runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Paulin (S), 2024-11-22:
Tak for det.
Det forslag, vi nu skal behandle, skal bidrage til at gøre hverdagen tryggere for danskerne og gøre det sværere at begå kriminalitet, som skaber utryghed.
Butikstyveri, cykeltyveri og hæleri er nok noget, som nogle vil betegne som småkriminalitet, men det er aldrig småt for dem, som bliver ramt af det.
Når der gentagne gange bliver stjålet cykler eller forsvinder varer i butikkerne, skaber det bekymring og utryghed i det lokalområde, der bliver ramt.
Derfor fremlagde regeringen tidligere i år et udspil »Sammen om en tryggere hverdag« med initiativer mod den kriminalitet, som skaber utryghed i hverdagen.
Med det her lovforslag tager vi skridt til at implementere de af udspillets initiativer, der kræver lovændringer.
For det første foreslås det at udvide særvilkåret om økonomisk kontrol i straffeloven til også at omfatte indbrudstyveri og hæleri.
Med ændringen vil unge mennesker mellem 18 og 25 år, som har en betinget dom for indbrudstyveri eller hæleri, blive underlagt økonomisk kontrol med det formål at hjælpe dem og støtte dem til at få styr på deres økonomi og forhåbentlig holde dem ude af kriminalitet.
For det andet lægger forslaget op til, at vi hæver bødestraffen for butikstyveri og hæleri.
Tallene for butikstyveri stiger og stiger, så det er godt, at vi får signaleret, at vi ikke vil acceptere, at folk begår butikstyveri og hæleri.
For det tredje præciseres det med lovforslaget, hvornår butikker kan foretage lydoptagelser.
Der er mange butiksejere, der gerne vil beskytte deres forretning bedst muligt, og med denne præcisering bliver det klarere, hvornår det er muligt at foretage lydoptagelser.
For det fjerde foreslås det at give politiet bedre muligheder for at kontrollere cykler uden forudgående mistanke.
Derfor er det godt, at vi giver politiet nye og bedre værktøjer til at sætte ind og fange cykeltyvene og forhåbentlig få cyklerne tilbage til deres rette ejere.
Vi har alle sammen ret til at føle os trygge i vores hverdag, og trygheden er jo først og fremmest der, hvor vi lever og vi bor.
Folk skal kunne sætte deres cykel på stationen eller sælge varer i deres butikker uden at være bekymrede eller utrygge.
Derfor støtter Socialdemokratiet selvfølgelig lovforslaget.
Tak for ordet.
Sophie Løhde (V), 2024-11-22:
Jeg vil også blot kvittere Radikale Venstre for et godt og konstruktivt samarbejde om vigtigheden af at styrke det her vigtige område og i øvrigt også om vigtigheden af, at det her ikke kun – i gåseøjne – handler om et spørgsmål om en samtykkemodel.
Det handler om, at vi gør rigtig mange forskellige ting på en gang, fordi vi nu i fællesskab har besluttet os for, at status quo ikke længere skal være en mulighed; vi skal gøre det bedre.
Tak for de pæne ord.
For et utålmodigt menneske, som jeg nok er, er det svært at være så vedholdende igennem så mange år, men det betaler sig så i dag, i forhold til at jeg er stolt over og glad for, at den debat, jeg har fulgt igennem mange år i Folketinget, har flyttet sig.
Jeg synes, det er helt legitimt at være i tvivl.
Jeg synes, det er helt legitimt at have den her vigtige debat.
Det er helt legitimt også at være imod organdonation.
Det vigtige er bare, at vi sørger for at nå det fælles mål om, at langt flere kommer til at skulle tage stilling, for det her handler om at redde liv.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-11-22:
Tak for det, og tak for talen.
Nu nævnte jeg i min egen tale, at vi i Radikale Venstre har bakket op om det her i mange år, og også, at jeg personligt har flyttet mig, fra da jeg allerførste gang hørte om det, til jeg ligesom satte mig ind i, hvad det handlede om.
Jeg vil blot kvittere for det.
Ministeren har været på den her sag i i hvert fald 8 år, siden ministeren sad i Sundhedsministeriet sidste gang, hvor man også talte om præcis den her model, som jeg kan læse mig frem til det i hvert fald.
Så jeg vil blot sige tak for at være vedholdende og for at være med til at skabe en forandring, som jeg helt oprigtigt mener kommer til at gøre en stor forskel for patienter her i Danmark.
Vi glæder os i Radikale Venstre til at få lov til endelig at stemme for et lovforslag om det her vigtige emne.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-11-22:
Tak for det.
Som den sidste ordfører gjorde opmærksom på, var der sidste år 28 danskere, der mistede livet, mens de ventede på et organ, og der er 442 mennesker, der står på venteliste.
Sådan har det desværre set ud i rigtig, rigtig mange år.
Derfor er det et vigtigt lovforslag, vi behandler i dag.
Vi bliver nødt til at gøre noget; vi kan ikke lade stå til længere.
Derfor har vi igangsat en række initiativer for at sikre, at fleres liv i fremtiden kan blive reddet, ved at de modtager et organ.
Et af de initiativer, vi har sat i gang, er så det lovforslag, vi behandler i dag.
Det er nemlig et paradoks, at 84 pct. af danskerne har en positiv holdning til organdonation, hvilket er meget opløftende, men at det er under en tredjedel, der har registreret deres valg om organdonation.
Det efterlader et meget stort potentiale, og det kan gøre en enorm forskel for de mange, der venter på et organ, hvis vi får gjort noget ved det.
Med lovforslaget her vender vi som beskrevet samtykkemodellen på hovedet.
I dag er det jo sådan, at udgangspunktet er, at man ikke er organdonor, hvis man ikke har været inde at registrere sig.
Der vil vi gerne vende modellen om, så udgangspunktet i højere grad er i overensstemmelse med det, vi ved at langt de fleste danskere er, nemlig positive over for at være organdonorer.
Både debatten, men også det udgangspunkt tror vi også på vil føre til, at flere kommer til at registrere sit valg, tage stilling og få taget snakken rundt om middagsbordet.
Vi kan bl.a. se på erfaringer fra England, at det er sket, fordi man har grebet det an på den rette måde.
Det skal selvfølgelig kobles med, at vi i forbindelse med den her lovændring også gør en massiv indsats for at oplyse folk om, at det er vigtigt at komme ind at tage stilling.
Det kan hjælpe både sundhedsvæsenet og de pårørende, der under alle omstændigheder kan stå i en svær situation, efter en person er gået bort.
Vi tror også på, at hele den her samfundsdebat, hvor tallene for, hvor mange danskere der egentlig gerne vil give et organ, jo bliver gentaget igen og igen, kan gøre det lettere for de pårørende at navigere i den svære situation.
Med de ord vil jeg sige, at vi selvfølgelig bakker fuldtonet op om det her lovforslag, som jo, skal det igen understreges, respekterer den enkeltes valg hundrede procent, ligesom vi gør i dag.
Vi synes, at den her ændring er et udtryk for sund fornuft i forhold til, hvor danskerne er, og med henblik på at sikre, at flere kommer ind at registrere sig, hvilket også kan ske ved, at den her debat bliver taget op endnu en gang.
Tak for ordet.
Steffen W. Frølund (LA), 2024-11-26:
Tak, formand.
Lovforslaget her implementerer dele af en aftale, som Liberal Alliance er med i, nemlig flerårsaftalen for skattevæsenets økonomi.
Desuden lempes skatteregler for deleøkonomisk udlejning som følge af tekniske udfordringer med DAC 7-indberetning.
Det ser vi ingen problemer i.
Det har været svært at få koblet sig op på de her systemer set fra skattevæsenets synspunkt, og hvis det bliver en lille smule nemmere at indberette en udlejning via Airbnb, er det fuldstændig fint for os.
Derfor stemmer Liberal Alliance for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-11-26:
Og SF's position er den samme, som vi sagde i maj, nemlig at vi faktisk er villige til at indgå i velfærdsforliget, altså stemme for en forhøjelse af pensionsalderen, hvis vi vel at mærke kan se, at der er nogle forbedringer til de mennesker, der er nedslidt i vores samfund, altså dem med retten til tidlig pension og dem på seniorpension.
Så vil vi være villige til at gå ind i velfærdsforliget.
SF har ikke på noget tidspunkt stemt for tidligere, så det vil jo være en forandring, men forudsætningen er, at vi kan se nogle forbedringer.
Er det først, når Socialdemokratiet ikke længere er i regering med Venstre, eller hvad er det, vi venter på?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Vi venter ikke på noget, men vi har valgt at starte diskussionen tidligt fra Socialdemokratiets side, og det har vi gjort allerede i år.
Vi har sagt meget klart, at inden der skal stemmes i 2030, skal der være en ny aftale på det her område.
Jeg ønsker ikke at deponere nogen vetoret til andre partier, men jeg anerkender og respekterer den forligspraksis, vi har på Christiansborg.
Socialdemokratiet bryder ikke aftaler, og det synes jeg jo ingen partier skal, men vi har tid til at få fundet den rigtige løsning, og det er ikke noget, man gør fra den ene dag til den anden, for det her er både noget, der betyder noget for rigtig, rigtig mange mennesker, ikke mindst lønmodtagere, der har hårde jobs, og det betyder også rigtig meget for dansk økonomi.
Så i god tid inden 2030 skal der være en ny aftale på plads, og det er kun godt, hvis SF ønsker at tilslutte sig velfærdsforliget allerede nu.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-11-26:
Tak, og tak for sidst.
Jeg har jo tidligere gjort mig sådan lidt munter over, at statsministeren jo aldrig blev børnenes statsminister, men i stedet endte som bureaukraternes statsminister.
Og bag den munterhed ligger der jo en barsk realitet, en grum sandhed, nemlig at siden statsministeren blev statsminister, er der blevet ansat 17.000 flere bureaukrater i staten.
Forleden rundede man en rekord: Nu er der 100.000 offentligt ansatte, som alene arbejder med bureaukrati og administration – 100.000!
Det er næsten hver syvende offentligt ansatte.
Samtidig er der udpeget historisk mange ministre og historisk mange særlige rådgivere, og læg dertil, at lovbehandlingen på Christiansborg går hurtigere end nogen sinde før, og vi bliver ved med at have et problem med hastebehandling og lovforslag, der bliver jappet igennem på en måde, hvor det giver dårligere kvalitet for borgerne.
Så på stort set alle områder går det den forkerte vej.
Det fortsætter, og det går den helt forkerte vej.
Så statsministeren er jo endt med at blive bureaukraternes statsminister.
Jeg tror, der er mange af os, der har svært ved at forstå, hvordan det kan gå så vidt.
I starten begrundede man det med at sige: Det er på grund af corona; vi skal ansætte en masse ekstra embedsmænd til at håndtere corona.
Det var bl.a. derfor, man måtte fordoble antallet af ansatte i Erhvervsstyrelsen.
De gik fra nogle og fem hundrede til over 1.000 ansatte, fordi de skulle lave coronahjælpepakker.
I dag er der ikke længere corona, men der er stadig væk over 1.000 mand ansat i Erhvervsstyrelsen, og jeg har ingen anelse om, hvad det er, de laver.
Jeg er lidt i tvivl om, om statsministeren har.
Og mit spørgsmål er bare: Set i lyset af at statsministeren ofte har talt om behovet for mindre bureaukrati og mindre administration, hvad er så statsministerens plan for at nedbringe bureaukratiet og antallet af folk, der arbejder med bureaukrati?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Først vil jeg sige, at jeg ikke er tilfreds med den her udvikling.
Det er jeg ikke, og vi er bestemt ikke i mål med det, jeg og vi ønsker os på det her felt.
Og det er ikke ensbetydende med, at vi ikke anerkender, at mange af dem, der sidder og arbejder også administrativt i den offentlige sektor, ikke udfører et vigtigt stykke arbejde.
Selvfølgelig gør de det.
Men balancen mellem dem, der arbejder direkte ude med borgeren, og dem, der arbejder bag skærmen, skal være bedre.
Så lad mig sige det først.
Der er mange andre områder, hvor jeg synes, det går godt i Danmark og også går bedre, men det her er jeg ganske enkelt ikke tilfreds med.
Når det er sagt, er der nogle områder, hvor vi med åbne øjne har valgt at ansætte flere, og det står jeg også på mål for.
Der bliver ansat flere i dansk forsvar.
Men der bliver også, når vi skal indkøbe så meget nyt, som vi skal indkøbe, nødt til at blive ansat nogle flere mennesker.
Vi har ansat flere i domstolene for at få nedbragt noget af den ventetid, der var.
Det står jeg på mål for.
Vi har ansat flere i skattevæsenet, fordi der desværre er nogle, der snyder i skat i vores land.
Det skal de ikke have lov til; dem skal vi komme efter.
Det står jeg også på mål for.
Så der er altså eksempler på, at vi med åbne øjne har valgt at ansætte nogle til at løfte nogle meget, meget vigtige opgaver.
Men samlet set er jeg ikke tilfreds.
Så går vi videre med næste skridt af det statslige arbejdsprogram, hvor vi, kan man sige, forfølger samme måde at arbejde på, og det vil sige simpelt hen reducerer antallet af administrative årsværk.
Så det er en opgave, som jeg til stadighed synes er vigtig.
Men det er klart, at der er nogle nuancer, og ikke mindst f.eks. det at få nedbragt ventetid ved domstolene er noget af det, vi har vurderet har været vigtigt.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-11-26:
Jeg kan godt forstå, at statsministeren er utilfreds med indsatsen på det her område, for det er jo ikke sådan en ny ting, at det her er en udfordring, eller at det er noget, som regeringen og statsministeren er begyndt at tale om for nylig.
Altså, i samtlige åbningstaler, statsministeren har holdt, i 2019, i 2020, i 2021, i 2022, i 2023 og i 2024, har statsministeren talt om behovet for mindre bureaukrati og mindre administration.
Og det er gået den stik modsatte vej, og nu, hvor man har taget fat, så reducerer man med 1.000, alt imens man bare de sidste 8, 9, 10 måneder har øget det med over 1.200.
Vi har jo fra LA's side været ret klare og tydelige.
Det, vi mener der er brug for, er jo en bindende bureaukratilov med inspiration fra en bindende klimalov, hvor vi har nogle bindende mål for, hvor meget vi skal reducere bureaukratiet og antallet af mennesker, der arbejder med bureaukrati.
Og det betyder jo, at hvis man vil ansætte flere til domstolene eller til skattevæsenet, eller hvis man siger, at nu skal vi have statsadministreret skolemad og kulturpas, og hvad ved jeg, og det skal vi ansætte nogle til, så skal man skære andre steder.
Men det lyder til, at statsministeren faktisk ikke rigtig har nogen plan.
Altså, har statsministeren ikke mere ambitiøse planer for at nedbringe bureaukratiet end at holde gode taler?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Jo, det har jeg bestemt, men man skal altid turde erkende, når man ikke er i mål med det, man ønsker sig, endnu, og det erkender jeg her.
Det er nu ikke sådan, at der ikke er sket noget.
Altså, hvis man eksempelvis ser på, hvad der er sket med Rigspolitiet, så har vi valgt at flytte ressourcer fra Rigspolitiet centralt ud til kredsene, mens jeg har været statsminister, og det har været en vigtig ting.
Hvis man ser på det, der lige er blevet vedtaget omkring folkeskolen, så fjerner vi ca. ni ud af ti mål.
Det kommer til at frigøre ressourcer til det arbejde, der skal pågå ude i den enkelte folkeskoleklasse.
Vi har lavet en ældrereform med mindre statsligt tilsyn og mere koordinering af tilsynet.
Det betyder mindre bureaukrati.
Så siger jeg bare lige her, og nu har jeg sagt det to gange, at jeg ikke er tilfreds med regeringens indsats på det her område.
Så det har jeg sagt.
Jeg synes så, Folketinget også skal overveje, om man er helt tilfreds med sin egen indsats.
For sagt med al respekt sker der altså ganske ofte det, når vi sidder og forhandler et område, at så er der også et ønske fra mange partier om mere bureaukrati, mere lovgivning, mere kontrol, faktisk også fra spørgerens eget parti.
Så jeg tror altså, det er klart, at ansvaret ligger hos os, men det er en opgave for os alle sammen at få det her reduceret, også når vi sidder og laver politiske aftaler.
Vi er ikke i mål endnu.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-11-26:
Der er ingen tvivl om, at vi alle sammen på forskellig vis og nok også i forskellige grader nogle gange kommer med forslag, der øger bureaukratiet, og at der jo også er noget bureaukrati, der kan siges at være godt.
Altså, det er 17.000 ekstra ansatte i de år, hvor statsministeren har været statsminister, selv om det har været et opmærksomhedspunkt siden hen.
Derfor mener jeg jo stadig væk, at det bedste forslag er det, som faktisk hele blå blok nu har fremsat som beslutningsforslag, nemlig en bindende bureaukratilov.
Og der er det jo interessant at høre: Hvad tænker statsministeren og regeringen om det forslag?
For hvis man ikke bider til bolle på sådan et forslag eller selv kommer med noget lignende – I må kopiere idéen; jeg behøver ikke at få æren; jeg er fløjtende ligeglad – så er det jo bare snak.
Og så er der vel ingen grund til, at danskerne i en valgkamp tror på, at ved at give 4 år mere til statsministeren får man mindre bureaukrati i stedet for bare mere af det samme.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Jeg har sjældent lyst til bare at afvise idéer.
Vil det gøre noget at få lovgivning på det her område?
Det lyder umiddelbart, som om der kommer mere bureaukrati ud af det.
Men i og med at vi ikke er i mål, vil jeg faktisk heller ikke bare stå og afvise, hvad der måtte være af gode idéer.
Det er rigtigt, at der er en enorm drivkraft i vores samfund hen imod det her, og det er sådan en stærk kraft på nærmest alle politikområder.
Og jeg mener ikke, at det er det, der skaber den store rigdom i vores samfund, at vi fortsætter ad den her vej.
Derfor er vi i gang på en række områder med at reducere det.
Men vi er ikke i mål endnu, og jeg har selvfølgelig tænkt mig at bruge tiden, også i den resterende valgperiode, til at få nedbragt tallet yderligere, sådan at vi, når vi kommer ind i en valgkamp, har flere resultater at stå på.
Og ja, efter en valgkamp er det så et arbejde, der kommer til at fortsætte.
Men vi er ikke i mål endnu.
Mona Juul (KF), 2024-11-26:
Tak for det.
Vi kender efterhånden alle sammen nogle, der har stået i vand til knæene, ikke sådan om sommeren ude ved stranden, hvor det er hyggeligt, men derhjemme i husene.
Det mere ekstreme vejr er jo ikke bare sådan en fiktionsserie fra fremtiden; det er også Danmark nu og her, for huse både i byerne og ved kysterne, for virksomhederne, for vejene, for vores tunneller, for vores natur, hvor vi kan se, at mere og mere sker, f.eks. ødelæggende jordskred.
Forleden mødtes jeg med en, der hedder Thorkild, som bor i Stenderup ved Kolding, og han har allerede mærket konsekvenserne meget kraftigt.
Han har brugt ½ mio. kr. på at hæve sit hus op på pæle, og så har han været genhuset i et år.
Det er jo vildt mange penge, men det er bare ikke pengene, der gør mest ondt, kunne jeg ligesom fornemme – det er det også – men det er det der med at have ondt i maven, mærke usikkerheden, utrygheden, frustrationerne og ensomheden i kampen mod mange af de ubegribelige regler, som vi ikke har formået at ændre på.
Det er derfor, vi i Det Konservative Folkeparti har fremlagt en plan for fremtidens klimasikring af Danmark.
Vi kan nemlig stadig væk nå det.
Vi kan nå at tage de nødvendige skridt, hvis vi udviser rettidig omhu, og rettidig omhu er nu.
Jeg synes faktisk, at vi politisk på tværs har været for dårlige til at tage situationen alvorligt.
Vi har ikke taget danskernes tryghed alvorligt på det her punkt.
Det er helt vildt, så mange penge det vil koste.
Derfor kan jeg simpelt hen ikke se, hvordan vi skal finde midlerne til det, når vi også skal finde dem til alt muligt andet, og slet ikke i de her år, hvor vi jo skal passe på Danmark og vores forsvar skal styrkes.
Så mit spørgsmål er helt enkelt: Hvad er regeringens planer, når det handler om klimasikring?
Hvordan er det, regeringen konkret vil håndtere det at forebygge og klimasikre Danmark?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Først vil jeg sige, at jeg heller ikke tror, at der er så langt mellem SF og Socialdemokratiet.
Vi foreslog Arnepensionen for år tilbage, og jeg tror, at SF var et af de allerførste partier sammen med Dansk Folkeparti dengang til at sige, at de gerne ville samarbejde om det, og så fik vi lavet Arnepensionen.
Jeg har haft mange samtaler med fru Pia Olsen Dyhr igennem årene omkring tilbagetrækning og pension, og jeg ved ikke, om der er mange forskelle imellem os, men de er i hvert fald små.
Så når det handler om tilbagetrækning og pension, ser jeg som socialdemokrat SF som en meget, meget naturlig samarbejdspartner.
Det er også vigtigt for mig her at understrege, at SF jo faktisk ikke er med i det velfærdsforlig, der er hele grundmotoren i det her.
Og vi står selvfølgelig ved den aftale, der er – og det gør SF også, det ved jeg godt – og derfor skal vi stemme næste år, og så har vi tid, inden der skal stemmes næste gang, dvs. i 2030.
Jeg sagde faktisk det her allerede i august.
I ordentlig tid inden 2030 ønsker vi en genforhandling eller en nyfortolkning, eller hvad vi nu skal kalde det, af velfærdsforliget, og det vil jeg gerne gentage her i dag, hvor det er blevet november.
Indledningsvis vil jeg erklære mig meget enig i meget af det, der er blevet sagt.
Det her er en kæmpestor opgave, og vi kan alle sammen mærke, hvor hurtigt det går med de klimaforandringer.
Derfor vil jeg gerne kvittere for, at Det Konservative Folkeparti er et af de få blå partier, der faktisk tager spørgsmålet omkring klimaforandringerne alvorligt.
Men Det Konservative Folkeparti står faktisk på vigtigheden af det her.
Det er jo også i det lys, tænker jeg, man skal se, at vi har kunnet lave en aftale omkring den grønne trepart, som også er vigtig i forhold til det her.
Klimatilpasning sidder vi og arbejder med.
Det første arbejde er kommet ud over stepperne, og vi sidder allerede nu og arbejder med det næste.
Det er rigtigt, at der skal foretages meget store investeringer, og det her er relativt komplekst, fordi det går på tværs af både kommuner og stat, det går på tværs af lodsejere, på tværs af, hvor vi bygger nye boliger, hvordan vi bygger diger, og om der i virkeligheden er noget klimatilpasning, der bliver forsinket de her år på grund af indsigelser mod, at det bliver bygget.
Altså, vi kan kun klimasikre Danmark, hvis der bliver bygget klimasikring rundtomkring, og det kan blive forsinket.
Og hvordan sikrer vi, at de arme mennesker – og jeg mener virkelig de arme mennesker – der er ramt af det her, får afdækket deres forsikringsforhold inden for en rimelig tid?
Der er rigtig, rigtig mange spørgsmål i det her, og derfor kommer vi jo til at lægge op til både yderligere aftaler på klimatilpasningsområdet og beredskabet i det hele taget, for de to ting kommer også til at hænge sammen.
Jeg kan godt lide begrebet rettidig omhu, og det er det, der skal udvises – enig.
Anna Falkenberg (SP), 2024-11-26:
Jeg vil nemlig gerne løfte den sag, fordi jeg tror, at de minder, vi har fra det, der skete for 10 år siden, hurtigt kan komme frem igen.
Færøerne har jo nu virkelig forsøgt at stå på den rigtige side, hvad angår konflikten mellem Rusland og Ukraine, og har lavet alle de samme sanktioner, som EU har, og det ville jo være ærgerligt, hvis der nu igen kom en konflikt imellem Færøerne og EU.
Det synes jeg ville være virkelig, virkelig ærgerligt.
En anden ting, som jeg også gerne vil spørge ind til, er det er med Rusland og hybridkrig.
Færøerne og for så vidt også Grønland er jo meget isoleret oppe i Nordatlanten og kan blive meget handlingslammet på kort tid, hvis søkablerne til Færøerne og Grønland ikke er der.
Sikkerhed er jo for så vidt et dansk ansvarsområde, som så bliver lavet i tæt dialog med Færøerne og Grønland.
Men hvordan ville regeringen se på, at man f.eks. begyndte at samarbejde i rigsfællesskabet om at øge resiliensen og udbygge søkablerne i Nordatlanten?
Kunne man tænke det som et slags fælles projekt i rigsfællesskabet?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Nu vil jeg sådan helt generelt ikke anbefale, at vi er transparente om, hvilket samarbejde vi har på sikkerhedsområdet, hverken i rigsfællesskabet, i NATO eller i alle mulige andre sammenhænge.
Der er selvfølgelig en stigende opmærksomhed på al form for kritisk infrastruktur, herunder søkabler, og det er også noget, vi drøfter inden for rigsfællesskabet.
Det er vi fuldt ud opmærksomme på, og bare det, at vi har den her diskussion i Folketingssalen, illustrerer jo, at verden er blevet mere urolig, og det er vi meget opmærksomme på, også hvad angår de interne ting i rigsfællesskabet.