Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Mange tak – og tak for opråbet.
Som det måske er fremgået allerede af nogle af spørgsmålene, synes jeg jo faktisk, at det er en virkelig dårlig idé at afskaffe det danske forsvarsforbehold.
Jeg er sådan set rigtig glad for, at vi har det lige nu, netop fordi, som vi kan se, der sker rigtig, rigtig meget med udviklingen af forsvars- og udenrigspolitikken i EU, som bekymrer mig.
Jeg vil sige, at jeg synes nærmest, vi aldrig har haft mere brug for forsvarsforbeholdet, end vi har nu, fordi vi netop lige nu har set, hvordan de store landes ledere – altså både Macron og Merkel, og det kommer også fra Kommissionen – er ude og tale varmt for både at få en EU-hær og få sat fuldt tryk på våbenproduktionen i den europæiske våbenindustri.
Det må jeg indrømme at jeg simpelt hen synes er en helt forkert retning at gå i, og jeg undrer mig lidt over, kan man sige, at forsvarsministeren i alle de debatter, vi har haft indtil videre – og nu har jeg også set det på tryk rundtomkring i pressen – i så høj grad holder fast i, at der ikke er noget at være bekymret for her.
Altså, jeg tænker, at når Tysklands og Frankrigs statsledere ligesom er ude og sende et signal om, hvilken retning de gerne ser at det går i EU, er der nok grund til at lytte til det.
Vi kan også se det nu på, hvordan der bliver investeret milliarder af kroner i sådan en europæisk forsvarsfond, og det handler jo netop om at få styrket den europæiske våbenproduktion, altså i særdeleshed i Tyskland og Frankrig.
Det ulykkelige i den her diskussion synes jeg jo – som vi ser det –
er, at mange af EU-lederne simpelt hen i stedet for at udfordre, kan man sige, den logik om konstant oprustning, og desværre har vi også set samme tendens til i Danmark,
går ind og anerkender den logik, der er, om, at man er nødt til at opruste sig ud af problemerne.
Og det eneste, der så sker i stedet for, er, at man så siger – og det er jo det, Macron har været ude at sige – at man bare skal sikre sig, at den oprustning leder til, kan man sige, at pengene skal ende i europæiske virksomheder og ikke i amerikanske.
Der må jeg sige, at jeg godt kunne tænke mig, at vi i stedet for fra europæisk og nordisk og dansk side stod for en politik, der handlede om nedrustning og konfliktforebyggelse som et reelt alternativ til den politik, Trump står for.
Hvis det var den retning, vi gik i, ville jeg bestemt være meget mere interesseret i at tage den her debat.
For mig er det helt afgørende, at vi ikke binder os til et samarbejde, som, hvad skal man sige, har oprustning som et erklæret formål.
Altså, det fremgår både af Lissabontraktaten og af det seneste PESCO-samarbejde her, at det handler om at øge den militære kapacitet, og at det handler om at øge våbenproduktionen i EU.
Jeg må bare sige, at jeg simpelt hen ikke tror, at det er den vej, der bringer os videre mod hverken at stille os bedre i det aktuelle konfliktniveau, som vi ser i Europa, eller at stille os bedre i forhold til at løse mange af de problemer, vi ser i verden.
Til det vil jeg sige, at FN jo gang på gang efterlyser lige præcis bidrag fra europæiske lande til de missioner, der er rundtomkring.
Hvis man ser på, hvordan bidragene fra Danmark og andre europæiske lande til FN's missioner bare er gået ned ad bakke de sidste mange år, er det tankevækkende, synes jeg, at det i meget højere grad er NATO, man orienterer sig mod.
Og hvis der nu kommer meget større mulighed for at engagere sig i militært samarbejde i EU – en EU-hær osv. – så tror jeg, at det vil flytte fokus endnu mere væk fra FN.
Det synes jeg er meget, meget problematisk, for det er jo et spørgsmål om, at der faktisk mangler lige præcis de kompetencer, som vi kunne tilbyde i FN.
Så helt grundlæggende vil jeg sige, at Danmark tidligere har været kendt for fredsbevarende indsatser, og det er der, jeg gerne vil hen igen.
Og det er altså ikke det, jeg synes vi ser er på spil i EU nu, selv om jeg sådan set godt kan genkende bekymringen om, hvad for nogle signaler det er, man ser fra Trump og USA.
Det giver god nok mening at være skeptisk i forhold til det.
Men jeg tror altså, at samarbejdet med vores nabolande skal bygge på en udenrigspolitik og forsvarspolitik, som vi tror på vil skabe sikkerhed og stabilitet, og det er simpelt hen bare ikke det, jeg ser er udviklingen i EU nu.
Og jeg har svært ved at se, hvordan det på nogen måde skal bidrage positivt, hvis EU også kaster sig ind i et våbenkapløb, hvor det bare handler om, at man vil forøge den militære produktion i EU for at kunne konkurrere med USA.
Så jeg er meget glad for forbeholdet og håber sådan set også, at det er noget, som vi kan blive enige om at holde fast i herinde.
Jeg har et forslag til vedtagelse, jeg lige vil læse op her til sidst, og det er bare fra os i Enhedslisten, og det er relativt kort:
Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at regeringen har iværksat en udredning om forsvarsforbeholdets betydning for Danmark.
Folketinget understreger, at forsvarsforbeholdet og de øvrige undtagelser skal fastholdes uændrede.
Folketinget advarer mod udviklingen af en EU-hær og øget militarisering af EU og understreger i stedet behovet for nedrustning og styrket fokus på freds- og konfliktløsning.«