Kim Edberg Andersen (DD), 2024-10-10:
I forhold til de sidste lovforslag og det her lovforslag kan mine kolleger nok se, jeg ikke var så hård ved Venstre den her gang, og det er jo, fordi min kollega er fra Fyn, og jeg er allerede blevet beæret med brunsviger i dag.
For det er jo fynboernes dag i dag.
Så skal man også være sød, når man har fået kage.
Derfor tager vi så bare fat i Socialdemokratiets ordfører, som stiller sig op med det næste hovsaforslag.
Det er endnu en lov, vi laver, for noget, hvor der allerede er lovgivning på plads.
Så føler man lidt efter i maven og siger: Det her kommer til fuldstændig at revolutionere den cirkulære økonomi i Danmark; der bliver aldrig nogensinde smidt noget ud, der kan genbruges.
Men vi laver loven, før vi får listen over, hvad der skal genbruges.
Vi giver bare sådan en carte blanche til ministeren.
Man kan jo være glad for ministeren eller ikke så glad for ministeren, men jeg kan i hvert fald godt lide, at man har demokratisk kontrol med ministeren.
Tænk sig, hvis nu regeringen og dem, der gerne vil det her, i stedet for at lave sådan en carte blanche-lov havde bedt ministeren om lige at komme med listen, altså den liste over ting, vi skal se efter på kameraerne, når noget bliver hældt ned til forbrænding, som ikke må være der.
Tænk, hvis vi vidste det inden.
Det ville også gøre det meget nemmere for den mand, som kommer til at sidde og lave nøjagtig det samme job i morgen som i dag, at kigge på kameraet og se, om der kommer noget ned i forbrændingsanlægget, der er ulovligt.
For der er allerede i dag ting, der er ulovlige at smide i forbrændingsanlæg.
Hvad er vi så tilbage til?
Ja, så er det det, der hedder cirkulær økonomi.
Det er i hvert fald cirkulær politik, som er vi tilbage til.
Tænk, hvis ministeren først havde lavet regler for, hvad der skulle genbruges, og vi så lavede lovgivningen efterfølgende.
Det gør vi ikke i Folketinget, for ministeren skulle nok bruge nogle timer i salen i dag for at få kalenderen til at gå op.
Den ret har de allerede i dag.
Så er der en lang forklaring om, at forbrændingsanlægget jo ikke kan bede folk hælde tingene ud på gulvet og kontrollere det, inden det kommer ned i forbrændingssiloen.
Så vi kører det stadig væk i forbrændingssiloen, og vi kan heller ikke stoppe det, når det er i forbrændingssiloen.
Så uanset hvor mange sko, hvor mange par bukser og hvor meget andet, som kunne genbruges, der ryger ned i skraldespanden i den helt anden ende af det her, altså ved den forhandler eller producent, der smider ting ud, vi ønsker at bruge i cirkulær økonomi, så vælger vi at gå en helt anden vej og sige, at vi laver en hovsaløsning, hvor vi tager et billede af det, og så sender vi en mail, og på den måde kan vi nok også, når vi kommer til et valg, forklare vælgerne, hvorfor det er, at vi bliver ved med at få endnu flere offentligt ansatte.
Det er, fordi vi nu også skal have ansat en til at tjekke mails fra forbrændingsanlægget om noget, som giver absolut ingen mening.
Manden ved ikke, hvad han skal kigge efter.
Listen kommer fra ministeren engang, måske i morgen.
Jeg tror, der er en tidligere socialdemokrat, der engang har sagt, at der kommer en god løsning i morgen.
For Folketingets skyld og vores mulighed for at lave ordentlig lovgivning kunne vi jo godt have tænkt os listen først, og når vi så havde fået den liste, så kunne der måske være en debat om, om det er ved endestationen for produktet, altså lige inden det ryger i ovnen, at det kunne være interessant at få sat en stopklods, en sorteringsknap eller et eller andet på, eller om det faktisk var i den anden ende, at det gav mening, altså ude ved en producent eller en butik, som på den måde kunne lave lokal frasortering af ting, der kan bruges cirkulært.
Men sådan skal vi ikke gøre det.
Det her føles godt i maven.
Erhvervet er imod.
Det rammer kun erhvervet, og det rammer vognmænd, som lige pludselig risikerer at stå på et forbrændingsanlæg uden at have en chance for at vide, hvad der er inde i skraldebilen.
De har ikke en chance, for de ser ikke det par Nikesko, der ryger ind.
Det bliver kompakteret, og så bliver det smidt ned.
Det her er omvendt politik, og det er kun, fordi man vil føle sig handlekraftig: Vi gør noget for miljøet.
Endnu en gang er der en offentligt ansat, der skal tjekke op på en tåbelig regel, og det kommer vi naturligvis ikke til at støtte op om i Danmarksdemokraterne.