Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-27:
Danmark er verdensmester i digitalisering, og det er godt.
Det er positivt for miljøet, at der belastes mindre, når vi kommunikerer digitalt.
Dertil kommer jo, at digitaliseringen helt generelt betyder lavere udgifter, som igen betyder, at vi sparer nogle skattekroner, som kan bruges på at løfte velfærden andre steder.
Men digitalisering er ikke godt for posten, og slet ikke for Post Danmark, som har befordringspligten på breve og pakker i Danmark – en ordning, der sikrer, at breve og pakker leveres med den samme service til den samme pris overalt i landet, uanset om man bor i Tønder eller i Taastrup.
Når brevmængden på grund af digitaliseringen falder massivt – alene sidste år faldt brevmængden med 16 pct. – og udviklingen tilsyneladende er uden bund, er det klart, at det har konsekvenser for Post Danmark, der som konsekvens heraf kører med store røde tal på bundlinjen.
Post Danmark er delvis ejet af staten.
Virksomheden varetager befordringspligten, og den løfter dermed en vigtig del af infrastrukturen i Danmark.
Derfor er en ny postaftale, der tilrettelægger vilkårene for Post Danmark, nødvendig, og det er i lyset af det massive fald i brevmængden, at den nærværende aftale og det lovforslag, vi behandler i dag, skal læses.
Undervejs i forløbet har det væsentligste for Socialdemokratiet været at sikre, at der opretholdes en ensartet postservice i hele landet.
Det kræver, at befordringspligten bevares.
Alle skal have mulighed for at sende og modtage breve og pakker over hele landet til den samme pris og med den samme service.
Det er afgørende både for borgerne og for virksomhederne.
Det ville ikke bidrage til at skabe et Danmark i bedre balance.
Det er derfor, Socialdemokratiet er gået ind i forhandlingerne om, hvordan vi bedst tilpasser de servicekrav, som Post Danmark som befordringsbærende virksomhed skal leve op til.
Jeg er som sådan tilfreds med, at vi på en svær baggrund med stærkt faldende brevmængder har fået skabt et standardbrevprodukt, hvor leveringstiden er tilpasset det faktum, at der ikke længere skal uddeles så mange breve, men hvor prisen på 8 kr. til gengæld for den langsommere levering ligger langt under de 19 kr., som et standard-A-brev kostede tidligere.
Det er der ikke nogen grund til at skjule, men såfremt Post Danmark, befordringspligten og den ensartede service landet over skulle bevares, ja, så var vejen vist.
Som et plus i aftalen synes jeg det er værd at fremhæve, at det er lykkedes at efterkomme et ønske fra landets småøer om at få eget postnummer.
For øsamfundene har det været vigtigt at styrke deres selvstændighed og identitet ved at få adgang til at få et eget postnummer.
Det har vi sikret med den aftale, som vi arbejder med i dag, og det er positivt.
Sluttelig vil jeg nævne, at det har været noget ejendommeligt at sidde i Transportministeriet og forhandle om betydelige budgetforbedringer for posten, parallelt med at regeringen i Skatteministeriet har taget initiativ til at ændre momsudlægningsreglerne for e-handelens pakkeforsendelser.
Den administrative ændring af ministeriets fortolkning af den pågældende momsudlægningssregel betyder, at Post Danmarks befordringspligt og dermed momsfrie fragt af pakker mellem internetbutikker og forbrugere med den nye opfattelse af reglerne de facto vil blive pålagt moms.
Tiltaget koster ifølge Post Danmark virksomheden imellem 120 og 150 mio. kr. om året.
Det ærgrer mig, at der ikke er fundet en løsning, der friholder Post Danmark fra de negative konsekvenser af den omdiskuterede fortolkningsændring i Skatteministeriet, og det undrer mig, at regeringen ikke som kollektiv har været mere optaget af at løse denne sag, som kan vise sig at blive ekstremt alvorlig for Post Danmarks økonomi i årene fremover.
Til slut skal jeg hilse fra De Radikale, som desværre ikke har mulighed for at være her i dag, og sige, at de bakker op om forslaget, ligesom Socialdemokratiet i øvrigt gør.