runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Tak for spørgsmålet, og tak for opsummeringen af, hvad det var, der foregik den 7. oktober 2023.
Jeg deler ikke alene gengivelsen af, hvad det var, der foregik, men også, at det var et bestialsk, modbydeligt terrorangreb.
Det er det største angreb på jøder, vi har set i verden siden anden verdenskrig og holocaust.
Derfor har Israel ret til at forsvare sig selv imod Hamas og imod andre, der ikke vil Israel det godt.
Det har været fuldstændig afgørende, at vi er mange lande, der har sagt det fra den 7. oktober og fortsat siger det.
Jeg er også meget, meget enig i, at det er kritisk, at der fortsat er gidsler.
Vi ved ikke ret meget om deres tilstand, og jeg begræder de mange familier, der nu efter et halvt år endnu ikke ved, hvad der er sket med deres kære.
Det er samtidig også vigtigt at sige, at vi skal have fundet en løsning på den konflikt, der er i Mellemøsten.
Jeg ved ikke, hvor Danmarksdemokraterne ligger, men den position, vi har i Danmark, er, at vi ønsker en tostatsløsning.
En tostatsløsning indebærer, at palæstinenserne anerkender Israels ret til at eksistere, og den indebærer en samtidig israelsk accept af, at palæstinenserne skal have en stat.
Det, der er verdenssamfundets udfordring i dag, er, at vi ikke kan forhandle med Hamas – det siger sig selv, for det er en terrororganisation, og de vil ikke have fred, og de anerkender ikke Israel.
Vores udfordring er også, at den nuværende israelske regering ikke ønsker en tostatsløsning.
Så det arbejder vi fortsat på, og derfor anerkender vi heller ikke fra dansk side Palæstina som stat.
Det er bare for at korrigere det, der blev sagt i indledningen.
Til gengæld ønsker vi to ting.
Vi ønsker, at vi får løst den humanitære katastrofe, der udspiller sig i Gaza, og derfor skal Israel lukke mere humanitær hjælp ind, og man skal afstå fra at gå ind i Rafah.
Det har vi sagt meget klart fra rigtig mange landes side, også fra dansk side.
Og så ønsker vi altså, at palæstinenserne skal have en international stemme.
Derfor havde vi den stemmeafgivning i FN.
Inger Støjberg (DD), 2024-05-14:
Det ændrer bare ikke på, at det her er en blåstempling af Palæstina; det er også indirekte en blåstempling af Hamas – eller jeg vil faktisk sige en direkte blåstempling af Hamas – når man gør, som man gør, og når man siger som udenrigsministeren, som lige for nylig her i fredags udtalte, at det her jo selv i en mørk tid også er et håb for fremtiden.
Et håb for hvem?
Et håb for Hamas?
Det er jo det, at man giver et håb for en terrororganisation nu, når man på den her måde blåstempler det.
Derfor undrer det her meget voldsomme kursskifte mig enormt meget.
Det er ikke lang tid siden – det var i april måned – at Socialdemokratiet stod her i Folketingssalen og stemte nej til et beslutningsforslag fra venstrefløjen, der netop skulle anerkende Palæstina.
Nu ser det pludselig anderledes ud.
Hvorfor den her slingrekurs, statsminister?
Jeg synes, det er så skuffende.
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Det er ikke rigtigt, at det ser anderledes ud.
Jeg sagde det faktisk lige for få sekunder siden: Vi kan ikke anerkende Palæstina som stat, før der er en tostatsløsning.
For anerkender vi Palæstina som stat uden en tostatsløsning, betyder det jo, at vi ikke kan garantere israelerne deres sikkerhed, og så er vi lige vidt.
Israel har ret til at eksistere.
Vi er venner af Israel.
Forudsætningen for, at Israel kan eksistere, er, at der er sikkerhed for det israelske folk.
Vi har behov for en bæredygtig løsning, for der er også et palæstinensisk folk, og deres børn har også ret til at vokse op i sikkerhed og i tryghed.
Og den humanitære situation, der er i Gaza – i øvrigt kombineret med bosættelser på Vestbredden, som er fuldstændig uacceptable, fuldstændig uacceptable, – gør, at de levevilkår, der lige nu er for rigtig mange palæstinensere, er uacceptable.
Derfor skal vi have meget mere humanitær bistand ind, og vi skal arbejde for en tostatsløsning.
Derfor kunne jeg måske også godt tænke mig at vide, om Danmarksdemokraterne egentlig er tilhængere af den tostatsløsning, som vi i Europa er tilhængere af.
Inger Støjberg (DD), 2024-05-14:
Det ved statsministeren udmærket godt, for det har vi faktisk også diskuteret hernede i Folketingssalen.
Så det ved statsministeren godt.
Det er jeg ikke i tvivl om.
Det siger statsministeren i øvrigt også selv i dag her på Ritzau – hvis ellers statsministeren er citeret korrekt, og det går jeg ud fra – nemlig at det er på meget lang sigt, at der kommer en tostatsløsning.
Derfor undrer det da bare, at man går den anden vej rundt, hvor man så nu ønsker at anerkende og give Palæstina en stemme i FN.
Jeg er ikke sikker på, at det er hele regeringen, der er det, for med de udtalelser, vi ser fra udenrigsministeren, virker det ærlig talt lidt anderledes.
Det virker, som om man har fokus på Palæstina og ikke på Israel, og det endda på en dag som i dag, der er uafhængighedsdagen i Israel.
Hvad er statsministerens svar til de israelere, der savner deres kære, der sidder som gidsler, og som har mistet deres kære og er dybt traumatiserede efter voldtægter den 7. oktober?
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Nej, det er det ikke, og hr. Alex Vanopslagh ved godt, at de her ord er taget ud af deres sammenhæng.
Hvis jeg havde et ønske om, at danskerne skulle arbejde mere, hvad vi ikke har fra regeringens side, kunne jeg jo ikke drømme om at sige, at de skulle stå ved samlebåndet – jeg er trods alt ikke dum.
Vi kan jo godt tage sætninger ud af sammenhænge og så bruge vores tid på at diskutere det, men vi bliver da nødt til som europæere at forholde os til, og det var det, jeg svarede på den dag for efterhånden lang tid siden her i Folketinget, at vi har et problem som Europa.
Vi har det problem, at vi har et ekstremt aggressivt Rusland, som har angrebet Ukraine, og som er i gang med at destabilisere også vores egne samfund med hybridkrig.
De har omlagt deres økonomi til en krigsøkonomi, og de har gang i produktionslinjerne, hvad angår militære kapaciteter, og som situationen er i dag, kan vi ikke fra Vestens side tilvejebringe Ukraine det luftforsvar, der skal til, for at de kan holde russerne ude af deres fremtid.
Det er et europæisk problem.
Det skal man ikke oversætte til, at jeg siger, at folk skal gå på arbejde efter klokken 16 ved et samlebånd.
Det var en metadiskussion.
Som europæere kan vi jo godt lade være, men vi bliver da nødt til at forholde os til, at Rusland har omlagt deres økonomi til en krigsøkonomi, og at vi lige nu har svært ved at følge med i vores egne produktionslinjer, hvad angår våben, ammunition og luftforsvar.
Vi kan diskutere alt, men det er det, der er problemets kerne.
Vi har ikke nogen planer om, at danskerne skal arbejde mere.
Til gengæld vil jeg altid gerne være med til at diskutere, hvordan vi kan sikre en bedre balance i vores familie- og arbejdsliv.
Det, jeg ikke vil være med til, er at trække den så langt, som jeg synes nogle gør, i forhold til at det at gå på arbejde og bidrage til det her samfund med sin arbejdsindsats og betale skat skulle være et problem, fordi der er en stat, som omfordeler noget af den skat.
Så langt vil jeg altså ikke trække den.
For jeg tror egentlig, at de fleste danskere er glade for at gå på arbejde.
De gør det med stolthed.
De er også glade for at betale deres skat.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-05-14:
Jeg synes, det var et positivt tiltag.
En af de politiske beslutninger, jeg har været mest stolt af at være med til at gennemføre i regeringsperioden 2019-2022, var beslutningen om at gennemføre Arnepensionen.
Det var Socialdemokraternes forslag.
Det var Socialdemokraterne, der bragte det ind i valgkampen, men SF var bl.a. sammen med Enhedslisten med til at sørge for, at det blev til virkelighed.
Det betyder sådan set også noget for mange af de mennesker, der har været på vores arbejdsmarked i rigtig mange år.
Det er ikke, fordi de nødvendigvis er nedslidte, men de har bidraget med deres til samfundet.
De har haft hårde fysiske job.
De har også været på arbejdsmarkedet i mange år.
De har krav på at få en værdig tilbagetrækning og få tid til at lege med deres børnebørn uden nødvendigvis at skulle tage spandevis af Panodiler.
Det er en af de ting, jeg synes vi skal værne rigtig meget om.
For jeg ville jo ønske, at Socialdemokratiet kom tilbage til rød blok, så vi kunne fortsætte ad vejen, som vi egentlig var på, i forhold til at skabe noget retfærdighed for nogle af de mennesker, de helt almindelige lønmodtagere, der har knoklet mest på vores arbejdsmarked.
Ved indgåelsen af regeringen med Venstre og Moderaterne besluttede Socialdemokratiet jo, at man ville arbejde for en afskaffelse af seniorpensionen.
Det er så skubbet til hjørne.
En helligdag skulle tages fra danskerne.
Grundlæggende har SF været imod den her kurs, for for os handler det jo om, at helt almindelige lønmodtagere egentlig skal være sikre på, at os, der hører til i rød blok, kæmper for deres rettigheder og også for retten til at gå tidligt på pension.
Så jeg er sådan set nysgerrig og vil egentlig gerne spørge statsministeren, hvor den her regering bevæger sig hen fra nu af.
Her i 2024 skal vi igen diskutere pensionsalderen i Danmark.
Vi har haft en kommission, der sad fra 2019 til 2022 og kom med nogle forslag.
Skal pensionsalderen bare stige igen i 2025, og skal den stige, helt indtil at de unge, der er på vores arbejdsmarked, skal arbejde, til de er 75 år?
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Først vil jeg sige tak til SF for at have bakket op om den vigtigste socialdemokratiske mærkesag, mens jeg har været socialdemokratisk statsminister i det her land.
Arnepensionen er et af de vigtigste fremskridt for helt almindelige danske lønmodtagere, og jeg vil tage det med mig resten af mit liv som noget af det, jeg er gladest for at have fået vedtaget.
Det er rigtigt, at SF og Enhedslisten har bakket op om Arnepensionen, men det har Radikale Venstre ikke.
Radikale Venstre har sådan set været meget ærlige i den her diskussion, altså at en Arnepension ikke er radikal politik.
Så når man i dag står her i Folketingssalen og får det til at lyde, som om situationen omkring Arnepensionen ville være en helt anden, hvis der bare var – ikke bare, selv om det sikkert også ville være fint – et såkaldt rødt politisk flertal, som jo ville inkludere Radikale Venstre, så er det faktisk ikke rigtigt, for det var Dansk Folkeparti, der gik sammen med nogle venstreorienterede partier, inklusive SF, Enhedslisten og Socialdemokratiet, for at sikre en Arnepension.
Så den her er lavet på tværs af den politiske midte.
Det er det første, jeg vil sige.
Det andet, jeg vil sige, er, at jeg havde lejlighed til at være sammen med Arne 1. maj.
Det var der, Arne gik på sin Arnepension.
Der var også andre, der ikke hedder Arne, men som stadig væk er glade for Arnepensionen, der gik på Arnepension den dag.
Det er jo fantastisk at se mennesker, der har knoklet i årtier på det danske arbejdsmarked med meget hårdere jobs, end nogen af os her i Folketingssalen nogen sinde kommer til at have, som nu velfortjent med værdighed og uden at skulle visiteres kan træffe beslutning om, at de ønsker at trække sig tilbage.
Jeg elsker det.
Alt ved Arnepensionen elsker jeg.
Nok om glæden ved det.
Hvad er de næste skridt for danske lønmodtagere?
Det allerallervigtigste er jo at sikre, at de er i arbejde.
I arbejdsmarkedspolitikken er der meget, der er vigtigt, men alting starter og slutter jo med, om danskerne har et arbejde at stå op til om morgenen.
Derfor er jeg rigtig glad for, at vi med den økonomiske politik, vi nu i en årrække har ført, er et sted, hvor beskæftigelsen aldrig har været højere, og hvor arbejdsløsheden er lav, for det giver en grundlæggende tryghed og sikkerhed for danske lønmodtagere.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-05-14:
Nu fik jeg jo ikke noget svar på mit spørgsmål.
Jeg er glad for, at statsministeren er begejstret for Arnepensionen.
Det synes jeg der er al god grund til.
Jeg synes, den var et brud med den måde, vi havde kigget på pension på i mange år, og at det var på tide, efter at man indgik velfærdsaftalen, hvor man jo meget klart sagde, at en stigning i pensionsalderen så også skulle følges af, at vi stadig væk havde efterlønnen.
Den fjernede blå blok, og Arnepensionen var så en kompensation for, at efterlønnen blev afskaffet, dog ikke helt.
Det med Radikale Venstre er jo rigtigt – men dem har jeg sådan set aldrig regnet for at tilhøre rød blok, det må stå for statsministerens egen regning – men jeg lagde mærke til, at vi også gjorde det med Dansk Folkeparti, og det synes jeg sådan set var fint nok.
Der har vi haft et arbejdsmarkedspolitisk flertal, der har givet mening.
Men det, jeg definerer som rød blok, er sådan set Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten.
Det er rigtigt, at vi ikke havde mandater til at gøre det alene og samarbejdede med andre, men pointen er, og det var det, mit spørgsmål gik på: Skal man i fremtiden regne med, at danskere først skal kunne gå på pension, når de er 75 år?
Hvis vi nu tager velfærdsaftalen, som den oprindelig var tænkt, skal man fortsætte, til man er 75 år, men efterlønnen, som også var en del af velfærdsaftalen, forsvandt jo.
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Men grunden til, at jeg går ind i den her diskussion om mandaterne, er jo, at jeg kan se, at fru Pia Olsen Dyhr i mange sammenhænge siger, at Socialdemokratiet bare kunne have dannet en rød regering, bl.a. på det her område.
SF, Enhedslisten, Alternativet og Socialdemokratiet har ikke 90 mandater.
Så det, jeg synes at SF lige nu foregøgler danskerne, er, at der er et helt andet politisk flertal, der ville kunne føre en helt anden politik.
Det tror jeg da ikke at Radikale Venstre er enige i – og jeg kan se, at hr. Martin Lidegaard glæder sig over opmærksomheden – i forhold til tilbagetrækningsordningerne.
Ikke alene har man været imod Arnepensionen.
Man er jo faktisk også tilhænger af at afskaffe efterlønnen i Radikale Venstre, så det er ikke et spørgsmål om, at der er nogle borgerlige partier, der ønsker at forringe efterlønnen.
Så det røde flertal, fru Pia Olsen Dyhr turnerer rundt med forestillingen om, findes ikke, og det bliver SF jo nødt til at forholde sig til.
Det ved jeg også at fru Pia Olsen Dyhr gør i andre sammenhænge.
Jeg skal også nå at svare på det konkrete spørgsmål, men det kan jeg så måske gøre i tredje runde.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-05-14:
Nu kan jeg jo mærke, at statsministeren er rigtig i hopla, og det er super dejligt.
Men nogle gange er det sådan, at når man skaffer flertal herinde – det har vi sådan set oplevet tidligere, også da der sad en mindretalsregering alene bestående af Socialdemokraterne – så er det jo ikke alle partier, man nødvendigvis laver alting sammen med.
Men det, jeg er optaget af, er, at pensionsalderen stiger.
Det er vi ikke i SF afvisende over for skal ske, for folk som statsministeren og jeg selv er jo kommet ud på arbejdsmarkedet forholdsvis sent.
Vi vil nok godt kunne holde til at blive ved til op i 70'erne.
Men der er jo folk, der er kommet på arbejdsmarkedet, da de var 14 år gamle.
De skal have en mulighed for at gå tidligere på pension.
Og i forhold til den efterløn, som et blåt flertal jo afskaffede med De Radikales stemmer – og jeg tror, at fru Mette Frederiksen faktisk som beskæftigelsesminister gennemførte at afskaffe efterlønnen som en af de første ting i 2011 eller 2012 – synes jeg faktisk, at vi skal sørge for at genoprette den balance.
Eller vil det være umuligt for Socialdemokratiet, fordi man er i den her, kan jeg forstå, meget elskede regering?
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Nu bliver der spurgt om flere forskellige ting.
Jeg forstår, at SF ikke er imod, at pensionsalderen hæves, og det er sådan set godt, for så vidt jeg kan se, har Karsten Hønge lige sagt noget andet.
Så det er jo sådan set godt at få på plads, og det er sådan set også godt for dansk økonomi, for en ret stor motor i vores offentlige økonomi er, at der er en indeksering af folkepensionsalderen.
Det kommer vi til at skulle tage stilling til i 2025, hvad angår et 5-årigt perspektiv.
Når vi har været optaget af Arnepensionen, er det jo, fordi vi ved, at alle ikke kan blive ved med at arbejde.
Der er nogle, der godt kan, og det er rigtig godt for dem, men der er også nogle, som er startet tidligere på arbejdsmarkedet, og som har haft hårde job, og dem vil jeg og dem vil vi altid være optaget af at der er en god og værdig tilbagetrækningsmulighed for.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-05-14:
Tænk sig at arbejde så hårdt for statens skyld!
Man kan i hvert fald ikke anklage ham for, at han hentede sine børn for tidligt fra daginstitution den dag.
Nu er det jo ikke for at sammenligne statsministeren med Stalin, men statsministeren kan jo godt lide at sammenligne danskernes arbejdsmoral med russernes.
Det er jo ikke så længe siden, at statsministeren sagde, og nu citerer jeg: Samlebåndene kører 24-7 i Rusland, og den diskussion, jeg hører mest om i Europa, er, at vi gerne vil arbejde mindre.
Men russerne går ikke hjem; de fortsætter, så jeg er ikke så sikker på, at alle skal gå hjem klokken 16 fra samlebåndet.
Sidste år var der også et citat om hele den her diskussion om, at folk gerne vil arbejde lidt mindre.
Der sagde statsministeren: Glem det venner, glem det.
Der tror jeg jo, at velfærd er mange ting.
Det er også mere end en stor offentlig sektor.
Velfærd kan jo også være fritid og kvalitetstid med familien, og der tror jeg, vi skal bevæge os hen et sted i fremtidens velfærdssamfund, hvor der er mere plads til familien.
Det kunne så være, at man ser på forskellige muligheder for, at man bedre kan trække lidt tidligt på en pension, mens børnene er helt små, og arbejde lidt mindre, og så mangler der selvfølgelig noget i den anden ende, eller at der er nogle skattemæssige fradrag, der gør, at det er lidt nemmere at gå lidt ned i tid, mens børnene er helt små, fordi det giver mere velfærd og livskvalitet.
Når det kommer til den slags børnefamilier, hvor man gerne vil arbejde lidt mindre i en kort periode af deres liv, er budskabet fra Socialdemokratiet til dem så også, at de bare skal glemme det?
Siger man også her: Glem det, venner, glem det?
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Nu har jeg jævnligt kontakt både med det jødiske mindretal i Danmark og med den israelske regering og har også haft mulighed for at have samtaler med den israelske præsident undervejs i det her forfærdelige forløb, og jeg tror ikke, der er nogen i Israel, der er i tvivl om Danmarks støtte.
Men der må så heller ikke være nogen palæstinensiske børn, der er i tvivl om, at vores hjerte græder, når de bliver slået ihjel.
Og med al respekt, vil jeg sige til fru Inger Støjberg, kan man jo godt have fokus flere steder på en gang.
Man behøver ikke kun at fokusere på én ting.
Man kan godt bakke op om Israels ret til et forsvar og til at forsvare sig selv, samtidig med at man understøtter den humanitære hjælp til de tusindvis af børn, der er uskyldige.
Hamas er ansvarlig for et terrorangreb, som er så bestialsk, at man knap kan gengive det.
Men de palæstinensiske børn har ret til at drikke vand, de har ret til at spise mad, de har ret til at komme i skole.
Det er det, vi arbejder for.
Martin Lidegaard (RV), 2024-05-14:
Mange tak.
Statsministeren åbnede jo med de to temaer uddannelse og EU, og det er to yndlingstemaer for Radikale Venstre, så jeg vil prøve at nå begge dele.
Ligesom statsministeren glæder jeg mig jo over hver eneste nye uddannelse, der er åbnet i yderområderne i Danmark.
Uddannelse er jo det, vi bygger vores demokrati og vores velstand og vores produktivitet på, som statsministeren også selv sagde tidligere.
Af den samme grund er jeg ulykkelig over, at man fra regeringens side sammen med SF, LA og Danmarksdemokraterne, samtidig med at der er kommet uddannelser ud i landet, så har valgt at skære på uddannelsespladserne i byerne.
Oven i det har de samme partier valgt at skære 10 pct. af universiteternes uddannelser, og desuden kan vi nu forvente, at en tredjedel af de resterende kandidatuddannelser bliver skåret med et år.
Derudover forlyder det – der er endnu ikke kommet et udspil fra regeringen – at man vil forkorte professionsuddannelserne, og at man vil lave adgangsbegrænsninger, højere adgangskrav, til gymnasierne, hvilket i øvrigt vil lukke gymnasier i yderområderne, hvor der netop er brug for flere på ungdomsuddannelserne, ud over at regeringen også har besluttet at skære i su'en.
Vi forstår fra radikal side ikke, at uddannelserne i modsætning til sundheds- og forsvarsområdet og tilbagetrækningsordningerne er blevet et nulsumsspil, hvor man ikke kan gøre noget bedre for nogle uden at gøre noget dårligere for andre.
For det er det, vi bygger vores fremtid på, og der er en dybt urimelig generationskløft i den politik.
Det er rigtigt, at vi er imod Arnepensionen og efterlønnen
, fordi vi stod fadder til en seniorpension, der både er højere i ydelsen, som er længere, og som er målrettet de nedslidte.
75 pct. af dem, der går på Arnepension, angiver selv, at de ikke er nedslidte, og tallet er for efterlønnen 88 pct., og vi bruger 63 mia. kr. om året på tilbagetrækningsordninger før folkepensionen.
Tænk, hvis vi brugte bare en lille smule af de penge på at investere i vores børn og unge.
Det kunne blive en ny generationskontrakt.
Det var med hensyn til uddannelser.
Hvad er egentlig statsministerens holdning til EU's landbrugspolitik?
Mette Frederiksen (S), 2024-05-14:
Er det ikke lige på kanten at komme herned i Folketingssalen og glæde sig over de uddannelser, der åbner ude i landet, når man har stemt imod den aftale?
Jeg er glad for opbakningen fra De Radikale, men jeg synes alligevel, det er frisk at glæde sig over de uddannelser, der er flyttet ud, når man ikke ville være med i den aftale, og undskyld mig, men vi kan jo ikke gøre begge dele.
Vi kan jo ikke stå her i Folketinget og sige, at vi vil have uddannelser i hele Danmark, men ikke skære ned på uddannelsespladser i byerne.
Man kan jo ikke gøre begge dele.
Så vi vil have uddannelser i hele landet, for det betyder helt utrolig meget for balancen i det her land, og det betyder i øvrigt også noget for, hvem det er, der uddanner sig.
For noget af det, vi kan se på nogle af de uddannelser, der ligger længere væk fra de store byer, er jo, at der er voksne mennesker, der har arbejdet i nogle år, og som nu har mod på at tage en uddannelse, og det betyder helt utrolig meget for vores velfærdssamfund.
Men hvis man ikke også har modet til at sige, at der, når der skal være en læreruddannelse derude, så også skal være færre uddannelser inde i byen, og at der, hvis vi gerne vil have flere til at tage en velfærdsuddannelse og tage en erhvervsuddannelse, så også er færre, der skal gå på universitetet, så kommer det jo ikke til at fungere i virkelighedens verden.
Så jeg står på mål for med alle de udfordringer, vi kigger ind i, altså at vi har brug for, at der er nogle flere unge, der har lyst til at tage en velfærdsuddannelse, at der er flere unge, der tager en erhvervsuddannelse, og at der er flere unge, der tager en uddannelse uden for de store byer, at konsekvensen af det så også er, at der skal være færre universitetspladser i de store byer.
Det er den politik, vi har, og jeg tror ikke alene, at det her kommer til at gavne balancen i Danmark, men jeg tror også, at det kommer til at styrke trivslen blandt vores børn og unge, og at det kommer til at styrke vores velfærdssamfund, og at det dermed gør alt det, som Radikale Venstre i øvrigt også gerne vil.