Rasmus Horn Langhoff (S), 2018-11-16:
Vi skal i dag behandle et lovforslag, som har til hensigt at bekæmpe seksuel chikane på det danske arbejdsmarked.
Forslagsstillerne, regeringen, vil hæve størrelsen på den bøde, der kan blive uddelt, hvis man dømmes for at have udsat en medarbejder for seksuel chikane, og dermed også hæve den erstatning, som en medarbejder kan modtage, hvis man altså vel at mærke kører sagen i retten og vinder.
Regeringen foreslår, at erstatningen skal hæves fra 25.000 kr. til 33.000 kr., og det er jo så en væsentlig stigning på 8.000 kr., men man skal altså lige have i baghovedet her, at den her erstatning har ligget konstant på 25.000 kr. de sidste 25 år.
Så erstatningen er altså i dag blevet gevaldigt udhulet af inflationen.
Det er ganske enkelt blevet billigere hvert eneste år i de sidste 25 år at udsætte en medarbejder for seksuel chikane, og det er naturligvis uholdbart.
Hvis beløbet bare havde fulgt inflationen, skulle det i dag være et beløb på 40.000 kr.
, så derfor undrer det mig faktisk, når nu regeringen er klar på at rette det her, at man så blot foreslår 33.000 kr. og dermed accepterer, at det skal være billigere at udsætte en medarbejder for seksuel chikane i dag, end det var for 25 år siden.
Så derfor vil jeg opfordre regeringen til at sætte niveauet højere.
Mit og Socialdemokratiets forslag vil ligge omkring de 50.000 kr., som i højere grad giver en økonomisk beskyttelse af den medarbejder, der krænkes.
Den medarbejder – det skal vi være opmærksom på, og det er jo det, forskningen viser – har gevaldig svært ved at vende tilbage til den arbejdsplads, hvor man har ført retssag, og hvor man har vundet, måske endda ikke bare den samme arbejdsplads, men måske endda i nogle tilfælde den samme chef.
Forskningen viser i hvert fald, at ofrene, ofte kvinder, ikke vender tilbage på arbejdspladsen.
Så derfor bør beløbet i højere grad afspejle, at man de facto udsættes for en uretmæssig fyring, og ved uretmæssige fyringer er beløbene markant højere end det, vi er vidne til i dag ved seksuel chikane.
Så vil jeg også foreslå, bare for at vi slipper for at stå her igen om 25 år og konstatere, at det hele er blevet udhulet af inflationen, at så kunne man jo med et lille snuptag lade taksten stige løbende med inflationen, så det er det samme beløb de facto, det koster hvert eneste år.
Det var bare en lille opfordring her til regeringen.
Det andet element i lovforslaget handler om omgangstonen på arbejdspladsen.
Det er naturligvis også uacceptabelt.
Ingen skal finde sig i at blive udsat for hverken seksuel chikane eller andre former for chikane.
Derfor hilser vi det velkommen, at der nu sættes en stopper for, at omgangstonen bruges som undskyldning for seksuel chikane og seksuelle krænkelser.
Når alt dette er sagt, finder jeg regeringens tilgang til bekæmpelse af seksuel chikane noget enøjet.
Der fokuseres udelukkende på forbud og erstatning, og man foreslår ingen steder noget, som handler om forebyggelse.
Der fokuseres kun på forbud og erstatning, men ikke på forebyggelse, for hvis vi virkelig vil komme den seksuelle chikane på arbejdsmarkedet til livs, kræver det naturligvis en forstærket indsats på forebyggelse.
Vi ved, at det for mange kræver en kæmpe overvindelse at føre en sag om seksuel chikane, så de fleste ender desværre med at give op i forløbet, og derfor kommer vi altså ikke uden om, at den vigtigste indsats, som vi kan lave, er at sørge for, at vi får forebygget, at den seksuelle chikane overhovedet foregår ude på arbejdsmarkedet.
Så derfor vil jeg også opfordre regeringen til at kigge mod England og lade sig inspirere af deres lovgivning om seksuel chikane.
Her arbejdes med et større arbejdsgiveransvar, altså, arbejdsgiveren har via det, man kalder et indirekte objektivt ansvar, forpligtet sig til at lave en forebyggende indsats, præcis som vi kender det i Danmark, når det handler om det fysiske arbejdsmiljø.
Forebyggelsesindsatsen på det fysiske arbejdsmiljø ved vi jo har reddet menneskeliv derude på arbejdsmarkedet og forebygget massevis af arbejdsskader, og præcis på samme måde vil man også kunne hjælpe rigtig mange mennesker ved at have en større indsats på det psykiske arbejdsmiljø og dermed forebygge seksuelle krænkelser og seksuelle overgreb og dermed sikre, at vi får et sundere arbejdsmarked og større økonomiske besparelser for samfundet, for det er altså dyrt at behandle mennesker dårligt.
Men når det er sagt, bakker Socialdemokratiet op med de bemærkninger, jeg er kommet med her.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor man kun tager et halvt skridt i stedet for at tage et helt skridt.
Så følg nu bare inflationen, det er opfordringen herfra, og læg så lidt ekstra til.
I mit andet spørgsmål vil jeg godt høre, hvad Venstre vil gøre for at styrke forebyggelsesindsatsen, for vi er vel enige om, at det bedste vel er, at de her ting aldrig sker.
Men det forsvinder ikke af sig selv, det forsvinder kun, hvis vi laver en bedre forebyggelsesindsats, så lad mig høre Venstres visioner og planer for det.
Jeg har selv fremlagt Socialdemokratiets og fagbevægelsens visioner om indirekte objektivt ansvar, og jeg vil gerne høre nogle Venstrevisioner.