Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2023-01-31:
Nu kommer vi til det rigtig spændende.
Nytårsnat 1893/94 sprang urene i Danmark 9 minutter og 41 sekunder over, så vi kunne blive en del af verdenssamfundet, der ellers var integreret tidsmæssigt.
For lov om tidens bestemmelse foreskrev, at dansk normaltid skulle fastsættes ud fra middelsoltiden for den 15. længdegrad øst for Greenwich uden for London – og det sted er bedre kendt som Gudhjem, og dermed blev det også kaldt Gudhjemtid.
Det vil man jo specielt vide, hvis man er bornholmer.
Danmark tilsluttede sig dermed den internationale standardisering af tidsmålingen, universaltiden, og det skulle gøre det lettere at kommunikere på tværs af nationale grænsedragninger og tilpasse sig en moderne, globaliseret verden, hvor vi havde telegrafer, toge og telefoner, og hvor uret og tiden var det koordinerende omdrejningspunkt.
Indførelsen af universaltiden som dansk normaltid er en betydningsfuld ændring, hvis man sætter den i et større historisk perspektiv – hvilket jeg vil gøre.
Dermed bliver det nemlig kulminationen på århundreders udvikling hen imod at beherske og styre tiden.
I 1401 fik vi i Danmark den første mekaniske tidsmåler, et ur, opsat på Ribe Domkirke.
Så kunne vi begynde at mødes på den rigtige tid, når vi skulle til bryllup og begravelse og i kirken og på markedet.
I 1883 besluttede repræsentanter fra USA's 700 jernbaneselskaber at indføre en zonetid, så de nemmere kunne få togene til at passe sammen.
Herhjemme i Danmark var generalsekretæren for De danske Statsbaner inspireret af, hvad der foregik i USA, og sagde: Det er upraktisk, hvis vore toge ikke møder hinanden på det rigtige tidspunkt, så lad os også skifte nationaltid ud med universaltid.
Det skete i 1894, og lige siden har tidsmåling og universaltid været kernen i vores moderne, industrialiserede verden, som jo handler om effektivitet og vækst.
Det har indført en mentalændring.
Hvor man før den industrialiserede tidsalder fik arbejdsopgaver, man skulle udføre, gik man nu over til en tidsstyret arbejdstid.
Det ændrede forholdet mellem arbejdstager og arbejdsgiver.
Det betød så også, at vi fik tidsdisciplin og optimeringsmoral, som vi ved er kernen i et moderne markedsbaseret, kapitalistisk samfund.
Og det har også påvirket vores fritidsliv, fordi vi skaber forestillinger om en verden, som ideelt kunne være uden spildtid.
I dag, hvor universaltid og dermed også tiden i Danmark styres af atomure, er vi i Danmark afhængige af tidens nøjagtighed som aldrig før, fordi gps styrer vores liv ned til det sidste nanosekund.
Det betyder, at fly ikke crasher, at olietankskibene ikke kolliderer, at vi kan se fjernsyn på det tidspunkt, vi har fundet ud af, og at vi kan præcisionsbombe i fremmede lande, hvis vi går i krig.
Som det sidste land i verden mig bekendt går vi nu over til den koordinerede universaltid, UTC, og det gør vi den 26. marts, kl. 2 om natten.
Vi har også fået et atomur hjemmehørende i Hørsholm, og det er rigtig praktisk, fordi vi ellers alene var afhængige af gps, som kan hackes.
Og præcis tid – som i meget, meget præcis tid – er fuldstændig afgørende for vores it-sikkerhed i en moderne verden og for f.eks. kvanteteknologi.
Der er hele brancher, der er afhængige af nøjagtige tidsangivelser, f.eks. flytrafikken og vores elforsyning.
Tidsangivelse er, som jeg har beskrevet, en historie om globalisering, markedsøkonomi, protestantisk arbejdsetik, kapitalisme, vækstideologiens kolonisering af fritidslivet og præcisionsbombning i fremmede lande.
Og uden tidsangivelse er der ingen kvantecomputere, der via kvantemekanik vender op og ned på vores kendte naturlove, og som kan bryde al kryptering, der i dag sikrer fortrolig information, og som stiller de store filosofiske spørgsmål såsom: Hvor er Schrödingers kat egentlig henne?
Så tiden er ikke ligegyldig.
Det er et meget vigtigt lovforslag, men jeg ville bare ønske, at vi havde beholdt navnet, for »tidens bestemmelse« er mere poetisk end »dansk normaltid«.