runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christina Egelund (LA), 2016-10-12:
Det er en god idé at bringe samhørighed mellem indfødsretsloven og forældreansvarsloven, for så vidt angår, at forældre med fælles forældremyndighed over et barn, også når det kommer til erhvervelse af dansk indfødsret, skal være enige i så væsentlig en beslutning om et barns forhold.
Med det her lovforslag bringes praksis i overensstemmelse med loven, og indfødsretsloven bringes i overensstemmelse med forældreansvarsloven.
Det klargør juraen, og det er fornuftigt.
Det samme gør sig gældende for den anden del af lovforslaget.
Den praksis om, at bipersoner ikke må have begået nogen former for kriminalitet, som udløser karenstid, eller som helt udelukker en ansøger om dansk indfødsret fra at blive optaget på lovforslag om indfødsrets meddelelse, føres ind i loven.
Praksis bunder i en tilkendegivelse fra Folketingets Indfødsretsudvalg afgivet i 1997 og bringes nu ind i indfødsretsloven.
Det skaber juridisk klarhed, og det er godt.
Liberal Alliance agter at støtte lovforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-10-12:
Enhedslisten støtter, at praksis i sager om statsborgerskab i så høj grad som overhovedet muligt bliver reguleret ved lov.
Det giver større retssikkerhed og mere gennemskuelighed, end hvis sagerne behandles efter skiftende aftaler indgået mellem partier i Folketinget eller efter interne retningslinjer i ministeriets Indfødsretskontor, og det foreliggende lovforslag er jo, som det også fremgår af bemærkningerne, en lovfæstning af en allerede eksisterende praksis, og det synes vi er en god ting.
Indholdet har vi imidlertid to spørgsmål til.
For det første synes vi sådan set, det er en god idé at lytte til Børnerådet og til Institut for Menneskerettigheder, som i deres høringssvar påpeger, at det kan være et problem, at barnet ikke får indflydelse, hvis den ene af forældremyndighedsindehaverne nægter at give sit samtykke til, at barnet bliver dansk statsborger.
Altså, hvis barnet er så stort – Institut for Menneskerettigheder skriver 12 år eller ældre – at det faktisk har velovervejede holdninger til, om det ønsker at blive dansk statsborger, så synes vi, det er temmelig drastisk, at den ene forælder kan blokere.
Institut for Menneskerettigheder peger jo så faktisk på en løsning på problemstillingen, som handler om, at der indføres en særlig søgemulighed for børn, så de i tilfælde af uenighed mellem forældrene selv kan søge om erhvervelse af indfødsret ved naturalisation sammen med den ene forældremyndighedsindehaver.
Det andet spørgsmål, som vi vil rejse i forbindelse med udvalgsbehandlingen, handler om børn, som er sigtet for lovovertrædelser.
Institut for Menneskerettigheder og Børnerådet peger på, at et barn forhindres i at blive optaget på et lovforslag om indfødsrets meddelelse som biperson med en eller begge forældre, hvis barnet er sigtet for en lovovertrædelse, og sådan er det jo altså også i forbindelse med andre sager, så det er ikke så mærkeligt.
Men hvis sigtelsen bliver frafaldet eller barnet frifindes, vil barnet jo, som reglerne ser ud i dag,
vel ikke – og jeg kigger spørgende ned på embedsmændene bagest i salen – have mulighed for så at blive optaget i en anden omgang?
I Enhedslisten kan vi helt tilslutte os de her indsigelser fra både Institut for Menneskerettigheder og fra Børnerådet, og vi vil derfor tage de to forhold op i forbindelse med udvalgsbehandlingen af det her lovforslag.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-12:
Det her er en lynlovbehandling, og det lovforslag, vi har med at gøre, er jo også mest af teknisk karakter.
Men ikke desto mindre er det vigtigt, fordi det rent retssikkerhedsmæssigt jo er en fordel, at man kan læse i loven, hvad der er gældende ret, og ikke skal ind i alle mulige aftaler og cirkulærer osv.
Så det, vi gør her i dag, er ganske udmærket, nemlig at vi lovfæster den praksis, som vi i forvejen anvender, når et barn erhverver dansk statsborgerskab som det, der hedder en biperson til en af sine forældre.
Hvis en person får dansk statsborgerskab, tilkommer statsborgerskabet nemlig som oftest også den pågældendes barn.
I disse sager er det i dag praksis, at hvis et barn er undergivet fælles forældremyndighed, skal der indhentes samtykke fra begge forældremyndighedsindehavere.
Vi sikrer os altså allerede i dag, at der er enighed mellem forældrene, og det er denne praksis, som vi nu foreslår bliver skrevet direkte ned i loven.
I sager, hvor et barn erhverver dansk statsborgerskab som biperson, stilles der jo desuden krav om, at barnet ikke må have begået de former for kriminalitet, som udløser karenstid, eller hvad der er endnu værre, som helt udelukker en ansøger fra dansk indfødsret.
Så hvis et barn ikke opfylder vandelskravet, får barnet altså heller ikke statsborgerskab, og for at tydeliggøre disse betingelser foreslår vi nu, at det direkte skrives i loven, at et barn, der undtages en forælders naturalisation i et lovforslag om indfødsrets meddelelse, ikke erhverver dansk statsborgerskab.
Så ud fra en retssikkerhedsmæssig betragtning glæder det mig, at vi nu får tydeliggjort kravene og får skabt klare retningslinjer på området.
Og på den baggrund bakker vi naturligvis også fuldt op om lovforslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2016-10-12:
Vi har noteret os det i høringssvarene.
Men vi synes, vi har behov for at se nærmere på den kritik, før vi kan erklære os enige eller uenige.
Vi har set det, og nu kigger vi på det og finder ud af, om vi kan tilslutte os.
Kaare Dybvad (S), 2016-10-12:
Man må tage den ros, man kan få, så jeg skal gerne sige tak for det.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, hvad ordføreren mener om det spørgsmål, jeg stillede til Dansk Folkeparti: Hvad mener ordføreren om den kritik, der kommer fra Boligselskabernes Landsforening om, at indførelse af effektivitetstal og ydelsesbeskrivelse og granskning af vedligeholdelsesplaner vil være for meget bureaukrati i forhold til, hvad effekten vil være af de tiltag?
Hvad er Liberal Alliances holdning til det?
Jan Johansen (S), 2016-10-12:
Nu ved vi jo at regeringen, ministeren, har sagt, at kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen er rimelige.
Jeg spekulerer lidt over, hvad ministeren og regeringen, når nu man skal ud og realisere de 225 timer, så har gjort for, at man sikrer, at der også er plads på arbejdsmarkedet til de 225 timer.
Vi ved jo, at arbejdsmarkedet i dag kræver mange flere timer, og at det slet ikke er åbent og rummeligt nok til 225 timer.
Jeg ser, at det i hvert fald fremadrettet er et helt andet arbejdsmarked, vi skal ind på at have, for at få de her mennesker ud i 225 timer.
Det er arbejdsmarkedet slet ikke indrettet til.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Jeg vil ikke tage stilling til, om det er underligt.
Det er to forskelligartede systemer, som ikke har noget med hinanden at gøre.
Inddrivelsessystemet er et spørgsmål om, hvad det er for kriterier, der skal være opfyldt, for at man får henstand med at betale noget gæld.
Og det, vi har ansvaret for at forvalte på kontanthjælpsområdet, er en midlertidig forsørgelse, der er bygget op på en sådan måde, at der også er en gevinst, når man får et arbejde.
Det er det, og kun lige det, vi har sikret med kontanthjælpsloftet.
Ellers ville man køre videre med de svigt og de alt for langvarige ophold for alt for mange mennesker i kontanthjælpssystemet, som vi har set i de sidste år.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Men kan ministeren ikke godt forstå, at jeg synes, det ser lidt underligt ud, at der er en myndighed som SKAT, som siger, at hvis man har under 6.020 kr. at leve for, lever man med en beskeden husførelse og på en beskeden levefod, og så vil SKAT ikke røre ved de mennesker, mens når det er kontanthjælp, eller når det er ydelser i den retning, må man gerne leve under det, der kaldes en beskeden husførelse og levefod, for nu er det lige pludselig en anden ydelse?
Er det ikke underligt?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Jeg har ikke noget grundlag for at have nogen bemærkninger til de minimumsbeløb, der er i inddrivelsessystemet.
Det er ikke mit ansvar.
Det er gældende dansk lovgivning, og den respekterer jeg.
Sådan er det.
Men igen: Det har ikke noget at gøre med, hvad der er rimeligt, hvad der er fair, og hvad der er logisk i kontanthjælpssystemet som et midlertidigt forsørgelsessystem.
Det, der er afgørende her, er, at vi har et forsørgelsessystem, der er fair, der er forsvarligt, og som hænger sammen med de overenskomster, der aftales mellem arbejdsmarkedets parter.
Det har vi sikret, således at hvis man får et arbejde, er der plads til at betale de ekstra omkostninger, der er ved at få et arbejde.
Så enkelt er det.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Det er jo lidt interessant, for SKAT har fastsat et månedligt minimumsbeløb på 6.020 kr., som sikrer, at man kan opretholde en såkaldt – det er dem, der bruger det ord, det er ikke mig – beskeden husførelse og levefod.
Og hvis man har under det beløb at leve for, vil SKAT ikke inddrive gæld til det offentlige hos den enkelte person.
Først vil jeg høre, om ministeren er enig i det her fastsatte minimumsbeløb, og om ministeren er enig i, at det er rimeligt og fair, at hvis man har mindre at leve for end 6.020 kr., skal SKAT ikke gå ind og inddrive den her gæld.
Er ministeren enig i det?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Reglerne for forsørgelsesydelser og reglerne for inddrivelse af offentlig gæld regulerer to helt forskellige forhold.
Reglerne for inddrivelse indeholder retningslinjer for lønindeholdelse, og de fastsætter, hvilke afdrag skyldneren skal betale opgjort ud fra nettoindkomsten.
Personer med en indkomst under indkomstgrænsen for lønindeholdelse vil som udgangspunkt få henstand med gælden.
En række kontanthjælpssatser er også før kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen under den nederste indkomstgrænse, f.eks. de satser for unge under 30 år, som blev indført under den tidligere regering, mens min forgænger, Mette Frederiksen, var beskæftigelsesminister.
Så hvis en borger gør indsigelse i forhold til inddrivelsen, kan der gennemføres en betalingsevnevurdering.
Reglerne om inddrivelse og de fastsatte rådighedsbeløb har ikke noget at gøre med, hvilke forsørgelsesydelser eller hvor meget hjælp den enkelte skal kunne modtage fra det offentlige, og hvad der her er et rimeligt niveau.
Indkomstgrænserne i inddrivelsesreglerne kan derfor ikke bruges som retningslinjer for, hvilke rådighedsbeløb forskellige ydelsesmodtagere skal have, hvis de modtager f.eks. kontanthjælp.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Tak for det, formand.
Og jeg læser spørgsmålet til beskæftigelsesministeren op: Mener ministeren, at det er rimeligt, at kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen vil medføre, at en lang række familier i Danmark kommer til at stå med et månedligt rådighedsbeløb, som er lavere, end hvad det offentlige vurderer er et minimumsbeløb at leve for, jf. SKATs grænse for gældsinddrivelse?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Som jeg i en anden sammenhæng har givet udtryk for, mener jeg, at vores kontanthjælpssystem er et meget afgørende basalt forsørgelsessystem i Danmark, som vi skal værne om og holde sundt.
Det, vi har gjort her, er, at vi har sikret en forsørgelse i kontanthjælpssystemet, som står i en tæt relation til de overenskomstmæssige lønninger, der aftales imellem LO og arbejdsgiverne på det private arbejdsmarked.
Og der er præcis lagt et gap ind imellem de rådighedsbeløb, der er for lønmodtagerne, og de rådighedsbeløb, der er for dem, der er på kontanthjælp, så vi sikrer, at det kan betale sig at arbejde.
Og vi har lagt ordningen ind på en sådan måde, at selv ved at arbejde meget få timer kan man få meget store gevinster.
Det mener jeg er et meget sundt og meget forsvarligt element at arbejde med.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Vi kan så ikke få ministeren til at sige et minimumsbeløb, men jeg har på et tidspunkt set, at ministeren har sagt følgende til Avisen.dk: »... at kontanthjælpsloftet for nogle vil betyde, at der skal prioriteres skarpt, men at det har den rette balance mellem et rimeligt forsørgelsesniveau og et reelt incitament til at arbejde.«
Hvordan kan en minister vurdere den balance?
Hvordan kan en minister vurdere, hvad der er et rimeligt forsørgelsesniveau, når man ikke vil sætte noget minimumsbeløb?
Så kan minimumsbeløbet jo være på 0 kr., hvis det er det, man mener.
Hvordan kan en minister det?
Det er ligesom det, vi prøver på at forstå.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
[lydudfald]
... med, at det lige præcis er huslejen, man ikke har råd til at betale, når man skal prioritere, og derfor også mit svar om, at kommunen kan hjælpe med at sikre, at huslejen bliver lagt ind i betalingsservice, således at man er sikker på, at den i hvert fald er betalt.
Det er det ene, og det andet er, at der er meget mere komplekse grunde til udsættelser.
Det med variation og flyttemønstre er noget, man skal være opmærksom på, og det er noget, regeringen er opmærksom på.
Det er grunden til, at vi har valgt en dagsorden, der hedder vækst og vækst i hele Danmark, fordi det er den sunde måde at få boligpriserne korrigeret på, således at der ikke er for stor en trend med, at mennesker efter bestemte forsørgelsesmønstre flytter bestemte steder hen i Danmark, og at mennesker, som har højere indkomster, flytter andre steder hen.
Det kan man udligne ved at skabe vækst.
Vi kan ikke udligne det ved at give for høje offentlige forsørgelser.
Jeg er helt enig i, at det er et meget relevant dilemma, og det er overvejelser, som vi har været igennem i forbindelse med hele vores lovgivning.
Det er sådan, at der er meget store paradokser på vores arbejdsmarked allerede nu.
Jeg har været inde på væksten i vores beskæftigelse, men også den tilsvarende vækst i indtaget af udenlandsk arbejdskraft, også til ufaglærte job, selv om vi har en meget stor mængde mennesker, som har været uden for arbejdsmarkedet gennem mange år i kontanthjælpssystemet.
Her er det vores opgave at få hjulpet disse mennesker tilbage, og der er plads til dem på arbejdsmarkedet overalt i Danmark.
Der er masser af job for både ufaglærte og faglærte.
Der er også masser af deltidsjob.
Der er lige kommet en undersøgelse fra Danmarks Statistik, der viser, at der sådan set er mange flere deltidsjob og meget mere deltidsbeskæftigelse, end nogen af os måske havde forestillet os.
Så der er plads på arbejdsmarkedet til dem, men der er intet, der går af sig selv.
Opgaven med at få hjulpet disse mennesker tilbage på arbejdsmarkedet med den arbejdsevne, de har, er stor, men vi har givet det en høj prioritet.
Jan Johansen (S), 2016-10-12:
Tak for det.
Jeg hører ikke ministeren komme med nogen løsning.
Jeg hører ministeren komme med nogle forhåbninger om, at det nok skal ske.
Jeg tror ikke på, at kommunerne er klædt på til det her.
Og hvordan vil ministeren sikre, at der ikke er nogen, der ikke kan opfylde reglen om de 225 timer, fordi jobbene ikke er der, og fordi der ikke er et arbejdsmarked til de mennesker?
Ole Birk Olesen (LA), 2016-10-12:
Jeg vil gerne starte med at tilslutte mig ordene fra Socialdemokraternes ordfører om, at vi ikke skal have for mange regler på området, og ordene fra Enhedslistens ordfører om, at boligafdelingerne burde bestemme alting selv.
Det er også Liberal Alliances politik under den forudsætning, at de begynder at leve af deres egne penge i stedet for at leve af offentlige penge.
Så der er et ret stort årligt tilskud og i begyndelsen etableringsstøtte til boligselskaber, og det er derfor, at vi som folkets repræsentanter og som skatteydernes repræsentanter bliver nødt til at gå op i, om de offentlige midler, som ender ude i boligorganisationerne, forvaltes godt nok.
Og der kan vi jo konstatere, at selv boligorganisationerne mener, at de ikke driver sig selv effektivt derude.
De driver sig selv ineffektivt og opkræver for høj husleje, som fører til for høj huslejestøtte til borgerne.
De kunne have haft en lavere husleje, og huslejestøtten kunne have været mindre, hvis de var blevet drevet effektivt,
og derfor har boligselskaberne selv i en aftale med regeringen erkendt, at der er et besparelsespotentiale, et effektiviseringspotentiale på i hvert fald 1,5 mia. kr., og det er det, som det her lovforslag skal hjælpe dem med at udmønte og anspore dem til at finde.
Indtil den dag bliver vi nødt til at have sådan et lille overformynderi for staten, som sørger for, at de offentlige midler, som ryger ud til boligorganisationerne, forvaltes på forsvarlig vis.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-10-12:
Tak for det.
Som bekendt er det lovforslag, vi behandler nu, en opfølgning på aftale, der er indgået mellem regeringen, BL - Danmarks Almene Boliger og KL tilbage i juni måned.
Her blev de tre parter enige om at effektivisere den almene boligsektor for 1,5 mia. kr. frem mod 2020.
Den eneste fordel ved ikke længere at være Danmarks største parti er, at så har der jo været hele to ordførere her på talerstolen, der allerede har redegjort grundigt for lovforslagets konkrete indhold, så det behøver jeg ikke.
Jeg vil dog godt helt overordnet understrege følgende: For Venstre er det afgørende, at den almene boligsektor bliver drevet så effektivt som muligt.
Det er til gavn for boligorganisationerne, kommunerne, staten, men jo altså først og fremmest for beboerne.
Og når jeg siger »først og fremmest for beboerne«, skyldes det, at en effektivisering jo giver mulighed for at sænke huslejerne i de almene boliger, uden at kvaliteten eller serviceniveauet forringes.
Venstre er selvfølgelig klar over, at en effektivisering af den almene boligsektor ikke finder sted fra den ene dag til den anden, men dette lovforslag er absolut et skridt på vejen mod målet, og på den baggrund støtter Venstre naturligvis lovforslaget.
Merete Dea Larsen (DF), 2016-10-12:
Jeg er fuldstændig enig med Socialdemokraternes ordfører på det her område.
Men det er så heller ikke helt sådan, jeg læser forslaget – at der vil ske en yderligere bureaukratisering.
Tværtimod.
Det håber jeg vi får afklaret nærmere i de videre forhandlinger.
Kaare Dybvad (S), 2016-10-12:
Jeg vil egentlig bare spørge ordføreren, om Dansk Folkeparti er enig i, at vi så vidt muligt ikke skal detailregulere de enkelte boligselskaber, men sørge for, at det medfører så lidt bureaukrati som muligt på det centrale plan.
Jeg hørte det sådan, men nu må ordføreren uddybe, hvis jeg tager fejl.
Merete Dea Larsen (DF), 2016-10-12:
Dansk Folkeparti stiller sig rigtig positivt over for at effektivisere driften af de almene boliger.
Vi mener, det er en fordel, at det faktisk sker via branchemål.
Det vil sige, at dem, der sidder med økonomien og driften til daglig, også får indflydelse på, hvordan man bedst effektiviserer.
Kun med en midtvejsstatus får vi mulighed for at rette op undervejs, hvis ikke det lykkes med en effektivisering og den deraf lavere husleje, som lejerne gerne skulle opleve.
Det andet store element i lovforslaget er et forsøg med indeklimamåling som beregningsfaktor i stedet for varmeforbrug.
Her bemærker vi, at det er beboerne, der skal træffe beslutning om, hvorvidt en afdeling skal indsende den her ansøgning om deltagelse, og det mener vi er et rigtig vigtigt element for at sikre og bevare beboerdemokratiet.
Så vi håber, der vil blive set positivt på en midtvejsstatus, og sender trygt forslaget direkte til de videre forhandlinger.
Kaare Dybvad (S), 2016-10-12:
Derfor mener vi også, at vi skal effektivisere driften i de almene boligorganisationer, ikke for at effektivisere for effektiviseringens skyld, men fordi det er en måde at sikre på, at huslejerne kan holdes nede eller måske endda sænkes.
Det vil give bedre vilkår for lejerne generelt og i særdeleshed for dem, der har den dårligste økonomi.
Det er også derfor, vi var med i aftalen fra 2014, hvor vi aftalte, at man skulle effektivisere de almene boligselskaber.
Regeringen er nu kommet med et konkret forslag til, hvordan de opstillede mål skal opfyldes, og det betyder, at der skal spares ca. 1,5 mia. kr. ud af de her 18,6 mia. kr., der bruges – omkring 8 pct. af det samlede beløb.
Der er gode takter i lovforslaget.
Det drejer sig ikke mindst om, hvordan man tilpasser driften til den løbende udvikling, der sker i samfundet.
Fra Socialdemokratiets side er vi dog optaget af, at man ikke kommer til at indføre for meget detailstyring med lovforslaget.
Vi er ikke interesseret i at styre boligselskaberne og de enkelte afdelinger mere end det absolut nødvendige.
Vi ser en risiko for, at nogle af de tiltag, som er i lovforslaget, vil skabe øget bureaukrati og vil medføre nye konsulenter på boligkontoret, mens der samtidig bliver færre til at stå for driften ude i afdelingerne.
Derfor synes vi, man skal kigge på nogle af de høringssvar, der bl.a. er kommet fra Boligselskabernes Landsforening, som advarer om, at nogle tiltag kan være unødige og fordyrende.
Det drejer sig eksempelvis om de foreslåede effektivitetstal, om ydelsesbeskrivelsen og om granskningen af vedligeholdelsesplanerne.
Vi opfordrer til, at man lytter mere til boligselskabernes indvendinger, da det jo er dem, der i dagligdagen skal udføre de planlagte effektiviseringer og dermed sikre huslejenedsættelser.
Det hjælper ikke noget,
hvis vi med den ene hånd sparer 1,5 mia. kr. på driftsudgifterne, men i stedet opbygger andre udgifter for at forestå kontrollen.
For Socialdemokratiet er det også væsentligt, at vi får slået fast, at beboerdemokratiet med forslaget ikke begrænses, men at der alene er tale om en præcisering af de eksisterende regler.
Det er en bekymring, som jeg har mødt flere steder, og jeg vil gerne understrege, at der ikke ændres i de eksisterende rettigheder, der er i beboerdemokratiet.
Sluttelig vil vi også gerne have gravet yderligere i, hvad ændringen om hårde hvidevarer reelt indeholder.
Som vi læser det, er det en begrænsning af boligselskabernes muligheder for at indkøbe hvidevarer gennem store indkøbsaftaler, og det vil måske give en risiko for, at man betaler flere penge for hvidevarer, når man ikke kan indkøbe dem gennem store indkøbsaftaler.
Det ser vi frem til at få uddybet.
Når det er sagt, vil vi gå konstruktivt ind i det videre arbejde.
Vi vil se, om der er mulighed for at begrænse de tiltag, som fører til yderligere administration og kontrol.
Vi vil også se på, hvordan vi får gennemført de planlagte effektiviseringer og dermed også får lavere huslejer til gavn for lejerne og dermed til gavn for sammenhængskraften i vores samfund som helhed.
Med de ord ser vi frem til det videre arbejde i udvalget.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Ja, et af de alleralvorligste problemer i Danmark nu er vores manglende evne til at afdække det arbejdskraftsbehov, der er.
Vi kan se en klar parameter i målingen af det her, og det er indtaget af øvrig europæisk arbejdskraft.
Og hvor er det, den går ind?
Den går f.eks. stadig massivt ind i ufaglærte job.
Derfor: Kombinationen af, at der er stærke incitamenter i kontanthjælpsloftskonstruktionen til at tage deltidsjob, selv at tage meget få timer for at komme helt fri af den, og at der er dette store indtag af udenlandsk arbejdskraft til ufaglærte job, gør, at mit svar er et klart ja, jobbene er der.
Det er afgørende, at kommunerne sørger for at få en tæt kontakt til erhvervslivet overalt i Danmark.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Jeg vil godt sige tak for alle de svar.
Nu hører jeg ministeren sige, at alle dem, der bliver ramt af 225-timersreglen, bare kan få sig et arbejde.
Så stiller jeg bare stille og roligt et spørgsmål, som det er meget enkelt at svare på: Er der så nok arbejde i det her land til alle dem, der bliver ramt af 225-timersreglen?
Er der nok arbejde til alle dem?