Mattias Tesfaye (S), 2024-04-03:
Tak til formanden for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at tage initiativ til den her forespørgselsdebat om tryghed i folkeskolen.
De sager, som vi har hørt om på det seneste, har selvfølgelig gjort indtryk på mig, ligesom jeg ved at det har gjort på alle andre.
Jeg har på et møde den 22. februar i år orienteret Folketingets Børne- og Undervisningsudvalg om sagen på Borup Skole i Køge Kommune.
På det møde lovede jeg, at Børne- og Undervisningsministeriet ville lave en opsamling, for det første på, om de aktuelle sager er et udtryk for en bredere tendens, for det andet på, om kommunerne savner vejledning i de gældende regler, og for det tredje på, om der efterspørges yderligere handlemuligheder i f.eks. ordensbekendtgørelsen.
Børne- og Undervisningsministeriets opsamling er offentliggjort og oversendt til Børne- og Undervisningsudvalget, og jeg vender tilbage til den opsamling lidt senere i min tale.
Jeg vil godt starte med at slå fast, at alle elever ikke alene fortjener, men også har ret til et godt undervisningsmiljø, hvor undervisningen foregår sikkert og sundhedsmæssigt forsvarligt.
Det er skoleledelsens ansvar.
Forældre skal kunne sende deres børn i skole med tillid til, at skolens ledelse sikrer et trygt og godt undervisningsmiljø, og at skolens ledelse fører det nødvendige tilsyn.
Hvis der opstår udfordringer med undervisningsmiljøet, skal skolen udarbejde en handleplan, hvoraf det fremgår, hvordan skolen vil løse problemerne.
Det er skolebestyrelsen, der fastsætter ordensreglerne, men det er skoleledelsen, der skal håndhæve dem.
Det er skolelederen, der vurderer, om der er grundlag for en sanktion.
Skolelederen skal sikre, at der er rimelighed mellem elevens handling og sanktionen.
Der skal altså være proportionalitet.
Så proportionalitetsvurderingen vil f.eks. sige, at hvis en elev afbryder en anden elev i timen, kan barnet ikke sanktioneres med hjemsendelse.
Her vil det være nok at minde om, at man i klassen rækker fingeren op.
Sanktioner kan bl.a. være udelukkelse fra undervisningen i op til 10 skoledage.
Det kan være overflytning til en anden klasse på skolen eller til en helt anden skole.
I særlig grove tilfælde kan en elev overflyttes til en anden afdeling af skolen eller en anden skole uden elevens eller forældrenes tilslutning.
Det er dog vigtigt at understrege, at man ikke kan overflytte en elev, uden at der er et andet skoletilbud.
Jeg vil også fremhæve, at PPR, altså pædagogisk-psykologisk rådgivning, eller de sociale myndigheder skal inddrages, hvis en elevs opførsel skyldes sociale eller emotionelle omstændigheder.
Hvis elevens problematiske adfærd skyldes behov for specialundervisning, skal eleven tilbydes specialundervisning i en specialklasse eller på en specialskole eller som støtte i den almindelige undervisning.
Det behøver altså ikke at være et tilbud på den samme folkeskole, men det skal være et tilbud under folkeskoleloven.
Alle medarbejdere på skolen har i øvrigt en skærpet underretningspligt i sager om vold og overgreb; det følger af den sociale lovgivning.
Vi har altså i Danmark allerede mange regler, der skal sikre og beskytte børns skoleliv, og det er først og fremmest et lokalt ansvar inden for de gældende regler at reagere på problematisk adfærd.
Når der kommer alvorlige sager frem, må vi tage snakken om, hvorvidt vi har de rigtige regelsæt, men vi må også tage snakken på et oplyst grundlag og ikke som følge af enkeltsager.
Som jeg har sagt, skal der være plads til alle i folkeskolen, men ikke til al adfærd.
Som jeg nævnte indledningsvis, har Børne- og Undervisningsministeriet udarbejdet en opsamling med status på voldsomme elevsager.
Den bygger på en rundspørge fra KL blandt kommunerne, på Skole og Forældres data fra forældrerådgivning, på Danmarks Lærerforenings relevante data om vold mod lærere og deres undersøgelse af vold mellem elever og på Arbejdstilsynets data om arbejdsmiljøet for lønmodtagere ansat i den branche, der bliver kaldt folke- og specialskoler.
Opsamlingen viser, at der ikke kan identificeres en generel stigning i de meget alvorlige sager, men undersøgelsen viser også, at der er tegn på, at der er flere sager, hvor børn udviser udadreagerende adfærd over for andre børn og voksne.
Kommunerne efterspørger en styrkelse af enkelte elementer i ordensbekendtgørelsen, og de efterspørger en styrket forebyggende indsats.
På baggrund af den undersøgelse har jeg besluttet, at ordensbekendtgørelsen skal revideres, ligesom vejledningsindsatsen omkring ordensbekendtgørelsen skal revideres.
For én ting er jo at have værktøjer i værktøjskassen; noget andet er, om de bliver brugt.
Det har jeg bestilt et oplæg til fra Børne- og Undervisningsministeriet, og jeg forventer at kunne være klar med det inden sommerferien.
Jeg forventer også, at en revision bl.a. vil indeholde en skærpelse af, at der også skal tages hensyn til den krænkedes perspektiv, at der skal være mere fleksibilitet i muligheden for hjemsendelse, og at der skal være klare regler for elevers brug af digitale medier.
Tak for ordet.