Rosa Lund (EL), 2021-01-28:
Tak for det.
»Der er blevet begået fejl i sagen, det bliver jeg kritiseret for, og den kritik tager jeg selvfølgelig til mig.
Men det ændrer ikke på, at jeg ikke har afgivet en ulovlig ordre.«
Det her citat er fru Inger Støjbergs reaktion på Instrukskommissionens konklusioner, og citatet viser tydeligt, synes jeg, hvorfor vi er kommet hertil, hvor vi er i dag.
Til dato har fru Inger Støjberg stadig ikke erkendt, at hun brød ministeransvarlighedsloven, der er et af fundamenterne for vores demokrati.
Loven forpligter ministre til selv at overholde loven og tale sandfærdigt over for Folketinget.
Den 10. februar 2016 giver den tidligere udlændinge- og integrationsminister en ulovlig instruks om at adskille par på de danske asylcentre.
Det er en generel instruks uden partshøring, selv om både individuel vurdering og partshøringer er børnelærdom i forvaltningsretten.
Der er altså tale om et klokkeklart lovbrud, og det er ikke bare noget, som jeg og Enhedslisten står her og siger i dag.
Ombudsmanden har i sine udtalelser fra den 23. marts 2017 konkluderet, »at instruksen – i konsekvens af den nævnte kategoriske og undtagelsesfrie affatning – rent faktisk foreskrev en ulovlig praksis«.
En dom fra Københavns Byret fra den 1. marts 2019 har konkluderet præcis det samme og har givet erstatning til et af de berørte par.
Senest har Instrukskommissionen i sin delberetning konkluderet, at der i perioden fra den 10. februar til den 1. juli 2016 blev administreret ulovligt.
»Den undtagelsesfrie instruks havde den følge, at der i Udlændingestyrelsen i hvert fald i en periode blev administreret klart ulovligt, og den ulovlige administration af ordningen fandt sted i hvert fald i perioden fra den 10. februar til den 1. juli 2016.«
Det står på side 68 i bind 1.
Derudover har kommissionen også fundet, og det er stadig på side 68, og jeg citerer, »at Inger Støjberg ikke kan have været i tvivl om, at hendes beskrivelse under samrådet af den ordning, der den 10. februar 2016 blev fastlagt i pressemeddelelsen, var urigtig og misvisende.
Den urigtige og misvisende beskrivelse af disse forhold blev senere gentaget i flere folketingsbesvarelser og efterfølgende samråd«.
Altså, det betyder, at fru Inger Støjberg mod bedre vidende og ad flere omgange har afgivet urigtige og misvisende oplysninger til Folketinget.
Derfor havde vi jo i Enhedslisten også ønsket os, at der i tiltalen havde været et selvstændigt eller i hvert fald subsidiært søgsmål, som omhandlede vildledelsen af Folketinget, for det er alvorligt, når en minister taler usandt over for Folketinget.
Det kan ikke bære en rigsret alene, men sammen med det lovbrud, med den ulovlige administration, mener vi i Enhedslisten at det kan.
Sådan blev det som bekendt ikke, og nu tæller det som en skærpende omstændighed.
De kan miste deres opbakning, de kan selv gå af, eller de kan få en næse.
Ingen af delene er sket i den her sag, og nu er der ingen anden udvej end at indlede en sag for Rigsretten, så vi kan få rettens ord for, om den tiltalte minister er skyldig eller uskyldig.
Og det er bestemt ikke nogen lille beslutning at indlede en sag for Rigsretten.
Det kan tage lang tid, det er ressourcekrævende, og det er dyrt.
Vi ville da rigtig gerne have undgået, at vi stod nu og diskuterede en rigsret, men vi mener også, at det skal have konsekvenser, når en minister bryder loven, og når en minister lyver for Folketinget.