Jan Johansen (S), 2016-10-13:
Det danske samfund er kendetegnet ved en række helt grundlæggende rettigheder – retten til at ytre sig frit, retten til at forsamle og forene sig og retten til frit at praktisere sin religion.
Men friheden forpligter, for med de rettigheder følger nemlig også pligten – en pligt til at passe på det åbne, demokratiske og lige samfund, som vi har brugt mere end 100 år på at opbygge.
Vi skal i vores skoler og på vores uddannelsesinstitutioner undervise i værdier som ytringsfrihed, religionsfrihed og ligestilling og vise en anden vej end den doktrinære religiøse vej, og vi skal sætte ind over for dem, der modarbejder de demokratiske værdier, der kendetegner det danske samfund.
Det er på denne baggrund, at vi i dag behandler et lovforslag, der udmønter en del af den politiske aftale om initiativer rettet mod religiøs forkyndelse, som blev indgået i slutningen af foråret i år.
Aftalen består af en lang række delaftaler, og i dag behandler vi altså udmøntningen af den aftale, der justerer folkeoplysningsloven og dermed foreningernes mulighed for at få støtte og anvist lokaler.
Det er naturligvis meget vigtigt at have den rette balance for øje, når vi justerer lovgivning som denne, men først og sidst skal vi forhindre, at der ydes støtte efter folkeoplysningsloven til foreninger, der søger at modarbejde eller underminere de grundlæggende værdier i Danmark.
Med lovforslaget gennemføres derfor seks initiativer, der skal forhindre støtte til sådanne foreninger.
For det første opstrammes betingelserne for folkeoplysningsforeningerne i forhold til at opnå støtte eller få anvist lokaler.
Det betyder, at foreninger, der modarbejder eller underminerer de grundlæggende værdier i Danmark, ikke kan modtage støtte eller få anvist lokaler.
For det andet lovfæstes kommunens pligt til at føre tilsyn med foreninger, der modtager støtte efter folkeoplysningsloven.
For det tredje skal kommunerne skabe mere gennemsigtighed, i forhold til hvilke foreninger der modtager støtte efter loven.
Det gælder foreninger, der modtager støtte eller får anvist lokaler, og det gælder foreninger, der bliver afvist, eller foreninger, hvor der bliver krævet standsning eller tilbagebetaling af tilskud eller fratagelse af retten til at bruge lokaler. For det fjerde skal kommunerne have pligt til at underrette SKAT, når foreningerne ikke modtager støtte på grund af antidemokratisk virke.
For det femte bliver forbuddet mod at yde støtte til foreninger med henblik på gudsdyrkelse eller kirkelige handlinger lovfæstet.
For det sjette vil SKAT få mulighed for af egen drift at underrette andre myndigheder i forhold til at revurdere muligheden for at give afslag og tilbagetrække tilskud.
Dette skal særlig styrke samarbejdet mellem SKAT og kommunalbestyrelserne.
Samtidig skal det bemærkes, at der lægges op til at lave en evaluering af loven senest 2 år efter ikrafttrædelsen.
Et lovforslag som dette kræver den rette balance, så der er fornuft i aftalen om evaluering.
Alt i alt vil lovforslaget bidrage til, at foreninger, der har antidemokratiske formål eller en adfærd, der gør, at de ikke kan få offentlig støtte, kan afvises af kommunen.
Det er i den grad den rette vej at gå i forhold til at komme de kræfter til livs, der modarbejder de demokratiske værdier, som Danmark bygger på.
Lovforslaget er en udmøntning af en politisk aftale, og Socialdemokratiet støtter lovforslaget.