runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-14:
Det er jo ikke sådan, at man tager velfærd fra nogen.
Men det er rigtigt, at hr. Rune Lund og Enhedslisten gerne vil bruge flere penge på flere offentligt ansatte, og hvis man ikke har pengene til rådighed til det, må man nøjes med de offentligt ansatte, der er i dag.
Jeg skulle lige knytte en kommentar til det her med, at det jo ikke hjælper noget i en situation med tvangslukning.
Det er fuldstændig rigtigt, og det er ens for gavekort og vores forslag her.
Det hjælper ikke, når restauranterne er tvangslukkede, men det giver et optimistisk syn på, hvor mange penge man kan tjene i fremtiden, og dermed en lyst til også at være med i fremtiden, i stedet for at man lukker sin forretning.
Og det giver en større kreditvillighed hos dem, der skal låne en penge her under krisen osv., fordi de kan se, at der er penge i fremtiden.
Så det er det, der er meningen med det, og i den henseende adskiller vores forslag sig ikke fra forslaget, som Enhedslisten støtter, om et gavekort.
Karsten Hønge (SF), 2021-01-14:
Mit oprindelige svar skulle forstås sådan, at jeg bestemt synes, at der er god grund til at tilbyde nogle bestemte befolkningsgrupper, herunder arbejdsløse og kontanthjælpsmodtagere, mulighed for at få udvidet deres forbrug, så de måske også en dag kunne prøve at opleve at gå på restaurant.
Det var den måde, hr. Rasmus Jarlov skulle forstå mit svar på.
Hvis det er rigtigt, hvordan kan det her forslag så koste 3,7 mia. kr.?
Begge dele kan jo ikke være rigtigt.
Hvis det er sådan, at vi oplever, at de er på vej ud, hvordan kan det så koste penge?
Så skulle man jo tjene penge ved det.
Så der er jo en indre modsætning der.
Til det om, hvad SF ellers ønsker at gøre for restaurationsbranchen: Vi deltager jo i alle de diskussioner og forhandlinger, der er omkring hjælpepakkerne til branchen, og vi deltager også gerne i yderligere diskussioner om det, for det er helt åbenlyst, at der er nogle her, der er meget nødlidende, og det er både virksomhedsejerne og de ansatte.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-01-14:
Det var et meget spændende indlæg, men jeg ved ikke lige, hvad det havde at gøre med mit spørgsmål.
Jeg spurgte egentlig bare, hvad SF vil gøre for at styrke de her brancher.
Hvorfor synes SF, det er rimeligt, at det skal koste så meget mere at gå på restaurant i Danmark, end det skal i Sverige?
De er jo i en konkurrence med andre lande, og det er både i forhold til at tiltrække turister og som destination for konferencer f.eks. Der er det en væsentlig ulempe, at det er så meget dyrere at gå på restaurant i Danmark, end det er i andre lande.
Så vil SF ikke være med til at styrke den her branche, som har det så svært lige nu?
Karsten Hønge (SF), 2021-01-14:
Det der med gavekortet er da et eksempel.
Det er ikke et, vi har foreslået, men vi er i hvert fald tilhængere af det.
Men hvis man virkelig kan finde 3,7 mia. kr. til det her, kan jeg da også få rykket ved mit billede af andre partier, for jeg ser jo ofte Liberal Alliance og også nogle gange De Konservative – i hvert fald Liberal Alliance – som et råt liberalistisk parti med et meget lille frysetørret socialt hjerte.
Men det er øjensynligt nogle gange under optøning.
Det har jeg da oplevet i dag.
Så kunne man da foreslå, at de 3,7 mia. kr. ville blive brugt til at hæve dagpengene og fjerne kontanthjælpsloftet.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-01-14:
Jeg vil bare høre, om SF har foreslået noget som helst her inden for de senere år, som vil hjælpe restaurationsbranchen.
Karsten Hønge (SF), 2021-01-14:
SF deler jo fuldstændig interessen og bekymringen for, hvordan det går i forskellige nødlidende erhverv, herunder restaurationsbranchen.
Der synes vi så ikke, at det her forslag rammer plet.
Vi er jo i en proces, hvor der med god grund i øvrigt er igangsat en række initiativer over for både restaurationer og oplevelsesøkonomien i det hele taget.
Jeg tror faktisk også, at mange af dem ville synes, at det var trist at omtale de hjælpepakker, der er vedtaget, som almisser.
Jeg tror helt sikkert, at de her virksomheder synes, at det er fair, og synes, at det er godt, og at de opfatter det som en reel hjælp og ikke som almisser, som hr. Ole Birk Olesen omtalte det som.
Så selve intentionen i det, altså det at få skabt efterspørgsel og få skabt liv på vores restaurationer og i oplevelsesøkonomien, kan vi helt støtte, men at man her vil hjælpe erhvervslivet og restaurationsbranchen gennem coronakrisen ved at indføre en fradragsret på erhvervsmæssige restaurationsbesøg og løfte det ud over de 25 pct., der er i dag, tror vi så ikke er vejen.
Men vi er da enige i, at man løbende skal undersøge mulighederne for, hvordan vi i øvrigt kan hjælpe restaurationsbranchen, specielt nu her, hvor vi øjensynlig kan se en længere periode foran os med høje smittetal.
Men vi synes ikke, at det lige er det her forslag, der skal vedtages, da det vil gå ind og kollidere, synes jeg, med de andre målrettede hjælpepakker, der er lavet.
At man så skal bruge hele, 3,7 mia. kr. af råderummet til det, synes vi også er skudt ved siden af.
Måske er det bare mig, der ikke helt har forstået det, men så vidt jeg kan forstå, er det heller ikke et forslag til noget midlertidigt, men faktisk til noget permanent, og på den måde vil det belaste økonomien.
Med de forskellige muligheder, vi har, for at hjælpe forskellige brancher i gang tror vi ikke, at sådan en permanent ordning – hvis det er det, der ligger i det – er den bedste måde at gøre det på.
Men igen: Vi er meget åbne for, hvordan man i øvrigt kan drøfte forskellige tiltag, der kan holde liv i de her nødlidende brancher, herunder restaurationsbranchen og oplevelsesøkonomien.
Så på den baggrund kan vi ikke støtte det forslag, der ligger, men vi har jo som sådan en interesse for og en optagethed af, hvordan vi bevarer både virksomhederne og arbejdspladserne.
Det deltager vi altid meget gerne i.
Kathrine Olldag (RV), 2021-01-14:
Ja, det er vi.
Det er en dansk praksis, som har været rullet ud i årevis, og den bakker vi op om.
Vi er egentlig ikke interesserede i at gå ud og så sige, at vi løfter momsen for erhvervsmiddage ind i en coronasammenhæng, som jeg også har gjort rede for.
Det er simpelt hen for dyrt, og vi er ikke klar til at afsætte 3,7 mia. kr. fra råderummet til det projekt.
Så det må Liberal Alliance prøve at finde sine mandater til et andet sted.
Rune Lund (EL), 2021-01-14:
Vi vil gerne hjælpe brancher, som er kommet i klemme, og vi gør det allerede i stort omfang med hjælpepakker, som både giver lønkompensation og kompensation for faste udgifter.
Og skulle der være behov for at genbesøge hjælpepakker, herunder i forhold til særlig hårdt ramte brancher, er vi også altid villige til at diskutere det, både med de brancher, der er blevet ramt, og med andre partier i Folketinget.
Der var målrettede midler i 2021 – det er der – til civilsamfundets indsatser i forhold til udsatte og sårbare borgere, hvor man kan få et gavekort til oplevelser, herunder til restaurationsbesøg.
Det var 250 mio. kr., der blev afsat til det.
Og så er der også i 2021 afsat midler til iværksættelse af aktiviteter på social- og ældreområdet, som kan modvirke ensomhed og isolation, og som samtidig også kan understøtte erhverv i oplevelsesindustrien, og her snakker vi om yderligere 250 mio. kr.
Det er to initiativer, som var væsentlige for Enhedslisten under forhandlingerne.
Men vi må jo indrømme, at Liberal Alliances forslag her rammer helt forbi skiven.
I forhold til den nuværende situation, altså som krisehåndtering, så er problemet for restauranterne jo ikke momsen, men det er, at der er restriktioner, i forhold til hvor længe man må have åbent, og hvornår man må have åbent, og i så fald hvor mange mennesker der må være til stede på spisestedet.
At fjerne momsen fra bespisning i erhvervsmæssigt øjemed vil jo have en meget begrænset og faktisk marginal, hvis nogen, effekt overhovedet.
Så synes Liberal Alliance jo, at man skal fjerne momsen, corona eller ej.
Det koster så de her 3,7 mia. kr.
Det skal tages fra råderummet, dvs. velfærden.
Jeg må sige, at det forekommer at være en noget bizar prioritering, at det skal være pædagogerne i børnehaverne, det skal være sosu-assistenterne på plejehjemmene, det skal være sygeplejerskerne på hospitalerne, der skal betale for, at direktøren kan gå på restaurantbesøg, når der er forretningsmiddage.
Det bliver selvsagt ikke med Enhedslistens stemmer.
Det er derfor, vi foreslår en finansiering krone til krone.
Men jeg må sige, at i forhold til det, har Danmark en meget lille gæld.
Vi har en meget, meget sund og stærk økonomi.
Det ville være fuldstændig hul i hovedet, hvis ikke vi havde lavet gældsoptagelse lige nu i den nuværende økonomiske situation for netop at holde hånden under beskæftigelsen og redde tusindvis af arbejdspladser og virksomheder.
Og jeg ved ikke, om det er det, hr. Lars Boje Mathiesen refererer til – det er det så ikke.
For det er jo nemlig rigtig klogt.
Og så er det jo klart, at der er det med gæld, selv om det er til negativ rente, og vi sådan set på den måde tjener penge på at låne penge i øjeblikket, at så skal gælden jo også betales tilbage.
Og derfor er det jo klogere at finde pengene krone for krone ved at rulle skattelettelser tilbage, som de rigeste har fået i rigt mål de seneste mange år.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-01-14:
Det er sådan i Danmark, at når det lige præcis handler om restaurantbesøg, har vi den særregel, at man ikke kan trække hele momsen fra som virksomhed, men at man kun kan trække en fjerdedel af momsen fra, hvis man går på restaurant.
Det er en meget mærkelig regel, og vi er modstandere af den regel.
Vi er modstandere af den af to grunde.
Det er vi, for det første fordi den jo skader danske restauranter og danske virksomheders konkurrenceevne – det bliver simpelt hen dyrere.
Og vi betragter det at gå på restaurant som en nødvendighed i forhold til rigtig mange opgaver, som man udfører også i den private sektor.
Det er ikke et eller andet luksusgode, og hvis man bruger det som en eller anden gave til sine medarbejdere, så er det selvfølgelig fuldt skattepligtigt for medarbejderne; så er det at betragte som ekstra løn.
Men så længe det handler om at gå på restaurant i sit erhvervs tjeneste for at udføre sine opgaver, skal det kunne trækkes fra ligesom andre udgifter.
Den anden grund til, at vi er imod den her særregel, er, at det er også regnskabsmæssigt er ganske besværligt.
Det er endnu en af de her små regler, som er opfundet af Folketingets i dets store visdom, som gør det meget svært at føre et regnskab ude i virksomhederne.
Jeg vil sige, at reglen i sig selv nok kan overkommes, men det er bare endnu en overflødig regel, som gør tingene besværlige.
Da jeg startede min virksomhed op for ca. 8 år siden, kendte jeg ikke den regel.
Jeg antog, at når man havde nogle udgifter, så kunne man trække dem fra; at det sådan var grundprincippet.
Og så blev jeg gjort opmærksom på af min revisor, at der findes den her underlige særregel, og så skulle vi ellers sidde og udrede det, og det brugte jeg en masse penge på i revisorregninger, altså på at finde ud af, hvordan vi skulle rydde op i det og lave vores momsregnskab om.
Det er ikke logisk, at der er en særregel af den her type, og derfor støtter vi, at vi afskaffer den, og at moms kan trækkes fra, ligesom det kan for alle andre køb.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-14:
Hr. Jeppe Bruus, kommer der ikke et tidspunkt, hvor Socialdemokraterne også kommer til at se, at nu er ulemperne ved konventionerne så store, at vi simpelt hen må sige fra?
Jeg tænker her på, at vi har nogle forbrydere, som laver kriminalitet.
Der er lang sagsbehandlingstid, og så får de en rabat på grund af konventionerne.
Kan hr. Jeppe Bruus ikke se, at der er noget, der er helt galt?
Vi har også bandemedlemmer, som Socialdemokraterne siger til os her i Folketinget vi ikke kan få lov til at udvise, fordi der er nogle konventioner, der siger, at vi ikke må.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-14:
Jeg tror ikke, man kan beskylde os for at have manglende vilje eller mod til at udvise folk, men det er fuldstændig rigtigt, at vi nok har en forskellig opfattelse af, om man er nødt til at overholde de konventioner.
Så kan vi være enige i opfattelsen af, at nogle af dem er utidige eller forældede eller direkte forkerte i den måde, de virker på.
Derfor må vi også arbejde for at ændre konventionerne.
Vi deler nok frustrationen, men ser nok forskelligt på det hensigtsmæssige i at overholde dem.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-14:
Nej, det her har ikke noget med differentieret moms at gøre.
Det har noget at gøre med, at der er en differentiering i virksomheders momsudgifter, hvor normen er, at virksomheder har fuld momsafløftning på deres momsudgifter.
Så er der den undtagelse for restaurantbesøg, som er virksomhedsrelaterede.
Så er argumentet fra skatteministeren, at det er, fordi det er privat forbrug.
Åbenbart er det for 75 pct.s vedkommende, når man sidder og spiser frokost med en kunde eller spiser en frokost under et medarbejderseminar, for sin egen private fornøjelses skyld.
Så er mit spørgsmål: Er Det Radikale Venstre enig i, at det forholder sig sådan?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-14:
Jeg kan sådan set godt et langt stykke hen ad vejen dele frustrationen over konventionerne og særlig nogle af de konventioner, som har mange år på bagen, og hvor man i dag tænker: Ville man have lavet det sådan i dag?
Det ville man formentlig ikke, og derfor synes jeg også, det er helt fair og legitimt, at vi kan være enige om måske at prøve at ændre nogle af de konventioner.
Så kan vi være uenige om, om vi så skal spille inden for rammerne af de konventioner, selv om vi synes nogle af dem er trælse og forkerte.
Der er vores grundlæggende holdning den, at danskerne og Danmark samlet set tjener på, at vi har nogle internationale spilleregler, vi arbejder inden for, og så er vi da klar til at prøve at kigge på at ændre det der, hvor det ikke giver mening.
Der kan jo godt være sager, hvor en gerningsmand faktisk gør alt, hvad vedkommende kan, for at en sag bliver fremskyndet og kommer til doms, men alligevel er fuldstændig uden skyld, og hvor der er et offer, som måske ikke i gængs forstand har men af sagen, hvor man kan tale om det.
Men i det helt generelle billede giver det da ikke meget mening, at når man har været udsat for en forbrydelse og der er en gerningsmand, får vedkommende en rabat.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-14:
Vi skal selv skal kunne bestemme, om vi synes, det er rimeligt eller urimeligt, at man giver rabat til kriminelle, der så får en lavere straf, fordi der er lang sagsbehandlingstid.
Så jeg kunne godt tænke mig, at hr. Jeppe Bruus kunne fortælle, hvorfor det er så vigtigt med de der konventioner.
Skal de stå i vejen for, at vi kan gøre noget, som jeg tror de fleste danskere vil synes er rigtigt, nemlig at der er
nul rabat til forbrydere, selv om der er lang sagsbehandlingstid?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-14:
Tak for det.
Det rykker jo ved den gængse opfattelse, vi må have, af vores retssamfund.
Derfor er jeg glad for, som justitsministeren også var inde på, at vi i samarbejde med bl.a. Dansk Folkeparti har lavet en rigtig god aftale, en ny flerårsaftale, for dansk politi og anklagemyndigheden, som jo bl.a. betyder, at vi vil gøre, hvad vi kan, for at mindske brugen af strafrabat, men jo inden for de rammer, der er, som justitsministeren jo også har redegjort for.
Derfor tænker jeg egentlig, at den aftale måske har overhalet det her beslutningsforslag lidt; men jeg anerkender til fulde behovet for at være meget opmærksom på det her og deler glæden over, at vi i fællesskab kan gøre noget ved det.
Men vi kan altså ikke støtte beslutningsforslaget af bl.a. de årsager.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-14:
Nu går forslaget jo videre end det, som vi kan støtte.
For det, som vi har aftalt i fællig, er jo, at det skal ske inden for rammerne af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Og det er jo i virkeligheden der, hvor vi støder os på forslaget.
Så vil mit engagement i sagen ikke være afhængigt af, at Folketinget har sagt til mig, at det skal vi eksekvere; det vil være afhængigt af loyalt at opfylde den aftale, som vi har indgået i fællesskab.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-14:
Det deltager vi jo selvfølgelig meget gerne i, og så vil jeg så bare alligevel lige spørge: Kan vi nå det, inden Folketinget på et tidspunkt måtte gå på sommerferie?
Det kræver jo de her tre behandlinger, og det skal vedtages i Folketinget.
Ellers vil jeg foreslå, at regeringen bare støtter det her beslutningsforslag rent.
Så kan vi jo sådan set handle relativt hurtigt, for så vil der ligge et klart pålæg til regeringen om at gøre noget hurtigt.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-14:
Men det er et ønske, som jeg deler.
Vi er netop nu i ministeriet
i gang med at lægge en plan for implementeringen af den samlede aftale, som jo er ganske omfattende med rigtig, rigtig mange elementer og med beskrivelse af, hvornår vi kan implementere de forskellige dele.
Og der er en af fordelene ved at være en aftalepart jo, at man også har indflydelse på, hvordan den plan så eksekveres.
Så jeg deler ønsket.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-14:
Jeg vil sige tak til justitsministeren for, hvad jeg synes er klar tale her i dag – strafrabatterne skal væk fra.
Det kan ikke være rigtigt, at man på grund af lang sagsbehandlingstid, hvad vi jo også skal gøre noget ved, får en situation, hvor nogle ofre må opleve, at der gives rabat til den kriminelle, til forbryderen.
Men jeg kunne godt tænke mig lige at spørge justitsministeren om noget, når ministeren siger, at regeringen i år vil fremsætte et forslag.
Kan vi komme det lidt nærmere?
Vi har jo desværre den her coronatid, og vi har fået brev fra statsministeren om, at der er noget lovgivning, man gerne vil udskyde.
Men jeg kunne jo godt tænke mig, at regeringen kom med et forslag relativt hurtigt, for man kan sådan set forestille sig, at der den dag i dag, i morgen og i overmorgen vil være sager, hvor den kriminelle opnår rabat, fordi der er lang sagsbehandlingstid.
Så jo før, vi kan gøre noget, jo bedre.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-14:
Lad mig starte behandlingen af forslaget med at sige, at regeringen er fuldstændig enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt at begrænse brugen af strafrabat på grund af lang sagsbehandlingstid mest muligt.
Det er helt urimeligt, at ofre først kan opleve, at en straffesag trækker ud i måneder eller måske år, og herefter kan opleve, at gerningsmanden får nedsat sin straf af den grund.
Det går ud over den danske retsfølelse.
Derfor er jeg også glad for den flerårsaftale for politi og anklagemyndighed, som et bredt flertal i Folketinget indgik før jul.
For med flerårsaftalen, som også forslagsstillernes parti er en del af, er vi netop enige om at gennemføre en ændring af straffeloven, der begrænser brugen af strafrabat mest muligt, vel at mærke inden for rammerne af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Når regeringen alligevel ikke kan støtte en fuldstændig afskaffelse af strafrabatten, skyldes det, at det ikke er muligt inden for rammerne af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, medmindre der samtidig indføres en anden form for kompensation for lang sagsbehandlingstid.
Det betyder så, at gerningsmanden ville skulle kompenseres på en anden måde, f.eks. ved en økonomisk godtgørelse, og den vej ønsker regeringen ikke at gå.
Indsatsen for at begrænse brugen af strafrabat er jo et initiativ, der går på to ben, for ud over reglerne om strafrabat er det navnlig den lange sagsbehandlingstid, der her er problemet, og også på det punkt er jeg meget tilfreds med, at vi som led i flerårsaftalen for politi og anklagemyndighed er enige om behovet for at reducere sagsbehandlingstiden ved politiet, anklagemyndigheden og for den sags skyld også domstolene, som jo ikke er en direkte del af aftalen.
Efterhånden som vi får nedbragt sagsbehandlingstiderne, vil der i sagens natur også være mindre brug for strafrabat.
Så for at runde af: Der skal ikke være tvivl om, at regeringen står bag ofret og den almindelige retsfølelse, også i den her sag.
Brugen af strafrabat på grund af lang sagsbehandlingstid er en uskik og skal begrænses.
Det er imidlertid aftalt med opbakning fra et bredt flertal i Folketinget, at regeringen skal arbejde videre med at begrænse brugen af strafrabat inden for rammerne af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Derfor kan regeringen ikke støtte forslaget om en fuldstændig afskaffelse.
Regeringen vil derimod arbejde videre med sagen og senere i år fremsætte et lovforslag herom.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-01-14:
Med hensyn til momsregnskaber og momsbeskatning er der simpelt hen noget, der trænger til at blive ryddet op i; andet kan der ikke siges.
Når man har været ude i det private erhvervsliv og som selvstændig, ved man, hvor bøvlet det her er, og måske især for små virksomheder, hvor det jo har en ret høj belastning, hvis de skal have en revisor til at sidde og regne med det her i forhold til deres samlede budget og sådan nogle ting.
Hvis medarbejderne får et æble uden for mødet, er der ikke noget fradrag for det.
Hvad angår kaffe og te, er der, hvis man internt i virksomheden holder et møde, hvor man drikker te og kaffe til mødet, 100 pct.s fradrag; hvis man siger til medarbejderne, at de kan tage en kop kaffe eller en kop te, når de arbejder, og de lige er trådt ud fra mødet, så er der ikke et fradrag på det.
Det er jo sådan noget, hvor de, når de sidder derude og kigger på det, kan sige: Hvad foregår der?
Der har vi altså en forpligtelse til at få ryddet op i de her ting, som belaster erhvervslivet unødvendigt, og her er der så ovenikøbet en skattesænkning med, og det gør os bare endnu mere glade i Nye Borgerlige.
Så derfor kan vi selvfølgelig godt støtte det her forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-14:
Det er jo rigtigt, at det selvfølgelig koster statskassen nogle penge, hvis man afskaffer den her regel om, at der kun er 25 pct. momsafløftning på de her virksomhedsrelaterede udgifter.
Statskassen ville også få en masse penge ind, hvis nu der kun var 25 pct. momsafløftning på virksomheders indkøb af kuglepenne eller af computere eller af kontorstole,
Argumentet fra skatteministeren er, at når man er ude at spise frokost med en kunde eller man deltager i et medarbejderseminar og skal have noget mad, så er der en betydelig grad af privatforbrug i det.
Der er åbenbart en så stor grad af privatforbrug, at 75 pct. af det simpelt hen bare er for sin egen private fornøjelses skyld.
Det er kun de 25 pct., som er relateret til de faktiske virksomhedsrelaterede udgifter.
Er Det Radikale Venstre enig i, at det er sådan, at når man tager et frokostmøde med en kunde eller spiser på et medarbejderseminar, så er det for 75 pct.s vedkommende noget, man gør for sin egen private fornøjelses skyld?
Der jo
Vi har også nabolande, og hvis en virksomhed ønsker at lave et stort medarbejderseminar for sine 1.000 ansatte, så kan virksomheden vælge at gøre det i Danmark, men den kan også vælge at gøre det i Sverige f.eks., hvis det nu var en københavnsk virksomhed.
Man skal bare lige et smut over broen.
Og fælles for de to lande er, at de har fuld momsafløftning på restaurationsbesøg: Man får momsen tilbage som udenlandsk virksomhed, hvis man bliver pålagt moms af restaurationsbesøg i Sverige og i Tyskland.
Så det, at der kun er 25 pct. momsafløftning her i Danmark, gør jo, at virksomheden tilskyndes til at lægge sit store medarbejderseminar i f.eks. Sydsverige eller Nordtyskland.
Er det klogt?