runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Rod (RV), 2019-01-25:
Altså, for mig viser evalueringen af de karakterfrie 1. g-klasser – altså det, at eleverne siger, at de er usikre, fordi de ikke hele tiden får karakterer – da netop, hvor sygt et system vi har bygget op, nemlig at de er så vant til at få karakterer hele tiden, at i det øjeblik, de skal være i en verden, hvor man kan prøve ting af, og hvor man skal lære noget undervejs uden at blive bedømt hele tiden, så savner de det, fordi de er afhængige af at få karakterer, fordi de har været vant til at få dem hele tiden.
Hvad mener ministeren om det?
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Jeg læser det, at det er helt naturligt for os mennesker, at vi gerne vil vide, hvor vi ligger, og at vi også gerne vil vide, hvor vi ligger relativt, i forhold til andre, hvor vi ligger i forhold til det, som man gerne vil have at vi skal kunne inden for et givet fag.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror, folk agerer meget forskelligt, men bare lige for at afklare en ting: Jeg er helt enig i, at man skal stræbe efter at gøre det rigtig, rigtig godt, og man må gerne stræbe efter at få 12, men man skal ikke have det der med at sige, at man har ret til at få 12, eller at det hele falder sammen, hvis man ikke får 12.
Jeg tror personligt ikke på, at det ændrer på den del, hvis vi har færre prøver, fordi de forsøg, man har lavet med ikke at give karakterer, viser, at folk bliver forvirret over, hvor de står.
Så hvis man formår at bruge karaktererne som noget formativt, der så bygger op, og folk ved, at de så måske skal prøve noget andet for eventuelt at få en højere karakter, så tror jeg godt, det også kan medføre en fordybelse at have det antal prøver, som man har i dag.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-01-25:
Ministeren stillede et spørgsmål til Radikale Venstre.
Så det tager jeg, for jeg var også med til at indføre fremdriftsreformen.
Og det, jeg har lært siden da – sammen med det, ministeren siger om uddannelsesloftet – er jo, at det får et liv ude i virkeligheden, uanset om man vil det eller ej.
Jeg er enig med ministeren i, at det betyder enormt meget, hvordan man taler om tingene, men det får et liv, både i forhold til hvordan det bliver taget ned, og hvordan reglerne virker.
Et uddannelsesloft, der har konsekvenser for 1.000 studerende, har også konsekvenser for en hel masse andre studerende og potentielle og fremtidige studerende.
Det har reelle konsekvenser, for de er nødt til at overveje det.
Det kan vi bede dem om at lade være med og så sige, at det nok ikke får betydning for dem.
Men det betyder noget i deres hoveder, for de er nødt til at overveje: Hvad nu, hvis jeg bliver ramt af det, og hvad nu, hvis det er det her, jeg hellere vil?
Så bliver tankegangen snævrere, og det samme er sket, må vi erkende, med dele af fremdriftsreformen.
Jeg er glad for, at vi har løsnet op, men forståelsen for, at der er ting, man ikke kan, og at man skal skynde sig, er der stadig.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om ministeren har fornemmelsen af, at de studerende ikke ved, at der er forventninger til dem.
Altså, har ministeren fornemmelsen af, at det i dag er sådan, at vi opfører os som det, ministeren – i øvrigt med ord, der har betydning – kaldte curlingpolitikere?
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Ja, ord betyder noget, og derfor irriterer det mig også, at nogle bliver ved med at kalde det et uddannelsesloft, for det lyder, som om du ikke må uddanne dig, og det må du gerne.
Det er nogle regler om begrænsning af dobbeltuddannelse, som rammer 1.000 studerende – og det er vi altså nødt til at være helt ærlige om – hvor midlerne så går til finansiering af dagpengesystemet.
For vi er nødt til at tale om finansiering i det her, og finansiering handler også om, at vi skal prioritere økonomien.
Derfor har vi lavet et omprioriteringsbidrag, som stopper ved udgangen af 2021.
Mette Reissmann (S), 2019-01-25:
Jeg hørte ikke, at ministeren garanterede det, men alligevel, hvis jeg nu skal fortolke det sådan ud fra det ordvalg, ministeren anvendte, så vil jeg dog tillade mig at gå så vidt, som at det var det, han sagde.
Netop det med ord, hr. minister, betyder noget, og det ved ministeren også udmærket godt, så
når ministeren causerer over, at det er lidt mærkeligt, at nogle af os bruger ordet uddannelsesloft, så er det jo faktisk et ord, som bibringer tilhørerne en kraftig fornemmelse af, at det her er noget negativt.
Jeg erkender blankt, at det, der dækker over uddannelsesloftet, selvfølgelig var en aftale om begrænsning af dobbeltuddannelse.
Så derfor, hr. minister, betyder ord jo voldsomt meget.
Så hvordan vil ministeren så igen forklare Noah og alle andre, der lytter til denne debat og i øvrigt også til både tidligere og kommende radioprogrammer, hvordan man skal kunne forsikre og betrygge studerende og elever i, at det nok skal gå alt sammen, når man har så kraftig en nedskæringspolitik, som man har, fra regeringens side?
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Vi har ikke sagt klart endnu, hvordan de så kommer ud, om det er gennem taxametersystemet, de kommer ud til alle institutionerne, eller der bliver gjort noget andet.
Men der bliver ikke sparet mere på uddannelserne derefter.
Lotte Rod (RV), 2019-01-25:
Tak for en god tale igen, som rørte mig.
Men der var en ting, jeg bed mærke i, og som jeg vil bede ministeren tænke over.
Det er det her med, at det hurtigt kan blive en konklusion på debatten i dag, at det ikke er præstationskulturen, der er noget galt med, men at det er perfekthedskulturen, og at folk bare skal lade være med at stræbe efter at få 12. Mener vi virkelig det?
Altså, er det ikke vigtigt, at folk stræber?
Man skal da gøre sig umage og stå på tæer.
Man skal så også bare kunne have det godt med, at man ikke når det, man stræber efter.
Det vigtigste for mig er, at man ikke bliver bedømt hele tiden, men at der er tid til at lege og lære og begå fejl, før man bliver bedømt.
Derfor mener jeg, at den største forskel, der er i den her debat, er i spørgsmålet: Hvad ville der ske, hvis der var en længere periode, hvor der ikke var karakterer?
Ville man så lære mere – som jeg tror på – eller ville de studerende, som hr. Henrik Dahl fra Liberal Alliance siger, bare blive mere dovne?
Hvad mener ministeren?
Hvis vi giver de unge længere perioder, mellem at de får karakterer, bliver de så dygtigere, eller bliver de mere dovne?
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Jeg forstod ikke helt spørgsmålet, men jeg prøver alligevel her.
Jeg tror på i forhold til f.eks. fremdrift, at hvis vi ikke tør sige, at vi godt vil have et system, hvor man tilstræber, at en studerende gennemfører sin bachelor på 3 år og sin kandidat på 2 år, så bliver vi for meget curlingpolitikere.
Det gør vi også i forhold til det system, vi gerne vil have, hvor rigtig mange tager en uddannelse.
For det bliver meget, meget dyrt for hele samfundet, hvis der ikke er, hvad skal man sige, et incitament til at prøve at gøre det her på den tid, der er afsat, og så under uddannelsen have tid til alle de fejl, man gerne vil begå, og fordybelsen.
Og der mener jeg at de enkelte studieordninger er indrettet på den måde.
Så jeg mener, at hvis vi f.eks. bare gav los her og sagde, at vi så skal afskaffe det, bliver vi lidt for meget curlingpolitikere, og måske skyder vi det, vi gerne vil, og den prioritering, vi gerne vil have i uddannelserne, lidt i foden, fordi vi gerne vil give mange en uddannelse.
Vi kan give flere en uddannelse, hvis flere gennemfører på normeret tid; vi kan give flere en uddannelse, hvis færre tager en dobbeltuddannelse.
Jeg synes, at præstationer er gode, og jeg kan også sagtens leve med, at man konkurrerer derude.
Men hvis man får den forventning om, at man altid skal have 12, og at det er det eneste, der tæller, og man kun vil markere der, hvor man er helt sikker på at kunne det hele, for at bevise, at man netop er den gode studerende, og derfor ellers ikke tør, så er jeg enig i, at der er noget usundt derude – og det er det, jeg kalder en perfektionskultur.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-01-25:
Altså, jeg er helt med på, og det har vi altid sagt, at vi forventer, at man kan gennemføre sin uddannelse på normeret tid.
Så er der nogle, der af nogle helt særlige årsager – udsathed, handicap, andre ting – ikke kan.
Det var i øvrigt også nogle af dem, der fejlagtigt blev ramt, og som vi forhåbentlig får taget højde for.
Det, som er i fremdriftsreformen, er jo, at der hele tiden bliver stillet krav til dem, og det har vi løsnet lidt.
Jeg er enig i, at vi skal have de forventninger, og det er jo sådan, vi har afsat finansiering til det.
Det kan vi jo godt gøre, netop når ministeren mener, at ord også betyder så meget.
Det er det, vi forventer, og det er de rammer, vi har sat for det.
Men lad os løsne alle de bånd, der gør, at der hele tiden skal tjekkes op på, om det bliver overholdt.
Mette Reissmann (S), 2019-01-25:
Jeg er langt hen ad vejen enig i det, som ministeren påpeger, i forhold til at vi ikke skal være curlingpolitikere.
Jeg mener jo også, at efterhånden som man, om jeg så må sige, kommer op igennem uddannelsessystemet, skal man også erkende, at der kan forekomme nederlag.
Og det skal man være i stand til at håndtere, for resten af livet kan man nok ikke helt undgå forskellige nederlag af forskellige slags.
Ministeren sagde i sin indledende tale, at det perfekte valg ikke findes.
Ministeren sagde så, da jeg stillede spørgsmålet om økonomien og nedskæringerne, at de jo vil blive fjernet i 2021, så kan ministeren garantere, at besparelserne og det 2 pct. omprioriteringsbidrag fjernes i 2021 – senest?
Pernille Schnoor (ALT), 2019-01-25:
Når jeg siger usund præstationskultur – der står skadelig præstationskultur her i forespørgslen –
tænker jeg selvfølgelig på en usund konkurrencekultur, for det var også det, jeg fokuserede på, og det er også det, flere har fokuseret på, altså det, at det er vigtigere at konkurrere end at blive glad for at lære og glad for selv at opnå en masse viden og synes, at det i sig selv er fantastisk at blive dygtig.
Incitamenter ligger jo f.eks. i fremdriftsreformen, altså det her med at tænke i ECTS-point og det her med at være bange for at tage et fag, der ikke giver ECTS-point, for så bruger man tid på det i stedet for at bruge tid på noget, der giver ECTS-point.
Så det er jo nogle af de incitamenter, der måske er usynlige, men som er meget synlige for de unge, og man kan meget tydeligt se, at deres adfærd går i den retning.
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Hvis ordføreren med usund præstationskultur mener, at der er en perfektionskultur, så er jeg enig, og den vil jeg gerne gøre op med; det er også det, jeg har fokuseret på.
Men en præstationskultur må der altså gerne være derude.
Til det andet om, at der er indbygget incitamenter, vil jeg sige, at det har jeg ikke set nogen steder, altså at der helt klart er indbygget incitamenter, men det er op til den enkelte at finde ud af, hvor man gerne vil fokusere sin tid.
Der er flere og flere af vores universiteter, der går over til flere og flere forløb, der handler om at arbejde sammen i teams.
Så jeg tror ikke, at den udvikling, vi ser derude lige i øjeblikket, er, at man skulle blive dårligere til at samarbejde og blive mere egoistisk.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-01-25:
Tak for en rigtig fin tale.
Ministeren er rigtig dygtig til at holde taler og til at tilkendegive nogle gode og ordentlige værdier, men jeg bliver alligevel nogle gange i tvivl om, hvor meget der er ord, altså om det handler om, hvordan man taler om det, som ministeren også selv siger, eller om ministeren også ønsker handling.
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Men jeg synes netop, jeg gjorde det ret klart, at det handler om, at man hele tiden bliver bedømt, og det skal man også blive i uddannelsessystemet, og det skal man blive på en måde, som giver én en pejling af, hvor man ligger, og belønner de flittige og dem, der gør en indsats.
Og så er vi jo faktisk enige – hvis fru Rosa Lund nu ikke har lyttet helt efter – om lige præcis det, ordføreren sagde om mangelfokus i karakterskalaen.
Det vil vi gerne lave om, så det handler om at bygge op i stedet for og belønne dem, der gør noget og tør noget og kan noget.
Rosa Lund (EL), 2019-01-25:
Jamen det understreger jo bare, synes jeg, min pointe, nemlig at det system, vi har i dag, er fuldstændig mangelfuldt og sætter nogle helt åndssvage rammer op for de studerende, netop fordi det fordrer den her perfekthedskultur, fordi karakterskalaen er bygget sådan op, at man starter på 12, og så er det bare fejlfinding hele vejen ned.
Det er jo ikke sådan, det fungerer, når man kommer ud i livet, som jeg er helt enig med ministeren i er det, vi skal forberede elever og studerende på, altså det arbejdsmarked, de møder.
Og der mener jeg simpelt hen ikke, at karakterer er fordrende.
Men det er jo måske også meget godt, at der her ekstremt tæt på et folketingsvalg bliver optegnet nogle forskelle, også i den her kreds, hvor vi jo ellers tit er meget enige.
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Sjældent, men man bliver hele tiden bedømt, og man skal hele tiden vælge.
Jeg skal da som chef hele tiden vælge mellem to forslag fra to medarbejdere.
Det gør man på en anden måde ude i erhvervslivet, men man går selvfølgelig ikke ind til et møde, hvor det er sådan, at fordi du har fået 9,4 i snit, vinder dit budgetforslag over mit budgetforslag, hvis jeg kun fik 9,2.
Så på den måde betyder det meget lidt.
Men når vi har så mange studerende – vi har 270.000 studerende på vores videregående uddannelser – og skal finde et skalerbart system til at give dem en bedømmelse, der samtidig giver dem en retssikkerhed og er fair, er karakterer altså bare fantastisk gode.
Rosa Lund (EL), 2019-01-25:
Tak for det.
Noget af det, jeg rigtig godt kan lide ved den her type forespørgselsdebatter, er, at man kan tillade sig at tage nogle mere principielle diskussioner.
Og derfor vil jeg gerne spørge ministeren om noget med karakterer – sikke en overraskelse!
For ministeren siger, at vi skal forberede de studerende på nederlag, skuffelser og ikke mindst de krav, som arbejdsmarkedet stiller til dem.
Det er jeg helt enig i.
Hvor ofte bruger man sine karakterer på arbejdsmarkedet?
Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Der tror jeg vi er uenige.
For jeg synes, at vi har lagt et meget, meget lille bånd på.
For det, der næsten kun er tilbage af fremdriftsreformen, er jo det element, der nu kommer i det nye bevillingssystem, hvor vi skaber en mekanisme, som skaber et incitament for det enkelte universitet eller den enkelte professionshøjskole til, at man i gennemsnit gennemfører på normeret tid plus nogle måneder.
Så har vi lavet nogle helt klare undtagelser til dem, der er specielt udfordret.
Hvis man får rigtig mange igennem på normeret tid, har man en kæmpe pulje, man kan vælge at bruge ude lokalt til at frigive orlov på semestre.
Så jeg tror, at vi nu er kommet derhen, hvor vi har den rigtige mekanisme til at sørge for, at det er så frit.
Og lad os så tale om det på en anden måde.
Det er det, jeg mener med ordene.
Lotte Rod (RV), 2019-01-25:
Jeg vil gerne bede hr. Henrik Dahl uddybe, hvad hans problem er med den forskning, som viser, at gymnasieelever rækker hånden op, fordi de gerne vil have en god karakter, og ikke fordi de er nysgerrige og vil bidrage til undervisningen.
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Det ville formentlig yde et kraftigt bidrag til det, og det ville formentlig også få en del af det problem med ubegrundet selvtillid, som mange professionelle i uddannelsesverdenen møder, til at forsvinde.
Storm P. havde jo en vittighed, som var en vittighed på hans tid, og som går ud på, at en mand spørger en anden mand: Kan De spille på klaver?
Og så siger manden, der bliver spurgt: Det ved jeg ikke, jeg har aldrig prøvet.
I dag er der jo børn, der tænker sådan, og det er en meget skør måde at tænke på.
Jacob Mark (SF), 2019-01-25:
Så hvis man ligesom havde en forældregeneration, der faktisk formåede at give børnene realitetssans – det er det, jeg hører ordføreren sige – så ville den perfekthedskultur, som ordføreren ligesom anerkender der er, forsvinde?
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Jeg bestyrede engang et radioprogram, hvor jeg var så heldig, at jeg kunne interviewe psykologen Per Schultz Jørgensen, og det, som vi havde halvanden time til at drøfte, var pointen med overhovedet at opdrage børn.
Per Schultz Jørgensen sagde noget, som jeg syntes var utrolig klogt, og som jeg aldrig har glemt, nemlig at hovedformålet med at opdrage børn er at give dem realitetssans.
Og så tilføjede han, at som alle, der har en realitetssans, ved, så gør det ondt at få den.
For mennesker, som har en veludviklet realitetssans, tror jeg ikke er lige så tilbøjelige til at kaste sig ud i en usund præstationskultur som mennesker, der har været så uheldige ikke at blive opdraget til at få realitetssans.
Jacob Mark (SF), 2019-01-25:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre noget.
Nu siger ordføreren, at ordføreren ligesom tror, at der er en perfekthedskultur, og ordførerens egen minister har jo også sagt, at der er en perfekthedskultur.
Hvad er det, der forårsager den perfekthedskultur, og hvordan ændrer vi på den igen?
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Det er jo ikke første gang i verdenshistorien, at der er forskere, der har politiseret.
Og jeg tror, at det her er politiserende forskning.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-01-25:
Vi øver os i den her form.
Center for Ungdomsforskning – det var også det, den tidligere ordfører var inde på – har jo fremlagt de her forskningsresultater om netop en skadelig præstationskultur.
Er det også bare et udtryk for doven og middelmådig forskning?
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Jeg mener, at studenterbevægelsen og elevbevægelsen forsøger at organisere nogle interesser, der fremmer dovenskab og middelmådighed.
Senest har vi jo også oplevet, at det nærmest var et overgreb på menneskerettighederne, at man skulle møde til tiden.
Der må jeg sige, at det her land altså er grundlagt af folk, der kommer til tiden.
Så det kan jeg overhovedet slet ikke forstå.
Det er mere de politiske bevægelser, der forsøger at italesætte dovenskab og middelmådighed, som jeg går i rette med.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-01-25:
Mener hr. Henrik Dahl, at vores videregående uddannelser er befolket med dovne og middelmådige studerende?
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Der findes talrige modediagnoser, og det er min opfattelse, at stress er en af dem.
Men det må jo kræve en nærmere afklaring, måske i en anden forespørgselsdebat.
Rosa Lund (EL), 2019-01-25:
Så jeg skal bare høre hr. Henrik Dahl, om ikke det er positivt, når unge mennesker – elever og studerende – engagerer sig i de foreninger og organisationer, som repræsenterer dem, og faktisk siger deres mening højt om, hvad de synes om deres hverdag, uanset om hr. Henrik Dahl skulle være enig i det eller ej.
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Principielt har jeg en positiv holdning til, at unge mennesker engagerer sig i civilsamfundet, men det er jo ikke alt, der så kommer ud af at engagere sig i civilsamfundet, der er lige godt.
Hele den her ting med, at man ser elevbevægelsen forsvare muligheden for at snyde, eller at man kommer for sent, og aldrig nogen sinde taler om, at det er godt at være flittig, gøre sig umage, komme til tiden, kunne sine ting osv., er i mine øjne noget, der delegitimerer f.eks. DGS.
Jacob Mark (SF), 2019-01-25:
Jeg holder meget af højskoler, og jeg holder egentlig også meget af Radikale Venstres højskoletankegang, men jeg tror, at hverken Radikale Venstre eller SF ønsker, at vores uddannelsessystem skal være en højskole.
Det, jeg hører, er, at vi er bekymret over, at der er flere børn og unge, der mistrives.
Vi er bekymret over, at man har bygget et uddannelsessystem op, der handler om fejl og mangler, i stedet for at skabe plads til kreativitet.
Og så er det rigtigt, at EVA har sagt, at karaktersystemet er det mindst ringe, men det betyder ikke, at vi ikke kan arbejde videre med at skabe et evalueringssystem, som så er bedre, f.eks. med optagelsesprøver.
Det synes jeg er en spændende debat.
Kan man gøre de der optagelsesprøver mere nuancerede?
Det er jo noget af det, vi skal snakke om, når uddannelses- og forskningsministeren kommer med sin evaluering.
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Altså, Danmarks Evalueringsinstitut har i hvert fald godtgjort, at karakterer er det mindst ringe, hvis man sammenligner den andre optagelsesmetoder, som man har testet det op imod – ikke at de er perfekte, men de er mindre ringe.
Jeg skal bare betrygges i en ting.
Der vil jo være en eller anden form for grundlag for at diskutere en reform af uddannelsessystemet med Socialistisk Folkeparti, det hører jeg helt tydeligt.
Det, jeg nogle gange hører Det Radikale Venstre sige, er, at hele systemet skal laves om til en højskole, og det vil ikke være et godt udgangspunkt for os.
Jacob Mark (SF), 2019-01-25:
Jeg tror, at der i virkeligheden vil være mere sund konkurrence, hvis man får al den her nulfejlskultur væk, og hvis man siger til eleverne: Gør jer umage, gør jer så dygtige inden for det, I brænder for, som I kan.
Vi skal stille krav til dem.
Jeg har ikke noget imod krav.
Så til det der med, hvad løsningen er.
Jamen løsningen kunne f.eks. være at ændre hele den måde, vi tester på i folkeskolen, de nationale test.
Derfor er jeg glad for, at ordførerens minister har sagt, at der skal være en evaluering af det, for jeg mener, at den måde, man tester på i dag, fører til nulfejlskultur.
Jeg vil gerne gøre det af med læringsmålsstyret undervisning.
Jeg vil gerne have, at kompetencemål fylder meget mindre på de videregående uddannelser, fordi jeg mener, at det mishandler vores uddannelsessystem at tænke uddannelse på den måde.
I forhold til meritokrati og karakterer vil jeg sige, at jeg tror, det vigtigste, vi kan gøre, er at starte med at reducere mængden af karakterer.
Det er det, jeg hører stresser dem mest, altså at de hele tiden bliver pumpet med karakterer.
Nu siger ordføreren igen og igen, at karakterer er farveblinde.
Det mener jeg ikke de er.
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Tak for en rigtig god tale, og jeg vil tage hul på det, jeg gerne vil sige, med en slags metafor fra lægeverdenen.
For man kan jo godt have en situation, hvor to læger er ganske enige i diagnosen, men så er der det, der hedder ordinationen, altså hvad vi skal give for noget medicin.
Og jeg har sådan set ikke nogen problemer med hr. Jacob Marks diagnose – vi har også diskuteret den rigtig mange gange – men der er nogle ting ved ordinationen, altså hvilken behandlingsplan der så skal sættes i værk, som jeg synes er værd at diskutere.
Og så kommer vi tilbage til det her med det meritokratiske, som er en af tingene.
Jeg kan egentlig ikke forstå, at man i et socialistisk parti ikke ser risikoen for at hælde det meritokratiske barn ud med badevandet.
Altså, meritokrati er vejen frem, ikke mindst hvis man er socialist, men også hvis man er liberal.
Så hvor er det meritokratiske princip og den sunde konkurrence i hr. Jacob Marks tænkning?
Henrik Dahl (LA), 2019-01-25:
Jamen det er da bare en tilståelsessag, hvor de pågældende elever afslører eller tilstår, at de er nogle sløve og umotiverede bananer.
Altså, det er da ærgerligt, at de er kommet i gymnasiet.
Jeg synes, de skulle lade være med at gå i gymnasiet, hvis det keder dem så meget, men det har de jo lov til.
Lotte Rod (RV), 2019-01-25:
Det kan godt være, at hr. Henrik Dahl synes det, men virkeligheden er jo nu engang den, at gymnasieeleverne selv siger, at de ikke rækker hånden op, fordi de er nysgerrige, men bare for at svare det, som de tror læreren gerne vil høre, og derfor vil jeg gerne holde Liberal Alliances ordfører fast på, om det ikke er et problem.