runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-23:
Tak for talen alligevel.
Nu har vi hørt det argument flere gange, at hvis man har et loft, vil rentesatserne, ÅOP, lægge sig lige op under det loft.
Men hvorfor skulle konkurrencen være væk, fordi man har et loft?
Hvorfor skulle man ikke bare konkurrere nedad?
Hvis det er tilfældet, virker markedet jo ikke.
Man kan sige, at det ikke er sådan i dag, at uden et loft har vi et fungerende marked.
Så i dag uden et loft har vi ikke et særlig godt marked.
Det kunne vi jo så prøve at få i stand ad omveje, men hvorfor skulle man ikke, hvis man har sikret et ordentlig marked, så sikre konkurrence på trods af et loft.
Altså så er man jo i et spænd imellem – hvad skal man sige – almindelige bankrenter og kviklånsrenter.
Anders Johansson (KF), 2018-01-23:
Jeg vil gerne indlede med at takke SF for at stille beslutningsforslaget og dermed også for at rejse den her debat omkring kviklån.
Beslutningsforslaget har, som de tidligere ordførere har været inde på, til formål at lave et loft over den rente, der betales som låntager, når man optager et såkaldt kviklån.
Det er jo det, der må være kernen i det her.
Det er der jo sådan set ikke nogen herinde, tror jeg, som kan have en interesse i.
Så intentionerne bag er i og for sig sympatiske nok.
Jeg – og vi – tror på, at man fra politisk side skal være meget påpasselig med at gribe ind i en prisdannelse i et normalt marked, fordi det alt andet lige svækker konkurrencen på det område, hvor man griber ind, og det vil så sandsynligvis samtidig også betyde, som flere også tidligere har været inde på, at udbydernes priser bare vil lægge sig umiddelbart under prisloftet.
Vi mener, at forbrugeren selv har et stort ansvar for at sikre, at man ikke bringer sig i en situation, hvor man f.eks. optager kviklån uden mulighed for at betale tilbage, men vi anerkender også, at der kan være et behov her for at beskytte forbrugeren, og derfor bakkede vi f.eks. op om den her betænkningsperiode, som blev indført for godt et år siden.
Der er også meget, der tyder på, at de 48 timers betænkningstid ikke har virket efter hensigten eller måske netop har ramt så præcist, som Venstres ordfører var inde på, at man har fundet andre måder at udbyde lånene på.
Derfor er vi sådan set åbne over for at kigge på, om vi kunne lave en bedre løsning med hensyn til den her betænkningsperiode, hvor vi uden at forringe konkurrencen og uden at blande os i prisdannelsen kan beskytte forbrugeren bedre.
Jeg kunne forstå på ministeren, at Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen er i færd med at lægge sidste hånd på en undersøgelse af det her område og i den forbindelse måske også vil komme med nogle anbefalinger til, hvad man kan gøre, hvis man skal ind og regulere mere på området.
Så med de bemærkninger vil jeg takke SF for at rejse debatten, men meddele, at vi ikke kan bakke op om beslutningsforslaget.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2018-01-23:
Jeg skal arbejde på at være lidt mere velartikuleret.
Jeg mente, at vi kunne kigge på dem, der allerede nu også har luftet ideen, men sådan set også løfte os ud over EU og kigge internationalt til andre lande.
Problemet er jo, at med det ambitionsniveau, der ligger internationalt, så når vi ikke Parisaftalens mål.
Jeg er enig i, at vi bestemt skal satse på EU-sporet, men vi bliver også nødt til at gøre mere.
Kunne Socialdemokratiet forestille sig, at man prøvede at tænke nogle andre konstellationer af klimaalliancer, f.eks. omkring en CO2-afgift, hvor man kiggede mere internationalt?
Jeg føler, at EU nogle gange kan hæmme os lidt i forhold til at søge en større indflydelse også internationalt.
Jens Joel (S), 2018-01-23:
Først og fremmest er jeg enig med Enhedslistens ordfører i, at Parisaftalen får vi jo ikke leveret på med de nuværende indmeldte forpligtelser.
Det er jo også derfor, at der heldigvis er en ambitionsmekanisme, og vi skal da presse på for at sikre, at vi løbende skruer op for ambitionerne, så vi kan nå målene for den aftale, som vi har indgået.
Det samme svar, som jeg gav før, gælder i virkeligheden for det her med, om vi vil kigge ud over EU.
Vi har gjort det nogle gange, hvor det har været nødvendigt at lave alliancer.
Det har så også tit været med EU og nogle særlig udsatte områder, det kunne være nogle østater eller et eller andet.
Man kan godt finde andre aktører i FN-systemet, som man kan have fælles interesser med.
Man kan også godt forestille sig, at hvis man finder nogle producerende lande, nogle industrilande, som man kan have fælles interesse i at indgå i et forpligtende samarbejde med om at sikre, at forurening koster noget, så er vi bestemt ikke afvisende over for det, men det kræver bare, at det bliver en bred nok base til, at det rent faktisk er meningsfuldt at indføre det.
Og der oplever vi jo desværre ofte, at det støder på grund, fordi intentionerne måske ikke helt når så langt, som løfterne i første omgang sagde.
Marianne Bredal (V), 2018-01-23:
Tak for det.
Den klimapolitiske redegørelse for 2017 giver os igen anledning til at se sammenhængen mellem de internationale klimaaftaler, EU-forpligtelserne og vores nationale indsats.
Det er helt afgørende, at Danmark fortsat tager del i de internationale forpligtelser, der skal bringe os nærmere den grønne omstilling.
Klimaforandringerne er et globalt problem, og vi kommer ingen vegne med at køre sololøb.
I fællesskab med hele verden skal vi aktivt arbejde for at implementere Parisaftalens punkter.
I Danmark har vi heldigvis et stort potentiale.
Vi er langt fremme på den grønne agenda, vi er blandt verdens bedste til udvikling af grønne teknologier og klimarigtige løsninger, og vi forventer at overopfylde vores klimamål for 2020 for de ikkekvotebelagte sektorer.
Netop vores grønne førerposition gør os i stand til at yde et betydeligt bidrag til globale samarbejder såsom P4G eller vores samarbejde med Kina om nedbringelse af Kinas CO2-udslip.
Det danske ambitionsniveau kan selvfølgelig også mærkes nationalt, hvor vi arbejder hårdt for at nå vores mål for 2030 og 2050.
I 2030 skal mindst 50 pct. af vores energibehov dækkes af vedvarende energikilder, og i 2050 skal vi være et lavemissionssamfund.
Det er benhårde mål, der kræver en omkostningseffektiv omstilling, hvor markedsmekanismer og konkurrence får lov til at spille en større rolle.
Derfor har vi i regeringen iværksat en række initiativer, der imødekommer en grøn omstilling, hvor forbrugerne får mest grøn energi for pengene.
Afskaffelse af PSO-afgiften fra elregningen, iblandingskrav for brændstof og aftalen med DF om 1 mia. kr. i støtte til udbud i forbindelse med vind- og solenergi i 2018 og 2019 er blot nogle af initiativerne.
Ser vi fremad, ser vi, at vi står over for nogle vigtige forhandlinger om Danmarks fremtidige klimaindsats.
Jeg ser frem til de videre drøftelser af reguleringen af CO2-udledningen fra jorde og skove, drøftelserne af opfyldelsen af Danmarks EU-reduktionsmål for 2030 samt selvfølgelig det kommende energiudspil.
»Folketinget støtter, at regeringen med afsæt i Parisaftalen præsenterer et udkast til en ambitiøs og omkostningseffektiv energiaftale, der skaber grundlag for, at Danmark i 2030 dækker mindst 50 pct. af sit energibehov med vedvarende energi.
Det langsigtede mål er et lavemissionssamfund i 2050, der er uafhængig af fossile brændsler.
Folketinget bifalder, at Danmark fortsat skal være foregangsland inden for vedvarende energiproduktion, og at det danske eksempel er mere interessant at følge for andre lande, hvis omstillingen er omkostningseffektiv og understøtter vækst og beskæftigelse.
Folketinget konstaterer derfor med tilfredshed, at udviklingen inden for VE-teknologier bidrager til et faldende støttebehov og giver muligheder for yderligere fald i de danske drivhusudledninger, og at regeringen forventer, at Danmark vil overopfylde klimamålet for de ikkekvotebelagte sektorer i 2020.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at arbejde for at tilrettelægge energipolitikken, så hensynet til danske arbejdspladser og konkurrenceevne går hånd i hånd med hensynet til miljø og klima.«
Pia Adelsteen (DF), 2018-01-23:
Jo, og det er alle sammen fine og flotte ord, men der er heller ingen tvivl om, at når vi politisk vælger at give tilskud til en bestemt type vedvarende energi, fravælger vi også nogle andre, og det må ordføreren give mig ret i.
Vi diskuterer f.eks. ofte elbiler kontra brintbiler.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvem der får mest tilskud, men vi har også haft solenergi kontra vindenergi, og hvorvidt det giver god mening eller ej, skal jeg heller ikke gøre mig klog på.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2018-01-23:
Jeg synes også, der er noget andet, når man diskuterer det her med omkostninger.
Altså, alle energiteknologier får jo støtte i en periode, og det, som vi netop også har opnået ved at satse på vedvarende energi og på en teknologi, som vi vurderede at hele verden på et tidspunkt ville efterspørge, er jo også en masse arbejdspladser.
Så jeg synes også, at det bør høre med, når vi diskuterer de her ting.
Det bør også høre med i ligningen, også når vi kigger længere frem, for der er jo ingen tvivl om, at også i fremtiden vil der være stor efterspørgsel efter de her teknologier, som man som grønt foregangsland er med til at udvikle.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder fast i det, når vi diskuterer det her.
Der er ingen af os, der synes, at vi skal være et grønt foregangsland uden nogen årsag overhovedet.
Det her gør vi for at vise verden, at det er muligt at løse klimakrisen, for at undgå en klimakrise, der løber løbsk med tilsvarende flygtningestrømme, der løber løbsk, og så, fordi det er en rigtig god forretning for vores land.
Pia Adelsteen (DF), 2018-01-23:
Jo, der er ingen tvivl om, at de tilskud, vi igennem rigtig mange år har givet til bl.a. vindmølleindustrien, har været med til, hvad kan man sige, at udviklingen er gået, som den er gået.
Men måske burde det have været nogle andre ting, der drev det.
Jeg er glad for, vil jeg så sige, at Enhedslistens ordfører er enig med mig i det her med energibesparelser.
Jeg er selv vokset op under oliekrisen, og jeg kan godt huske de bilfri søndage.
Det er jeg helt sikker på at ordføreren ikke kan, men det kan jeg, og det handlede jo netop om det her med at spare på energien, som man fik at vide dengang.
Jeg har i hvert fald lært at slukke lyset, når jeg går ud af et rum – vil jeg skynde mig at sige.
Men når det så er sagt, er der da ingen tvivl om, at den udvikling, der er sket i vindmølleindustrien, er kommet, fordi vi selvfølgelig har prioriteret den i Danmark.
Men det er ikke ensbetydende med, at vi i Dansk Folkeparti synes, det nødvendigvis har været det rigtige.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2018-01-23:
Jeg vil egentlig gerne rose ordføreren for at lægge så meget vægt på energibesparelser.
Det er jeg fuldstændig enig i, den billigste energi er virkelig den, vi ikke bruger, så det er en rigtig god idé også at arbejde med nogle konkrete mål for det, også i den kommende energiaftale.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, hvordan ordføreren tænker at vi er nået til den situation, som vi er i i dag, hvor vedvarende energi er konkurrencedygtig.
Mener ordføreren ikke, at det kan have haft en indflydelse, at vi politisk har prioriteret investeringer i netop den teknologiform, så den i dag virkelig kan konkurrere med kullet, og at det netop viser værdien af at have nogle politiske prioriteringer og nogle politiske ambitioner og visioner?
Pia Adelsteen (DF), 2018-01-23:
Ja, det kan man godt sige.
Den dagsorden, der har været kørt for klimaog energipolitikken, har vi aldrig været en del af og heller aldrig, tror jeg, været rigtig enige i.
Der er slet ingen tvivl om, at vedvarende energi er en god ting.
Men jeg må også sige, at vi i Dansk Folkeparti har en helt klar holdning til, at så længe det er så dyrt for danskerne at blive ved med at være i den såkaldte førerposition, som alle herinde åbenbart har en ambition om at vi er i, så synes vi, vi skal stoppe op.
Der er andre, der kan komme i den førerposition.
Christian Poll (ALT), 2018-01-23:
Tak for det.
Jeg blev lige lidt chokeret.
Hørte jeg rigtigt, mener ordføreren, at DF ønsker at stoppe op nu og vente en tid med at gå videre med en ambitiøs klimaindsats?
Altså, det er jo stik imod Klimarådets anbefalinger, og det er stik imod principperne fra den berømte Sternrapport, som efterhånden er 15 år gammel, tror jeg, og hvor man jo indså, at jo flere år vi venter med at stoppe klimakrisen, desto dyrere bliver det, fordi flere boliger vil blive ødelagt, flere oversvømmelser vil indtræffe, og flere tørkehændelser vil indtræffe.
Er det virkelig rigtigt forstået?
Jens Joel (S), 2018-01-23:
Jeg noterer mig, at det der med at redde verden ligesom bliver sagt med et smil på læben.
Altså, det kan godt være, at man ikke synes, det er et godt argument, men det er jo faktisk det, vi diskuterer.
Nå, tilbage til arbejdspladserne.
Jeg tror, vi har brug for at hæve ambitionen.
Men når jeg er åben over for at diskutere den præcise procentsats og i øvrigt siger, at den vil jeg godt diskutere i sammenhæng med, hvad vi ellers gør – for noget af det, vi burde være enige om, var den rigtige vej at gå i forhold til elektrificering, i forhold til energieffektivitet, i forhold til forskning i lagringsteknologier osv. osv. – så er det jo egentlig en imødekommelse; altså, vi synes ikke, regeringen gør nok, men vi synes heller ikke, at den vigtigste diskussion er 1 pct. fra eller til i 2030 i forhold til VE-målet, men det samlede billede.
Det synes jeg egentlig er en imødekommelse forud for en forhandling, hvor vi forhåbentlig kan nå hinanden bredt, forudsat at vi hæver ambitionen fra den nuværende.
Og så er vi ellers åbne over for at diskutere hvordan.
Carsten Bach (LA), 2018-01-23:
Tak for det.
Jeg nåede lige at få trykket mig ind til anden runde her, inden formanden fik afbrudt talestrømmen.
Tak for et meget fint svar.
Det var rigtig informativt.
Så vil jeg bare høre, om ikke det gør indtryk på hr. Jens Joel, at vi nu faktisk har repræsentanter for Energikommissionen, der påpeger, at de her meget konkrete målsætninger for udbygningen af VE faktisk kan være farlige, og at Det Miljøøkonomiske Råd tidligere har været ude at sige, at en ensidig udbygning med vindenergi i Danmark faktisk kan koste vækst og arbejdspladser – de arbejdspladser, som hr. Jens Joel jo faktisk også, ud over at redde verden, gerne vil skabe.
Jens Joel (S), 2018-01-23:
Det, jeg siger, er, at i forbindelse med Klimarådets seneste rapport har man sagt, at med det tempo, som regeringen indtil videre har lagt op til, risikerer vi desværre, at vi skubber en pukkel foran os, og at vi derfor bliver tvunget til at forcere det på et tidspunkt, og at det derfor samfundsmæssigt kan blive dyrere.
Det er baggrunden for, at jeg siger til regeringen: Skulle vi ikke kigge på, om Klimarådet har fat i noget?
Så har jeg jo også sagt – og det kan man også læse sig til i dagspressen – at det skal være højere end det, regeringen har lagt op til, hvilket synes åbenlyst, ud fra hvad Klimarådet har sagt.
Men præcis hvor tallet skal ligge, altså om det er 51 eller 54 eller 56 pct., kommer lidt an på, hvad der ellers er af indsatser.
For én ting er jo at lave et mål for 2030 – det kan være vigtigt og retningsgivende – men de sidste 2 pct. har jo én effekt, og en lige så vigtig effekt er det, om man kommer i gang med elektrificeringen i 2020, eller om vi faktisk i 2018 kommer i gang med at få elektriciteten brugt i varmepumper osv. osv.
Så min vurdering af, om det er ambitiøst nok, vil afhænge af, hvad der ellers er i pakken, og det er derfor, at vi ikke har sat et bestemt tal på.
Carsten Bach (LA), 2018-01-23:
Tak, og tak til ordføreren for en fin ordførertale.
Jeg er jo glad for, at hr. Jens Joel både vil redde verden og skabe arbejdspladser i Danmark på en gang.
Det kan jo næsten ikke blive meget smukkere end det.
Hr. Jens Joel nævner også en ambition om at hæve VE-målet.
Jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren kunne konkretisere det en lillebitte smule.
Det er mere, så vi kan få svar på, hvad Socialdemokratiets mål er for udbygningen af vedvarende energi.
Joachim B. Olsen (LA), 2018-01-23:
Det er jo sådan lidt diskussionen om hønen og ægget – altså hvorfor er man i en dårlig situation?
Er man f.eks. i en dårlig situation, fordi man bliver ved med at tage dårlige valg og f.eks. låner penge, man ikke har råd til at låne?
Ja, altså, folk begår fejl, og der er nogle, der begår flere fejl end andre, og der er nogle, der bliver ved med at begå fejl, og så ender de til sidst i en rigtig, rigtig skidt situation.
Det kan vi ikke rigtig forhindre herinde – det tror jeg simpelt hen dybest set ikke vi kan, og jeg mener heller ikke vi skal.
Jeg konstaterer bare, at uanset om det er mine tal, der er de rigtige, eller om det er hr. Pelle Dragsteds tal, der er de rigtige, så er det sådan, at langt størstedelen betaler lånene tilbage.
Og man må dog formode, at det gør sig sådan gældende, at man ikke indgår frivillige aftaler med andre – heller ikke om at låne penge – hvis ikke det er sådan, at man har en fordel ved at gøre det.
Og så er der måske nogen, der fortryder, at de gjorde det.
Sådan er det.
Men der er nogle og mange og de fleste, som har gavn af det, og det synes jeg hverken vi skal forhindre dem i eller stoppe.
Pelle Dragsted (EL), 2018-01-23:
Men hvis langt de fleste kviklån er sådan, var det måske også fornuftigt at få ryddet skurkene fra, om jeg så må sige.
Altså, nu har vi hørt eksempler på lån med en ÅOP på over 3.000.
Jeg er jo sådan set enig i det, ordføreren siger, omkring det her med, at vi ikke skal fjerne alle fristelser.
Heldigvis er der mange typer af fristelser, som ikke er spor usunde, og som tværtimod er sunde for krop og sjæl, men den her type fristelse er jo altså en fristelse, som har nogle meget, meget negative konsekvenser, og som rammer skævt.
Nu ved jeg godt, at Liberal Alliance ikke er så optaget af klasseskel og sociale forskelle, men problemet her er jo, at det er mennesker, som er dårligt stillet, som havner i de her problemer.
Men det er jo folk, som er ude på det yderste i mange tilfælde, og som tager de her lån, fordi de ser det som en sidste udvej.
Det synes jeg bare også man må have med i billedet.
Fint, det er godt, at Dansk Folkeparti har nogle ting, man gerne vil gøre.
Problemet med de her ting er jo, at det alt sammen er små ting.
F.eks. hjælper adgangen til RKI da ikke den borger, som tager et af de her lån første gang, eller som ikke er i RKI.
Det er alt sammen små ting, som vil gøre noget ved hjørnerne.
Man har prøvet det her med betænkningstid; det er forsøgt.
Og de her ågerkarlevirksomheder omlægger da bare – hvilket er endnu et eksempel på, hvor usympatisk deres virksomhed er – og regulerer sig uden om det der, og så tilbyder de de samme typer produkter.
Er det ikke på tide, at vi tager ordentligt fat og får sat en stopper for det her?
Hans Kristian Skibby (DF), 2018-01-23:
Dialog går som regel begge veje, men nu siger hr. Pelle Dragsted fra Enhedslisten, at Dansk Folkeparti ikke ønsker at gøre noget ved det – altså, undskyld mig, men har man fået vasket ører i dag?
Jeg synes faktisk, jeg brugte lang tid af min ordførertale på at tale om en hel række delelementer, som vi meget gerne vil ind og kigge på.
Jeg nævnte specifikt ønsker til et frit udlånsmarked.
Ja til forbud mod udlån til folk, der står i RKI, ja til en skærpelse af bestemmelserne i kreditaftaleloven, i forhold til at 48-timersreglen skal håndhæves, ja til sikring af bedre registeradgang for lånevirksomhederne, ja til forbedrede kreditvurderinger, ja til at styrke Ankenævnet for Finansieringsselskaber.
Alle de ting brugte jeg tid på at fortælle om i min ordførertale, og så kommer man bare og siger: I vil ikke gøre noget.
Jeg synes simpelt hen, det er for arrogant.
Det er jeg nødt til at sige.
Pelle Dragsted (EL), 2018-01-23:
Når SF's ordfører nævnte de pågældende statslige kreditvirksomheder, er det jo, fordi ordføreren sagde, at ordføreren ikke mente, at det var statens opgave at udlåne penge og udøve kreditvirksomhed.
Men lad nu det ligge, for det er jo slet ikke det, det her forslag handler om.
Det her forslag handler om at regulere de private kreditvirksomheder, fordi vi har fået en branche inden for den finansielle sektor, som lever af folk, der bliver snydt; som lever af og har som forretningsmodel, at folk skal komme i klemme, så de kommer til at betale meget mere for deres lån, end hvad der er rimeligt; som opererer med, at de har store tab, men bare de får fat i et af de her mennesker og får dem til at betale renter og renters rente, op til 3.500 i ÅOP, kan de lave en god forretningsmodel.
Og så har vi altså Dansk Folkeparti, som grundlæggende afviser at gøre noget effektivt ved det her.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre: Ligger solidariteten helt ovre hos de her ågerkarle, eller burde man måske tænke lidt på den anden ende, altså på befolkningen, som er dem, der udsættes for det her?
Hans Kristian Skibby (DF), 2018-01-23:
Det er egentlig ganske underholdende, at SF's ordfører i sit spørgsmål til undertegnede lægger ud med at nævne noget, der skulle være sjovt – Markedsmodningsfonden, Vækstfonden og alt det – og så bagefter siger, at det ikke er det, vi taler om i dag.
Jamen herregud, hvorfor nævner man det så fra SF's side?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Jeg kan da sagtens bekræfte, at gebyrindtægterne fra misligholdte lån osv. udgør en betragtelig indtægt for finansieringsinstitutter i Danmark.
Så det kan jeg da roligt bekræfte.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-23:
Det er jo en helt anden diskussion.
Men fra SF's side støtter vi op om mange af de her fonde.
Jeg synes bare, det er lidt mærkværdigt, at DF altid siger, at staten ikke skal blande sig med hensyn til at låne penge ud – bortset fra på alle de her 16 gode områder, hvor vi har fonde.
Men det er ikke det, vi taler om i dag.
Vi taler om, hvad vi skal gøre ved, at vi har et eksploderende marked, hvor folk bliver gældsat; hvor det nogle steder er en del af forretningsmodellen at spekulere i, at folk ikke kan betale tilbage.
Er hr. Hans Kristian Skibby klar over, at 30 pct. af indtjeningen kommer fra gebyrer, der skal betales, fordi folk ikke kan overholde de frister, der er givet?
Altså, det er en tredjedel af omsætningen.
Det er da helt vildt, at man kan indregne det som en forretningsmodel at tjene penge på at have nogle kunder, der ikke kan betale til tiden.
Thomas Jensen (S), 2018-01-23:
Nu henviser jeg igen til ordførertalen.
Og som jeg også siger, er der altså det her kreditsystem, som man måske kan stille krav til udlånerne om at de skal orientere sig i, når de får en låneansøgning.
Det synes jeg vil være rigtig restriktivt, i forhold til om folk, der i forvejen har en meget usikker økonomi, kommer til at optage nogle flere lån med meget, meget høje renter.
Og så kan vi forhåbentlig få pakket den her 48-timersregel ind.
Nu nævner ministeren lånets løbetid, men der er også det der med, at man har omgået det ved at definere lånet som en kassekredit.
Det synes jeg også at vi i samme moment skal prøve at få løst.
Pelle Dragsted (EL), 2018-01-23:
Men det, jeg hører ministeren sige, er, at man vil kigge på det her med tidsperspektivet, altså at der skal være den her betænkningstid.
Men mener ordføreren, at det er tilstrækkeligt?
Ordførerens parti har tidligere fremsat et forslag om, at man skulle kigge på at lægge et loft over det her.
Men selv hvis man får indhegnet betænkningstiden, vil det så være tilstrækkeligt til at stoppe det her ågerkarleri?
Thomas Jensen (S), 2018-01-23:
Jeg synes, at når vi heldigvis har haft ministeren på som taler først, som det jo er praksis ved beslutningsforslag, skal man også lægge mærke til, hvad ministeren siger.
Der blev jo rent faktisk sagt, at ministeren er ved at indhente information om, hvad der sker på det her marked, bl.a. i forhold til 48-timersreglen.
Og som jeg hører ministeren, er der også lagt op til, at der skal handles på det her.
Så den evigt pragmatiske socialdemokrat her vil selvfølgelig række hånden ud, hvis regeringen inviterer til forhandlinger på området, sådan at vi kan rette lovgivningen til og sikre, at der ikke – som i dag – er nogen, der går ud på det her marked og bedriver åger over for nogle svage sjæle.