runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Tak for det.
Først tak til de mange borgere, der har været med til at stille det her forslag som et borgerforslag.
Jeg holder rigtig meget af borgerforslag, også når borgerforslag tager fat om svære etiske dilemmaer.
Det er jo i virkeligheden et udtryk for, at danskerne er optaget af debatten og optaget af, at vi skal finde løsninger, også når det er svært.
Og det her borgerforslag er svært, for på den ene side anerkender vi i SF religionsfriheden og forældrenes ret til at opdrage deres børn i deres egen tro.
Og i alle svære spørgsmål vil barnets perspektiv altid veje tungest for SF.
Det er også baggrunden for, at SF er indstillet på at lovgive om en mindstealder for omskæring af drenge.
Borgerforslaget, som vi behandler i dag, er imidlertid også ret vidtgående.
Så lad det være sagt med det samme: SF kommer ikke til at stemme for forslaget, som det er beskrevet.
I SF har vi eksempelvis ingen intentioner om at ændre på lovgivningen i forhold til omskæring af piger, og i SF har vi sådan set heller ingen intentioner om decideret at kriminalisere forældre, som er stærke i en bestemt tro.
Men i SF er vi indstillet på at stille det ændringsforslag, som er nødvendigt med henblik på at få indført en mindstealder for omskæring af drenge.
Det betyder hverken manglende respekt for bestemte trossamfund eller manglende respekt for religionsfrihed.
Og det gør selvfølgelig stort indtryk på mig, når en jødisk kvinde udtaler, at hun hidtil har set sig selv som dansker med jødisk baggrund, men at debatten om omskæring betyder, at hun nu ser sig selv som jøde, der bor i et land, som ikke respekterer hende og hendes tro.
Jeg respekterer både tro og mennesker.
Men i SF vil vi altid vælge barnets perspektiv.
Og selv om vi også anerkender, at en del drenge også selv ville vælge omskæring som voksne, er drengen, som ikke ønskede indgrebet, bare er en vigtig stemme.
I vores overvejelser indgår naturligvis også de medicinske forhold, som eksempelvis mange læger og sundhedsfaglige grupper også har stærke holdninger til.
Omvendt kan man ikke fortænke forældre i, at de læner sig op ad de sundhedsfaglige vejledninger, for hvis indgrebene er uden risici, hvad er der så at betænke sig på?
Men der er grund til betænkelighed i forhold til medicinske vejledninger.
Kirurgi er altid et risikabelt indgreb, og det er bedøvelse og smertebehandling i øvrigt også.
Men SF's tilgang til spørgsmålet om mindstealder for omskæring er og bliver barnets tarv, uagtet vores respekt for forældrene og deres tro.
Vi kommer ikke til at stemme for det samlede forslag, men vi vil stille et ændringsforslag, som giver os mulighed for at tage stilling til en mindstealder for omskæring af drenge.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jeg tror, at fru Kirsten Normann Andersen måske har et andet udgangspunkt end det, jeg har, for i mit univers er det sådan, at hvis man er visiteret og henvist efter sundhedsloven, er det jo ikke et spørgsmål om, hvad man selv kan vælge.
Så er det jo et spørgsmål om en vurdering af, at man sådan set har behov for et sygeplejefagligt tilbud, som forudsætter, at man er til stede på en akutplads.
Derfor er der også i det tilbud, jævnfør sundhedsloven, inkluderet, at man får kost, at man får tøjvask, sengelinned og lignende stillet til rådighed som en del af det samlede tilbud.
Derfor kan jeg ikke følge fru Kirsten Normann Andersen i den her diskussion om, at det skulle skabe social ulighed.
Det er da netop med til at sikre et mere nært og mere trygt sundhedsvæsen.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Jeg hørte også godt formandens forklaring på, hvordan man havde defineret opgaven i Greve, altså med nogle patientstuer, hvor der i det mindste var ilt og der var sug.
Men jeg kender også til nogle af de sager, hvor vi har haft tvivlsspørgsmål i forhold til, hvornår noget var et hjælpemiddel, hvornår det var et behandlingsredskab, og så er sagen endt i Ankestyrelsen.
Så der er nogle uafklarede spørgsmål.
Så jeg vil egentlig bare spørge ministeren, om ministeren er enig i, at vi, i takt med at vi opkræver betaling for ophold på akutstuer, eller hvad det nu måtte være, hos ældre, vil opleve, at der simpelt hen er ældre, som er nødt til at fravælge den nødvendige hjælp og pleje og behandling, fordi de synes, de ikke har råd til det.
Vi taler om ophold, der kan koste op til 4.000 kr. om måneden.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jamen det drøftede vi jo også på samråd J, og jeg synes egentlig også, at formanden for Folketingets Sundhedsudvalg, fru Liselott Blixt, også meget konkret beskrev det med udgangspunkt i Greve Kommune, hvor formanden for udvalget også er udvalgsformand, i forhold til at der er en klar skelnen mellem sundhedsloven og serviceloven.
Det var sådan set også det, jeg selv sagde.
Der er en meget stor forskel på, om vi taler om borgere, der er under genoptræning, rehabilitering, og som er der midlertidigt, fordi de er ved at blive visiteret til en plejehjemsplads, eller om der lægefagligt – lægefagligt – efter sundhedsloven er lavet en vurdering i relation til, at de har behov for et sundhedsfagligt, sygeplejefaglig tilbud, og at det skal foregå på en kommunal akutfunktion.
Forskellen er jo, på hvilket lovgrundlag man er henvist dertil.
Det var også den drøftelse, vi havde på samråd J, og jeg mener stadig væk, at der er markant forskel på, om man som borger er på vej ind på et plejehjem og er ved at afklare, hvad det er for en type plejehjemsplads, man selv kunne ønske sig og har behov for, og at man efter et hospitalsophold bliver udskrevet og har behov for sygeplejefaglig hjælp i hjemmesygeplejen.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Tak for det, og også tak for ministerens noget mere klare svar på, hvordan det lige er, det skal være med den der flytning af opgaver fra sygehusene til kommunerne, som er årsagen til, at der er opstået de her tvivlsspørgsmål.
Jeg tror, de har sammenlignet med nogle aflastningspladser.
For hvordan undgår vi nu en konflikt om, hvornår noget er henvist efter sundhedsloven til akutpladser, og hvornår noget er aflastning?
Risikerer vi i virkeligheden ikke rigtig mange sager i Ankestyrelsen, hvis ikke der kommer en meget, meget klar definition på, hvad der er hvad?
Og kan ministeren garantere, at vi vil se en nedgang i antallet af borgere, som risikerer at skulle betale brugerbetaling, når de efter endt sygehusbehandling eller som en forebyggelse af en indlæggelse, ender på en akutstue?
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jamen jeg har i går fået oversendt et spørgsmål fra Folketinget om, hvorvidt vi vil oversende det juridiske bidrag.
Det har ikke frist til i dag, og det er ikke linket op på førstebehandlingen i dag.
Det kommer jeg selvsagt til at svare på, for nu ligger der et skriftligt juridisk bidrag.
Det gjorde der ikke, da vi havde samråd J, og det er måske også grundlaget for, at det kan være, at ordføreren synes, at jeg taler klarere.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-11-23:
Jeg føler bare, at alle vores forberedelser forud for i dag kunne have været kvalificerede, hvis ministeren havde sikret, at der var givet det her svar.
For jeg ved også, at udvalget efterfølgende skrev til ministeren om netop de juridiske bidrag, altså hvordan det forholdt sig.
Så jeg føler mig sådan en lille smule afklædt i forhold til det, og jeg tænker på, at hvad har dog været ministerens begrundelse for, at vi ikke skulle vide det forud for behandlingen her.
Men det vil jeg prøve at grave lidt i og se, hvad det var, ministeren sagde på samrådet, for jeg synes, at det, der bliver sagt i dag, er i en helt anden klar tone, som er utvetydig.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Det talte vi sådan set også om på samråd J, hvor jeg sagde, at det var Sundhedsministeriets vurdering.
Jeg svarede også helt konkret på et spørgsmål fra hr. Flemming Møller Mortensen, at jeg kunne bekræfte, at der var indhentet juridisk bistand.
I går har jeg fået et skriftligt spørgsmål om, hvorvidt der ligesom lå et skriftligt juridisk bidrag på det område, og det ligger der nu.
Det var ikke tilfældet, da vi havde samråd J, og jeg kommer selvfølgelig også til, som der er blevet anmodet om fra Folketingets side, at oversende det, sådan at det også indgår.
Men jeg synes sådan set ikke, at jeg siger andet, end jeg sagde på samråd J.
Klarheden ligger så måske i, at det juridiske bidrag, som jeg også omtalte på samråd J, nu ligger i en endelig form.
Flemming Møller Mortensen (S), 2018-11-23:
Tak for det.
Jeg vil blot spørge sundhedsministeren, om sundhedsministeren forud for førstebehandlingen af beslutningsforslaget i dag havde overvejet at lade Sundhedsudvalget og ordførerne og ordførerkredsen her vide, at der nu var truffet en beslutning om også de ydelser, som man tidligere henlagde som en mulighed for brugerbetaling under serviceloven, altså at der nu var sket den afklaring, som ministeren giver udtryk for her.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-11-23:
Jamen fra regeringens side mener vi, at det aldrig har været den politiske intention, at der skulle være opkrævning af brugerbetaling i forbindelse med henvisning efter sundhedsloven til akutpladserne.
Det er også det, jeg har sagt tidligere, og det er også på den baggrund, vi har indhentet juridisk bistand og egentlig også forsøgt, også i forhold til de svar, jeg har givet til Folketinget, at få afklaret, i hvilket omfang det her finder sted.
For vi ved jo, at der er en række kommuner, hvor der ikke har været opkrævet brugerbetaling på akutpladserne.
Og derfor indgår det i finanslovsforhandlingerne med Dansk Folkeparti, både fordi jeg ved, det er et område, der også optager Dansk Folkeparti – ligesom vi diskuterer det her i salen i dag – og fordi vi også i den forbindelse er ved at afklare, hvad det så er for en økonomi, der er forbundet med det her spørgsmål.
Liselott Blixt (DF), 2018-11-23:
Jeg synes jo, det er et fantastisk forslag.
Det er jo derfor, vi har bragt det med til finanslovsforhandlingerne, nemlig for at få det klarlagt, sådan at de kommuner, der ikke har vidst, hvilke regler der gjaldt på området, finder ud af, hvad der er rigtigt og forkert.
En gang imellem er jeg glad for, at jeg sådan har to kasketter på, en kommunal kasket og en folketingskasket.
For i Greve har vi ikke været i tvivl om, at man selvfølgelig ikke tager penge for, at nogen ligger på et akutstue.
Vi lavede dem i 2011 for de ældrepenge, som Dansk Folkeparti fik sat af i en VK-regering, og det er rigtig mange år siden efterhånden.
De penge brugte vi til at lave de her akutstuer med ilt og sug, og hvad der ellers skulle være, lavede aftaler med praktiserende læger, sådan at man sikrede, at man havde et alternativ til en indlæggelse.
Det var starten på det.
Dernæst blev det til, at man så kunne modtage nogle, som ikke var helt færdigbehandlet på sygehuset, men som man så tog hjem på sin stue, og det har vi ikke taget penge for.
Så jeg undrer mig selvfølgelig over, at der er nogle kommuner, der har gjort det.
Jeg har også været lidt bange for, at man blandede det sammen – en midlertidig plads, en rehabiliteringsplads eller en akutstue – men det er jo vidt forskellige ting, og det skal man være meget mere klar over.
Det fik jeg også sat på dagsordenen, da vi lavede en handlingsplan for den medicinske patient, hvor vi netop fik defineret, hvad det er, der skal til for at kunne kalde sig en akutstue, og jeg er glad for, at ministeren også ligesom tager fat i det og finder ud af, om der er kommuner, der blander det sammen.
For det er vel cirka fifty-fifty, hvor der er nogle, der har taget betaling, og nogle, der ikke har.
Så jeg håber, der kommer en klarhed, så kommunerne hundrede procent ved, hvad det er.
Så som sagt er det jo et fantastisk forslag, det er lige præcis det, som Dansk Folkeparti har taget.
Så jeg håber, vi inden længe kan præsentere en finanslov, hvis vi kan blive enige, og hvis ikke vi bliver enige om finansloven, kan jeg godt støtte det.
Erik Lund (KF), 2018-11-23:
Som Dansk Folkepartis ordfører sagde, er det et fantastisk forslag.
Det er så godt, når et fantastisk forslag også er unødvendigt, og det er det jo, fordi regeringen sammen med Dansk Folkeparti allerede er i fuld gang med at drøfte problemstillingen i forbindelse med de pågående finanslovsforhandlinger.
Men det gør jo ikke forslaget mindre fantastisk.
De undersøgelser, der er foretaget, viser, at der er stor forskel på, hvordan de enkelte kommuner håndterer borgere, der har brug for en akutplads efter endt sygehusbehandling.
Jeg både håber og tror, at det måske er, fordi der er nogle, der ikke rigtig forstår begreberne akutplads, venteplads og aflastning, og derfor er det mit håb, at kommunerne måske ikke helt har forstået, hvad det er, det drejer sig, og måske ikke helt har svaret på det, der blev spurgt om.
Jeg ved det ikke, men det håber jeg i hvert fald.
For som flere har sagt, har det jo ikke været hensigten, at borgere, som kommunerne hjemtager fra sygehusene som led i at varetage forpligtelser efter sundhedsloven, nu pludselig skal til at betale for kost, linned, tøjvask og alt muligt andet.
Det er noget, som i sundhedsvæsenet skal være gratis, uanset om det foregår på sygehusene, eller det foregår i kommunerne.
De borgere, der hjemtages fra sygehusene som led i at varetage forpligtelser efter sundhedsloven, skal behandles økonomisk på nøjagtig samme måde, som hvis de var indlagt på et sygehus.
Når patienterne ikke skal betale på sygehuset, skal de heller ikke betale for en akutplads.
Nogle kommuner kan godt finde ud af, at borgerne ikke skal betale, mens andre kommuner måske ikke helt kan finde ud af det.
Og jeg må indrømme, at jeg som kommunalpolitiker i Allerød faktisk ikke ved, hvordan vi agerer der, men jeg vil selvfølgelig også prøve at finde ud af, hvad vi gør i min egen kommune.
Gør vi det rigtigt?
For hvis vi gør det forkert, skal der rettes op omgående.
Og det gælder også i andre kommuner, at der skal rettes op omgående.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at ministeren nu vil gå i dialog med KL for at se på, om der er behov for at tydeliggøre, hvad de vederlagsfrie tilbud omfatter, så det kan blive ens i alle landets kommuner.
Det ser jeg virkelig frem til.
Tak for det.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-23:
Tak for det.
Først tak til Enhedslisten for at fremsætte det her forslag om afskaffelse af brugerbetaling ved ophold på kommunale akutpladser i stedet for sygehuse, og også tak til ministeren.
Jeg behøver ikke kalde det snigeren, jeg synes sådan set, det er på høje tid, at regeringen forholder sig til lige præcis det her vigtige spørgsmål.
Brugerbetaling i sundhedsvæsenet er generelt skævt.
Det må ikke være pengepungen, der skal afgøre, om vi får den rigtige hjælp.
Det lever slet ikke op til idealet om lighed i sundhed.
Brugerbetaling for eksempelvis akutstuer er helt urimeligt og skaber i den grad ulighed i sundhed.
Og i takt med at sygehusene udskriver patienterne tidligere og tidligere, efterlader det jo nogle patienter i en svær situation, ikke mindst ældre patienter.
De er ofte er for raske til at ligge på de effektive sygehuse, men for syge til at komme hjem, og det er samfundets opgave at tage hånd om patienterne, indtil de er helt raske.
Det kan sagtens give mening, at kommunerne overtager en del af indsatsen.
Det er billigere både for kommunen og for regionen, og så meget desto mere urimeligt er det, at en del kommuner så tager betaling for noget, som hidtil har været gratis for os alle sammen.
Som patient på et sygehus skal man heldigvis ikke betale for mad og drikke, medicin, leje af linned og rengøring.
Det er derfor en uskik at tage betaling for netop det, blot fordi behandlingen og plejen er flyttet fra sygehuset og ind i kommunen.
Et ophold på en akutstue koster i gennemsnit 160 kr. om dagen, og regningen kan nå at blive enorm, inden patienten er rask nok til at blive udskrevet.
Regningen på de her ydelser kan afholde nogle patienter fra at takke ja til tilbuddet om en akutstue.
Det er dybt problematisk og i øvrigt rigtig farligt, hvis folk har brug for behandling og pleje, som de ikke får, bare fordi de ikke har råd.
Brugerbetaling hører ikke hjemme i det danske sundhedsvæsen, og det skal stoppes.
I SF vil vi gerne have brugerbetalingen væk fra sundhedssystemet, da vi mener, at det er ulighedsskabende.
Vi mener derfor også, at vi generelt bør sætte en proces i gang, hvor vi langsomt, men sikkert afskaffer brugerbetaling i sundhedsvæsenet, så vi alle har lige ret til god behandling uanset vores økonomiske vilkår.
Det går den forkerte vej, hvis regeringen accepterer, at man sniger ny brugerbetaling ind ad bagdøren for en nye gruppe af patienter, nemlig dem, der er for raske til effektive sygehuse, men ikke raske nok til at komme hjem.
Jeg er glad for, at ministeren siger, at det er et spørgsmål, som man tager ad notam.
Jeg vil være rigtig optaget af, at regeringen samtidig også sikrer, at vi ikke får en ny glidebane, hvor patienter risikerer at skulle have deres sager afgjort i Ankestyrelsen den ene gang efter den anden, fordi kommuner og regioner så ikke kan blive enige om, hvorvidt det var den ene type behandling eller den anden type behandling, de skulle have.
Men uanset det, og hvis forslaget kommer til afstemning, vil SF stemme for det.
Lotte Rod (RV), 2018-11-23:
Det er et vigtigt spørgsmål, som Enhedslisten rejser med det her beslutningsforslag.
Nu bliver det jo en lille smule komisk, fordi sundhedsministeren har lavet snigeren på os; det er jo sådan et klassisk politisk træk, at når et parti kommer med et beslutningsforslag, sørger regeringen altid for, at man får det fikset på en måde, hvor beslutningsforslaget ligesom bliver unødvendigt.
Og det er jo bare godt.
For man kan jo som politiker være meget optaget af, hvem der får æren for det, men man kan jo også bare være glad for, at man får løst et problem, og her lyder det, som om problemet bliver løst.
Jeg vil fra Radikales side egentlig bare tilføje, at vi i det hele taget er meget optaget af at få mere forebyggelse og få det tættere på, og derfor giver det jo god mening, at vi dermed også finder ud af det med hinanden, med hensyn til hvordan vi så regulerer det på en god måde.
Jeg tror, at næste skridt er, at vi i meget højere grad også diskuterer, hvor det også er, at det ligefrem giver mening at få mere fælles ledelse, mere fælles økonomi.
Og så er der også nogle af de her ting, som kommer til at give sig selv, og det bliver jo den store, spændende diskussion, som jeg også glæder mig til at få med regeringen.
Men foreløbig vil jeg bare sige tak for arbejdet til Enhedslisten.
Pernille Schnoor (ALT), 2018-11-23:
Hvor et ophold på et hospital er gratis, kræver stort set alle kommuner i Region Hovedstaden i hvert fald betaling for de akutpladser, de har til sårbare ældre.
Så jeg vil da selvfølgelig starte med at sige tak til Enhedslisten for at have fremsat beslutningsforslaget, fordi det er utrolig vigtigt at få sat fokus på det her område.
Det er jo store beløb, som vi har set man som sårbar ældre kan blive afkrævet for en akutplads i en kommune.
Som flere også har beskrevet, er det, fordi vi har to lovgivninger – vi har en servicelov og en sundhedslov – og kommunerne så vælger at benytte serviceloven til at kræve rimelig høje beløb i brugerbetaling.
Det er positivt, at ministeren har givet udtryk for, at der skal skabes klarhed på det her område, og at der også skal findes penge, hvis det handler om, at kommunerne skal kompenseres for de her høje beløb, som de opkræver.
Så hvis reglerne er uklare, må vi gøre noget ved det.
Jeg håber også, at der sidder rigtig mange kommunalbestyrelsesmedlemmer og kigger på den her debat i dag, og at de går tilbage i deres kommunalbestyrelser og siger: Gør vi det i den her kommune, jeg sidder i, for det er sådan set ikke rimeligt at opkræve så store beløb fra sårbare grupper af vores borgere i samfundet?
Laura Lindahl (LA), 2018-11-23:
Tak for det.
Når man kigger rundt i Danmark og ser på, hvor vi har brugerbetaling, og hvor vi ikke har brugerbetaling, så må man jo indrømme, at der er en række grænsetilfælde, som mere er begrundet af historiske tilfældigheder end sådan en dyb rationel begrundelse.
Der er jo ikke nødvendigvis en dyb rationel begrundelse eller forklaring på, at ham, som falder på cyklen og brækker armen, kan behandles kvit og frit, mens ham, der falder på cyklen og får tandskader, kan risikere at skulle have tegnebogen frem.
I forhold til pleje i kommunerne har man jo brugt den skildring, at udgifter i medfør af sundhedsloven altid skal være uden brugerbetaling, imens der godt må være brugerbetaling for udgifter i medfør af serviceloven.
Vi synes grundlæggende, det giver god mening, at der er en retssikkerhedsmæssig tilstand, så der ikke er forskel på, om du bor i den ene kommune eller den anden kommune.
Derfor er vi sådan set også glade for i Liberal Alliance, at det her problem er løftet i finansloven, og vi afventer den dialog.
Jane Heitmann (V), 2018-11-23:
Tak, formand.
I Danmark har vi fri og lige adgang til sundhedsvæsenet, uanset alder, økonomi, status eller andet, og sådan ønsker vi i Venstre det skal være.
Lige adgang og gratis behandling er en hjørnesten i det danske sundhedsvæsen, og fra Venstres side deler vi det udgangspunkt, som forslagsstillerne fra Enhedslisten betoner: at der ikke bør være brugerbetaling for ophold på kommunale akutfunktioner eller i hjemmeplejen for den sags skyld efter sundhedsloven.
Akutpladserne i kommunerne er grundlæggende en god idé, både for de ældre, som f.eks. er i fare for at dehydrere på en varm sommerdag, og for de ældre, som efter kortere eller længere tids sygdom og hospitalsindlæggelse måske nok er klar til at blive udskrevet fra hospitalet, men ikke er helt klar til at møde hverdagen i egen bolig, og akutpladserne er et godt eksempel på nærhed i sundhedsvæsenet.
Desværre har vi set en rigtig træls udvikling, hvor brugere af akuttilbuddene og -funktionerne er blevet opkrævet betaling for opholdet, og det har aldrig været intentionen.
Det er smerteligt at være vidne til, når brugerbetaling sniger sig ind i sundhedsvæsenet ad bagvejen, og det er en udfordring, at der er store kommunale variationer, både i forhold til hvilke kommuner der opkræver betaling, og hvor meget.
Der er ifølge KL 60 kommuner, der har oprettet akutfunktioner, og 52 opkræver egenbetaling hos borgeren.
Med sundhedslovens § 138 i hånden må jeg blot konstatere, at kommunerne har ansvar for at tilbyde vederlagsfri sygepleje efter lægehenvisning.
Anderledes forholder det sig jo med servicelovens § 84, stk. 2, når f.eks. en ægtefælle har brug for aflastning, og i det tilfælde kan kommunerne opkræve betaling for f.eks. mad.
Det har aldrig været tanken, at brugen af akutfunktioner skulle medføre en egenbetaling, og det er også en forkert sti at bevæge sig ned ad, og den vej ønsker vi ikke at gå i Venstre.
Derfor kan jeg med ro i sindet til forslagsstillerne sige, at I sparker en åben dør ind.
For så vidt angår beslutningsforslaget her, er vi altså, som jeg tidligere sagde, fra Venstres side enige i intentionerne.
Liselott Blixt (DF), 2018-11-23:
Jeg tror, der er mange ting i det.
Nu har jeg så også en tredje kasket på ved at have arbejdet i hjemmeplejen, have arbejdet på plejehjem og sygehuse, så man ligesom ved, hvad forskellen er, og jeg tror, det kan være svært.
Det er også derfor, mange blander de her stuer sammen, man har ude i kommunen.
Der er politikere, der ikke er sundhedsfaglige, der ikke kender forskellen selv, og det vil sige, at når man så laver nogle planer, blander man det sammen, og det er derfor, vi bliver nødt til at fortælle dem meget mere klart, hvad der er hvad.
Så det tror jeg er fejlen.
Men jeg er ikke med ordføreren i det.
Jeg mener, at vi fortsat skal gøre det arbejde, vi har gang i i dag.
Vi skal ikke tvinge folk og sige, at de skal tage stilling.
Der er også nogle mennesker, der gerne vil leve i uvidenhed om, hvad der sker med dem den dag, de dør, og at det er overladt til de pårørende.
Og det ved jeg at vi også kan sætte kryds ved, men der er nogle, der ikke ønsker at gå ind og tage stilling til det.
Der er nogle, der har meget svært ved at begynde at tænke på deres egen død eller deres kæres.
Og sådan skal det blive ved med at være.
Vi er ikke ens alle sammen.