Pernille Skipper (EL), 2018-05-17:
Jeg tror, at noget af det vigtigste, vi har brug for at få sagt i ligelønsdebatten igen og igen, er, at ligestilling mellem køn og dermed også i praksis og ikke kun på papiret ligeløn er et samfundsansvar.
Det føles, som om vi har diskuteret ligeløn rigtig meget de seneste mange måneder i Folketinget og generelt i den offentlige debat, og det er jo nok også et resultat af nogle overenskomstforhandlinger, hvor ligelønnen har været på dagsordenen.
Og det, der er sket for ligelønnen i de overenskomstforhandlinger, er rigtig godt.
Det er ét skridt – vi er ikke i mål.
Og nu står vi så her igen og diskuterer det.
Det, der er deprimerende ved de mange debatter, vi har haft, er, at der er noget, der kører i ring.
Og det er en anerkendelse af, at vi har et problem, og en blændende manglende vilje til at gøre noget ved det fra politisk hold.
Der bliver hele tiden henvist til, at vi har en lovgivning, der er klar – der bliver ingenting gjort ved, at den i praksis ikke bliver overholdt.
Enhedslisten har sammen med Alternativet fremsat det her forslag om at indføre den islandske ligelønslov i Danmark.
Det indebærer jo, at virksomhederne hvert tredje år skal dokumentere, at de overholder ligelønsloven, altså den lov, vi alle sammen – i hvert fald alle dem, der har været på talerstolen indtil videre – er enige om i praksis ikke bliver overholdt.
Det skal virksomhederne så dokumentere, både at man får lige løn for lige arbejde, men også for arbejde, der kan tillægges samme værdi.
Ved at bede virksomhederne om at dokumentere, at de overholder loven, får vi dem forhåbentlig også til i højere grad at gøre det.
Og hvorfor er det nødvendigt?
Det er det, fordi statistikkerne taler deres tydelige sprog: Vi har en gennemsnitlig uligeløn på ca. 15 pct., vi har ca. 6 pct.s forskel på løn for samme arbejde og op imod 30 pct.s forskel, når man sammenligner faggrupper, som egentlig har den samme uddannelseslængde.
Vi kender alle sammen det måske mest slående eksempel, tror jeg: Kvinder gør hovedsagelig rent indenfor og får markant lavere løn end de, hovedsagelig, mænd, som gør rent på gaderne.
Hvorfor?
Det er ikke til at forklare – det skal vi have gjort noget ved.
En af de meget store udfordringer, der er ved ligeløn i Danmark, er, at der føres meget få sager, og det skyldes jo bl.a., at vi ikke taler særlig meget om, hvad vi tjener, i Danmark, og derfor er det svært at få øje på problemerne.
Men det betyder jo også, at det er fuldstændig gratis bare at bryde loven.
Og det her forslag vil skabe mere åbenhed omkring løn, det vil hjælpe virksomhederne til at få øje på problemerne, og det giver endda også nogle konkrete værktøjer til, hvordan man så kan løse problemerne, når man har opdaget dem.
What's not to like
Jeg har så allerede fået forklaret af flere her fra talerstolen, at det primært handler om, at det skaber en unødig byrde for virksomhederne.
Og jeg medgiver, at der vil være et stykke arbejde for virksomhederne i at opgøre lønnen.
At bruge den islandske model, hvor man skal dokumentere, at der er ligeløn, vil være et stykke arbejde for virksomhederne; fuldstændig ligesom når vi beder virksomhederne om at indlevere regnskaber – de har en revisionspligt – fordi vi vil sørge for, at de betaler skat, og at de ikke begår økonomisk kriminalitet.
Dermed har man revisionspligt, og man skal have en uafhængig revisor ind over.
Hvorfor skal den ikke det, når det kommer til ligeløn?
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at virksomhederne ikke også påtager sig deres del af ansvaret for, at loven bliver overholdt, for det er jo helt og holdent deres ansvar.
Jeg synes heller ikke, det er specielt rimeligt, at vi bliver ved med at have en diskussion om ligeløn og en fælles anerkendelse af problemet, men at der er så stor en uvilje mod faktisk at gøre noget ved det.
Der er rigtig mange måder, og det her er en af dem – lad os prøve det.
Så vil jeg til sidst dog sige tak til ministeren for faktisk at anerkende, at der er potentiale i den islandske ligelønsmodel.
Vi vil i Enhedslisten straks gå i gang med at udarbejde en række forslag til, hvordan man kan udbrede modellen ad frivillighedens vej, og så vil vi da håbe, at det virker.