Per Larsen (KF), 2021-04-09:
Tak for det, formand.
Og tak til fru Liselott Blixt for at rejse den her forespørgselsdebat.
Lægemangel er jo et utrolig stort og vigtigt problem, som vi skal se at få løst.
Det var rent faktisk
en af årsagerne til, at jeg valgte at stille op til Folketinget, altså fordi jeg synes, det er så vigtigt, at vi sikrer, at vi får læger nok fremadrettet.
For det skaber ulighed i sundhed, hvis det er sådan, at man ikke har sin egen læge.
Det forringer simpelt hen lægearbejdet, og patienterne risikerer, at der er sygdomme, som bliver overset, og man risikerer, at alt for mange bliver henvist til hospitalerne uden grund.
Derfor har vi i Konservative også stillet forslag om at gøre en markant indsats for at få uddannet nogle flere speciallæger i almen medicin, sådan at man i befolkningen har mulighed for at få sin egen læge.
Helt præcist har vi foreslået at uddanne tilstrækkelig mange læger, så vi kommer op på de der 5.000 læger, der bliver brug for i fremtiden, mod de ca. 3.300, vi har i øjeblikket, som jo slet ikke dækker behovet.
Og så handler det rent faktisk også om, at vi gerne vil have så mange praktiserende læger, at man får mulighed for at vælge sin egen læge, frem for som det er i dag, hvor man jo faktisk skal være rigtig, rigtig heldig, hvis man kan få en læge, og ellers er henvist til andre tilbud.
Vi vil gerne have, at borgerne har mulighed for at vælge deres egen læge, og det tror jeg også at lægerne er bedst tjent med.
For det er vigtigt at have sin egen praktiserende læge.
Det betyder måske ikke så meget, hvis det er sådan, at man er sund og rask, men hvis man kommer til at fejle noget, bliver syg, ja, så har det overordentlig stor betydning, at man kender sin læge og lægen kender sine patienter.
Får man ondt i livet, bliver man ramt af psykisk sygdom, bliver man kronisk syg – måske endda har flere kroniske sygdomme samtidig – ja, så er det af uvurderlig stor betydning, at man har en læge, som man kender og føler sig tryg ved.
På samme måde har lægen meget lettere ved at stille diagnosen, når det er en kendt patient, der enten ringer til lægen eller kommer ind ad døren, frem for at det er en ukendt patient, som lægen ser for første gang.
Almen praksis er noget unikt med høj patienttilfredshed, høj kvalitet og høj patientsikkerhed.
Vi ved jo, at en stærk primær sektor sikrer både en lavere dødelighed af en række sygdomme, en længere middellevealder, mindre ulighed og bedre livskvalitet, en mere relevant brug af hospitalerne med simpelt hen færre indlæggelser.
Det plejer jo at ligge på omkring 1.500-1.600 kr. pr. borger, og hvad kan man få for 1.500-1.600 kr. om året?
Man kan ikke engang få den lille tv-pakke.
Det er utrolig billigt og effektivt og til stor tilfredshed for patienterne.
Men det kræver jo en vis form for kontinuitet, at man har en fast læge, som har sit faste personale af sygeplejerske, sekretær, fysioterapeut, og hvad der ellers er.
Det har vi jo, dels fordi vi har fået uddannet for få læger, dels fordi det har været mere attraktivt for lægerne at søge ind på hospitalerne, som jo bl.a. på et tidspunkt havde en voldsomt stor efterspørgsel efter speciallæger, fordi man indførte fælles akutmodtagelser, og hvor kvalitetsløftet jo gik på, at alle skulle mødes af en speciallæge, når de kom på hospitalet.
Så der er masser af årsager til, at vi har for få praktiserende læger.
Men heldigvis er der jo, som andre også har nævnt, lidt lys forude.
Vi ser faktisk, at der er ledige ydernumre, som bliver besat af nyuddannede almenmedicinere, og det er rigtig, rigtig godt.
Så vi skal lige sørge for at holde stolene varme lidt endnu, fordi der jo som sagt heldigvis også kommer nogle flere.
Og så skal vi jo bruge nogle af de ting, som forespørgerne også har lagt op til, altså prøve på at motivere nogle af de ældre læger til at blive lidt længere, før de går på pension.
Og på den lange bane skal vi selvfølgelig sikre, at vi gør det meget mere attraktivt at være praktiserende læge; det kan være noget med barsel, som der også er en, der har nævnt, og det kan være noget med arbejdstid.
Der kan være flere forskellige ting, men for alt i verden skal vi undgå tvang.
Der kommer aldrig nogen sinde noget godt ud af tvang – ikke mig bekendt.
Tak for ordet.