runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
De har jo en katastrofal skræk for, at de mennesker skulle ødelægge vores samfund.
Det har jeg ikke.
Vi har ret effektive systemer til at gribe ind over for folk, der ikke handler inden for lovens rammer.
Men jeg vil gerne tage et skridt videre, nemlig at begynde at spille en aktiv rolle for at underminere de diktaturer, der er rundtomkring i verden, i stedet for bare at sige, at de skal ud af vores land, og så lukke øjnene.
Mindre udviklingsbistand er også Dansk Folkepartis politik.
Den er jo så blodfattig og så perspektivløs, at den aldrig giver resultater på det her område.
Vi kan jo blive ved med evigt at se mennesker flygte, og det er der, hvor vi skal prøve at ændre strukturerne i verden.
Vi skal prøve at ændre diktaturerne, og derfor skal vi have øget vores udviklingsbistand, ikke sænket den.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-05:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi med den her politik ikke gør noget direkte oprør mod islamismen i de pågældende lande, men hr. Christian Juhls parti har jo en stor del af ansvaret for, at islamismen er rykket ind i Danmark.
Det er jo hr. Christian Juhls parti, der har insisteret på, at man f.eks. skal give indfødsret også til folk, som tilhører alle mulige vanvittige sekter som Hizb ut-Tahrir, og hvad ved jeg, folk, der ikke bakker op om Danmark.
Det er hr. Christian Juhls parti, der forhindrer, at vi fratager dem indfødsretten igen.
Det er hr. Christian Juhls parti, der gør, at der som paddehatte rundtomkring i landet nu skyder moskéer op, som er dirigeret af Erdogan nede i Konstantinopel.
Vil hr. Christian Juhl overhovedet ikke vedkende sig ansvaret for den katastrofale linje i udlændingepolitikken, han og hans parti og den øvrige venstrefløj har repræsenteret?
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
Til det sidste: Nej, for jeg mener ikke, at vores politik er en fejlslagen politik.
Dansk Folkeparti ønsker et oprør imod islamisk diktatur, og det gør jeg også, men jeg skaber ikke en eneste forandring ved at tvinge mennesker tilbage til de lande, hvor de ikke ønsker at bo.
Hvis jeg tværtimod støttede oppositionen i de lande og hjalp med at inspirere til at skabe opposition, til, at mennesker tør at gøre oprør imod de lande, så skaber jeg en ny situation.
Det gør dansk udviklingsbistand delvis, fordi vi støtter de civilsamfund, der vil fremme demokrati og menneskerettigheder, og det er der, hvor jeg ser kimen til oprøret, og ikke i de ufattelig mange forskellige modeller af tvangsforanstaltninger, som Dansk Folkeparti har været inde på bare i de sidste uger, hvor vi har måttet diskutere alle mulige nuancer af den her debat.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-05:
Jeg tror ikke, det var et tilfælde; jeg tror i virkeligheden, det var hr. Christian Juhls underbevidsthed, der for et kort sekund kom til syne, da han sagde, at det, vi ønsker, er at tvinge folk tilbage til lande, hvor de ikke har lyst til at være.
Nej, sådan er det jo naturligvis ikke.
Jeg kan sandelig godt forstå, at hvis man er født i Ramallah eller i Indien eller i et af de andre af de lande, der af forskellige, primært kulturelle, årsager er fejlslagne, så har man ikke lyst til at være der.
Det gør jo ikke, hr. Christian Juhl, at Danmark har en forpligtelse til så at åbne sine døre.
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
Jeg vil gerne sende en masse afviste asylansøgere hjem til deres lande, især hvis vi kan skabe en baggrund og mulighed for, at de kan være med til at skabe et bedre og mere demokratisk land at komme til.
Det tvangsregime, som Venstre er i gang med i øjeblikket, skaber kun fjender af Danmark.
Det er noget, der siger sig selv.
Endnu værre er det med Dansk Folkepartis flygtninge- og udlændingepolitik.
Den skaber fjender af Danmark, og i gamle dage prøvede vi på med udviklingsbistand at skabe venner og skabe udvikling, men vi afvikler i den grad.
Og jeg vil sige, at hvis man er stolt af 0,7 pct., kan vi vente længe på at få udviklet verden.
Det er virkelig et problem, at verdens rigeste ikke vil betale nok til udviklingsbistanden.
Vi skal meget højere op, også Danmark.
Marcus Knuth (KF), 2021-05-05:
Tak, hr. formand, og tak til Dansk Folkeparti for endnu et rigtig relevant forslag taget fra Socialdemokratiets udspil »Retfærdig og realistisk – en udlændingepolitik der samler Danmark« fra 2018.
Jeg tror efterhånden, og det kan hr. Morten Messerschmidt måske lige korrigere, at vi er oppe på omkring beslutningsforslag nr. 15, der er fremsat inspireret af Socialdemokratiets valgudspil, hvor Socialdemokratiet stadig ikke har leveret på deres valgløfter.
Der er grænsekontrol og udvisning og statsborgerskaber og mange andre interessante ting.
Det her er dog lidt mere nuanceret, for vi i Konservative deler jo synspunktet, og sådan tror jeg også ordlyden er i udspillet, at vi som udgangspunkt ikke skal give udviklingsbistand til lande, der ikke tager imod deres egne borgere.
Så giver det ingen mening, at Irak ikke vil tage imod deres egne borgere, som vi ønsker at udvise her fra Danmark.
Jeg vil dog sige, at der ikke er nogen snuptagsløsning.
Det var også en udfordring, vores tidligere regering stod over for, og de programmer, som vi har i Irak, er jo en del af en større freds- og stabiliseringsindsats, som vi mener gør en forskel ikke mindst i forhold til bekæmpelsen af terror og i forhold til stabilitet.
Derfor vil jeg igen opfordre ministeren til at søge samarbejde med andre ligesindede lande – Storbritannien, Norge, Holland – for at lægge ekstra pres på Irak.
Det er mig stadig uklart, om der er nogen af de her lande, som har held med at sende statsborgere tilbage til Irak.
Det kunne være meget interessant at finde ud af.
Så vi i Konservative bakker op om ordlyden i det, der står i bemærkningerne i beslutningsforslaget, nemlig at Danmark som udgangspunkt – med streg under »som udgangspunkt« – ikke giver udviklingsbistand til lande, der ikke tager imod deres egne borgere.
Men der kan være undtagelser, især hvis, som ministeren siger, der rent faktisk er fremskridt i forhandlingerne med Irak.
Hvis der ikke er det, vil det måske være en anden sag.
Men vi kan ikke bakke op om ordlyden på forsiden af beslutningsforslaget, der siger, at al udviklingsbistand til sådanne lande skal stoppe i indeværende folketingssamling.
Så vi håber at finde en balance i det her i den kommende udvalgsbehandling sammen med Dansk Folkeparti og andre gode partier her i salen.
Marcus Knuth (KF), 2021-05-05:
Og om nogen er det da landet Irak, som opfører sig meget usolidarisk, hvis jeg må bruge det ord, ved at modtage så meget hjælp, støtte og militær bistand fra Danmark og så end ikke vil modtage de borgere, som vi klart vurderer ikke har et beskyttelsesbehov.
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
Jamen nu vil hr. Michael Aastrup Jensen jo gerne forklare det sådan, at jeg ikke vil sende folk hjem.
Jeg synes, det er fuldstændig rigtigt at bruge internationale regler til, at hvert land kan sørge for sit, men jeg synes, det er kynisk og uproduktivt at bruge udviklingsbistanden og noget for noget-princippet.
Hjemsendelse er én ting; udviklingsbistand er en helt anden ting.
Og på den her måde underminerer vi de gode principper i udviklingsbistanden og er med til at bruge det i forhold til DF's dagsorden, og jeg synes, det er sørgeligt, når Konservative hopper med på den.
Marcus Knuth (KF), 2021-05-05:
Jamen jeg mener ikke, der har været noget skifte, og jeg er jo glad for, at der er en meget bred vifte af partier her i salen, der deler det grundlæggende udgangspunkt, altså at vi ikke skal give udviklingsbistand til lande, som vi har bidraget til – bare tag Irak; vi har bidraget så meget til Irak, men de vil så ikke modtage deres egne statsborgere, som vi vel at mærke vurderer ikke har et beskyttelsesbehov.
Det er da alt andet lige bare et spørgsmål om fairness.
Og som hr. Michael Aastrup Jensen sagde: Det her princip er jo noget, som rent faktisk blev indført af en blå regering for ikke så lang tid siden, og det er noget, som Socialdemokratiet nu også overordnet set bakker op om, og noget, som igen bliver fremmet af Dansk Folkeparti.
Så det er jo altså ikke, fordi Det Konservative Folkeparti går enegang her.
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
Nej, det er en kort bemærkning.
Jeg vil sige, at en af dem, der har forsvaret, i hvert fald i årtier, en humanitær, fattigdomsorienteret og udviklingsbaseret bistand, er hr. Per Stig Møller, som jo er medlem af samme parti som ordføreren.
Jeg vil gætte på, at han går og stamper lidt i gulvet, når han ser, hvordan de fine og gode principper, han har været med til at bygge op i 30-40 år inden for dansk udviklingsbistand, nu skal forkastes på grund af et princip, der hedder noget for noget, og på grund af en kynisk menneskehandel.
Jeg har såmænd ingen spørgsmål.
Det er meget klart, hvad ordføreren fortæller om det skifte, der er i Konservatives udviklingspolitik i de her år, og det er sørgeligt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-05-05:
Der er jo faktisk lavet mange forskellige studier på det her område, og jeg ved også godt, at der er divergerende holdninger inden for, hvad det betyder og ikke betyder i forhold til korruption og jobskabelse og alt muligt andet.
Hvis man går ind og kigger på f.eks. et land som Mali, hvor vi i vores regeringstid indførte en konkret politik, der handler om, at vi skulle gå ind og være jobskabende og skabe små og mellemstore virksomheder osv., er der forskellige studier, der viser, hvilken positiv effekt det har for, at f.eks. migranter, der er rejst igennem Mali, lige er stoppet op og har sagt: Okay, her er der altså nogle jobmuligheder, så nu sætter vi ikke livet på spil i forhold til at rejse videre op nordpå og krydse Middelhavet osv.
Så ja, der er faktisk forskellige studier.
Jeg må indrømme, at jeg ikke kan titlerne på studierne her på stående fod, men der er studier.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-05:
Jeg holder også meget af historien, men jeg ser næppe helt ligesådan på den som hr. Christian Juhl.
Men jeg kunne også godt tænke mig at høre Venstres ordfører om sådan det mere grundlæggende syn på udviklingsbistand.
For hvis det handler om at sikre, at folk ikke flygter, og at vi derfor kan beskytte Danmark mod den skadelige indvandring fra de muslimske lande, så er vi jo langt hen ad vejen meget, meget enige.
Men er der nogen evidens for, at udviklingsbistanden, der er givet fra Vesten til f.eks. Afrika eller lande andre steder de seneste par generationer, skulle have ført til sådan en langsigtet positiv økonomisk udvikling?
Har hr. Michael Aastrup Jensen kendskab til studier, der illustrerer det?
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-05-05:
For det, som jeg prøvede at forklare Enhedslistens ordfører, var, at vi hele tiden kigger på, hvilke redskaber vi skal have for at nå det mål, vi har, nemlig at afviste asylansøgere selvfølgelig skal rejse hjem, fordi de er afviste.
Og så vil jeg sige i forhold til hele det spørgsmål omkring ulandsbistand, at nu er Enhedslistens ordfører jo selv udviklingsordfører, som jeg husker det, og derfor ved ordføreren også godt, at det med udviklingsbistand ikke er det samme som humanitær støtte.
Derfor er der for os stor forskel på, om det er humanitær støtte eller udviklingsbistand, altså den langsigtede udviklingsbistand.
Og derfor er det, som Enhedslisten forsøger på her, jo lidt at blande æbler og pærer sammen.
Sorry, men det er det altså.
Og undskyld, at jeg brugte et engelsk udtryk – jeg mente selvfølgelig undskyld, og ikke sorry.
Christian Juhl (EL), 2021-05-05:
Jamen ordføreren siger det jo selv: Det er et princip, der blev indført i 2015.
Før det ville Venstre ikke nedværdige sig til at begynde at handle med mennesker og udviklingsbistand.
Og det har jeg sådan set været glad ved, og jeg har også fremhævet partiets holdning på det her område i mange debatter.
Jeg vil bare gerne spørge: Hvorfor ændrede partiet så politik i 2015?
Nu fik vi jo sat et årstal på den her politik med noget for noget, altså det vil sige en relativistisk udviklingsbistand, som kan bruges til hvad som helst.
Hvorfor gjorde man så det på det tidspunkt i stedet for at holde fast i en humanistisk holdning til, at udviklingsbistand handler om at hjælpe fattige mennesker til et bedre liv?
Nu ved jeg jo godt, at det ikke er moderne at tænke på historien og at tænke længere end 3-4 år tilbage i dansk politik, men jeg gør det alligevel en gang imellem.
Nu kan jeg forstå på Venstres ordfører, at det ikke er noget princip, at de skal sendes tilbage.
Det kommer lidt an på situationen og på, om det passer ind i vores udenrigspolitik.
Jeg vil bare minde om, at jeg i 1970'erne, 1980'erne og 1990'erne deltog i adskillige debatter med Venstrefolk, som sagde: Vi kommer aldrig til at handle flygtninge for bistand, for det er simpelt hen imod vores opfattelse af, hvad udviklingsbistand er.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvornår ændrede Venstre politik på det her område, og især hvorfor?
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-05-05:
Tak for det, formand, og ikke mindst også tak til Dansk Folkeparti for at tale om noget, som vi absolut også deler, nemlig hele interessen for, at når et land modtager udviklingsstøtte fra Danmark, bør det selvfølgelig også som udgangspunkt være sådan, at de tager imod deres egne afviste borgere.
Helt tilbage dengang, da vi havde den smalle Venstreregering i 2015, hvor vi også forhandlede udviklingsstrategi, som man skal til at gøre nu her igen, opfandt vi faktisk begrebet noget for noget.
Jeg sad selv med til forhandlingerne og kan stadig væk godt huske, hvilke partier der var glade for det, og hvilke partier der ikke var glade for det, men ting kan jo forandre sig.
Derfor er vi jo i dag nu der, hvor der er en bred gruppe af partier, som bakker det begreb op, og det er jo selvfølgelig også sådan, det burde være.
Derfor er jeg også glad for, at vi i vores regeringstid, også da VLAK-regeringen kom til, simpelt hen sørgede for at forhandle med en lang række lande og jo også fik gode resultater i hus, bl.a. med Somalia, Etiopien osv. Så alt i alt var det faktisk rigtig positivt.
Spørgsmålet om, hvor det så er, det skal gå fra begreb og over til noget, som gør, at vi bare kan stemme for det her beslutningsforslag, som det ligger her fra Dansk Folkeparti, handler jo om automatikken.
Nu har man allerede diskuteret Irak rigtig meget.
Vi vil være rigtig, rigtig kede af, hvis støtten til Irak forsvinder i løbet af årets udgang eller noget lignende.
Situationen i Irak er så skrøbelig, at vi har brug for, at vi stadig væk er til stede for at lave stabiliseringsindsatser, ikke mindst – ikke mindst – af hensyn til vores egen sikkerhed i Danmark.
Vi ved alle, hvordan og hvorledes Islamisk Stat desværre stadig væk ikke er hundrede procent forsvundet fra jordens overflade.
De opererer stadig væk på et terrorniveau.
Vi oplever også, at der er interne spændinger.
Vi oplever også, at Iran opererer på en helt vanvittig destabiliserende måde i Irak, og derfor har vi simpelt hen brug for at gøre alt, hvad vi kan, for, at den regering, som stadig væk er forholdsvis ny – den kom jo til i maj sidste år – har alle redskaber for at sikre, at Irak ikke går ud på en destabiliserende færd, for det vil bare være totalt kontraproduktivt i forhold til vores udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvis det skulle ske.
Derfor vil jeg kraftigt anbefale, at vi får lavet en dialog omkring det her, for jeg tror, vi har et bredt flertal, i hvert fald et forholdsvis bredt flertal, i Folketinget, som bakker op om det her som koncept, og at vi finder ud af, om vi ikke kan finde hinanden på anden måde, for vi tror faktisk ikke, at vi er så langt fra hinanden.
Derfor er vi kun glade for, at den nuværende regering har fulgt op på de gode tendenser, som vi startede i vores tid.
Det tror jeg var, hvad jeg vil starte med at sige.
Rasmus Stoklund (S), 2021-05-05:
Tak for de pæne ord.
Ja, jeg tror, vi sådan grundlæggende deler synet på, hvad der er formålet med at give udviklingsbistand.
Men det ændrer jo så ikke på, at jeg synes, det er udmærket, når man så kommer lidt ned fra helikopteren igen, at have nogle principper for, hvordan man gør det, sådan at det bliver ved med at nyde opbakning i befolkningen og at man altså kan se, at pengene og midlerne bliver brugt på en rimelig og retfærdig måde.
Det er så også det, jeg synes man kan se er konsekvensen af nogle af de kritiske dialoger, man har haft med forskellige lande, at man langsomt når i mål, fordi man argumenterer og kan se, at der er noget i det for begge parter.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-05:
Altså, det er ikke alle udviklingsprojekter, der er fiaskoer.
Men kan hr. Michael Aastrup Jensen ikke bekræfte, at da økonomiprofessor i Aarhus Martin Paldam satte sig for at gennemgå de rapporter, der evaluerer det her bredt, så var det op mod 80 pct., der viste sig ikke at have haft nogen langvarig økonomisk betydning for modtagerlandene?
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-05-05:
Og det var præcis det, jeg mente med divergerende opfattelser.
For jo, jeg kan sagtens huske debatten med professorer Martin Paldam, og jeg vil også bare sige, at der er vidt forskellige holdninger til hans undersøgelse.
Og derfor er det klart Venstres holdning, at den langsigtede udviklingsbistand er rigtig, rigtig god, men at den selvfølgelig ikke kan stå alene, og det er det, der er hele pointen, og det er måske også det, som jeg føler og kunne forstå på professor Paldam også var hans pointe.
Det kan jeg bekræfte, men jeg håber jo altid på bedre tider, og derfor vil jeg jo altid forsøge at prøve at se, om jeg kan omvende nogen, og derfor kommer vi tilbage til hele kernen.
Altså, det her handler jo også om skatteyderne.
Jeg tror, at der er rigtig, rigtig mange danskere, der ikke kan forstå, at vi med den ene hånd skal bruge danske skattekroner på at hjælpe et pågældende land, men samtidig kan landet sige: Vi vil ikke have vores egne borgere tilbage.
Det kan godt være, at de ikke har krav på ophold dér, men vi vil stadig væk sige nej tak.
Og det vil sige, at vi med den anden hånd så skal betale deres lands borgere for, at de stadig væk kan være i Danmark, selv om de egentlig ikke har noget krav på ophold.
Det er der, hvor jeg tror filmen knækker for en lang række danskere, og det er derfor, jeg tror og håber på, at det i de forhandlinger, der skal starte snart, stadig væk vil være et begreb, altså som koncept og som udgangspunkt.
Rasmus Nordqvist (SF), 2021-05-05:
Ethvert land har ansvar for sine egne borgere og har pligt til at tage imod sine egne borgere.
Ligesom Danmark har ansvar for danske statsborgere, har andre lande det selvfølgelig også.
Der, hvor filmen knækker for mig, er, når man siger: Vi laver en konditionalitet på at arbejde med langsigtet udvikling, fattigdomsbekæmpelse, som hedder, at de her borgere skal tages tilbage, for så synes jeg faktisk, at det er at begynde at gå på kompromis med det om den langsigtede udvikling.
At den langsigtede udviklingsbistand så kan være et redskab til, at vi har en dialog med lande og derigennem kan se på, hvordan vi gør det lettere, at der kan blive taget ordentligt imod de borgere, som er afvist her, så de får muligheden for et ordentligt liv med menneskerettigheder osv.
der, hvor de kommer tilbage til, er noget andet.
Men konditionaliteten mener jeg er fuldstændig forfejlet, og hvis hr. Michael Aastrup Jensen kan huske forhandlingerne om udviklingsstrategi, ved hr. Michael Aastrup Jensen også, at det ikke er nye toner fra SF eller fra min side.
Michael Aastrup Jensen (V), 2021-05-05:
Nu får det mig lidt op af stolen, fordi jeg har begrebet, at det ligefrem skulle være menneskehandel, hvad vi har gang i – det er alligevel voldsomme ord, undskyld mig.
Er ordføreren ikke enig med mig i, at et af de største problemer i forhold til at sikre vækst i f.eks. afrikanske lande er, at de er affolket i øjeblikket?
De rejser ud enten lovligt eller ulovligt.
Er ordføreren så ikke enig i, at hvis vi også skal hjælpe på den lange bane, handler det jo også om, at borgerne skal tilbage igen og have noget at se frem til?
Det er bl.a. derfor, at vi også har den langsigtede udviklingsbistand med jobskabelse og alt muligt andet.
Så tilbage til kernen: Det her er afviste asylansøgere, det vil sige, at de ikke har krav på ophold.
Så hvis danske skatteydere skal bruges til at hjælpe det her pågældende land med at få en fremtid, må vi vel også kunne stille krav, og så hjælper det ikke noget, at dem, der skal leve af fremtiden, stadig væk er i vores land på skatteydernes regning.
Rasmus Nordqvist (SF), 2021-05-05:
Nej, det kan jeg igen ikke, og det er jo sjovt, at spørgeren fremhæver et land, som så også er besættelsesmagt over Vestbredden og Gaza, og som sørger for, at der ikke er noget vand til eksempelvis bønder der.
Det er lidt sjovt, når man så hører argumentationen fra Dansk Folkepartis side.
Det kan godt være, at der er nogle, der sidder tilbage med det billede, og det er jo, fordi man har flyttet debatten om, hvad langsigtet udviklingsbistand er.
Det kommer til at handle om noget andet end det, det egentlig er.
Næh, det kan jeg sådan set ikke give ordføreren ret i.
Jeg synes, det er vigtigt at se på, at det, når man ser på lande, som der eksempelvis er mennesker der flygter fra, handler om ressourceknaphed – det kan være naturressourcer, bare sådan noget som vand – det handler om konflikter, som igen også rigtig tit opstår på grund af ressourcemangel.
Så nej, jeg synes, det er nogle helt andre ting, der ligger i det her, og igen bliver jeg også bare nødt til at adskille diskussionen om den langsigtede udviklingsbistand.
For den skal ikke tages som gidsel i alt muligt andet, men det handler om mennesker, og det handler om at bekæmpe fattigdom, og heldigvis har vi jo været gode til at trække folk ud af fattigdom over de senere år.
Rigtig meget er så desværre kollapset her under coronapandemien, men det er bare fokusset, og jeg synes, det er vigtigt at holde fokus på det, når vi snakker udviklingsbistand, og ikke at lave den her med: Hvad med det, og hvad med det?
Det handler om mennesker.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-05:
Jeg vil sådan set
sige – måske hr. Rasmus Nordqvist så også vil kalde det lidt naivt – at jeg fuldstændig deler sigtet.
Mit ærinde, fra jeg står op om morgenen, til jeg går i seng om aftenen, er også at skabe en bedre verden, og noget af det, som jeg, når jeg kigger rundtomkring i verden, er blevet slået af, er, hvordan der meget ofte er et sammenfald mellem den kultur, et land bygger på, og så det pågældende lands succes.
Det er ret åbenlyst, at de lande, der bygger på en islamisk kultur, er demokratiske fallitboer, det er økonomisk fejlslagne stater, og det er grundlæggende lande, man ikke har lyst til at bo i, og derfor er der også rigtig mange, der prøver at komme ud af dem.
Så vil hr. Rasmus Nordqvist give mig ret i, at hvis vi gerne vil skabe en bedre verden, ville et godt sted at starte være at standse og modvirke islams ekspansion?