Holger K. Nielsen (SF), 2017-05-05:
Jeg kunne forstå på hr. Jakob Ellemann-Jensen, at han var meget ophidset over den her diskussion, fordi han mente, man havde misforstået en bestemt formulering og kørt en eller anden stemning op.
Men jeg synes nu måske, at regeringen og Dansk Folkeparti selv er lidt skyld i det.
Og så indgår det jo i en sådan en sammenhæng, hvor de nationalkonservative er begyndt at teste alt muligt, i forhold til om det er dansk nok, og der synes jeg i og for sig, at Venstre burde tage et større opgør med den nationalkonservative strømning, som er kommet op, og som Dansk Folkeparti jo repræsenterer.
For det der med at teste alt for, om det nu er dansk nok, og hvad der er dansk, er jo mildest talt en noget besværlig diskussion.
Man havde forestillet sig, at det ville være en film om Dybbøl Mølle og Dannebrog og bøgeskove og gymnastikpiger og gymnastikdrenge osv.
Og i stedet for var det folk, der gik på arbejde og cyklede, mennesker, der producerede, skorstene med røg i og jazzmusik.
Det var ikke højskolesangbogen; det var jazzmusik, negermusik, som det blev kaldt.
Hvordan kunne der være negermusik i en film om Danmark?
Det var sådan, de nationalkonservative reagerede dengang.
Men i dag er der da ikke nogen, der overhovedet vil tage anstød af, at der er jazzmusik i en film om Danmark eller beskrivelser af folk, der arbejder eller cykler på arbejde, hvis man skulle beskrive Danmark.
Derfor er hele den diskussion jo også sindssygt flydende.
Altså, hvad der i de bedre kredse på et tidspunkt opfattes som værende dansk, er jo noget andet på et andet tidspunkt.
Og i den forstand er den her diskussion jo sådan set vigtig nok.
Det er bare for at advare imod, at vi kommer ind i sådan en stor gættekonkurrence om, hvad det nu er at være dansk, og at der nu hele tiden skal være test af alle mulige mennesker af, om de er danske nok, og at vi skal til at diskutere, hvad det danske dna er, eller hvad man nu kan forestille sig.
Den her lidt mærkelige diskussion udspringer jo af en forespørgselsdebat om ghettodannelse, og det synes jeg bestemt er værd at diskutere.
De gør, at folk lukker sig om sig selv, og det betyder, at der ikke er udsyn.
Det skaber problemer, og man ser ligesom problemerne som noget, der er en del af ghettoen, i stedet for se dem som en del af samfundet uden for, og derfor er det i en enhver henseende en dårlig udvikling – i enhver henseende.
Men det er jo ikke et spørgsmål om, om man er dansk eller ej.
Så lad os da se på hele ghettoiseringen ud fra det, som det jo primært er, og altså ikke ud fra, om det er dansk eller ej, men ud fra nogle sociale problemer, som er i visse boligområder, og som man i øvrigt også kender i stort set alle andre lande.
Så på den måde er det ikke så mærkeligt, at der er det problem, men vi skal jo løse det på en eller anden måde, og vi kan løse sådan nogle ting her i Danmark, vi har god tradition for det.
Det er ikke, fordi vi er danske, men fordi vi nemlig er kloge og arbejder sammen om det og diskuterer det og forsøger at inddrage mennesker i stedet for at ekskludere dem.
Det er derfor, at den her danskhedsdiskussion, som de nationalkonservative er fortalere for, har haft den frygtelige konsekvens, at folk er blevet ekskluderet, og det er også derfor, at nogen har reageret, som de har gjort.
Altså ikke på baggrund af en enkelt lille sætning, der opskræmte folk, eller på grund af en kampagne fra oppositionens side, men fordi det indgik i en sammenhæng, hvor der kom så mange negative kommentarer fra Dansk Folkeparti og også fra Venstrefolk om udlændinge og ikkedanskere, hvor man hele tiden – hele tiden – har skullet køres op imod muren: Er du dansk nok?
Er du i virkeligheden dansk?
Og så kommer man hele tiden i en forsvarsposition i forhold til det her.