Karsten Hønge (SF), 2018-11-07:
En stor tak til fagforbundet 3F og Fagbladet 3F for i den grad at være i stand til at sætte fokus på forråelsen af arbejdsforholdene i Danmark.
Desværre vil jeg bidrage yderligere til den dårlige stemning, for det drejer sig nemlig ikke kun om vognmandsfirmaet Kurt Beier i Esbjerg; også Henrik Hansen, der har Contrans i Syddanmark, har været med til at skære kattelemme i døren ind til EU, og gennem de kattelemme trækker de underbetalte, underkuede, disciplinerede chauffører fra Filippinerne, men også fra Ukraine, Kasakhstan og Usbekistan.
Og jeg kender derudover navnene på to andre transportfirmaer, der også benytter sig af filippinerfinten.
Der er virkelig noget at tage fat i her.
I 2017 blev der givet 41.391 arbejdstilladelser til chauffører gennem Polen.
I EU i det hele taget blev der givet 74.834 sidste år.
Antallet af tilladelser til chauffører fra tredjelande er steget med 60 pct. siden 2015.
Og jeg har selv på nærmeste hold konstateret konsekvenserne af det.
Sidste år kørte jeg sammen med en dansk eksportchauffør, der kører fisk til Italien, ned gennem Europa, og hver gang vi kørte ind på en rasteplads, var billedet det samme – det var et vindue ind til fattige parallelsamfund.
I sidste weekend besøgte jeg tre parkeringspladser på Fyn og snakkede med chauffører fra forskellige lande.
Og jeg vil sige, at der jo er god grund til at kritisere griske vognmænd, også fordi de gør det svært for de seriøse og de respektable danske transportfirmaer, der mister ordrer, når der konkurreres på at presse løn og arbejdsforhold for chaufførerne.
Heldigvis nægter en del danske vognmandsfirmaer at deltage i den forråelse af arbejdsforholdene.
Men jeg synes også, vi skal tage fat på en lidt anden del af den her diskussion, nemlig hvem det er, der køber de her ydelser – dem, der har brug for at købe transporten.
Andre firmaer i Danmark bidrager på den måde til at presse omkostningerne.
I søndags snakkede jeg med to chauffører fra Bosnien, som sammen med to andre kollegaer boede i deres lastbiler på en lille parkeringsplads nede ved Ringe, og de to ældre chauffører fortalte om de mange uger, de kørte i fast rutefart med juice fra mosteriet i Ringe til Sverige og tilbage igen.
De boede uden bad og toiletter, og da jeg spurgte, hvordan de ellers klarede det, ja, så pegede de sådan helt resigneret over mod nogle buske i nærheden.
Og det gør man altså for at spare nogle ganske få øre, som det jo må handle om, pr. liter juice, der skal sendes til Sverige.
Jo, jo, i Rynkeby er de gode til at presse æbler og appelsiner – og så sandelig også arbejdsforholdene!
I Nyborg snakkede jeg med en rumæner, som i 6 måneder i træk boede og arbejdede i lastbilens førerhus i fast pendulfart mellem Danmark, Sverige og Finland.
Og det gælder for bosnieren og også for ham rumæneren her, at reglerne om cabotagekørsel brydes konstant.
Uden for Langeskov ligger en virksomhed, der producerer artikler til kæledyr, og firmaet reklamerer med sådan en kæmpe reklame på deres væg med en hund og et stort rødt hjerte.
Der er ingen tvivl om, at de har stor kærlighed til kæledyr i det firma – anderledes ser det ud med omsorgen for de tre bulgarske chauffører, som overnattede i et trist industriområde uden faciliteter.
Postkasseselskaber og kattelemme skal sømmes til.
EU er hammeren og sømmene er rettigheder til lønarbejderne.
I Danmark skal vi slå hårdt til med øget kontrol og bøder, der kan mærkes på direktionsgangene.
Der er brug for fair transport, som de siger i 3F.