Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-04-19:
Tak for ordet, og tak for debatten.
Selv om vi måske ikke er helt enige om midlerne, fornemmer jeg i hvert fald, at der som minimum er en anerkendelse af problemstillingen.
Jeg havde nok ønsket på børnenes vegne, at vi var kommet et lille skridt videre i dag.
Jeg synes, at de har ventet længe nok, og jeg synes, at udfordringerne tårner sig op for os i forhold til at beskytte børnene online.
Da vi behandlede L 146, altså forslaget, som skal bevirke, at ulovligt indhold fjernes fra sociale medier, havde vejen også været lang og trang, kan man sige, indtil vi nåede dertil, og det, jeg sagde, var bl.a., at jeg synes, at det er bedre at have nogle regler.
Det kan godt være, at forslaget ikke er perfekt, men det er bedre at have nogle regler end ikke at have nogen regler, og sådan synes jeg faktisk også det forholder sig, når det handler om den digitale børnebeskyttelse.
Lad os nu komme i gang.
Så kan vi altid brodere på det senere og gøre det helt perfekt.
Det vigtige er, at vi kommer skridtet videre.
Jeg synes, det er mærkeligt, at vi ikke går foran her som land, når det handler om digital børnebeskyttelse.
Vi har altid brystet os af at være et land, som tager børns rettigheder alvorligt, som sørger for at beskytte dem i alle mulige sammenhænge.
Det gør vi i den fysiske verden som den største naturlighed, men når det kommer til nettet, er beskyttelsen en helt anden.
Den er ikkeeksisterende, og de regler, som vi trods alt har, bliver ikke håndhævet.
Man kan sige, at Danmark er et af de mest digitaliserede samfund, men vi er altså lidt et uland, når det handler om at beskytte børn online, og der er andre lande, som i de her år rykker helt fra os og indfører krav til digital børnebeskyttelse, mens vi tøver og giver techgiganterne fri adgang til børneværelset uden nogen form for regulering.
Det er bl.a. Tyskland, det er England, og det er USA, som har reguleret,
men i Danmark er vi er håbløst bagud, bortset fra når det handler lidt om noget reklame i forhold til børn.
Det kan sådan set også være vigtigt nok, men jeg savner, at vi ligesom bakker forældrenes arbejde med at klæde deres børn på til internettet op med noget mere håndfast lovgivning.
Og jeg kan ikke lade være med at tænke på, at når det handler om voksne, bliver der kæmpestor debat, når voksne mennesker får delt billeder, der er digitalt krænkende; så skrider vi ind, fordi vi ligesom skal gøre noget.
Men børnene har ligesom ikke en stemme, og derfor bliver de ikke rigtig hørt, og det kalder ikke på samme måde på trangen til at regulere.
Det kom frem i Berlingske den 17. februar, at f.eks. i det spil, der hedder »Roblox« – det er bl.a. et spil, som min datter på 10 år spiller – risikerer børn at møde strippere og sexorgier og nøgne mænd iført hundehalsbånd og andre ting, som børn måske ikke bør møde i lige præcis den alder.
Og det er, fordi den her spilleplatform ligesom giver mulighed for at lave sine egne spil, og det er der så nogle der laver sådan noget ud af, og det er specielt 9-12-årige, der bruger den her platform.
Den sag er jo bare ét eksempel, men der er utallige eksempler, hvor børn bliver udsat for indhold, der ikke er alderssvarende, og jeg synes, at den udvikling viser, at vi mangler at få defineret, hvilket indhold der er alderssvarende og hvilket der er skadeligt på de her platforme, hvor børnene er, og i de spil og apps, som de bruger.
Det har vi ikke rigtig taget stilling til endnu.
Jeg synes, at porno er et af de steder, hvor vi burde snakke om, hvornår man er gammel nok til at se det.
Jeg mener faktisk ikke, at man er det, når man er 10 år.
Men vi mangler at få diskuteret, hvornår det her er hensigtsmæssigt.
Det har de jo taget bestik af i Tyskland; der er det f.eks. indhold, som ligger i særlige fora for voksne, og hvor udbyderne af de her platforme har en særlig forpligtelse til at sørge for, at det ikke er der, børn kommer ind.
Jeg tror, vi må konstatere, at god beskyttelse af børnene ikke kommer af sig selv, og platformene tager ikke i deres forretningsmodeller ansvar for, at der er børn til stede.
De dækker sig ind af, at produktet ikke er for børn.
Men ja, når der de facto er mange børn på, som der er på sociale medier, hvor børn jo selvfølgelig også har den positive mulighed at finde lige fællesskaber, som fru Rosa Lund nævner, så er børnene der jo.
Dermed mener jeg også, at de bør have et ansvar for at træffe foranstaltninger, som sikrer, at man kan færdes der trygt.
Det er ikke nok at sige, at vores produkter ikke er til børn, og så lukke øjnene, når man de facto ved, at de er der.
Det her sker ikke af sig selv – det sagde jeg lige før – så det kræver altså lovgivning og håndfaste krav, nøjagtig som vi har stillet i forslaget om at fjerne ulovligt indhold, som vi er i gang med at behandle i Folketinget.