Katarina Ammitzbøll (KF), 2021-04-26:
Udfordringerne med dårlig integration på ca. 10 pct. af vores gymnasier har vi drøftet flere gange.
I Konservative værner vi som mange andre partier jo også om en fast og stram udlændingepolitik.
Vi bakker selvsagt op om, at integration også skal ske i vores gymnasier, og at det også er vigtigt, at vi fastholder det høje fokus på høj faglighed og et uddannelsessystem i balance over hele landet.
Vi bemærker her, at forslaget fra Dansk Folkeparti er, at Socialdemokratiet skal gennemføre deres forslag fra »Retfærdig og realistisk – en udlændingepolitik der samler Danmark«, som regeringen jo endnu ikke har gennemført.
Man må forvente, at en regering jo gennemfører de planer, som den har fremlagt.
Men vi formoder jo også, at Dansk Folkeparti er udmærket bekendt med, at man ikke kan fordele på baggrund af etnicitet.
Derfor har vi Konservative jo allerede foreslået og været ude med tre tiltag, der kan imødegå de såkaldte ghettogymnasier.
Vi mener, at der skal være skærpet tilsyn med gymnasier, som har integrationsudfordringer.
De skal automatisk sættes under skærpet tilsyn fra myndighederne.
Vi mener også, at gymnasier, der har integrationsudfordringer, skal have bedre redskaber til at håndtere problemerne og holde ledelsen ansvarlig.
Det har vi jo set på flere gymnasier, bl.a. Sydkysten Gymnasium, hvor ledelsen er gået aktivt ud og selv har taget hånd om problemerne, bl.a. ved at man har opdelt frokostbordet og lavet faste pladser.
Der er også blevet gjort ret kraftigt opmærksom på, at der ikke må tales såkaldt ghettosprog, men at man skal tale dansk m.m. på gymnasiet.
Der er rigtig meget, man kan gøre lokalt, så vi støtter altså, at man kan have mere bemyndigelse ude lokalt.
Det skal også gøres sådan, at man kan bortvise og hjælpe elever, som viser sig ikke at være fagligt parate til at gennemføre en stx, men laver ballade og andet og larmer, uden at man straffes økonomisk.
Det kan vi jo gøre ved også at styrke grundtilskuddet.
Det er vores tilgang, at vi skal styrke integrationen i gymnasierne.
Det tror vi også kan løse nogle af de problemer, der er med de elever, der har sværest ved at tilpasse sig kulturen i vores gymnasier, men hvor vi samtidig ikke straffer dem, som virkelig kan.
Det ser vi jo heldigvis også mange eksempler på, altså at der er tosprogede, der også går hen og bliver folketingsmedlemmer; jeg er stolt af vores kolleger.
Men vi bliver noget bekymrede, når vi hører fra flere ordførere, her fra SF og S, at de vil gå langt ud over det her og vil blande på tværs af socioøkonomi og geografi.
Man vil ophæve det frie valg, men faktisk kunne man jo gøre noget andet: Man kunne lempe det frie valg ved at ophæve afstandskriteriet eller i hvert fald bare rykke det.
Nu er det jo ca. 3-4 km – det er lidt forskelligt – men man kunne faktisk give mulighed for, at Fatima fra Albertslund kunne søge til København, eller at Dorit fra Hørsholm, der gerne vil ud derfra, kan tage til byen eller andre steder.
Det kunne man jo så gøre ved at styrke det frie valg, fordi der også er mange, som gerne selv vil rykke sig på tværs.
Vi mener, at det er meget vigtigt, at vi holder fast i det frie skolevalg inden for de rammer, vi har.
Dertil kommer også, at vi skal se på, at det jo ikke er et nulsumsspil.
Vi skal i langt højere grad forsøge at få nogle af vores unge ud på vores erhvervsuddannelser.
Det trænger til et rigtig kraftigt eftersyn, så vi kommer i mål.
25 pct. af en årgang til at tage en eud er ikke ret højt, og vi er vist langt fra det endnu.
Så vi skal prøve at se vores ungdomsuddannelsessystem i en helhed og ikke prøve at bruge integrationen og nogle af de 10 pct. gymnasier, som har en udfordring, til nærmest at føre et statsstyret system af elevfordeling ind ad bagdøren.
Vi har jo haft, hvis man ser på grundskolen, succes med, at man på daginstitutionsområdet har gjort det, at man har stillet krav om at gå i daginstitution, og det har jo f.eks. betydet, at 90 pct. af børnene ude fra Vollsmose nu går i en privat daginstitution.
Der er meget her, man måske kunne lære af og spille ind i folkeskolen.
Man skal selvfølgelig gå i skole, men man kunne prøve at se på, hvad man kunne tage derfra, for at det kan styrkes.
Det er også nogle af de tiltag, vi foreslår på gymnasierne, nemlig at give en øget bemyndigelse ude på uddannelsesinstitutionerne, og det kunne man også overveje på folkeskoleområdet.
Tak for ordet.