Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2018-11-13:
Mange tak for det.
Det er jo altid, hvordan skal man sige det, meget interessant med de her redegørelsesdebatter.
De kan jo enten åbne op for en lang, forkromet diskussion, eller også kan de ende med, at der er en vis form for enighed, og jeg har jo et håb om, at der efter den her redegørelsesdebat i dag vil vise sig en vis form for enighed.
For sandheden er – og jeg skal ikke lægge skjul på det, det tror jeg også jeg fik sagt ved sidste års redegørelsesdebat – at jeg synes, det på alle tænkelige måder var meget beklageligt, ja, faktisk dybt beklageligt, at afstemningen i december måned 2015 fik det udfald, som den gjorde.
Det synes jeg af en lang række forskellige årsager.
Jeg synes det både, fordi jeg synes, det havde klædt Danmark at være fuldt og helt med i Europol og at kunne være med til at videreudvikle det, og fordi der var en lang række af de retsakter, som vi stemte om, som rent faktisk også havde kunnet give danskerne en lang række rettigheder, som de i dag ikke har.
Nogle af de bekymringer, som vi i mit parti i hvert fald har haft, efter at danskerne besluttede sig for at takke nej til at afskaffe retsforbeholdet, og vi stod i det her såkaldte limbo i forhold til Europol, har med den særaftale, som vi har fået, og som vi på tværs af Folketingets partier, et fuldstændig enigt Folketing, har forhandlet om, vist sig at være om ikke grundløse, men i hvert fald indtil videre ikke at materialisere sig i store problemer.
Og vi skylder jo mest af alt, tror jeg, de øvrige deltagere i Europol en tak for det.
Jeg synes også, man skal anerkende, at regeringen ud fra det mandat, der lå i aftaleteksten, også har forsøgt at opfylde det.
Der er dog to bekymringer, jeg vil flage her.
Jeg synes stadig væk – og nu er det jo noget, Rigspolitiet har skrevet en del gange – det bør give anledning til bekymring, når det er, at Rigspolitiet siger, at den nuværende aftale inden for en nær fremtid vil være utilstrækkelig til, at politiet har de midler, de har behov for, for at kunne bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet og efterforske grænseoverskridende kriminalitet.
Og det siger jeg i den her debat, fordi jeg også bare synes, at alle deltagere i den her aftale – uanset om man anbefalede et ja i december 2015 eller om man anbefalede et nej i 2015 – bør tage ansvar for den situation i tide, når den opstår.
Jeg er med på, at der stadig væk mangler at blive udrullet teknologi, og om QUEST-systemet er klar til det osv., men jeg synes, at Rigspolitiets advarselssignaler i den her sammenhæng bør give anledning til, at vi i fællesskab forsøger at forberede den givne situation.
Den anden ting – og det handler ikke så meget direkte om Europolaftalen – er jo, at noget af det, vi kan se nu her, er, at der begynder at være et egentligt grundlag at kunne tiltræde Eurojust på.
Nogle af de ting, som har optaget både mig og mit parti meget, er jo, hvordan vi både forhindrer, bekæmper og kommer alt lige fra hvidvaskskandaler til udbytteskatteskandaler til anden form for økonomisk kriminalitet til livs.
I den sammenhæng vil en dansk medvirken i Eurojust så tæt på som overhovedet muligt være et meget, meget givtigt redskab.
Og i det lys skal der også bare fra Socialdemokratiets side lyde en opfordring til alle partier – uanset om man anbefalede et ja i december 2015 eller anbefalede et nej i december 2015 – at man lige så aktivt og kompromisvilligt, som man gjorde, da vi skulle forhandle en Europolaftale og give regeringen et grundlag at forhandle en særaftale på Danmarks vegne på, går ind i det, når det handler om Eurojust.
Jeg har ikke mange videre bemærkninger til den her del af debatten, men bare for at opsummere: Jeg synes stadig væk, det er beklageligt, at Danmark ikke kan være fuldt og helt med, men når det er sagt, må vi på det givne grundlag sige, at aftalen egentlig fungerer ganske udmærket, men med det forbehold og en appel til alle Folketingets partier om, at vi er meget opmærksomme på den advarsel, som Rigspolitiet endnu en gang giver Folketinget.