runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-03-29:
Ja, få den lavet snart, så kommer jeg til at sige noget pænt om jer.
Så var der den anden ting i forhold til udbetalingsregler for børne- og ungeydelsen.
Det er noget, som forskellige skatteministre og forskellige regeringer har forholdt sig til, og det, der jo har været signalet hver eneste gang, både fra den daværende Venstreregerings side og nu også fra den bredere regerings side, har været, at man deler intentionen om at lade forældrene selv bestemme, i stedet for at vi herinde fra Folketingets side skal bestemme, at det skal være den ene forælder, der får de her penge udbetalt.
Hvornår kan vi forvente at der sker noget, og hvor ligger sagen?
Altså, vil forældrene fremadrettet selv få lov til at bestemme, eller bliver vi ved med det samme lidt gammeldags med, at det der med at få børnepenge altså er noget, der handler om mødrene, for sådan har det altid været?
Marlene Harpsøe (DF), 2017-03-29:
Tak for svaret.
Så vil jeg gerne lige stille et andet spørgsmål, og det omhandler muslimske miljøer her i Danmark, hvor der jo desværre foregår social kontrol en hel del steder.
Der er bl.a. kvinder, som bliver undertrykt.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, om SF mener, at der er et stort problem her, og hvad SF mener der er behov for at gøre for at løse det kæmpeproblem, der er.
Julie Skovsby (S), 2017-03-29:
Tak for det.
Jeg bliver nødt til lige at bede ligestillingsordføreren om at spørge undervisningsministeren og også ældreministeren, om de ikke kunne ønske sig at komme i et af de udvalg, der har at gøre med regeringens økonomiske politik.
Når det er sagt, vil jeg godt tilbage til det med politiske holdninger, for Gadejuristen har også holdninger til emner, som vi diskuterer i Folketinget.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-03-29:
Undskyld, kan du ikke lige gentage det?
Jeg hørte simpelt hen ikke spørgsmålet.
Julie Skovsby (S), 2017-03-29:
Jeg gentager det.
Det er i forhold til det her med at beskæftige sig med spørgsmål, som vi også beskæftiger os med herinde i Folketinget og i Folketingets udvalg, og her tænker jeg især på Gadejuristen, som jo også undersøger spørgsmål, som vi synes er vigtige og relevante.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-03-29:
Jeg synes absolut ikke, at man kan sammenligne Gadejuristen med f.eks. KVINFO.
Gadejuristen støtter og hjælper nogle af de allermest udsatte i vores samfund; de er så langt ude i alting og har så meget brug for hjælp.
Og hvis I vil ligestille kvinder generelt med den samfundsgruppe, som Gadejuristen hjælper, kan jeg sige, at det vil jeg i hvert fald ikke gøre; det vil Liberal Alliance ikke gøre.
Altså, jeg synes, det er langt ude at sammenligne de to grupper med hinanden.
Julie Skovsby (S), 2017-03-29:
Jeg var lige lidt i tvivl, om jeg fik et spørgsmål nummer to.
Er det rigtigt forstået, at Gadejuristen mener, at vi skal afkriminalisere narkotika?
Og så lige et tillægsspørgsmål, for vi hørte lige, at Venstres ordfører havde mødtes med KVINFO.
Har Liberal Alliances ligestillingsordfører også mødtes med KVINFO?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-03-29:
Nej, jeg har ikke mødtes med KVINFO.
Og ja, Gadejuristen vil afkriminalisere narkotika.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-03-29:
Tak for det.
Fru Carolina Magdalene Maier og jeg har jo den fornøjelse at mødes her til debat om både ligestilling og også uddannelse og forskning.
På den måde har jeg efterhånden vænnet mig til at lytte til ofte også meget gode og inspirerende taler.
Jeg fik faktisk svar på flere af mine spørgsmål.
Jeg var nemlig i tvivl om, om man gik ind for kvoter og for det her med opdeling af barslen og sådan noget.
Men jeg forstod, at man måske ville være klar til at lave en aftale, hvis der var et flertal i Folketinget.
Egentlig var jeg interesseret i at høre Alternativets holdning til det initiativ, vi har igangsat, hvor vi forsøger at mobilisere private virksomheder, altså forsøger at få dem til at gå forrest, hvad angår at motivere mænd til at blive længere tid derhjemme, til at tage mere barsel, til at tage mere ansvar og i øvrigt omfavne det som en værdi, man anerkender på arbejdspladsen, og som en egenskab, man egentlig synes det er fornuftigt at bibringe, når man ansætter.
I stedet for sådan at skulle skære familiernes tid til, kunne vi så ikke styrke sådan en indsats?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-03-29:
Først anerkender vi alle de initiativer, som prøver at skubbe på.
Det er jo ikke, fordi vi ikke anerkender dem.
Vi tror bare ikke på, at det er nok.
Det er jo framingen, der også er interessant, altså det, vi gør, hvis vi f.eks. siger, at vi har en barselsmodel, hvor vi forbeholder 3 måneder til far, så vel som der allerede i dag er forbeholdt nogle måneder til mor – det handler jo ikke om, at vi tager noget fra kvinderne, men vi giver bare far den samme rettighed, eller den anden forælder, hvad det så end er for et køn.
Så på den måde anerkender vi alle initiativer i forhold til det private arbejdsmarked.
Men man kunne jo også prøve at kigge på, hvorfor det altid er det private arbejdsmarked, som vi skal lave sådanne målsætninger og kampagner for.
Det er da lige så meget det offentlige arbejdsmarked, som forhåbentlig skal løfte den udvikling, som vi gerne ser.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-03-29:
Nu må Tinget ikke hænge mig op på de eksakte tal, men når man kigger på den offentlige sektor, både den kommunale, regionale og statslige, så mindes jeg, at det faktisk ser ganske fornuftigt ud, når det kommer til udviklingen af antallet af kvindelige chefer, ledere og andre ting.
Jeg tror desværre ikke, at vi her i Folketingssalen i dag bliver enige om at tage en styrelse og gøre den til forsøgskanin for diverse kvoter og andre ting, men jeg vil da gerne kvittere for kreativiteten.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-03-29:
Men jeg kan da i den anledning fortælle, at vi faktisk har stillet et forslag.
Det er ikke noget, vi har fremsat et beslutningsforslag om, men vi har haft beskæftigelsesministeren i samråd i forhold til at lave et forsøg i en statslig styrelse.
Det handler ikke om barsel.
Det handlede så om anonymisering af ansøgninger, fordi det viser sig, at etniske og ikkeetniske danskere oplever en enormt stor forskelsbehandling, i forhold til hvem der bliver indkaldt til samtale.
Så det er faktisk en eksperimenterende tilgang til det, og det tror vi der er brug for.
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Heller ikke her er jeg uenig i utålmodigheden i forhold til løsningen, men den er bare meget mere kompliceret end en digital vejledning om, hvordan man sender digital post til begge forældre.
Det er, fordi det har været knyttet op på et barns folkeregisteradresse, altså hvor barnet har folkeregisteradresse, og hvordan det er koblet op på cpr-nummeret.
Jeg kan sige, at vores gode skatteminister rigtig gerne vil finde en løsning på det her, men jeg tror godt, jeg kan sige, at lige nu og her har jeg ikke været den, der har banket ham mest i hovedet med opgaver.
Jeg oplever sådan set, at vores skatteminister har rigeligt for i forbindelse med andre måske for samfundsøkonomien vigtigere emner.
Jeg tror også, vi kan være enige om, at der altså er nogle opgaver, der står højere på skatteministerens dagsorden.
Det betyder ikke, at han negligerer det og siger, at han er ligeglad med løsningen.
Løsningen ligger bare ikke lige for.
Jeg ved, der er folk i Skatteministeriet, der prøver at finde ud af teknikken i det.
Men vi er der ikke endnu, og lad mig bare sige: Jeg skal da gerne lige spørge til status i hvert fald.
Marlene Harpsøe (DF), 2017-03-29:
Tak til ministeren for at anerkende det store problem, vi har med at få især muslimske kvinder integreret i det danske samfund og få skabt nogle lige muligheder også for dem.
Noget af det, som jeg synes mangler i redegørelsen, er noget om beskæftigelsesindsatsen.
Vi har fået indført et kontanthjælpsloft og 225-timersreglen, og der er ingen tvivl om, at det selvfølgelig vil have en indvirkning.
Men der vil jo altså fortsat, uanset om vi har indført det her, tænker jeg, være en gruppe af især indvandrerkvinder, som gemmer sig bag diverse diagnoser.
De passer deres aktivering, men sjovt nok kommer de så alligevel sjældent i job.
Der kunne jeg bare godt tænke mig, at vi prøvede at italesætte det langt mere, og at regeringen også kom med nogle initiativer.
Jeg vil meget gerne være behjælpelig.
Og der vil jeg bare høre, om ministeren for ligestilling også ville bidrage til sådan en dialog om, hvordan vi sikrer, at der kommer flere indvandrerkvinder ud på arbejdsmarkedet.
Julie Skovsby (S), 2017-03-29:
Ja, det kan godt være, at det egner sig bedre til, at det er i udvalget, vi får en drøftelse af den evalueringsrapport, som Institut for Menneskerettigheder har lavet, og deres konklusioner.
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg er da i hvert fald forholdsvis – forholdsvis – tilfreds med, at man et eller andet sted med de udtalelser måske flytter sig væk fra det der kvotebillede.
Flere fremhævede den norske model med et krav om en 40-procentsfordeling i forhold til det underrepræsenterede køn osv.
Og jeg vil stærkt advare mod at gå den vej.
Jeg ved godt, at der også har været flere røster i EU-sammenhæng, som drømmer om det.
Og for mig at se er det vigtigt, at vi så finder ud af, hvad vi har for et lovkompleks, og hvordan vi gør det på en måde, så det – helt ærligt – heller ikke overbelaster virksomheder i forhold til måltal osv.
Altså, hvilken leder er ikke optaget af at sætte det bedste hold?
Hvilken bestyrelse er ikke optaget af at sætte det bedste hold?
Jeg kender i hvert fald ikke nogen.
Yildiz Akdogan (S), 2017-03-29:
Tak for det.
Ligestillingsministeren sagde i sin tale, at ligestilling er noget, vi skal fremme og ikke tage for givet.
Det er jeg helt enig med ministeren i.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: Når man ser på ministerens ambitionsniveau i forhold til fremme af ligestilling og så på det signal, der sendes fra regeringens side med de her meget vigtige udvalg, koordinationsudvalg, økonomiudvalg, sikkerhedsudvalg osv. – altså fem meget centrale udvalg med 27 medlemmer, hvoraf ikke en eneste er kvinde – hvad er det så for ambitionsniveau, og hvad er det for et signal, som regeringen egentlig sender med den sammensætning, i forhold til netop ligestilling?
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg kan simpelt hen lade være med at trække på smilebåndet over den her debat.
Det er utroligt, hvilken betydning det har fået, om der nu sidder en kvindelig minister i koordinationsudvalget eller en kvindelig minister i økonomiudvalget.
Altså, jeg har lige fortalt, at jeg har tilbragt 2½ time i dag i økonomiudvalget, så det er jo ikke, fordi der ikke kommer kvindelige ministre i økonomiudvalget.
Man får sådan et billede af, at det er en lukket klub, hvor der sidder de mandlige ministre, og så er der ellers lukket.
Sådan foregår regeringsarbejdet ikke, det er jeg bare nødt til at sige.
Så kan man sige: Hold da op, nu rasler de så også ned på kurven i forhold til ligestilling, fordi der er lidt færre kvindelige ministre i den nuværende regering, end der var i Venstreregeringen.
Er det et problem?
Yildiz Akdogan (S), 2017-03-29:
Ministeren må endelig ikke tro, at det her bare er drilleri.
Det er jo egentlig en faktabaseret ting, og jeg forholder mig netop til fakta.
Når man ser på fakta, er der 5 vigtige, tunge udvalg, og der sidder ikke en eneste kvinde i dem.
Under den her debat er der endda en af regeringsparterne, der slet ikke har været til stede i salen – det undrer mig.
Når man har den her ambition fra ministerens side, altså at ligestilling ikke er noget, vi skal tage for givet, det er noget, vi skal arbejde for hver eneste dag, så mener jeg, at der noget, der hedder walk the talk, altså at man vel også sender et signal og viser det ønske, man har.
Så vil jeg egentlig høre, om ministeren vil følge opfordringen fra Liberal Alliances ordfører om, at man skal melde sig på banen – eller hvordan?
Hvad gør vi?
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Lad mig komme med lidt fakta, og jeg synes, det er helt fornuftigt at basere diskussionen på fakta.
Punkt 1: Faktuelt skriver man ikke en ansøgning til koordinationsudvalget eller til økonomiudvalget.
Og punkt 2: Der deltager kvindelige ministre i økonomiudvalgsmøder og i koordinationsudvalgsmøder.
Det er således i et økonomiudvalg så vel som i et koordinationsudvalg – de to vigtigste regeringsudvalg overhovedet – at enhver fagminister bærer sin sag ind og har den til behandling i udvalget med taleret.
Altså, det er ikke sådan, at man lægger det uden for døren og løber væk og så håber på, at der kommer en mand i et jakkesæt og kigger på det.
Derfor kan jeg glæde salen med, at jeg har brugt mange timer i økonomiudvalget i dag.
Jeg kommer også til at bruget det igen i morgen, og jeg kan nok garantere, at det også kommer til at ske i næste uge, også i koordinationsudvalget.
Trine Torp (SF), 2017-03-29:
Tak for det.
Derfor vil jeg også gerne høre ministeren: Kunne ministeren beskrive, hvad KVINFO's opgaver går ud på?
For man kunne få det indtryk, når man hører Liberal Alliances ordfører, at det eneste, de laver, sådan set er at propagandere for kvoter i bestyrelser.
Men kunne ministeren beskrive, hvad det er for at arbejde, der ligger i Kvinfo?
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg kan starte med at sige, at KVINFO hører under kulturministerens ressort.
KVINFO er en selvejende institution.
Trine Torp (SF), 2017-03-29:
Jo, men det gælder jo mange af de ting, vi har talt om i dag.
Når man er ligestillingsminister, er det jo netop kendetegnet ved, at man går på tværs af alle ministerier og derfor er nødt til også at forholde sig til, hvad der foregår i andre ministerier.
Men vel, vel.
Så vil jeg bare stille spørgsmålet, som jeg også stillede i min ordførertale, om ministeren er enig med Liberal Alliances ordfører, Laura Lindahl, i, at KVINFO står for statsfeminisme, og at de driver politisk propaganda.
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg vil i hvert fald sige så meget, at sådan havde jeg nok ikke selv formuleret det.
Og som ligestillingsminister konstaterer jeg nøgternt, at KVINFO er en selvejende institution.
Det er ikke et politisk parti, selv om man måske nogle gange har fået den opfattelse.
Jeg har faktisk den opfattelse, at KVINFO her i salen er blevet et politisk parti, fordi alle fra den røde blok her under ligestillingsdebatten bærer KVINFO-badges, hvor der står: Bevar KVINFO.
Så måske er det gået hen og blevet et politisk parti – det ved jeg ikke rigtigt.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at den danske model opfundet under Helle Thorning-Schmidt-regeringen ikke var noget, vi som sådan jublede over, men ærlig talt var det det bedste af to, fordi alternativet var kvoter i bestyrelser og i ledelser, og det er regeringen på ingen måde tilhænger af.
Det er derfor, at vi sådan set lader den være og evaluerer, hvordan det går.
Jeg er ikke enig i billedet af, at virksomhederne ikke overholder lovgivningen i forhold til at lave politikker for, hvordan man egentlig arbejder med det underrepræsenterede køn, men jeg skal gerne vende tilbage til det i forhold til påstanden om, hvorvidt man ikke overholder loven, fordi jeg mener, at lovgivningen jo egentlig bliver lavet, for at den skal overholdes.
Julie Skovsby (S), 2017-03-29:
Tak for det.
Jeg blev rigtig glad, da ministeren sagde, at kampen for ligestilling og det, at der bliver givet lige muligheder til os alle, også er en kamp, der foregår herhjemme.
Ministeren talte også om, at der på nogle områder var lidt skyttegravsdebat.
Men jeg vil lige kaste mig over noget af det, hvor vi er enige, nemlig i forhold til ligestilling i ledelse, og hvor regeringen nu bakker op om den danske model for kvinder i ledelse.
Det er jo sådan, som ministeren også ved, at Institut for Menneskerettigheder har lavet en evaluering af den her lov, der jo blev til under Helle Thorning-Schmidts regering, og den lov er rigtig fin og meget rigtig, er konklusionen.
Problemet er bare, at den ikke bliver fulgt i tilstrækkelig grad.
Hveranden større dansk virksomhed lever ikke op til lovgivningen på området.
Er det noget, hvor ministeren tænker, at den her del skal vi simpelt hen arbejde videre med?
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jamen det er da en klokkeklar sag for regeringen under et, dvs. hver af os i regeringen og også i den tidligere regering.
Det var hele vores valgprojekt, der handlede om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Og vi mener virkelig, det er afgørende vigtigt, at langt flere mennesker i det danske samfund er en aktiv del af arbejdsmarkedet.
Det er forudsætningen for, at vi har et velfungerende velfærdssystem.
Og et velfungerende velfærdssystem er jo mange ting, men lige præcis når det kommer til mennesker, som er syge, som måske kæmper med psykisk sygdom, eller som kæmper med andre helbredsproblemer, mener jeg, det er vigtigt, at hjælpen er målrettet de mennesker, der har de problemer.
Derfor skal man måske være ret varsom med bare sådan at generalisere og sige, at nu skal alle ud på arbejdsmarkedet.
Det skal man jo ikke, hvis man er for syg til at være på arbejdsmarkedet.
Så alt det her med at vende bunken, som jo ligger i beskæftigelsesministerens ressort, har været en meget, meget stor politisk prioritet her i forbindelse med satspuljeforhandlingerne.
Det er et arbejde, der netop er gået i gang, og som jeg venter mig meget af i forhold til faktisk også med de initiativer at få givet det, jeg nærmest vil kalde et kærligt skub i retning af at kunne være en aktiv del af arbejdsmarkedet.
Marlene Harpsøe (DF), 2017-03-29:
Jeg deler jo fuldstændig det synspunkt, som ministeren for ligestilling her giver udtryk for.
Jeg tror også, det har været en øjenåbner for rigtig mange at se f.eks. sådan noget som TV 2-programmerne »Moskeerne bag sløret«, hvor det jo fremgik helt tydeligt, at der er kvinder, som altså lever under social kontrol og bliver fastholdt i hjemmet.
Men selv om vi har taget de her initiativer med at vende bunken i forbindelse med satspuljen osv. – som er gode initiativer, jeg var selv med til at forhandle dem – så vil jeg bare lige sige, at der stadig væk er en udfordring, som vi er nødt til at håndtere.
Det er ikke nødvendigvis det at vende bunken, der gør, at alle de indvandrerkvinder, der lever under social kontrol, kommer ud på arbejdsmarkedet.
Og hvis de er i beskæftigelsessystemet og har tilknytning til jobcenteret, har vi måske nogle muligheder for at kunne gøre endnu mere for at sikre, at de bliver frigjort fra de der køkkener, som de ellers bliver fastholdt i.
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Det er jo en stor diskussion om det store ligestillingsproblem, vi har i Danmark, nemlig når kvinder og piger, primært i de etniske minoritetsmiljøer, lever under social kontrol.
Så bare lige en lille kommentar: Jeg ville være varsom med det der med kødgryderne – forstå mig ret – i den henseende at jeg stadig væk også tror på det frie valg.
Altså, man kan jo godt i en familie være enige om – og nu taler jeg ikke om, hvilken etnisk baggrund man har – at vælge at være den, der primært tager sig af det ulønnede arbejde derhjemme.
Pernille Skipper (EL), 2017-03-29:
Ja, tænke sig, at vi slet ikke har talt om fordelingen af det ulønnede arbejde i dag.
Vi har ellers været her i næsten 3 timer, ikke?
Men det viser jo bare, hvor stort et område det her er.
Jeg vil gerne tage fat i det, ministeren sagde, om ligelønnen, for jeg er faktisk enig i en meget vigtig pointe – og bemærk, hvor mange gange jeg roser ministeren i dag – nemlig at ligestilling ikke er, at vi er fifty-fifty på alle områder.
Ligestilling er ikke, at vi skal have lige mange mænd og kvinder i alle grupper og positioner, slet ikke.
Og problemet, kan man sige, i dag er jo, at de muligheder stadig væk er kønnede på mange områder.
Der er nogle ting, som særlig rammer mænd.
Det er især inden for sundhedsområdet osv.
Men der er også rigtig, rigtig mange ting, som særlig rammer kvinder, og det er f.eks. skævheden i lønfordelingen i vores samfund.
Jeg er enig i det, ministeren siger, om, at lige løn for lige arbejde er det, vi skal stræbe efter.
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg tillader mig at bruge regeringsdannelsen som et eksempel på måske lidt af det samme, og jeg tror, at vi generelt set og bredt i debatten skal være meget varsomme med at tillægge forskellige opgaver sådan en eller anden kønnet natur.
Jeg mindes, da trekløverregeringen trådte til.
Der var et ramaskrig over, at der ikke var nogen kvindelige ministre på de tunge poster, og så er det bare, jeg siger: Undskyld mig, er det at være sundhedsminister eller ligestillingsminister eller børne- og socialminister ikke tunge poster?
Ja, jeg spørger bare.
Og er det at være pædagog eller sygeplejerske eller mekaniker ikke værdifulde jobs?
Det mener jeg sådan set, og jeg har kæmpestor respekt for folk, der står op hver evig eneste dag og går på arbejde og gør alverdens vigtige indsatser for, at det her samfund fungerer.
Pernille Skipper (EL), 2017-03-29:
Det er jeg sådan set meget enig i, og det viser noget om, at der er nogle ting, som vi værdisætter anderledes i vores samfund, og at det ofte er sammenfaldende med, at det måske er nogle af de opgaver, kvinder tager sig af.
Det kan man f.eks. se af, at der er en lavere løn, selv om uddannelseslængden måske er den samme som for nogle andre især mandejobs.
Hvad gør vi ved det løngab, der så er uforklarligt – og det er der jo, som ministeren selv skriver i sin redegørelse?
Har regeringen nogen initiativer på det område?
Karen Ellemann (V), 2017-03-29:
Jeg mener, der er flere håndtag at dreje på i den her diskussion, og et af de vigtigste er lige præcis fordelingen af barsel.
Man kan nogle gange have lyst til at sige: Hold da op, hvor har man sejret ad ..., det må man ikke sige, altså i en eller anden retning i forhold til de ting, man måske hos arbejdsmarkedets parter har været meget fokuseret på at opnå af rettigheder.
Det gælder netop barsel og sygedage osv.
Jeg konstaterer i hvert fald med stor glæde, at mange af de overenskomstaftaler, som nu er indgået, meget handler om familien, altså forældreorlov og netop muligheden for, at mænd og kvinder kan dele barselstiden.
Og det tror jeg i høj grad kan være medvirkende til også at skubbe til den lønfordeling, vi ser i dag.
Marianne Jelved (RV), 2017-03-29:
Jeg er en lille smule skuffet over ministerens kommentar til mit forslag om at sætte mere fokus på at afskaffe vold i nære relationer.
Jeg tænker bare på, at vi er vant til at have handlingsplaner på mange områder i Danmark.
Kræfthandlingsplaner er et rigtig godt eksempel på det, og der er erfaringen jo, at de skaber rigtig meget opmærksomhed omkring kræft og dermed også omkring de symptomer, som man kan opdage og gøre noget ved tidligere, end vi måske ellers ville have gjort.
Derfor forestillede jeg mig også, at hvis man lavede en handlingsplan imod vold i nære relationer, kunne man måske også skabe en større opmærksomhed, som gjorde, at man talte mere om det, også mellem naboerne, som hører, hvad der sker inde på den anden side af væggen osv.
Det er for at prøve at skabe en bevægelse, et fællesskab om, at det her bare ikke er acceptabelt, og at vi kan gøre noget ved det.
For når vi ved, at der er noget, der virker, har vi altså også pligt til at bruge det, der virker, for at få et bedre samfund.