Peter Kofod (DF), 2025-09-09:
Lad mig starte med at skære ind til kernen og gå direkte til det, der er min tales konklusion.
Danmark har brug for en ny regering, og vi har brug for en ny statsminister, fordi Danmark helt gennemgribende har brug for en ny retning, en ny begyndelse og en frisk start med en ny politik – uden den tunge metaltræthed, som findes hos hr. Lars Løkke Rasmussen og fru Mette Frederiksen.
Vi har mange muligheder i Danmark.
Den gode nyhed er, at der er masser af penge i statskassen.
Den dårlige nyhed er, at regeringen helt generelt bruger dem forkert.
Regeringen har travlt med at hælde 30 mia. kr. i Ørsteds punkterede klimaeventyr i USA til at bygge vindmøller, som amerikanerne ikke gider at have.
Regeringen har travlt med at bygge Energiø Bornholm, en dundrende underskudsforretning, der kun kan komme gang i med statskassen i ryggen – ikke for at gøre noget godt for Danmark, men for at skaffe strøm til Tyskland.
Regeringen har travlt med at forære flere penge væk til Afrika – et vigtigt projekt for hr. Lars Løkke Rasmussen, der har gjort det til en mærkesag at bygge kokkeskoler i Egypten.
Pengene fosser ud til endnu mere udviklingsbistand.
Så er der endnu mere havvind.
Der er milliarder til brintrør igennem Jylland.
Der er penge til migranter, der ikke skal være her, og som regeringen har forsømt at få sendt hjem, mens man i stedet lemper udlændingepolitikken og åbner nye veje for at få underbetalt arbejdskraft fra en stribe lande, hvor vi ved, at der findes store befolkningsgrupper, der ikke kommer til at kunne passe ind i Danmark.
Der er flere penge til vennerne i DR og flere penge til venstrefløjens ngo'er.
Alt imens dette foregår, går danskerne på arbejde, og vi skal blive endnu længere på arbejdet fremover.
Regeringen vil ikke engang stoppe den stigende pensionsalder ved de 70 år og lave et loft over pensionsalderen.
Danskerne er nu blandt de europæere, der kommer til at arbejde længst.
Vi er også blandt dem, der bidrager mest til EU-systemet, for ja, selvfølgelig synes regeringen også, at vi skal betale flere penge i EU-systemet fremover.
Det synes vi er en dårlig idé.
Danskerne arbejder som aldrig før, og vi betaler også som aldrig før.
Råderummet vokser og vokser, og regeringen deler ud og deler ud – til amerikanske vindmøller, til tysk strøm, til Afrika, til resten af verden, til klimaet, til migranter, til et stadig voksende bureaukrati, der er vokset år for år, selv om regeringen sidste år lagde op til det modsatte.
Vi danskere kan så se frem til lidt billigere bøger og kaffe og chokolade – og billigere el, altså lige indtil på den næste side af folketingsvalget, hvor den politiske ordfører fra Socialdemokratiet allerede har slået fast til Radio4, at elafgiften vil normalisere sig selv igen.
Danskerne kan med den her regering se frem til kaffe og chokolade – og valgflæsk.
Der er et alternativ, hvor vi ikke falder i den fælde, at vi bare bruger løs af råderummet på alt muligt uden at diskutere, hvad vi bruger alle de andre penge i den offentlige sektor til.
Vi må og skal både have en diskussion om, hvordan vi bruger de gamle penge, men også om, hvordan vi bruger råderummet.
Vi kan ikke bare bruge løs.
Jeg er faktisk i rigtig godt humør.
Jeg synes, regeringen gør det for dårligt, men jeg tror, vi kan være enige om, at Danmark er et fantastisk land, og det er jo et godt udgangspunkt.
Jeg synes faktisk, det er meget latterligt, når Socialdemokraterne turnerer land rige rundt og siger: Hvem skal så være statsministerkandidat?
For det dækker jo i virkeligheden over, at det er det eneste spørgsmål, venstrefløjen kan besvare.
Socialdemokraterne kan jo ikke blive enige om noget som helst internt med de andre partier i rød blok.
Det er jo derfor, vi har en midterregering, som så ikke lige mener særlig meget af det, som Socialdemokraterne gik til valg på, fordi det for Socialdemokraterne handlede om, at fru Mette Frederiksen skulle være statsminister for enhver pris.
Så er vi nogle partier, der siger, at for os er det ikke førsteprioriteten, hvem der er statsminister i Danmark.
For os er det førsteprioriteten, hvad det er for en politik, den statsminister i Danmark fører.
Derfor har vi sammen med tre andre blå partier fundet sammen om nogle nogle konkrete forslag, som vi har i sinde at gennemføre, hvis der er et blåt flertal efter næste valg.
Det er klart og tydeligt, hvad det er for en hverdag, man så måtte få.
Det synes jeg faktisk er ærligt.
Hvor er den socialdemokratiske plan, og hvad er det, Socialdemokraterne går til valg på?
Det kan man ikke rigtig få svar på, og det er selvfølgelig, fordi det for Socialdemokraterne er det vigtigste, at fru Mette Frederiksen kan være statsminister, men det er ikke vigtigt, hvad det er for en politik, fru Mette Frederiksen så vil føre som statsminister.