runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-10:
Tak for spørgsmålet.
Der er jo ingen tvivl om, at indvandring fra arabiske lande og nogle områder i Afrika har været en særlig udfordring for vores samfund.
Selv om Danmark i international målestok stadig væk er et ret homogent og sammenhængende land, så kommer vi nok ikke uden om, at når mange folk indvandrer hertil fra fjerne kulturer, tester det også sammenhængskraften og sammenholdet i vores eget land.
Det bliver vi nødt til at forholde os til.
Vi kan jo ikke bare trække på skuldrene og lade, som om alt er, som det skal være.
Vi er derfor også meget optaget af at få gjort op med parallelsamfund, med folk, der ikke tilslutter sig demokratiet.
Ingen er vist længere i tvivl om, at integrationen tager lang tid, at den koster mange penge, og at den medfører mange kulturkonflikter.
Men jeg tror, vi skal blive ved med at insistere på, at når man kommer hertil, uanset hvor man kommer fra, og uanset at man i udgangspunktet kun er her midlertidigt, så skal man blive en aktiv del af det danske samfund.
Det vil sige lære sproget, komme i arbejde, uddanne sig.
Men man bliver også nødt til at tilslutte sig demokratiets værdier, for vi kan ikke tage nogen omkamp om årtiers tilkæmpede fremskridt.
Men jeg må også understrege, med forbehold for, at vi aktuelt står i en krisesituation, at det faktisk går bedre med at få nyankomne i job og uddannelse.
Det skal ikke få os til at læne os tilbage, for vi er jo slet, slet ikke færdige.
Der er bandekriminalitet.
Der er mødre, der går arbejdsløse derhjemme bag nedrullede gardiner.
Aviserne skriver hele tiden om det.
Så der er stadig store udfordringer.
Vores håb, vores ambition og vores plan er at begrænse tilstrømningen til Danmark og samtidig styrke integrationen.
Det kræver selvfølgelig bare, at vi fastholder en stram tilstrømning og en styrkelse af integrationsindsatsen.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-06-10:
Det var ikke sådan helt et svar på det, jeg spurgte om.
Det er selvfølgelig fint, at der er kommet velassorterede grønthandlere.
Det svar fik jeg fra et andet parti, da jeg spurgte under en forespørgselsdebat.
Jeg tror også, at der var noget med hiphop og sådan noget, vi kunne lære noget af.
Det er jo lidt tyndt.
Altså, jeg er meget bekymret i forhold til den forhøjede kriminalitet, kønsopdelte svømmehaller, tørklæder, halalmad, ikke mindst social kontrol, moskeerne, minareterne, socialsvindelen, bandekonflikter, bandekriminalitet, balladen og utrygheden.
Og jeg taler ikke her om den enkelte indvandrer, for jeg anerkender bestemt også, at der kan være indvandrere, som gør det godt.
Men det er indvandringen som helhed, hvor jeg i hvert fald, og mange andre, er blevet tudet ørerne fulde af, igennem ganske mange år, at det var et positivt bidrag til det danske samfund.
Det synes jeg overhovedet ikke det er.
Det er beklageligt, men jeg synes også, at de statistikker, som jeg kan henvise til, også på de områder, jeg har fremhævet her, viser det stik modsatte.
Jeg er meget, meget bekymret, og jeg tror ikke, at det bare og alene drejer sig om integration, om at lære dansk og om at komme i arbejde.
Det er en del af det, men det er langtfra nok, og der synes jeg stadig væk, at vi halter enormt bagefter.
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-10:
Jamen vi følger da plan A.
Vi har tænkt os at realisere den politik, vi er gået til valg på, og som også er regeringens politik.
For alternativet til at ændre asylsystemet er, at vi fortsætter som nu med et, synes vi, helt uholdbart asylsystem, hvor kun nogle få kommer til Europa.
To ud af tre af dem, der kommer irregulært hertil, har slet ikke noget behov for beskyttelse.
Vi bruger uanede mængder ressourcer på det.
Vi kan ikke få sendt folk ud.
Én afvist asylansøger i Danmark koster 300.000 kr. om året.
Det er 800 hjemmehjælpstimer, det er nødhjælp til 600 børn tæt på konflikterne med vacciner og tæpper, og hvad ved jeg – for é n afvist asylansøger.
Så jeg mener ikke, der er noget alternativ til at gøre alt, hvad vi overhovedet kan for at få realiseret det her.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
Mener ministeren, at man i lyset af at Danfoss og en række andre virksomheder har vist forståelse for at inddrage autisters styrker i produktionen, bør lade sig inspirere til at iværksætte et yderligere samarbejde mellem det offentlige og det private, så man i højere grad kan inddrage autister og andre personer med særlige handicap i produktionsarbejde?
Og hvilke initiativer påtænker regeringen at tage yderligere for at bruge de positive erfaringer fra Danfoss og andre virksomheder til glæde for autister og andre handicappede, deres pårørende og virksomhederne?
Kunne man forestille sig et samarbejde mellem offentlige og private virksomheder på det her område?
Og hvis ikke ministeren vil tage initiativ til en landsdækkende plan for anlæggelse af pleje- og ældreboliger, hvad tænker ministeren så der skal til for at sikre, at antallet af ældreboliger i Danmark følger med den demografiske udvikling – til trods for situationen her?
Det er jo et ret stort antal, der mangler – der mangler temmelig mange boliger.
Kaare Dybvad Bek (S), 2020-06-10:
Ja, det gør der.
Og i forhold til den udgift, der ligger i det – hvis man eksempelvis snakker om den almene sektor – at så har det i hvert fald indtil nu kostet omkring 400.000 kr. pr. bolig.
Det vil så selvfølgelig skaffe tusindvis, men jo ikke titusindvis, som måske er det, der i virkeligheden er behovet.
Så det er klart, at vi bliver nødt til at se på, hvordan vi får private developere og folk, der bygger – det kunne være pensionskasser eller andre, som bygger udlejningsboliger – ind over den her dagsorden.
Og jeg vil meget gerne være med til at se på det.
Men sådan en samlet plan i forhold til at lave det for hele landet tror jeg ligger ud over, hvad regeringen skal sætte i gang.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-06-10:
Er ministeren villig til at gå i dialog med Vejle Kommune i forhold til at tilvejebringe en hjemmel, så kommunen har mulighed for at bidrage til oprensningen af malakitgrønt i Turbinesøerne ved Randbøldal?
Lea Wermelin (S), 2020-06-10:
Tak for spørgsmålet.
Det korte svar er vel i virkeligheden ja.
Men hvis jeg nu skal uddybe lidt – det tænker jeg også spørgeren gerne vil have – vil jeg starte med at sige, at jeg sidste år selv besøgte Randbøldal for at tale med natur- og miljøudvalget i Vejle Kommune og se området med egne øjne.
Og det er jo enormt trist, når en historisk forurening påvirker et smukt naturområde som dét sted.
Så jeg har fuld forståelse for, at kommunen ønsker at fjerne den forurening.
Jeg har også bedt mit ministerium om at kigge på, om den gældende lovgivning giver mulighed for, at en kommune kan foretage oprensning.
Analysen peger på, at Vejle Kommune muligvis vil kunne foretage oprensning inden for rammerne af vandløbslovens § 37.
Bestemmelsen giver kommuner mulighed for at gennemføre restaureringsforanstaltninger for at forbedre fysiske forhold i og omkring vandløb.
Lovens regler om vandløb gælder også for søer, og loven giver også kommunerne mulighed for at afholde omkostningerne ved oprensningen.
Ministeriet er altså allerede i dialog med Vejle Kommune om mulighederne for at anvende vandløbsloven som hjemmel.
Der er aftalt et møde mellem ministeriet og kommunen, hvor de skal drøfte videre, om kommunens projekt kan gennemføres inden for rammerne af den her bestemmelse.
Kaare Dybvad Bek (S), 2020-06-10:
Ja, det er det i den forstand, at vi nu, hvad jeg også sagde i min indledende besvarelse, i forbindelse med den boligaftale, der er lavet, kigger konkret på, hvordan vi kan lave almenboligloven på en måde, hvor man eksempelvis kan stille forpligtigelser.
I dag er det jo sådan, at du ikke som almen beboer kan have forpligtigelser ud over din egen afdeling.
Men hvis man er i et blandet bofællesskab – der bliver etableret mange af dem i Lejre, i Faxe og andre steder rundtomkring på Sjælland og sikkert også i resten af landet – så er der jo typisk nogle forpligtigelser til fælleshuse og til andre ting, som man skal deltage i.
Og det krav kan man altså ikke stille, og der er vi ved at fjerne nogle sten på vejen.
Men det gælder stadig den enkelte kommune.
Og man kan sige, at mange kommuner måske har et ønske om at tiltrække børnefamilier til deres område – måske fordi man gerne vil have børn i skolerne, eller hvad det kan være.
Og der tror jeg også, det er vigtigt, at man så tager den diskussion lokalt og siger, at selv om man gerne vil tiltrække børnefamilier, er det også vigtigt, at der er plads til de mange ældre, som vi jo, som spørgeren siger, ved kommer i de kommende år.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-06-10:
Tak for det.
Vejle Kommune har en stor udfordring med malakitgrøntforurening i søerne ved Randbøldal, der kan genfindes i Vejle Ås sediment, i vildtfiskene og i dambrugsfiskene i området.
Problemstillingen er den, at EU i 2022 nedsætter grænseværdierne for, hvor meget malakitgrønt der må være ved fisk til konsum.
Frygten er derfor, at der vil blive lukket ned for en række dambrug og fiskeri i hele Vejle Å, når grænseværdierne strammes, hvis der ikke findes en løsning og forureningen ikke er renset op inden 2022.
Vejle kommune har meddelt, at de er villige til at medfinansiere oprensningen.
Problemet er bare, at staten endnu ikke har givet kommunen lov til at stå for den her oprensning.
Som ministeren også var inde på, besøgte hun i november Randbøldal, hvor hun var inviteret af kommunens natur- og miljøudvalg.
Desværre er der jo ikke rigtig sket noget siden.
Kommunen rykkede den 25. februar ministeren i forhold til en løsning.
Det kom der desværre ikke noget ud af.
Det eneste, man fik tilbage, var nemlig, at ministeren svarede, at hun ikke var villig til at finde midler til oprydningen.
Derfor skrev Vejle Kommune den 7. maj til indenrigsminister Astrid Krag, i håb om at hun kunne være behjælpelig med at give kommunen lov til at løse problemet.
Der har de endnu ikke fået svar, og det er jo så derfor, vi står her i dag: Fordi det haster.
Vi kommer tættere og tættere på den 1. januar 2022, hvor de her dambrug og arbejdspladser bliver tabt og Vejle Kommunes unikke fiskevand bliver lukket ned.
Vi kan ikke vente på en løsning længere.
Én ting er, at ministeren ikke vil være villig til at finde penge til oprydningen.
Værre er det, at ministeren endnu ikke har givet Vejle Kommune lov til at fjerne en forurening, der truer miljøet og rekreative værdier og arbejdspladser, for egen regning.
Hvornår kan Vejle Kommune forvente, at ministeren giver dem lov?
Lea Wermelin (S), 2020-06-10:
Sådan som reglerne er strikket sammen i Danmark, er det jo ikke mig som minister, der kan give muligheder, hvis ikke muligheden findes i lovgivningen allerede.
Men der er jo også et stort arbejde i gang med alle vandområdeplanerne, hvor der er lokalt nedsatte vandråd, som kigger på de barrierer, der er for at opnå gode økologiske tilstande.
Vi ved jo netop, at tilstanden ikke er god her, og det skyldes bl.a. den forurening, som har en historik fra tidligere, hvor man brugte det her middel, også i de dambrug, som ligger i det vandløbssystem.
Når jeg så siger, at jeg rigtig gerne vil være med til at undersøge det her – det har ministeriet jo så også været i fuld gang med, og vi er i dialog med Vejle Kommune – er det jo, fordi vi ønsker at hjælpe og også finde den hjemmel, der gør, at kommunen rent faktisk kan oprense.
Så jeg synes ikke, spørgeren har helt ret, når der bliver sagt, at der ikke bliver gjort noget.
Vi er som sagt i dialog, og der er også aftalt et konkret møde.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-06-10:
Jeg er rigtig glad for, at ministeren siger, at der rent faktisk bliver arbejdet på sagen.
Problemet er igen, at ministeren ikke svarer på, hvornår vi kan forvente en afklaring.
Problemet er, at vi har en deadline i den her sag, hvis ikke alle vores dambrug skal risikere at lukke og vi ikke skal risikere at lukke for muligheden for at fiske i Vejle Å.
Så jeg vil gerne genfremsætte spørgsmålet: Kan ministeren ikke sige lidt om, hvornår hun regner med, at Vejle Kommune får svar i forhold til den her hjemmel?
Lea Wermelin (S), 2020-06-10:
Jeg kan sagtens forstå, at der er en lokal utålmodighed, i forhold til at man gerne vil videre med projektet.
Da jeg mødtes med udvalget, var der på det tidspunkt måske ikke helt samme afklaring, i forhold til at man selv ville finde finansieringen til oprensningen.
Det kan jeg så forstå at man sådan set er indstillet på nu, og derfor synes jeg, at det, vi gør lige nu, er det rigtige, nemlig at kigge ned i paragrafferne i forhold til at sikre, at der også er den hjemmel, som kommunen skal bruge i forhold til at kunne oprense.
Det er jo det, vi er i gang med at afklare.
Der er som sagt aftalt et konkret møde mellem ministeriet og kommunen, så det er jo en sag, der bevæger sig fremad, og jeg har da en forhåbning om, at vi kan løse den i fællesskab.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2020-06-10:
Jeg hørte desværre stadig væk ikke en dato for, hvornår vi kan forvente der sker noget, men jeg håber, at det er snart.
Er ministeren villig til at sende et aktstykke i Finansudvalget for at skaffe hjemmelen, hvis hendes jurister inden for 1 uge, eller hvor lang tid det kan tage, finder ud af, at den hjemmel, der er i vandløbsloven, ikke er nok?
Lea Wermelin (S), 2020-06-10:
Jeg tror, at man bliver nødt til at tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Så i forhold til Vejle Kommune har jeg selv været på besøg, og jeg anerkender, at der er en udfordring, som vi gerne vil hjælpe med.
Jeg har også selv haft snakken med udvalget, og jeg har været ude og se forureningen.
Nu har vi været i dialog med kommunen, og vi vil gerne prøve at kigge på, om der ikke er en mulighed i netop den lovgivning, vi allerede har.
Det er vi i gang med at få afklaret, og nu har vi det møde.
Og det er det, vi er i fuld gang med.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
En af konklusionerne fra det tværministerielle arbejde om seniorbofællesskaber, der blev gennemført i foråret 2019 af Sundheds- og Ældreministeriet, Erhvervsministeriet og Transport- og Boligministeriet, var, og jeg citerer: En mulighed for at understøtte og udbrede seniorbofællesskaber er at udbrede kendskabet til de muligheder, der er, for at etablere seniorbofællesskaber.
Det er netop lidt i relation til det, ministeren nævner her.
Er det en opgave, som ministeren og regeringen har tænkt sig at tage op?
Peter Hummelgaard (S), 2020-06-10:
Mange tak for spørgsmålet.
Det er regeringens ambition, at flest mulige får mulighed for at bidrage med deres kompetencer på arbejdsmarkedet, uanset om det er på fuldtid, i fleksjob, med brug af hjælpemidler eller andre former for støtte i hverdagen.
Vi ved, at Danmark har brug for dygtige mennesker med eller uden et handicap.
Selv om vi beskæftigelsesmæssigt står i en ny og særlig situation efter coronakrisen, er det vigtigt, at vi fastholder fokus på at sikre flere bedre veje til beskæftigelse for mennesker med handicap, og derfor vil der i mine beskæftigelsesmæssige mål for 2021 fortsat indgå et mål om, at flere mennesker med handicap kommer i beskæftigelse.
Og vejene til at realisere det mål drøfter jeg, når jeg bl.a. mødes med de forskellige interessenter og ildsjæle på området.
Men det er selvfølg for alle.elig ikke nok at tale; der skal også handling til.
Derfor ser jeg også frem til jobugen her i december i 2020, hvor vi vil fortsætte indsatsen for at få virksomhederne med og for at få sat fokus på, at mennesker med handicap er en vigtig ressource på arbejdsmarkedet.
Indsatsen for at få personer med handicap i beskæftigelse virker bedst, når virksomhederne er med og de også er parate til at tage deres del af ansvaret.
Med satspuljen for 2019 kunne jeg i efteråret sidste år give tilsagn til en række projekter, hvor virksomheder samarbejder med jobcentre om at forbedre beskæftigelsen for personer med kognitive handicap, som bl.a. omfatter personer med autismespektrumforstyrrelser.
Erfaringerne med projekterne og de beskæftigelsesmæssige effekter opgøres i slutningen af hvert projekt, så andre virksomheder kan lade sig inspirere.
Ud over de samarbejder, som er kommet op at stå ved hjælp af satspuljen, ved jeg, at flere andre kommuner har gode samarbejder med virksomheder om at styrke beskæftigelsen for personer med handicap.
F.eks. har Høje Taastrup Kommune tidligere vist flotte resultater af et partnerskab mellem kommunen og erhvervslivet i byen, og jeg kan kun opfordre til, at flere kommuner og virksomheder slår sig sammen for i fællesskab at finde gode løsninger – det er win-win
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
Det glæder mig, at der er fokus på det.
Der er ikke meget forskning på området, men en rundspørge for Det Nationale Autismeinstitut og Landsforeningen Autisme har vist, at kun omkring hver tiende autist er i ordinær beskæftigelse, mens omkring 40 pct. af autisterne er på kontanthjælpslignende forsørgelse.
Situationen er tilsvarende for andre med handicap.
Det synes jeg er synd og skam, både for autisten og for personen med handicap og for virksomheden.
Det er helt tydeligt, at autister har en anden tilgang til at løse opgaver, og at de er mere fokuseret på opgaveløsningen end på alt andet omkring sig.
Når jeg nævner det her, er det konkret, fordi man på Danfoss oplever hurtige og gode løsninger ved hjælp af autisters arbejde.
Ja, de andre medarbejdere fortæller, at de lærer nyt af deres autistiske kollegaer.
Samtidig siger de medarbejdere, som jeg har talt med på Danfoss, at de er utrolig stolte over at være med til at hjælpe de svage i samfundet, så de også står op til et meningsfuldt arbejde hver dag og dermed bliver selvforsørgende.
Det er ren win-win, sådan som det fungerer på Danfoss.
Peter Hummelgaard (S), 2020-06-10:
Jeg vil først og fremmest give ordføreren ret i, at det nemlig er win-win for alle, når virksomheder gør noget aktivt og forsøger at skabe bedre rammer for – og de kan også selv opsøge det – at personer med kroniske handicap kan blive en del af produktionen og en del af virksomheden.
Spørgeren nævner selv Danfoss.
Jeg synes, at der er en lang række andre virksomheder, som ud over Danfoss også gør det rigtig, rigtig godt, og det mener jeg at vi har en stor forpligtelse til både at tale op og udbrede alt det, vi overhovedet kan.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
Jeg er helt enig.
Af verdensmålenes § 8 fremgår det, at vi skal skabe anstændige job og økonomisk vækst.
Det skal vi gøre ved at skabe mening for medarbejdere og for virksomhederne, og det har stifteren af Specialisterne, Thorkil Sonne, som også er formand for Rådet for Samfundsansvar, været med til.
Han har været med til, sammen med mange andre selvfølgelig, at skabe 20.000 job til mennesker med autistiske træk.
Sonne viser, at der er en masse potentiale og talent hos autistiske mennesker, der er blevet inkluderet i hjertet af virksomhedens organisation.
Jeg vil derfor gerne vide: Hvad gør det offentlige som arbejdsgiver selv for at inkludere autistiske personer i beskæftigelsen?
Peter Hummelgaard (S), 2020-06-10:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg er glad for, at spørgeren nævner netop Specialisterne.
Det er jo en af de virksomheder, som bl.a. har fået andel i den udmøntning af puljen i satspuljen, der handler om projekter med virksomhedsrettede indsatser for personer med handicap.
De har fået 2,1 mio. kr., hvor de bl.a. samarbejder med BC Hospitality Group og andre om netop at få personer med kognitive handicap i beskæftigelse.
Og det synes jeg jo er enormt positivt og et godt billede på, hvordan vi gør det rigtigt, og hvordan vi får pengene ud at arbejde til at hjælpe flere mennesker i beskæftigelse.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
Vi kan se ud fra de undersøgelser, der er, at 40 pct. af personer med autistiske træk er på kontanthjælp.
Hvordan kan man optimere offentlige virksomheders indkøb, så det fremmer beskæftigelsen af sårbare mennesker?
Peter Hummelgaard (S), 2020-06-10:
Jeg tror i hvert fald, at det helt korte svar er, at det offentlige også i den her sammenhæng har en stor rolle at spille.
Det gælder selvfølgelig, når det offentlige udbyder kontrakter – allerede i dag laves der jo forskellige former for sociale klausuler, hvor man beder virksomheder om at påtage sig et socialt ansvar, og hvad det her angår, kan nogle af de mål jo med rette indgå i det.
Men det gælder også, tror jeg, i forhold til at det i den løbende dialog, i det fokus, man har, og i øvrigt også i det samarbejde, som vi har fra Folketingets og regeringens side med en række af de virksomheder, som gerne vil gå forrest, spiller en stor rolle at udbrede de gode eksempler og få sat nogle billeder og nogle ord på, hvordan det egentlig er og kan være en rigtig stor styrke for en hvilken som helst virksomhed, uanset hvad de laver, at sørge for også at rekruttere deres arbejdskraft blandt personer med kognitive handicap; for de er nemlig en god og værdsat arbejdskraft.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
I lyset af at Danmark mangler tusinder af bofællesskaber, ældreboliger m.v., har regeringen så gjort sig overvejelser, om man kan løse en del af denne udfordring ved at iværksætte byggerier i et samarbejde mellem offentlige og private virksomheder, og hvilke yderligere initiativer mener ministeren at man bør tage på dette område for at få etableret et tilstrækkeligt antal boliger til ældre?
Kaare Dybvad Bek (S), 2020-06-10:
Lad mig indledningsvis slå fast, at det er den enkelte kommune, som har ansvaret for at etablere det nødvendige antal ældre- og plejeboliger, der lokalt er brug for.
Det er en opgave, som kommunen løfter ved løbende at vurdere, om antallet af ældre- og plejeboliger modsvarer det behov, som de ældre i kommunen har for disse boliger.
Kommunen kan vælge enten at opføre og drive plejeboligerne, eller den kan meddele tilsagn til en almen boligorganisation eller en selvejende institution, når den står for opførelse og drift af boligerne.
Langt hovedparten af anskaffelsessummen finansieres ved lånoptagelse, hvor de løbende ydelser finansieres via de ældres huslejebetaling og ydelsesstøtte fra staten.
Kommunen betaler alene et mindre beløb i grundkapital.
Der er gode muligheder for at etablere et seniorbofællesskab i enten ejer-, andels-, almene eller private udlejningsboliger inden for den gældende lovgivning.
Der mangler imidlertid et kendskab til de vide rammer, der er for etablering af seniorbofællesskaber i dag, såfremt seniorbofællesskaber skal understøttes og udbredes.
Med boligaftalen for 2020, der blev indgået den 19. maj af et bredt flertal i Folketinget, er det blevet besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe for at undersøge barrierer og muligheder for at lave almene bofællesskaber, herunder større bofællesskaber med blandede ejerformer.
Så regeringen er bestemt opmærksom på problematikken og de løsninger, som bofællesskaber med blandede ejerformer indeholder.
Det er vigtigt, at vi får flere boliger for at møde den efterspørgsel, der vil komme som følge af det stigende antal ældre.
Ud af de 30 mia. kr., der med boligaftalen afsættes til renovering af den almene boligsektor, går ca. 4,8 mia. kr. til bedre tilgængelighed.
Det vil sikre markant flere tilgængelige boliger end i den seneste boligaftale fra 2014.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-10:
Jeg opfatter det som positivt, at ministeren er indstillet på at gøre noget for at styrke botilbuddet til ældre.
Så det er nu, der skal ske noget.
For vi bliver flere og flere, må man jo erkende.
Dertil kommer, at rigtig mange sidder i store boliger, som ikke er tilpasset et liv med hjælpemidler, og hvor børnene er flyttet hjemmefra.
Men der er slet ikke sammenhæng mellem udbud og efterspørgsel.
Og det er derfor, jeg stiller det her spørgsmål.
Og inden for længere tid er der interesse for næsten 80.000 seniorbofællesskaber, som folk ønsker at bo i.
Jeg vil derfor gerne høre, punkt 1: Er der noget, man fra regeringens side ser som en ren markedsmekanismeting, og som understøtter byggeriet af seniorbofællesskaber?
Det er også derfor, jeg bl.a. spørger, om man kunne lave det i et samarbejde med det private.
Og, punkt 2: Mener ministeren, at man vil kunne bruge anlæggelsen af ældreboliger til at sætte gang i dansk økonomi igen, når anlægsloftet i de danske kommuner er blevet fjernet i forbindelse med coronakrisen?