runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2021-06-03:
Jeg vil bare gerne have hr. Jacob Jensen til ligesom at bekræfte, at dyrevelfærdsloven, som vi kender den, jo ikke gælder for vilde dyr.
Altså, vilde dyr, naturens fugle, naturens rådyr osv. har ikke krav på at blive fodret af mennesker om vinteren.
Her har vi så at gøre med nogle hybridområder.
Man ønsker, at det skal være vild natur; man ønsker, at der skal være vilde græssere; man anerkender, at der er en indhegning osv.
Så man laver nogle hybridregler, fordi regeringen jo også vil sikre, at der er tilsyn med dem, altså at der sker noget, hvis der ikke er foder nok osv.
Hvorfor bakker Venstre ikke op om det?
Der er heller ikke nogen regler om, at der skal fodres rådyr om vinteren.
Og vi må jo anerkende, at vi har brug for noget natur i Danmark, og at den natur også kræver, at der er nogle vilde græssere.
Derfor laver man jo også nogle hybridregler her, hvor der faktisk er et tilsyn med dyr, der lever vildt, fordi man anerkender, at der er en indhegning.
Derfor er der et tilsyn, og derfor tager man hånd om dyr, der måtte sulte.
Men hvis vi skal have vild natur i Danmark, kommer vi ikke uden om – og det forstår jeg ikke at Venstre tror man kan komme uden om – at vi så også må have nogle store græsædere, som går ude og plejer naturen og lever i naturen som vilde dyr.
Jacob Jensen (V), 2021-06-03:
Jo, men det kunne man sådan set også sagtens for vores skyld, hvis man bare havde et tilsyn med dyrene på individniveau, som man skal have i resten af landet.
Men det er jo det, der lægges op til man ikke skal have, for man skal kigge på dem på bestandsniveau – og det er ikke godt nok.
Det er det, vi kan konstatere at hele den stribe af ekspertgrupper og organisationer, der arbejder med det her, siger, når de råber vagt i gevær.
Det er det, vi forholder os til, og det er derfor, vi stemmer nej.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2021-06-03:
Det er jo fantastisk, som Venstre lige pludselig går enormt meget op i dyrevelfærd, når det handler om naturnationalparker.
Det vil sige, at det gør vi andre nu også, og jeg kunne godt tænke mig lige at starte med en lille korrektion.
Ordføreren sagde, at Det Dyreetiske Råd ikke bakker op om den model, som ligger i lovforslaget.
Det er altså ikke korrekt.
Bengt Holst har jo bakket op om den her måde at lave tilsyn med dyrene på, og han er alt andet lige formand for Det Dyreetiske Råd.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren ikke lige kan bekræfte, at der jo i lovforslaget ligger, at der skal laves proaktive forvaltningsplaner, altså, at der aldrig kommer til at blive sat flere dyr ud, end der er fødegrundlag til i naturnationalparkerne, og at der også er reaktive forvaltningsplaner, som skal indtænkes i naturnationalparkerne.
Så hvis det lige pludselig bliver koldt, eller hvis det lige pludselig bliver en tør sommer, piller vi dyr ud, så der ikke er nogen, der sulter.
Derudover skal der laves huldscore på dyrene, der skal meget jævnligt være dyrlægetilsyn, og vi har sørget for, at dyreværnsorganisationer og dyrlæger kommer ind over, både i den nationale interessentgruppe, men også i de arbejdsgrupper, der er til de enkelte naturnationalparker.
Jacob Jensen (V), 2021-06-03:
Så må jeg lige korrekse ordføreren.
Det Dyreetiske Råd udtaler i høringssvaret, at Det Dyreetiske Råd på den baggrund ikke ser behovet for at undtage naturnationalparkerne for kravene i dyrevelfærdslovens §§ 3 og 9, stk. 1 og stk. 2, særlig set i lyset af den risiko, som dette indebærer for dyrenes velfærd.
Men det ændrer ikke ved vores principielle synspunkt, for hvorfor i alverden skal der være anderledes regler, lempeligere regler, hvad dyrevelfærdslovgivning angår, på statens arealer, mens resten af danskerne skal leve op til nogle strengere krav?
Det forstår jeg simpelt hen ikke Enhedslisten ikke kan se.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2021-06-03:
Nu er intentionen jo her, som ordføreren lige har bekræftet mig i, at der bliver sat en lang række hegn for dyrevelfærden, fordi vi også er bekymrede for dyrevelfærden, og vi er opmærksomme på, at der skal være en ordentlig dyrevelfærd i naturnationalparkerne.
Men er ordføreren ikke også enig i, at der jo er forskel på at være en højtydende malkeko, der skal levere 15.000 l mælk om året, og så være et kvæg, der går på et naturareal, altså at der ikke er det samme pres på dyrets system og vi derfor godt kan lave en model, hvor vi ikke har det samme daglige tilsyn, men selvfølgelig sørger for, at der er fødegrundlag nok, og at der er tilsyn, så hvis der sker en skade i en klov eller andet, håndterer vi det selvfølgelig?
Jacob Jensen (V), 2021-06-03:
Jeg kan i hvert fald bekræfte forskellen mellem produktionsdyret og så de dyr, vi taler om her.
Det er absolut rigtigt.
Men det tror jeg altså ikke dyrene fra Mols Bjerge helt havde opfattet – undskyld, jeg siger det lidt firkantet – og det er jo derfor, vi kan se eksemplet på, hvor galt det kan gå.
Nu er der en politisag, og den skal så gå sin gang, men vi er bare bekymret for med det in mente og med alle de bekymringer, der i øvrigt er rejst i høringssvarene, at man ikke fra regeringens side kan se, at her skal vi lige trække i bremsen og så ellers lave alle de andre gode ting inden for naturnationalparkerne, som vi også støtter.
Jacob Jensen (V), 2021-06-03:
Men det er jo ikke naturligt at sætte dyr ud og så hegne dem ind.
Dyrene har jo en begrænsning med den indhegning, der bliver etableret.
Det tror jeg at hr. Ole Birk Olesen vil være enig med mig i.
Og det er jo derfor, vi siger, at det har den begrænsning, når man så i lovforslaget lægger op til, at man lemper på det tilsyn, der skal føres med de dyr, i forhold til det tilsyn, som skal føres med dyr, som også er indhegnet, alle andre steder i landet.
Det er den forskel, og det er derfor, vi ikke kan acceptere det.
Jens Rohde (KD), 2021-06-03:
5 års europæisk benhård kamp – og det var virkelig en hård politisk kamp – for at bringe den retstilstand, der gælder i den fysiske verden, over i den virtuelle verden kan vi nu sætte et punktum for rent lovgivningsmæssigt.
Men jeg må jo konstatere, at der ikke var den store lydhørhed over for de ændringsforslag, som KD har stillet i forbindelse med lovforslaget.
Det undrer mig en lille smule, for nu har jeg i årevis som europapolitiker hørt om overimplementering, overimplementering og overimplementering, og at de direktiver, der bliver lavet i EU, er for uklare.
Nu laver vi en uklar lov herhjemme på baggrund af et ret klart direktiv, og vi overimplementerer.
Det er mig en gåde, hvordan kulturordførerne kan gøre det med åbne øjne.
Man kan selvfølgelig sige: Arh, det er igen et direktiv, det er teknik, som vi behandler, som vi altid behandler direktiver fra EU herhjemme, nemlig skøjter lidt let hen over det, og så kan vi altid give EU skylden, når det bagefter er noget skidt.
Det er den måde, man typisk gør det på.
Men sagen er, at ved at man her i dag, og det vil jeg gerne have at alle er klar over at de gør med åbne øjne, har stemt de ændringsforslag ned – jeg skal sige, at jeg selv stemmer for lovforslaget – får vi så mange retssager i den kommende tid, som kommer til at forsinke processen, og som kommer til at forsinke den retmæssige betaling, som kunstnerne skal have.
Det vil jeg gerne sætte en hel del på højkant i et væddemål om bliver tilfældet.
Og alle os, der har været til møde med producenterne og med ophavsrettighedsorganisationerne, ved, at de diskuterer ud fra vidt forskellige virkeligheder.
Det er jo den problemstilling, vi har stået over for.
Jeg vil i øvrigt gerne sige tak til Nye Borgerlige, som har forstået sagens alvor, og jeg håber ikke, at vi får de her retssager, men jeg tror, at det er det, vi kommer til, fordi vi nu får en overimplementering og uklarheder i loven.
Jeg skal i øvrigt gøre opmærksom på, at loven, sådan som den skal i de her sammenhænge, ikke er blevet notificeret i Kommissionen.
Det er jo normalt sådan, at når man fremsætter et lovforslag, skal man i forbindelse med høringsfasen, når det har grænseoverskridende karakter, og det har det, have det notificeret i Kommissionen, således at ændringer kan blive indføjet inden andenbehandlingen.
Det er ikke sket.
Jeg vil egentlig gerne spørge kulturministeren om, hvorfor det ikke er sket, da det jo er et kompliceret stofområde og har så grænseoverskridende karakter og er en implementering af et direktiv.
Kulturministeren glimrede jo sidste gang ved ikke at komme op på talerstolen og deltage i debatten, da jeg prøvede at rejse den i forbindelse med det her, men måske vil kulturministeren i dag svare på, hvorfor man ikke har notificeret det og så måske havde fået en nødvendig rådgivning i forhold til at lave en præcis og klar implementering af et vigtigt direktiv.
Søren Søndergaard (EL), 2021-06-03:
Jeg vil bare spørge hr. Jens Rohde: Ville vi have undgået de retssager, hvis vi havde fulgt det ændringsforslag?
Kunne vi så være sikre på at undgå de retssager?
Jens Rohde (KD), 2021-06-03:
Det er jo lidt sjovt, at lige hr. Søren Søndergaard stiller det her spørgsmål, for hvis der var nogen, der, da vi behandlede det her på EU-plan – og hr. Søren Søndergaard kan huske hele den historie – tordnede mod ophavsretsdirektivet, var det hele venstrefløjen med de argumenter, at det ikke kan nytte noget, og at man ødelægger internettet, som vi kender det i dag, hvis det er sådan, at jeg ikke kan tage et billede af hr. Lars Boje Mathiesen, uden at der skal falde en betaling for, at der bag ved hænger et maleri af Olaf Rude.
Det var venstrefløjen, der fik gjort opmærksom på det, og det var venstrefløjens aktivisme, der jo i den grad var med til at gøre, at vi fik præciseret direktivets artikel 15; det, der dengang hed artikel 13.
Det har man en stor ære i.
Så laver vi bagefter en implementering af en lov, som er så uklar.
Det burde vi ikke have ladet være op til en fortolkning hos forhandlingsparterne – ikke i min verden.
For vi gik jo faktisk ud og lovede, at det ikke ville ske.
Søren Søndergaard (EL), 2021-06-03:
Bare lige for at få slået det fast: Vi ville også have fået retssager, hvis vi havde stemt for det forslag, som hr. Jens Rohde fremlagde.
Jens Rohde (KD), 2021-06-03:
For man kan jo aldrig sige, at man kan undgå retssager, men vi har da en forpligtelse til her i Folketinget at gøre loven så klar som overhovedet muligt efter den ånd, der var, og de løfter, der blev givet i en debat, som var allestedsnærværende.
Det var den også i Danmark – meget kraftigt endda.
Og det løfte, vi gav borgerne og brugerne dengang, om at have meget skarpe afgrænsninger svigter vi med det her lovforslag, L 205.
Derfor er det mit gæt, at vi får flere retssager.
Og lige netop når det handler om scope, og når det handler om framing, tror jeg at der kommer til at gå lang tid, inden der findes en ordning, så kunstnerne får de penge, de reelt har fortjent og bør have.
Det har jeg jo ikke lyst til at sige heroppefra.
Jeg behøver ikke at ødelægge den gode stemning mere end højst nødvendigt.
Jeg ved godt, det er en af mine spidskompetencer, men alligevel.
Jeg kan ikke forstå, at kulturministeren gik rundt og gemte sig, da jeg stod her sidste gang i forbindelse med andenbehandlingen, for det er jo ikke et ændringsforslag, jeg stiller for at drille kulturministeren.
Det er heller ikke et ændringsforslag, jeg stiller for sjov.
Det er jo, fordi jeg selv har været så aktiv en del af den forhandling om det direktiv og har været med til at sidde og overveje hvert komma i artikel 15 og artikel 17, og fordi det afstedkom så heftig en diskussion og så heftig en aktivitet på nettet og så heftig en lobbyisme fra alle mulige brugergruppers side.
Vi gav dem så nogle garantier, som det her lovforslag desværre ikke efterlever.
At kulturministeren ikke vil deltage i den diskussion, kan man jo så hver især gøre sig sine overvejelser om hvorfor.
Kim Valentin (V), 2021-06-03:
Tak, og tak til Jens Rohde.
Jeg sidder faktisk her og efterspørger, at ministeren svarer på de meget udmærkede spørgsmål.
Hvad mener Jens Rohde om, at ministeren ikke går på talerstolen?
Ellen Trane Nørby (V), 2021-06-03:
Det havde nok været lettere at stille spørgsmålene til kulturministeren, men det forudsætter jo, at kulturministeren går på talerstolen.
Rigtig mange af de her ting er jo kommet frem i udvalgsbehandlingen efter førstebehandlingen og med de tekniske gennemgange af lovforslaget.
Jeg anerkender til fulde, at ordføreren har haft et forhåndskendskab, men jeg vil bare som menigt kulturudvalgsmedlem sige, at det jo ikke er sådan, at vi har siddet med i den forudgående proces.
Men noget af det, jeg synes plejer at stå meget klart, når Danmark grundlæggende løber en procesrisiko ved at vedtage et lovforslag, er, at der ligger god og sådan fyldig information til Folketinget om, hvad det er for nogle procesrisici, man går ind i, når man vedtager et lovforslag, der muligvis kan lede frem til EU-retssager.
Og derfor vil jeg blot spørge ordføreren, om ordføreren er af den opfattelse, at regeringen i tilstrækkelig grad har redegjort over for Folketinget om, at der er en – i hvert fald hvis vi tager ordførerens opfattelse – ret betydelig procesrisiko for den danske stat i EU-domstolssystemet, hvis man vedtager lovforslaget, som det foreligger her ved tredjebehandlingen.
Jens Rohde (KD), 2021-06-03:
Men jeg synes jo, at hvis man deltog i den høring, som var her for nylig i Folketinget, hvor jo adskillige af ordførerne var til stede, så burde det stå klart for enhver, at der er en betydelig procesrisiko – det burde stå klart for enhver.
Jeg har jo selv igennem de sidste 2 år spurgt adskillige gange til, hvornår kulturministeren havde tænkt sig at begynde at implementere det her direktiv.
Så begyndte man endelig at arbejde på det, og nu står vi så her ved deadline.
Og igen: Det er fint, at vi får den her retstilstand.
Men jeg har jo skrevet og skrevet om det her, og det har jeg gjort til samtlige kulturordførere, og jeg har pindet hver eneste sætning ud i utallige mails.
Og det er jo i hvert fald dokumenterbart.
Pernille Skipper (EL), 2021-06-04:
Uden at tale på vegne af hele Folketinget, tror jeg også, at der var en del folketingsmedlemmer, som måske ikke helt vidste, hvad tjenestemandsreformen var, da det her borgerforslag på en uge fik over 65.000 underskrifter bag sig.
Det handler grundlæggende om den reform i 1969, som knæsatte et lønhierarki, der stadig væk eksisterer i dag, og som jordemødre, sygeplejersker, pædagoger, ernæringsassistenter, sosu'er, radiografer, socialrådgivere har bekæmpet lige siden i talrige overenskomstforhandlinger og strejker.
Det er en forældet reform fra 1969, som fastholder et forældet kvindesyn, et forældet lønhierarki og en forældet opfattelse af, hvordan vi værdisætter arbejde i det her samfund.
Det handler grundlæggende om at værdisætte arbejde rigtigt, og reformen fra 1969 betyder, at rigtig mange af de kvindedominerede fag, som vi lige har set holde en vis legemsdel oppe på hele det danske samfund igennem coronakrisen, ikke svarer til deres uddannelseslængde og til deres ansvar, når man sammenligner dem med lignende fag, som er mandedomineret.
For få dage siden snakkede statsministeren fra den her talerstol om, hvordan den danske model skulle være fleksibel og foranderlig, når vi oplever, at flere og flere bliver såkaldt platformsmedarbejdere og også ender i usikre ansættelsesforhold.
Beskæftigelsesministeren har mange gange talt om, hvordan den danske model også skal kunne beskytte medarbejdere på nemlig.coms lager mod dårlige arbejdsforhold, og jeg er fuldstændig enig.
Men den danske model bliver nærmest en eller anden form for hellig gral, når vi taler om at tage politisk ansvar for en reform, som jo faktisk også blev politisk indført i 1969.
Det her handler om ligeløn mellem køn, det handler om ligeløn mellem fag, og det handler dybest set bare om, at rigtig mange af de mennesker, som leverer et fuldstændig uerstatteligt stykke arbejde for vores samfund, også rent faktisk får løn som fortjent, og at vi herindefra anerkender, at de ikke kan betale deres husleje eller deres regninger med honninghjerter eller klapsalver eller tak, men at de gør det med løn ligesom alle andre.
Jeg tror nu nok desværre, at det her forslag bliver stemt ned.
Det faktum, at tjenestemandsreformen overhovedet er noget, vi diskuterer, kan være i en overskrift, at mindretallet er så stort, som det er herinde, og at kampgejsten er så stor, skal alle de kvinder og mænd, som kæmper for en fair løn have fuldstændig tak for.
Enhedslisten vil i hvert fald med glæde støtte borgerforslaget og den videre indsats for, at der bliver taget politisk ansvar for en politisk beslutning fra 1969.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-06-04:
Jeg har ligesom hele Folketinget hundrede procent sympati for, at der skal være lige løn for alle faggrupper på tværs af køn.
Har vi det?
Pernille Skipper (EL), 2021-06-04:
Nej, det har ikke en retsvirkning i dag, men vi har dokumenteret forskning, som viser, at det lønhierarki, den indplacering, som politikerne lavede i 1969, da de lavede reformen, stadig væk eksisterer, og hvor en del af argumentationen – i hvert fald udadtil – var, at kvinders arbejdsløn var lommepenge, som de fik ved siden af mandens løn.
Det var ligesom ikke en hovedindtægt overhovedet.
Det betød, at kvindefagene blev placeret længere nede i hierarkiet end andre.
Det hierarki eksisterer stadig væk i dag, og det har ikke været muligt at rykke med den danske model; ikke fordi man ikke har været opmærksom på det, ikke fordi man ikke gerne har villet eller har kæmpet for det fra de fags side, men fordi hierarkiet sidder fast.
Borgerforslaget er jo sådan set nemt nok på den måde at stemme igennem.
Det handler om at tage et politisk ansvar på sig for at gøre noget ved det hierarki.
De beder ikke engang om, at det skal gøres på en bestemt måde.
Men nej, en egentlig retsvirkning af det her beslutningsforslag ville der jo ikke være.
Nej, det gør det kun nemmere at stemme for, vil jeg sige til hr. Rasmus Jarlov.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-06-04:
Jamen det ærgrer mig bare, at der er en retorik fra fru Pernille Skippers side om, at vi kan ophæve en reform.
Altså, hvis reformen ikke har nogen virkning, kan vi jo ikke ophæve den.
Det, der så i øvrigt står i beslutningsforslaget, er, at vi skal ind at diktere, hvordan lønnen skal være for bestemte faggrupper.
Er det i overensstemmelse med den danske model?
Jeg føler mig lidt sådan i omvendt land her, nemlig at det er mig og ikke venstrefløjen, der skal forsvare den danske model.
Jeg troede ikke, at vi som politikere bestemte, hvad bestemte faggrupper fik.
Jeg troede, det blev fastsat under overenskomstforhandlinger.
Pernille Skipper (EL), 2021-06-04:
Man kan ikke ophæve tjenestemandsreformen, men man kan ophæve tjenestemandsreformens effekter den dag i dag.
Det kan man gøre på forskellige måder.
Det, vi i Enhedslisten har foreslået, er, at man laver en særlig pulje, som vi afsætter politisk, og som parterne så bestemmer over ved overenskomstforhandlingerne med det ene aber dabei, at det skal gå til at bekæmpe uligeløn og løse lavtlønsproblematikken.
Det ville man sagtens kunne gøre inden for den danske model, og derfor er det lidt søgt, at man igen prøver at gemme sig bag den danske model.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-06-04:
Tak for ordet.
Når vi om lidt skal stemme om det her forslag, stemmer SF også for borgerforslaget – nok er nemlig nok.
Ulige løn til kvindefag i den offentlige sektor er et politisk skabt problem, og derfor skal det også løses politisk.
Det sagde vi i 2008, hvor jeg selv var på gaden med budskabet i en 6 uger lang strejke, hvor både sundhedspersonale og pædagogisk personale var på barrikaderne.
Og jeg er super glad for, at jeg får lejlighed til også at sige det her fra Folketingets talerstol, hvor vi rent faktisk har mulighed for at løse problemet.
Dengang og siden er der gjort ufattelig mange forsøg på omfordeling i overenskomstforhandlingerne.
Det er selvsagt ikke en mulighed.
At offentligt ansatte kvindefag blev lønindplaceret på en særlig kvindeløn i tjenestemandsreformen i 1969 var en fejl, som påvirker lønnen den dag i dag.
Det kan ikke løses i overenskomstforhandlingerne.
Tak til jer, som tirsdag efter tirsdag er kommet og har forsøgt at skabe lydhørhed for en politisk løsning af et uligelønproblem.
Tak til jer, der har stillet borgerforslaget.
I har sat ligeløn på dagsordenen her i Folketingssalen, hvor det hører hjemme.
Uanset udfaldet af afstemningen i dag vil jeg gerne sige, at I har sat et enormt aftryk, et kæmpe aftryk, og vi slipper ikke for at tale ligeløn i Folketingssalen fremadrettet.
Vi slipper ikke for politisk at tage stilling til et uligelønproblem, som er skabt af en tjenestemandsreform tilbage i 1969.
Kampen er ikke slut – nok er nemlig nok.
Og jeg glæder mig til, at SF stemmer for forslaget.
Tak for ordet
Jeppe Bruus (S), 2021-06-04:
Hr. Jan E. Jørgensen og jeg har altid en stoledans.
Vi elsker, som nogle formentlig har bemærket, at debattere med hinanden her i Folketingssalen.
Den her gang vælger vi så at være enige, for Venstre har fremsat et rigtig godt beslutningsforslag om at udvide mulighederne for tortgodtgørelse.
De har også i det her rigtig gode forslag pålagt regeringen, at regeringen skal fremsætte et lovforslag, inden året er omme.
Vi vil sådan set rigtig gerne støtte det her, men vi er lidt tidspresset i forhold til at nå det, inden året er omme, og vi vil faktisk gerne bygge videre på det her gode forslag fra Venstre, så endnu flere får glæde af, at vi udvider rammerne for tortgodtgørelse.
Så er det jo gået så stærkt, at forslaget er sendt til afstemning i dets oprindelige form.
Derfor har hr. Jan E. Jørgensen og jeg i fællesskab stillet et ændringsforslag, som vi nu skal stemme om, som tager højde for det, jeg lige har været inde på.
Så det håber jeg at Folketingets partier vil støtte.
Så modsat det, vi tilkendegav i betænkningen, vil vi selvfølgelig også støtte det endelige forslag.
Tak for ordet.
Jan E. Jørgensen (V), 2021-06-04:
De fleste, der har forsøgt sig med at fremsætte beslutningsforslag, kan sikkert kende frustrationen over at se, at når det så kommer til behandling i Folketingssalen og man sidder og med spænding følger knapperne på skærmen, ender det stort set altid med, at der er lidt flere af de røde end af de grønne.
Det er ikke hverdagskost, at et beslutningsforslag vedtages i Folketingssalen, men det gør vi her i dag, og det er rigtig, rigtig dejligt.
Jeg vil godt takke regeringen for at have været lydhør over for det beslutningsforslag, som er fremsat af Preben Bang Henriksen og mig på vegne af Venstre.
De mennesker, der så havde fået overvåget deres konti, kunne vide, at der altså havde siddet nysgerrige journalister på Se og Hør og fulgt med i, hvad den ene nu havde brugt penge på, hvad den anden nu havde brugt penge på, og om der var noget der, som kunne være en interessant historie.
De tænkte: Okay, vi er blevet krænket, vi må da have krav på noget erstatning.
Det havde de ikke.
Højesteret nåede frem til, at sådan var det, og det eneste, de fik ud af det, var en forholdsvis stor advokatregning
– advokaten vil være uenig; han vil mene, det var en meget rimelig regning, men sådan er det.
Er det rimeligt?
Det synes vi ikke det var, og derfor har vi fremsat det her beslutningsforslag, som gør, at det fremover altså skal være lettere at få erstatning, hvis man har været udsat for noget, også noget, som ikke nødvendigvis er til Se og Hørs spalter.
For som den ene – og det er vores tidligere kollega, hr. Morten Helveg Petersen – havde oplevet, måtte han simpelt hen se i øjnene, at hans liv var så kedeligt, at rigtig mange af de oplysninger, der fremkom, ikke var noget, som man gad at skrive om.
Men som hr. Morten Helveg Petersens advokat procederede: Hvis han havde besøgt SM-klubben »Den glade dansebjørn«, kunne det da godt være, det havde kastet en historie eller to af sig.
Man skal ikke finde sig i, at der er nogen, der sidder og overvåger ens privatliv, og det skal man heller ikke, selv om man måtte være en kendt person, og det er det, vi nu gør op med.
Hvis det sker fremover, kan man få en erstatning – så er domstolene forpligtet til at udmåle en erstatning.
Så tak for ordet, og tak for opbakningen.