Peder Hvelplund (EL), 2021-01-27:
Tak for det, formand.
Vi har indkaldt til den her forespørgselsdebat med et håb om, at vi sammen kan finde løsninger på, hvordan vi kan sikre flere vacciner hurtigere – til os selv og til verdens fattigste.
Der er to grundlæggende spor, som vi gerne vil have en konstruktiv debat om i dag.
Det første handler om, hvilke muligheder vi har for fra politisk hold at igangsætte yderligere vaccineproduktion.
Lige nu kæmper producenterne med at leve op til de bilaterale aftaler i forhold til produktion og leverancer.
Det vidner om behovet for at sætte flere i gang med at producere.
Det kan meget vel være, at vi sammen med andre europæiske lande kan oprette en statslig vaccineproduktion.
Det andet spor i debatten i dag handler om, at vi skal se ud over vores egen næsetip, for pandemien er jo i sagens natur global.
WHO vurderer, at verdens samlede befolkning først kan have fået vaccinen ved udgangen af 2024.
Det er en moralsk skandale og en kæmpe bombe under den globale folkesundhed, både på grund af de uoverskuelige afledte effekter, men også, fordi virus jo muterer og kan komme tilbage til os her i Danmark, potentielt med betydning for vaccinernes effekt.
Kernen i vores fælles udfordring herhjemme og globalt vedrører spørgsmålet om patenter og de begrænsninger, systemet sætter for produktion af vacciner til alle, for flaskehalsen i dag er produktionshastigheden hos få producenter.
Vi vil nu, mens krisen raser, tale om de handlemuligheder, vi har.
Vi har tre konkrete handlemuligheder, som vi gerne vil høre regeringen og de øvrige partiers holdninger til.
Den første mulighed handler om indkøbsmusklen.
EU er en velbetalende storkunde hos vaccineproducenterne, og derfor kunne det have betydning, hvis EU i forbindelse med bilaterale kontrakter stiller modkrav til vaccineproducenterne om at levere vacciner til fattige lande, om at sikre mulighed for at outsource produktionen til lande, der har produktionskapacitet, og helt grundlæggende sikre en større transparens om kontrakterne og vilkårene i dem.
Indien og Sydafrika har foreslået det, og 100 af verdens lande bakker op om det, men EU blokerer.
Her burde Danmark omgøre sin opbakning til EU's position og aktivt gøre sig til fortaler for waiveren.
Mulighederne er lavet til krisesituationer, og det er blevet gjort før.
Waiveren er midlertidig og vil kun gælde her under pandemien, mens der er behov for at få produceret mere, end producenterne kan producere.
Som det tredje kan man se på muligheden for at udstede nødlicenser.
Vi kan gøre brug af artikel 31 i den såkaldte TRIPS-aftale under WTO til midlertidigt at indskrænke patentbeskyttelsen med nødlicenser til vaccineproduktion, inklusive selvfølgelig en økonomisk kompensation til patenthaverne.
Det er selvfølgelig en procedure spækket med bureaukrati og juridiske forbehold, som gør det svært for lavindkomstlande at være med, men den er bestemt værd at se på for Danmark, herunder med blik for muligheden for at eksportere overskydende vacciner, når tiden er til det.
Her er spørgsmålet om vores produktionskapacitet naturligvis relevant, men det er værd at undersøge i praksis.
Tiltagene kan betyde, at vi skal betale kompensation, men det er nok ikke noget, der kan sammenlignes med prisen for at lukke verdenssamfundet ned og gå de næste år i møde med frygt for, hvilke mutationer der kan opstå, for ikke at tale om de menneskeliv, vi kan redde.
I Enhedslisten mener vi, at vi bør forfølge alle tre spor, og håber, at vi i dag kan blive enige om, at vi i denne krisetid må afsøge alle muligheder.
Vaccinationsindsatsen er ikke et nulsumsspil eller et kapløb.
Ingen er sikre før, før alle er sikre.
Det er præmissen for, at vi kan lukke verden op.
Det burde være den vej, vi skulle gå, for hvis det ikke er nu, hvornår er det så?
Tak for ordet.
Så har jeg et forslag til vedtagelse, som jeg gerne vil fremsætte på vegne af SF og EL: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at der under covid-19-pandemien er behov for en hurtigere produktion af et tilstrækkeligt antal vacciner.
Regeringen forpligtes til at arbejde for, at produktionskapaciteten øges ved opbakning i WTO til en patentwaiver og udstedelse af nødlicenser, samt ved bilateral kontraktindgåelse at arbejde for solidarisk distribution og produktion.«