Torsten Gejl (ALT), 2024-04-26:
Tak, formand.
Man burde også have inddraget #enmillionstemmer, som jo har leveret så mange gode idéer til en konkret forbedring af handicapområdet gennem de senere år.
Men det er som sagt rigtig ærgerligt, at man har valgt at udelukke en række af Folketingets partier.
Vi har været i dialog med både handicaporganisationer og med bevægelsen #enmillionstemmer, og vi har jo vurderet og videreudviklet en lang række af de forslag, der er kommet både fra græsrødderne og fra organisationerne, og dem kunne vi da have haft rigtig, rigtig meget nytte af nu ved at føre dem med ind til forhandlingsbordet.
Vi håber, at man i stedet for, at man har det her lukkede rum, vil åbne det op og starte lidt forfra.
En enig bestyrelse i Danske Handicaporganisationer har jo vendt tommelfingeren ned til regeringens forslag om en rammeaftale på handicapområdet.
Så er der jo grund til at starte forfra og gøre det, man skulle have gjort, nemlig at inkludere nogle flere partier eller alle partier.
Der er jo en kæmpestor frygt blandt organisationer og i bevægelsen for, at der bag alle de her fine ord om afbureaukratisering, effektivisering og reduktion af administration i virkeligheden ligger en stor besparelse på området – eller i hvert fald en kraftig økonomisk spændetrøje, som igen medfører yderligere retsløshed.
Så jeg vil opfordre regeringen til at starte de her forhandlinger i Sammen om handicap forfra.
Det er jo helt ironisk, at man kalder et forhandlingsrum Sammen om handicap, og så udelukker man en række partier.
Regeringen kunne godt gøre os den tjeneste at kalde det »Splittet om handicap« eller invitere os alle sammen ind.
Ligesom Enhedslisten vil jeg sige, at hvis Alternativet kommer til at få en størrelse, så vi kan blive støtte til en regering, skal vi have lavet nogle stærke konstruktive forandringer på handicapområdet, der skaber håb og ikke mindst retssikkerhed.
I Alternativet ved vi godt, at man ikke får alle sine idéer og ønsker igennem i forhandlinger.
En anden ting er, at jeg synes, det lyder lidt hult, når de penge, der spares på forenkling af merudgifter og BPA på handicapområdet, går til et helt andet område.
De går til et lønløft i det offentlige.
Altså, et lønløft i det offentlige går jeg da utrolig meget ind for, for jeg synes, at de offentligt ansatte har fortjent det lønløft.
Jeg tror da godt, at man der kunne spare nogle penge, der bliver brugt på unødigt bureaukrati.
Det tror jeg da helt sikkert.
Jeg ved ikke, om det kommer til at indebære reduceret service, men der er da garanteret penge at spare.
Men hvorfor skal de penge gå til et i øvrigt fortjent lønløft i det offentlige, når man jo hele tiden får at vide, at man kan finde en masse penge i afbureaukratisering på handicapområdet, og når det er sådan et argument for, at der ikke skal tilføres særlig mange flere penge?
Og så finder man ud af, at nogle af de penge, der kan findes, går til et helt andet område.
I Alternativet håber vi som sagt, at regeringen vil invitere alle parter med i Sammen om handicap og i alle forhandlinger på handicapområdet, og vi håber, man vil tilføre området flere midler.
Det kan ikke være rigtigt, at så mange tusinde mennesker nu går rundt i frygt for endnu flere besparelser og endnu mere retsløshed, og at det er de økonomiske vurderinger, der går forud for deres behov i endnu højere grad rundtomkring i kommunerne, når vores samfundsøkonomi er så god og der er så god beskæftigelse, at vi endda har råd til topskattelettelser, formand.