Peter Skaarup (DF), 2021-05-21:
Tak til Folketinget for en fin modtagelse af det her forslag sådan i det store og hele.
Og jeg må sige, at jeg var meget positivt overrasket, da jeg, jeg tror, det var i weekenden, hørte, at regeringen også var indstillet på at støtte i hvert fald dele af det her forslag og tilmed holdt pressemøde i mandags, hvor man fortalte om alle de gode ting, som man vil indføre.
Så kan man selvfølgelig vælge at være den utilfredse, men jeg synes jo – nu er det snart weekend og pinse – at vi skal være glade for alt det, vi kan komme igennem med.
Så hvis vi med det her forslag har udøvet et vist moderat pres på regeringen, er det bare positivt, og så kan vi glæde os over, at vi forhåbentlig i den næste folketingssamling, forstår jeg, kommer til at se et forslag fra regeringen, som vi så kan få gennemført, men meget gerne med en forhandling.
For som hr. Lars Boje Mathiesen og flere andre var inde på – og det labber vi lidt i os – så synes vi selv, vi har gjort en del ud af det her forslag og også været lidt kreative.
For det er virkelig vigtigt, at vi hjælper de børn, der potentielt set kan blive udsat for kriminalitet, fordi der er pædofile, der misbruger dem seksuelt, men også kan finde på at gøre det flere gange, hvis vi ikke sætter ind på den rigtige måde.
Man må jo sige, at seksuelle overgreb mod børn er en af de værste forbrydelser, man overhovedet kan forestille sig, fordi det er forsvarsløse børn, som man udsætter for overgreb og noget, som de slet ikke kan forholde sig til og ikke har nogen mulighed for at bekæmpe, hverken fysisk eller psykisk.
Vi ved, at de her overgreb i rigtig mange tilfælde forfølger involverede børn resten af livet.
Vi har set den ene historie efter den anden.
Jeg husker f.eks. Lisbeth Zornig Andersen, der fortæller, hvad hun har været udsat for som helt lille, og som har plaget hende siden, og der er mange andre, der har været udsat for det samme.
Det er typisk kvinder, men det er i nogle tilfælde også mænd, der har været udsat for overgreb, da de var helt små.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi som samfund går meget effektivt og grundigt til værks for at undgå, at børn bliver udsat for seksuelle overgreb af enhver art.
Som vi ser indsatsen nu, er det sådan, at selv om der gøres en fantastisk god indsats af gode kræfter rundtomkring både i vores sundhedssystem, men også i vores fængsler, så er der stadig væk plads til forbedring.
Der er mangelfulde ting.
Det har vi i hvert fald kunnet konstatere, når vi kigger rundt.
Det betyder jo så, at når der i behandlersystemet og fængselssystemet og alle de andre steder er mangel på ressourcer, er mangel på redskaber, så giver vi egentlig de pædofile en for stor indflydelse på deres egen udvikling, f.eks. ved at de undslår sig behandling og undgår at se i øjnene, at de er syge og har brug for hjælp.
Så er der nogle argumenter fra behandlerverdenen, og vi er også lidt inde på det i beslutningsforslaget, hvor man siger, at vi ikke kan behandle folk og mennesker, som ikke selv indvilliger i det.
Det er måske sandt nok, men vi må også omvendt sørge for som samfund, når der er nogle sårbare børn, at vi har sikkerhed for, at kontrollen med de pædofile er så markant, at vi ikke kan fortsætte med at have deres overgreb, og ad den vej kan vi jo tvinge dem til behandling.
Når vi ser på situationen nu, ser vi desværre alt for ofte, at allerede dømte begår nye overgreb, når de bliver løsladt, og det er jo ganske simpelt hen, fordi de her pædofile tendenser stadig væk er intakte og ubehandlede, når de kommer ud af fængslet.
Der er det vigtigt, at vi som samfund, i hvert fald når det gælder pædofile, der skal ud af fængslet på et eller tidspunkt, sørger for, at vi ikke slipper taget i dem efter løsladelsen, og det er noget af det, som vi kredser om i det her beslutningsforslag.
Hver gang der er nye børn, som bliver ofre for de her syge mennesker, så er det en katastrofe for de børn, det går ud over.
Det er en katastrofe for den familie, der er involveret.
Det er en katastrofe for pårørende.
Det er en katastrofe for samfundet med alle de omkostninger, som samfundet påføres både økonomisk, men jo ikke mindst også helingsmæssigt, fordi det er rigtig svært at blive helet igen.