runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2023-11-10:
Tak for det, og tak til forslagsstillerne for at fremsætte det her borgerforslag.
Jeg vil også sige tak til industrien, som er så ufattelig aktiv med hensyn til velfærdsteknologi.
De spiller en virkelig vigtig rolle i rigtig mange patienters liv, og det er en vigtig udvikling, for vi vil egentlig helst klare os selv, og den enkelte patient er altså en vigtig ressource her.
Type 1-diabetes er en alvorlig kronisk sygdom.
Der findes ingen helbredelse, men mange patienter har oplevet de meget alvorlige følgevirkninger, når det har været svært at regulere insulinen.
Jeg fulgte selv en familie, hvor forældrene hver anden time i flere år og også om natten måtte stikke i deres lille datters finger for at måle et ustabilt blodsukker, fordi alternativet kunne være alvorlige følgevirkninger af for lidt eller for meget insulin.
Sådan har virkeligheden nemlig set ud, også for børn.
Uanset om patienten er på indkøb, sidder i toget, er på arbejde eller i skole, kan en sensorbaseret glukosemåler konstant aflæses og give patienterne den vigtige viden om blodsukkeret.
Det var derfor også et tema for SF, da vi sad i sundhedsforhandlingerne sidste år, hvor nærsygehuse var på dagsordenen, for det næreste sundhedsvæsen er og bliver altså det, hvor patienten kan behandles hjemmefra og i videst mulig udstrækning selv kan klare det.
Derfor er jeg også begejstret for ny teknologi, som kan overvåge kol-patienter i hjemmet, så de undgår alvorlige forværringer, som kræver indlæggelser, og i stedet kan få hjælp til at skrue lidt op for ilten, før noget går rigtig galt, og jeg er begejstret for, at alvorligt syge nyrepatienter med behov for dialyse i højere grad kan klare dialysen derhjemme, så de slipper for at skulle på sygehuset flere gange om ugen, hvis vi altså bruger teknologien.
Vi afsatte, som ministeren også nævner, en halv milliard til velfærdsteknologi i aftalen sidste år.
Det er godt, men det går for langsomt.
Jeg synes stadig væk, det er vigtigt at investere klogt i hjælp til selvhjælp i et sundhedsvæsen, som er presset på ressourcer.
Derfor vil jeg også bede sundhedsministeren om at redegøre for, i hvilket omfang vi kan sikre, at insulinkrævende diabetikere, som skal måle blodsukker dagligt, med fordel kan få tildelt den her sensorbaserede måler.
Det mener vi nemlig stadig væk er sund fornuft.
Vi har afsat nogle af pengene.
Måske mangler der nogle, men der er altså stadig væk handlinger, der kan gøre en reel forskel, så det bliver et spørgsmål, vi kommer til at tage op i den videre udvalgsbehandling.
Mon ikke nogle af de penge, vi aftalte sidste år, kan være med til og rækker til at løse en del af de elementer, der ligger i det her borgerforslag?
Tak for ordet.
Monika Rubin (M), 2023-11-10:
Mange tak.
Som det så ofte er tilfældet med borgerforslag, er det her forslag også et resultat af, at en borger ønsker at gøre en forskel for sine medmennesker.
En borger har fået den nødvendige hjælp til en daglig udfordring og har et ønske om, at alle i hendes situation får den samme hjælp, som i det her tilfælde er en sensorbaseret glukosemåler.
Det har jeg den dybeste respekt for.
Tak for det.
Diabetes er ikke blot en sygdom.
Det er en daglig udfordring, der kræver opmærksomhed og konstant monitorering af blodsukkeret, som for nogle foregår via en sensorbaseret glukosemåler, men som for de fleste foregår på den gammeldags analoge måde med at stikke sig selv i fingeren med en lillebitte nål op til 12 gange om dagen.
For det skal overvåges, altså blodsukkeret, meget ofte.
Et stabilt blodsukker er nemlig altafgørende, hvis mennesker med diabetes skal undgå at udvikle alvorlige følgesygdomme som hjerte-kar-sygdomme, nyresvigt, blindhed og amputation.
Derfor er en sensorbaseret glukosemåler faktisk et ret genialt redskab, og det er ikke bare en smart enhed.
Det er faktisk en livline for nogle mennesker og et redskab, der giver mennesker med insulinkrævende diabetes mulighed for at forstå deres krop bedre, for at tage kontrol over og overvåge sit helbred og for at leve et mere uafhængigt liv uden frygten for et ukontrolleret blodsukkerniveau.
Man skulle derfor næsten tro, at sådan en glukosemåler er det første, man får udleveret, når man får en diabetesdiagnose, men sådan er virkeligheden desværre ikke.
For kommunerne, der bevilger glukosemålerne, prioriterer forskelligt, så der er langt større chance for at få en sensorbaseret glukosemåler, hvis man bor i Brøndby, end hvis man bor i Albertslund, medmindre man selvfølgelig af egen lomme betaler cirka 10.000 kr., som sådan en koster.
Det er der en del mennesker der kalder for kommunelotteri, og det kan altså ikke have sin rimelighed i et velfærdssystem som vores, hvor der faktisk burde være ens behandling for alle.
For det er bl.a. forebyggelse, der er nøgleordet, hvis vi skal løse de udfordringer, som vi har i dag i vores sundhedsvæsen.
Ved at prioritere forebyggelse højere får vi mere raske borgere, mindre fortravlet personale, og vi frigør formentlig endda midler, der kan bruges andre steder i vores sundhedsvæsen eller i samfundet som helhed.
Og det er det, jeg på godt gammelt dansk kalder en vind-vind-situation.
Moderaterne har stor sympati for borgerforslaget, og som læge forstår jeg virkelig vigtigheden af, både på det personlige plan og på det samfundsmæssige plan, at diabetespatienter får en sensorbaseret glukosemåler.
Men vi er også nødt til at anerkende, at midlerne skal følge med ønskerne, og forslaget her indeholder desværre ikke en beskrivelse af finansieringen.
Moderaterne kan derfor ikke støtte borgerforslaget, som det foreligger her.
Tak for ordet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2023-11-10:
Mange tak, formand.
Det er virkelig et rigtig vigtigt element i den gode behandling for mange af de borgere, der rammes af insulinkrævende diabetes.
Sensorbaserede glukosemålere er et tydeligt eksempel på, hvordan ny teknologi kan lette hverdagen for rigtig mange patienter.
Det er, fordi det bliver mere nøjagtigt.
Det bliver lettere, og man undgår dermed de meget hyppige blodsukkermålinger med fingerblod.
Dermed er man med til også at få reguleret sin sygdom meget bedre.
Det er også med til at forebygge mange af de senkomplikationer, som man ved, der kan være ved sygdommen.
Det er også med til at forebygge indlæggelser og dermed også til, at der laves et mindre stort træk på vores sundhedsvæsen.
Den her form for ny teknologi spiller også en rigtig vigtig rolle i den nødvendige udvikling for, at vi kan opbygge det nære sundhedsvæsen, og det skal vi selvfølgelig støtte fra Folketingets side.
Vi har bl.a. også i forbindelse med sundhedsaftalen fra maj måned 2022 afsat 500 mio. kr., et engangsbeløb, til nye teknologier, der kan styrke hjemmebehandling, f.eks. teknologien bag sensorbaserede glukosemålere.
Derfor er jeg også langt hen ad vejen enig i intentionen bag forslaget her, og jeg er også enig i, at det er vigtigt, at vi har en rimelig ensartet praksis på tværs af landet, så vi altså ikke ser de virkelig store forskelle mellem regionerne.
Men det er vigtigt at tilføje, at det er efter en individuel og konkret vurdering.
Det skal naturligvis være den rigtige løsning til den rigtige patient.
For vi skal altså holde fast i, at det ikke er os politikere, som skal beslutte konkrete behandlingsformer eller devices til behandling; det skal være en sundhedsfaglig vurdering.
Der ligger altså allerede en plan for type 1-diabetikerne, og forslaget nævner også type 2-diabetikerne.
Vi har som sagt fra Folketingets side understøttet hjemmebehandlingen med 500 mio. kr. til investering i ny teknologi og udstyr, og det kan være med til at understøtte bedre hjemmebehandling i regioner og kommuner.
Det er selvfølgelig vigtigt, at der følger penge med, for ellers skal regionerne ud at finde penge andre steder, hvilket går ud over allerede igangsatte aktiviteter.
Det beløb, det drejer sig om, hvis man tager forslaget i sin fulde størrelse her, er små 300 mio. kr. om året.
Vi kan fra socialdemokratisk side ikke støtte forslaget, som det ligger her, men vi ser virkelig frem til det videre arbejde.
For vi skal have styrket behandlingen af de danske diabetespatienter, og vi skal også have styrket det nære sundhedsvæsen.
Sophie Løhde (V), 2023-11-10:
Vi er fra regeringens side meget optaget af at bekæmpe både den geografiske, men også sociale ulighed, som vi har i vores sundhedsvæsen, altså at det alt for mange steder afhænger af, hvor du er bosiddende, eller hvilke ressourcer du eller dine pårørende har som mennesker i forhold til at kunne navigere igennem et komplekst sundhedsvæsen.
I forhold til det konkrete beslutningsforslag er jeg jo glad for, at regionerne sådan set også nu har stemplet ind – vi kan godt blive enige om, det kunne være rart, hvis det var sket noget før osv. – i forhold til Behandlingsrådets anbefaling, for så vidt angår patienter med type 1-diabetes.
Jeg har det jo så også sådan lidt på den måde, at jeg synes, at svagheden så kommer ved, at det skal afhænge af, om man har type 1-diabetes eller type 2-diabetes.
Det afgørende må være, om man har behovet, og at det i sidste ende er en lægefaglig vurdering i forhold til det.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2023-11-10:
Vi lavede en aftale om den her nye teknologi til børn allerede tilbage 2017.
Altså, det er 6 år siden.
Jeg synes, der er gået virkelig lang tid, inden man måske når frem til langt om længe at kunne sikre, at eksempelvis patienter med type 1-diabetes kan modtage den her nye teknologi.
Det, jeg i virkeligheden synes er et paradoks, og som jeg synes er rigtigt påpeget i borgerforslaget, er, at vi jo ikke bliver syge, afhængigt af hvor vi bor, men at det ser ud, som om behandlingen er afhængig af, hvor vi bor.
Hvad tænker ministeren om den her geografiske forskel og det postnummerlotteri, som der bliver peget på her?
Sophie Løhde (V), 2023-11-10:
Det mener jeg generelt at vi på en række områder bredt i det danske sundhedsvæsen er for dårlige og for langsomme til.
Der er en tendens til, at hvis det ikke lige er opfundet inden for egen kommune eller egen region, så er man meget dårlig til at implementere det i naboregionen, fordi man hellere vil opfinde sin egen løsning.
Der er også en udfordring i forhold til finansieringssystemerne i vores sundhedsvæsen, fordi vi har det, man populært set kalder for høste-så-problematikker, forstået på den måde, at det ikke altid er dér, hvor der skal afholdes en udgift, at gevinsten også kommer ind, i sundhedsvæsenet.
Der skal der jo være en bedre sammenhæng, så man også undgår noget af den kassetænkning, som der er på vores sundhedsområde.
Det kommer også til udtryk, når det er, vi snakker om implementering af forskellige teknologiske løsninger, som jo kan være med til at sikre, at vi kan sørge for, at flere patienter fremover kan blive behandlet og modtage behandling i eget hjem frem for f.eks. at skulle ind til kontroller eller andet på ambulatoriet på sygehuset.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2023-11-10:
Tak for ordet.
Vi har fra Venstres side stor sympati for borgerforslaget.
Sensorbaserede glukosemålere har vist sig at kunne gøre en stor forskel for danskere med insulinkrævende diabetes.
Derfor har vi også fra Venstres side presset på for, at flere skulle have mulighed for at få adgang til den nye teknologi, og at der skulle være en mere ensartet adgang på tværs af landet.
Bl.a. vil jeg fremhæve vores gruppeformand, Lars Christian Lilleholt, som utrætteligt arbejder med den her sag.
Det er vi glade for, men der skal også her lyde en opfordring til alle regioner om, at de får givet tilbuddet så hurtigt som muligt, så der ikke er patienter, der skal vente for længe på, at de også får den her mulighed.
Den anden del af borgerforslaget er vi desværre ikke i mål med endnu.
Det drejer sig om behandling af borgere med insulinkrævende type 2-diabetes.
Vi anerkender, at rigtig mange i den målgruppe også vil have gavn af den nye teknologi.
Vi mener også, at de skal have mulighed for at få behandlingen i de tilfælde, hvor det sundhedsfagligt anbefales.
Vi mener i øvrigt generelt, at vi skal være blandt de lande, hvor patienter hurtigst får gavn af de nye fremskridt, som ny teknologi kan give patienter, og det er heldigvis også en ambition, der er afspejlet i regeringsgrundlaget, som vi kommer til at arbejde videre med.
Vi har også behov for at blive klogere på, hvilke barrierer der i dag gør, at der på tværs af landet er alt for stor forskel på, hvem der i denne gruppe får gavn af teknologien.
Sidst, men ikke mindst, fremgår der ikke en finansiering af forslaget, som flere ordførere også tidligere har været inde på.
Som ministeren også sagde, er der dog lavet en sundhedsaftale sidste år, hvor der er afsat 500 mio. kr. til udbredelsen af ny teknologi, og hvor sensorbaserede glukosemålere faktisk også er nævnt som en mulighed, der kan understøttes.
Det kræver dog en nærmere dialog med aftaleparterne og også med KL og Danske Regioner, før de her penge kan udmøntes.
Jeg vil dog på Venstres vegne sige, at vi er meget positive over for at kigge på, hvordan nogle af disse midler kan være med til at skubbe på med hensyn til brugen af sensorbaserede glukosemålere, også til type 2-diabetespatienter, og vi ser frem til den videre dialog med partierne bag aftalen og interessenterne på området.
Jeg er også helt enig med både forslagsstillerne og ministeren i, at vi skal kigge på, hvilke barrierer der er i forhold til den bedst mulige behandling og det bedst mulige samspil – eller måske nærmere det manglende samspil – og hvordan samspillet mellem kommuner og regioner kan gøres bedre, så vi får skabt de bedst mulige rammer for den her patientgruppe.
Derfor ser jeg også rigtig meget frem til Sundhedsstrukturkommissionens anbefalinger til, hvordan vi kan gøre det her samspil bedre til gavn for patienterne, så vi ikke også risikerer den her meget store geografiske forskel i, hvor hurtigt patientgrupper får adgang til ny teknologi.
Men vi lover, at vi kommer til at arbejde videre i forhold til at få skabt løsninger, der kan være med til at opfylde intentionerne i det her forslag.
Tak for ordet.
Jan E. Jørgensen (V), 2023-11-10:
Så kan jeg til gengæld glæde Enhedslisten med, at der i regeringens forslag til finanslov er afsat penge til, at vi genindfører uddannelsen som production designer på Filmskolen.
Det tror jeg vi begge to kan være rigtig glade for.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2023-11-10:
Nu var mit spørgsmål, om man kunne nævne andre steder, hvor vi beskatter omsætningen og ikke overskuddet.
Det var sådan set det, mit konkrete spørgsmål gik på.
Så synes jeg, at det er meget påfaldende, at når vi snakker om at pålægge private virksomheder afgifter og indirekte skatter og omkostninger, er 2 pct. ikke ret meget; så betyder det ikke noget.
Men hvis vi snakker om at reducere det offentliges forbrug med 2 pct., er det fuldstændig en umulighed; så betyder 2 pct. virkelig meget.
Tager man noget fra private, er 2 pct. ikke noget.
Men hvis det er fra det offentlige, er 2 pct. meget, meget galt.
Men kan man svare på, om der er andre steder, hvor vi beskatter omsætningen og ikke overskuddet?
Mike Villa Fonseca (M), 2023-11-10:
Jeg synes også, jeg sagde det meget fint i min tale, altså i forhold til den her udvikling, som kulturproduktionen står over for, med udenlandske streamingtjenester, der er i Danmark.
Jeg synes, at det er vigtigt, at en lille del af deres omsætning også bliver investeret i den danske kulturproduktion.
Altså, det synes jeg simpelt hen er okay.
Det er jo ikke sådan, at vi lige pludselig siger, at de skal betale 80 pct.
Vi snakker om 2 pct.
Det her er jo også noget, man har gjort i andre lande, bl.a. i Tyskland og Frankrig, som jeg også nævnte i min tale, hvor man har haft en rigtig positiv effekt af det her.
Så jeg synes, at det er fair, at hvis man opererer i Danmark, skal man også bidrage.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2023-11-10:
Okay, lad os lige starte med at slå fast, at en afgift er en indirekte skat, og derfor er det en skat.
Altså, der er den her sniksnak om, at det ikke er en skat.
Hold nu op.
En afgift er økonomisk set
en indirekte skat – færdig!
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren, om der er andre eksempler på, at det er fornuftigt, at vi beskatter folk og virksomheder på deres omsætning og ikke på deres overskud.
Mike Villa Fonseca (M), 2023-11-10:
Jeg glæder mig over, at ordføreren allerede har ændret det fra skat til afgift.
Vi kan sagtens diskutere, om det her er en afgift på området.
Det kan godt være, jeg stadig ikke er tydelig nok, men for mig er det meget, meget simpelt.
Altså, opererer man som udenlandsk virksomhed i Danmark, inden for de danske grænser, skal man også bidrage.
Det synes jeg altså virkelig er fair.
Katrine Daugaard (LA), 2023-11-10:
Men de her aktører bidrager jo i stor stil til dansk indhold – i stor stil og helt frivilligt.
Nu vil Moderaterne så tvinge dem til, at de skal være bedre til det, eller i hvert fald, at Filminstituttet skal bestemme, hvor de skal investere.
Det gør det jo til en afgift.
Altså, det her er jo en afgift, og det bliver danskerne, som i forvejen betaler nogle af verdens højeste skatter, som kommer til at betale for det her.
Det var Venstres ordfører i det mindste ærlig nok til at sige.
Kunne vi ikke høre det samme fra Moderaterne?
Mike Villa Fonseca (M), 2023-11-10:
Det kan godt være, det bare er mig, der hører nogle ord, som jeg tænker er sådan lidt misforstået.
Det her er jo ikke en skat.
Altså, vi kan sagtens diskutere, om det er en afgift; det kan vi sagtens diskutere.
Men for mig personligt og for Moderaterne handler det altså om, at hvis du opererer i Danmark, er det fair, at du også bidrager til danskerne.
Det synes jeg.
Det synes jeg er helt okay.
Det kan godt være, jeg ikke var tydelig nok i min tale, men at føre den her debat og diskussion om de her kulturbidrag over på skat synes jeg måske er lidt fejlfortolket.
Det kan også bare være, det er mig.
Katrine Daugaard (LA), 2023-11-10:
Jeg tror, vi er mange, der er forundrede over at høre Venstre, Danmarks Liberale Parti, mene, at det er sundt for erhvervslivet og for den frie konkurrence, at man ligefrem indfører skatter her.
Der er jo med det her forslag alene tale om, at man flytter penge fra en del af markedet til en anden, altså fra markedsprivate aktører til statsstyrede fonde under Filminstituttet.
Man tager på den måde de kommercielle aktørers egen beslutningskompetence fra dem og siger, at staten er bedre til at bestemme, hvor investeringerne skal være.
Moderaterne har også en leder, som jeg i hvert fald indtil videre altid har set som værende meget liberal.
Er det her Moderaternes politik, altså at sige, at erhvervslivet ikke er bedst til at være fri til at lægge sine investeringer?
Altså, gør I nu op med det frie marked?
Jan E. Jørgensen (V), 2023-11-10:
Tak til hr. Søren Espersen for de pæne ord, som jeg gerne vil gengælde.
Selvfølgelig er det en afgift, hvad enten den er på 2 eller 6 pct.
Altså, det står ikke til diskussion, og det ville den også være, hvis den var på 2 promille.
Det, jeg siger, er, at når den er så lav og når man kan få pengene tilbage, ved at man sender en ansøgning om at producere en film eller en tv-serie, så tror jeg ikke, at Netflix m.fl. vil vælte det over på abonnementet.
Søren Espersen (DD), 2023-11-10:
Jeg synes godt nok, at ordføreren ærligt og redeligt har sagt, hvad det drejer sig om, og sådan er han jo også af natur, så det kommer ikke som nogen stor overraskelse.
Man lagde fra starten ud med at sige, at Venstre nu er for det, som vi før var imod.
Man har lov til at skifte holdning på den måde, men jeg forstår, at det hele drejer sig om procentsatser.
Altså, hvis procentsatsen er sådan, er det en afgift, og hvis procentsatsen er lidt lavere, så er det ikke længere en afgift.
Bekræft lige det: Er det her i virkeligheden et spørgsmål om procentsatser, i forhold til om man kan sige, at der er tale om en skattestigning eller ej?
Mike Villa Fonseca (M), 2023-11-10:
Jeg synes bare, at det her handler om at ligestille de konkurrencevilkår, der er imellem alle tjenester, og sikre, at alle aktører inden for den her kultursektor netop bidrager til den fremtid, som vi opererer med.
Det er bare min personlige mening og holdning.
Det er det, jeg mener.
Sigurd Agersnap (SF), 2023-11-10:
Tak for ordet, formand.
Jeg står her i dag på vegne af SF's medieordfører, fru Charlotte Broman Mølbæk, som meget gerne ville have været her, men desværre er syg.
Hun ville meget gerne have været her, fordi det jo er et historisk lovforslag, vi behandler i dag.
Vi indfører et kulturbidrag.
Det mener vi er et stort skridt fremad.
I medieaftalen, som SF også lavede med den tidligere regering, havde vi besluttet et kulturbidrag på 6 pct., som ville betyde, at streamingtjenesterne skulle betale 6 pct. af deres omsætning i Danmark.
Vi var ambitiøse og kunne finansiere en del dansk indhold med det kulturbidrag, men vi har måttet sande, at efter valget måtte vi tilbage til forhandlingsbordet og forhandle med regeringen på ny.
Det er så endt med et kompromis, som vi har her i dag.
Det er et kompromis, hvor der er et maksimum på 5 pct. for de tjenester, som ikke investerer i dansk indhold, og hvor dem, som investerer betydeligt i det danske indhold og leverer kulturtilbud til danskerne, maksimalt skal betale 2 pct. i kulturbidrag.
Den løsning er vi også tilfredse med, og vi er glade for, at det er lykkedes at finde et kompromis.
Det giver stabilitet for sektoren.
Det gør, at man ved, hvad man kan regne med, også fremover.
Det er vigtigt i en mediebranche, som er omskiftelig.
Nu er jeg også skatteordfører, og jeg mener, at bidrag er et meget rammende ord for det, man indfører her.
Det er et bidrag, fordi man indbetaler en del af sin omsætning til specifikke puljer, som så kan søges tilbage til branchen.
Der er f.eks. dækningsbidraget, som går til kommunernes infrastrukturleverancer til virksomheder.
Så jeg mener, at det er det rigtige ord.
Så kan man godt have en semantisk diskussion om, hvad man kalder sådan en form for afgift, men jeg mener egentlig, at bidrag er meget rammende.
Vi er enige i, at der kan være problematikker, som vi skal have afklaret, i forhold til hvor bredt bidraget skal ramme og om det kun gælder for folk, der kan søge de specifikke puljer.
Men det er vi med på at drøfte i den videre behandling.
Vores tilgang er, at vi i Danmark har et stærkt tv- og filmmiljø, som er internationalt anerkendt, men som også står i en ny tid med meget hård konkurrence fra internationalt indhold, som er kommet tættere på danskerne.
Derfor er det afgørende, at vi understøtter den danske produktion af indhold.
Dansk indhold kan noget særligt.
Det kan spejle vores kultur.
Det kan levere børneindhold, som vi ikke ser i mange andre lande, og som har en særlig værdi for danske familier og for det danske samfund.
Derfor er vi glade for den aftale, der ligger.
Jeg skulle hilse og takke alle for samarbejdet omkring den nye aftale, og med de bemærkninger vil jeg sige, at SF naturligvis stemmer for lovforslaget.