runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2020-05-07:
Mange tak.
Jamen de tidligere ordførere har jo fortalt om splitning og udlevering af medicin.
Det var jo, som det var i gamle dage på vores plejehjem – dengang det hed alderdomshjem.
Der havde man jo et skab med medicin i, og så gav man, alt efter hvad det var.
Efterhånden blev det så personificeret, så hver enkelt skulle have sin egen medicin, og det har så givet de her udfordringer, som man har set i kriminalforsorgen.
Forslaget er jo, sådan lige når man ser det, positivt og noget, som vi godt kunne tænke os at se os selv i – på visse betingelser.
Styrelsen for Patientsikkerhed var på besøg i de forskellige fængsler sidste år, og de vil fortsætte her i 2020, og der var anledning til stor, stor kritik.
Det, som man så, var, at det kørte rigtig gammeldags.
Det er nu dem, vi giver nogle beføjelser.
Så hvis vi skal være med til at give dem nogle beføjelser, skal det her søreme være i orden.
Dansk Sygeplejeråd har haft flere artikler om det.
F.eks. Jyderup Fængsel fik i sommeren 2019 et alvorligt påbud fra Styrelsen for Patientsikkerhed, og det var faktisk startskuddet til, at man gik alle fængsler og arresthuse igennem.
Derfor ønsker vi en redegørelse for, at man har rettet op på de her ting.
For problemet er jo også, at det her går ind over andre ministerier, og derfor bliver vi nødt til i udvalgsarbejdet at få Justitsministeriet ind over for at fortælle, hvad man har gjort ved det.
Der er også en del spørgsmål, som jeg vil stille i forhold til det her arbejde, men jeg tror, at meget af det vil komme til at handle om justitsministerens område.
Jeg mener ikke, at vi kan sige ja til det her, hvis det stadig væk ser sådan ud derude.
For hvis vi begynder at sige, at der er åbent for medicin, hvis man ikke engang kan journalføre, så er det kritisk.
Men det regner jeg med at vi tager op under udvalgsbehandlingen.
Martin Geertsen (V), 2020-05-07:
Venstre kan tilslutte sig lovforslaget, som jo åbner for, at ansatte i Kriminalforsorgens institutioner får mulighed for at fordele, opsplitte og udlevere lægemidler til indsatte og beboere.
Og vores tilslutning udspringer jo af tilslutningen til muligheden for en mere rationel anvendelse af medicin på den ene side, og på den anden side et ønske om at begrænse de administrative udgifter i det omfang, det er muligt.
Og som vi forstår det, mener både Kriminalforsorgen samt de implicerede ministerier, at den nuværende ordning dels forsinker behandlingen, dels er administrativt bøvlet.
Og så er den voldsomt dyr.
Så når Venstre støtter lovforslaget, siger jeg det jo vel vidende, at al omgang med medicin skal ske med fornuft og på en måde, som sikrer korrekt opbevaring, udlevering og indtag.
Og derfor vil vi også i udvalgsarbejdet dykke lidt ned i, om lovforslaget nu også sikrer, at udlevering af medicin bliver organiseret på en måde, så der er fastlagt et overordnet og entydigt ledelsesmæssigt ansvar, og at den daglige håndtering understøttes af tydelige retningslinjer og instrukser.
Når det er sagt, har jeg meget svært ved at forestille mig, at vi ændrer opfattelse af vores tilslutning til det her lovforslag.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-05-07:
Tak for det.
Lovforslaget, vi behandler her, handler helt grundlæggende om at afbureaukratisere dele af vores offentlige sektor og om at skrue ned for de nogle gange lidt for stive krav og regler, der er blevet lagt ned over den offentlige sektor, og i stedet have tillid til, at ansatte rundtomkring faktisk godt kan finde ud af at håndtere sagerne på en fornuftig måde.
Helt konkret skal lovforslaget gøre det nemmere at håndtere medicin i Kriminalforsorgens institutioner, det gælder især fængsler og arresthuse.
Det skal ikke bare spare penge, men også tid og ressourcer for de ansatte i Kriminalforsorgen, som i forvejen løber meget stærkt.
Samtidig skal forslaget også gerne give bedre vilkår for indsatte.
I dag er reglerne for opbevaring af medicin til indsatte i landets fængsler temmelig strikse.
Selvfølgelig skal der være stram kontrol med medicin i vores fængsler, både af sundhedshensyn og fordi det jo altid kan risikere at føre til misbrug eller ulovligt videresalg mellem indsatte.
Så derfor handler det jo om at finde den rette balance, og der er altså plads til at forbedre de nuværende regler.
Som reglerne er i dag, må Kriminalforsorgen kun indkøbe medicin til den enkelte indsatte.
Det gælder både receptpligtig medicin, men også håndkøbsmedicin.
Det betyder f.eks., at man ikke kan have en stor stak hovedpinepiller liggende i et medicinskab, som man så kan udlevere til forskellige indsatte, når behovet er der.
Man skal altså have en særskilt pakke hovedpinepiller til hver enkelt indsat, som så skal ligge klart adskilt fra andre indsattes hovedpinepiller.
Det giver selvsagt en række praktiske problemer ude i fængslerne og betyder ekstra arbejde for personalet, som altså skal løbe ud og købe en ny pakke hovedpinepiller, når en ny indsat har hovedpine.
Det kan jo også risikere at skade indsatte i akutte tilfælde, hvor de så skal afvente, at en ansat henter håndkøbsmedicin på apoteket, eller at en læge skal lægge vejen forbi.
Ved at lovforslaget giver Kriminalforsorgens institutioner mulighed for at fordele, opsplitte og udlevere lægemidler uden en særlig tilladelse fra Lægemiddelstyrelsen, er der altså også mulighed for at øge effektiviteten.
Alt i alt et ganske fornuftigt forslag, der afskaffer nogle lidt for rigide regler og giver bedre mulighed for at tilrettelægge arbejdet ude på de enkelte institutioner.
Og derfor kan vi selvfølgelig støtte forslaget, især når vi også har øje for, at det her forventes at give en årlig besparelse på mere end 25 mio. kr., som vi er sikre på kan gøre mere nytte andre steder rundtomkring i vores velfærdssamfund.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-07:
Det er, fordi jeg synes, at den fungerende sundhedsminister gav spændende svar på, hvem det var, der var omfattet af det her.
Og det var alle, som opholder sig lovligt i Danmark.
Derfor vil jeg gerne til udvalgsbehandlingen have svar på, hvor mange danske statsborgere man vurderer vil være omfattet af det her, og hvor mange ikkevestlige; f.eks. hvor mange østeuropæere, som måske opholder sig lovligt i landet, men nu får ret til at få lavet deres tænder på danske skatteborgeres regning.
Det ser vi absolut ikke velvilligt på.
Så det vil vi holde meget, meget øje med og glæde os til at få svar på.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Det synes jeg egentlig ikke rigtig var så meget svar.
For det er jo ikke fair, at der er en del af lovgivningen, hvor man lige tager ud og siger, at okay, du kan faktisk også få en godskørselstilladelse, hvis du bare får det forhandlet hjem af de rigtige, altså hvis overenskomsten bare er forhandlet af de rigtige.
Det giver jo ikke nogen mening.
Det var jo ikke det, der var intentionen med aftalen, men det var jo netop at sikre foreningsfriheden og sikre, at der var fri konkurrence, også med hensyn til, at man kunne have forskellige overenskomster.
Det var så den ene ting.
Det er der ikke noget til hinder for.
For der skal selvfølgelig ligge en forhåndsgodkendelse af de her alternative overenskomster, og så kan man jo, inden lovforslaget endeligt skal implementeres, gå ind og kigge på dem og se, om der er de ting, der skal være.
Og det er der.
Men hvorfor er det, man så stædigt holder fast i, at de ikke må komme på en positivliste inden da og på den måde sikre dem, som har overenskomster der, og som gerne vil have en ny godskørselstilladelse?
Jeg skal prøve at dreje mig lidt, mens jeg står og taler ned i mikrofonen.
Venstres ordfører siger, at det aldrig må være økonomien, der bestemmer.
Faktum er, at det er det, der sker i rigtig mange kommuner.
Faktisk er det så voldsomt, at det er blevet firedoblet siden 2008.
Altså, i dag lader 48 af landets kommuner deres børn begynde i børnehave før deres 3-års fødselsdag, og tilbage i 2008 var det altså kun 12. Så det er altså det, der sker, og det er den bevægelse, der foregår, selv om det er imod alle eksperters anbefalinger.
Så det, jeg egentlig vil spørge om, er: Er det reelt set sådan, at Venstre, Danmarks Liberale Parti, vægter hensynet til kommunen højere end forældrenes frie valg?
Jens Joel (S), 2020-05-07:
Tak for det.
Der er ingen tvivl om, at noget af det mest afgørende for børnenes oplevelse i institutionen – noget af det mest afgørende for børnelivet – jo netop er nogle af de her overgange mellem forskellige stadier.
Derfor er det ekstremt vigtigt, at de bliver lavet bedst muligt.
Men gode overgange handler jo ikke kun om det enkelte barn, men også om den børnegruppe, som man er en del af, og dem, man passer sammen med i øvrigt, efter hvor udviklet man er.
Når Nye Borgerlige gør det til et spørgsmål om, at for at forældrene enkeltvis skal sige, at de gerne vil flytte deres barn en bestemt uge, vil jeg sige, at den løsning, jeg selv har oplevet i min datters institution – hvor de har lavet en mellemgruppe, så de så at sige sørger for, at når man starter i børnehaven, starter man ikke sammen med dem, der er på vej i skole, hvor der måske er lidt mere knald på, men så starter man sammen med nogle af dem, man er jævnaldrende med, og i øvrigt med en normering, som hedder otte børn og to voksne, altså et eller andet sted imellem vuggestue og børnehave – synes jeg er en rigtig god løsning, som jeg har været meget tryg ved, og som min datter har oplevet som rigtig god.
Og den er jo kommet i stand på baggrund af nogle pædagogiske vurderinger i institutionen, nogle ledelsesmæssige prioriteringer, hvor man har sagt: Det, der er vigtigt for os, er at sikre så blid en overgang som muligt med den børnegruppe, vi har.
Det synes jeg ærlig talt man skal holde fast i at give mulighed for derude.
Det handler selvfølgelig om lokalt selvstyre, men det handler også om respekt for den faglighed, der ligger hos pædagogerne, hos lederne i institutionerne, i forhold til at kunne agere med deres børnegruppe.
Der, hvor jeg så er enig med Nye Borgerlige, er, hvor de mener, at det selvfølgelig ikke skal være sådan, at det, der dikterer, hvornår børnene skal skifte til børnehave, er den kommunale økonomi.
Det synes vi egentlig er langt bedre.
Så vil jeg om et beslutningsforslag, som er blevet fremsat her, og som mangler finansiering, sige, at det måske også mangler en lille smule seriøsitet.
Men vi vil gerne sende det klare signal, at kommunerne ikke skal flytte på børnene som en spareøvelse.
Vi vil så hellere diskutere, hvordan vi laver kvalitetsstandarder, hvordan vi sikrer, at der er hænder nok omkring børnene, og så i øvrigt lade det være op til institutionerne og kommunerne at sikre den blideste, den blødeste overgang med blik for, at der skal være mest mulig tid mellem børn og voksne.
Det tror vi er det vigtigste for børnenes udvikling.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-05-07:
Jeg er slet ikke uenig i, at der kan være kommuner, der har sparet for meget på børneområdet.
Det kan der bestemt være, og det kan de jo have brugt alle mulige redskaber til, men det synes jeg er en dårlig idé.
Altså, børneområdet ligger mig alt andet lige utrolig meget på sinde, så at begynde at spekulere i at spare på et børneområde mener jeg er en dårlig idé.
Det at investere i børnene gør man jo ikke ved at lægge noget frem, hvor man lægger en norm ind uden at komme med penge til det.
Altså, det mener jeg simpelt hen ikke er den rigtige måde at gøre tingene på.
Så det er bare for at sige: Nej, jeg tror ikke på det.
Der er for meget Christiansborg i det her, og der er for få penge i det, så det er ikke den vej jeg mener vi skal gå.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Altså, jeg har da fuldstændig tillid til, at de enkelte institutioner sagtens kan melde ud, hvis det er, at de har behov for, at der er nogle forældre, der melder ind, om deres børn eventuelt skal starte, før de fylder 3 år, og det synes jeg sådan set overhovedet ikke der er noget problematisk i.
Jeg ved ikke, om ministeren vil have, at vi skulle have skrevet en specifik dato ind i beslutningsforslaget eller hvad.
Det er jo i øvrigt også fuldstændig det samme som noget af det, der er skrevet ind i det forståelsespapir, som regeringen har lavet sammen med støttepartierne, altså det her med skolestart – at man selvfølgelig også skal kunne vælge at starte senere i skole, og at man ikke skal presses i skole for tidligt.
Det er sådan set noget, vi bakker helhjertet op om også.
Det her handler om det frie valg, fordi vi har set en kedelig tendens, og fordi vi har set nogle rigtig dårlige eksempler på, at man ude i kommunerne gør noget fuldstændig andet.
Og med hensyn til finansieringen handler det jo netop om, at kommunerne ikke skal spekulere i at spare penge på bekostning af børnenes tarv.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-05-07:
Men altså, der er jo stadig væk ikke svaret på de der efter min mening grundlæggende dilemmaer i det her beslutningsforslag, i forhold til hvordan man egentlig forestiller sig, at der skal planlægges ud fra det – i hvor god tid skal forældrene sige det?
Så når man kommer med sådan et forslag – ufinansieret i øvrigt – hvor man har tænkt sig at lægge hindringer i vejen for, at man kan lave de dagtilbud, man synes er de mest spændende og mest udviklende for børnene, det bedste pædagogiske tilbud, så synes jeg måske, at det er fair, at man også kan svare på nogle af de grundlæggende dilemmaer, der opstår i kølvandet på det.
Jeg mener jo fundamentalt set, at det er sådan, at når vi skriver ind i lovgivningen, at det skal være et relevant tilbud, man giver til børnene, med udgangspunkt i deres udviklingsniveau, altså hvor de er henne aldersmæssigt, har vi jo taget højde for de ting.
Og jeg kan ikke se af det, Nye Borgerlige er kommet med her, at der er masser af eksempler på børn, hvor man ikke har lyttet, hvis det er sådan, at barnet er på et udviklingsniveau, hvor det er for tidligt, at de starter.
Det kan jeg bare ikke se af det forslag, Nye Borgerlige er kommet med, og det vil sige, at der for mig at se fuldstændig mangler den der brændende platform for at fjerne noget fundamentalt som det at kunne lave dagtilbud på den måde, man ønsker det, hvor der selvfølgelig skal tages hensyn til barnets udviklingsniveau.
Jeg synes, det er den helt forkerte vej at gå.
Altså, jeg synes, at den frisættelse af faglig energi og engagement, vi har set i forbindelse med corona, får mig til at få lyst til at gå den stik modsatte vej og simpelt hen sige, at der skal være meget større frihed til, at man kan planlægge dagtilbuddene, sådan som det er.
Og det er da noget af det, jeg håber vi kan drøfte med hinanden som partier, når vi kommer på den anden side af det her.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Jamen så kan jeg berolige ministeren med, at ministeren tilsyneladende har misforstået det her forslag, for det handler jo netop ikke om, at Christiansborg skal sidde og bestemme.
Det handler jo netop om, at det er forældrene, der skal bestemme.
Det er dem, der kender deres børn bedst.
Og jeg ved godt, at ministeren og jeg, og Nye Borgerlige generelt, ser meget forskelligt på det her med det kollektive over for enkeltindividet, hvis man kan sige det på den måde.
Vi mener sådan set, at det grundlæggende er ganske naturligt, at man selvfølgelig ikke skal sidde som kommune og kunne spekulere i at sende børn tidligt – rigtig tidligt – af sted i børnehave for at spare på noget økonomi.
Det skal selvfølgelig være forældrene, der entydigt tager en beslutning om det, hvis det er, at man ønsker, at ens barn skal starte tidligere.
Det er sådan set ganske almindelig sund fornuft, at det er forældrene, for vi har siden 2008 faktisk set en firedobling af, hvor mange der kommer tidligere i børnehave, altså før deres 3-årsfødselsdag.
Så det er sådan set bare for at komme det i møde og sikre forældrenes reelle frie valg.
Peter Hummelgaard (S), 2020-05-07:
Jeg har ikke noget behov for at holde stædigt fast i noget, og som jeg også sagde til den konservative ordfører, hr. Niels Flemming Matthiesen, så mener jeg jo rent faktisk, at ordførerens ønske er blevet imødekommet.
Altså, vi har indsat et helt nyt punkt i § 6, som siger, at det vil være muligt at forhåndsgodkende landsdækkende kollektive overenskomster, i øvrigt et punkt, som ikke på forhånd var i lovforslaget – den indrømmelse er givet – og i øvrigt et punkt, som slet ikke var en del af den aftale, som blev indgået af arbejdsmarkedets parter, som banede vej for det her lovforslag.
Så det synes jeg jo egentlig også at ordføreren og de øvrige partier skal tage med sig som en betydelig indrømmelse i forhold til det her.
Det andet, jeg vil sige, er, at Færdselsstyrelsen jo allerede på forhånd og lige så snart loven er trådt i kraft, vil have forberedt sig på, hvad det er for nogle overenskomster, der når det bestemte omkostningsniveau, og hvad det er for nogle overenskomster, der ikke gør.
Lige så snart der er landsdækkende kollektive overenskomster og begge parter med hinanden i hånden kommer til Færdselsstyrelsen og siger, at de gerne vil have en forhåndsgodkendelse, så vil det blive prøvet så hurtigt som muligt, og lever de op til omkostningsniveauet, er de forhåndsgodkendt, og det dækker så alle de virksomheder, som er omfattet deraf.
Jeg vil dog minde om, at løn- og arbejdsvilkår for chaufførarbejde i de her overenskomster skal ses i sammenhæng med overenskomstens øvrige bestemmelser om løn- og arbejdsvilkår, og derfor giver det ikke nødvendigvis mening at foretage en simpel sammenligning af løn for chaufførarbejde på tværs af de her overenskomster.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-05-07:
Hvad angår det her med, hvor mange kommuner der sender af sted før 3-årsalderen, så er jeg stor fortaler for det kommunale selvstyre, og jeg synes faktisk, det er rigtig fint, at der er nogle kommuner, der siger: Vi sender børnene af sted, når de er 2 år og 10 måneder eller 2 år og 11 måneder, men til gengæld sætter vi ekstra ind med ressourcer andre steder.
Og det er også min erfaring som byrådspolitiker, at der bare er så meget forskel på, hvad det er for nogle børn, vi sidder med, og derfor kan der også være rigtig meget forskel på, hvornår de her børn har behov for at komme af sted.
I Odense Kommune, hvor jeg har siddet som byrådsmedlem, har vi sendt dem af sted i en alder af 2 år og 10 måneder, men til gengæld sætter vi ind med nogle ressourcer andre steder.
Det kan f.eks. sagtens være, at børn med autisme, som har brug for at blive afskærmet, kan have glæde af at komme af sted i en alder af 2 år og 10 måneder, men at de til gengæld har brug for mere afskærmning.
Børn er så forskellige, og jeg køber ikke ind på den præmis om, at alle børn har bedst af at komme af sted i en alder af 3 år, fordi det er det, forældrene ønsker.
Og jeg vil sige, at jeg selv som forælder ikke kan sige mig fri for, at jeg for et halvt år siden havde sagt, at min datter skulle vente, til hun fyldte 3 år, men nu er hun lige startet i en alder af 2 år og 10 måneder, og hun har det rigtig, rigtig godt, og det er også frihed for mig som forælder.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Det er jeg rigtig glad for at høre, men det virker altså en lille smule misforstået, for det her handler jo netop om, at det skal være forældrene, der kan bestemme.
Jeg anerkender fuldt ud, at børn er ekstremt forskellige, og derfor anerkender jeg også, at det altså er forældrene, der kender deres børn bedst, og jeg vil langt hellere sikre, at det er forældrene, der bestemmer, hvorvidt deres barn er klar til at komme videre, før det fylder 3 år, end at det skal være en kommunal prioritering af økonomiske midler.
Det må jeg bare sige.
Jeg er simpelt hen også nødt til at spørge helt konkret: Mener Venstre, at det er kommunen eller forældrene – også forældre til børn med autisme – der kender deres barn og deres barns behov bedst?
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-07:
Nu vil jeg godt præcisere, at jeg taler på Enhedslistens vegne.
Jeg har lovet De Radikale at hilse fra dem og sige, hvad deres stillingtagen er til det her lovforslag, men jeg tror ikke, at jeg kan sige, at jeg har bemyndigelse til at tale på deres vegne, når nu jeg bliver direkte spurgt.
Men jeg vil meget gerne svare på Enhedslistens vegne.
Ja, vi ser i den grad frem til, at vi får gang i forhandlingerne om voksentandplejen.
Jeg kan jo også høre på debatten her i salen i dag, at det er der en bred opbakning til.
Især glæder det mig at høre, at der også er opbakning til, at vi skal have mindsket den egenbetaling, der er i tandplejen.
Så jeg synes i den grad, det er vigtigt, at vi igen får gang i forhandlingerne om voksentandplejen, og især, at vi får fokus på at få mindsket ulighed i tandplejen.
Jeg kan da gøre opmærksom på, at Enhedslisten i vores 100-dagesplan, hvis fru Liselott Blixt ikke skulle have haft lejlighed til at læse den, har rejst forslaget om fuldstændig at fjerne brugerbetaling.
Det er et forslag, der vil koste omkring 7,4 mia. kr., men jeg ser da frem til, at vi i fællesskab kan finde de midler.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-07:
Tusind tak.
Jeg vil starte med at sige tak til mange af jer, som er kommet med nogle positive tilkendegivelser om i hvert fald intentionen med det her forslag.
Jeg er også nødt til at rette nogle misforståelser, for det her forhindrer på ingen måde, at man kan have en rigtig god dialog og et godt samarbejde med de fagpersoner, som er i den institution, hvor ens barn er.
Det handler sådan set bare om, at det er forældrene og kun forældrene, der tager beslutningen om, om barnet skal videre, og det synes vi sådan set er et ganske sundt princip.
Det synes vi i øvrigt på rigtig mange områder, for vi ønsker generelt, at danskerne skal bestemme meget mere selv og også over langt flere af deres egne penge.
Men tak for debatten.
For mange børn vil børnehaven åbne en spændende og stor verden fuld af eventyr og muligheder, men desværre har der i de senere år tegnet sig en rigtig kedelig tendens.
I Danmark er der nogle kommuner, der som led i en spareøvelse presser vuggestuebørn i børnehave, før de fylder 3 år.
Her er normeringerne nemlig lavere, det er billigere.
Det er altså dobbelt så dyrt at have et barn i vuggestue, som det er at have et barn i børnehave, og barnets tarv skal altså ikke tilsidesættes til fordel for kommunens økonomi.
Det er endda imod eksperters anbefalinger, og det er en firdobling siden 2008.
Det er alle de centrale sider af livsfundamentet, der grundlægges de første 0-3 år, og derfor har vi i Nye Borgerlige fremsat forslag om, at det skal være forældrene, der bestemmer, om deres barn skal starte i børnehave før tid.
Det skal altså ikke være kommunens excelark.
Vi vil sikre, at det er forældrene, der bestemmer og har det sidste ord, med hensyn til hvorvidt deres barn skal starte i børnehave, før barnet fylder 3 år.
Det er så forskelligt fra barn til barn, hvornår barnet er klar til at gå i børnehave, og vi mener ikke, at kommunerne skal omdanne vores institutioner til pølsefabrikker, hvor de mindste skal klemmes hurtigst muligt igennem.
Vi vil væk fra regnearkets logik og lade forældrene træffe de beslutninger, som vi ved har så stor betydning, i de første år af barnets liv.
Det er forældrene, der kender barnet bedst, og derfor er det også helt naturligt, at det er dem alene, der bestemmer.
Jeg havde egentlig håbet, at der var langt flere partier, som ville bakke op om det her forslag, og at det kunne blive vedtaget, så familierne fik mere frihed til selv at bestemme.
Jeg synes også, det er rigtig ærgerligt, at der ikke er det, men tak for den gode debat.
Til slut vil jeg også lige nævne, at der er flere, der har efterlyst eksempler.
DR havde en rigtig god artikel på deres hjemmeside – nu kan jeg ikke lige se den præcise dato her – hvor man netop kom med nogle ret konkrete eksempler, og jeg tror faktisk, de var fra Albertslund Kommune, hvor der var nogle børn, der var kommet af sted allerede som 2½-årige, og der havde været nogle rigtig, rigtig dårlige erfaringer med det.
Det er jo det, vi sådan set forsøgte at løse, og det skete også imod forældrenes ønske.
Så tak for debatten.
Vi er rigtig ærgerlige over, at der ikke er opbakning til det her forslag.