runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-12:
Det er selvfølgelig voldsomt at få en så stærk ros, som så bliver brugt til at sige, at man slet ikke er forberedt som minister.
Men jeg kvitterer for det første.
Det tager jeg direkte til mig her i december måned.
Jeg er et hundrede procent uenig i, at man skal udvikle den model, som Enhedslisten lægger op til.
Det er jeg simpelt hen, fordi jeg ikke mener, det er den vej, EU skal gå, og det er jo bare en politisk uenighed, sådan er det.
Jeg tog så et forbehold, og man kan jo diskutere, om det var rigtigt eller ej at tage det forbehold, og det er jo, fordi der trods alt også er bemærkninger til forslaget.
Og jeg har ikke en til en studeret de to forslag, som vi ser, altså fra den europæiske fagbevægelse og så fra Enhedslisten.
Men det er klart, at hvis hr. Finn Sørensen siger, at det er en til en det samme, så er det fint nok.
For så er jeg også et hundrede procent imod det, som den europæiske fagbevægelse måtte være kommet med.
Finn Sørensen (EL), 2017-12-12:
Jamen så kan jeg bekræfte, at det er nøjagtig det samme, og at der i bemærkningerne ikke er noget som helst, der forsøger på at fortolke den europæiske fagbevægelses forslag på en anden måde, end fagbevægelsen selv har fortolket det.
Baggrunden for den europæiske fagbevægelses forslag er jo Lavaldommen og nogle efterfølgende domme ved EU-Domstolen, som knægtede konfliktretten, og som fratog medlemslandene nogle vigtige redskaber til at sikre, at udenlandske arbejdere arbejdede på nøjagtig samme vilkår som værtslandets arbejdere.
Det er jo formålet med den.
Det vil jeg altså bare bede ministeren om at forholde sig til og så prøve at gå lidt ind i diskussionen.
Ministeren bør forholde sig til, om det virkelig kan være rigtigt, at det står i vejen for vækst og beskæftigelse, at man sikrer konfliktretten og fagbevægelsens og arbejderbevægelsens faglige og sociale rettigheder.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-12:
Sådan som jeg forstår det, er det helt afgørende, at sociale rettigheder altid skal trumfe økonomiske rettigheder.
Det er jo det, som jeg forstår der er i forslaget.
Men så vil jeg også sige, at der jo er en diskussion om, hvor EU skal bevæge sig hen.
Det drejer sig om, hvordan man definerer sin EU-politik.
Og der mener jeg bare ikke, at det her er den vej, EU skal bevæge sig hen ad.
Så jeg tror ikke, at det her på nogen måde vil gavne det europæiske projekt.
Jeg tror, at det vil være med til at skabe endnu større afstand mellem beslutningstagere og borgere.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-12:
Jeg er sådan set enig med ministeren i, at det her afspejler en politisk uenighed mellem Enhedslisten og regeringen.
Det, som så er det store spørgsmål, er, om det også afspejler en politisk uenighed mellem et flertal i Folketinget og regeringen, altså om et flertal i Folketinget vil sikre lønmodtagernes interesser eller ej.
Det er jo interessant, og det får vi jo så at se på baggrund af diskussionen i dag.
Men jeg hørte ministeren sige, at ministeren opfattede EU-Domstolen som garanten for balancen på arbejdsmarkedet.
Er det korrekt forstået, eller hørte jeg forkert?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-12:
Jeg tror aldrig, hr. Søren Søndergaard hører noget forkert.
Jeg sagde – og vi mener – at hensynet, når det gælder fri bevægelighed og beskyttelse af arbejdstagere, er varetaget i både EU og EU-Domstolen.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-12:
Jamen jeg forstår bare ikke, hvordan man kan komme til den konklusion, at EU-Domstolen beskytter den balance.
Altså, vi husker jo alle sammen Lavaldommen, som dramatisk forrykkede den balance, og som betød, at der skulle en feberredning til i det danske Folketing.
Vi husker jo det brev, som en tidligere kollega til ministeren, nemlig daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen, sendte til Domstolen, og hvor han skrev, at man for det første ikke skulle blande sig i faglige spørgsmål, og for det andet, at hvis man gjorde det alligevel, skulle man i hvert fald ikke blande sig i strejkeretten.
Det overhørte Domstolen så.
Dengang var det jo fuldstændig klart, og der er jo ikke ændret noget på Domstolens grundlag at dømme ud fra – intet.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-12:
Jeg er sådan set ikke sat i verden for at komme med vurderinger af en tidligere statsministers brev, som jeg ikke engang har hos mig her i dag, men jeg svarer gerne på det.
Jeg kan ikke huske, hvad Anders Fogh Rasmussen skrev på det tidspunkt.
Men adspurgt om, hvorvidt den sociale protokol, som Enhedslisten foreslår, er et fremskridt eller ej, så vil jeg sige, at jeg mener, at det vil være med til at underminere opbakningen til det europæiske projekt, og det er ikke det, jeg kæmper for.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-12:
Jeg prøver lige igen.
Altså, et flertal i det danske Folketing har vedtaget, at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention er en del af dansk lovgivning.
Det er den sådan set, uanset om den er skrevet ind eller ej,
men det er en detalje, som jeg synes at vi skal holde uden for det her.
Det har et flertal i det her Folketing vedtaget, det lægger vi til grund.
Hvis vi ikke vil det, er der jo en meget logisk måde at løse det på, og den består i at melde sig ud af Europarådet og træde ud af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. Når det forslag kommer fra Dansk Folkeparti, hvad det selvfølgelig vil gøre på et eller andet tidspunkt – og hvis ikke det kommer fra Dansk Folkeparti, vil det komme fra Nye Borgerlige, og flere og flere partier vil formentlig være med til det – så kan jeg garantere, at vi vil gentage det der med, at himlen falder ned.
Men det er bare ikke det, vi diskuterer nu.
Det, vi diskuterer, eller i hvert fald det spørgsmål, jeg stiller, er: Hvorfor stiller man ikke et forslag om at udtræde af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og af Europarådet?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Det er jo et rent processpørgsmål fra hr. Søren Søndergaard, der nu forsøger sig med en anden vej.
Hvor det før var sådan, at himlen faldt ned i hovedet på os, hvis man gjorde det her, får det så nu lige pludselig ingen betydning, fordi vi ikke vil sige det direkte og vi ikke på den her måde med det her forslag jo vil melde os ud, men sige, at det her skal skrives ud.
Det er jo det, der er forslaget.
Det er jo, at man skriver det ud af dansk lovgivning, så man sørger for, at det er os, der, som forslaget også lægger op til, i højere grad fastlægger, hvordan kursen skal være i Danmark.
Trine Bramsen (S), 2017-12-12:
Lovforslaget her udspringer af en sag fra København, hvor nogle unge begik et helt urimeligt og meget, meget groft overfald på uskyldige i julen 2014.
Jeg tror, det er en sag, som de fleste af os kan huske.
Jeg tror særlig, vi kan huske ofrene, særlig kvinden Nanna, der var udsat for det helt utilgivelige.
Mens sagen blev efterforsket, blev en af de formodede gerningsmænd varetægtsfængslet i eget hjem, efter at både Københavns Byret og landsretten sagde ja til modellen, der i første omgang skulle anses som et forsøg.
De øvrige formodede gerningsmænd blev det vurderet at den model ikke kunne passe til, da det kræver stærke forældreressourcer og ikke mindst, at det er første gang, der begås kriminalitet.
Og så er vi ved at være henne ved det, som lovforslaget her handler om, nemlig at retterne i dag kan bestemme, at varetægtsfængslingen skal ske i såkaldt surrogat.
I Københavns Kommune har man søgt om at bruge modellen i 11 tilfælde, men det er alene godkendt i 4, for det er jo sådan, at der skal være en dommer ind over.
Og det er det, som ministeren vil have ulovliggjort, altså ikke at der skal en dommer indover, men at man i det hele taget kan surrogatfængsles i eget hjem.
Ministeren begrunder sit forslag med, at det virker stødende, at forurettede, kort tid efter forbrydelsen er begået, kan risikere at møde en surrogatfængslet, eller en sigtet, som det er, på gaden i lokalområdet.
Her må jeg lige stoppe op, for det er jo netop ikke sådan, at man kan møde den surrogatfængslede på gaden.
Tværtimod er den unge enten på en ungdomsinstitution eller i de her meget få tilfælde derhjemme, altså i fængsel derhjemme.
Varetægtsfængsles unge i en traditionel arrest peger al – og det er al – forskning på, at det ikke har en positiv indflydelse på, at den unge bliver mindre kriminel, faktisk tværtimod.
De venner, som den unge får, og den manglende adgang til ressourcepersoner, der kan trække den unge ud af kriminalitet, har i sidste ende ikke en positiv effekt på at få den unge ud af kriminalitet.
Så er vi henne ved retfærdighedsargumentet.
Det må vi aldrig underkende, men vi skal bare huske på, at det her forslag ikke handler om, hvorvidt den unge bliver dømt eller ej, og det handler dermed ikke om, om den unge kommer til at afsone en reel straf eller ej, men derimod om, hvad der sker, før sagen kommer for retten, altså før sagen kommer for en domstol.
I Socialdemokratiet kommer vi ikke til at støtte forslaget her, for vi tror, at domstolene er gode nok til at vurdere, om det er retfærdigt, og om det giver mening, at unge førstegangskriminelle er varetægtsfængslede i eget hjem, særlig taget i betragtning, at det afvises i langt – langt – flere tilfælde, end den her model godkendes.
Det, vi i stedet for vil opfordre til, er, at man kigger på sagsbehandlingstiderne.
For et af problemerne her er jo, at det tager lang tid, fra forseelsen er begået, også alvorlige forseelser, og til det kommer for en domstol.
Hvis vi får nedbragt den sagsbehandlingstid, vil vi jo ikke stå med det problem, som egentlig er årsag til forslaget, som vi behandler her i dag.
Dorthe Ullemose (DF), 2017-12-12:
Grunden til, at jeg tager ordet her ved andenbehandlingen, er, at vi ved førstebehandlingen var overvejende positive, men vi er nået frem til at stemme imod forslaget.
Vi kunne godt stemme for forslaget, hvis man ville følge EU's anbefaling om, at medlemslandene opretholder regler eller indfører regler, der afviger fra direktivet, som Forbrugerrådet Tænk sådan set også har påpeget i deres høringssvar.
Totalharmoniseringen gør pakkerejsedirektivet til et minimumsdirektiv, der risikerer at sænke standarderne for forbrugerne i de EU-medlemslande, der har højere forbrugersikkerhed, end det nye direktiv foreskriver.
Det nye direktiv forhindrer os i at indføre nye nationale regler.
Det kan således godt være, at danske forbrugeres retssikkerhed ikke forværres, men vi kan ikke indføre nye nationale regler, hvis vi opdager huller i lovgivningen.
Så skal det ændres på et EU-niveau.
Så det bliver et nej fra os.
Preben Bang Henriksen (V), 2017-12-12:
Tak for det.
Det kræver enten en begrundet mistanke eller en særlig bestyrket mistanke.
Det fremstår af retsplejelovens § 762.
Jeg skal ikke komme nærmere ind på bestemmelserne.
Det kan eksempelvis være, at vedkommende deponerer sit pas i stedet for at komme i varetægtsfængsel, det kan være, at vedkommende stiller kaution – det bruges dog ikke i praksis, men muligheden er der ifølge loven – så man derved kan undgå at komme i varetægtsfængsel.
Det kan også være, at man skal anbringes i institution eller i hjemmet.
Det er så den undtagelse, der hedder i hjemmet, som justitsministeren og regeringen vil tage ud af bestemmelsen.
Det kan da selvfølgelig være betænkeligt, fordi man jo altid skal huske på, at vi skal anvende de mindst mulige midler over for folk, der jo pr. definition juridisk set er uskyldige som her, men dog alligevel mistænkt, enten begrundet eller særlig bestyrket mistænkt for en forbrydelse.
Når Venstre støtter forslaget her, ja, så skyldes det bl.a. det forhold, at ministerens forslag jo udelukkende vedrører grov personfarlig kriminalitet – grov personfarlig kriminalitet.
Det kan også være en række andre forbrydelser, der falder ind under personfarlig kriminalitet, men det kan ikke være rimeligt, at den, der er blevet maltrakteret på gaden om lørdagen, skal kunne møde sin gerningsmand om mandagen, fordi vedkommende er blevet fængslet i surrogat i eget hjem.
For det er jo altså sådan, at fængsles man i surrogat i eget hjem, ja, så fastsættes der jo som udgangspunkt vilkår om, hvordan man skal passe sin skolegang, og i øvrigt kan man jo færdes på gaden i en lang række situationer, som der er fastsat som vilkår.
Og der er det altså, at vi finder det ganske urimeligt, at bestemmelsen skal kunne anvendes, når der er tale om grov personfarlig kriminalitet.
Det er ganske, ganske få tilfælde om året, det her drejer sig om, men det ændrer selvfølgelig ikke på, at retssikkerhedsmæssigt skal tingene være i orden.
Vi synes, der er fundet en fin begrænsning her, når ændringsformuleringen nu er grov personfarlig kriminalitet.
Så Venstre kan i det store hele støtte forslaget.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-12:
Tak til ordføreren.
Jeg er jo rigtig ked af, at det her lovforslag er blevet fremsat.
Som ordføreren for Socialdemokratiet var inde på, bliver der jo taget en konkret vurdering af domstolene af, om den konkrete person egner sig til det.
Og vi ved jo fra forskningen, at det er en rigtig god idé, fordi den unge ikke bliver taget ud af skolen osv.
Og noget af det, jeg har så svært ved at forstå i forhold til både ordføreren fra Venstre og justitsministeren, er, når de udtaler, at det her jo er for at tage hensyn til offeret.
Jeg tror ikke, der er nogen herinde, der ikke gerne vil tage hensyn til offeret.
Men hvor er hensynet til det næste offer, som der bliver begået overgreb imod, fordi den unge fortsætter sin løbebane, og fordi vi ikke laver forebyggende tiltag, der sikrer, at den unge ikke går ud og laver ny kriminalitet?
Hvor er det hensyn, når vi ved, at de her konkrete situationer, hvor en dommer er inde over og siger, at her vil det have en effekt, at den unge bliver surrogatvaretægtsfængslet i sit eget hjem, så han eller hun kan fortsætte sin skolegang?
Det vil have en præventiv effekt, så vedkommende ikke går ud og begår ny kriminalitet.
Hvor er hensynet til det næste offer henne i den her sag?
Preben Bang Henriksen (V), 2017-12-12:
Tak for det.
Og der må jeg jo bare sige, at jeg såmænd erkender, at der ikke er nogen, der er blevet bedre af at have siddet i fængsel.
Men når vi alligevel fængsler, er det jo af flere andre hensyn.
Det er af specialpræventive og generalpræventive hensyn, men det er jo altså også af hensyn til offeret.
Men det er i bund og grund en afvejning af forholdet til det offer, som er blevet maltrakteret lørdag aften med en cykelkæde.
Vedkommende skal ikke møde den pågældende mistænkte på gaden om mandagen.
Så enkelt er det, og så kan spørgeren glæde sig over, at det er ganske, ganske få tilfælde, vi taler om.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Tak for det.
Formålet med forslaget her er at afskaffe muligheden for surrogatfængsel i eget hjem i sager om grov personfarlig kriminalitet.
Jeg vil som en start sige, at her er tale om et rigtig, rigtig godt forslag.
Den enkeltsag, som den tidligere ordfører refererede i sin ordførertale, og som jeg skal undgå at nævne for meget igen, vidner jo om et fuldstændig inkonsekvent system, når det kommer til den her type sager, et system, der tager langt mere hensyn til den eller de personer, der er blevet varetægtsfængslet, og meget lidt hensyn til de ofre, der står tilbage og har været udsat for en grov, grov krænkelse.
Derfor er vi selvfølgelig nødt til at handle, og derfor er vi nødt til at ændre reglerne.
Jeg er godt tilfreds med, at regeringen har fremsat et lovforslag om det.
Der er en stribe svagheder, hvis det nuværende system opretholdes, f.eks. med hensyn til at ofret kan møde gerningsmanden, eller muligheden for at ofret kan blive kontaktet af den eller de personer, der er varetægtsfængslet på den her facon, og det kan vi selvsagt ikke være tjent med overhovedet.
Så vi er godt tilfredse med, at det ændres, og derfor stemmer vi selvfølgelig for forslaget.
Tak for ordet.
Karin Gaardsted (S), 2017-12-12:
Tak for det.
Det sker på baggrund af et indhold i et brev, som justitsministeren sendte i går, og som jeg synes er værd at tage med deri.
Så det beder jeg om kan lade sig gøre.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-12:
Ordføreren undlod jo sådan set at svare på mit spørgsmål.
For det, jeg spurgte til, var de næste ofre, som vi med stor sikkerhed kan forudse kommer, fordi vi ved, at når der er tale om helt unge mennesker – der er sådan set tale om børn her – så er der intet, der tilsiger, at de holder op med kriminalitet af at blive varetægtsfængslet i en sikret afdeling.
Der er derimod noget, der tilsiger, at de stopper deres løbebane med kriminalitet, når de kan varetægtsfængsles i deres eget hjem.
Så jeg vil gerne have, at ordførerne tager stilling til det efterfølgende offer og det efterfølgende offer osv., som det her lovforslag lægger op til, at vi ikke får sat en stopper for.
Preben Bang Henriksen (V), 2017-12-12:
Så galt går det nu nok heller ikke, som ordføreren indikerer.
Men jeg har forstået, at det, ordføreren spørger efter eller hentyder til, er, at man jo ikke bliver et bedre og mindre kriminelt menneske ved at ende på en institution sammenholdt med at sidde derhjemme.
Og det tror jeg da også er fuldstændig korrekt, så lad mig bare give ordføreren ret i det.
Men jeg kan bare kun gentage, at det her er en afvejning.
Det er jo altså dybest set ulykkelige situationer, vi taler om, og her mener Venstre altså, at når det kommer til grov personfarlig kriminalitet, vejer vægtskålen altså til offerets fordel, om jeg må bruge det udtryk.
Og dermed afskaffer vi altså muligheden for at være varetægtsfængslet i hjemmet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Tak for det.
Jeg er rigtig glad for, at der tegner sig et flertal her i salen for det her lovforslag.
Det er jo sådan, at retten i dag kan bestemme, at varetægtsfængsling skal ske i såkaldt surrogat, hvis formålet med fængslingen kan opnås ved mindre indgribende foranstaltninger og den sigtede samtykker.
Det kan jo f.eks. ske i en sikret ungdomsinstitution.
Der er så enkelte tilfælde, hvor det er forekommet, at surrogatfængsling af unge, der er sigtet for grov personfarlig kriminalitet, er sket i sigtedes eget hjem.
Når der er tale om grov personfarlig kriminalitet og der er grundlag for varetægtsfængsling, hvilket selvfølgelig er en betingelse for surrogatfængsling, så er det imidlertid stødende, hvis forurettede, kort tid efter at forbrydelsen er begået, kan risikere at møde en surrogatfængslet sigtet på gaden i lokalområdet, og derfor foreslås det, at surrogatfængsling i sager om grov personfarlig kriminalitet ikke kan ske i sigtedes hjem.
Lovændringen indebærer, at den form for surrogatfængsling fremover ikke kan anvendes, når sigtelsen angår grov personfarlig kriminalitet.
Det vil gælde uanset sigtedes alder.
Surrogatfængsling af unge vil stadig kunne ske i en sikret ungdomsinstitution.
Det ser jeg meget frem til at vi får vedtaget.
For mig handler det ikke om, hvor mange sager der er, for mig handler det om, hvad der er ret og rimeligt, og det her synes jeg i den grad er ret og rimeligt.
Med de bemærkninger vil jeg takke for indlæggene og står selvfølgelig til rådighed for de spørgsmål, der måtte komme under udvalgsbehandlingen.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-12:
Tak for det.
Jeg vil stille det samme spørgsmål til justitsministeren, som jeg stillede til Venstres ordfører: Hvor er retssikkerheden henne for de kommende ofre, som der er risiko for at den unge begår ny kriminalitet imod?
Hvor er det, der handler om forebyggelse, altså at man netop forsøger at undgå, at den unge fortsætter med at være kriminel –
hvor er hensynet til de kommende ofre i den her sag?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Det hjalp jo ikke noget, da man gik frit rundt – altså det hjalp jo ikke noget, for der valgte man så at begå kriminalitet.
Og der har jeg det sådan, at det vel ikke er sådan, at man bliver særlig farlig, og så skal man altså ligesom sige: Jamen skidt med, at du har stået og banket en med cykelkæder i ansigtet; det er vi fuldstændig ligeglade med, bare du kan blive ved med at passe din skole.
Altså, får man så flere ofre af det?
Så kan man jo komme på en lukket ungdomsinstitution.
Altså, jeg anerkender simpelt hen ikke den præmis, der hedder, at hvis du ikke får et eller andet blødt tiltag, bliver du endnu værre, og så er det en undskyldning for, at du kan være dybt kriminel.
Det accepterer jeg simpelt hen ikke.
Sådan et samfund vil jeg ikke have.
Og jeg mener ikke, man kan sige, at det handler om at tage hensyn til de kommende ofre.
For så forudsætter man jo bare, at uanset hvad vi gør, fortsætter den kriminelle – medmindre vi ingenting gør, og den kriminelle kan sidde og hygge sig derhjemme.
Det vil jeg simpelt hen bare ikke være med til.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-12:
Nu synes jeg lige, at det er vigtigt at slå fast, at varetægtsfængsling sådan set sker, inden man er blevet dømt.
Så justitsministeren og jeg er enige om, går jeg ud fra, at vedkommende ikke er dømt endnu.
Det er derfor, vedkommende skal varetægtsfængsles.
Det er, mens politiet undersøger sagen med henblik på at anlægge en retssag.
Problemet i den her argumentation, som ministeren kommer med, er jo, at der er forskningsbelæg for, at der er en større risiko for, at den unge begår kriminalitet igen.
Og vi skal jo huske, at vi har at gøre med unge mennesker; det er unge mennesker, der er under 18 år.
Det er børn, vi har med at gøre.
Jeg synes jo, at ministeren burde bekymre sig for de måske kommende ofre, når der er forskningsmæssigt belæg for at sige, at der er en større risiko for, hvis man varetægtsfængsler i almindeligt fængsel, at den unge går ud og begår kriminalitet igen.
Der er jo et hensyn til de kommende ofre at tage, som jeg synes justitsministeren ser helt bort fra.
Det er måske mere en kommentar fra min side.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Men det skal ikke få mig til at undlade at svare.
Jeg er helt enig i, at det er rigtigt, man jo ikke er dømt.
Men det er jo lige så rigtigt, at det er en dommer, der har vurderet, at man kan varetægtsfængsles.
Og det er jo ikke i et almindeligt fængsel, hvor de her mennesker skal sidde varetægtsfængslet – det skal vi også lige huske.
Det er unge mennesker, som er anklaget for noget meget, meget groft.
Altså, jeg nævner bare Nanna-sagen, for det er vel den, vi alle sammen her kan sætte billeder på.
De der unge mennesker må så i en periode være på en ungdomsinstitution.
Det krænker mig bare helt vildt, at man kan sidde i sit eget hjem og være surrogatfængslet – jeg kan simpelt hen ikke være i det.
Jeg er så binde hamrende meget imod det.
For mig handler det her om rendyrket politik, nemlig om hvad vi synes er ret og rimeligt – og jeg synes, det er helt urimeligt.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Tak for det, og tak til ministeren for de sidste bemærkninger.
Dem er jeg fuldstændig enig med ministeren i.
Men jeg har et spørgsmål, for der bliver jo i den her debat diskuteret meget forebyggelse, og det har egentlig undret mig set ud fra forslaget, at det sådan skulle være det store debattema.
Det må da være dybt, dybt utilfredsstillende at stå i en situation, hvor man bliver udsat for grov personfarlig kriminalitet, og at folk så kan sidde i deres eget hjem og spille Playstation eller gøre, hvad de nu ellers vil, eller at man kan møde dem på gaden.
Jeg vil bare sige, at det ikke må være særlig befordrende for den tillid, der skal være til vores retsstat.
Så er ministeren ikke enig i, at det da er et meget forebyggende element?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Det synes jeg er nogle utrolig rigtige synspunkter, som jo har rørt ved meget, og nu omtalte jeg en bestemt sag før.
Det er, tror jeg, sådan noget, der rokker ved den opbakning, der er til den måde, vi har et retssystem på.
For jeg tror, det er meget svært for de fleste mennesker at forstå, at man kan sidde surrogatfængslet i sit eget hjem, på sit eget værelse, i nogle meget, meget grove sager.
Så vil jeg igen lige minde om noget.
Det er, som om, der er nogle, der tror, at jeg så skal sidde og være dommer.
Det skal jeg jo ikke.
Det er jo netop en dommer, der afgør, hvorvidt man skal varetægtsfængsle.