runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marcus Knuth (V), 2017-12-20:
Jeg vil sige, at jeg er rigtig glad for, at fru Josephine Fock er gået på talerstolen, så jeg kan spørge ind til det, som jeg nævnte i min tale tidligere, for i går blev jeg rigtig, rigtig ked af det, da ordføreren lagde op til, at Danmark ikke gør nok internationalt.
Vi kan være uenige om, at det, vi gør, er det rigtige, men er ordføreren enig i, at Danmark gør rigtig, rigtig meget, og at Danmark er et af de førende lande i verden, når det kommer til at hjælpe internationalt?
Så kan det godt være, at ordføreren mener, at man skulle vægte de ting, vi gør, anderledes, men er ordføreren enig i, at Danmark er blandt verdens førende, når det kommer til indsatsen ude i konfliktzoner, når det kommer til at hjælpe mennesker i nød?
Jens Joel (S), 2017-12-20:
Det er jo alt sammen proces, og det må Dansk Folkeparti selv bestemme.
Jeg vil bare gerne høre, om vi kan regne med, at Dansk Folkeparti, når der nu er et flertal for at beskytte velfærden, ikke laver en aftale med regeringen, som ikke leverer det, der skal til for at dække det demografiske træk.
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Jamen der er ingen tvivl om, som jeg også startede med at sige, at vi jo har en klog regering, også i forhold til at der er 90 mandater bag ønsket om mere velfærd – eller ikke mere velfærd, for man ønsker sådan set have det velfærdssamfund, som vi kender i dag, og udbygge det frem mod 2025.
Det er jeg slet ikke i tvivl om at man er meget bevidst om, også i regeringen.
Så bare for sådan at tage det helt ned på jorden vil jeg sige, at man ikke går ind til sådan en forhandling med et beslutningsforslag og siger, at først tager man en del af forhandlingen nede i Folketingssalen, resten af forhandling tager vi så inde ved forhandlingsbordet.
Men der er da ingen tvivl om – og det vil jeg gerne kvittere for – at vi ikke er sure over, at det her beslutningsforslag kom.
Det giver da et godt rygstød, altså i forhold til den forhandlingsposition, som vi sidder i, når vi skal forhandle med regeringen.
Men selvfølgelig foregår det her i en forhandling, og jeg vil gerne sige, at vi ikke går til forhandlingerne med ultimative krav.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-12-20:
Jamen ønsker og ønsker.
Det foregår på den måde, at hvis der er 90 mandater, er der et flertal, og så kan man gennemføre ting.
Det er ikke sikkert, man skal gøre det i forbindelse med et beslutningsforslag, men er der 90 mandater, kan man gennemføre ting.
Så der er alle mulige andre situationer, hvor der ikke er 90 mandater, og så kan man komme med alle mulige ønsker.
Det er lidt ligesom op til jul: Man kan komme med en ønskeseddel, og så kan man håbe på, at noget af det kommer igennem, ikke?
Det, der jo egentlig er et relativt straight forward-spørgsmål til Dansk Folkeparti, er, om man har tænkt sig at bruge de 90 mandater eller man ikke har.
Der er 90 mandater for at dække det demografiske træk, og så er vi jo gået bort fra ønskesedlerne.
Så er det jo der, hvor befolkningen har peget på et flertal, der gerne vil noget bestemt, og spørgsmålet er så, om man vil bruge det flertal, eller om man ikke vil bruge det flertal.
Det bliver på en eller anden måde lidt varm luft, hvis man fortsætter med at tale om ønskesedler, når man godt ved, at der er 90 mandater.
Så er det varm luft, eller vil man bruge de 90 mandater?
Benny Engelbrecht (S), 2017-12-20:
Nu noterede jeg mig så også, at hr. René Christensen sagde, at der var nogle teknikaliteter, som var den primære årsag til, at Dansk Folkeparti ikke støtter beslutningsforslaget, som det ligger.
Det er selvfølgelig interessant, for det betyder jo så, at får Dansk Folkeparti ikke de ting igennem i forhandlingerne, som de har ønsket sig, kan jeg forstå, at det her er et område, man vil overveje, hvis vi kan få ryddet de teknikaliteter ud, at genbesøge på et senere tidspunkt.
Er det sådan, det skal forstås?
René Christensen (DF), 2017-12-20:
En af de ting, som bl.a. er udfordringen med forslaget her, er ikke intentionerne, men det er bl.a. det, at man skal have en stigning i forbruget på 0,7 pct. om året.
Det vil sige, at der allerede er lagt ind, hvor mange penge flere man skal bruge år efter år.
Vi vil hellere tale om, at der skal være en ramme frem mod 2025, som der kan bruges af.
Bare for at tage året, som vi netop er ved at gå ud af, 2017: Der vil man så stå i en situation, hvor man kan sige: Hov, hov, der er kun brugt 0,5 pct.; hvordan skal vi nu få brugt de sidste 0,2 pct.?
For ellers lever vi jo ikke op til det, der står i lovgivningen, og man skal selvfølgelig leve op til lovgivningen.
Det er ikke det, der er interessant for os.
Det interessante for os er, at der er penge til rådighed, og så er det selvfølgelig også interessant, hvad det er, man bruger dem på.
Altså, man kan bare tage eksemplet med, at hvis der bliver mindre udgifter til flygtninge, vil det give et mindreforbrug i det offentlige, og det vil jo sådan set være rigtig positivt.
Så kan man tage en diskussion om, hvad man skal bruge pengene på, og så vil man jo ligge under de 0,7 pct.
Magnus Heunicke (S), 2017-12-20:
Vi ved jo, at vi bliver flere ældre i Danmark, hvilket er godt, vi lever længere, og det betyder så også, at der er behov for flere hænder i ældreplejen, og derfor vil vi med det her forslag sikre, at der også er penge i vores offentlige velfærd i vores kommuner til at tage hånd om det.
Som jeg forstår Dansk Folkepartis ordfører, har han sagt gentagne gange, at det er han også interesseret i.
Det er på den måde, at ordføreren skal forstå det her forslag, altså som en hjælpende hånd til DF.
Der er et flertal, hvis DF vil, i Folketinget til at blokere for, at der skal være nedskæringer i ældreplejen år efter år, hvor der bliver flere ældre, men der bliver færre medarbejdere.
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Jeg tror sådan set, at vi har en klog regering, som godt ved, hvad det er for et flertal, der er hernede i Folketingssalen, og det viser finansloven for 2018 jo også.
Der er en offentlig vækst på 1 pct. i 2018 bare på ældreområdet.
, og så bliver man også nødt til at ansætte nogle flere folk derude.
Man kan ikke klare det hele med it-løsninger og kloge løsninger og en anden måde at arbejde på.
Når det drejer sig om den helt nære velfærd, er det også mennesker, der skal til, og der vil jeg da sige, at når man er støtteparti og ikke i opposition, er det altid rart at have mange venner, også selv om de venner, man har, sådan set er i opposition, men det gør selvfølgelig også, at den position, man står i, når man skal forhandle, bliver stærkere, og det vil jeg da gerne kvittere for.
Magnus Heunicke (S), 2017-12-20:
Nu er situationen jo bare den, at efter 2 ½ år, mens Dansk Folkeparti har været støtteparti til regeringen, kan vi gøre regnebrættet op, og der er 10.000 færre offentligt ansatte i vores kommuner og regioner og stat – 10.000 færre offentligt ansatte til at passe vores børn og vores ældre, undervisere osv.
Det vil sige, at mens vi får behov for flere, er der altså færre offentligt ansatte, og det er derfor, vi synes, at det må være en gave til Dansk Folkeparti at have mulighed for at gøre brug af det her flertal.
Det ville jo bare betyde, at man står så meget desto stærkere i de forhandlinger, jeg kan forstå er rykket til efter jul og nytår, om at give store skattelettelser, nemlig at sikre det her.
Så kan DF sige noget om, om man vil komme med en garanti til Folketinget om, at man ikke vil lægge stemmer til en skatteaftale eller en økonomisk politik, som går under det demografiske træk?
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Jeg vil gerne sige, at forslaget her jo ikke sikrer, at der bliver ansat flere varme hænder i ældreplejen, men det gør bl.a. den værdighedsmilliard, som Dansk Folkeparti har leveret.
Det gør bl.a. den halve milliard, som nu bliver sat af til kommuner.
Der har man gået ind og har øremærket pengene og har sagt: Det her skal bruges til velfærd, det skal bruges på bl.a. ældreområdet, hvor der er behov for flere.
Vi er også med finansloven for 2018 gået ind og har sagt, at vi skal se på, hvordan vi kan få flere fuldtidsansatte i ældreplejen, vi skal se på, hvordan man kan få sygefraværet nedbragt, man skal se, hvordan det kan blive mere attraktivt i forhold til at arbejde netop i den sektor, hvor der er behov for de mange hænder i ældreplejen.
Og det er jo det, der er udfordringen og ikke bare at sætte pengene af, for de kan jo bruges til alt muligt.
Det behøver ikke at give flere ansatte.
Det kan være, at man bygger store flotte torve, det kan være, at man laver noget andet derude i kommunerne og flytter rundt på pengene.
Vi har set det før, at når man desværre ikke øremærker dem, så kommer pengene godt nok ind på kontoen på den ene side, men så sidder man på det næste byrådsmøde og træffer på den anden side en beslutning om at lave nogle besparelser på området.
Men jeg tror egentlig slet ikke, at vi er så uenige om, hvad det her handler om.
Og til det sidste spørgsmål: Ja, jeg kan garantere, at vi vil arbejde for, at vi selvfølgelig også har mulighed for en offentlig vækst frem mod 2025, også i forbindelse med de skatteforhandlinger, der skal være, men vi går ikke til forhandlingerne med ultimative krav.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-20:
Tak, og også tak for de tilkendegivelser, der er kommet fra ordføreren.
Hvis vi ser på udviklingen i det offentlige forbrug i den periode, hvor Dansk Folkeparti har været parlamentarisk grundlag for regeringen, kan vi konstatere, at man ikke har levet op til det ønske, man har, om en vækst på 0,65 eller 0,7 pct.
Altså, hvis vi ser på årene for de finanslove, man har vedtaget, kan vi se, at man ikke har levet op til det, og det skyldes, at der er blevet brugt mindre end det, der var blevet aftalt.
Det er jo rigtigt, hvad ordføreren siger om, at det kan gå op og ned, og at man ikke skal fyre alt krudtet af ude på skydebanen i december måned, men på en eller anden måde må man jo, hvis man faktisk ønsker det her, sikre sig mod, at der år efter år bliver brugt for lidt i forhold til det aftalte, altså for lidt til faktisk at kunne følge med det demografiske pres.
Og det er der blevet, og det har haft konsekvenser derude.
Det er jo ikke sådan, at folk, hvis du går ud på et plejehjem, så siger: Vi har ikke oplevet nedskæringer, vi har oplevet fremskridt.
Og hvis du går ud i en børnehave, siger folk ikke: Det er fint.
Situationen er, at der er blevet presset og skåret ned, og det skyldes, at man ikke har brugt de penge, der blev aftalt, på grund af frygt for sanktioner, altså på grund af det sanktionsregime, der er, og alt mulig andet.
Så uanset hvordan ordføreren vender og drejer det, er man nødt til at komme med et svar på, hvordan man, hvis man ikke vil stemme for det her beslutningsforslag, så vil sikre det, man ikke er lykkedes med de sidste 3 år, sådan at vi ikke igen om 1 år står her, og så har det vist sig, at det ikke blev en vækst på 1 pct., men endnu en gang kun på 0,5 pct.
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Det, der er vigtigt, er, at vi jo har kommunerne, der ligesom udmønter det, der bliver besluttet herinde.
Og det er fuldstændig rigtigt, som ordføreren siger, at vi har oplevet kommuner, der faktisk ikke har brugt deres midler, heller ikke til serviceudgifter.
Altså, kommunerne har faktisk haft pengene; Folketinget har jo bevilget pengene til kommunerne, for at de kunne bruge dem, men de har så valgt ikke at bruge dem.
Man må sige, at hvis man går ind for det lokale selvstyre, skal der også være plads til en vis selvbestemmelsesret derude, men der er så nogle af de her puljer, hvor vi jo bl.a. med værdighedsmilliarden og med den næste halve milliard, der kommer, har valgt at øremærke dem.
Men jeg vil også gerne sige, at vi fra Dansk Folkepartis side sådan set ikke ønsker at lave kommunerne om til sådan nogle administrative fællesskaber, og at vi herinde i Folketinget skal sidde og være det yderste led.
Det tror jeg faktisk heller ikke at borgerne vil være tjent med.
Der har lige været kommunevalg, og man må jo sige, at der har borgerne også mulighed for at vælge de politikere, de gerne vil have til at bruge pengene.
Men jeg kan kun anerkende, at jeg også har været forundret over, at kommunerne siger, at det er så svært, og at de skal skære ned, og alligevel har de ikke brugt de midler, som de faktisk har fået stillet til rådighed, også til den nære velfærd.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-20:
Det behøver man ikke være så forundret over, for det skyldes de regler, som ordførerens parti selv har stemt for i forbindelse med budgetloven og loven om udgiftslofter.
Kommunerne er med god grund bange for at blive sanktioneret, hvis de bruger bare en lille smule for meget.
Det er årsagen.
Det er jo derfor, vi har set den udvikling, og det kan man ikke komme bagefter og skælde kommunerne ud for, når man selv er ansvarlig for det.
Så hvis ordføreren virkelig mener det alvorligt, at ordføreren ønsker en vækst i det offentlige forbrug, der sikrer, at der er penge til, at de ældre, der kommer i de her år og får brug for hjælp, faktisk får den hjælp, som andre ældre gennem tiden har fået, så har ordføreren et ansvar for at sikre, at de regler, der i dag betyder, at man ikke bruger det, man burde, fordi man er bange for at få finansministerens hammer i hovedet i form af sanktioner, bliver ændret.
Ellers har ordførerens parti et medansvar for det årlige underforbrug, som rammer ældre mennesker, børn og andre, der har brug for velfærden ude i vores kommuner.
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Selvfølgelig er vi glade for det.
I den praktiske verden er det jo sådan, at man ikke går ned og laver et politisk flertal i Folketingssalen for derefter at gå ind at forhandle.
Sådan fungerer det ikke i den virkelige verden.
Man selvfølgelig er det sådan, at det er Dansk Folkepartis udgangspunkt, og det har det været i en årrække, at vi ønsker, at velfærdssamfundet skal være understøttet først.
Altså, vi går ind til de her forhandlinger og ønsker, at der skal være de her 26 mia. kr. frem mod 2025.
Vi ønsker sådan set også at diskutere, hvordan vi kan gøre råderummet større, altså få flere frie midler, og at diskutere, hvad det er, vi skal bruge resten til, herunder selvfølgelig også skattelettelser.
Vi er ikke et parti, der er imod, at dem, som har de laveste indkomster, kan få lidt mere ud af at gå på arbejde.
Vi ønsker sådan set også at se på, hvordan folk, der står uden for arbejdsmarkedet, kan få et løft, og det er jo bl.a. det, man også kan gøre i sådan nogle forhandlinger her.
Så ja, vores førsteprioritet er selvfølgelig, at velfærdssamfundet er sikret frem mod 2025.
Vi kan så diskutere resten, altså hvad det er for et råderum, vi har – større eller mindre end det, vi kender i dag.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-12-20:
Tak for det.
Ordføreren sagde i forbindelse med de her debatter, der har været om skattereformen, den 12. december: Vi vil have en garanti for, hvor mange penge der skal gå til velfærd, så vi kan modstå det demografiske træk.
Så lige præcis der er Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet fuldstændig enige, og det vil sige, at præmissen for de forhandlinger, Dansk Folkeparti indgår i, er, at der er et flertal i Folketinget.
Og så er det, jeg godt kunne tænke mig at vide, om den garanti stadig er der, for en ting er jo at forhandle i en situation, hvor der ikke er et flertal i Folketinget.
En anden ting er, hvis der er flertal i Folketinget for en bestemt politik, for så er det jo ikke et spørgsmål om at stille op med ultimative krav, men et spørgsmål om at træffe et valg: Hvem forhandler vi med?
Altså, kan vi faktisk få det, der er det vigtigste, ud af de forhandlinger?
Kan vi få det, der er det vigtigste for os, ud af de forhandlinger?
Derfor bliver vi jo lidt ved med at kredse om det her spørgsmål, for er det faktisk det vigtigste for Dansk Folkeparti, at man går i gang med råderummet på den måde, at man siger, at der ikke er råd til skattelettelser, før vi har dækket det demografiske træk, altså før vi har sørget for, at der er penge nok til velfærden?
Og når der nu er et flertal i Folketinget, kunne jeg jo godt tænke mig at spørge Dansk Folkeparti, om man stadig væk har et ønske om den garanti, for vi kan jo godt levere vores del af det.
Kan Dansk Folkeparti også det?
Astrid Krag (S), 2017-12-20:
Tak for det.
Ordføreren siger jo mange rigtige ting i debatten her: Vi får flere ældre, der er flere, der bliver plejekrævende, vi kan behandle stadig flere sygdomme.
Der vil være et pres på de offentlige udgifter – det er dejligt at høre, at ordføreren er helt med på det.
Jeg er sådan set også helt enig, når ordføreren siger, at det jo ikke handler om, hvor mange penge man bruger, men hvad man bruger dem på.
Men så siger ordføreren også som det sidste noget, der er enormt rigtigt, nemlig at så skal råderummet jo være der, hvis det viser sig, at man har behov for de penge.
Og det er jo sådan set det, diskussionen her handler om.
Og det er jo også det, diskussionen handler om, når ordførerens parti skal sidde og forhandle om en skattereform efter nytår.
Jeg er med på, at man ikke vil vedtage det, der ligger her, men så vil jeg spørge ordføreren – jeg tror i øvrigt også, ordføreren siger noget klogt, når han siger, at man ikke skal møde frem med ultimative krav til en forhandling – hvad det betyder for ordførerens parti at vide, at man faktisk har et flertal bag sig i Folketinget, som mener, at det er vigtigt, at det råderum er der, hvis man får brug for det.
René Christensen (DF), 2017-12-20:
Det var faktisk sådan, at Dansk Folkeparti ikke stemte for budgetloven, og den blev vedtaget under den tidligere regering.
Så kan man jo spørge, om det er støttepartiet, som har ansvaret for, at en regering kommer med sådan nogle forslag – det kunne det godt være, men jeg vil bare sige, at Dansk Folkeparti ikke har stemt for det.
Men vi anerkender jo sådan set, at kommunerne heller ikke bare kan være 98 enheder, som lever deres helt eget liv og bare kører derudad.
Selvfølgelig skal der også være en vis form for styring.
Men jeg vil gerne sige, at vi ikke har stemt for budgetlofterne, men vi ønsker dog, at kommunerne har en vis form for styring, og det kunne man også gøre på andre måder, end man lige nøjagtig har gjort med hensyn til budgetloven.
Astrid Krag (S), 2017-12-20:
Men når vi fra Socialdemokratiets side var så glade for at høre Dansk Folkepartis ordfører ved førstebehandlingen af det her forslag slå fast, hvor vigtigt det var at sikre trygheden om velfærden, og jeg også i dag er glad for at høre Dansk Folkepartis ordfører slå fast, at det afgørende jo er, at råderummet er der, så er vi tilbage ved de skatteforhandlinger, der skal være.
For man kan jo kun bruge de penge én gang.
Og hvis en stor del af det råderum bliver bundet i skattelettelser med Dansk Folkepartis stemmer – vel vidende at der faktisk var et flertal her i Folketinget, der ville sikre velfærden, det, vi kan kalde et velfærdsflertal; det var vist ordførerens ord – så er det bare rart for os at få helt klart at vide af Dansk Folkeparti, at grunden til, at man ikke kan stemme for beslutningsforslaget her i dag, sådan set ikke er, at man ikke deler ambitionen om, at råderummet skal være der, så pengene følger med det stigende antal ældre, alle de ting, som ordføreren selv har været inde på, der kommer til at presse vores offentlige økonomi, og at det er man helt enig i fra Dansk Folkepartis side, og at det er det, man går ind i forhandlingslokalet med efter nytår.
Er det rigtigt forstået?
Andreas Steenberg (RV), 2017-12-20:
I Radikale Venstre kan vi støtte, at vi tager en fornyet udvalgsbehandling.
Vi kan forstå, at der fra Socialdemokratiets side er opstået et håb om, at vi i det mindste kan blive enige om at tage den gruppe af allermest syge mennesker, som er dem, der hedder Twenty or More i FN.
Derfor vil vi gerne støtte Alternativets forslag om at tage det tilbage i udvalget og se, om vi kan få lavet det ændringsforslag.
Mattias Tesfaye (S), 2017-12-20:
Man skulle næsten tro på Alternativet og Det Radikale Venstre, at det her er et nyt synspunkt.
Det er et synspunkt, Socialdemokratiet har haft i over et år, og som vi har fremlagt adskillige gange – og vi fremlagde det også ved førstebehandlingen.
Der er ikke noget nyt i det her.
Vi fremlagde det også i forbindelse med udvalgsbetænkningen – det står også i betænkningen, at Socialdemokratiet ønsker at tage Twenty or More .
Det skete i øvrigt på et udvalgsmøde, hvor de to ordførere, der lige har haft ordet, måske kunne have deltaget, hvis de var interesseret i at vide, at Socialdemokratiet har det her standpunkt og på den baggrund ønsker at stille et ændringsforslag.
Der er ikke noget flertal i Folketinget for at gennemføre det, så vi så ikke noget grundlag for at suspendere mødet for at skrive et ændringsforslag, som alligevel ville blive stemt ned.
Men jeg vil da godt sige her – igen – ligesom jeg gjorde ved førstebehandlingen, og ligesom jeg gjorde i går, da vi havde forespørgselsdebat om kvoteflygtninge, at Socialdemokratiet er tilhængere af at tage Twenty or More.
Hvis der viser sig et flertal i Folketinget for at gennemføre det, stemmer vi meget gerne for.
Men alt det der paradesnak, som kommer fra partier, der har stillet op med det formål at skulle forandre dansk politik og have en ny måde at drive politik på, ser jeg ikke rigtig noget grundlag for, må jeg indrømme.
Finn Sørensen (EL), 2017-12-20:
Nu bliver jeg ellers lige belært om, at det er en ordførerrunde, hvor man ikke engang må stille spørgsmål, men tak for, at ordføreren stiller op.
Jamen det var den bemærkning, ordføreren kom med, nemlig at hvis der viser sig et flertal for det i Folketinget, vil Socialdemokratiet stemme for et ændringsforslag.
Vil det sige, at Socialdemokratiet ikke vil støtte deres eget forslag, før de har en formodning om, at de borgerlige eller Dansk Folkeparti som enkeltparti vil stemme for det – er det sådan, det skal forstås?
Mattias Tesfaye (S), 2017-12-20:
Det skal forstås sådan, at den her diskussion har vi haft, bl.a. i forbindelse med førstebehandlingen og på det udvalgsmøde, hvor vi afgav betænkning, hvor der ikke har vist sig et flertal.
Vi har hele tiden haft det her standpunkt.
Hvis der er nogle partier i Folketinget, der ønsker at fremsætte det som et særskilt ændringsforslag med henblik på at få det stemt ned, så er det en ærlig sag, men så synes jeg bare, at vi skal gøre det i forbindelse med den helt normale udvalgsbehandling.
Der er ikke noget nyt i den politik, der er fremlagt fra Socialdemokratiets side.
Så vi ser ikke noget grundlag for at suspendere Folketingets møde med henblik på at skrive et ændringsforslag, som bliver stemt ned.
Det var vi også tilhængere af ved førstebehandlingen, og det var vi, da vi afgav betænkning.
Det har vi sagt en milliard gange i pressen, og det står vi gerne ved.
Vi ser bare ikke rigtig noget grundlag for det.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-20:
Det, der jo er særligt ved den her situation, er, at Socialdemokraterne er tungen på vægtskålen for overhovedet at få vedtaget det her forslag.
Det er selvfølgelig det, der er baggrunden for ønsket om at se, om man kunne flytte lidt.
Man har jo sådan set muligheden her for at sige til regeringen: Hvis I gerne vil have vedtaget det her forslag, så har vi altså det her lille hjørne, som trods alt vil betyde noget for nogle ganske få mennesker, som I til gengæld må give til os.
Det er en meget normal måde at tilgå politiske forhandlinger på.
Jeg tror, det er det, der er baggrunden for, at der er et ønske om at komme tilbage til udvalget og se, om man i det mindste – når man nu laver den her internationalt set fuldstændig historiske, ja, på den dårlige måde, indskrænkning i det at tage imod kvoteflygtninge – med den magt, man nu har som Socialdemokrater, fordi Dansk Folkeparti har valgt at stemme imod forslaget, kunne bruge den magt til at få lavet den her lille forbedring.
Det er jo det, der efterspørges.