Maria Durhuus (S), 2023-10-26:
Tak for ordet.
I marts måned kunne vi alle sammen stifte bekendtskab med Kirsten på 81 år, der havde opsøgt en tatovør og på brystet havde fået skrevet med blæk, at hun ikke ville genoplives, i tilfælde af at hun skulle få hjertestop.
Retten til at bestemme, hvordan vi skal herfra, når vi skal dø, tror jeg er et spørgsmål, der optager os alle – og et spørgsmål, der kan være vanskeligt at behandle politisk.
For selv om døden er det eneste sikre i livet, er oplevelsen af værdighed og selvbestemmelse helt subjektiv, og vi mennesker er forskellige.
Vi har forskellige ønsker til, hvordan vi gerne vil leve vores liv.
For os må det derfor handle om at skabe værdige valgmuligheder, så det bliver muligt i god tid at træffe sine valg, hvis man ønsker det, mens man stadig er habil, altså med hensyn til at få den afslutning på livet, man selv anser for at være den rigtige.
Med dagens lovforslag udmønter vi en del af aftalen om det gode ældreliv fra 2020.
Det er den del, der handler om at sikre en værdig død.
Vi indfører en egentlig rettighed, så habile borgere, som er fyldt 60 år, får mulighed for at tilkendegive et ønske om fravalg af genoplivningsforsøg ved hjertestop.
Det kan ske på sundhed.dk eller via en papirblanket.
Det er et fravalg, der naturligvis til enhver tid kan fortrydes af borgeren, for der er hele vejen igennem tale om en rettighed til selvbestemmelse og aldrig et krav om stillingtagen.
Vi udvikler samtidig et centralt register og et it-system, så sundhedspersonerne kan se borgerens valg, inden de igangsætter genoplivning.
Hele vejen igennem skal der selvfølgelig være grundig oplysning til borgeren om, hvad det konkret indebærer at fravælge genoplivningen.
Genoplivning kan nemlig være meget voldsomt, både fysisk og psykisk.
Så for nogle vil det være en tryghed at kunne sige: Jeg vil ikke genoplives, jeg har ikke lyst til at skulle gå igennem alt det, der kan følge i kølvandet på en genoplivning efter et hjertestop, og jeg vil bare gerne have fred.
Med dette lovforslag tager vi endnu et skridt i retning af at sikre flere muligheder for at bestemme over sin egen afslutning på livet med eller uden tatovering.
Jeg har selvfølgelig også noteret mig, at der blandt nogle af høringssvarene efterspørges en begrundelse for, hvorfor man har valgt netop 60-årsgrænsen.
Det korte svar er, at det er en afvejning.
Der er ikke særlige sundhedsfaglige grunde til at vælge en 60-årsgrænse, ligesom der heller ikke ville være særlige grunde til at vælge f.eks. en 50-årsgrænse eller en 70-årsgrænse.
Ved at lægge snittet ved 60 år sikrer vi, at mange er habile og kan gøre brug af rettigheden, og samtidig er det overskueligt og enkelt.
Det giver den samme rettighed til alle danskere, uanset hvor man bor, og uden at man skal igennem en visitation hos hverken læge eller en kommunal sagsbehandler.
Vi har ikke hørt om nogen andre indikatorer, som er bedre.
Afslutningsvis vil jeg også gerne sige tak til de mange partier, der var med i den oprindelige aftale, og som har været med til at finde penge til den her nye løsning.
Vi har tidligere her i Folketinget arbejdet med at sikre en værdig død, bl.a. med indførelsen af juridisk bindende behandlingstestamenter.
Med dagens lovforslag tager vi endnu et skridt for at sikre flere valgmuligheder ved livets afslutning, og vi ser frem til, at den nye løsning kan træde i kraft.
Tak for ordet.