Pia Kjærsgaard (DF), 2021-05-06:
Nu behandler vi så forslag til lov om ændring af repatrieringsloven.
Forslaget indeholder, ja, okay, nogle gode og nødvendige ændringer, og overordnet set støtter Dansk Folkeparti repatriering, fordi vi gerne ser, at man bruger alle midler på at få udlændinge til at rejse hjem igen.
Støtten er jo meget flot, og det kan umiddelbart lyde som mange penge, man kan komme til at tage med hjem, men det skal altså ses i sammenhæng med, at alternativet er et fortsat ophold i Danmark på offentlige ydelser, og i det lys er repatriering klart at foretrække.
Lovforslaget udmønter en aftale fra februar, som hverken Dansk Folkeparti eller, som hr. Marcus Knuth har sagt, De Konservative er med i.
Sagen er, at vi blev præsenteret for et aftaleforslag, der allerede var forhandlet på plads mellem regeringen, Venstre, Radikale Venstre og Liberal Alliance, der er med i aftalen.
Vi skulle bare skrive under, men det gjorde vi så ikke.
Det gjorde vi ikke, fordi vi gerne ville have budt ind på aftalen med følgende ting: For det første ville vi gerne udvide kredsen af lande, man kan repatriere til.
Der lægges op til en udvidelse i lovforslaget, men det er ikke nok.
Det burde også være muligt at repatriere til et land i det nærområde, man tidligere har boet eller været statsborger i.
Lovforslaget tager et lille skridt, men ikke nok.
Hvis man også kunne repatriere til et land i nærområdet, ville mange flere udlændinge i Danmark benytte sig af ordningen.
Eksempelvis burde en syrisk flygtning kunne få repatriering til at bosætte sig i Libanon eller Jordan, og det er nabolande til Syrien.
Det kan man ikke i dag, og det kan man heller ikke med lovforslaget, der udvider det lidt, men ikke nok.
For det andet vil vi også have udvidet målgruppen for repatriering.
Den nuværende målgruppe er flygtninge, familiesammenførte til flygtninge, udlændinge, der er kommet til Danmark før 1983, og danske statsborgere med dobbelt statsborgerskab.
Med lovforslaget vil regeringen skære målgruppen til, så det nu bliver omkring 8.900 udlændinge, som skal have en såkaldt dedikeret samtale med kommunen om mulighederne for at rejse frivilligt hjem med støtte fra den danske stat.
Den gruppe er for snæver.
Det fremgår, at ca. 27.700 personer vil blive vejledt om repatriering, når der i øvrigt er anledning til det, og man vil også selv kunne anmode om en vejledning.
Dermed taber vi mange på gulvet, som kunne rejse hjem med støtte.
Når nu regeringen skærer målgruppen for den dedikerede samtale ned til 8.900 personer, forventer vi også, at resultatet bliver flere udlændinge, der rejser med repatrieringsstøtte.
Mange flere skal repatrieres.
Det må vi forvente.
Det fremgår også, at det er Udlændinge- og Integrationsministeriets skøn, at der i 2020 var ca. 200.000 personer, som var omfattet af repatrieringslovens personkreds.
Lad mig nævne en meget stor personkreds, som slet ikke er med i gruppen for systematisk vejledning: førtidspensionister med udenlandsk baggrund.
I 2007 var der over 20.000 ikkevestlige indvandrere på førtidspension i Danmark, og i 2017 var det steget til over 31.000.
Og med tiden er der sikkert kommet flere til.
Den gruppe kunne med stor fordel inddrages i den systematiske vejledning af indvandrere om muligheden for at rejse hjem med repatrieringsstøtte, men den gruppe er altså ikke omfattet af systematisk vejledning, og det er synd, for der er sikkert mange udenlandske førtidspensionister, der gerne vil hjem.
Vi ville godt have været med ind over aftalen og ikke bare blive præsenteret for noget, som vi uden indflydelse skulle skrive under på, hvad vi så heller ikke har gjort.
Det er ikke en måde, man behandler partier på, som egentlig gerne vil den rigtige vej i udlændingepolitikken og også er med på repatriering.
Jeg var meget overrasket over, at ministeren, der ellers er driftig på det her område, gik videre uden om både Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti.
Men det må ministeren jo selv tage ansvaret for.