runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-05-08:
Tak for det, formand, og tak til Folketingets partier og ministeren og Folketingets medlemmer for at tage det her emne og område meget seriøst.
Jeg har lyttet til debatten, og jeg synes, det er på vej et rigtigt sted hen, men det er bare vigtigt for mig, at det også bliver til noget.
I forhold til beslutningsforslaget, som det er, synes jeg, det står, som det burde, men jeg glæder mig over, at ministeren har valgt at nedsætte en arbejdsgruppe, og at man tager det her meget positivt ned, og at man i forhold til beredskabet får undersøgt, hvordan vi kan gøre det mere robust, for det handler om tryghed og sikkerhed for borgerne i Danmark.
Jeg plejer at sige det sådan, at der helst ikke skal ske flere hændelser på én gang, og slet ikke store hændelser, og det fortæller desværre lidt om, hvordan vores samfundsberedskab er i dag.
Det er altså bare for at fortælle, at det, når det drejer sig om vores beredskab, er på tide, at vi gør noget ved det, og at vi gør det mere robust.
Én ting er 5-minutterskravet, og en anden ting er den økonomiske investering, og jeg håber også, vi kommer til at kigge på, hvordan det skal se ud.
Det er bare meget vigtigt for mig at slå fast, at det her forslag ikke må ende i glemmekassen, som det har været gang på gang, og et eller andet sted ser jeg jo også det her forslag som noget, som vi kan behandle og beslutte i dag, og så kan det virke i morgen.
Altså, det handler jo meget enkelt om at ændre kravene for reaktionstid fra afgangstid til responstid i det kommunale beredskab.
Så jeg ærgrer mig selvfølgelig over det, men jeg tager også meget ned, hvad ministeren er kommet med i forhold til beredskabet.
For det er, når det drejer sig om behovet, bare på tide, at vi styrker vores beredskab.
Man kan sige, at antallet af opgaver i beredskabet er stigende, og at økonomien bare har været flad, og at mandskabet svinger lidt og daler lidt derudad.
Så jeg er også meget enig med Enhedslisten i forhold til den økonomiske investering, og jeg håber også, at det er noget, man i Forsvarsudvalget og i forligskredsen vil tage med videre og kigge på.
Men tak for debatten til Folketingets partier og Folketingets medlemmer, og tak til ministeren for at tage det meget positivt ned, og jeg ser frem til den videre behandling af beslutningsforslaget.
For det handler om, at der er nogle, der skal passe på dem, som passer på os.
Tak for ordet, formand.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Nu er det godt for alle parter, også for Dansk Folkeparti, at Dansk Folkeparti har fået en ny sundhedsordfører, som faktisk ved noget om det.
Så lad mig lige sætte en stor, tyk streg under det.
Hvis ministeren står fast på det her med, at det hverken er en somatisk eller en psykisk lidelse, hvorfor bliver det så behandlet for offentlige kroner i det offentlige sundhedsvæsen?
Det giver jo ikke nogen mening.
Det giver slet ikke nogen mening.
Så mener ministeren ikke, at for at man netop skal kunne argumentere for, at man skal kunne behandle mennesker med kronisk kønsdysfori i det offentlige sundhedsvæsen, så skal man anerkende, at de har en psykisk lidelse, der skal have behandling, og så er det eneste rigtige at gøre at skrive det på listen igen?
Ellers giver det jo ikke nogen mening.
Så står det helt uden for, og så er det netop, at man gør det, som Marcus Dib Jensen, som selv er transseksuel, var ude at sige at man gør.
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Ja, hvorfor var det, at transseksualitet i 2017 blev fjernet fra listen over psykiske sygdomme?
Det blev det jo, bl.a. fordi et enigt sundhedsudvalg i Folketinget ikke mente, at transseksualitet var en medicinsk og ej heller en psykisk lidelse.
Dermed var det jo også en ændring, som Dansk Folkeparti stod bag, og som Dansk Folkeparti leverede mandaterne til.
Det blev i øvrigt også dengang understøttet af Sundhedsstyrelsens daværende vejledning, hvoraf det fremgik, at diagnosen ikke er udtryk for en somatisk og ej heller en psykiatrisk sygdomstilstand.
I Danmark følger vi i øvrigt også WHO's internationale klassifikation af sygdomme.
Her er kønsdysfori ikke defineret som en psykisk sygdom, og derfor er svaret fortsat nej.
Jeg mener ikke, det var en fejl dengang, og det mente Dansk Folkeparti i øvrigt heller ikke.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Så kunne jeg egentlig godt tænke mig at få uddybet det lidt, for kronisk kønsdysfori er jo et problem, og selv mennesker, som lider af kronisk kønsdysfori, og som måske også er i behandling for det, bl.a. Marcus Dib Jensen, har også været fremme med det her synspunkt, at det er lidt underligt, at det ikke anerkendes, at det, de har, altså ikke er noget, man bare lige kan blive operere for eller give hormoner for.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, om ministeren ikke mener, at den eneste rigtige vej at gå vil være igen at opføre kronisk kønsdysfori på listen over psykiske lidelser, sådan at vi netop anerkender, at det er en psykisk lidelse, som man så også kan behandle i sundhedsvæsenet.
Alternativet giver meget lidt mening, for hvis man ikke anerkender, at kronisk kønsdysfori er en psykisk lidelse, som mennesker, der lider af det, skal have hjælp til behandling for resten af deres liv for langt de flestes vedkommende, så giver det jo slet ikke mening, at det ligger i det offentlige sundhedsvæsen.
Så må man jo sige, at så skulle det vel bare skilles ud, og så måtte det være noget, man selv betalte.
Så i den sammenhæng giver det ikke rigtig nogen mening, i hvert fald ikke for mig, og jeg synes også, der mangler en anerkendelse af, at det her altså er ikke er noget, de her mennesker gør for sjov.
Man lever ikke på hormoner resten af sit liv, og man får ikke kønsmodificerende kirurgi for sjov.
Det gør man altså, fordi man har en lidelse, som desværre ikke bliver anerkendt, hverken i Danmark eller andre steder, i dag.
Det synes jeg sådan set er et problem.
Anerkender ministeren ikke, at det er et problem, og at man måske har kørt lidt med på vognen i forhold til nogle forholdsvis ekstreme og yderliggående woketyper i stedet for at kigge på de mennesker, som faktisk har den her lidelse?
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Jeg antager, at det, spørgeren i virkeligheden gerne vil henvise til, er, at transseksualitet i 2017 blev fjernet fra listen over psykiske sygdomme, og på det spørgsmål er svaret nej.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Anerkender ministeren, at det var en fejl at fjerne kønsdysfori fra listen over psykiske lidelser i 2017?
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Jeg synes, at når Sundhedsstyrelsen er på vej med en opdateret vejledning, er det helt omsonst at stå og sige: Den ønsker vi overhovedet ikke at se på og forholde os til.
De har et stort arbejde i gang med inddragelse af også nogle af de fremmeste eksperter på området.
Det bør vi jo trods alt have en eller anden respekt for.
Derudover, når nu man fremhæver Cassrapporten, er det jo interessant, at dansk praksis på området i langt overvejende grad lever op til de anbefalinger, som der opstilles i Cassrapporten, både når vi snakker organisering og udredning og behandling, og dermed er der også det faktum, at de lande, som ordføreren henviser til, jo er lande, som har haft en væsentlig mindre restriktiv tilgang, end vi har haft i Danmark.
Vi har jo for efterhånden mange år siden sørget for at specialisere det ved også at samle det på Rigshospitalet, og dermed er der, når man sammenligner med Storbritannien, nogle afgørende forskelle.
For vi er jo sådan set gået foran, længe før man i Storbritannien også begyndte at lave en øget centralisering på det her område.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Der er rigtig meget grundlag fra andre lande, der, som ministeren siger, har været meget mere lemfældige med det her, og som også har fået nogle voldsomme erkendelser, altså med børn og unge, som er blevet vansiret for resten af livet, og som nu lægger sag an mod sundhedsmyndighederne og alt muligt andet.
Så jeg synes jo, at det ville være rettidig omhu at tage en politisk beslutning på nuværende tidspunkt, når vi også ved, hvad der står i Cassrapporten, når vi kan se de sager, der er i f.eks. Storbritannien, og når vi kan se ret mange andre lande omkring os, der faktisk fuldstændig lukker ned for det her, fordi det selvfølgelig er forkert at lave medicinske forsøg på børn.
Så nu spørger jeg bare ministeren en sidste gang, om ministeren ikke mener, at det er rettidig omhu at gå ind og forbyde kønsskifte for børn.
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Jo, og det er også derfor, jeg gør spørgeren opmærksom på, at Sundhedsstyrelsen er i fuld gang med sit faglige arbejde.
For man kan jo ikke bare sige, at når noget både er etisk og sundhedsfagligt, lukker vi øjnene og betragter det som kun politisk.
Så må det i sidste ende, når man kommer til den politiske afgørelse, være en afvejning af, hvad der er af etiske aspekter, og hvad der er af sundhedsfaglige aspekter.
Der laver Sundhedsstyrelsen sit arbejde ved nu at lave en opdateret vejledning.
Jeg synes, det ville være utidigt at gå i gang med regulering på et område, inden den nye sundhedsfaglige vejledning foreligger.
Det er jo ikke ensbetydende med, at jeg er afvisende over for at foretage regulering.
Jeg synes bare, vi skal tage tingene i den rigtige rækkefølge, nemlig at vi ved, at styrelsen om kort tid kommer med sin nye opdaterede vejledning, og så har vi også et grundlag at diskutere videre ud fra.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Men det her er også et etisk spørgsmål, og det er også derfor, jeg mener, at det er helt fejlagtigt, at man ikke tager stilling til det herinde fra Folketinget.
For det kan godt være, at man ikke laver kønskorrigerende kirurgi, men man giver stophormoner, og man giver krydshormoner til børn, og det mener jeg simpelt hen er fuldstændig uansvarligt, for man ender med at gøre nogle børn sterile resten af deres liv, man ender med at ødelægge nogle små mennesker, før de overhovedet er blevet voksne nok til at tage en oplyst beslutning.
Så det var egentlig bare et spørgsmål om, om ministeren ikke mener, der skal tages en politisk beslutning i forhold til det her, lige såvel som man gør det med andre etiske drøftelser – aktiv dødshjælp, abort osv. – og om ministeren ikke også mener, at det her er så etisk, at det bør behandles politisk.
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Først og fremmest vil jeg i forhold til den måde, man bruger begreberne på, for en god ordens skyld gerne starte med at pointere, om end jeg er helt overbevist om, at spørgeren er opmærksom på det, at der ikke foretages kønsmodificerende kirurgi på børn og unge under 18 år i Danmark.
Det, man videregiver i den politiske aftale, er, at man konstaterer, at Sundhedsstyrelsen mener, at der overhovedet ikke er noget sundhedsfagligt belæg for at videreføre den nugældende grænse.
Derfor synes jeg heller ikke, at man, når man videregiver, hvad andre partier har indgået aftale om, skal lægge dem nogle præmisser i munden, som ikke har gjort sig gældende i forhold til aftaleindgåelsen.
Jeg mener, at det jo, når vi snakker kønsmodificerende behandling af børn og unge, så indeholder en afvejning af både sundhedsfaglige, men også etiske kriterier og forhold.
Det er også derfor, jeg nu lægger til grund, at Sundhedsstyrelsen er ved at se nærmere på Cassrapporten i forhold til også at inddrage det i deres arbejde med den igangværende revurdering og vejledning.
Jeg beklager, formand.
Spørgeren siger, at nu har Dansk Folkeparti endelig fået en ordfører, der ved noget om det her.
Det vil jeg gerne korrigere i stor respekt for den sundhedsordfører for Dansk Folkeparti, der var sundhedsordfører i øvrigt igennem rigtig mange år i Folketinget, og som jeg også ved nyder bred anerkendelse blandt rigtig mange partier her i Folketinget.
Så jeg synes i respekt for fru Liselott Blixt, at man skal lade være med på den måde at tale nedsættende om tidligere kollegaer.
Det her var en ændring, som også Dansk Folkeparti stod bag.
Det var et enigt Folketing, der stod bag.
Det var i øvrigt en diskussion og en debat, som foregik hen over en lang periode.
Der var stor grundighed omkring det her, og det var også en beslutning, der blev bakket op af Sundhedsstyrelsens daværende vejledning.
Jeg mener ikke, at vi nu her skal begynde at ændre WHO's klassifikationssystem og sige, at så laver vi vores eget klassifikationssystem.
Det har jeg i øvrigt heller ikke hørt Dansk Folkeparti mene tidligere.
Christina Olumeko (ALT), 2024-05-08:
Mener ministeren, at det er en hensigtsmæssig effekt af ghettoloven, at staten skal anlægge en vejbro, der indebærer en affredning af Vestvolden og kan medføre negative konsekvenser for biodiversiteten samt øget biltrafik i Tingbjerg?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-08:
Jeg vil starte med at sige, at med både den måde, artiklen, som spørgeren henviser til, og den måde, hr. Torsten Gejl selv fremstiller problemstillingen på, kan jeg sagtens forstå og sætte mig ind i, at der er et eller andet i folks almindelige retfærdighedssans, der bliver krænket.
Markedsføringsloven stiller jo krav om, at erhvervsdrivende i deres handelspraksis over for forbrugerne skal udvise god erhvervskik, og at de ikke må vildlede forbrugerne.
Som jeg nævnte før, hører markedsføringsloven under erhvervsministerens ressort, og jeg kan ikke på erhvervsministerens vegne love bestemte ting, men sige, at i den kommende besvarelse på et udvalgsspørgsmål, som vi sidder og arbejder med lige nu i ministeriet, vil der også være et bidrag fra erhvervsministeren.
Og det vil være nærliggende i den forbindelse selvfølgelig også at se på markedsføringsloven.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-08:
F.eks. Jan Trzaskowski, der er ekspert i markedsføringsret på Copenhagen Business School, mener, det her er på kant med markedsføringsloven.
Det er jo noget, som er lidt specielt, for auktionshusene har tjent penge på at byde varerne op, uden at kunderne vidste det, fordi auktionshusenes salærer udregnes som en procentdel af varernes pris.
Det kan jo godt være, at det, hvis det er på kant med loven, faktisk ikke bare er økonomisk problematisk, men måske ulovligt.
Kunne man forestille sig, at ministeren ville iværksætte en undersøgelse eller forsøge at skabe et overblik over problemets omfang, så vi også har et grundlag for eventuelt at lave regelændringer?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-08:
Noget af det, som udvalget jo bl.a. anbefalede, var, at det skulle reguleres i marskandiserloven.
Som jeg var inde på i den indledende besvarelse, er det jo så det, vi nu sidder og forbereder lovgivning om.
Der blev i den forbindelse bl.a. peget på, at der i dag allerede gælder en relevant og også hensigtsmæssig forbrugerbeskyttelse ved onlineauktioner.
Jeg vil dog sige, at udvalget ikke ses at have forholdt sig direkte til, om lige præcis det forbud burde gælde for onlineauktioner.
Men jeg vil til gengæld sige, at jeg naturligvis gerne lytter til hr. Torsten Gejls synspunkter og vil tage dem med i de videre overvejelser om behovet for regulering.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-08:
Nu skulle ministeren jo også trygt kunne byde på noget så almindeligt som onlineauktioner og i det hele taget have tillid til internettet generelt.
Som ministeren selv har sagt eller antydet, falder det her lovgivningsmæssigt mellem flere stole.
Der findes ikke en lovgivning, der direkte sætter rammerne for, hvordan en onlineauktion skal forløbe, men hvis det skal løses – hvis vi skal have løst det her problem, så man ikke sidder og byder mod et eller andet spøgelse, som er ansat og byder mod en anden en, der også godt vil have varen – kunne ministeren så komme med et forslag til, hvordan det kan gøres?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-08:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at jeg efter min bedste erindring aldrig har forsøgt at byde på onlineauktioner.
På den måde er jeg nok miljøskadet fra min funktion som justitsminister.
Men til spørgsmålet: Det sagkyndige udvalg overvejede jo, om reglerne i auktionslederloven bør udvides til også at omfatte onlineauktioner, og det fandt udvalget altså som bekendt ikke grundlag for.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-08:
Jeg ved ikke, om ministeren nogen sinde har budt på en onlineauktion, men det er jo faktisk sådan, at man ikke ved, om man byder mod en anden byder, eller om man byder mod nogen, som sidder og er ansat i auktionshuset.
Det kan lige så godt være en ansat i auktionshuset, der sidder og byder mod en, og som måske endda overbyder en.
Men den ansatte køber aldrig varen.
Den går videre til næste auktion.
Hos Campen Auktioner siger de, at det foregår på den måde i hele branchen.
Jeg ved ikke, hvordan ministeren ville have det med det, men jeg ville godt nok føle mig snydt, hvis jeg opdagede, at nogen havde vundet en auktion over mig, men i virkeligheden var ansat af auktionshuset og slet ikke endte med at købe varen.
Det her er jo ikke nyt.
Forbrugerrådet Tænk var ude for 24 år siden og spørge om, hvorvidt man ikke skulle lave rammer på området, fordi det var uden for kontrol.
I 2022 blev der som sagt lavet en betænkning, der omhandler fysiske auktioner, og som ikke, som ministeren siger, skal gælde for onlineauktioner.
Men hvorfor er der ikke lavet rammer for onlineauktioner endnu, minister?
Hvorfor kan auktionshuse sidde og byde priserne op på den måde og forhøje deres eget salær, som jo er en procentandel af salgsprisen, når vi har kendt fænomenet og kendt til de her manglende rammer i så mange år?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-08:
Tak for ordet, og tak også til hr. Torsten Gejl for spørgsmålet.
Som det fremgår af den artikel, som spørgeren henviser til, gælder der i dag ikke særskilte regler for onlineauktioner.
I 2019 blev der nedsat et sagkyndigt udvalg, som skulle se på en modernisering af lovgivningen om auktioner og handel med brugte genstande, herunder i relation til onlineauktioner.
Udvalget afgav sin betænkning i 2022 og anbefalede i den forbindelse, at erhvervsdrivende, der afholder onlineauktioner, fremadrettet bør omfattes af reglerne i den såkaldte marskandiserlov, som regulerer erhvervsmæssig handel med brugte genstande.
Det vil bl.a. indebære, at de erhvervsdrivende skal have en bevilling fra politiet, og at de skal give besked til politiet, hvis de får mistanke om, at varer, som bliver tilbudt, er stjålet.
Udvalget anbefalede dermed ikke , at onlineauktioner blev omfattet af auktionslederloven.
Udvalgets betænkning har efterfølgende været i offentlig høring, og der pågår nu et arbejde i ministeriet, med henblik på at der kan fremsættes et lovforslag i Folketinget.
Selv om der ikke i dag gælder særskilte regler for onlineauktioner, er de stadig omfattet af forbrugerbeskyttelseslovgivningen.
Det drejer sig f.eks. om forbrugeraftaleloven, som bl.a. fastsætter en 14-dages returret ved onlinekøb.
Og der findes i markedsføringsloven regler om, at erhvervsdrivende skal udvise god erhvervsskik og ikke må vildlede forbrugerne, som man også er inde på i den pågældende artikel.
Markedsføringsloven hører imidlertid under erhvervsministerens ressort, og henset til rammerne for det her § 20-spørgsmål har jeg ikke fundet anledning til at indhente en udtalelse fra erhvervsministeren.
Jeg forventer dog, at jeg inden udgangen af måneden kan besvare et lignende spørgsmål, som er stillet af Retsudvalget, og at det vil indeholde bidrag fra erhvervsministeren om forbrugerbeskyttelsen i markedsføringsloven.
Tak for ordet.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-08:
Tak, formand.
Vil ministeren sikre, at der kommer tydeligere regler for, hvordan onlineauktioner skal forløbe, så der sikres gennemsigtighed og fair vilkår, og så man undgår, at medarbejderne i auktionshuse selv byder på varerne, som TV2 Østjylland har afsløret hos Campen Auktioner?
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Altså, hvor der er brugerbetaling, og hvad der er brugerbetaling for i det danske sundhedsvæsen, tager jeg meget gerne en diskussion om.
Det har bare ikke relevans for hele spørgsmålet om, hvor noget skal være placeret i forhold til det internationale klassifikationssystem.
Der noterer jeg mig, at alle i Folketinget var enige om, at det ikke skulle være klassificeret som en psykiatrisk lidelse.
Det blev bakket op af Sundhedsstyrelsen, og det blev i øvrigt også bakket op i forhold til WHO's definition af kønsdysfori, der ikke er defineret som en psykiatrisk sygdom, og det har jeg ikke tænkt mig at lave om på.
Mette Thiesen (DF), 2024-05-08:
Men i Danmark ændrede vi det netop i 2017, og WHO ændrede det først i 2019, så det har vi jo sådan set gjort før, bare den anden vej rundt.
Så selvfølgelig kunne man rulle det tilbage den anden vej rundt.
Det giver ikke nogen mening.
Det er jo netop for at anerkende, at der altså er voksne mennesker, der lider af kronisk kønsdysfori, som lider af noget, som de skal behandles resten af livet for, og hvis man skal kunne argumentere for, at det skal indeholdes i det offentlige sundhedsvæsen, så er man også nødt til at anerkende, at det er noget, som er en psykisk lidelse.
Det handler jo netop om at imødekomme de mennesker, der lider af kronisk kønsdysfori.
Tusind tak.
Vi kan sagtens blive enige om, at vi er kommet et stykke vej, men der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti mener, at det faktisk helt generelt er uetisk, at man foretager kønsskifte på børn.
Det, man skal vide, er, at når man begynder at give hormoner til børn, er det for langt de flestes tilfælde en livslang behandling, der skaber en række følgesygdomme.
Det medfører en større forekomst af alle mulige frygtelige sygdomme, plus at man også forkorter livet i den anden ende for dem, som får det.
Så vi mener sådan set, at det burde være helt forbudt.
Vi har lige haft en stor debat i forbindelse med abortlovgivning, og der har de partier, der har været med på at hæve abortgrænsen, netop været inde at sige, at det var noget sundhedsfagligt, at det var en sundhedsfaglig debat.
Jeg vil vove den påstand og holde fast i, at det udelukkende er etisk, og det mener jeg sådan set også at det her er.
Kan ministeren uddybe, hvorfor ministeren ikke mener, at det også er noget, man bør behandle politisk og have en holdning til politisk, i forhold til simpelt hen at tilbyde kønsskifte til børn i Danmark?
Sophie Løhde (V), 2024-05-08:
Tak for det.
Jeg har med interesse fulgt anbefalingerne fra det britiske studie.
Jeg hæfter mig ved, at den danske praksis i høj grad lever op til de centrale anbefalinger, som der er i rapporten.
Eksempelvis har man jo i Storbritannien længe haft en mindre restriktiv tilgang til hormonbehandling end i Danmark.
Man har ikke haft samme tilgang til selve udredningsforløbet, og i en britisk kontekst har studiet ført til et øget fokus på, om personer, der oplever kønsdysfori, også lider af psykiske sygdomme.
I Danmark har vi derimod længe haft et stort fokus på psykiske lidelser, som kan have betydning for behandlingen.
Det er også derfor, at der i forbindelse med udredningen foretages en vurdering af, om patienten har en behandlingskrævende psykisk lidelse, som kan være den egentlige årsag til kønsdysfori.
På den måde sikrer vi også den bedst mulige og rette behandling.
Den danske praksis for behandling af kønsdysfori er restriktiv.
Det skal den efter min opfattelse fortsat være.
Samtidig er det selvfølgelig vigtigt, at praksis bygger på det bedst mulige sundhedsfaglige grundlag, og som spørgeren allerede ved, arbejder Sundhedsstyrelsen jo aktuelt på en opdatering af styrelsens vejledning omkring kønsidentitetsforhold, og i den forbindelse vil styrelsen jo også sørge for at drøfte anbefalingerne fra det britiske studie med relevante eksperter på området, og herunder også vurdere, om det giver anledning til justeringer i vejledningen.