Karsten Hønge (SF), 2025-05-27:
En udviklingspolitisk strategi skal have et solidt fokus på at støtte demokratiet og styrke civilsamfundet.
Det er skræmmende at se, at demokratiet er så trængt i de her år.
Det skaber konflikt, kriser og krige, som også truer vores sikkerhed.
Når over halvdelen af klodens befolkning i dag lever i lande uden fuldt demokrati og mange lande bevæger sig i den gale retning i forhold til demokratisering, skal vi have et øje for alt, hvad vi gør, og alt, hvad vi støtter med vores udviklingsbistand.
Det er vigtigt for SF, at en demokratisk udvikling står på mange ben så at sige og går på tværs af flere indsatsområder.
Vi støtter demokrati både gennem støtte til staternes demokratiske institutioner – domstole, retssystem, parlament, ombudsmandsinstitution osv. – og parallelt ved også at støtte op om et levende, dynamisk civilsamfund.
Vi skal først og fremmest støtte de lokale kræfter, der arbejder for at fremme demokrati.
Det er de lokale kræfter, der i sidste ende kan vende udviklingen og sikre demokratiet.
I SF er vi enige i, at vi skal lytte mere og missionere mindre, for moralprædikener rykker sjældent meget i praksis, men vi skal øge indsatsen for de lokale demokratiske kræfter og især lytte til deres bud på, hvordan demokrati bedst kan fremmes.
Så må vi ikke glemme de lande, hvor det faktisk går i den rigtige retning.
Vi skal huske at prioritere partnerskaber, samarbejde og massiv støtte til de lande, der er i en demokratiseringsproces, fordi de om nogen er garanten for stabilitet.
I redegørelsesdebatten forleden var der også en debat om demokrati og civilsamfund, og der var bred enighed om, at civilsamfundet har en stor betydning og fortsat skal stå centralt i dansk udviklingspolitik både som mål i sig selv, men også som centralt i tilgangen til andre emner som økonomi, vækst, klimasikring, humanitære situationer og i øvrigt generelt på tværs.
Vi ser det sådan, at fagbevægelsen er en af de afgørende civile organisationer.
Så når vi i dansk udenrigspolitik med stadig flere nye finansieringsformer som blandede kreditter, investeringsfonde, nye låntyper m.v. skal medvirke til at skabe jobs, beskæftigelse og grøn vækst i udviklingslandene, udrydder vi kun fattigdommen, hvis de jobs er værdige, varige og velbetalte.
Hvis fagbevægelsen ikke er med, der er risiko for, at vi bare bidrager til fortjeneste til i øvrigt ofte danske virksomheder og ikke skaber varige forandringer.
SF er også tilfreds med den store rolle, civilsamfundsorganisationerne spiller i kriser og humanitære situationer, hvor det ofte er civilsamfundsorganisationer som Røde Kors, Læger uden Grænser og andre, der udfører de livreddende operationer.
Mere end 3,5 millioner mennesker har modtaget humanitær bistand gennem danske civilsamfundsorganisationer, som jo arbejder igennem lokale civile organisationer i landene.
Danske civilsamfundsorganisationer yder i samarbejde med deres lokale partnere en stor indsats.
De danske organisationer støtter, inspirerer, træner og styrker deres lokale partnere på en professionel og imponerende måde.
De bidrager til demokratisk udvikling, og det skal de have en stor tak for.
Efter lukningen af USAID og efter andres landes brutale nedskæringer er vi om muligt endnu mere forpligtet til, at hver krone af udviklingsbistanden reelt går til udvikling og skaber forandringer for mennesker ude i verden.
Jeg tror, der er god grund til, at vi skal tjekke op på, om der kan kanaliseres flere penge til demokratiforkæmpere.
Det er SF's opfattelse, at vi fra dansk side skal tage kampen op mod desinformation og fremme kvalitetsjournalistik og frie medier i udviklingslandene, men det kan vi ikke gøre alene fra dansk side.
Det kræver, at EU som verdens største donor også prioriterer det højt, og det skubber vi på for.