Morten Messerschmidt (DF), 2021-12-21:
Tak, formand.
Det er altid sjovt at have de her diskussioner om enkeltelementer i EU-samarbejdet, som relativt mange, i hvert fald i Danmark, kan se man aldrig rigtig har haft en intention om at EU skulle blande sig i.
For nogle uger siden var det spørgsmålet om mindsteløn, hvor EU nu har grebet omkring det danske overenskomstsystem på en måde, som jeg tror de færreste af dem, der i sin tid stemte for EF- og EU-traktaterne, har ønsket eller forudset.
Nu har vi så barselsreglerne, og det er jo en tilbagevendende diskussion på område efter område, hvor EU alligevel, uden at man havde forudset det, har fået beføjelse.
Det, der er den måske tragiske side af den til tider nogle gange lidt komiske opførelse, er jo, at der ikke er nogen af de partier, som i sin tid har stemt for traktaterne, der tilsyneladende er villige til så også at gøre noget ved det.
For hvis man sætter hele EU-medlemskabet på spil, kommer det til at koste rigtig, rigtig meget.
Man kunne også indvende, at den, der hele tiden dukker hovedet, intet har at miste.
For det her handler jo ikke kun om kroner og øre, og det handler i øvrigt heller ikke om det danske EU-medlemskab.
Det handler om, at man som spiller i en klub nogle gange siger stop.
Når spillereglerne bliver brudt, når forudsætningerne bliver krænket, siger man: Det var ikke det her, vi skrev under på.
Det, vi i dag i Dansk Folkeparti har fremsat som forslag, er jo ikke, at Danmark så som en konsekvens skal træde ud af EU.
Det kunne vi såmænd godt foreslå, men vi gør det på en anden måde og i en anden sammenhæng.
Det, vi gør, er, at vi foreslår, at man inden for de etablerede spilleregler, der gælder, når man holder topmøder i EU, tager det her op enten som udenrigsminister eller som statsminister.
Det er ikke ualmindeligt, at der holdes topmøder, det sker faktisk med en relativt jævn frekvens, og det er heller ikke ualmindeligt, at lande melder ind, at man gerne vil diskutere det ene eller det andet, og det kan være økonomiske anliggender, det kan være traktatmæssige anliggender, det kan være udenrigspolitik osv.
Der vil ikke i EU-samarbejdet være nogen som helst, der ville synes, at det var underligt, at Danmark, som generelt betragtet jo anskues som et EU-kritisk, eurokritisk land, ville have en diskussion om, hvorvidt den meget voldsomme integration af magt, der sker, skulle drøftes på højeste niveau.
Men det kan vi så ikke komme igennem med.
Det Konservative Folkeparti fandt jeg aldrig rigtig ud af hvorfor var imod, men i hvert fald kan jeg forstå, at Venstre og Socialdemokratiet primært er imod, fordi man kun vil have diskussionen.
Det synes jeg ærlig talt er lidt pauvert.
Hvorfor skal man have en diskussion, hvis man så ikke er villig til at handle ud fra, at vi tilsyneladende er enige om, at EU på nogle områder i dag i hvert fald er gået for vidt?
Hvorfor skal det altid være sådan, at hvis man påpeger de mange huller i osten, får man at vide, som hr. Hans Andersen sagde, at vi har så mange erhvervsinteresser, eller som hr. Jens Joel sagde, at så åbner vi for Pandoras æske?
Hvorfor kan man ikke bare forholde sig til det, der er kritikken?
Måske er det, fordi japartierne ikke er i stand til at forholde sig til kritikken, at vi aldrig nogen sinde rent faktisk får gjort noget ved tingene.
Det synes jeg da må kalde på en lille smule refleksion.
Nu ved jeg godt, at tiden er ved at rinde ud sådan i fysisk forstand – vi er kommet lidt længere hen på dagsordenen, end jeg tror de fleste af os havde håbet og forventet, i forhold til hvornår den her tågede diskussion om EU skal finde sted.
Men måske er tiden også ved at rinde ud for de partier, der tror, man kan blive ved med bare at bilde befolkningen ind, at kritik nødvendigvis fører til, at der så sker noget helt frygteligt.
For briterne har jo vist, at det gør der ikke nødvendigvis.
Den britiske samhandel med EU var i sommer, da coronaen var nede, fuldstændig på niveau med det, som gjaldt, inden briterne valgte at melde sig ud.
Jeg siger ikke det her for at true nogen – det kunne aldrig nogen sinde falde mig ind – jeg siger det bare som en venlig påmindelse: Hvis man som et af de partier, der traditionelt betragter sig selv og betragtes som pro-EU, er så bange for ikke bare at tage diskussionen om, men også konsekvensen af, at EU i dag har fået langt større beføjelser, end man havde forventet, og har langt mere reguleringsmagt end det, som jeg tror et stort flertal i den danske befolkning ønsker sig, så kunne det jo godt være, at det faktisk satte en negativ spiral i gang.
Det vil jeg og mit parti, Dansk Folkeparti, på ingen måde hilse uvelkommen.
Tværtimod, vi agter sådan set selv at skubbe gang i den proces ganske snart, for vi ønsker en dansk udmeldelse af EU.
Men hvis man ikke ønsker det, kunne det jo være, man skulle gøre EU bare en lille smule mere appetitligt for den europæiske, herunder også for den danske, befolkning og ikke kun ønske sig en diskussion, men rent faktisk også at prøve at bevæge EU i en anden retning.
Det er bare ment som en venlig henstilling eller opfordring.