Dina Raabjerg (KF), 2025-01-16:
Tak, formand.
Forslaget her starter med at konstatere, at vores arbejdsmarked er indrettet efter en traditionel model, hvor fuldtidsarbejde over en lang årrække er normen, og hvor fleksibilitet i høj grad er forbeholdt borgere med høje indtægter eller stærke forhandlingspositioner på arbejdspladsen.
Og der foreslås en række ting, der skal give mere fleksibilitet, såsom ret til deltidsarbejde, opsparing til perioder med dagpenge uden rådighed på arbejdsmarkedet osv.
Der står også, at eksisterende orlovsordninger og muligheder for deltidsarbejde er utilstrækkelige, fordi de ikke er tilpasset individuelle behov og vores systemer, og stress indgår også i forslaget.
Som vi ser det, er forslaget her en direkte indblanding i den danske model, hvilket også har været nævnt tidligere.
Forslaget er også et opgør med, at dagpenge er en ydelse lavet til folk, der mister deres arbejde og ikke kan forsørge sig selv i en periode.
Forslaget lægger op til, som jeg læser det, massive offentlige udgifter uden finansieringsforslag, og endelig forholder forslaget sig ikke til, at vi har et arbejdsmarked med en ekstremt lav arbejdsløshed og mangel på arbejdskraft.
Det gør det desværre umuligt for os at bakke op som et økonomisk ansvarligt parti.
Lidt afhængigt af hvad vi tæller med, f.eks. su, har vi mellem 750.000 og 1 million offentligt forsørgede under 67 år i Danmark.
Det er cirka hver fjerde i arbejdsstyrken.
Vi har mulighed for 1 års orlov til barsel, omsorgsorlov, orlov til pasning af alvorligt syge børn, orlov og plejevederlag for at passe døende familiemedlemmer og sorgorlov.
Vi giver tabt arbejdsfortjeneste ved skolevægring og ved pasning af voksne med særlige behov osv.
I det offentlige har vi derudover mange overenskomster med mulighed for orlov til uddannelse med fuld løn.
Vi har et af verdens bedste velfærdssystemer og den suverænt største og dyreste offentlige sektor i verden i skarp konkurrence med Norge, og det er ikke gratis.
Derfor har mange familier svært ved at leve på bare én indtægt, og det er, fordi vi betaler verdens højeste skat med afgifter på snart taget alt for at finansiere det.
Når vi taler deltidsarbejde, siger Danmarks Statistik, at vi har 775.000 deltidsansatte i Danmark.
FH arbejder på, at fuld tid skal være normen, og de oplyser, at 25.000 deltidsansatte ønsker at komme på fuld tid.
Beslutningsforslaget nævner indkomst som en unfair faktor i mulighederne for fleksibilitet.
En analyse fra FH fra december 2023 viser, at unge fædre er markant mere stressede end mødrene.
Og en branche som it, som har nogle af de højeste indkomster i det her land, er også i top omkring arbejdsrelateret stress.
Så jeg mener ikke, der er ret mange af præmisserne i beslutningsforslaget, der holder.
Men vi anerkender, at der er fart på i en børnefamilie, når begge forældre har udearbejde på fuld tid og måske endda lang transport på arbejde, som jeg altid selv har haft.
Og vi har helt generelt et samfund med højt tempo, så der er behov for mere fleksibilitet.
Men i modsætning til Alternativet ser vi imidlertid hellere, at staten lader familierne beholde nogle af deres egne penge for at kunne sætte tempoet ned, end at vi skal betale endnu mere og arbejde endnu hårdere for at få råd til at finansiere det via staten.
Vi vil også hellere, at der blev givet mere plads til arbejdsmarkedets parter til at se på det her.
Vi har selv forsøgt at få genindført muligheden for, at ægtefæller kan overføre ubrugte fradrag fra den ene til den anden, så man ikke bliver straffet for, at en ægtefælle drosler ned, eller at man kan tjene penge ved siden af hjemmepasning osv.
Så det er ikke, fordi vi ikke anerkender det.
Men vi kan desværre ikke støtte beslutningsforslaget, som det er beskrevet her.