Andreas Steenberg (RV), 2021-11-11:
I de kommende år er der jo mulighed for – i hvert fald som det ser ud nu – for at sætte flere penge af til velfærd på finanslovene og til den siddende regerings aftaler med kommuner og regioner.
Det er jo glædeligt, for det er der brug for.
I Radikale Venstre har vi især børne- og ungeområdet som noget, vi gerne vil prioritere i de kommende år.
Og grunden til, at der er penge og mulighed for at prioritere pengene til velfærd i de kommende år, er jo, fordi der er blevet lavet reformer og tiltag, der sikrer, at der er vækst og udvikling i vores samfund, at mange mennesker er i arbejde og dermed tjener penge, der beskattes, at mange virksomheder er i vækst, og det bliver også beskattet.
Og dermed er der en større kage i statskassen, som man kan dele ud af.
Det er vi rigtig glade for, for jeg tror, vi har været med i langt de fleste af de tiltag igennem de sidste årtier, som har ledt frem til, at vores økonomi står så stærkt.
Og det er jo den slags initiativer, der skal til, hvis man vil sikre velfærden.
Den her lov kan et flertal i Folketinget jo bare lave om igen.
Det skal man jo huske: Hvis der om 1 dag eller 1 år eller 7 år er et flertal, som vælger at bruge pengene i vores fælles økonomi på en bestemt måde, så kan de jo vedtage det.
Derfor er det lidt en som om-diskussion, når partier her i dag siger, at den her lov sikrer velfærd.
Det kommer jo an på, hvilke finanslove der bliver lavet de kommende 2 år, 10 år, 20 år.
Og det er jo altså vælgerne og de personer og de partier, der bliver valgt ind af vælgerne, som skal afgøre det.
Den her lov kan jo bare laves om, når man laver finanslov hvert eneste år.
Når vi stemmer om en finanslov her inde i folketinget, er der jo masser afstemninger om alle mulige forslag, og der kan det så også være en del af det, at man stemmer om at ændre en velfærdslov.
Så det afgørende er jo finanslovene.
Det er dér, man i Folketinget og i Danmark lægger den økonomiske politik, og det gør man hvert eneste år.
Den her lov sender så et signal om, hvad man måske vil bruge pengene til, hvis der også er flertal for det i fremtiden.
Og det er vi bange for kan sende et signal om, at man ikke skal tænke nyt rundt omkring uden for murene her; at man bare forlænger det nuværende med plus et par procent hvert eneste år og ikke laver udvikling, innoverer, tænker nyt, bruger ny teknologi, men bare forlænger verden med brædder.
På samme måde kan det også være, man har lyst til af hensyn til forskellige kriser at føre en konjunkturpolitik som vi lidt teknisk kalder det, altså at man f.eks. på en enkelt finanslov vil bruge ekstra penge fra de fælles midler for at skubbe til økonomien, for så året efter eller de kommende år at skære lidt ned, fordi man nu har skabt den ekstra aktivitet.
Så det er, synes vi, en uklog måde at binde hinanden på, så man ikke kan føre konjunkturpolitik og sørge for, at der bliver tænkt nyt.
Og som sagt kan et flertal, hvis der er et parti eller et flertal af partier, som måtte ønske at skære i velfærdssamfundet om 4 år og har flertal til det, jo bare gøre det.
Så finanspolitikken bliver lagt i finanslovene og i aftaler med kommuner og regioner, og der vil vi rigtig gerne være med til at prioritere de penge, som vi har været med til at skaffe i Radikale Venstre til velfærd i de kommende år.
Men det afhænger jo af, hvordan flertallene ser ud, og hvem vælgerne har stemt på.
Så som udgangspunkt har vi ikke tænkt os at støtte den her lov, men forbeholder os selvfølgelig mulighed for, at der kan være alle mulige forhandlinger.
Men vi har ikke tænkt os at stemme for den her lov.