Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-01-13:
Tak for det.
Det er skønt sådan at have en fredag eftermiddag til en forskningsdebat.
De, som det her måske især handler om, er dem, som forsker.
Men det handler jo sådan set om os alle sammen.
Derfor vil jeg rigtig gerne starte med en positiv tone.
Jeg håber faktisk generelt, at ånden og tonen er positiv, og jeg vil nævne det særlig positive fra ministerens redegørelse.
For jeg kan se, at forskningsministeren ord til andet viderefører den ambition om åben videnskab, open science, som jeg søsatte som minister.
Åben forskning, åben adgang til videnskabelige artikler, selvfølgelig med de diskussioner om rammer, som er i fuld gang på europæisk plan og også herhjemme, og åben adgang til data, så vi alle sammen kan blive klogere hele tiden.
Det er fremtiden for fremragende forskning.
Det er jeg helt overbevist om.
De, der ikke vil det, er dem, der taber.
Men der er også nogle, der skal gå forrest, og nogle, der skal vise retningen og finde de rette rammer for det her, og det bliver ikke noget, vi kan i Danmark alene.
Det er en debat, der i høj grad finder sted i EU, og jeg har store forhåbninger til, at ministeren vil skubbe på det, i forhold til at ministeren allierer sig med de gode, progressive kræfter, der er i Europa, uanset om det er den model, hvor man har en kommerciel fundering, eller en mere offentlig og åben model.
Jeg tror, vi kan finde en fremtid, som har rum til begge dele.
Det kan lyde teknisk, men det er jo egentlig grundlæggende en demokratisering også af forskningen.
Det er ikke et spørgsmål om, at alt så er forskning, slet ikke, men tværtimod et spørgsmål om, at langt, langt flere får adgang til det, som vi i det meste af Europa har finansieret for skatteydernes penge, og som vi også bør dele med langt, langt flere, fordi vi deraf kommer til at få flere nye ideer, som i langt højere grad kommer ud og rører ved det, som mennesker har med at gøre hver eneste dag.
Det kommer til at kræve, kære minister, så utrolig meget flid og arbejde, som jeg er sikker på at ministeren vil lægge.
Desværre er det også sådan med det arbejde, der ikke kan ses, at der vil gå rigtig lang tid, før det bliver anerkendt, og så står vi her ikke mere.
Men hvor er det vigtigt, og det behøver vi ikke at drive partipolitik på.
Det kræver nemlig brede politiske satsninger herfra, også i Europa.
Det gør forskning jo helt generelt.
Det kræver brede, store satsninger, langsigtet opbakning og ikke mindst langsigtede investeringer, som flere ordførere også har været inde på.
Som Socialdemokratiets ordfører gjorde klart, har den her regering, uanset hvilken konstellation den har haft, skåret kraftigt ned på forskningen.
Den tidligere socialdemokratisk-radikale regering brugte 1 mia. kr. mere på forskning og det i en tid, hvor vi stod i økonomisk krise.
For når man gør det, altså skærer ned på forskning og uddannelse,
så er det som at tisse i bukserne for at holde varmen.
Forskning er rigtig svært at hidse sådan en offentlig debat op om, men det er så vigtigt, og vi har brug for langt større ambitioner igen.
Det var Liberal Alliances ordfører, der opfordrede til fremtidige høje ambitioner på det her område.
Ministeren er velkommen til at blive inspireret af dem.
Det vil jeg håbe.
Sådan helt grundlæggende handler forskning for os om, at vi skal blive kloge på os selv, på hinanden og på de omgivelser, vi lever i.
Vi skal være nysgerrige og kreative som mennesker, og en klog og kreativ og opfindsom verden forudsætter også fri og uafhængig forskning, forskning, som ikke er underlagt skiftende politiske vinde eller krav om kortsigtet nytte.
Viden er værdifuld i sig selv, også selv om man ikke umiddelbart ved, hvad den skal bruges til.
Det er det første princip.
Det andet handler om, at forskning medvirker til, at vi kan forstå og håndtere de udfordringer, som vi står over for og står midt i: klima, marginalisering af befolkningsgrupper, teknologi, nationalisme.
De sygdomme, som opstår på grund af andre forandringer.
Det kræver højt specialiseret viden, men det kræver også reel tværfaglighed, og det kræver, at forskerne blander sig i den offentlige debat.
Så går jeg til det tredje princip – og der er kun fire, bare rolig.
I et land som vores, og det er specifikt for den verden, som vi kigger ud på, gælder det, at herfra vores verden går.
Og i et land uden store naturressourcer, for det har vi ikke, er det intelligente bæredygtige løsninger og kompetente medarbejdere alle steder, som vi lever af, og som vi skal leve af.
Og solid grundforskning, stærke samarbejdsrelationer mellem virksomheder og forskere er også grundlaget for ny og veluddannet arbejdskraft og for, at ny viden hele tiden udvikler sig.
Det sidste handler om det, som altså er helt afgørende her.
Forskning er en nødvendig investering.
Den gør os både klogere og rigere, men hvis forskning i verdensklasse – og det behøver vi ikke at kalde det – men virkelige ambitioner for forskningen på baggrund af det, jeg lige har sagt, skal være mere end et slagord, er der også behov for, at vi helt bredt politisk står sammen og siger, at vi vil vise både et ægte politisk engagement, som sikrer gode rammer, men også nødvendige ressourcer, også når det er svært.
Så det håber jeg virkelig at vi kan finde opbakning til i fremtiden.
Jeg synes, at det har set sort ud, men jeg vil tillade mig at tage den optimistiske hat på her, for vi vil jo gerne.
I Radikale Venstre er vi så også klar til det.
Vi er klar til at investere massivt, og vi er også klar til at prioritere.
Og vi ønsker ud over krone til krone at annullere alle de besparelser, som regeringen har gennemført på uddannelse og på forskning, at investere yderligere 1 mia. kr. årligt i uddannelse og forskning, fordi vi vil det.
Vi har meget høje ambitioner.
Vi mener det, og vi ønsker at prioritere det.