Lars Løkke Rasmussen (M), 2023-03-14:
Tak for det, og først og fremmest tak for en god debat i en konstruktiv tone med mange spørgsmål.
For en stund sad jeg lige og tænkte på noget: Vi har en stor debat om rigsfællesskabet, og jeg forstod, at den konservative ordfører mente, at det var forkert, at det lå forankret i Udenrigsministeriet.
Jeg skal bare lige gøre opmærksom på, at rigsfællesskabet er forankret i Statsministeriet, og at der på et senere tidspunkt vil være en debat i Folketinget om rigsfællesskabet, hvor det vil være statsministeren, der deltager, da det er hendes ressort.
Den debat, vi har her, er en arktisk debat med afsæt i en arktisk redegørelse, og det er jo en vigtig debat.
Som stort set alle – hvis ikke alle – ordførere har været inde på,
har krigen i Ukraine jo i den grad haft en afsmittende effekt på hele det globale samarbejde og dermed også på situationen i Arktis, og det betyder jo, at vi agerer i en ny virkelighed, og at vi derfor skal finde den rette vej frem i forhold til det, der fortsat er ambitionen, nemlig at fastholde Arktis som et lavspændingsområde.
Det gør vi så i en ny geopolitisk virkelighed, og her er den arktiske redegørelse jo værdifuld, fordi den tydeliggør de konstruktive internationale samarbejder, der dagligt finder sted.
Det gælder ikke mindst i forhold til kongerigets samlede engagement på tværs af rigsdelene.
Så er det jo oplagt, at den arktiske redegørelse for så vidt er udtryk for en status og noget tilbageskuende, og at det, der for alvor er brug for – det vender jeg tilbage til lidt senere – er, at vi får en egentlig arktisk strategi.
Ruslands invasion af Ukraine har jo medført, at de syv ligesindede arktiske stater har sat arbejdet i Arktisk Råd på pause.
For at sikre et vist begrænset aktivitetsniveau i Arktisk Råd besluttede man så i juni sidste år at åbne for at samarbejde om projekter, hvor Rusland ikke deltager.
Og det er jo så sket i en situation, hvor Rusland har haft formandskabet, hvilket ikke har gjort det lettere, og derfor er der jo så nu aktuelt fokus på en smidig overgang til det norske formandskab i maj 2023.
Det er vigtigt, at Arktisk Råd fortsat er det primære forum for samarbejdet.
Jeg hørte godt, hvad måske specielt Liberal Alliances ordfører var inde på, altså at nu skulle vi ligesom tage ned, at Rusland er et andet sted, og at vi så i de tilbageværende stater, hvoraf flere er på vej ind i NATO, skulle stå sammen og ruste op.
Der vil jeg bare sige, at jeg tror, vi skal være meget varsomme med at tage skridt, der ville betyde, at der pludselig opstod nogle, hvad kan man kalde det, konkurrerende fora, hvor de arktiske stater ikke sidder i førersædet.
Det vil ikke være i vores interesse.
Vi må gøre det helt klart for de ikkearktiske aktører, at de ikke kan komme uden om de arktiske stater.
Hvis man aktuelt tog det skridt, at man sagde, at man nu ikke bare har sat Arktisk Råd på pause, men at man nu konstaterer, at der overhovedet ikke er nogen fremtid for Arktisk Råd, og nu skal vi væk med russerne, så er der altså en risiko for, at man også på den meget, meget lange bane får splittet det internationale samarbejde om Arktis, og at man via et tilbagestående Rusland, som altså trods alt – kan man sige – har 40 pct. af det arktiske territorium, får lavet en bagdør ind for alle mulige andre stater, der ikke er arktiske stater.
Det rokker jo ikke ved, at pausen i Arktisk Råd har store konsekvenser for indsatserne for at fremme en positiv udvikling i Arktis til fordel for dem, der bor der, og derfor er det også så vigtigt, at vi fortsat sikrer et samarbejde i Arktisk Råd, uden at der jo altså kan blive tale om business as usual i forhold til Rusland.
De sikkerhedspolitiske dynamikker fylder jo mere og mere i Arktis.
Kongeriget og de øvrige arktiske staters målsætning om fred og lavspænding udfordres på forskellig vis.
Det har også fyldt meget i debatten.
Det rokker ikke ved, at sikkerhedssituationen i Arktis indtil videre er uændret efter Ruslands invasion af Ukraine, men uforudsigeligheden er øget, og at de langsigtede implikationer derfor er uklare.
Det er jo det billede, vi står med lige nu og her.
Kongeriget har som arktisk kyststat og som medlem af Arktisk Råd en vigtig rolle i forhold til at præge udviklingen, og derfor arbejder vi jo bl.a. på tiltag, der skal mindske risikoen for misforståelser og eskalation i kølvandet på den øgede tilstedeværelse.
Men jeg synes også, det er vigtigt at sige, at den arktiske region er meget andet end sikkerhedspolitik.
Klimaudfordringen er et gennemgående tema i vores diskussioner, og flere ordførere har været inde på det.
Forskningen viser – og jeg kunne forstå, at fru Aaja Chemnitz næsten var træt af, at vi gentager det, men ikke desto mindre er det jo rigtigt – at den gennemsnitlige temperaturstigning i Arktis over de seneste 30 år har været mindst tre gange højere end det globale gennemsnit, og det medfører jo store udfordringer både globalt og regionalt i Arktis.