runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Jeg har ikke så veludviklede meninger om det her emne, at jeg på stående fod kunne give mig i kast med at skrive en bog om det eller sådan et eller andet – jeg er også nødt til sådan lidt at prøve mig frem.
Der er en institutionel mulighed for at skille sig af med et land, som opfører sig fornuftigt, og jeg har både sagt til hr. Jan E. Jørgensen og til hr. Lars Aslan Rasmussen, hvis det er det, man vil, så synes jeg man skal sætte det institutionelle apparatur i spil, for så er der ligesom et sæt regler, som tingene kører efter.
Og vil man det, vil jeg da opfordre et flertal i Folketinget til at sætte det institutionelle apparatur i spil.
Men jeg synes også godt, at vi kan diskutere spørgsmålet om at underkende vælgerbefolkningen i andre lande, for det er under alle omstændigheder et relevant spørgsmål.
Der har som sagt også været andre regeringer i andre lande i EU, som ud fra mine idealer var meget provokerende; jeg nævnte f.eks. Silvio Berlusconi.
Søren Søndergaard (EL), 2020-05-28:
Jo, men så lad os tænke sammen.
Lad os nu forestille os, at det før Erdogan – under tidligere regime i Tyrkiet – rent faktisk var lykkedes at komme ind i EU, og så havde man på demokratisk vis valgt Erdogan med hele det forløb, der så er fulgt efter.
Skulle man så, fordi man én gang havde ladet dem komme ind, sige, at så kan man ikke smide dem ud?
Men er hr. Henrik Dahl ikke enig i, at så skal den institutionelle vej også være mulig, og at det vil sige, at vi så skal have ændret artikel 7, sådan at et enkelt land i virkeligheden ikke kan blokere for, at f.eks. et land som Tyrkiet, hvis de havde være medlem, kunne blive smidt ud?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Formaliteterne her kender hr. Søren Søndergaard uden tvivl bedre, end jeg selv gør.
Men jeg kunne forstå på den meget interessante samtale med hr. Morten Messerschmidt, at to lande kan hjælpe hinanden til aldrig nogen sinde at blive smidt ud, og det er selvfølgelig noget, man skal være opmærksom på.
Men kernen i det, som jeg måske ligefrem fornemmer at vi er enige om, er, at den institutionelle vej er den rigtige vej, fordi der også er nogle hensyn at tage til demokratiet i de enkelte lande, og at det skal have lov til at udfolde sig.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-28:
Jeg forstår, at ordføreren vægter – og det gør alle – den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt som tre centrale elementer.
I Polen og i Ungarn har man markante overvejelser – man er allerede nu begyndt på det – i forhold til at afgøre fra regeringens side, hvem der skal være dommere, og under hvilke betingelser de skal være ansat.
Synes ordføreren, at det er en rigtig løsning?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Vi har jo også et statsligt organ, der afgør, hvem der skal være dommere i Danmark, så der må vi også se os selv lidt i spejlet, vil jeg nok sige.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-28:
Jeg må indrømme, at jeg simpelt hen ikke hørte, hvad det var, der blev sagt.
Det virkede meget utydeligt.
Men jeg håber, at konklusionen er, at det skal man ikke.
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Jamen dommere i Danmark bliver jo ikke valgt ved direkte valg.
Altså, de bliver jo sådan set udpeget af et organ, som regeringen i sidste instans har kontrol med.
Halime Oguz (SF), 2020-05-28:
Tak, og tak for talen.
Jeg noterede mig, at ordføreren snakkede om, at han har været udenrigsordfører.
Så vil jeg også gerne spørge, om ordføreren ikke mener, at EU-politik består af et fællesskab med nogle fælles spilleregler, som man skal overholde.
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Formelt er EU-politik udenrigspolitik, og udenrigspolitik føres af regeringen og ikke af Folketinget.
Det er jo derfor, vi har den her meget specielle konstruktion med Europaudvalget, som er en særlig konstruktion, som har udviklet sig helt tilbage fra 1970'erne, hvor det hed Markedsudvalget, og så har det ændret sig.
Men det er en helt speciel konstruktion, hvor Folketinget bemyndiger regeringen til at føre den udenrigspolitik, der skal føres af regeringen, jævnfør grundloven.
Jamen inden for det område, hvor Folketinget har jurisdiktion, arbejder vi da bestemt også for retten til, at man skal være, hvem man er.
Men den diskussion, jeg forsøger at rejse – uden særlig stort held – er jo en diskussion, der handler om, at man underkender demokratiet i et andet land og siger, at borgerne i et andet land har stemt forkert.
Og det synes jeg man skal overveje lidt nærmere.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-28:
Jamen det kan godt være, at jeg har udtrykt mig uklart.
Det, jeg har fremført, er en kritik af EU.
Jeg synes, det er en uskik.
Jeg synes, det er udemokratisk, og jeg synes, det strider imod retsgarantier og retsprincipper, at det er andet.
Jeg tror, at hr. Søndergaard og jeg har bekæmpet det rimelig intenst i fællesskab, men det, jeg retter, er jo en kritik af EU, og den kritik hænger så fuldstændig sammen med den kritik, som jeg retter mod Folketinget eller i hvert fald dem, der står bag det her forslag til vedtagelse.
I min optik, sådan som jeg fatter og forstår et retssamfund, et demokrati, skal man ikke fælde dom i parlamenter.
Det skal man ved domstolene.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-28:
Det er utrolig positivt at deltage i en samtale og diskussion, hvor det drejer sig om den personlige frihed og retssikkerhed, men det er så meget mere alvorligt, når det drejer sig om Ungarn og Polen.
Siden Viktor Orbáns parti Fidesz fik absolut flertal ved valget i Ungarn i 2010, er der sket en væsentlig indskrænkning af frihedsrettigheder og retssikkerhed i Ungarn.
Siden 2014 har vi også set en udvikling i Polen, der med Lov og orden-partiet og præsident Jaroslaw Kaczynski i spidsen løbende har strammet grebet om retstilstanden i Polen.
Dommernes uafhængighed er blevet kompromitteret ved politiske udpegelser og med indførelse af justitsministerens ret til at fyre dommere.
Grundloven er de facto blevet ophævet, fordi et flertal på totredjedele uden nogen form for anden høring og med dags varsel kan ændre i forfatningen.
Regeringstro oligarker er blevet tildelt store offentlige licitationer og har for penge opkøbt stort set alle betydningsfulde audiovisuelle medier og omgjort dem til regeringens egne propagandamaskiner.
Universiteter og kulturinstitutioner er underlagt politisk kontrol og med skarpe sanktioner til følge.
Det er blevet forbudt at være hjemløs.
Undertrykkelsen af seksuelle minoriteter sker i stigende grad via familiepolitiske tiltag.
Og der er masser af beviser på, at politiet ikke kan eller vil beskytte disse mod overgreb fra især højreekstremister.
Vi har som parti taget initiativ til talrige resolutioner, debatter og dialoger med såvel den polske som den ungarske regering.
Vi har gennem årene forsøgt at skabe et langt mere robust system i Europa, der kan sikre overholdelse af folkets rettigheder og overholdelse af Københavnerkriterierne.
Vi har kritiseret medlemslandene for at være for håndsky i forhold til at tage problemerne op i rådet, og vi har i årevis kæmpet for en ny traktat, der skal gøre den såkaldte artikel 7 i traktaten operationel.
Det er den, som gør, at man kan fratage et land sin stemmeret, men også give borgerne i Europa en reel forfatningsdomstol, der kan sikre deres rettigheder, uanset hvor i EU de bor eller opholder sig.
Vi glæder os over, at regeringen i forbindelse med forhandlingerne om EU's budget lægger vægt på overholdelsen af retsstatsprincipperne som betingelse for at kunne modtage EU-midler, men ser gerne, at vi får flere og stærkere instrumenter, som vi kan gøre noget med.
Hvis vi internt i EU ikke er i stand til at beskytte det enkelte menneske mod overgreb fra regeringer og stater, bliver vores stemme ude i den store verden svag.
EU har været martret af mange kriser siden 2009, men den mest alvorlige er formentlig den værdikrise, som udviklingen i Ungarn og Polen har åbenbaret for os.
Den skal vi tage hånd om og løse.
Her kan loven, hjælpepakker og andre økonomiske instrumenter ikke hjælpe os.
Det kan kun vores egne værdier og retsstatsprincipper, og dem må og skal vi insistere på.
Vi støtter forslaget.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-28:
Jeg vil i øvrigt sige tak for en glimrende tale.
Så skal jeg bare spørge Enhedslisten, om ikke netop det her er et eksempel på, at der også er noget godt ved EU, for hvis nu vi ikke havde EU, og hvis ikke Ungarn var medlem af EU, så havde vi jo ikke nogen som helst magtmidler til at hjælpe med eksempelvis at sikre transpersoners rettigheder i Ungarn.
Søren Søndergaard (EL), 2020-05-28:
Ja, det er jo spørgsmålet, ikke?
For jeg vil jo sige, at det er meget lidt, EU rent faktisk har formået at præstere i forhold til Ungarn og Polen.
Og der kan man med en vis ret fra nogle af de landes side, Polen og Ungarn, dels pege på hinanden, dels pege på andre lande og sige: Jamen EU gør jo ikke noget.
Altså, jo, de kritiserer det, men det er jo ikke alvor alligevel.
Og det fører mig frem til min konklusion: Det, der skal ændre forholdene i Ungarn og i Polen i sidste ende, er den ungarske befolkning og den polske befolkning.
Så den mellemfolkelige solidaritet med befolkningerne, uanset om man er med i EU eller ej, er helt afgørende.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-28:
Jamen vi er enige i, at der ikke er udrettet mirakler.
Og vi er da også enige om, at modstanden selvfølgelig først og fremmest skal komme fra den ungarske befolkning selv, ligesom man tidligere har gjort oprør mod sovjetkommunismen.
Så det er vi sådan set enige om.
Og så kan vi godt være enige om, at de magtmidler nok ikke er tilstrækkelige, men man har nogle magtmidler.
Lad os tage Sydafrika og apartheidstyret, for der havde man ikke andet, end at man kunne handelsboykotte osv., og det lykkedes jo, men det tog meget, meget lang tid.
Så der er trods alt noget godt ved EU, nemlig nogle fundamentale rettigheder, som jeg går ud fra at man i Enhedslisten er enig i er nogle gode rettigheder og muligheder for at i hvert fald at forsøge at ...
[lydudfald].
Søren Søndergaard (EL), 2020-05-28:
Jamen, hr. Jan E. Jørgensen, jeg vil ikke bringes i en situation, hvor jeg siger, at alt, der kommer fra EU, og alt, der er ved EU, er dårligt, og at der intet godt er.
Altså, den situation vil jeg ikke bringes i, for det er hverken det, vi mener, eller det, vi praktiserer.
Vi vil selvfølgelig støtte det, hvis EU vedtager nogle ting, som trækker i en positiv retning.
Så mener vi, at der er nogle andre negative ting ved EU, som for os vejer tungere end de positive ting, og det er jo så en afvejning.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-05-28:
Jeg forstår forespørgsel nr. 59 derhen, at den konkrete lovgivning, som Ungarn har vedtaget for at imødegå covid-19, er i centrum.
Jeg har forsøgt at læse den ungarske lovgivning i oversat form og har forsøgt at skabe mig et overblik over EU's holdning til lovgivningen.
Hverken Europa-Kommissionen eller EU-Domstolen synes at have gjort den ungarske lov til genstand for større debatter eller tiltag.
Den tjekkiske EU-kommissær har ligefrem flere gange udtalt, at den ungarske lov ikke er i strid med EU-lovgivningen.
En bemærkelsesværdig forskel er, at dekretlovgivningen ikke indeholder en solnedgangsklausul.
Den seneste udmelding fra Ungarn er dog, at man fjerner loven den 20. juni.
Det betyder i så fald, at Ungarn fjerner sin coronalovgivning længe før Danmark.
Der skal være tale om en lov, hvor man kan påvise, at loven bidrager til at afhjælpe covid-19.
Man kan f.eks. ikke bare hæve pensionsalderen til 85 år, medmindre man kan påvise, at det vil bidrage til at mindske epidemien.
Det EU-kammer, som tilsyneladende har et problem med Ungarn, er Europa-Parlamentet.
Europa-Parlamentet er en politisk institution, som ikke kan eller bør tage stilling til enkelte landes juridiske indretning.
Eksisterer der så et problem med juraen?
Det mener jeg ikke man uden videre kan lægge til grund.
Det fremgår klart af lovens sektion 5, at den ungarske forfatningsdomstol skal fungere under epidemien.
Der er derfor domstolskontrol med, om dekretlovgivningen går videre, end loven tilsiger.
Jeg er ikke bekendt med oplysninger om, at domstolen ikke varetager denne opgave.
Så vidt jeg læser samme lovgivning, kan dekreter kun udstedes, hvis parlamentet på grund af covid-19 praktisk ikke kan samles – og kun så længe.
Derfor kunne forespørgsel nr. 59 med fordel have været formuleret mere klart, så dagens debat kunne blive yderligere kvalificeret til gavn for debatten.
Tak for ordet.
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Tak for det.
Inden for rammerne af et demokrati må det jo betyde, at Orbán og hans parti har gjort et eller andet rigtigt, i hvert fald hvis man spørger halvdelen af vælgerne i Ungarn.
Så det er jo en opslutning til et parti, man kun kan drømme om i Danmark i vore dage.
Jeg kan også læse mig frem til, at vi skal tilbage til mellemkrigstiden for at finde en opslutning magen til her i landet.
Ved folketingsvalget i 1935 fik Socialdemokratiet under ledelse af Thorvald Stauning nemlig omkring 46 pct. af stemmerne.
Det gør også, at jeg synes, at den her diskussion er en svær diskussion, helt oprigtigt og ikke for at komme med unødvendige politiske og polemiske markeringer.
Rundtomkring i Europa har der jo været mange regeringer, som har ført en politik, som jeg personligt ikke brød mig om.
Jeg var aldrig nogen sinde en kæmpestor fan af Silvio Berlusconi, der jo var Trump før Trump.
Det kan man selvfølgelig godt – man har sin ytringsfrihed, man har lov til at mene alt muligt – men som medlem af det danske Folketing skal jeg så arbejde for at underkende et demokratisk valg i et andet land?
Det har jo en lidt anden vægt, når jeg er valgt – og det har det selvfølgelig for alle os, der er valgt – hvis vi siger nu, at vi vil arbejde for at underkende befolkningen i et venligsindet land.
Det tror jeg nærmest at jeg vil betegne som en farlig præcedens.
For hvis man sætter det som en præcedens, at parlamenterne i EU kan underkende vælgerbefolkningerne i andre EU-lande, har man jo knæsat et princip om, at der er et flertal i EU, der kan bestemme, at et politisk flertal i et enkelt medlemsland tager fejl og derfor bør underkendes, og det er vel i princippet et ret usundt princip.
Derfor synes jeg, at det virkelig er vanskeligt at forholde sig politisk til politik i andre lande, hvor man sådan set ikke som dansk politiker har nogen særlige beføjelser.
Tak for ordet.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-28:
Man skal selvfølgelig være meget varsom med, hvornår man går ind som EU og vil sanktionere et andet land for at vedtage en lovgivning, som man ikke bryder sig om.
Helt enig.
Det er jo også det, vi hører forskellige diktaturstater sige, når man kritiserer dem – Kina, Saudi-Arabien og andre – altså at det er vores indre anliggender, og at det skal I ikke blande jer i.
Men nu er der jo den forskel på Ungarn og alle mulige andre lande, at Ungarn er medlem af EU.
Og i EU er der nogle grundlæggende rettigheder, som man skal leve op til, og det gør Ungarn ikke.
Det er derfor, at EU siger, at jamen det skal de.
Så er den sådan set ikke så meget længere.
Derfor er spørgsmålet: Ønsker Liberal Alliance at være sammen med andre liberale, der kæmper for den personlige frihed, herunder retten til at skifte køn og selvfølgelig blive anerkendt af staten efter et kønsskifte?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Det er en del af spillets regler.
Jeg tror, at jeg, hvis jeg var bedre til ungarsk og havde mere forstand på det, heller ikke ville bryde mig særlig meget om Fidesz-partiet.
Men jeg synes faktisk, at hr. Morten Messerschmidt rejser en god debat, når han siger: Skal vi så have en politisk proces, eller skal vi have noget, der minder mere om en fair rettergang, hvis det skulle komme dertil?
For ellers er det jo til syvende og sidst det danske parlament, der arbejder for, hvad skal vi sige, at underkende befolkningen i Ungarn.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-28:
Det er svært, og hr. Henrik Dahl undveg spørgsmålet.
For det handler om, at vi er medlem af samme klub, og den klub har nogle vedtægter.
En af de vedtægter er, at man ikke må undertrykke minoriteter, og det gør Ungarn.
Det behøver man ikke kunne ungarsk for at konstatere.
Noget af det seneste, der er sket, er en klokkeklar undertrykkelse af transpersoners rettighed til at få anerkendt det kønsskifte, de har gennemgået fysisk, altså nu også at få det gennemført juridisk.
Det er sådan set ikke særlig svært og kompliceret.
Så det, det bare handler om, er, at skal vi med vedtægterne i hånden forsøge at tvinge Ungarn til at beskytte den transminoritet, man har i landet, eller skal vi ikke.
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Jamen der har vi jo gennem mange år gennem multilateralt samarbejde oprettet en række institutioner, som kan påtale eller pådømme den slags ting.
Jeg synes, at det er en usympatisk lov, men jeg mener også, at der må være nogle institutioner, hvis opgave det er at se på f.eks. konventioner, der bliver brudt.
Det er jo i hvert fald et ikke ukendt problem for os her i Folketinget.
Rasmus Nordqvist (SF), 2020-05-28:
Jeg synes egentlig, det er interessant at høre, hvordan både Dansk Folkeparti og nu Liberal Alliance nærmest sætter spørgsmålstegn ved legitimiteten i, at vi diskuterer det her.
Og nu ved jeg ikke, hvor man i Liberal Alliance står i dag i forhold til EU, man altså, EU er jo et fællesskab, hvor vi har besluttet nogle fælles spilleregler – vi har også et politisk fællesskab, vi har et parlament sammen.
Vi har en række ting sammen og vil selvfølgelig også gå ind og diskutere de her ting, også politisk.
Er ordføreren ikke enig i, at det er helt legitimt, at vi går ind og har en diskussion, når vi ser et land, der er med i vores tætte fællesskab i EU, gøre noget, som går ud over minoriteter, som vi faktisk har valgt at skulle beskytte – altså at vi så har diskussionen omkring det og udtrykker en kritik?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Ja, selvfølgelig er det legitimt, at vi diskuterer hvad som helst her i Folketinget.
Og vi kan selvfølgelig også udtrykke vores kritik.
Men jeg synes også, man skal tage sig selv alvorligt og sige, at en kritik af en lovligt valgt regering jo også er en kritik af de demokratiske institutioner, der er i det pågældende land, og det flertal, der har valgt regeringen.
Der synes jeg, at man skylder at tage sig selv alvorligt.
Man skal jo altid forestille sig, at de principper, man gør sig til talsmand for, falder i hænderne på nogle, man virkelig ikke bryder sig om, for der kan jo også sidder
nogle, hvad ved jeg, religiøst ortodokse mennesker rundtomkring i Europa, der synes, at vi har en fuldstændig gudløs seksualmoral, og at den skal rulles tilbage eller et eller andet.
Og jeg vil da meget gerne have mig frabedt, at der sidder nogle i andre lande og har en mening om det, som kan få konsekvenser her i landet.
Rasmus Nordqvist (SF), 2020-05-28:
Jamen det, vi jo bl.a. diskuterer i dag, er eksempelvis angreb på ytringsfriheden – kan man udtrykke sin kritik af en regering?
Vi snakker om retten til privatliv, altså til at kunne være den, man er.
Hvordan kan det være noget, man skal være varsom med at stå op for?
Det troede jeg egentlig var kerneværdier for Liberal Alliance, altså at vi netop står op for, at vi hver især har retten til at være den, vi er.
Det er jo ikke bare noget, som vi lige har besluttet med højre hånd – det er en del af de fundamentale chartre for EU, for det fællesskab, som Ungarn jo også har valgt at være en del af.
Mona Juul (KF), 2020-05-28:
Tak for ordet.
Det har været en dejlig lang aften.
Det er selvfølgelig et meget stort ønske fra Konservatives side, at de allerede aftalte hjælpepakker faktisk kommer ud til virksomhederne i tide.
Og nu skal virksomhederne jo igen til at betale løn og husleje osv.
Det første er der allerede sat tempo på, altså det med lønkompensationen.
Det eneste sted, vi ønsker at sætte foden tungt på bremsen, er i forhold til eventuel snyd med hjælpepakkerne.
Det hverken kan eller vil vi acceptere og har derfor ønsket at sætte eksperter og brugere til at hacke hjælpepakkerne, så vi kan sætte værn op mod både tilsigtet og utilsigtet snyd.
For der er ingen tvivl om, at når vi øger tempoet ved at lave hurtigruter og såkaldte straksbehandlinger, som jo reelt dækker over at springe over den almindelige og måske lidt tunge ansøgning, som dog så selvfølgelig erstattes med efterfølgende kontrol, ja, så øges risikoen for snyd med fælleskassen.
Derfor har vi også lavet en aftale om en whistleblowerordning – en ordning, der udelukkende er knyttet til hjælpepakkerne, og som ikke er helt anonym, for det skal være muligt for Erhvervsstyrelsen at tjekke og kontrollere og finde ud af, hvad der vender op og ned i en sag.
Whistleblowerordningen må nemlig ikke udvikle sig til en stikkerlinje, hvor enhver med ondt lune kan misbruge tilliden.
Den slags bavl skal elimineres, og det mener vi er lykkedes i forslaget.
Lad os så komme videre og fokusere på udfasning af hjælpepakker, genåbning og genopretning.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-28:
Jamen hvis man har siddet her til kl. 4, så anbefaler jeg da, at man går hjem for pokker.
Det er jo lang tid at sidde her.
Nå, mødet var i gang.
Så kan jeg godt se, at det er svært.
I Nye Borgerlige kan vi også støtte det her.
Selvfølgelig kan der være, som jeg hører det fra Enhedslisten, en bekymring omkring det her med, om der er en beskyttelse af dem, også hvis det bliver til en politisag.
Så lad os lige kigge på det.
Jeg er sikker på, at det ikke er hensigten med det.
Det er jo klart, at hvis man går ind i en whistleblowerordning for at anmelde noget ulovligt, så gør man det jo for at bevare sin anonymitet, for ellers kunne man anmelde det åbent.
Hvis hele formålet er, at man anmelder noget anonymt og så ikke kan forblive anonym, hvis det kommer videre, så er der grundlæggende et problem der.
Det må vi selvfølgelig kigge på i udvalgsarbejdet om der er.
Så kunne jeg også godt tænke mig, at vi i det udvalgsarbejde kunne dykke lidt ned i det med, hvis der foregår noget i selve Erhvervsstyrelsen i forbindelse med arbejdet med de her hjælpepakker.
For at være ærlig, så er der jo blevet ansat 400 mennesker, som man måske ikke har haft den længste jobsamtale og andet med.
Der kan også være nogle der, der bliver presset.
Vi har på andre områder set, at der måske er nogle medarbejdere, der af virksomheder bliver presset eller måske får lovet noget.
Det er rigtig mange milliarder, vi snakker om.
Der kan være nogle medarbejdere, som måske får lovning på, at der bliver delt i porten eller noget, hvis man lige hurtigt får den her ansøgning til at gå videre.
Så altså, er man opmærksom på også den del, altså at der måske også er en mulighed for, at det kan ske for medarbejdere?
Det er ikke, fordi man skal have en stikkerkultur eller holde øje med hinanden, men der er mange nye medarbejdere, og der kan godt være nogle dér, som bliver fristet.
For det er rigtig mange penge, man arbejder med.
Og måske er de normale kontrolinstanser, der vil være i Erhvervsstyrelsen til at sikre de her ting, måske ikke hundrede procent på plads.
Det er klart, at det kan de heller ikke være så hurtigt.
Men altså, vi skal lige have et fokus på det område også.
Henrik Dahl (LA), 2020-05-28:
Tak for ordet.
Jeg kan lige så godt sige med det samme til fru Victoria Velasquez, at jeg absolut ikke har nogen anelse om, hvad der står i § 22 a, stk. 3, så det vil være umuligt for mig eventuelt at svare på spørgsmål om det.
Og hvorfor har jeg ikke det?
Det har jeg ikke, fordi jeg er vikar for vores normale ordfører, og selv om jeg plejer at være hurtig til at sætte mig ind i, hvad lovforslagene går ud på, så er det umuligt, når forhandlingerne går så stærkt, som de gør her til aften.
Det, som jeg er blevet pålagt at sige for vores normale ordfører, er, at vi synes, at det her er et rigtig fornuftigt lovforslag, som vi gerne vil bakke op, når vi engang kommer til tredjebehandlingen.
Victoria Velasquez (EL), 2020-05-28:
Jeg vil gerne takke for det gode samarbejde og også villigheden til, at det her skulle kunne lande hurtigt.
Som vi jo allerede ved, har der været henvendelser til Erhvervsstyrelsen, og der kører politisager, som ikke er anonyme.
Så når man som medarbejder får en besked i sin e-Boks om, at man skal henvende sig, gør man jo det, og så kan man risikere at komme i klemme.
Det er altså de forskellige forhold, der kan være, som jeg bare lige vil høre ministeren om.