runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Runa Friis Hansen (EL), 2024-05-16:
Nu tænkte jeg mere på specifikt tolkegebyret og ikke sådan udlændingepolitikken generelt, men lad det nu ligge.
Den nuværende økonomiminister, Stephanie Lose fra Venstre, sagde i 2019, og jeg citerer: »Tolkegebyret er tungt at håndtere, og samtidig er det skidt for patienterne.
Så min opfordring er, at man afskaffer tolkegebyret.«
Det kan jeg jo så forstå ikke er Venstres holdning.
Hvordan kan det være, at Venstre mener, at det er en god idé at bruge millioner af kroner om året på en ordning, som belaster vores sundhedsvæsen på et tidspunkt, hvor vores læger i forvejen har alt, alt for travlt?
Sophie Løhde (V), 2024-05-16:
Venstres holdning er fortsat klar.
Venstres ordfører kommer i øvrigt på talerstolen om lidt.
Vi synes, at det er en god idé, at vi har den her tolkegebyrordning, fordi vi synes, at det er rimeligt, at man stiller nogle krav.
Så er det fint nok, at man lige laver det der politiske plat med at sige: Jamen fru Stephanie Lohse har tidligere sagt sådan og sådan.
Det er jo også i egenskab af at være medlem af Danske Regioners bestyrelse, og det ved Enhedslistens fru Runa Friis Hansen også godt.
Altså, det har været velkendt i mange år, hvad Danske Regioner mener om det her synspunkt, og sådan har det været, uanset om formanden eller næstformanden har tilhørt det ene, det andet eller det tredje politiske parti.
Så jeg håber også, at vi så at sige kan adskille de forskellige kasketter, som nogle organisationer har i forskellige sammenhænge.
Men Venstres position, som man jo kan høre nærmere om, når Venstres ordfører kommer, er fortsat den samme, og vi fra regeringens side, som jeg taler på vegne af, afviser det her beslutningsforslag.
Maria Durhuus (S), 2024-05-16:
Tak for ordet.
Det er jo langtfra første gang, vi har debatten om tolkegebyret, og jeg tror, at positionerne er nogenlunde velkendte herinde.
I Socialdemokratiet støttede vi, at man i 2018 satte en begrænsning på, hvor længe man kan få offentligt betalt tolkebistand i sundhedsvæsenet.
For os handler det helt grundlæggende om, at vi har forventninger til de mennesker, der kommer til Danmark, ikke mindst om, at de lærer dansk, og når man har været i Danmark i 3 år, mener vi også, at det er rimeligt at forvente, at man kan tale dansk.
Det at kunne tale dansk er så grundlæggende for at kunne begå sig, ikke kun i sundhedsvæsenet, men i hele vores samfund.
Derfor skal vi også som samfund, når folk kommer til Danmark, sende det meget klare signal, at vi har en forventning om, at man lærer sproget.
I beslutningsforslaget anføres det, at tolkegebyret skaber ulighed, men den virkelige ulighed består jo i, at nogle ikke kan sproget, selv om de har været her i en længere årrække.
Derfor er det ret og rimeligt, at vi siger, at de første 3 år betaler det offentlige, hvis man i forbindelse med kontakt til sundhedsvæsenet har brug for en tolk, men når den periode er gået, er det også rimeligt, at man betaler selv, hvis man ikke har lært sproget tilstrækkeligt.
Det er bare ikke det offentlige, der skal betale for tolkningen, hvis personen har været her i mere end 3 år.
For det andet er der en række undtagelser fra tolkegebyret særlig målrettet dem, der ikke har lige så gode forudsætninger for at tilegne sig sproget, for vi anerkender selvfølgelig, at der er mennesker, som af forskellige årsager har svært ved at lære dansk.
Jeg hæfter mig også ved, at i beslutningsforslaget er særlig minoritetsetniske ældre fremhævet som særligt sårbare, og for dem er der jo så den undtagelse, at hvis man ikke har haft mulighed for at tilegne sig sproget, kan der bestilles en tolk uden gebyr.
Det kan også være børn, der møder frem til behandling uden ledsagelse af forældre, og det kan være forældre, der i forbindelse med behandling af et barn har behov for tolkebistand.
Jeg anerkender fuldt ud, at man i regionerne oplever øget administration med at skulle indkræve gebyret, men vi har også et hensyn at tage til, at folk skal kunne det danske sprog.
Af de grunde, jeg har oplistet her, mener vi i Socialdemokratiet, at tolkegebyret skal bevares.
Alle i vores sundhedsvæsen skal have tolk, hvis de har brug for det, men det er ikke alle, der skal have det betalt af staten.
På den baggrund kan vi i Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-05-16:
Tak for det.
Tak for talen, og det var måske ikke så overraskende en tilkendegivelse.
Ordføreren nævner, som ministeren også gjorde det, at det handler om rimelighed og integration, og at selvfølgelig skal man stille krav, og det er jeg enig i.
Ordføreren nævner også, at uligheden ikke handler om det, vi nævner i beslutningsforslaget.
Vi nævner jo i beslutningsforslaget, at det handler om ulighed i sundhed, og ordføreren siger, at det mere handler om ulighed i sprogkundskaber.
Har ordføreren overvejet kausaliteten i det her, altså om de patienter, der bliver ramt ekstra hårdt af tolkegebyret, af gode grunde ikke har lært dansk, og at det er en gruppe, som måske er udsat på andre områder, så ordføreren faktisk med det her er med til at øge uligheden i forhold til en gruppe, der i forvejen har det svært?
Eller mener ordføreren, at det er det her, der gør, at folk har tænkt sig at lære dansk?
Er der ikke andre gode grunde til at lære dansk, når man bor i Danmark?
Selvfølgelig er der det.
Så hvis du kommer ind efter 3 år og har brug for hjælp og ikke kan tale dansk på et højt nok niveau til at kunne forstå, hvad der bliver sagt til dig i sundhedsvæsenet, kunne der så være andre grunde til, at du som patient er i den situation, og er ordføreren ikke med til at skabe ulighed med det her?
Maria Durhuus (S), 2024-05-16:
Jeg er af den overbevisning, at hvis der er en udsathed af en anden årsag, og det kan være rigtig mange ting, så er der dygtigt sundhedspersonale derude, der også er i stand til at vurdere, om det handler om, at man psykisk har en nedsat funktionsevne, fordi man har været udsat for et eller andet, eller om, at man fysisk er udsat for et eller andet og derfor har en nedsat evne til noget.
Der har jeg fuld tillid til, at det har vi sundhedspersonale der sagtens kan se igennem og kan vægte.
Jeg har selv været sygeplejerske i mange år, og jeg har mødt den anden side af den gruppe, som hr. Stinus Lindgreen fremhæver, netop dem, der kommer ind og har arbejdet i 13 år i en kiosk på Nørrebro og derfor ikke har haft behov for at lære dansk og ikke skal bruge det til noget.
Og der er det, jeg spørger: Er det den danske stat, der så skal betale for en tolk her?
Stinus Lindgreen (RV), 2024-05-16:
Faktum er jo, at den danske stat betaler for den her ordning.
Vi betaler penge for at administrere en ordning, som ikke virker efter hensigten.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge, om det så har virket: Mener ordføreren, at det her integrationsprojekt, som det jo er, har virket?
Ordføreren nævner selv tillid til sundhedspersonalet, og det bakker vi naturligvis fuldt ud op om i Radikale, men har ordføreren reelt tillid til sundhedspersonalet, når vi kan se, at alle lægefaglige og sundhedsfaglige organisationer siger, at det her er en dårlig idé, at det skaber ulighed i sundhed, og at det skader patientsikkerheden?
Det er jo lægefaglige selskaber, det er jo sundhedsfaglige selskaber, der siger det, så det går imod bedre vidende, når ordføreren står og siger, at der er sundhedsfaglige argumenter for det.
Maria Durhuus (S), 2024-05-16:
Igen har vi her debatten om, om det er sundhedsfagligt eller det er integrationspolitisk, og det er begge dele.
Jeg mener, at der er dygtigt fagpersonale derude, der godt kan navigere i det her.
Jeg mener som ordfører også, at vi måske i stedet for skulle kigge på dokumentationskravene og hele det bureaukrati, der følger med, for i bund og grund mener jeg ikke, at der er noget som helst galt med, at vi stiller krav til de mennesker, der kommer til Danmark, om, at de kan lære at tale dansk, også uden at tale om ulighed.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-05-16:
Jeg tror, det er et ret tænkt eksempel.
Min oplevelse er, at din egen praktiserende læge kan give dig en lægeerklæring på, at du ikke har mulighed for at lære dansk.
Men så må vi jo kigge på de konkrete eksempler, altså hvis der er nogle steder, hvor det er meget urimeligt, og hvor der tydeligvis er en person, der ikke kan lære dansk, og som så ikke kan få hjælp.
Men jeg tror, man finder løsninger derude, og det er ikke min oplevelse, at det er meget svært for en praktiserende læge at lave en vurdering i de her sager.
Jeg mener ikke, at du kan sige, at det her spørgsmål kun handler om økonomien i sundhedsvæsenet.
Men det handler jo om et bredere samfundsmæssigt perspektiv, altså det her med at møde udlændinge, der kommer til Danmark, og flygtninge, der kommer til Danmark, med en forventning om, at de både kan og vil.
Det er samlet set den interaktion, hvor du ligesom bliver mødt med forventninger og vi tror på, at du godt kan tilegne dig dansk og det danske samfund.
Det tror jeg ikke du kan sige isoleret set handler om de enkelte steder, hvor man så stiller krav om, hvad det koster, men jeg tror, at du bliver nødt til at kigge på helheden, og hvordan det så samlet set går med integrationen i Danmark, og hvor mange af de nye udlændinge, der kommer til Danmark, der faktisk lærer dansk i forhold til tidligere osv. osv.
Så jeg tror, at det her med kun at kigge på regnskabet i sundhedsvæsenet isoleret set, er for snævert.
Jeg tror samlet set, at det er det her med, at vi har ændret tilgangen til udlændinge, hvor vi, synes jeg, møder dem mere ligeværdigt ved at sige, at du, hvis du ikke fejler noget, der er til hinder for, at du kan lære dansk, så selvfølgelig skal lære dansk, og at vi så inden for en rimelig periode, indtil du sådan rent logisk kan lære dansk, selvfølgelig hjælper dig, men at vi så også forventer, at du bruger den periode på at lære dansk.
Det tror jeg altså også har nogle andre økonomiske effekter for vores samfund.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-05-16:
Jeg er helt enig i, at det er godt at lære dansk, og at der er alle mulige positive ting ved at lære dansk.
Det kan vi nemt blive enige om.
Men det var kun, fordi ordføreren selv nævnte, at vi jo ikke kunne blive ved med at betale for en tolk til de her patienter, og at det derfor er rimeligt, at de selv skal betale.
Men faktum er jo, at vi nu betaler for, at man vil opkræve det.
En anden ting, jeg godt kunne tænke mig at ordføreren reflekterer lidt over, er, om man kunne forestille sig en situation, hvor en patient af forskellige årsager ikke kan tilegne sig dansk.
Det kunne f.eks. være, at man har ptsd, men at man, fordi man er under udredning, ikke har fået diagnosen endnu og derfor ikke kan blive undtaget fra at betale for en tolk.
Altså, der er jo en cirkularitet i det her, som ikke giver mening.
Man risikerer at stå med en patient, som ikke kan lære dansk, men som man ikke kan udrede, fordi vedkommende ikke kan lære dansk.
Man har bygget et system op, som er til skade for patienten.
Tak for det, og tak for talen.
Ordføreren nævner jo bl.a., at det er rimeligt, at man efter 3 år så selv skal betale, fordi det er dyrt at stille en tolk til rådighed for de her patienter.
Men faktum er jo, at vi bruger penge på den ordning, man har indført, og at det også koster penge at sige, at de selv skal betale.
Så det hænger ikke sammen.
Så hvis man rent faktisk vil gøre noget for sundhedsvæsenet i forhold til brug af ressourcer, flere penge, og altså gøre det, ordføreren står og siger, så skulle man jo fjerne det her gebyr, fordi det tydeligvis ikke giver mening.
Altså, du kan i hvert fald ikke argumentere for, at vi bruger penge på at betale for en tolk, når vi nu rent faktisk bruger penge på, at de selv skal betale, for det hænger ikke sammen.
Så hvad mener ordføreren om det?
Kan man se logikken?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-05-16:
Tak for det.
Vi skal alle i Danmark have god adgang til vores sundhedsvæsen, og manglende danskkundskaber skal selvfølgelig ikke stoppe en fra at modtage den nødvendige behandling på lægeklinikken, sygehuset eller hos den praktiserende læge.
Derfor er det selvfølgelig også nødvendigt, at der er en tolk til stede, hvis lægen og patienten ikke kan forstå hinanden.
Men der er også nogle andre hensyn at tage, bl.a. kravet i forhold til rimelighed.
Når vi som samfund er meget generøse i forhold til at stille sprogundervisning til rådighed og de muligheder, man har der, og hvis man så ikke har nogen ting i forhold til sine forudsætninger, der gør, at man ikke kan tilegne sig et sprog, må der også være en grænse for, hvor længe man tilbyder en så dyr ordning som en tolkeordning gebyrfrit.
Som hovedregel er det jo så en grænse på 3 år, vi har sat, og det mener vi godt vi kan stå på mål for.
Vi anerkender selvfølgelig, at der er flere nuancer i det her, og det er også årsagen til, at der er nogle undtagelser til tolkegebyret, så det ikke har en uhensigtsmæssig effekt.
Jeg vil gerne nævne et eksempel.
Gebyret skal ikke betales, hvis en person grundet fysiske eller psykiske årsager ikke kan anvende det danske sprog på et tilstrækkeligt niveau.
Det gælder også, hvis behandlingen er af et barn, der med eller uden forældre er taget til lægen.
Vi ønsker, at der skal være forventninger, når man kommer til Danmark.
Derfor synes vi, at det er et rimeligt krav, der er i dag, og derfor vil vi holde fast i det, og derfor kan vi ikke bakke op om forslaget.
Jeg vil så også nævne lidt om, om det har virket.
Vi kan i hvert fald se, at det går rigtig godt – det går i hvert fald bedre i Danmark, f.eks. med at få udlændinge til at komme ind på arbejdsmarkedet og i forhold til at tage uddannelse, og på de fleste parametre går det fremad.
Om du kan isolere en enkelt ting af de tiltag, der er blevet indført de senere år, i forhold til at møde udlændinge med flere krav og flere forventninger, hvilket jo har været en stor drejning, der er blev taget i det danske samfund de sidste 20 år, ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvor let det er at isolere den enkelte ting, men samlet set er jeg ikke tvivl om, at den drejning, der har været, hvor vi i højere grad møder udlændinge, der kommer til Danmark, med en forventning om, at de både kan og vil f.eks. lære dansk, hvis de ikke har nogen begrundelse for ikke at lære dansk, kan man ret tydeligt se har haft en positiv effekt på integrationen og på bl.a. udlændinges tilknytning til arbejdsmarkedet i Danmark.
Runa Friis Hansen (EL), 2024-05-16:
Tak for det.
Flere læger udtaler, at de bruger mere tid på at administrere tolkegebyret, end de bruger på selve konsultationerne af de mennesker, der har behov for tolkning.
Det synes jeg er tåbeligt.
Jeg kan ikke forestille mig, at Venstre synes, at det er en god ting eller en god idé.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jeg kunne simpelt hen ikke høre det.
Jeg må have det en gang til, og jeg skal nok svare igen to gange.
Der kan jeg sige, at det har der ikke, og det var jo heller ikke mig, der meddelte Folketinget De Konservatives stillingtagen; det var jo Liberal Alliance, og om der har været nogen der, skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg nægter at være sur over, at Det Konservative Folkeparti har indtaget et fornuftigt standpunkt.
Altså, det kan jeg kun glædes over.
Jeg nægter en ting mere, hr. Morten Messerschmidt.
Jeg nægter at, hvad skal vi sige, problematisere, at der kan være personer, især fra små partier, og Enhedslisten er et af dem, der til en debat eller noget andet ikke kan være til stede, heller ikke selv om forslaget er vigtigt.
Det kan ske.
Der kan både være personlige ting og alting, og vi ved også godt, at der er en valgkamp kørende, og at der er rigtig mange møder.
Så jeg har respekt for, at det kan være nødvendigt at prioritere.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Jeg skal bare høre, hvilke forudgående konsultationer der måtte være foretaget med Det Konservative Folkeparti.
Jeg mener: Når nu de har valgt ikke at være her i dag, kunne det være, de havde sagt til forslagsstillerne, præcis hvad det er for nogle præmisser, der ligger til grund for deres tilslutning til det her forslag, hvad det er for nogle overvejelser, de gør sig i forhold til den europapolitiske aftale osv.
Jeg synes jo, det her er så væsentligt et forslag, at man burde være til stede, men altså, der kan man jo prioritere forskelligt.
Men har der været nogen overvejelser og nogen konsultationer mellem forslagsstillerne og Det Konservative Folkeparti om det her forud for deres tilkendegivelse i dag?
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Ja, altså, jeg blev da personligt også en lille smule overrasket, men jeg blev mindst lige så overrasket over De Radikales udmelding, altså den der halve.
Altså, jeg synes, det med »for nuværende« var så fint, og så skal vi jo i øvrigt allerede nu gå i gang med at diskutere, hvilke traktatændringer der er behov for.
Ja, det er jo for pokker det, vi gør her.
Det er jo derfor, at det er et klogt forslag.
Men jeg er sikker på, at hr. Christian Friis Bach har trykket på knappen, så hr. Christian Friis Bach har jo mulighed for at uddybe det.
Christian Friis Bach (RV), 2024-05-17:
Jeg vil sådan set bare høre hr. Søren Søndergaard, om man har en tradition i Enhedslisten for, at man gør ethvert kompromis til partiets egen politik.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Altså, jo flere der agter at støtte op om et forslag, der vil begrænse EU's idioti, des bedre bliver det jo, og jeg synes, at det er så fint, at De Konservative bruger kræfterne et andet sted.
Christian Friis Bach (RV), 2024-05-17:
Vores politik er fortsat, at vi skulle starte drøftelserne af en ny traktat, og jeg er kommet med en række gode argumenter.
Især mener jeg, at retsstatsmekanismen er et afgørende argument for, at vi bør gøre det.
Så derfor: Ja, Enhedslistens forslag får os igen til at sige, at vi godt kunne tænke os en traktatændring, men det får os ikke til at sige, at vi ikke står bag det kompromis, som vi har indgået.
Spørgsmålet var sådan set, om Enhedslisten har en tradition for, at man gør ethvert politisk kompromis til partiets egen politik.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Vi går meget ind for, når man indgår kompromiser, at man så ikke gør det til partiets egen politik.
Det går vi meget ind for, men vi overholder de kompromiser, vi indgår.
Vi siger jo ikke: Vi har indgået et kompromis, og i øvrigt siger man om det, der er hele kompromisets indhold, nemlig at vi ikke skal have en traktatændring, at selvfølgelig skal man have en traktatændring; vi skal gå i gang med at forberede det med det samme.
For det tror jeg ikke var en formulering, der var enighed om i kredsen omkring det nationale kompromis.
Det var det måske.
Jeg kan se, at hr. Kim Valentin sidder derovre, og han har mulighed for at trykke sig ind.
Og ja, selv udenrigsministeren har mulighed for at trykke sig ind og sige, om det var deres forståelse af det nationale kompromis.
Så kan vi jo få det afklaret.
Der er jeg fuldstændig enig med hr. Christian Friis Bach i, at det er virkelig nødvendigt, at vi får forbedret retsstatsmekanismen i EU, og det vil vi arbejde for.
Det er en grund mere til, at vi ikke var med i det nationale kompromis, for da vi var på mødet, præsenterede vi jo nogle af de ting, vi ønskede for ny europapolitisk aftale, og det var jo netop en offensiv for at forbedre retssikkerheden i EU – en offensiv.
Det ville og måtte indebære en ændring af traktaten.
Der er vi fuldstændig enige med Radikale Venstre.
Det var faktisk en af grundene til, at vi ikke var med i det nationale kompromis.
En anden grund var, at de andre ikke ville have os med.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Tak, formand.
Det er jo en sjov størrelse med EU's traktater.
Noget kræver formelt set traktatændringer for at ændre sig.
Andet udvikler sig af sig selv.
Igennem de 50 år, Danmark har været medlem af EU, har vi ændret traktaten en række gange.
Det er kun ganske få gange, hvor man har overført nye beføjelser.
Alligevel har traktatens indhold ændret EU-medlemskabet ganske betragteligt, bl.a. igennem de sidste 30 år, hvor vores sociale ydelser og vores velfærdsordninger er kommet stadig mere under angreb fra især EU-Domstolen.
Vi ved, hvordan dagpenge og børnepenge osv. osv. udbetales, endskønt det overhovedet ikke er nævnt med et eneste ord i traktaten, og endskønt det overhovedet ikke var en del af valgkampen, da man tilbage i 1998 og måske mere relevant i 1993 senest overdrog beføjelser til EU.
Der er ganske enkelt sket det, som man kan kalde for et civiliseret statskup, altså at man har sagt ét til danskerne og i virkeligheden gennemført noget andet.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at man skal bringe orden i tingene, og at man skal sørge for, at den overdragelse af magt til EU, som danskerne har foretaget, også er overensstemmende med det, man rent faktisk sagde til danskerne, da der blev stemt.
Der er overhovedet intet grundlag for, at velfærdsydelser i Danmark skal være en del af EU-traktaten.
Derfor synes vi, at det naturlige ville være, at den til enhver tid siddende regering selvfølgelig også har det som en aktiv del af sin udenrigspolitik at få et velfærdsforbehold på plads, sådan at man ikke kan modtage eksempelvis su som EU-borger, når man er i Danmark.
Lige så naturligt er det, at det selvfølgelig er dansk su, man tager med, når man er dansk studerende, der vil læse i et andet land.
Så et velfærdsforbehold håber vi vil blive en aktiv del af regeringens udenrigspolitik.
Karin Liltorp (M), 2024-05-17:
Tak for ordet.
Økonomisk er det selvfølgelig uomtvisteligt, at vi kunne opnå besparelser ved at samle Europa-Parlamentets mødeaktiviteter.
Miljømæssigt ville det reducere CO 2 -udledningen, hvilket selvfølgelig også er helt i tråd med vores europæiske mål om bæredygtighed, og vi har jo allerede hørt, at langt de fleste, om ikke alle, synes, at det er fjollet med alt det rejseri.
Derfor forstår jeg ligesom så mange andre selvfølgelig også godt, hvorfor man gerne ser det afviklet, og jeg ser også mange muligheder for, hvordan man kunne lave ændringer, hvor Strasbourg ikke mister sin betydning.
Byen kunne jo omlægges til hovedkvarter for europæisk demokrati og borgerdeltagelse.
Man kunne holde temamøder, konferencer og borgerdialoger, og som bekendt er byen allerede hovedsæde for Europarådet.
Så der er masser af gode idéer, men der er lige en lille ting, der står i vejen, og det er jo netop, at det kræver en traktatændring, og Moderaterne, som også var med på den europapolitiske aftale, støtter faktisk op om det, der står i aftalen, så vi ønsker ikke traktatændringer for nuværende.
Det kræver som bekendt enstemmighed blandt EU's medlemsstater, og vi skal bagefter have en ratifikation i overensstemmelse med medlemsstaternes forfatningsmæssige procedurer.
En traktatændring ville være som at åbne Pandoras æske, hvor alle mulige og umulige forslag til traktattekster ville komme frem, og det risikerer i den grad at udfordre det fantastiske samarbejde, vi har i EU.
Jeg går ud fra, at forslagsstillerne er bekendt med denne fare, men er villige til at løbe risikoen for at kompromittere samarbejdet.
Hvis det bliver uundgåeligt med traktatændringer, synes jeg naturligvis også, at det ville være en god idé at kigge på det her, men Moderaterne støtter ikke op om beslutningsforslaget.
Alexander Ryle (LA), 2024-05-17:
Jeg har egentlig ikke rigtig noget indtryk af, hvad de mener om det.
Jeg mener ikke, der står i det program, de går til valg på ved det her valg, at der skal ændres på det.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-05-17:
Det ligger mig ikke fjernt, kan man sige, men jeg frafalder.
Søren Søndergaard (EL), 2024-05-17:
Jeg forstår, at Liberal Alliances ordfører falder ind i det spor, som vi har hørt fra flere andre: Man er meget imod det, men man vil ikke gøre noget ved det.
Og det er jo så fair nok.
Jeg har bare en kommentar: De eneste, man ikke skal have ondt af i forbindelse med det der rejsecirkus, er sådan set parlamentarikerne.
Altså, parlamentarikerne er dem, der har det allerlettest, for de tager jo hjem i weekenderne, og det vil sige, at om de så den efterfølgende uge tager til Bruxelles eller Strasbourg – altså, potato, potato.
Det er ikke det afgørende.
Det er mere alle de ansatte, altså tolkene, alle dem, der bor i Bruxelles, og så miljøsvineriet og pengene.
Det er mere det.
Så altså, det siger jeg jo som tidligere medlem af Europa-Parlamentet; det er ikke os, dengang eller nu eller fremover, man skal have ondt af, det er alle de andre, og det er derfor, der skal gøres noget ved det.