Trine Torp (SF), 2020-01-14:
Tak for det, og tak for debatten.
I sådan en sen aftentime er det alligevel godt at give børnene noget opmærksomhed, og det er rart at se, at Folketingssalen alligevel kan live op, når vi taler om det.
Selvfølgelig en særlig tak til både De Radikale og Enhedslisten og Alternativet for at støtte forslaget.
Det havde jeg egentlig også forventet, for det plejer I jo at gøre.
Jamen det gør vi, fordi vi faktisk havde håbet på, at vi også kunne få regeringen og Socialdemokratiet med den her gang.
Netop fordi fokus fra regeringen og Socialdemokratiets side er så stærkt på børnene, havde vi håbet på, at man ville se bort fra alle mulige betænkeligheder, der gik på, hvorvidt vores domstole dømmer på den ene eller den anden måde i det her spørgsmål, fordi man ville sætte børnene først og man ville overveje, hvilke konsekvenser det kunne få, og hvad det værste, der egentlig kunne ske, var.
Altså, vi har kæmpet for det her længe, og det undrer mig egentlig stadig væk, hvorfor et flertal ikke vil bakke om at styrke børns rettigheder.
Det her handler jo sådan set om rigtig meget.
Vi har egentlig kun været inde på nogle få dele af lovgivningen, som ville være berørt af, at vi inkorporerede børnekonventionen.
For det gælder rigtig mange ting.
Og det er i virkeligheden lige så meget processen med inkorporering, som jeg synes er vigtig, for det vil betyde, at vi gennemgår vores lovgivning alle de steder, hvor børnene er berørt af den, for at se, om vi egentlig sikrer børns rettigheder, om vi sikrer, at når voksne træffer beslutninger om, hvordan skolen skal være indrettet, og om, hvordan børnenes miljøer skal være i daginstitutioner osv. osv., så skal de tænke over, hvordan det vil påvirke børn.
Når der også er en argumentation, der handler om, at det er en vag konvention osv., så er det klart, at der jo skal fyldes mere indhold i den.
Det er jo ikke sådan, at børnekonventionen nu pludselig ville skulle erstatte al mulig dansk lovgivning.
Den skal bare ind som en fuldstændig parallel del af den lovgivning, som vi har i øjeblikket.
Det er også for at understrege, at børn sådan set er selvstændige retsobjekter med deres helt egne rettigheder, og det er at styrke, at det netop er fokus på barnets tarv i alle lovgivninger, som står øverst.
Så har vi selvfølgelig drøftet en del i dag, ligesom vi gjorde sidst, da vi behandlede det, det her med bekymringerne om, hvordan det ville forskyde magten osv.
Men det har Menneskeretsudvalget jo allerede taget stilling til.
Jeg er godt klar over, at det ikke var et enigt Menneskeretsudvalg, men der var trods alt et flertal af dem, som stemte i udvalget, der anbefalede, at den her konvention skulle inkorporeres.
Jeg synes også, det burde være ret tydeligt, at når samtlige børneorganisationer stærkt anbefaler, at vi gør det her, er det jo, fordi de godt kan se, at hvis man skal sikre børns rettigheder, så handler det ikke om at pille enkeltdele ud af konventionen og tænke den ind en gang imellem, når vi laver ændringer i lovgivningen.
For det har vi jo gjort.
Vi har jo gjort det, da vi lavede en ny lovgivning på familieretsområdet.
Da lænede vi os gevaldigt op ad børnekonventionen i nogle af de bestemmelser, vi lavede.
Der er også ret store dele af Barnets Reform, som sådan set indeholder elementer fra børnekonventionen om, at børn skal høres og inddrages, og at barnets tarv skal stå øverst.
Så vi gør det jo.
Det er fuldstændig rigtigt, at man godt kan gøre det sådan stykvis, men det at gøre det som en helhed betyder også, at vi får et helhedsorienteret blik på vores børne- og familiepolitik og på, hvordan den egentlig hænger sammen.
Nogle af de betænkeligheder, som også har været luftet her i dag, har også været betænkeligheder, som de havde i de nordiske lande omkring os, inden de fik inkorporeret børnekonventionen i deres lov.
Ikke desto mindre har de gjort det alligevel.
Det er her, jeg tænker: Burde vi egentlig ikke som et nordisk velfærdssamfund med alle de ressourcer, vi har, gå forrest og faktisk også sende et ret stærkt signal til omverdenen om, at det her er en vigtig konvention?
For hvis vi som et privilegeret land kan synes, at ah, det er nok ikke så vigtigt, og ah, det behøver vi ikke, for vi ved bedst selv i vores eget land, hvordan skulle vi så nogen sinde kunne forvente af verden omkring os, at de skulle tage den konvention alvorligt?
Det må alt andet lige være de lande, som har de bedste forudsætninger for at inkorporere konventionen, som går forrest i forhold til at gøre det.
Okay, jeg har lidt svært ved at se forskellen på det luftige i menneskerettighederne og så i børnekonventionen.
Altså, tværtimod ville jeg sige, at det næsten er mere konkret i børnekonventionen.
Men bare lige sådan for at slå det fast: Hvad synes Liberal Alliance i øvrigt om, at vi har ratificeret børnekonventionen?
For det har vi jo for mange, mange år siden.
Er det en konvention, hvis hele indhold Liberal Alliance sådan set støtter?