Lotte Rod (RV), 2024-12-13:
Tak for det.
Jeg vil sige noget helt andet end det, de andre har sagt.
For jeg kender også nogle, der er glade for den her ordning, men helt grundlæggende er modulordninger et skråplan.
Derfor vil jeg gerne sige til Liberal Alliance: Børnehaven er ikke et supermarked.
Børnehaven er et børnefællesskab, og fællesskab er ikke noget, der bare er der.
Fællesskab er ikke noget, der er til, for at jeg skal have det godt, eller noget, som jeg skal have.
Fællesskab er ikke noget, man får; fællesskab er noget, man giver.
Men vores samfund bygger jo på, at vi kender hinanden, og at vi er sammen på kryds og tværs, at vi har tillid til hinanden, og det starter jo med, at vores børn går i vuggestue, børnehave og skole med hinanden på kryds og tværs.
Derfor vil jeg også gerne sige til Liberal Alliance: Det er ikke synd for børn at være sammen med andre end deres mor og far.
Faktisk har vi i hele menneskehedens historie været fælles om at opdrage børn.
I det meste af vores historie har vi levet som jægere og samlere, hvor det jo er sådan, at alle kvinderne i landsbyen ammer babyerne, og at børnene kan sove, hvorhenne de vil.
Den her idé om det intense forældreskab og især det intense moderskab er en idé, der kun er 50 år gammel, og som jo kommer til at lægge et enormt ansvar på den enkelte mor og den enkelte far for, at det kun er vores ansvar at opdrage vores børn.
Og i dag ved forældre mere om børneopdragelse end nogen sinde, og alligevel er vi måske de mest usikre, og vi er måske også den generation, som føler os mest presset og mest alene.
Og hvorfor er det sådan?
Hvordan kan det være, at vi er blevet rigere og friere, men alligevel føler os mere alene?
Det synes jeg er tankevækkende.
Som I andre også er inde på, er det interessant, for vi lever virkelig i en tid, hvor alle partier formulerer familiepolitikker, og det er rigtig godt, men der er også bare noget interessant i, at vi har det med kun at kigge på de individuelle ting, altså at vi individualiserer problemerne.
Vi snakker her om, hvordan flere forældre kan passe deres børn hjemme, og vi snakker om sygedage, men vi glemmer det, som er endnu vigtigere, og som giver endnu mere frihed, nemlig at vi får landsbyen tilbage.
Derfor har jeg lyst til at sige, at vuggestuen og børnehaven jo ikke er kommunens eller statens; det er jo vores som forældre.
Vuggestuen, børnehaven, skolen, fritidshjemmet, klubben, spejdertruppen, fodboldklubben er den moderne landsby.
Det er der, vi er fælles om at opdrage vores børn.
Det er der, man som forældre ikke er alene.
Derfor vil vi i Radikale Venstre noget helt andet end det her forslag.
Vi vil sørge for, at der er uddannede pædagoger nok, både at de er uddannede, og at der er flere, end der er i dag, sådan at kvaliteten i vores børnehaver ikke er noget, der foregår mellem kl. 9.30 og 11.00, men at der hver eftermiddag kan ske aktiviteter i små grupper med en fast pædagog.
Der skal være bål, man skal kunne male krea, man skal være nede i tumleren og lege »bjørnen sover«.
Derfor har jeg lyst til at sige til Liberal Alliance: Frihed er ikke, at forældre skal være endnu mere alene, stå endnu mere alene –
frihed er at være en del af et stærkt fællesskab.
Derfor kan vi i Radikale Venstre ikke støtte forslaget.