslag.
Det er jo et forslag, der har til formål at stramme mere hårdt op over for seksualforbrydere.
Hvad angår kriminelle, der begår en rigtig grov kriminel handling over for andre mennesker på den måde, som vi ser det, ikke mindst over for børn, jamen der har vi en forpligtelse til fra samfundets side at være meget mere strikse i forhold til at overvåge de pågældende og sikre, at de ikke slipper fri af de krav, vi stiller til dem, også efter at de har udstået deres straf.
Der må man jo sige, at der, som også fru Inger Støjberg var inde på, desværre har været nogle rigtig, rigtig grimme tilfælde, hvor det har vist sig, at pædofile fortsætter deres kriminalitet, også efter at de har fået en straf og er ude, men hvor kommuner har haft meget lille overvågning af dem.
Det har så gjort, at der er sket nye overgreb.
Det kan vi ikke være tjent med, og derfor er det godt, at regeringen fortsætter den linje fra den tidligere regering, som jo også Dansk Folkeparti var med til at inspirere til, nemlig at der kom til at være en hårdere konsekvens, når det er, at vi har de her tilfælde.
Det, man selvfølgelig er nødt til også at kigge på, er, om det her er nok, altså om vi så er i mål, når vi indfører de her tiltag.
Det er klart, at vi, når vi kigger hen over forslaget, måske ikke har en tro på, at det kan lade sig gøre at opfange alle de tilfælde, hvor nogle udnytter den frihed til at kunne begå nye overgreb, efter de har fået friheden.
Derfor kigger vi os også i Dansk Folkeparti om efter nogle stramninger i forhold til det her forslag, og vi vil ikke udelukke, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen vil komme med forslag, der kan stramme op på nogle af de her områder.
Det handler jo om den længde, der er, for de krav, der stilles til de pågældende.
Vi har sådan set ikke noget behov for, at der er tidsbegrænsninger på.
I forslaget nævnes de her 1-5 år, som man i nogle tilfælde kan benytte sig af.
Vi har også den holdning i Dansk Folkeparti, at vi skal introducere medicinsk kastration af pædofile.
Når det er sådan, at man f.eks. ikke som pædofil vil tage imod behandling, når man sidder inde, ja, så er der jo en stor risiko for, at man på et eller andet tidspunkt på den anden side af en straf kan begå ny kriminalitet.
Og der er der rigtig gode resultater såkaldt medicinsk kastration.
For så er man ikke i stand til at være drevet af den sygelige lyst, man har, til at være sammen med børn.
Så der er nogle områder her, vi gerne vil være mere klare på i forhold til forslaget, ikke sådan at forstå, at vi vil sige nej til det forslag, der ligger, for det er et skridt på vejen.
Vi kunne bare godt tænke os at gå længere, for vi tror ikke på, at det her forslag i sig selv kommer til at redde vores samfund fra alle de tilfælde, hvor nogle, der er drevet af den her sygelige lyst, vil fortsætte deres forehavende på den anden side af deres straf.
Men alt i alt er der positive vibrationer her fra Dansk Folkepartis side, og vi bakker op, men vil gerne gå videre.
Inger Støjberg (V), 2019-11-01:
Ét overgreb mod ét barn, det er ét for meget.
Samfundet skal stå klar til at hjælpe et barn, hvis det bliver udsat for seksuelle overgreb, og samtidig også sikre, at gerningsmanden bliver straffet og ikke forgriber sig på børn igen.
Der har, som den tidligere ordfører jo netop har sagt, været en række sager med dømte seksualforbrydere, som har begået nye overgreb, efter at de har afsonet deres straf.
Det har så vist, at der er et behov for at styrke indsatsen på området.
Derfor er vi meget tilfredse med, at regeringen har valgt at genfremsætte det her lovforslag, som blev fremsat af den tidligere V-, K- og LA-regering.
Vi har jo bl.a. set sager, hvor en dømt seksualforbryder er rejst til en anden del af landet for at begå nye overgreb mod nye børn i en anden kommune, og det må ganske enkelt ikke ske.
Så med lovforslaget udvides geografien, med hensyn til hvor et forbud kan gælde.
Bare fordi forbrydelsen er begået et sted, behøver det jo ikke være sådan, at det er det samme sted næste gang.
Med lovforslaget kan vi derfor forbyde en dømt at opholde sig i svømmehaller og i parker og på strande i en bestemt kommune eller i flere kommuner.
Så kan man forhåbentlig forhindre, at seksualforbryderne begår nye overgreb i en anden svømmehal, på en anden legeplads eller noget lignende.
Lovforslaget betyder også, at det bliver lettere for domstolene at udstede et forbud, og at de som udgangspunkt er tidsubegrænsede.
Samtidig hæves straffen, hvis den dømte seksualforbryder overtræder forbuddet.
Det sender jo netop et skarpt signal til den dømte seksualforbryder om, at hvis han f.eks. ikke vil gå i behandling, så bliver konsekvenserne og tilsynet hårdere.
De uhyrlige sager, som vi har set, hvor kommuner ikke har haft styr på dømte seksualforbrydere i deres kommuner, viser, at der er et behov for, at forbuddene håndhæves på langt mere effektiv, men også langt mere systematisk måde.
Derfor skal politiet føre mere tilsyn med, at den dømte overholder det forbud, han er blevet pålagt.
Det betyder, at kommunen skal komme på uanmeldte besøg hos den dømte, og at politiet skal kunne undersøge f.eks. den dømtes computer, telefon og lignende uden en retskendelse, netop så den dømte ikke kan fortsætte de forfærdelige aktiviteter, som der ligger til grund, ligesom politiet får mulighed for at videreføre oplysninger om et forbud vedrørende en seksualforbryder til de indehavere og bestyrelser, der måtte være, af virksomheder og institutioner – det kunne være svømmehaller eller idrætshaller, som det drejer sig om – netop så vi kan være med til at forhindre, at nye overgreb sker.
Det her lovforslag sender med andre ord et tydeligt signal om, at overgreb mod børn ikke er noget, samfundet accepterer, og at samfundet tager et ansvar for at stoppe de her overgreb.
Så tiltagene her kan Venstre naturligvis bakke helt op om, og det kan vi jo bl.a. også, kan man se, fordi det er en genfremsættelse af et lovforslag, som vi selv fremsatte i sin tid.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Tak for det.
Jeg synes jo bare, der er anledning til at markere den her historiske begivenhed.
Tillykke til ordføreren, både med at blive valgt til Folketinget, men jo også med faktisk at kunne bevæge sig hele vejen op på talerstolen.
Det synes jeg er rigtig flot, og det er også, synes jeg, flot af Folketingets tidligere formand faktisk at tage initiativ til, at det selvfølgelig blev muligt at indrette salen således.
Ordføreren refererer jo lidt kækt tilbage til andre Radikale, der har stået på talerstolen første gang, men jeg håber da også, at andre i kørestol end Radikale får muligheden fremover.
Til det indholdsmæssige i lovforslaget vil jeg bare bede ordføreren om at kommentere på det her med tidsubegrænsning, i forhold til at det jo er et indgreb i bevægelsesfriheden.
Altså, det at lave et forbud mod at opholde sig forskellige steder og det at føre tilsyn er vel netop at foretage indgreb i bevægelsesfriheden.
Er det noget, som Radikale er imod?
Pernille Vermund (NB), 2019-11-01:
Seksualforbrydelser begået mod børn – bare tanken.
Jeg tror, de fleste her i salen har det sådan, uanset hvad man har tænkt sig at stemme til nærværende lovforslag.
I dag førstebehandler vi et forslag om lov om ændring af straffeloven, der skal styrke indsatsen på området.
Det er der brug for, efter at en række konkrete sager har vist, at dømte seksualforbrydere efter udstået straf har begået nye overgreb.
Der er brug for, at tilsynet med seksualforbrydere skærpes, og at der sættes ind med forebyggende tiltag.
Hvis man har fået en dom for en seksualforbrydelse, så er det i mine øjne godt, hvis man får et særligt og et udvidet forbud mod at opholde sig sammen med børn og tage kontakt til børn.
Det er godt, at det her forslag lægger op til, at strafferammen for overtrædelse af forbuddet hæves fra fængsel i indtil 4 måneder til fængsel i indtil 2 år, samt at politiet skal føre uanmeldte tilsyn med dømte seksualforbryderes overholdelse af forbuddet.
Vi skal beskytte børnene i hele rigsfællesskabet.
Nye Borgerlige bemærker, at nærværende lovforslag ikke gælder for Grønland og Færøerne.
Vi opfordrer Folketinget til at implementere lignende love både i Grønland og på Færøerne.
Der skal være et skarpt øje på seksualforbryderes gøren og laden, så flere børn ikke bliver ofre for seksualforbryderes modbydelige overgreb.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-01:
I Alternativet lægger vi os op ad de høringssvar, som er kommet til lovforslaget fra bl.a. Institut for Menneskerettigheder, Retspolitisk Forening, Hjælp Voldsofre og Landsforeningen af Forsvarsadvokater, og kan derfor ikke støtte op om forslaget.
Naser Khader (KF), 2019-11-01:
Det er nemlig vores opgave som voksne og som politikere at være med til at sikre, at børn i Danmark har en tryg og god barndom, og derfor skal vi også gøre, hvad vi kan, for at forhindre seksuelle overgreb mod børn.
Det er et udsagn, som jeg ved alle Folketingets partier bakker op om.
I Det Konservative Folkeparti mener vi altid, at hensynet til barnet skal veje tungest, hensynet til ofret skal veje tungest.
Vi skylder børnene, at alle midler bliver taget i brug for at forhindre fremtidige overgreb.
Vi skal give politiet de redskaber, de har brug for, for at forhindre overgreb mod børn.
Hvis forbuddet bliver overtrådt, skal det have en klar og markant konsekvens.
Det er rimelig retspolitik efter vores opfattelse.
For børn, der har været udsat for seksuelle overgreb, og deres forældre, skal efter domsafsigelse kunne sidde tilbage med en vished om, at samfundet har gjort alt for at forhindre, at disse forfærdelige overgreb ikke gentager sig.
Vi mener også, at politiet skal føre tilsyn med, at den dømte overholder forbuddet.
Ved at stramme op på dette område, hjælper vi også de pædofilidømte, der selv har udtalt, at de kun er glade for, at politiet er der for at holde øje med dem.
Som jeg tidligere har nævnt, skal alle midler tages i brug i kampen mod overgreb mod børn.
Det skylder vi børnene, det skylder vi deres forældre, det skylder vi samfundet.
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Tak for det, og tak for de indledende meget positive bemærkninger fra hr. Peter Skaarup, og ikke mindst tak til hr. Peter Skaarups partifælle, fru Pia Kjærsgaard, som jo har initieret processen, der gjorde det muligt at have den her talerstol.
Det takker jeg meget for.
I forhold til hr. Peter Skaarups spørgsmål skal jeg gøre det utvetydigt klart, at Radikale Venstre ikke nærer et gram sympati for seksualforbrydere, og der skal sættes hårdt ind mod dem.
Men der skal også sættes klogt ind, sådan at der ikke begås gentagelseskriminalitet.
Vi skal også iagttage, at retssikkerheden gælder for alle mennesker, også når man har udstået sin straf.
De betænkeligheder, som Radikale Venstre har, er i forhold til det, at man, efter at man har afsonet sin straf, skal leve i konstant frygt for, at man uden en dommerkendelse lige pludselig kan få ransaget sin bolig, at andre kan læse ens mails og sms'er og alt muligt.
Det er de ting, der gør, at det stritter lidt.
Men de ændringer, der knytter sig til, at man udvider, hvor det her opholdsforbud kan gælde, så det ikke kun gælder på gerningsstedet, men gælder et nærmere afgrænset geografisk område, synes jeg egentlig er nogle positive takter, som Radikale Venstre gerne vil kvittere for.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2019-11-01:
Det var et dejligt syn at se hr. Kristian Hegaard heroppe.
Det håber jeg bliver til mange flere gange, men jeg skal lade være med at sige meget mere om det.
Jeg tror, der er sagt en del om det allerede – og også mange anerkendende bemærkninger, og det er rigtig dejligt.
Jeg vil starte med at sige, at jeg absolut ikke har nogen sympati for mennesker, som begår overgreb mod børn.
De ofre, som de skaber, er mærket for livet, og derfor støtter jeg simpelt hen også tanken om, at de ikke skal have noget med børn at gøre, og at de skal holde sig væk fra de steder, hvor børn færdes.
Vi er derfor helt med på udvidelsen af forbuddet mod at være i nærheden af børn, og vi synes sådan set også, at det er fair nok, at hammeren falder hårdere, at der falder en hårdere straf, hvis man overtræder det forbud.
Men når det så er sagt, vil jeg sige, at det er et voldsomt indgreb at sige, at fordi du én gang har været dømt, skal myndighederne resten af dit liv have lov til at ransage dit hjem og undersøge dine ejendele uden en dommerkendelse, forstås.
Det kan vi ikke støtte, og vi vil arbejde for at få sat et krav om dommerkendelse ind igen, og vi vil også arbejde videre med tidsubegrænsningen.
Vi synes, et mistankegrundlag skal være udgangspunktet for et så vidtgående indgreb.
Hvis man kigger på høringssvarene, er det også lige præcis noget af det, som bl.a. Institut for Menneskerettigheder og Justitia anfægter.
Så kan det godt være, at jeg lægger for meget i det, men jeg synes faktisk også, at politiet mellem linjerne ikke helt udtrykker en begejstring for, at de pålægges den opgave med at lave det her tilsyn.
De siger i høringssvaret, at politiet pålægges endnu en opgave, der afviger fra politiets sædvanlige opgaver.
Jeg synes – uden at være særlig tolk i politisprog – at det er deres pæneste måde at være loyale på og sige, at det er de ikke helt begejstrede for.
Som sagt deler vi intentionen om, at færre seksualforbrydere skal begå ny kriminalitet, men der er også flere ting i lovforslaget, som er ude af proportion, og derfor kommer vi til at arbejde videre med det her, og vi kan ikke støtte det i den nuværende form.
Til allersidst vil jeg sige, at jeg håber også, at forslaget følges op af mere hjælp til ofrene for overgreb.
De ting, der er sat i værk, handler primært om gerningsmanden.
Jeg tror, vi alle sammen har fået et brev i den her uge fra lige præcis et offer for overgreb.
Hun fortæller meget klart om konsekvenserne af at leve med senfølger efter et overgreb.
Det er egenbetaling til et livslangt behov for psykologhjælp.
Det er tænder, som er skadet af den medicin, som er helt nødvendig for, at hun kan have et nogenlunde tåleligt liv.
Hun har ikke råd til at gå til tandlægen, fordi hun er havnet på en førtidspension.
Det er hele kampen om at prøve at bevare et job, at prøve at være på arbejdsmarkedet, som så alligevel ender med en førtidspension og kampen for den.
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Som det er lagt frem nu, vender Det Radikale Venstre tommelfingeren ned til det samlede lovforslag, men vi synes, at der er nogle positive takter i få elementer i lovforslaget, eksempelvis det her med, at opholdsforbuddet ikke længere kun kan knyttes an til et tidligere gerningssted og det geografiske område i sammenhæng med det, men at det kan ændre til at være en konkret og individuel vurdering af, hvornår det kunne være relevant i forhold til et nærmere afgrænset geografisk område.
Det er basale ting, der er på spil her.
Det er at foretage straffeprocessuelle tvangsindgreb – i hvert fald det, der minder om det i strafferetsplejen – at man kan gøre det uden en dommerkendelse.
Det er det, der stritter for Radikale Venstre.
Og det er derfor, at vi primært vender tommelfingeren ned.
Peter Skaarup (DF), 2019-11-01:
Tak for det.
Det var egentlig mere for helt at finde ud af De Radikales konklusion, for der er åbenbart nogle ting, som ikke er groet i Det Radikale Venstres have, og som man ikke rigtig er tilfreds med.
Betyder det så, at De Radikale vil sige nej til forslaget, som vi behandler her?
Rosa Lund (EL), 2019-11-01:
Der kan jo ikke være nogen tvivl om, at ethvert overgreb, der begås mod et barn, er ét for meget.
Der er jeg faktisk fuldstændig enig, og det sker jo sjældent, at jeg er enig med fru Inger Støjberg, som hun også indledte sin tale med at sige.
Jeg vil også bare understrege, at det jo er ekstremt alvorligt, når vi taler om seksualforbrydelser, og derfor ville jeg også ønske, at det her lovforslag faktisk gjorde en indsats for at stoppe det, altså gjorde en indsats, som kunne sikre, at der blev begået færre seksualforbrydelser.
Da Folketinget den 15. marts i år behandlede lovforslag nr. L 173, som havde stort set samme ordlyd som det forslag, vi behandler i dag, sagde Socialdemokratiets daværende ordfører, fru Trine Bramsen, nogle meget fornuftige ting.
Hun sagde bl.a., og jeg citerer: »Vi skal passe på med at give folk et stempel, et brændemærke.
Sådan fungerer det danske retssystem altså ikke.«
Og så tilføjede fru Trine Bramsen, at hun var i tvivl om, hvorvidt lovforslaget lå inden for rammerne af, hvordan vi normalt praktiserer lovgivning.
For som hun sagde, og jeg citerer: »Det må altså ikke være sådan, at man, når man kommer ud og har fået sin dom, så kan følges resten af livet.
Der er retssikkerhed, også for seksualforbrydere.«
Og derfor kan man jo nu undre sig over, at den regering, som fru Trine Bramsen er medlem af, fremsætter et lovforslag, der ekstremt meget ligner det, som hun selv stod og talte imod.
Set med Enhedslistens øjne har vi ikke ændret mening siden marts, og der er en lang række problemer i det lovforslag, som den socialdemokratiske regering har overtaget fra den borgerlige regering og nu gjort til sit eget.
Der behøver efter forslaget ikke længere at være en nærliggende fare for en lovovertrædelse, før der kan meddeles et opholdsforbud – fare er nok.
Hovedreglen skal være, at opholdsforbud gives uden tidsbegrænsning, og politiet skal efter lovforslaget gennemføre uanmeldte tilsyn uden dommerkendelse.
Ærlig talt har jeg svært ved at se, hvordan det her forslag lægger op til at bevare nogen som helst retssikkerhed for de mennesker, som på et tidspunkt har været dømt for en seksualforbrydelse, og som vi jo gerne skal have på ret køl igen og på rette spor igen.
Der skal ikke en dommers øjne på politiets ønske om ransagning af personens hjem, og den dømte kan se frem til at være underlagt de her forhold uden tidsbegrænsning, dvs. i princippet resten af livet.
Og vi taler her om borgere i det danske samfund, for hvem grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed er sat fuldstændig ud af kraft, uden tidsbegrænsning og uden dommerkendelse.
Enhedslisten ligger på linje med en lang række advarende høringssvar fra bl.a. Institut for Menneskerettigheder, Advokatrådet, Landsforeningen af Forsvarsadvokater og Justitia.
De gældende regler om forbud til dømte seksualforbrydere bør ikke strammes yderligere.
Og så gentager jeg lige vores nuværende forsvarsminister og tidligere retsordfører fra Socialdemokratiet, fru Trine Bramsens kloge ord: »Der er retssikkerhed, også for seksualforbrydere.«
Med andre ord kan Enhedslisten ikke støtte det her lovforslag, ligesom vi heller ikke kunne det i marts.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Tak for det.
I 2007 bliver en pædagogmedhjælper dømt for talrige seksuelle overgreb mod 13 børn i en børnehave i Beder.
Han får 3 års fængsel.
Undervejs, mens han afsoner, ændrer han navn, og siden flytter hen til en anden landsdel.
Han sidder på Bænken, som er et mødested i boligområdet, og laver smykker.
Pigerne er 3 og 8 år.
I tre år forgriber han sig på dem, og i 2018 bliver han kendt skyldig i groft seksuelt misbrug af de to søstre, bl.a. i flere forsøg på og fuldbyrdet anal voldtægt mod den ældste af pigerne.
Det er desværre ikke en enestående sag.
Det burde jo slet ikke kunne ske.
Det må ikke kunne ske.
Det her lovforslag skal bidrage til at forhindre, at det sker.
Lovforslaget er en del af en helhedsorienteret indsats, som jo bl.a. handler om at give bedre behandling til dømte under afsoning, ved at samarbejde mellem myndighederne for at undgå nye overgreb.
Og så endelig det, som jo er kernen i lovforslaget her, altså et forbud mod, at dømte efter afsonet straf kan opholde sig sammen med eller være i nærheden af børn, også ud over det gerningssted, hvor forbrydelsen er begået.
For det første vil man udvide rækkevidden af opholdsforbud, så det ikke kun omfatter områder i nærheden af gerningsstedet, men jo altså også andre områder, legepladser, boligforeninger, hvor der er børn, institutioner osv.
Det her forbud skal kunne gives, allerede når det må antages, at der er fare for, at den dømte efter afsoning vil kunne begå ny lignende kriminalitet.
Og som noget nyt skal det også fremover som udgangspunkt gives tidsubegrænset.
For det andet vil man skærpe tilsynet med dømte seksualforbrydere og give mulighed for, at politiet kan føre uanmeldte tilsyn med dømtes overholdelse af forbud.
For det tredje skal politiet kunne videregive oplysninger til indehavere eller ledere af virksomheder og institutioner m.v., altså hvor de personer, som har fået forbud mod at opholde sig i den pågældende virksomhed eller institution, er.
Endelig for det fjerde vil vi hæve strafferammen for overtrædelse af forbuddet fra 4 måneders til 2 års fængsel.
Som jeg sagde, er det her jo en del af en helhedsorienteret indsats, hvor man bl.a. vil styrke behandlingen af dømte pædofile osv., opkvalificering af fængselspersonalet, der arbejder med de her mennesker, og også særlig styrke samarbejdet mellem relevante myndigheder.
Det skal altså ses som en del af en helhedsorienteret indsats, og ikke overraskende støtter Socialdemokratiet lovforslaget.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-01:
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2019-11-01:
Jeg skal bakke op om tidligere ordførere, som jo så fint har redegjort for, hvad lovforslaget indeholder, og bare meddele på vegne af Enhedslistens Grønlandsordfører, hr. Christian Juhl, som desværre ikke kunne være her i dag, at Enhedslisten støtter lovforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2019-11-01:
Tak for det.
Jeg er her på vegne af vores grønlandsordfører, Karsten Hønge.
Og jeg er udstyret med en ultrakort tale, men da andre har været så venlige at repetere, hvad forslaget handler om, så skal jeg nøjes med at sige, at vi selvfølgelig også støtter det her forslag.