Zenia Stampe (RV), 2024-04-18:
Tak for det.
Som jeg før fremhævede i mit spørgsmål til Danmarksdemokraterne, er det her jo egentlig ikke udlændingepolitik.
Det er politik, der handler om danskere.
Det allerførste element i det her lovforslag, som vanen tro efterhånden indeholder flere elementer,
Altså, det er nemmere at få ægtefællesammenføring, hvis man er udlænding og søger fra Danmark, end hvis man er hjemkommen dansker.
Jeg kan ikke forestille mig, at hverken Danmarksdemokraterne eller Dansk Folkeparti kan have noget imod, at man ligestiller danskere med udlændinge i deres eget land.
Det andet element handler om uddannelse.
Der undrer det mig faktisk også, at vi møder så stor modstand fra Dansk Folkeparti og Danmarksdemokraterne, som jo ellers har for vane – og det synes jeg egentlig godt om – at tale imod uddannelsessnobberi og at repræsentere den jævne dansker, for det er jo lige præcis det, det her forslag handler om, nemlig at ligestille de mange danskere, som ikke har afsluttet folkeskolens afgangseksamen, som ikke har taget en lang uddannelse, og som ikke har siddet på skolebænken i mange år, med alle de danskere, der har taget lange uddannelser, og sige, at det er lige så fint at have været på arbejdsmarkedet og brugt sit sprog dér, som det er at have et eksamensbevis.
Nu har vi jo for nylig fået at vide, at vi ikke må tale ud til publikum eller tale til konkrete mennesker derude, fordi det er os, der diskuterer med hinanden.
Men i stedet for at henvende mig direkte til en af dem, som det her forslag handler om, og som ser med i dag, kan jeg tale om ham.
Det ved jeg at jeg må.
Han er en dansk mand, der hedder Stefan Thorbjørn, og som skrev til mig for et halvt år siden og sagde: Jeg er født og opvokset i Danmark, men jeg ikke fik noget papir på min folkeskole.
Men jeg har arbejdet som lastbilchauffør, og jeg har arbejdet som lagermand, og jeg har i det hele taget altid bidraget til det danske samfund.
Jeg har gjort alt, hvad man skulle, og nu betyder reglerne, at jeg i stedet for at arbejde skal sidde på skolebænken.
Og det gør jeg, fordi jeg så gerne vil have min kone til Danmark, men jeg har dårlig samvittighed over for min arbejdsgiver, fordi jeg skal sidde her på skolebænken og kræve hans forståelse for det i stedet for at bidrage som arbejdstager til den virksomhed, som jeg er så glad for at være ansat i.
Og så føler jeg mig dårligt behandlet, fordi jeg jo er dansker og er lige så meget dansker som ham, der står med en lang videregående uddannelse.
Hvorfor skal jeg mødes med den her type krav, som både giver mig en følelse af ikke at være god nok ligesom andre danskere, og som giver mig dårlig samvittighed, fordi jeg må bede min arbejdsgiver om at give mig fri til at sidde på skolebænken for at opfylde de her krav?
Det her er en ændring, som lige præcis er målrettet mennesker som Stefan.
Og han er jo ikke alene.
Da jeg tiltrådte som udlændingeordfører for et halvt års tid siden, var noget af det første, jeg deltog i, en konference om ægtefællesammenføring.
Det her var hovedbudskabet.
Det her er den primære udfordring.
Det handler ikke om flygtningepolitik osv.
Det er helt almindelige leverpostejsfarvede danskere, som bare tilhører en gruppe, der ikke har taget lange videregående uddannelser.
Det er dem, der i dag bliver diskrimineret af udlændingelovgivningen, og det er simpelt hen ikke værdigt.
Det er noget uddannelsessnobberi, og det er en måde at sætte et skel op mellem danskere på.
Derfor handler det her ikke om udlændingepolitik.
Det handler om, om vi vil legitimere forskelsbehandling af danskere, altså at det skulle være finere at have en lang uddannelse, og at det skulle gøre, at man mere har fortjent at få sin ægtefælle til Danmark end dem, som måske ikke har taget de lange uddannelser, men til gengæld har knoklet på arbejdsmarkedet – og som derfor endda har fået en helt ny pensionsordning, i anerkendelse af at det er mindst lige så meget værd som at sidde på skolebænken, at man står derude ved samlebåndet, sidder bag rattet eller er ude på lageret.
Så med de ord vil jeg sige, at ja, vi støtter det her forslag.
Vi er meget glade for det.
Det er klart, at der er mange andre ting, vi også godt kunne tænke os at opnå i udlændingepolitikken, men det her er så vigtigt, og det er ikke mindst et vigtigt signal til de mange danskere, der har været ramt af de her diskriminerende regler.