runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Borst Hansen (RV), 2018-02-08:
Det her lovforslag har til hensigt at styrke rammerne for kliniske forsøg med lægemidler og anden sundhedsvidenskabelig forskning.
Vi indfører specifikke habilitetskrav til de personer, som medvirker i behandlingen af afgørelser om forskningsprojekter.
Det synes vi fra radikal side er meget fornuftigt, da der naturligvis, når vi har med medicinske forsøg på mennesker at gøre, er et stort behov for gennemsigtighed i eventuelle interessekonflikter.
Desuden indeholder lovforslaget nærmere regler om brug af data fra afdøde eller mennesker, som ikke selv er i stand til at give samtykke til at indgå i forskningsforsøg.
I begge tilfælde søges naturligvis samtykke fra den afdødes eller patientens pårørende, men i visse tilfælde og af visse grunde er det ikke altid muligt.
Så i helt særlige tilfælde får man med det her lovforslag mulighed for at afvige fra kravet om samtykke, men som sagt er det kun i særlige tilfælde, og det er vi i Radikale Venstre tilfredse med.
Endelig indeholder lovforslaget en ændring, i forhold til at alle forsøgspersoner separat skal give samtykke til, at udenlandske myndigheder kan virke som lægemiddelinspektører, og den del er vi også tilfredse med.
Så Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Pernille Schnoor (ALT), 2018-02-08:
Tak for ordet.
Vi stemmer for, og vi er positive over for de tre dele af lovforslaget.
Gennemsigtighed er en af Alternativets kerneværdier.
Vi mener, der bør være en stærk interesse i, at videnskabelige resultater bliver så retvisende som overhovedet muligt, og at resultaterne ikke skævvrides, hvis vigtige dele af materialet udgår.
Derudover har vi bemærket, at Det Etiske Råd har udtalt følgende: »Der er ikke ingen tvivl om, at de pårørende umiddelbart efter dødsfaldet er i en sårbar situation, og det kræver en særlig takt og indlevelse at tale med dem om forsøgsdeltagelse, hvilket kan tale for en vis afventende position i forhold til kontakten til de pårørende. I nogle situationer kan der derfor være gode grunde til ikke yderligere at presse de pårørende i forhold til kontakt.«
Den tredje del af lovforslaget om to bestemmelser vedrørende udenlandsk inspektion ser vi også positivt på, da det vil give udenlandske myndigheder nemmere adgang til at vurdere, om forsøgsdata er troværdige.
Så vi er positive og stemmer for.
May-Britt Kattrup (LA), 2018-02-08:
Formålet med det her lovforslag er at sikre, at dansk lovgivning er i overensstemmelse med EU-lovgivningen i forhold til forsøg med lægemidler.
Konkret indfører man nye, specifikke habilitetskrav i lov om kliniske forsøg med lægemidler og komitéloven, således at man beskytter forskningen mod uvedkommende interesser.
Derudover gives der i begge love muligheder for at bruge afdøde personers data, når de har deltaget i et akutforsøg.
Når man udfører et forsøg, er det utrolig vigtigt, at sådanne data indgår.
Der er herudover nogle mindre præciseringer af loven.
Liberal Alliance støtter forslaget.
Stine Brix (EL), 2018-02-08:
Tak for ordet.
Vi har jo at gøre med et lovforslag, som Socialdemokraternes ordfører helt rigtigt fortalte handler om, at der er alle mulige andre bevægelser i gang på det her område.
Vi har også allerede selv lavet en ny lov om kliniske forsøg for et par år siden, og derfor er der nu sådan en form for flytning i gang af nogle paragraffer for de regler, vi har i dag, og over i den her nye lov.
Derudover er der selvfølgelig også andre elementer.
Det lovforslag, som vi behandlede – jeg mener, at det var tilbage i 2015 eller også var det 2016, det var i hvert fald deromkring – stemte vi imod.
Det gjorde vi, fordi vi synes, at den lov, som man nu har lagt op til i forhold til kliniske forsøg, svækker det videnskabsetiske komitésystem.
Det videnskabsetiske komitésystem handler jo om, at ud over at der sker en udvikling af ideer til forskning blandt sundhedsfaglige mennesker og blandt industrien, skal vi også have nogle, der tager stilling til etikken i de forsøg, at vi har.
Derfor synes vi, at det var ærgerligt, at man dengang svækkede det system.
I den lov tilbage fra 2015 indskrev man også det her med, at man fremover skal kunne lave forsøg i akutte situationer, altså på mennesker, som er bevidstløse, selv om de mennesker ikke kan give et samtykke forud.
Det kunne man sådan set også lave før, men det, der blev det nye, var, at hvor man før skulle indhente et samtykke fra det, man kaldte en forsøgsværge, som var en læge, der ikke indgik i forsøget, strøg man så det her krav om, at man skulle indhente sådan et samtykke fra en forsøgsværge.
Så det er baggrunden for det lovforslag, der ligger her, nemlig, at man arbejder videre på det.
Jeg vil gerne forholde mig til to af de elementer, der ligger i det lovforslag her.
Det ene vedrører de specifikke habilitetskrav, som flere af mine kollegaer allerede har fortalt om.
Det handler om, at man allerede i dag har nogle regler, der siger, at når man er med til at godkende nye videnskabelige forsøg, behandle ansøgninger og sådan noget, er det ikke bare de almindelige habilitetskrav, der skal gælde.
Så skal vi også have nogle særlige, som sikrer, at man ikke har f.eks. interesser for industrien, som kunne være i strid med det hverv, man skal bestride.
Det krav flytter man så med over i den nye lov.
Det er selvfølgelig entydigt fornuftigt at gøre det, og den del kan vi støtte.
Det var i øvrigt også noget, man lovede, dengang man fremsatte det lovforslag, jeg talte om før, i et af de svar, vi fik dengang.
Dansk Folkepartis ordfører sagde også før, at det selvfølgelig er fornuftigt, at man kan få en viden, også når der er akut behandling.
Det, som jeg har af problem med det her område, er, at man efter min mening har svækket hensynet til patienten så meget, at man heller ikke længere skal indhente samtykke fra andre, som ikke er en del af forsøget, og nu kan vi så ende med at stå i en situation, hvor man ikke har spurgt nogen andre, f.eks. en forsøgsværge eller pårørende.
er balancen i hensynet til patienten tippet i den her sammenhæng, og derfor kan vi ikke støtte, at man giver adgang til de data, når beskyttelsen er så ringe, som den er i dag.
Liselott Blixt (DF), 2018-02-08:
Som Socialdemokratiets sundhedsordfører var inde på, er det et meget teknisk forslag, og det er nok også noget af det, jeg vil tage op med ministeren, for hvis vi har svært ved at forstå det, hvordan skal vi så få borgerne til at forstå, hvad et lovforslag som det her indeholder, i forhold til at det i vid udstrækning vedrører patienter.
Der er fem forskellige forslag i loven her: Det er en ny regulering af kliniske forsøg med lægemidler; der er habilitetskravet; der er brug af oplysninger fra afdøde personer i akutte situationer; der er inspektioner; og så er der videregivelse af data.
Nogle af stederne er der skærpede krav, f.eks. habilitetskravet, hvor der kommer nogle mere strikse regler for, hvornår man er habil til at være med til at gennemføre forsøg.
Det støtter vi fuldt op om.
Vi vil stille nogle spørgsmål til den nye regulering af kliniske forsøg med lægemidler, hvor man udbygger loven om kliniske forsøg og lov om videnskabsetisk behandling af sundhedsvidenskabelige forskningsprojekter.
For os er det vigtigt, at der er gennemskuelige regler, at der er indhentning af samtykke, når det kan lade sig gøre.
Hvad angår det om afdøde personer, er det vigtigt, at man får fat i pårørende, og at man gør, hvad man kan for at få deres samtykke.
Endvidere er det vigtigt, at man er underrettet, hvis man videregiver data fra patienter.
Det er utrolig vigtigt, at vi kan forklare borgerne, hvad der sker.
Hver gang vi taler om forsøg, er der ret mange misforståelser, og jeg tror, at vi sundhedsordførere ofte har siddet med utrolig mange mails, når vi taler om forsøg med lægemidler, og når vi taler om videregivelse af sundhedsdata, og derfor ønsker jeg, at vi får det mere klart, hvordan vi kan viderebringe den viden til borgerne, samt hvordan man selv kan enten give samtykke eller det modsatte på sundhed.dk, samt hvordan vi sikrer, at man får den information til, hvad det skal bruges til.
En del af det her hører også under EU-forordningen, og det hænger sammen med hele persondataloven osv., og det er også derfor, man nu kan komme på de her inspektioner hos hinanden.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi i EU, når vi nu skal lave noget på EU-plan, kan arbejde sammen, når det drejer sig om at få den bedste behandling for de mennesker, der får en diagnose, som måske er sjælden, eller som på andre måder kan bibringe os en større viden.
I forhold til personer, som har været udsat for akut traume, tænker jeg ofte tilbage til Præstøulykken, som var utrolig tragisk, hvor flere unge mennesker kom ned i ret koldt vand, og hvor syv af dem fik hjertestop, og der reddede man takket være forskning, som man – i gåseøjne – tillod sig at bruge, faktisk de her unges liv, fordi man brugte den.
Man kan sige, at en gang imellem skal læger kunne handle resolut og turde løbe en risiko ved at bruge noget af det nyeste forskning.
Så efter den ulykke er det blevet meget kendt, og derfor er vi rigtig glade for, at man selvfølgelig skal kunne lave de her forskningsforsøg.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-02-08:
Tak for det, formand, og tak til ordføreren.
Det undrer mig egentlig, at ordføreren kan stå og læse sådan en vedtagelsestekst op, som jo egentlig langt hen ad vejen også har en ros med til den struktur, man har med de fem regioner i dag, for når jeg lytter til ordførerens tale her, var det godt nok meget negativt, på nær lige den første strofe, som var en ros til personalet.
Derfor vil jeg spørge ordføreren om noget: Anser Dansk Folkeparti det for at være en kompliceret opgave at drive sygehusvæsenet i Danmark?
Det er det første spørgsmål.
Hvilken model, hvis Dansk Folkeparti stadig går ind for den totale nedlæggelse af den struktur, vi har i dag, taler Dansk Folkeparti så positivt for – hvad skal afløse regionerne?
Liselott Blixt (DF), 2018-02-08:
Der er ikke noget, der er let, og der er meget, der er kompliceret.
Jeg tror, at ordføreren skulle have hørt efter, da jeg læste op, at der har været et stort arbejde med specialreformen og etableringen af en sygehusstruktur.
Det er taget direkte fra min tale, der også afspejler sig i den tekst, der blev læst op, og som jeg selv har udarbejdet.
Det, der er vigtigt for os, er, at sundhedsministeren er den, der sidder ved bordenden.
Vi har Lægemiddelstyrelsen, Styrelsen for Patientsikkerhed og andre styrelser, og der kunne også være en ny hospitalsstyrelse, hvor de laver retningslinjer.
Andet skal der ikke være.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-02-08:
Mange tak til ordføreren.
Det var dog den mest spændende lille flig, der kom her til allersidst, hvor ordføreren siger: hvis Liberal Alliance tager helt fejl.
Den vil jeg bære med mig.
Ordføreren siger: Ja, klart, nedlæg Danske Regioner, der er blevet truffet dårlige beslutninger i Danske Regioner.
Der vil jeg gerne høre: Hvilke dårlige beslutninger har Danske Regioner truffet?
May-Britt Kattrup (LA), 2018-02-08:
Tak for det.
Jeg vil da fortsætte min linje med korte, klare og ærlige budskaber resten af dagen.
Så jeg vil lægge ud med at sige, at i Liberal Alliance har vi jo længe ment, at man bør nedlægge regionerne.
Selv om der heldigvis har været flere gode resultater og sundhedspersonalet gør en stor indsats, har der efter vores opfattelse været truffet en række dårlige beslutninger, og vi mener, at regionerne ikke tilfører den værdi, som man godt kunne tænke sig.
Det skaber en situation, hvor bolden placeres imellem to stole, hvor regionerne til hver en tid kan brokke sig over, at de ikke får penge nok, uafhængigt af hvordan økonomien rent faktisk ser ud, og hvor vi herinde kan kritisere en række driftsbeslutninger.
Men til syvende og sidst må det handle om, hvad der rent faktisk bliver leveret.
Er driften effektiv nok?
Er kvaliteten høj nok?
Er forholdene for patienter og personale gode nok, og kan vi få en geografisk lighed i sundhedsvæsenet?
Disse forhold må man selvfølgelig grundigt evaluere, inden man træffer en meget vidtrækkende beslutning om organisering af det danske sundhedsvæsen.
Vores indstilling er, at problemerne er for store til at kunne løses i den nuværende organisationsform.
Men når man nu har stillet en række mål op, bør vi se på, hvor langt regionerne rent faktisk er kommet, og hvis vi tager helt fejl, er det jo kun glædeligt.
Liberal Alliance støtter den tekst, som er læst op af fru Liselott Blixt fra Dansk Folkeparti.
Jane Heitmann (V), 2018-02-08:
Jeg tror bare ikke, at det er sådan ude i virkelighedens verden.
Jeg tror, at det er fuldstændig, som jeg sagde, nemlig, at der er fordele ved, at regionerne selv kan tage initiativer, men det er også samtidig en akilleshæl.
Liselott Blixt (DF), 2018-02-08:
Jeg kunne forledes til at tro, at ordføreren mente, at det er helt i orden, at man har de her forskelle, fordi så får vi aldrig det samme, og så er det jo usandt, hvis man siger, at man gerne vil have lighed, uanset hvor man bor i Danmark.
I Dansk Folkeparti mener vi det.
Det er også derfor, vi siger, at vi mener, at vi skal have en ensartethed i Danmark, uanset hvor man bor.
Når man kigger ned over Danmark, skal det være hele Danmark, man kigger på, og sørger for, at man lægger sygehuse og læger, så det er vigtigt for den enkelte, at man kan arbejde på tværs og man sikrer en god fordeling.
Det er nok det, vi mangler, altså at Danske Regioner tager det ansvar på sig og sørger for, at de fem regioner lever op til det.
Det ville da have været strålende, hvis ordføreren også mente det, fordi så var der da et yderligere pres på dem, men hvis Venstres holdning er, at regionerne bare skal have lov til at gå enegang og tage alle de læger, de selv vil, og tage deres måde at gøre tingene på, er det jo sådan, det er.
Jane Heitmann (V), 2018-02-08:
Vi har kommunalt selvstyre i Danmark.
Regionerne har næsten ligesom kommunerne – man kunne godt lave en lille sammenligning – jo også i vid udstrækning mulighed for at tilrettelægge indsatser, tage initiativer, som ikke nødvendigvis er en del af et landsdækkende initiativ.
Når ordføreren her fra Dansk Folkeparti nævner lige præcis Sundhedsplatformen og 1813, tror jeg da, at det er åbenlyst for enhver, at der er udfordringer.
Vi har jo igen og igen, også fra Venstres side, adresseret de udfordringer til ledelsen i Region Hovedstaden, altså at det er regionens formand, som skal gå forrest, tage ansvar og naturligvis også sikre, at udfordringer, der er i regionen, bliver løst.
Liselott Blixt (DF), 2018-02-08:
Mange tak.
Noget af det, vi taler rigtig meget om, og som alle ministre – i min tid i hvert fald – også har talt om, er lighed i sundhed, som så skal gøre, at uanset hvilket postnummer man har, bør man kunne få den samme behandling.
Vi har fem regioner, og nu holder jeg mig så til den region, vi er i lige nu, Region Hovedstaden, som mange gange gør nogle andre ting, som har nogle konsekvenser for brugerne.
Jeg kan blot nævne 1813.
Der tænker jeg: Er det det samme tilbud, man giver Region Hovedstadens borgere, som man giver borgerne i de andre regioner?
Vi kan nævne implementeringen af en sundhedsplatform, som gjorde, at man startede med at fyre lægesekretærer, så lægerne skulle have mere arbejde og tilse færre patienter, og derved skal regionen så også bruge endnu flere læger til skade for nogle af de andre regioner, der venter.
Det er bare to af de store ting, der har været for nylig, som gør, at der bliver en utrolig stor skævvridning og forskel på det, man tilbyder i regionerne.
Er det den geografiske lighed, som man bør have, eller mener ordføreren ikke, at det netop er nogle af de punkter, man bør slå ned på?
Jane Heitmann (V), 2018-02-08:
Det synes jeg måske mere var en kommentar fra den socialdemokratiske ordfører.
Jeg vil stadig væk tillade mig at sige, at vi har stillet krav til regionerne, og det har vi bl.a. gjort i forhold til overbelægning, behandling, kræftbehandling, patientansvarlige læger, fokus på demens, kroniske sygdomme – jeg behøver ikke at læse det hele op.
Men for os i Venstre er det vigtigt og afgørende, at man tør stille krav til hinanden.
Det her handler jo om, at patienter skal tages vare på, og ja, det er, lige præcis som ordføreren siger: Venstre har en ambition om, at vi skal have et sundhedsvæsen i verdensklasse, og det får vi kun, hvis vi er modige og har modet til at gå forrest og stille krav til hovedaktørerne på sundhedsområdet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-02-08:
Jeg er rigtig glad for, at ordføreren føler sig pikeret over, at jeg brugte ordet trussel, for nu skal jeg læse op, hvad Venstre skrev i juni 2015: »Derfor får regionerne nu én chance mere for at bevise, at de er stand til at løfte kvaliteten i vores sundhedsvæsen til et nyt niveau.«
Det er det ene citat.
Jane Heitmann (V), 2018-02-08:
Tak for det.
Jeg er faktisk ærgerlig over, at ordføreren her bruger ordet trussel.
Det synes jeg faktisk er et lidt trist ord i en ellers god debat.
Det, som vi fra Venstres side har tilladt os at gøre i forhold til regionerne, er at stille krav, og det har vi sådan set gjort på patienternes vegne.
Vi har stillet krav om, at vi vil have et sundhedsvæsen i verdensklasse.
Vi vil have, at patienterne bliver behandlet til tiden, at de bliver udredt, at vi får bugt med de regionale forskelle for bare at nævne et par eksempler.
Jeg synes, det er helt legitimt, at man tillader sig at stille krav til den hovedaktør, som der er i det danske sundhedsvæsen, nemlig regionerne.
Det her handler jo om patienten, og det handler om at se tingene fra patienternes perspektiv.
Jeg glæder mig over, at vi med den seneste afrapportering kan konstatere, at regionerne faktisk har løftet sig med hensyn til to tredjedele af målepunkterne.
Det er på den baggrund, jeg tillader mig at sige, at det går den rigtige vej, men at vi stadig mangler det sidste lille stykke.
Og uanset hvilken struktur der er, vil vi i Venstre aldrig stoppe med at stille krav.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-02-08:
Mange tak for det.
Tak til ordføreren.
Jeg er rigtig glad for, at ordføreren på Venstres vegne siger, at regionerne er godt på vej, og at de skal løfte sig det sidste stykke, for det er i mine ører andre toner, jeg hører fra Venstre, end da jeg hørte hr. Lars Løkke Rasmussen komme med ultimative krav, der skulle opfyldes og vurderes inden for denne valgperiode, for ellers ville man sætte noget andet i stedet for regionerne.
Så mit første spørgsmål er: Er det sådan, at den trussel, Venstre tidligere har italesat, er væk, i forhold til at konstruktionen ikke tænkes at skulle skiftes ud med noget andet?
Mit andet spørgsmål går på det, ordføreren siger om, at der er geografisk ulighed.
Kan jeg ikke få ordføreren til at erkende, at der også er forskellige udgangspunkter i de fem regioner?
Med hensyn til al den snak, vi har haft om lægedækning, ville man så ikke, hvis det bare var lige så let for os at få læger til nedsætte sig i alle de fem regioner, som det eksempelvis er tilfældet i de to største regioner, være mange udfordringer kvit?
May-Britt Kattrup (LA), 2018-02-08:
Først kan jeg jo give to gode eksempler på dårlige beslutninger fra Region Hovedstaden, som hedder 1813 og Sundhedsplatformen.
Med hensyn til værdi, ja, så har Venstre jo opstillet syv mål for sundhedsvæsenet, som jeg godt kan tilslutte mig.
Der er få af de mål, som er blevet indfriet indtil videre.
Vi har stadig væk store problemer med lighed i sundhedsvæsenet.
Vi har stadig væk problemer med kræftpatienter, som skal behandles til tiden.
Vi har stadig væk problemer med overbelægning, som skulle reduceres.
Så er der indført patientansvarlige læger.
Yes, tjek.
Og så står der her: større fokus på demens og kroniske sygdomme.
Der er også kommet større fokus på det.
Man kunne så måske stadig væk godt spørge, hvor resultaterne i det er henne.
Så der er egentlig masser af eksempler på, at man har nogle værdier, som ikke er blevet tilført i den grad, som vi kunne ønske os.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-02-08:
Tak for det.
Det er klar tale.
Kan ministeren bekræfte ...
Sådan er det at være medlem af et regeringsparti, der er ikke stor forskel.
Det er meget let for ordføreren stå og sige, at Region Hovedstaden i forhold til 1813 og Sundhedsplatformen har begået fejl, men kan ordføreren ikke bekræfte, at et meget bredt politisk flertal har truffet de her innovative, udviklende nye tiltag, og er det ikke også et af kravene, man stiller til regionerne?
Er det ikke også et af målene, at man hele tiden driver fremefter?
Kan ordføreren ikke også bekræfte, at ventetider og overbelægning hænger sammen med, både hvilken økonomi man har stillet til rådighed, og i hvilket omfang det er muligt at rekruttere og fastholde det sundhedsfaglige personale?
Jeg synes jo, vi har haft en meget bred debat her i dag, som lige nøjagtig har illustreret, at det kattensparkemig er de udfordringer, regionerne har, og det er i høj grad det, der giver den geografiske ulighed.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-02-08:
Der lavede vi jo et politisk aftalepapir, som også tegner nogle sigtelinjer for, hvad en fremtidig styringsmodel skal kunne.
For det er jo der, vi har set at 2-procentskravet sådan set var effektivt til at få de ventelister, som var massive i start-00'erne, væk.
Men den har jo også på mange måder overlevet sin tid, og vi har nu behov for at få skabt en større nærhed.
Vi kommer til at tage en drøftelse med Dansk Folkeparti som aftaleparti, og vi kommer til at tage en drøftelse med regionerne i økonomiforhandlingerne, ligesom det jo ligger i den forhandlingsmodel, der er.
Der er da også elementer, som der vil ske en dialog med Folketingets partier om.
Men der er jo, som der ofte er, når man laver aftaler, en anden inddragelse af aftalepartierne end af de andre partier.
Det synes jeg da egentlig også opfordrer til at man nogle gange tager ansvar, for man bliver dermed også lukket mere ind i beslutningsprocesser og informationer, end man måske gør, hvis man som parti ikke tager ansvar og ikke er en del af en aftalekreds.
Stine Brix (EL), 2018-02-08:
Tak for det.
Ministeren sagde, at der er mange, der bliver inddraget i det arbejde, og at der er konsulenter, der arbejder med det.
Jeg har sådan lidt en fornemmelse af, at det nok er Folketinget, der er mindst inddraget og ved mindst om, hvad der foregår på det her område.
Derfor er mit spørgsmål til ministeren: Har ministeren tænkt sig at inddrage Folketinget i de drøftelser, der handler om, hvordan man i fremtiden vil styre sygehusene?
Det kommer jo til at blive meget, meget vigtigt for fremtidens sundhedsvæsen og især for sygehusene.
Derfor synes jeg selvfølgelig, at det er helt relevant at inddrage Folketinget bredt i sådan en diskussion.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-02-08:
Jeg synes også, at der er regionale svagheder – det må jeg sige.
Jeg synes også, at jeg i min indledende bemærkninger gennemgik en række områder, hvor vi ser uacceptabel geografisk ulighed.
Det er jo rigtigt, at der også kommuner, der skal løfte en større del af ansvaret.
Nu er Sundhedsstyrelsen også blevet sat i gang med at lave den nære kvalitetsplan, som jo reelt set er specialeplanen for kommunerne, og som skal sikre, at vi får gjort op med den situation, vi har i dag, hvor postnummeret nogle gange er afgørende for, om du får den ene eller den anden type behandling og tilbud, så vi får en større geografisk ensartethed på området.
Det gælder også på genoptræningsområdet, hvor vi nu også lovmæssigt her i salen skal behandle rettigheder på området.
Så det handler om sammenhæng, men det handler også om, at man skal levere alle steder, og at regionerne skal leve op til deres populationensansvar.