Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2016-11-29:
Tak for det.
Jeg kører lige det her bord ned, så vi pygmæer også kan nå.
Velkommen til den nye socialminister – eller man siger vel ikke rigtig velkommen, når ministeren har siddet i Folketinget hele tiden, men tillykke med, hvad der efter min ringe overbevisning er en af de vigtigste poster, der overhovedet er i det høje Ting, nemlig Socialministeriet, og så er børneområdet jo kommet med ombord også.
Som socialdemokrat er det jo noget af det, der ligger en allermest på sinde, nemlig lige præcis børnene, og det, at vi kan undgå, at skaderne vokser sig for store.
Jeg ser rigtig meget frem til samarbejdet.
Vi skal nok få vores kampe, men jeg er også helt overbevist om, at vi nok skal få fundet fælles fodslag i forhold til rigtig meget af det, vi skal beskæftige os med.
Man kan sige, at det her første lovforslag sådan set er et meget godt eksempel på det.
Det er ikke så stort som nogle af de andre ting, vi kommer til at lave i fællesskab, men alligevel.
Det her handler jo fundamentalt set om, at vi skal have opgraderet tilsynet i forbindelse med psykologer i Danmark, fordi vi som samfund og fællesskab har et ansvar for at tage os af de medborgere, der måtte stå i en sårbar situation, og som har brug for hjælp.
Vi har også et ansvar for, at vores medborgere trygt kan lade sig hjælpe, vel vidende at dem, der hjælper dem, er dygtige og ansvarsfulde og samvittighedsfulde.
Det lovforslag, vi behandler her i dag, har til formål at sikre den tryghed.
Derudover har det det formål at skabe en større gennemsigtighed for borgerne, så man kan vælge en autoriseret psykolog.
Og det er jo faktisk ikke nogen specielt gammel ordning i Danmark, at vi har autoriserede psykologer, så selvfølgelig er der
stadig et stykke vej at gå i forhold til også at kunne lave et tilsyn, der lever op til det, vi gerne vil have, det skal kunne leve op til.
For det første er der påbud og skærpet tilsyn.
Som det er i dag, kan Psykolognævnet kun fratage autorisationer enten permanent eller midlertidigt.
Med det her lovforslag får Psykolognævnet flere værktøjer i værktøjskassen, og det synes vi er en rigtig god idé.
For det andet handler det om offentliggørelse af flere af de ting, som jeg lige har nævnt, bl.a. fagligt påbud, skærpet tilsyn og fratagelse af autorisationer.
Med lovforslaget får Psykolognævnet også mulighed for at offentliggøre afgørelser om alvorlig kritik og fagligt påbud og skærpet tilsyn og autorisationsfratagelse, uden at psykologen, som det omhandler, bliver gjort anonym.
Det vil selvfølgelig være sådan, at personoplysninger om de klienter, der har været i kontakt med psykologen, der har fået frataget autorisation, vil blive anonymiserede – det giver næsten sig selv.
For det tredje ændrer man på Psykolognævnets sammensætning.
Jeg har et par småbemærkninger til det her, og noget af det kunne jeg egentlig godt tænke mig, at ministeren så på, inden vi når til anden og tredje behandling af forslaget, nemlig den del, der handler om retningslinjer.
Psykologforeningen er kommet med et rigtig grundigt høringssvar og har også henvendt sig til os ordførere, og jeg kan se, at de også har henvendt sig til ministeriet.
Man har garanteret gjort sig tanker om det, men noget af det, vi lægger vægt på, er det her med, at der skal være kriterier – altså på hvilken baggrund udfører man et ordentligt stykke arbejde som psykolog.
Jeg medgiver, og det har så også været ministeriets kommentar, at det ikke skal stå i lovgivningen.
Det er fint nok.
Men for os vil det være rigtig vigtigt, at man ikke, sådan som det står i ministerens svar, afventer, at der kommer en praksis på området, men at man faktisk får lavet en bekendtgørelse eller en vejledning eller noget, der ligner, sådan at man ved, hvad man har at forholde sig til.
Og når vi siger, og når vi mener, at det er rimeligt, at Psykologforeningen siger det, er det selvfølgelig, fordi man skal vide, hvad man har at forholde sig til, og der kan det tage for lang tid, hvis man skal vente på, at der udvikler sig en praksis.
Så er der noget om det forberedende arbejde.
Vi kunne rigtig godt tænke os, at der var påbud om, at der skal være en psykolog ansat i det forberedende arbejde, altså det sekretariat, der skal være.
Der er i forvejen meget langdrag, når vi taler om børnesager, så det skal vi helst undgå.
Og der mener vi, at det kræver, at det ikke er f.eks. en jurist, der sidder og behandler sagerne, men at det faktisk er en, der har fagkundskaben i orden i forhold til at kunne pege på, hvad det er for noget ekstra ekspertise, vi skal have ind i forbindelse med behandlingen af de her ting.
Den sidste ting, jeg vil nævne, er, at vi mener, at børn skal have en stemme i det her.
Det er, når der har været børnesagkyndige ind over, f.eks. anbringelsessager, som er noget af det mest alvorlige og indgribende, vi overhovedet kan gøre som samfund, både i forhold til at beskytte et barn, men jo også i forhold til hvor indgribende det er i den familie, hvor vi går ind og anbringer.
Så det er altså tre punkter, som vi godt kunne tænke os at høre ministerens svar på, enten nu eller i forbindelse med anden og tredje behandling, i forhold til om vi måske kunne komme tættere på hinanden i forhold til at få løst de problemstillinger.
Vi kunne godt se for os, at f.eks. Børns Vilkår fik en plads.
Men fundamentalt set er vi enige i retningen.
Vi synes, det er rigtig godt, at der bliver taget et initiativ til at styrke tilsynet på det her område, og derfor forestiller jeg mig, hvis vi kan få snakket os hen imod nogle løsninger på de felter, at vi så også vil ende med at støtte lovforslaget.