Mette Thiesen (DF), 2023-03-02:
Tusind tak, og tak til forslagsstillerne for det her forslag.
Det her forslag er meget forståeligt.
Det er også meget sympatisk.
Hovedstilleren, som jeg kan se sidder på tilhørerrækkerne, Mads Peter Sebbelov, mistede sin kun 15-årige datter, mens hun stod på ventelisten til at modtage et nyt hjerte.
Og alle vi, der er forældre, kan nok forestille os, hvilken smerte og hvilket tab det er at miste et barn og så ovenikøbet ved en uretfærdighed som det her.
Det kan jeg i hvert fald forsøge at forestille mig.
Det løber mig ærlig talt koldt ned ad ryggen, og det knuser mit hjerte.
Jeg er rigtig glad for, at der allerede nu er et arbejde i gang.
Vi kommer også til at presse på for, at vi finder en løsning på det.
Vi kan ikke bakke op om lige præcis den model, der ligger her, egentlig af de samme årsager, som de andre ordførere har anført.
Det handler om det her med et aktivt fravalg.
Når vi skal tage stilling til organdonation, er det jo konfrontationen med vores egen dødelighed, som vi står over for, og jeg skal da være fuldstændig ærlig og sige, at mit forhold til døden har været tvedelt, især igennem de senere år.
Der er både den her helt naturlige frygt for det mørke og det uvisse, og så er der måske en anden lidt mere rolig tilgang, der handler om at sove stille ind, glide ind i et mørke og ned i noget varmt og fredfyldt og forhåbentlig møde alle dem, som man har mistet, i det hinsides.
Jeg er et kristent menneske; jeg holder mig til det sidste, selv om jeg også skal være fuldstændig ærlig og sige, at jeg ikke har lyst til at tænke for meget på døden.
Den skræmmer mig fortsat, og det tror jeg sådan set den gør for langt de fleste af os.
Derfor er organdonation også en enormt svær ting at tage stilling til, men som minimum må vi forsøge at lave en model, hvor man i hvert fald bliver konfronteret med beslutningen, f.eks. når man fylder 18 år, som det også har været nævnt.
Personligt har jeg først lige taget stilling, og jeg skal være ærlig og sige, at jeg også synes, det var ubehageligt og svært, men nu er beslutningen i hvert fald taget, og hvis jeg kommer herfra for tidligt, kan jeg forhåbentlig redde nogle andres liv.
Jeg vil også rigtig gerne her på talerstolen opfordre andre til så at sige at se døden i øjnene og i hvert fald tage stilling til, om man ønsker at donere sine organer, vel vidende at der forhåbentlig er mange år til, at man skal herfra, men så man er klar, hvis man kommer tidligere af sted end forventet.
I Dansk Folkeparti kan vi ikke støtte det her forslag, men vi er som sagt i gang med de her drøftelser og de her forhandlinger om at finde en ny model, for vi er sådan set fuldstændig enige i, at flere er nødt til at tage stilling, og at vi har brug for flere organdonorer.
Jeg mener og vi mener, at man bør om ikke drøfte så i hvert fald overveje, om det skal være meget mere præsent, når man f.eks. fylder 18 år.
Det er også nogle af de drøftelser, som vi skal i gang med, og jeg kan høre, at der er mange, der også er inde på det samme spor.
Når man er 18 år, er døden heldigvis ikke det, der fylder allermest.
Jeg tror, de fleste af os, da vi var 18 år, tænkte, at vi var noget nær udødelige.
Men hvis flere vil tage aktivt stilling tidligere, er vi også kommet et rigtig langt stykke ad vejen.
Tusind tak for at stille forslaget, og tusind tak for ordet.