runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2019-03-01:
Tak for spørgsmålet.
Alle danskere under 67 år har ikke været med i den proces – i hvert fald ikke med stemmeret.
Jeg kan huske den, og jeg var så aktiv i den, at jeg oplevede hele processen, som om jeg havde stemt, men jeg havde bare været med i kampagnen, for jeg var ikke gammel nok dengang til at stemme.
Dengang skulle man, så vidt jeg husker, være 20 år for at stemme.
Og derfor er det jo en god idé en gang imellem at bekræfte, at Danmark er medlem på baggrund af de vælgere, vi har i landet.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at Enhedslistens opfattelse er, at vi skal afprøve en række væsentlige spørgsmål, som vi har beskrevet i en EU-tale fra sidste år, som det fører for vidt at nå at fremlægge her, men den skal jeg gerne fremsende til spørgeren.
Hvis vi ikke kan få de garantier, f.eks. om, hvad Danmark selv må beslutte, så ønsker vi en afstemning om Danmarks medlemskab – ikke så hurtigt som muligt, men med god tid, for brexit har jo vist, at det er en kompliceret sag at forlade EU.
Det er så kompliceret, at EU kan finde på at spænde ben for en udmeldelse og ikke engang er behjælpelig – der er ikke engang beskrevet procedurer for, hvordan sådan en proces kører.
Det blev jeg da lidt nervøs over, og derfor har vi aftalt, at vi i hvert fald skal have et års debat op til en afstemning for at diskutere alle de detaljer, der ligger i sådan en proces.
Hvis ikke vi kan få de garantier, mener Enhedslisten, at vi ikke skal være medlem af EU, og vil anbefale, at vi stemmer for at melde os ud af EU efter en grundig debat.
Martin Lidegaard (RV), 2019-03-01:
Nu nævnte hr. Christian Juhl jo, at han håbede, at danskerne vil kunne få mulighed for at stemme os ud af EU en dag.
Er det Enhedslistens ønske, at vi så hurtigt som muligt skal have en folkeafstemning om Danmarks medlemskab af EU, og vil Enhedslisten der anbefale en udtræden?
For jeg synes nemlig, der har været en lille smule uklarhed i, hvad Enhedslisten egentlig mener på det punkt, men det var sådan, jeg forstod det på hr. Christian Juhls indlæg, og det er derfor, jeg lige tog ordet, for så har pressen da alligevel lidt at skrive om i dag.
Hvis Enhedslisten så brændende ønsker, at vi skal udtræde af EU, er man så blevet betrygget af den proces, der har været i Storbritannien?
Christian Juhl (EL), 2019-03-01:
Jamen uha da, jeg skal nok undlade at kommentere hr. Christian Langballes ordførerindlæg en anden gang.
For jeg troede, at jeg gjorde ham en tjeneste ved netop at kommentere den udfordring, som han nævnte heroppe fra talerstolen.
For jeg vil i hvert fald ikke genere folk – det er helt sikkert – heller ikke hr. Christian Langballe.
Christian Langballe (DF), 2019-03-01:
Det tror jeg vi kan.
Men jeg bliver lidt træt, når jeg diskuterer noget, som er principielt, og som ligger i den ordning, som man vil videreføre – den ordning, som vi siger at det her lovforslag repræsenterer, det principielle, som det her lovforslag udtrykker – så kommer ordføreren med noget, som jeg helt ærligt mener er goddag mand, økseskaft.
Altså, det, jeg diskuterer, er det betimelige i, at vi lader den her ordning gælde for de britiske statsborgere, hvor jeg så siger, at jeg grundlæggende set og i det principielle synes, at ordningen er fjollet.
Jeg synes, det er fjollet, at briter kan stemme her, ligesom det også er fjollet, at jeg, hvis jeg skulle flytte til Storbritannien, kan stemme derovre.
Det synes jeg da er relevant, ærlig talt.
Christian Juhl (EL), 2019-03-01:
Tak for det.
Jeg vil også sige til hr. Christian Langballe, at det jo nu sådan set ikke er os, der skal bestemme, om hr. Christian Langballe skal have stemmeret i Storbritannien, hvis han agter at flytte derover.
Det er sådan set briterne, der bestemmer det.
Vi bestemmer, hvem der skal stemme til danske valg, og det er det, som det drejer sig om i det her spørgsmål.
Lovforslaget ligger i forlængelse af L 166, som vi ikke har behandlet endnu – det er lidt bagvendt, men sådan er det – og det handler om, at vi i en overgangsperiode viderefører de rettigheder, som britiske statsborgere i Danmark har opnået, på tidspunktet for en eventuel hård brexit, altså en brexit, hvor Storbritannien forlader EU uden en aftale, når det drejer sig om retten til ophold og til en række sociale ydelser m.m.
Det er jo Storbritanniens suveræne ret at forlade EU, hvis man vil det, ligesom det måtte være Danmarks suveræne ret at forlade EU, hvis vi fik en mulighed for at stemme om det.
Og det tror vi at befolkningerne har et stort overblik til at kunne vurdere selv uden rådgivning fra klogeåger i diverse parlamenter.
Jeg glæder mig til, at vi en gang i Danmark får den mulighed for at diskutere, om det er et godt sted at være med den nuværende form, som EU har, men det handler det her forslag slet ikke om.
I det her lovforslag handler det om briternes valgret og valgbarhed ved kommunale og regionale valg og ved EU-valg.
Også i forhold til det spørgsmål foreslås det, at de i overgangsperioden behandles, som om de stadig er EU-borgere.
Samtidig foretages der en redaktionel ændring i valgloven, som tager højde for den ny lovgivning om værgemål, sådan at borgere med en delvis fratagelse af den retlige handleevne skal optages på valglisten.
Det er alt sammen fornuftige forslag, og vi støtter lovforslaget.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-01:
Tak for det.
Tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Vores erhvervsordfører var forhindret i at komme, men jeg stiller altid gerne op og tager en god debat med hr. Christian Langballe.
Det her beslutningsforslag støtter Liberal Alliance ikke, og det gør vi ikke, fordi vi er tilhængere af fri konkurrence.
Vi mener ikke, at vi på den her måde skal forsøge fra Christiansborg at lovgive os til service.
Vi har tillid til forbrugerne derude, og vi mener, at det er dem, der gennem de frie markedskræfter, gennem konkurrence skal styrke kvaliteten, og det er jo sådan, det fungerer på et frit marked, nemlig at dem, som ikke leverer, ryger ud, fordi der ikke er nogen kunder i butikken, og dem, som leverer en god service og en god kvalitet, får en god forretning.
Så det er et sundt princip, som vi i Liberal Alliance støtter op om, og derfor støtter vi ikke det her beslutningsforslag, som vi synes er detailregulering af en branche, som fungerer fint uden indblanding fra Christiansborg.
Så det bliver et nej tak fra Liberal Alliance.
Jacob Jensen (V), 2019-03-01:
Men jeg anerkender sådan set – altså, det gør jeg virkelig – det dybfølte ønske, som jeg kan høre fra hr. Christian Langballe, i forhold til at det her er et vigtigt område, hvor man er i en ømtålelig situation.
Jeg tror ikke, der er nogen her i salen, som ikke ønsker at skabe nogle muligheder for, at den person eller den familie, der står i en sådan situation, også har nogle gode muligheder for at kunne vælge en ordentlig og redelig bedemand.
Men jeg vil så bare sige, at jeg ikke er enig i, at det skal være det redskab, der bliver foreslået, for jeg kan nævne en stribe andre brancher, hvor der jo ikke er autorisationer, men hvor man også lader sig vurdere på de gerninger, man udøver i sin branche som fagperson.
Og det synes jeg altså er langt, langt stærkere, end at vi skulle til at indføre en eller anden form for minimumsregelsæt.
I øvrigt kan jeg så henvise til de bemærkninger, som ministeren kom med, om, at man også er opmærksom på det fra regeringens side.
Så det vil være mit udgangspunkt, at det skal være den vej rundt, vi skal gøre det, frem for de andre ting, hvor man vil indføre en eller anden form for beskyttelse, som jeg bare tror vil være mere, jeg vil ikke sige falsk, men som måske ikke giver det rigtige billede af det.
Og i øvrigt, med al respekt for de eksempler, der bliver givet: Det vælter rundt med dårlige eksempler, men langt, langt de fleste eksempler fra bedemandsbranchen er jo gode eksempler, og heldigvis for det.
Det sidste er jeg fuldstændig enig i – sådan set også det meste af det andet.
Men det, at man skal kunne noget i sit fag for at kunne levere en god service og en god kvalitet til den forbruger, som i givet fald skal tage imod servicen, synes jeg er helt rigtigt.
Spørgsmålet er så bare, hvordan man sikrer det, og hvordan man sikrer gennemskuelighed, sådan at forbrugerne rent faktisk ved eller i hvert fald har en rimelig sikkerhed for, at det, man så køber, også har en kvalitet, der lever op til de forventninger, som man måtte have som forbruger.
Og der er jeg bare i tvivl om, hvorvidt det, som forslaget her lægger op til – og det er den indvending, jeg kommer med – ville være det, der kunne beskytte forbrugeren.
Jeg tror, at det, der vil beskytte forbrugeren i den her sammenhæng som i en stribe af andre sammenhænge, når man er ude for at købe en eller anden form for service, netop er, at man kan gennemskue det, at man kan spørge, at man kan se erfaringer, at man kan se anbefalinger, at man kan se alle de ting, der skal til.
Det er jo den bedste måde, som man i ethvert liberalt erhverv kan tilbyde sig på over for kommende potentielle kunder, nemlig at vise, at man rent faktisk, som hr. Christian Langballe rigtigt siger, kan noget i sit fag.
Christian Langballe (DF), 2019-03-01:
Altså det, der er formålet, både med en autorisationsordning og en certificeringsordning, er jo, at det kan trækkes tilbage igen, at man kan fjerne certificeringen og fjerne autorisationen.
Og det er så også meningen med at have den, at folk kan orientere sig om de sager, der pågår, og som jo altid i forhold til dødsfald er så meget desto mere ulykkelige, fordi det er så ulykkeligt i forvejen at miste.
Og så står man måske med en bedemand, som ikke engang har sat kisten ind inden begravelsen eller i hvert fald kommer med den i sidste øjeblik, og hvor alting foregår rodet og på en måde, som er uværdig.
Jeg er sådan set stor tilhænger af det frie marked med de rammer, der så også bør være, og derfor må jeg sige, at jeg er lidt overrasket over kritikken eller indvendingerne mod en autorisationsordning.
Jeg synes, det er godt og rimeligt, og det der med, at konkurrencen sættes ud af kraft, er simpelt hen et argument, jeg ikke forstår.
Det, at man skal kunne noget for at varetage et fag, er da en god forudsætning.
Sådan er det i vores håndværkstradition.
Jacob Jensen (V), 2019-03-01:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti for forslaget, som vi her behandler, og hvor hensigten som bekendt er, at bedemænd skal pålægges en autorisation.
Det skal de ifølge forslagsstillerne, fordi deres arbejde er ømtåleligt og pårørende derfor skal garanteres, at de ikke vil blive snydt i en svær periode af deres liv, hvor de lige har måttet sige farvel til en pårørende.
Som liberal støtter jeg selvfølgelig op om det, der er blevet sagt fra ministerens side, også om det med konkurrencen, nemlig at vi vil have en fair konkurrence.
En autorisationsordning bruger vi jo ofte i de tilfælde, hvor man kan sige at erhvervet er forbundet med en særlig sikkerhedsmæssig risiko, og så skal det selvfølgelig altid defineres, hvornår der er en sikkerhedsmæssig risiko, og det kan der være på mange niveauer.
Erfaringen siger mig også, at ordninger som den her netop ville hæmme adgangen og dermed også både kvaliteten og den pris, man kommer til at betale i en given branche.
Jeg frygter derfor, at det netop vil begrænse de valgmuligheder, som forbrugerne vil kunne få, og det synes jeg ikke er rimeligt over for danskerne – eller for den sags skyld over for nye virksomheder, som ønsker at tilbyde sig på et givent marked.
Der er så også allerede i forvejen flere forskellige muligheder for at blive certificeret bedemand.
F.eks. kan bedemænd blive certificeret efter ISO 9001-standarden, som bliver tilbudt af brancheforeningen Danske Bedemænd.
Bedemænd over hele Danmark er certificeret efter ISO 9001, og derfor er der allerede rigtig mange bedemænd, som udviser gennemsigtighed, hvad pris og kvalitet angår.
De følger desuden Danske Bedemænds etiske regelsæt.
Hvis man står i den særlig følsomme situation, at man skal have fat i en bedemand, så er der selvfølgelig en forventning om tillid, og mange vil også i den situation typisk forhøre sig hos nære relationer, kollegaer osv. for at høre, om de har gode eller måske mindre gode erfaringer med valg af bedemand, og det er jo også et rigtig godt udgangspunkt at tage.
Der er også rig mulighed for på nettet og andre steder at finde forskellige anmeldelser af, hvordan bedemændene har gjort det ved tidligere lejligheder.
Jeg har sagt før, at det ikke nødvendigvis er lig med, at der så ikke er flere problemer, hvis der bliver indført en sådan autorisation.
De uheldige sager, som bliver omtalt i forslaget, går ikke nødvendigvis væk, fordi man får en autorisationsordning.
Bedemandens ry i det nære, lokale område vil også betyde en masse, som det også gælder på en masse andre områder, hvor der jo heller ikke er autorisation, men hvor man netop står op for sin service og sin måde at være på over for sine kunder.
Jeg synes, det er en vigtig diskussion, som vi skal tage vare på.
Jeg skal også her til slut hilse fra De Konservative og sige, at de heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Karin Gaardsted (S), 2019-03-01:
Tak for det.
Jeg har bare lige et enkelt spørgsmål: Mener ordføreren, at en autorisation for bedemænd vil være en garanti mod dårlige oplevelser?
Det er faktisk ikke helt det samme – det er det ikke.
Men jeg er glad for, at ordføreren siger, at det er tilstrækkeligt med en certificeringsordning, og jeg vil gerne give tilsagn om, at vi vil arbejde med på, at den bliver langt mere udbredt, end den er i dag.
Og jeg er selvfølgelig også enig i, at det at være bedemand bestemt er et ganske specielt arbejde at have, og man skal kunne håndtere de ting her på en ganske, ganske særlig måde, og det mener jeg faktisk også et flertal af bedemænd gør.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-01:
Først vil jeg sige, at meget kan man sige om vores dygtige erhvervsminister, men at kalde ham superliberal er måske lige frisk nok.
Det er han ikke.
Men jeg tror egentlig ikke, at hr. Christian Langballe og Liberal Alliance er så uenige i målet.
Vi ønsker også, at begravelse og bisættelse foregår på en værdig måde.
Selvfølgelig ønsker vi det.
Vi er bare uenige med hr. Christian Langballe om, hvordan man når dertil.
Fjerner man alle brodne kar ved at indføre lovgivning fra Christiansborg?
Det tror vi ikke.
Vi tror faktisk, at man regulerer det her bedst ved at lade forbrugerne fravælge de dårlige, så de lukker og slukker.
Christian Langballe (DF), 2019-03-01:
Altså, man behøver bare begive sig ud på internettet for at vide, at det også er et klondike.
Det mener jeg faktisk også at bedemandsbranchen er i dag.
Og det er ikke, fordi der ikke er mange bedemænd, der gør det ordentligt – det skal jeg slet ikke nægte – og jeg kender adskillige af dem, fordi jeg selv har haft kontakt med dem.
Men selv på internettet er der certificerede sider, som gør, at man kan være relativt sikker på, at de sider, man går ind på, er ordentlige.
Altså, det her drejer sig om nogle minimumsstandarder i forhold til at skabe nogle ordentlige forhold.
Det betyder ikke, at folk skal lukkes ude.
Det betyder bare, at der må være nogle minimumsstandarder, i forhold til hvordan man gør tingene, og at hvis man overtræder de minimumsstandarder, kan ens autorisation trækkes tilbage igen.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-03-01:
Jeg plejer at lytte meget opmærksomt, når Forbrugerrådet Tænk udtaler sig.
Det gør jeg også i den her sag.
Når vi i SF alligevel i den her sag ikke læner os op ad Forbrugerrådet Tænk, er det, fordi vi simpelt hen ikke er enige i, at den certificeringsordning, der allerede eksisterer i dag, er god nok, at konsekvenserne er store nok, og at den bliver brugt i så stort et omfang, at det alene kan retfærdiggøre det.
Så har Forbrugerrådet Tænk jo også det almindeligt kendte syn, at autorisationer ikke nødvendigvis bibringer de bedste priser, lidt a la ministeren, der også var inde på, at den her konkurrence vil sikre nogle lave priser.
Jeg synes bare, vi har set nogle helt konkrete eksempler på, at det faktisk i mange tilfælde er dem, der ikke er certificerede, som kræver uhyrlige priser eller sender regninger efterfølgende.
Christian Langballe (DF), 2019-03-01:
Det, en autorisationsordning går ud på, er, at hvis der er en, der gør det dårligt, så fjerner man autorisationen.
Det er sådan set meningen med det.
Og det synes jeg jo er en god og ordentlig ordning lige præcis på det her område.
Når jeg taler om ministeren og kalder ham superliberal, er det jo egentlig, fordi ministeren udelukkende har argumenteret ud fra markedet.
For mig er det egentlig lidt påfaldende – jeg var lidt overrasket over det og lidt skuffet – at kvalitet er et spørgsmål om pris og marked og alt muligt andet.
Der er vel også nogle minimumsstandarder, der bør gælde.
Ærlig talt, det er jo derfor, at vi uddanner tømrere, og det er derfor, at vi uddanner alle mulige andre mennesker, nemlig for at der skal være nogle minimumsstandarder.
Karin Gaardsted (S), 2019-03-01:
Jeg vil gerne stille det samme spørgsmål til fru Lisbeth Bech Poulsen: Hvad er ordførerens holdning til, at Forbrugerrådet Tænk ikke anbefaler en autorisation?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-03-01:
Lad mig starte med at sige, så jeg ikke glemmer det, at jeg også har lovet at hilse fra Enhedslisten, der ligesom SF støtter Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Når man har prøvet at skulle begrave eller bisætte et nært familiemedlem, ved man, i hvor sårbar en situation man kan være.
Jeg prøvede det selv, da jeg var 21 og min mor skulle begraves.
Det gik udmærket, men jeg kender i hvert fald personligt følelsen af, at det ikke er i den situation, man er rigtig jydefornuftig og begynder at forhandle om prisen.
Der er kommet nogle henvendelser fra Danske Bedemænd til os politikere, hvor de beder om vores hjælp, fordi de føler sig rendt over ende af fupfirmaer og af bedemænd, som ikke lever op til den standard, de gerne vil have i branchen.
Ministeren argumenterer for dem, der allerede er på markedet, og hvor brancheforeningen jo af selviske årsager gerne vil udelukke andre – det kan sagtens være – men her er vi bare enige med Danske Bedemænd i, at i så særlig en situation her, hvor det kræver finesse, hvor det kræver værdighed, hvor det kræver, at man har nogle standarder for, hvilke priser man må tage, er det godt med en autorisation.
Der er i øjeblikket 115 forretninger fordelt på 31 bedemænd, der har den her ISO 9001-certificering.
Så er der også, er det blevet mig bekendt, en række – hvad skal man kalde det – fupcertificeringer, hvor nogle siger, at de blevet certificeret af kirkens it eller certificeret af sig selv, eller hvad det nu kan være.
Vi synes, at der skal orden og skik på det her område med en autorisation, som i sagens natur kan blive frataget dem, der ikke lever op til de her standarder, og derfor støtter vi DF's beslutningsforslag.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-01:
Min holdning er egentlig, at jeg ser det samme potentiale, som ministeren også nævner, altså at vi kan styrke certificeringsordningen, at vi kan styrke gennem oplysning, og det er fint.
Jeg er bare bange for, at de potentielt 530 mennesker om året ud af de 53.000, der begraver nogle elskede, står i en situation som mig eller som de andre, vi har læst om i medierne, som har haft en rigtig, rigtig skidt oplevelse.
Jeg tror, at der ville nogle minimumskrav være hensigtsmæssigt at få indført.
Karin Gaardsted (S), 2019-03-01:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvad ordførerens holdning er til, at Forbrugerrådet Tænk ikke anbefaler en autorisation.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-01:
Tak for det.
Og jeg har igen fået lov til at være standin for hr. Rasmus Nordqvist.
I 2017 var der over 53.000 dødsfald i Danmark.
Så har vi lige haft erhvervsministeren på talerstolen, som sagde, at i forbindelse med 1 pct. af dem har man oplevet problemer, og det vil sige, at der potentielt er 500 mennesker, som er blevet røvrendt – undskyld, formand – som er blevet taget ved enden af en eller anden, som har slået sig op i et fag, der kræver nul kompetencer.
Okay, men så vil jeg sige, at alle vores unge borgere i Danmark kunne slå sig op som bedemænd og -kvinder.
Og jeg begriber virkelig ikke, at vi fra statsligt hold synes, at det er i orden.
Jeg begravede som 27-årig min mor som den sidste af mine forældre.
Jeg var på det tidspunkt i et job, hvor jeg ikke kunne lade være med at møde op – det vil sige, at min chef sagde: Jeg sagsøger dig, hvis du ikke passer dit arbejde.
Så jeg var nødt til at gå midt i min mors begravelse for at gå på arbejde.
Jeg havde ikke overskud til at undersøge, om det også lige var en certificeret bedemand, om det også lige var en person, som havde etik og moral øverst.
Og jeg forstår godt, at det er et dilemma, vi ser i dag, altså at det har man ikke; man står midt i en sorg, man står midt i at have mistet en, man elsker.
Og så står man over for en liberal lirekasse – det begreb kan jeg egentlig godt lide – og skal finde sig i, at retorikken var: Det giver bedre forhold.
Jamen der er jo ikke nogen forhold – der er jo ikke nogen minimumsstandarder, som du skal overholde i dette land for at være i et fag, der berører en så vigtig fase af et menneskes liv.
Det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Så vi kan kun støtte op omkring, at vi får nogle minimumskrav, som skal overholdes af folk, som varetager begravelser og dødsfald, og at den autorisation naturligvis kan trækkes tilbage, hvis de her krav ikke bliver overholdt.
Det var ordene.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-01:
Hr. Christian Langballe siger, at det, man vil med forslaget, er, at man vil give en autorisation, sådan at man, hvis der er nogen, der gør det dårligt, kan fjerne den.
Det, vi siger, er, at de frie markedskræfter har fuldstændig samme dynamik.
Logikken er den samme.
Det er derfor, at vi primært er tilhængere af fri konkurrence.
Henrik Dahl (LA), 2019-03-12:
Tak for det.
Som flere også har været inde på, kan man sige, at det jo er en form for ligestilling, fordi der allerede findes en tilsvarende ordning, når man tager en videregående uddannelse.
Dette er i erkendelse af, at det at have en funktionsnedsættelse er forbundet med omkostninger, som man ikke har, når man ikke har en funktionsnedsættelse.
Det er alt sammen nogle rigtig fornuftige tanker, som vi i Liberal Alliance er glade for der er enighed om, og som vi selvfølgelig støtter.
Tak for ordet.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-03-12:
En af de ting, vi taler om i dag, relaterer sig til su og et større fribeløb og så, som ordførerne også har været inde på, en kompensation i forhold til unge med fysisk og psykisk handicap.
Det betød jo reelt, at det kun var unge med rige forældre, der havde mulighed for en længere videregående uddannelse.
Da jeg stod der som 24-årig, chokerede det mig faktisk.
Det overraskede mig meget, for det var jeg jo slet ikke vant til; ud fra hvordan det var i Danmark.
Så det betød, at jeg kom til at sætte rigtig stor pris på den danske model, som vi har herhjemme med su.
Den er jo med til at udligne sociale skel og til at give unge med forældre, der ikke har lange uddannelser, en mulighed for at vælge lige så frit som andre.
I Alternativet mener vi, at vi skal have frie og lige muligheder for at tage en uddannelse, og derfor støtter vi forslaget, som er fremsat i dag af uddannelses- og forskningsministeren.
Jeg har selv arbejdet ved siden af mine studier, og min erfaring er, at det at komme lidt væk fra bøgerne og ud i den virkelige verden faktisk er rigtig godt, og det er også et dannende element, hvor man modnes og gøres klar til livet efter studierne.
Overordnet set synes vi, at su er en relativt lav ydelse, og derfor mener vi, det er naturligt, at man supplerer med arbejde ved siden af.
Både Dansk Magisterforening og Akademikerne finder det problematisk, hvis det rykker ved balancen mellem studietid og job.
Ligesom Dansk Folkeparti og Enhedslisten er vi også opmærksomme på, at der stadig er problemstillinger i forhold til unge og uddannelse af unge med handicap, og det vil vi også fortsat kigge på.
Selv om vi godt er klar over, at den første del, som handler om fribeløbet, ikke udelukkende er positiv, men også kan skubbe lidt i en forkert retning, så støtter vi hele forslaget.