runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Hegaard (RV), 2021-01-12:
Tak for ordet.
Og tak til forespørgselsindkalderen for forespørgselsdebatten her.
Og jeg vil derfor straks kvittere for det ved her bagefter at byde på en kop økologisk grøn te eller en caffe latte for at fortsætte det gode samarbejde, vi hermed har indledt.
For en vigtig del af Folketingets opgave er at føre kontrol med regeringen.
Det har Folketinget en lang række redskaber til: skriftlige spørgsmål, § 20-spørgsmål, samrådsspørgsmål og en forespørgselsdebat som den, vi står i lige nu, og andet.
Desuden har vi kompetent personale i henholdsvis partigrupperne og Folketingets Administration med hver deres opgaver til at klæde os på i det daglige arbejde og i kontrollen med regeringen.
Det er oplagt, at Folketinget løbende overvejer værktøjskassen med parlamentariske redskaber, altså om den er tilstrækkelig, og særlig når der også sker en politisk oprustning i regeringen.
Et relevant sted at kigge nærmere er eksempelvis i spørgsmålet om uafhængig og kvalificeret bistand vedrørende spørgsmål af grundlovsmæssig karakter.
Den vurdering foretages først og fremmest af ministerier og Justitsministeriet og med stor dygtighed her, ligesom vi får mange kvalificerede høringssvar fra dygtige myndigheder og organisationer, som klæder os på med diverse vurderinger.
Men er der behov for et yderligere redskab for Folketinget?
Det vil Radikale Venstre bestemt ikke udelukke.
I et land som Sverige har man eksempelvis et forfatningsråd, og det kunne være spændende at se nærmere på, hvilke fordele og ulemper det ville give i det parlamentariske arbejde.
Er der andre veje, man kan gå, og hvordan ville en sådan ordning se ud, hvis man opfandt den i 2021?
Vi har for nylig opfundet fænomenet granskningskommission sammen, og jeg er sikker på, at vi kan komme på flere gode ting sammen.
Derfor støtter Radikale Venstre den af hr. Morten Messerschmidt oplæste vedtagelsestekst og ser frem til det videre arbejde.
Jan E. Jørgensen (V), 2021-01-12:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti for at have rejst den her forespørgselsdebat, som vi har i dag.
I forlængelse af den forrige debat, vi havde, er det jo dejligt også at se, at der tilsyneladende tegner sig sådan en bred vifte af partier – faktisk os alle sammen – som kan blive enige om noget.
For jeg tror, at mange har et indtryk af, at vi herinde bare altid skændes og er uenige, og at man, hvis noget kommer fra et parti, man ofte er uenig med, sådan nærmest pr. definition er uenig, nærmest før man har læst forslaget, men sådan er det ikke.
Folketinget er bedre end sit rygte.
Forslaget om et forfatningsråd kunne jo godt tolkes som en mistillid til Justitsministeriets jurister.
Derfor vil jeg godt slå fast, at den mistillid har vi ikke.
Vi mener, at der er tale om dygtige jurister, som yder kvalificeret rådgivning.
Derfor kan der jo opstå spørgsmål, hvor man tænker: Arh, kan det nu være rigtigt?
Kan det virkelig være sådan, at grundloven sætter grænsen, i forhold til at vi ikke må gøre dette eller hint?
Der er også ofte spørgsmål om international ret, altså vores menneskerettighedskonvention, vores internationale konventioner af forskellig art, hvor der er tvivl om rækkevidden af dem, og hvad de rent faktisk betyder for den lovgivning, vi kan vedtage herinde, i forhold til om vi særlig på udlændingeområdet kan gøre noget, som mange af os eller få af os har lyst til at gøre i forhold til at have lyst til at lave en lovgivning – altså hvor sætter konventioner og forfatning egentlig grænsen?
Derfor synes jeg, det kunne være spændende at se, hvad man har gjort i andre lande for i højere grad at få en mere uvildig sagkundskab til at undersøge de her forfatningsmæssige spørgsmål.
Så vil jeg bare til sidst slå fast, at noget, som i hvert fald trætter mig lidt personligt, er, at vi så ofte, når vi diskuterer og debatterer, henviser til konventioner og grundlov og siger: Det kan vi jo ikke, fordi det står i vores grundlov eller i den og den konvention.
Der kunne jeg måske godt ønske mig, at vi i højere grad sagde: Det ønsker vi ikke, fordi vi er uenige, fordi der er nogle principper, det strider imod, som vi bakker op om, som vi støtter, og som så i øvrigt er blevet skrevet ind i vores grundlov eller vores menneskerettigheder, fordi vi mener, det er fornuftigt.
Så det handler om, at man ikke bare sådan trækker det der kort, hvor man siger, at det kan vi ikke; det strider mod grundloven; det strider mod konventionerne; så man i højere grad går ind og tager en diskussion af materien i det, vi egentlig drøfter, i forhold til at overbevise hinanden om, hvorfor menneskerettigheder er en god idé, og hvorfor menneskerettigheder ikke skal misbruges til at fremme forskellige politiske dagsordener, som ikke har så frygtelig meget med egentlige menneskerettigheder at gøre.
Kunne det her måske også være et led i den debat, kunne det jo bare være ekstra glædeligt.
Så vi synes, det er en glimrende vedtagelsestekst, man er nået frem til i enighed.
Venstre tilslutter sig den, og Venstre vil godt endnu en gang sige tak til Dansk Folkeparti for at have rejst den her vigtige debat.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-12:
Jeg tænkte også, at valget af Politiken havde til hensigt at berolige det ærede parlament.
Så det er bestemt taget ned.
Så var det egentlig også bare et forsøg på at være lidt direkte og forventningsafstemme, med hensyn til at vi som udgangspunkt ikke er tilhængere af et forfatningsråd, men at vi stiller os klar til at drøfte det i fællesskab i Udvalget for Forretningsordenen.
Og så kan man jo tillade sig at vægte argumenterne og blive klogere undervejs, men det må vi jo kigge på.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-12:
Tak for det, formand.
Jeg vil såmænd blot til beroligelse for ordføreren sige, at det her ikke er et forsøg på, at der skal gå inflation i en bestemt debat.
Det er sådan set et forsøg på at sørge for, at det danske folkestyre også kan håndtere de udfordringer, vi står over for, på en ordentlig måde.
Det er blot for at sige, at jeg er glad for den vedtagelsestekst, vi har nu, og jeg glæder mig også med de ord, som ordføreren kommer med i sin tale her, til, at vi kan få igangsat arbejdet og gerne få set på, hvordan andre lande gør det her.
Det er ret afgørende, synes jeg, at man i enhver henseende kan have tillid til, at vi er inden for grundlovens rammer.
Det tror jeg vi alle sammen har en interesse i – der er ingen grund til at beskylde nogen for det modsatte – og derfor tror jeg, at det her vil være et rigtig godt skridt i den retning.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-12:
Tak for det.
Det er i sandhed et nyt år, når Dansk Folkeparti begynder at udtale sig og gå på strandhugst i den radikale valgavis, Politiken.
Og det lyder sådan set meget stilfærdigt, når nu hr. Morten Messerschmidt ganske engageret også denne gang er fortaler for det her med at have et forfatningsråd.
Det med at bygge nationale institutioner kan selvfølgelig have en vis sympati over sig, og derfor er vi selvfølgelig også glade for, at vi i fællesskab kan have det her forslag til vedtagelse, hvor vi kigger på de muligheder, der er.
Da vi dog er skeptiske, lidt ligesom vi var, da vi trods alt i 2020 også behandlede forslaget om et forfatningsråd, er det også, hvad der i virkeligheden er hensigten bag det.
For hvis et forfatningsråd handler om, at vi, hver gang der kommer noget EU-lovgivning, skal have en diskussion om mulighederne for at begrænse det i et eller andet omfang og skal bruge lang tid på at slå hinanden i hovedet med det, så synes vi nok, at det mister noget af sin værdi.
Men omvendt skal man altså være åben over for at kigge på modeller og også modeller for, hvordan vi indretter vores demokrati.
Demokratiet er jo ikke en statisk størrelse.
Demokratiet er jo en størrelse, der hele tiden er i bevægelse, og det er også derfor, at de arbejdsformer, vi har, både her i Folketinget, men selvfølgelig også i forholdet mellem Folketing og regering, jo også bevæger sig hen over tid.
Derfor har vi så fundet sammen om at lave denne fælles vedtagelsestekst, hvor vi altså prøver i regi af Udvalget for Forretningsordenen at kigge på det arbejde, vi har i gang, i forhold til granskningsundersøgelser og nye undersøgelsesformer og herunder jo også meget naturligt kan kigge på, hvordan det ser ud i andre lande, altså om der er ting, der er i relation til det grundlovsmæssige spørgsmål, og som vi også på en eller anden måde kan kigge på i udvalget.
Og den drøftelse deltager vi gerne i, og så må vi jo se, hvor det fører os hen, i lyset af et nyt år og en ny start og en ny begyndelse.
Naser Khader (KF), 2021-01-12:
Tak til Dansk Folkeparti for at rejse denne forespørgsel.
Tilbage i maj måned sidste år havde vi en debat om samme emne, og man kan ikke sige, at emnet er blevet mindre relevant siden da – tværtimod.
I Det Konservative Folkeparti har vi en generel tillid til det danske embedsværk, der består af dygtige og fagligt kompetente folk, og de er nogle af de bedste inden for deres genre.
Det gælder også de jurister, der sidder i Justitsministeriet, og som rådgiver om, hvorvidt lovforslag eventuelt skulle være i strid med grundloven.
Men vi har på det seneste desværre også set, at systemet ikke er helt ufejlbarligt, og derfor er vi positivt indstillet over for forespørgslen.
Selv en blind høne kan se, at regeringen har begået fejl i håndteringen af nedlukningen af minkerhvervet.
Der er begået fejl med enorme konsekvenser, som ikke kan gøres om.
Det bør i den grad give anledning til selvransagelse.
Det er næsten unødvendigt, at jeg skal stå her på talerstolen og sige, at Det Konservative Folkeparti mener, at grundloven skal overholdes.
Ikke desto mindre har vi fået det slået fast endnu en gang.
Det betyder ikke, at vi umiddelbart støtter forslaget om at oprette et forfatningsråd, men vi er kommet lidt mere i bevægelse, siden vi debatterede forslaget i maj måned sidste år.
Pernille Vermund (NB), 2021-01-12:
Dagens forespørgsel retter sig mod spørgsmålet, om justitsministeren fortsat stiller sig afvisende over for oprettelse af et forfatningsråd efter beslutningsforslag B 69 i lyset af minksagen.
Under førstebehandlingen af beslutningsforslaget, der ligger til grund for emnet i dagens forespørgsel, var jeg og Nye Borgerlige positivt stemt over for idéen om et forfatningsråd – et forfatningsråd, der kan bidrage til Folketinget med uafhængig efterprøvelse af forfatningsretlige spørgsmål.
Vi deler bekymringen over, at der i en række tilfælde opstår spørgsmål om forståelsen og fortolkningen af grundlovens ord i folketingsarbejdet.
Ikke mindst når vi taler EU, når vi taler indvandring, og når vi taler islam – områder, som har vidtrækkende konsekvenser for vores samfunds udvikling – tolkes grundloven af Justitsministeriets kronjurister ofte i en retning, som giver regeringen mulighed for at styre landet i en retning, der bid for bid svækker vores frihed og demokrati.
Det er muligt, at juristernes tolkning er korrekt, og vi har som udgangspunkt ikke mistillid til embedsværket.
Men juristernes tolkning bliver sjældent efterprøvet.
Når vi ser, hvordan der i andre forhold er vurderinger, som underkendes af domstolene, så finder vi, at et forfatningsråd, som vil kunne bidrage med en uvildig vurdering, kunne være gavnligt.
Vi er dog stadig i tvivl om, hvorvidt det, som det fremgik af det oprindelige beslutningsforslag, er rigtigt, at rådets medlemmer skal udpeges af justitsministeren, og vi har også en reel bekymring for, at et forfatningsråd alligevel vil lægge sig i slipstrømmen af Justitsministeriets kronjurister alene af den årsag, at det jo er Højesteret, der altid har det sidste ord, så det derfor vil være risikabelt at være mindre forsigtig end Justitsministeriets embedsmænd.
Men i erkendelse af de reelle problemer, der er, og som ikke mindst har været åbenlyse på det seneste, og i erkendelse af forslagets reelt gode intentioner, bakker vi fortsat op om idéen om et uafhængigt forfatningsråd og naturligvis også om den fælles vedtagelsestekst.
Henrik Møller (S), 2021-01-12:
Tak for det.
Man kan i forlængelse af ministerens indlæg her sige, at vi fra Socialdemokratiets side sådan helt grundlæggende mener, at campingpladser skal bruges til ferie og til rekreative formål og ikke til helårsbeboelse.
Så er vi jo tilbage i den diskussion, der lige har været, altså om det her er et forslag om helårsbeboelse – og det kan man selvfølgelig diskutere.
Det, man kan sige, er, at forslaget i sin form jo giver mulighed for helårsbeboelse.
Det kan så godt være, at man vælger at gøre det anderledes forskellige steder, men det giver jo rent faktisk muligheden, og det er det, der sådan set er bekymringen herfra, for vi mener sådan set ikke, at det er det, der er hensigten med planloven eller sommerhusloven i forhold til den del, der er her.
Derfor er vi ikke så begejstrede for det.
Vi vil som udgangspunkt prøve at arbejde på en beretning, der forhåbentlig kan samle et bredt flertal.
Jeg tænker sådan lidt, om det ikke bygger på en eller anden romantisk opfattelse af det fællesskab, man kan skabe ved at lave et alternativt bomiljø; altså det hyggelige, der er, ved at være sammen om noget, som er anderledes end det, alle andre gør.
Og jeg skal jo ikke kunne afvise, at det kan have nogle rigtig gode elementer i sig.
Men problemet er jo, at hvis vi sætter en grænse på 10 pct., som der her er lagt op til, så vil det jo i de fleste tilfælde være et tocifret antal familier eller personer, som vil gøre det, på grund af den størrelse, som de forskellige campingpladser har.
Det er klart, at vi jo som udgangspunkt også har en bekymring for den boligstandard, der er.
Så kan man sige: Jamen skal I blande jer i, hvordan folk har lyst til at bo?
Og der kan man sige, at det gjorde vi jo lidt, hvis vi kigger på Peter Bellis sang »Bli' væk fra vort kvarter« om Vesterbro, hvor udgangspunktet var, at de sådan set boede godt, og at andre skulle lade være med at lægge deres klamme hånd på, hvordan de indrettede sig, og hvordan de boede.
Men jeg tror, at når vi sådan kigger i et historisk perspektiv, er vi vel sådan set meget godt tilfredse med, at vi fik afskaffet de der das i gården og sådan set fik lavet nogle ordentlige boligforhold der.
Det er jo den glidebane, som vi er bange for at det er i forhold til det at lave en decideret trailerpark.
Vi synes jo, at kommunerne rent faktisk i dag har rigtig mange muligheder for selv at kunne gå ind og, kan man sige, håndtere de boligmæssige udfordringer, der er, omkring skæve boliger.
Vi arbejder fra Socialdemokratiets side også på at se, om ikke vi i forhold til Nybyggerifonden, der ligger, på hele boligområdet, faktisk kan få skabt nogle billigere boliger, hvis det er det, der er udgangspunktet for det her.
Så det er ingen hemmelighed, at vi fra Socialdemokratiets side ikke er vildt begejstrede for det her forslag.
Dan Jørgensen (S), 2021-01-12:
Jeg forestiller mig da, at grunden til, at man ønsker en dispensationsmulighed, er, at den skal kunne bruges.
Og selve definitionen på en glidebane er vel, at man nærmer sig noget i en retning, som vi ikke ønsker, og det er det, jeg har forsøgt at redegøre for.
Så jeg kan nu ikke helt forstå, hvis ordføreren for forslagsstillerne ikke på baggrund af min tale og mine svar her kan konkludere, hvad regeringen mener om den her sag, og hvorfor.
Ja, og jeg synes egentlig også, at jeg startede med at redegøre ganske grundigt for, hvad de nuværende regler er, og hvor det er, det her forslag adskiller sig fra de nuværende regler.
Det, jeg så også henledte opmærksomheden på, var, at det, som forslagsstillerne forestiller sig her, jo er noget, som vil være en glidebane hen imod helårsbeboelse, og det ønsker vi ikke.
Når der er den balance, der er i det i dag, er det jo netop under hensyntagen til de principper, som jeg redegjorde for, altså at vi skal sikre, at der de steder, hvor man bor – altså rigtigt bor, hvilket vi tror ville kunne forrykke sig i forhold til balancen mellem en helårsbolig og en campingbolig, hvis man gjorde, som forslagsstillerne forestiller sig – skal være ordentlige forhold.
Vi frygter, at det kunne ændre sig, hvis man gik den vej, og så er der et hensyn til natur, et hensyn til kulturlandskab osv., så vi er skeptiske over for det her.
Hans Kristian Skibby (DF), 2021-01-12:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens tale.
Jeg er selvfølgelig forundret over, at ministeren ikke kan se det fornuftige i det her beslutningsforslag, for det siger sig selv.
Jeg synes måske, at det, der er lidt kendetegnende ved det, er, at ministeren ligesom tager udgangspunkt i, at det skal være helårsbeboelse.
Det ord gik igen flere gange i ministerens tale, men det er jo ikke det, der lægges op til i det her beslutningsforslag.
Det er jo sådan set blot, at vi lægger en del af den her beslutningskompetence ud i de enkelte kommuner, så de ud fra de lokale hensyn, der skal vises både til miljø og natur og trængsel og alt muligt andet, kan vurdere, om der er nogle steder, hvor man på de her campingpladser vil kunne give en større dispensation end de her maks. 15-20 dage i løbet af de 4 måneder, hvor campingpladsen ellers skal være lukket.
Derfor vil jeg bare gerne spørge, om ministeren egentlig har læst beslutningsforslaget og er klar over, at det ikke er et forslag, som konkret taler om helårsbeboelse.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-12:
Tak for debatten.
Det er efter min klare erindring sådan, at ifølge forretningsordenen – nu har jeg faktisk ikke lige slået det op – er en minister faktisk ikke er forpligtet til at gå op og tage ordet efter en forespørgselsdebat.
Men det er også sådan, at det betragtes som utrolig dårlig stil, hvis ministeren ikke gør det, og navnlig hvis ministeren ikke har sagt det inden.
Og i en situation, hvor man diskuterer kontrol med regeringen, ville det jo være endnu mere forkasteligt, hvis man på den måde prøvede at smyge sig udenom at blive kontrolleret af de tilstedeværende folketingsmedlemmer, når nu de har første parket til den seance.
Så derfor skal jeg bare sige, at vi fra regeringens side, fra mit partis side, vil være med til at kigge på det her med åbent sind i Udvalget for Forretningsordenen.
Og regeringen stiller sig selvsagt til rådighed for råd og dåd i det arbejde, som skal eksekveres.
Henrik Dahl (LA), 2021-01-12:
Det er jo fantastisk godt, at hr. Morten Messerschmidt i disse tider minder hele Folketinget og de tilstedeværende medlemmer af regeringen om den her sag, som jo netop handler om en sag, hvor Folketinget – og regeringen – handlede på en måde, som Højesteret senere hen fastslog var i strid med grundloven.
Det viser jo i øvrigt også meget forholdet mellem jura og politik, og jeg skal ikke rippe op i det.
Men det var jo en af de få lejligheder, hvor Højesteret tog opgaven som forfatningsdomstol på sig, og jeg tror, det var meget, meget lærerigt for alle involverede, både politisk og juridisk.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-12:
Jeg vil blot benytte lejligheden til – for jeg er formentlig den eneste, der så ikke har fået det sagt endnu – også at understrege, at jeg ikke søger at beskylde embedsapparatet for at være ukvalificeret eller drevet af fordækte motiver.
Men kan hr. Henrik Dahl ikke bekræfte, at da Folketinget i sin tid vedtog det, der kaldes for Tvindloven, skete det med et meget bredt flertal i Folketinget?
Det drejede sig endog om partier, der har meget, meget dygtige jurister i deres folketingsgrupper, og på anbefaling af en regering og et Justitsministerium, som uden at blinke mente, at det var i overensstemmelse med grundloven, hvilket Højesteret efterfølgende fandt ikke var tilfældet, da det stred imod grundlovens § 3, 2. punktum.
Et forfatningsråd ville måske have været meget godt, en lille refleksionspause, inden man kom til den pinlige affære, at Folketinget blev underkendt ved Højesteret.
Henrik Dahl (LA), 2021-01-12:
Tak for ordet.
Vi er glade for den fælles vedtagelsestekst og glade for forslaget her.
Der er sagt rigtig meget allerede, som jeg ikke skal gentage, undtagen en enkelt ting, som jeg tror hr. Jan E. Jørgensen var den første der sagde.
Og det er, at vi selvfølgelig ikke har nogen mistillid til vores embedsværk og til vores Justitsministerium, og vores tilslutning til forslaget har altså ikke noget at gøre med, at der skulle være sådan en mistillid.
Men jeg har jo siddet i Folketinget i efterhånden mange år, og jeg har prøvet lidt af hvert.
Jeg har prøvet at sidde i et støtteparti, og jeg har prøvet at sidde i et regeringsparti, og jeg har prøvet at være i et oppositionsparti.
Og når man får juridiske redegørelser fra Justitsministeriet, er det altid lidt ligesom at få et brev fra sin bankrådgiver.
Og det vil altså sige, at der jo ikke står noget, der er forkert, men det er måske heller ikke nødvendigvis skrevet med ens egne interesser sådan helt forrest for øje.
Og det er, fordi den eneste ting, jeg så ikke har prøvet, er at være fra et parti, der stillede med justitsministeren.
Og det er jo nok sådan, det i virkeligheden hænger sammen: Altså at selv om man er en superdygtig jurist, har man jo også en chef et eller andet sted, som man arbejder for.
Så derfor er det en god ide at have en anden instans.
Vi ser jo også andre steder i verden, at forskellige retsinstanser mener noget forskelligt, og det er kun et udmærket princip, vi får indført her.
Tak for et godt forslag og en god debat, og vi er som sagt meget glade for det her fælles forslag til vedtagelse.
Tak for ordet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-01-12:
Jeg håber, at det så er et tilsagn om, at ministeren også vil kigge på den del.
Nu ved jeg jo, at ministerens parti var meget optaget af, at det skulle på børneattesterne osv.
Det synes jeg måske giver mindre mening.
Men jeg synes i hvert fald ikke, det giver mening, at man økonomisk slipper billigere fra det, bare fordi man er en af de sidste gerningsmænd.
Så jeg håber, at det, ministeren sagde, var et ja, selv om jeg ikke hørte det så tydeligt.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-12:
Det er også et relevant spørgsmål, og umbrellasagen er jo kompleks i den forstand, at der er så mange gerningsmænd og dermed så mange at kræve tortgodtgørelse af.
Man kunne sige, at hvis den samlede tortgodtgørelse skulle være på et eller andet beløb, kunne man dividere beløbet ud til alle gerningsmændene, men så ville det blive et meget, meget lille beløb.
Man kunne også vælge at akkumulere det og sige, at gerningsmændene og gerningskvinderne skal betale det samme, og dermed bliver tortgodtgørelsen i virkeligheden meget, meget stor.
Ingen af de to løsninger er den rigtige.
I umbrellasagen fik man startet med at give en tortgodtgørelse, og undervejs konstaterede man så, at det samlede beløb ville blive meget, meget stort, og derfor traf man den beslutning, som man gjorde, men som jo ikke er nogen ideel løsning på det forløb.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-01-12:
Tak til ministeren for at nå en gennemgang af det her område.
Det er jo også noget, som den tidligere direktør for Institut for Menneskerettigheder Jonas Christoffersen har peget på vi burde gøre, så det hilser jeg meget velkommen.
Men jeg vil godt lige spørge ministeren om den gennemgang: Kan man også få lagt det faktum ind i sagen, at Højesteret i umbrellasagen vurderede, at de sidstkomne gerningsmænd – der var jo mange, mange delinger – ikke skulle betale tortgodtgørelse, fordi man mente, at ofrene simpelt hen havde fået nok, i og med at der var mange gerningsmænd før dem?
Det synes jeg sådan set ikke kan have sin rigtighed.
Det skal jo ikke betyde, at de sidste gerningsmænd kan slippe omkostningsfrit fra det, bare fordi der er givet meget tortgodtgørelse i forvejen.
Så vil ministeren også overveje at kigge det igennem?
Jan E. Jørgensen (V), 2021-01-12:
Det lyder godt.
Tak for det.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-12:
Det tror jeg er et af de elementer, vi bliver nødt til at tage højde for og få regnet på hvad koster.
Det er klart, at fremsætter regeringen et forslag, vil regeringen også pege på den finansiering.
Nu skal jeg lade være med at ribbe op i den diskussion, vi lige har haft om politiforliget og finansieringen, men mon vi ikke også får løst dette problem.