Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-15:
Tak for det.
Beslutningsforslaget fra SF går ud på, at regeringen skal iværksætte en række initiativer, som skal styrke forbrugerbeskyttelsen ved køb af elektroniske husholdningsprodukter.
Regeringen arbejder generelt for et højt niveau af forbrugerbeskyttelse, og derfor har vi også sympati for intentionen bag forslaget.
Overordnet set er det regeringens opfattelse, at de gældende regler på det her område er gode og velfungerende.
Det er jo ikke ensbetydende med, at vi ikke løbende skal overveje, om reglerne kan blive endnu bedre, men for regeringen er det vigtigt at sikre en passende balance mellem på den ene side hensynet til forbrugerne og på den anden side hensynet til de erhvervsdrivende.
Det er vigtigt at huske, at jo flere krav, der stilles til de erhvervsdrivende, jo dyrere bliver produkterne.
Og derfor vil det her i sidste ende ramme forbrugerne.
Det er de situationer, hvor en erhvervsdrivende bevidst designer sine produkter til at have en begrænset levetid.
Hvis en erhvervsdrivende gør det, kan det være i strid med reglerne om god skik i markedsføringsloven, der hører under erhvervsministerens område.
Forbrugerombudsmanden, der fører tilsyn med markedsføringsloven, har oplyst, at hun ikke har behandlet sager, hvor en erhvervsdrivende bevidst har designet et produkt med en begrænset levetid.
Det er derfor uklart, om der overhovedet er et reelt problem på det her område.
For det andet foreslås det at indføre et forbud mod, at erhvervsdrivende tager gebyrer for at undersøge et produkt inden for reklamationsperioden.
Hvis en vare viser sig at lide af en mangel, må den erhvervsdrivende ikke kræve et gebyr for undersøgelsen.
Hvis den erhvervsdrivende på forhånd har oplyst forbrugeren om det, er det derimod tilladt for en erhvervsdrivende at opkræve et gebyr, hvis det ved undersøgelsen viser sig, at varen ikke lider af en mangel, som vil kunne gøres gældende mod den erhvervsdrivende.
Det synes jeg sådan set er rimeligt nok.
Hvis der i strid med lovgivningen opkræves et gebyr for at undersøge et produkt, vil det også kunne være i strid med markedsføringslovens regler om god skik.
Nævnet har i de fleste sager vurderet, at gebyret ikke på forhånd har været aftalt mellem parterne, og at den erhvervsdrivende derfor ikke har været berettiget til at opkræve det.
Forbrugeren vil herefter kunne få sine penge tilbage.
I dag gælder der en 2-årig reklamationsfrist i forbindelse med forbrugerkøb.
Den 2-årige reklamationsfrist er efter min opfattelse udtryk for en passende balance mellem på den ene side hensynet til de erhvervsdrivende og på den anden side hensynet til forbrugerne.
Hvis reklamationsfristen forlænges, risikerer vi at stikke forbrugeren blår i øjnene, da det bliver sværere for forbrugeren at bevise, at der er noget galt med varen på købstidspunktet, jo længere tid der er gået efter købet.
Derudover må det forventes, at en forlængelse af reklamationsfristen vil indebære en risiko for, at priserne på produkterne sættes op.
Jeg har svært ved at se, at det skulle være til gavn for forbrugerne.
For det fjerde foreslås det at pålægge producenterne at oplyse om produktets forventede levetid og at sikre, at det er muligt at købe reservedele til produktet inden for denne periode.
En erhvervsdrivende er allerede i dag forpligtet til at oplyse forbrugeren om varens vigtigste egenskaber, inden der indgås en aftale.
Også i den her sammenhæng skal vi huske på, at jo flere krav vi stiller til den erhvervsdrivende, jo dyrere må produkterne nødvendigvis blive.
Sammenfattende mener regeringen altså, at de regler, vi har i dag, giver et højt niveau af forbrugerbeskyttelse og er udtryk for den rette balance mellem hensynet til forbrugeren og hensynet til den erhvervsdrivende.
Derfor finder regeringen ikke grundlag for at ændre reglerne og kan heller ikke støtte forslaget.