runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2020-03-10:
Forældelsesfristen vil gælde for vildledende markedsføring af fast ejendom, kreditaftaler til finansiering af eller med sikkerhed i fast ejendom samt løbende kontraktforhold med angivelse af varig pris.
Formålet med den udvidede forældelsesfrist er grundlæggende at sikre Forbrugerombudsmandens mulighed for at håndhæve overtrædelser i forbindelse med markedsføring af disse goder og dermed sikre en bedre forbrugerbeskyttelse.
Forslaget omfatter vildledende markedsføring af fast ejendom, f.eks. sager om projektsalg af lejligheder, hvor der ofte først er mulighed for at konstatere, om markedsføringen af projektlejlighederne har været vildledende, efter at lejligheden er blevet opført.
Det kan bl.a. dreje sig om vildledende markedsføring af lejlighedens størrelse eller inventar – og ja, der kan sagtens gå mere end 2 år, som er den nuværende forældelsesfrist, fra at der har været foretaget markedsføring og aftalen er indgået, til at man som køber rykker ind i ejendommen.
Og så er det jo lidt absurd, at man på grund af forældelsesfrister altså ikke har mulighed for at holde sælger oppe på de løfter, man blev præsenteret for.
Det samme gælder i forhold til kreditaftaler til finansiering af eller med sikkerhed i fast ejendom.
Jeg tror, at der er mange, der husker de eksempler, hvor boligejere fik at vide, at nu kunne de tage et lån med en fast pris i hele lånets løbetid, men at man så ikke havde taget højde for, at der var mulighed for at justere på bidragssatserne.
Det ville så heller ikke være muligt at håndhæve det, hvis markedsføringen er foregået mere end 2 år tidligere, i forhold til hvornår bidragssatserne måtte blive hævet.
Så gælder det også vildledende markedsføring i løbende kontraktforhold, hvor den erhvervsdrivende markedsfører sig med varige priser på f.eks. et mobilabonnement, men hvor der længere nede i aftalevilkårene – stående med småt – reelt er mulighed for at hæve priserne.
Det er sådan set ikke særlig smart, at markedsføringsloven kan overtrædes, bare forældelsesfristerne er korte nok, fordi konsekvensen først kommer mere end 2 år efter.
Det er en del år siden, vi lavede en meget stor oprydning i forældelsesfristerne på en lang række områder, og det giver sådan set også rigtig god mening, at vi har sørget for en langt større ensartethed, når det gælder forældelsesfrister.
Men omvendt skal man jo ikke være blind for, at man skal forholde sig til virkeligheden, og når man kan se konkrete eksempler på, at de nuværende forældelsesfrister simpelt hen ikke giver den beskyttelse, som forbrugerne har krav på, så er vi naturligvis fra Venstres side klar til at medvirke positivt, for vi er tilhængere af, at forbrugerne skal have en ordentlig forbrugerbeskyttelse.
Derfor er det ganske fornuftigt at forlænge de her forældelsesfrister, således at man eksempelvis ved projektkøb af en ejendom også kan holde sælger oppe på den markedsføring, man blev præsenteret for, også selv om der er gået mere end 2 år, fra at man skrev under, og til at man overtager sin bolig.
Hans Kristian Skibby (DF), 2020-03-10:
Tak, hr. formand.
Der skal ikke herske tvivl om i forhold til det lovforslag, som vi her behandler, at Dansk Folkeparti anser det for at være af stor nødvendighed, at markedsføringslovens vildledningsbestemmelser, både i retsmæssig forstand, men også i praksis, er brugbare i forhold til at kunne beskytte forbrugerne imod eksempelvis dårlig og vildledende markedsføring.
Hvis man kigger på de eksempler, der har været, er det efter Dansk Folkepartis opfattelse ganske klart, at der er behov for de sanktioner, som der nu bliver indført i loven, hvor vi bl.a. kan se frem til en længere forældelsesfrist.
Hvis man kigger på de tre kategorier, som er nævnt i bemærkningerne til lovforslaget, er der i forbindelse med køb af projektlejligheder, altså hvor man køber lejligheder, der ikke er bygget færdig endnu, tale om, at man i en række konkrete tilfælde har oplevet en særdeles forkert måde at gøre det på, hvor man, havde jeg nær sagt, vildleder køberne og investorerne af de her omtalte lejligheder.
Det bliver der nu gjort noget ved, i forhold til at man får indskærpet, at der skal være en længere periode i forbindelse med at kunne få sager rejst hos Forbrugerombudsmanden.
Det samme gælder med hensyn til kreditaftaler i forhold til finansiering og lånoptagning i forbindelse med køb af fast ejendom i Danmark.
Det er en praksis, som også har vist sig på nogle områder at være kraftigt udfordret.
Så er der det sidste, som flere måske kender i mindre skala, og det drejer sig om abonnementsordninger, hvor der er vildledende markedsføring, i forhold til hvad det egentlig er for et produkt og abonnement, man køber.
Så alt i alt anser Dansk Folkeparti det som en rigtig god præcisering.
Det er en ændring, som gør, at langt færre forbrugere vil komme i klemme på de omtalte områder.
Og det betyder også, at for dem, der måtte komme i klemme, vil en længere frist medføre, at det er muligt at få langt flere af sagerne rejst.
Og på den baggrund kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Katrine Robsøe (RV), 2020-03-10:
Tak for ordet og tak til mine kolleger fra de andre partier, der allerede har været heroppe, for en rigtig god gennemgang af lovforslaget.
Lovforslaget omfatter jo en udvidelse af forældelsesfristerne, hvor udvidelsen egentlig er ret begrænset til nogle helt specifikke områder, hvor Forbrugerombudsmanden har konstateret, at der er konkrete problemer.
Man har simpelt hen ikke haft mulighed for at gribe ind, selv om Forbrugerombudsmanden har vurderet, at der i en række sager kunne være tale om vildledende markedsføring.
De tre områder, hvor der er konstateret problemer, er teleområdet, hvor teleselskaber bl.a. markedsførte en pris på et abonnement som fast for altid, men hævede prisen efter 2 år.
Det er realkreditområdet, hvor realkreditlån blev markedsført som værende lån med en fast ydelse, selv om realkreditinstituttet efterfølgende hævede bidragssatsen.
Og sidst, men ikke mindst, har der været et tilfælde med projektlejligheder, hvor den færdige bolig viste sig at have et langt mindre boligareal, end forbrugeren var blevet lovet i salgsopstillinger og på tegninger af lejlighederne.
Da forbrugeren opdagede det, var forældelsesfristen på de 2 år løbet ud.
Det er alligevel en slat, og det er en rigtig træls overraskelse at få i sin nye lejlighed.
Jeg er glad for at se, at der hos de hørte organisationer også generelt er stor opbakning til lovforslaget.
Og når det er sagt, vil jeg bare sige, at De Radikale også støtter lovforslaget.
Theresa Berg Andersen (SF), 2020-03-10:
Tak for det.
Lovforslag nr. L 123 ser ganske fornuftigt ud.
Det synes vi det gør, fordi forældelsesfristen for vildledende markedsføring af fast ejendom forlænges fra 2 til 5 år.
Det giver en øget forbrugerbeskyttelse.
Boligkøb er ofte en vigtig investering, som kræver sikkerhed for forbrugerne.
Med det her forslag mindsker man de bekymringer, som man muligvis kan stå med, når man investerer i en bolig.
Med en forældelsesfrist på 2 år kan der i visse tilfælde vise sig at være problemstillinger, som først optræder senere end efter 2 år, så 5 år giver rigtig god mening.
SF er positive over for ethvert tiltag, der øger rettighederne for og beskyttelsen af vores forbrugere, så vi støtter forslaget.
Victoria Velasquez (EL), 2020-03-10:
Tak for det.
I Enhedslisten støtter vi lovgivning, som forhindrer misvisende markedsføring og købsoplysninger, der vildleder os som forbrugere.
Vi kender det fra bl.a. bolig- og lånesektoren, og vi ser derfor meget positivt på, at regeringen vil forlænge forældelsesfristerne fra 2 til 5 år, så forbrugere kan nå at reagere, og så Forbrugerombudsmanden faktisk også kan nå at føre sagerne.
Enhedslisten støtter derfor det nærværende lovforslag, men vi undrer os også lidt over, hvorfor det er, at forlængelsen kun skal gælde køb af fast ejendom, boligkreditaftaler og abonnementer.
Det er vel ikke kun i de her sektorer, at der finder vildledende markedsføring sted.
Nu kan ministeren jo ikke være her, så det kan være, at det er et spørgsmål, vi sender over til udvalgsbehandlingen, hvor jeg glæder mig til det videre arbejde.
Mona Juul (KF), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Et ord er et ord, altså lige indtil det så ikke er det.
Det kan der i sådan et tilfælde være rigtig mange årsager til.
Måske hørte man noget forskelligt, og måske hørte man ikke godt nok efter.
Måske vil man høre noget andet, og måske vil man gerne holde ord, men kunne ikke.
Og måske er man bare fyldt med løgn.
Uanset hvorfor og hvordan har vi regler for den slags, for moral er godt, men lovgivning er heller ikke altid at foragte.
F.eks. har vi jo markedsføringslovens § 1, der siger, at man ikke må foretage handlinger, som strider mod god markedsføringsskik.
Det betyder, at markedsføringsaktiviteter skal være lovlige, at de skal være sømmelige, at de skal være hæderlige, og at de skal være sandfærdige – nogle gode ord, som reelt bare betyder, at du selvfølgelig ikke må love guld og grønne skove, hvis du ved eller tror, at du ikke kan holde, hvad du lover, altså ikke kan levere guld og grønne skove.
Hvis alle bare levede op til denne ene paragraf, var der ikke brug for flere, og der var ikke brug for, at vi stod her i dag, men det er desværre ikke altid tilfældet.
For desværre har det vist sig, at forældelsesfristen for klager over visse produkters markedsføring er for kort – af den simple årsag, at man først har mulighed for at opdage eventuelt oversalg, altså også det, man kalder vildledende markedsføring i nogle tilfælde, efter de normale fem års klagefrist.
Det er selvfølgelig ikke fair, og derfor bakker Konservative op om at forlænge forældelsesfristen, så Forbrugerombudsmanden reelt har mulighed for at håndhæve reglerne om vildledende markedsføring.
Men hvorfor egentlig til 5 år?
Hvad er argumentet herfor?
Og samtidig synes jeg, det er vigtigt at fokusere på de produkter, hvor der er en særlig risiko, og det er bl.a. de nævnte forhold, hvor det er af stor økonomisk betydning for forbrugerne.
Derfor forekommer det lidt ude af proportioner at medtage løbende kontraktforhold, hvor der loves en varig pris, altså typisk det, der foregår på telemarkedet, mobilabonnementerne – ikke fordi det er okay at love noget, man ikke kan holde, men fordi vi også lige må tage hensyn til, at markedet løbende udvikler sig.
Og her kunne det være, at de 5 år er lidt for voldsomt.
Lad mig slutte med lige at påpege, at selvfølgelig er der også en form for administrativ byrde for virksomhederne med det her lovforslag.
Ministeriets svar i forbindelse med høringen er på dette punkt virkelig ringe, synes jeg, og vidner måske også lidt om manglende indsigt i, hvad det er, der foregår i en virksomhed, når man skal opgøre nogle ting.
Der er gode intentioner i lovforslaget, konkluderer jeg.
Jeg glæder mig til i udvalgsarbejdet at høre mere om, hvorfor ministeriet er landet på 5 års forældelsesfrist, og hvorfor så forskellige eksempler på vildledende markedsføring med samme økonomiske konsekvenser for forbrugerne skal være i samme lovforslag.
Tak for det.
Torsten Schack Pedersen (V), 2020-03-10:
Hvis jeg lige så rigtigt, tror jeg, at SAS har bebudet, at de vil bede deres medarbejdere om at gå ned i løn de næste 3 måneder.
Synes ministeren, at det i den situation så giver mening at pålægge erhvervslivet nye byrder?
Jeppe Bruus (S), 2020-03-10:
Altså, hvis man kigger på den her lovgivning i sammenhæng med det, vi også har lavet, og som vi jo i fællesskab også er ved at kigge på, nemlig at fjerne nogle af de her utryghedsskabende lejre og sætte ind over for den stigende udfordring, der jo også var med et stigende antal hjemløse, der fyldte meget i gadebilledet, så har den jo haft en effekt.
Har den fjernet problemerne for de hjemløse, der lever på gaden?
Nej, det tror jeg sådan set ikke den her.
Der er stadig væk udfordringer, og det er jo sådan – og det ved Enhedslistens ordfører også godt – at det bestemt ikke er vores politik at skulle jagte den enkelte hjemløse rundt i gaderne, og derfor har vi jo bl.a. også forholdt os til spørgsmålet om, hvornår der er tale om en utryghedsskabende lejr, og hvornår der ikke er, og det er sådan set også af respekt for, at vi har nogle hjemløse, som af den ene eller den anden årsag lever det liv, og som vi også forsøger at skabe gode rammer for.
Rosa Lund (EL), 2020-03-10:
Det kan være godt både for mig og Enhedslisten, men sikkert også for andre at få understreget, at det ikke er Socialdemokratiets politik at jagte den enkelte hjemløse.
Derfor vil jeg så bare gerne spørge: Hvorfor skal vi så have den her lovgivning, som betyder, at det er blevet kriminelt for en hjemløs at tigge 5 kr. til en kop kaffe?
Altså, der er jo nu mulighed for, at den person kan blive idømt en bøde.
Det er for mig at se en jagt på den enkelte hjemløse.
Jeg synes, det er dejligt, hvis Socialdemokratiet har nogle bud på, hvordan vi forhindrer hjemløshed, men hvad er Socialdemokratiets bud på, hvordan vi så laver god lovgivning, som ikke jagter den enkelte hjemløse?
For det gør det her jo.
Jeppe Bruus (S), 2020-03-10:
Det drøfter jeg meget gerne, men jeg tror, det er en lidt større diskussion.
Lad os nu bare lægge svesken på disken: Det her handler jo om, at vi for nogle år siden oplevede en situation, hvor der var et stort antal udenlandske hjemløse, der især kom til København og de store byer, og at der derfor var behov for at sætte ind over for det.
Det gjorde vi ved at gøre det forbudt at slå sig ned i permanente lejre og begå forskellige former for kriminalitet.
Hvad angår det, som Enhedslistens ordfører siger, om at tigge en femmer, så er tiggeri jo allerede i dag forbudt.
Det her handlede om utryghedsskabende tiggeri, og man skærpede straffen og gav mulighed for at give en straf uden forudgående advarsel, og det var jo også for at fjerne noget af det pres.
De to love plus andet har haft den effekt, at det også har taget noget af presset af de hjemløse, der er.
Vi kan og vil ikke diskriminere på baggrund af nationalitet, men det er da ingen hemmelighed, at det har haft en effekt i forhold til at sætte ind over for den udvikling, vi oplevede for nogle år siden.
Inger Støjberg (V), 2020-03-10:
Tak for det.
Lovforslaget her handler om, præcis som den socialdemokratiske ordfører sagde lige før, hvorvidt vi skal bevare de regler, som et bredt flertal i Folketinget indførte i 2017, som betyder, at politiet ikke først skal give en advarsel, hvis personer tigger i nærheden af f.eks. metrostationer og gågader, og at straffen for tiggeri som udgangspunkt giver 14 dages fængsel i førstegangstilfælde.
Grunden til, at vi indførte reglerne i 2017, var jo især, at vi både i sommeren 2016 og i 2017 i København så en massiv tilstrømning af hjemløse fra andre lande, som etablerede sig i større lejre, og som ernærede sig ved at tigge ved bl.a. stationer og på gågader.
Jeg husker tydeligt en dag, da jeg var ude at kigge på nogle af de her ting og så det ved selvsyn, men jeg husker også alt det, vi så ved Trinitatis Kirke ved Rundetaarn, hvor der var opstået en større romalejr på kirkens område, og hvor kirkens medarbejdere til sidst blev tilbudt at få hepatitisvaccine, fordi de skulle gå og rydde op i affald og ekskrementer hver eneste morgen efter lejrens beboere.
Det havde simpelt hen på det tidspunkt nået et niveau, hvor det var fuldstændig uacceptabelt.
De var simpelt hen til stor gene for deres omgivelser i form af alt fra støj og uro til uhygiejniske sanitære forhold, og det prægede i meget høj grad bybilledet.
De var i Danmark med det ene formål at ernære sig ved tiggeri.
Og det skabte en enorm utryghed for borgerne her i København, men også i andre store byer.
Derfor indførte et bredt flertal i Folketinget i sommeren 2017 en skærpelse af straffen for tiggeri sammen med bl.a. muligheden for at forbyde de her utryghedsskabende lejre.
De seneste to somre har vi ikke set de samme problemer med de her lejre, og politiet har vurderet, at hvis vi lemper reglerne, risikerer vi, at problemet blusser op på ny.
Stramningerne har desuden medført en del udsendelser af folk, som blot kom her til Danmark for at ernære sig ved tiggeri.
Det er naturligvis også derfor, at vi i Venstre på ingen måde ønsker os tilbage til situationen før, og det er selvfølgelig også derfor, at vi støtter op omkring det her lovforslag.
Danskerne kan simpelt hen ikke være tjent med andet.
Pernille Bendixen (DF), 2020-03-10:
Mange tak, formand.
Det kan jo gøres relativt kort.
Vi støtter naturligvis forslaget.
Så må vi endelig fortsætte ad den vej.
Det skal vi lige arbejde lidt videre på.
Men foreløbig har lovforslaget i hvert fald vores fulde opbakning.
Kristian Hegaard (RV), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Der var engang et parlament.
Årstallet var 2017.
Det skulle holde afslutningsdebat om det politiske år, der var gået, og om hvad der var nået.
Men nej, den her dag, hvor man så tilbage på et helt år, var det i stedet de hjemløse, der stod for skud og samlede et flertal.
Det handlede ikke om, hvordan man kunne forbedre deres situation, for da dagen oprandt og solen var gået ned, var der efter en hel dag med politiske diskussioner om året, der var gået, pludselig flertal i parlamentet for, at man i stedet for først at give hjemløse en advarsel ved tiggeri på uhensigtsmæssige steder så skulle sende dem direkte i fængsel – direkte i fængsel! – ligesom hvis man lander på det forkerte felt i »Matador«.
Og i stedet for at parlamentet gik på sommerferie, som det var tiltænkt, blev parlamentet efterfølgende hasteindkaldt til et lovforslag om en ny straf for hjemløse.
Sådan vil fremtiden formentlig skrive om tilblivelsen af den her lov.
Om det skal blive en lykkelig afslutning på eventyret eller vi fortsat skal jagte hjemløse, er op til os selv, men for Radikale Venstre står det klart: Man har ikke selv valgt at være hjemløs, og der er ikke nogen, der af egen fri vilje har valgt at ville tigge; det gør man af nød.
Derfor er der her tale om et socialt problem, og ikke om noget, man kan løse med en straf.
Derfor skal vi i højere grad bekæmpe hjemløshed frem for hjemløse.
Som det nævnes i høringssvarene fra bl.a. Kirkens Korshær, sker der en ret vilkårlig håndhævelse af det her, og Gadejuristen har i deres høringssvar konkrete eksempler på, hvordan den her lov eksempelvis er anvendt for mennesker med handicap eller tiggere, der har siddet helt stilfærdigt med deres kop og ikke konfronteret nogen.
Derfor bør vi have en mere grundig evaluering af omfanget og definitionen af utryghedsskabende tiggeri, inden vi uden videre fjerner den her udløbsklausul, for der er, som organisationerne fuldstændig enstemmigt anfører, ikke rigtig på det foreliggende grundlag nogen dokumentation for reglens effekt.
Der er for meget tror og synes i lovbemærkningerne og for lidt fakta.
Også FN har kritiseret de her regler, for det at tigge kan være livsopretholdende for nogle af de her mennesker, og det kan man altså ikke forbyde eller straffe sig ud af.
Det er klart, at alt, hvad der handler om organiseret betleri, ikke er acceptabelt, men det ligger altså allerede inden for kategorien organiseret kriminalitet eller menneskehandel, og det vil vi sådan set gerne være med til at sætte ind over for, men vi løser ikke noget problem med den her lov.
Vi skubber det rundt eller skaber højst sandsynligt et nyt.
Derfor stemmer Radikale Venstre imod.
Rosa Lund (EL), 2020-03-10:
Tak for det.
Og tak til hr. Jeppe Bruus for argumenterne og for talen.
Jeg vil egentlig bare gerne høre Socialdemokraternes ordfører komme med et bud på, om vi reelt har løst nogle problemer med den her såkaldte tiggerilovgivning.
Altså, har det stoppet hjemløshed?
Findes der ikke længere mennesker i Danmark, der har behov for at tigge en femmer til en kop kaffe?
Jeg vil bare gerne høre Socialdemokratiets bud på, om den her lovgivning faktisk har løst noget som helst.
Kristian Hegaard (RV), 2020-03-10:
Alle synspunkter, der kommer frem, og alle fakta gør sig naturligvis gældende, hver eneste gang Radikale Venstre tager stilling til en given sag.
Jeg er glad for, at spørgeren lige nævner den her sag om grænsekontrol, for Dansk Folkepartis påstand om, at der var fundet skydevåben, blev meget klart tilbagevist af Detektor i den pågældende artikel.
Så der var mange fine ting, der blev afdækket i det her, og jeg kan sådan set fuldstændig stå inde for, hvad jeg sagde i den debat, nemlig at der ikke var fundet skydevåben.
Det var der heller ikke.
Til gengæld var der eksempelvis fundet slangebøsser og peberspray – det var altså tilfældet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-03-10:
Man skal jo passe på med at nævne referencer, for det giver selvfølgelig ordføreren lejlighed til ikke at besvare spørgsmålet.
Så må jeg stille det lidt mere konkret.
Altså, er hr. Kristian Hegaard enig i, at den lovændring, som vi vedtog for et par år siden, har medført et dramatisk fald i antallet af udenlandske tiggere, der kommer til Danmark?
Det er simpelt hen blevet mindre attraktivt for rumænske og bulgarske og andre østeuropæiske tiggere at komme til Danmark.
Og hvis hr. Kristian Hegaard accepterer det som et faktum, vil hr. Kristian Hegaard så ikke også medgive, at loven har været effektiv?
Kristian Hegaard (RV), 2020-03-10:
Som jeg nævnte i min ordførertale, er der jo ikke nogen evalueringer eller undersøgelser, der på nogen måde dokumenterer effekten af den her lov, og det er jo det, der er problemet.
Så er det, ligesom vi famler i blinde, og der bliver for meget »tror« og »synes« i den her debat, og det har jo store konsekvenser for nogle af de mennesker, der er allermest udsatte.
Når Gadejuristen fremhæver eksempler på meget sårbare og udsatte mennesker, som vilkårligt bliver udsat for det her, og som ikke har konfronteret nogen, så har det konsekvenser, og det må vi altså evaluere først, inden vi fortsætter med loven.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Forslaget her handler jo om, at vi skal opretholde den lovgivning, som indførte skrappere sanktioner over for tiggeri.
Og hvis vi ikke vedtager lovforslaget, falder sanktionerne væk.
Jeg er sådan set ikke uenig i, at der kan være problemer med tiggeri.
Og jeg synes især, at der er et behov for, at vi gør mere ved den organiserede form for tiggeri, hvor bagmænd tit udnytter andre mennesker i en svær situation til at skaffe sig selv indtægter.
Jeg synes faktisk, at vi trænger til at få skærpet den del i lovgivningen, og jeg synes egentlig også, at det er noget, man bør overveje i den næste handlingsplan mod menneskehandel, for det er klart, at det er en meget uacceptabel situation.
Men det er jo ikke det, det her lovforslag handler om.
Det skærer tværtimod alle over en kam.
Og jeg er meget enig med organisationerne SAND, Institut for Menneskerettigheder, Kirkens Korshær og mange andre i, at det her kriminaliserer fattigdom, når man giver fængselsstraffe for at tigge.
Jeg synes, det er et socialt problem, og det skal ikke bekæmpes retspolitisk.
Og så melder jeg mig nok ind i det kor, som synes, det er lidt sløjt, at vi ikke har fået en evaluering, forud for at vi nu går i gang med at behandle det her forslag.
Jeg synes jo, at vi på en eller anden måde burde have en grundigere debat af et forslag, som har været så kraftigt diskuteret, at man ligefrem har sat en solnedgangsklausul på.
Og dermed kunne man måske drøfte, om det her lovforslag var værd at opretholde, men det er svært at få den debat, når der ikke er lavet en samlet evaluering.
Men der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i SF afviser det her forslag.
Pernille Bendixen (DF), 2020-03-10:
Tak for det.
Jeg vil bare spørge ordføreren, om ordføreren ikke er enig i, at det at være fattig og udsat er et socialt problem, at det sådan set er noget, der hører inde under sociallovgivningen og faktisk ikke rigtig har noget med den her lovgivning at gøre.
Mener ordføreren, at vi skal holde op med at lovgive i straffelovgivningen, fordi vi har fattige mennesker i Danmark?