Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2022-02-04:
Tusind tak for ordet, formand.
Man siger, at vægge kan tale, og jeg vil hævde, at det samme gør sig gældende for bygninger.
I Danmark har vi en enestående bygningsarv, hver enkelt fredede bygning fortæller en historie om værdier, som vores samfund bygger på, og hvad vi som folk er rundet af.
Det gælder de her store slotte og herregårde, vi har, men det gælder også de mere ydmyge landarbejderboliger langt fra Christiansborg, og derfor skal vi passe rigtig godt på dem.
Det er vores historie lagt i mursten, og de fredede huse er derfor også vigtige for vores historie, for vores fælles identitet.
Jeg er med andre ord helt enig i forslagsstillernes udgangspunkt om, at vi skal passe godt på vores fælles bygningsarv.
Ingen tvivl om det.
Jeg tænker, det vil være godt for debatten at sætte nogle tal på, så alle i salen ved, hvad det er, vi har mellem hænderne her, uden at det selvfølgelig bliver alt for teknisk, men vi har 7.100 fredede bygninger i Danmark – fra Børsen og Amalienborg i den ene ende af skalaen og ned til lokumsskure og hønsebure.
Bygningsarven er reguleret i bygningsfredningsloven, og Slots- og Kulturstyrelsen, der er en del af Kulturministeriet, er den statslige myndighed på området.
Heldigvis gør styrelsen en stor indsats for at sikre vores bygningsarv.
Det er ikke mange år siden, at styrelsen afsluttede en stor gennemgang af alle landets fredede bygninger.
Gennemgangen resulterede i en beskrivelse af hver enkelt fredede bygnings fredningsværdier, som bl.a. bruges i restaureringssager.
Med det her beslutningsforslag ønsker Dansk Folkeparti, at den særlige og unikke bygningsarv skal tre-d-scannes.
Jeg kan sagtens forstå baggrunden for ønsket.
Forslagsstillerne fremhæver Notre-Dame-katedralens brand i 2019.
For franskmændene må det jo have været lige så forfærdeligt, som det var for mange danskere, da Slotskirken her på Christiansborg brændte ned i pinsen i 1992.
Da jeg synes, at grundtanken er god, har jeg også forelagt beslutningsforslaget for Slots- og Kulturstyrelsen for at få deres faglige vurdering.
Styrelsen vurderer, at der er store fremtidige perspektiver i tre-d-scanninger.
En meget væsentlig svaghed er dog, at teknologien ikke kan gengive, hvordan en bygning løbende er bygget om over tid, den kan heller ikke tage højde for forskellige materialer, farvesætning og håndværksmæssige spor.
Den viden og overblikket over de historiske ændringer er centrale for ethvert vellykket restaureringsprojekt.
Tre-d-scanninger kan derfor ikke erstatte det er menneskelige øje, den manuelle opmåling, den faglige vurdering.
Jeg er stor tilhænger af, at vi bruger ny teknologi, også til at beskytte vores bygningsarv.
Jeg ved, at styrelsen allerede bruger tre-d-scanninger i deres arbejde, bl.a. i forbindelse med dokumentation af skulpturer og dekorative elementer i natursten.
Så teknologien er altså hverken ny eller fremmed, men det er styrelsens vurdering, at teknologien på nuværende tidspunkt desværre ikke er udviklet nok, til at den kan anvendes, sådan som beslutningsforslaget lægger op til.
Slots- og Kulturstyrelsen har beregnet, hvad en tre-d-scanning og efterfølgende bearbejdning af data af Kulturministeriets ejendomsportefølje på ca. 30 bygninger vil koste.
Styrelsen når frem til, at det vil koste 44 mio. kr. blot for den del af bygningsmassen, altså væsentlig mere end de 16 mio. kr., som fremgår af beslutningsforslaget, for de 30 bygninger.
Det er også vurderingen, at teknologien på det nuværende stadie ikke vil give nævneværdige besparelser på vedligeholdelses- eller restaureringsudgifterne.
Udgiften til tre-d-scanning vil derfor ikke kunne tjene sig ind andre steder i arbejdet med de fredede bygninger.
Der er ganske givet store fremtidige perspektiver i tre-d-scanninger, og med tiden er jeg sikker på, at også den her teknologi vil blive et almindeligt anvendt værktøj, også for styrelsen og deres arbejde med vores unikke bygningskulturarv.
Når jeg alligevel ikke er klar til at støtte beslutningsforslaget, er det, fordi teknologien stadig væk ikke er udviklet nok og kun udgør et supplement til den dokumentation, der allerede eksisterer.
Jeg mener derfor, at statens midler er bedst brugt på at vedligeholde og genoprette vores bygningsarv.
Derfor har jeg også bedt Slots- og Kulturstyrelsen om at følge med i udviklingen af tre-d-teknologien.
Afslutningsvis vil jeg gerne indbyde til en teknisk gennemgang, hvis der skulle være interesse for det, i Kulturudvalget, hvor Slots- og Kulturstyrelsen kan fortælle mere om indsatsen for bygningsfredningsområdet.
Her vil de også kunne redegøre for, både hvad tre-d-teknologien kan bruges til på bygningsfredningsområdet i dag, og hvad det er for nogle forbedringer af teknologien, som vil være afgørende for, at man også kan bruge den på længere sigt, hvis der skulle være interesse i udvalget.
Tusind tak for ordet.