Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-03-31:
Den socialdemokratiske ordfører indledte med at tale om kommissær Marianne Thyssens linje, og det havde jeg faktisk også lagt op til.
Det er også ret afgørende for mig og for Radikale Venstre, at der ikke findes økonomiske fremskridt uden sociale fremskridt og heller ikke sociale fremskridt, uden at økonomien er i orden.
Det er også helt grundlæggende for det fundament, som mit parti står på.
Men Marianne Thyssen spurgte også, da hun var i Danmark: Hvordan kan det egentlig være, at I her i Danmark er berettiget stolte af jeres velfærdssamfund og jeres høje lønniveau, men samtidig ikke rigtig synes at ønske, at andre europæiske lande skal kunne opnå de samme niveauer, de samme rettigheder og de samme muligheder?
Det, jeg til gengæld ikke hørte kommissæren sige, da hun fremlagde principperne, og som jeg ikke har hørt nogen repræsentanter for EU's institutioner sige, var, at de skulle ønske at undergrave den danske arbejdsmarkedsmodel.
Tværtimod har Kommissionen igen og igen bekræftet, at det på ingen måde er intentionen, og der er intet i Kommissionens foreløbige meddelelser og principper, der lægger op til det.
Alligevel er der på en eller anden måde en undertone af, at det nok er på vej lige om lidt, at de bare venter på at kunne sige det.
Men for mig giver det altså overhovedet ingen mening.
Det er jo lige modsat.
Jeg synes, at der ofte i den her debat bliver pustet til frygten, og der er meget få ambitioner på vegne af fællesskabet.
Vi kan og vi skal ikke underlægge andre EU-lande vores danske model for lovgivning og aftaler på arbejdsmarkedet og i socialpolitikken, men jeg synes, det er rigtig svært at forstå, hvorfor den sociale sikring, den tryghed, som vi har udviklet med den danske model, ikke skulle være noget, som vi også gerne vil hjælpe andre EU-lande med at udvikle deres bud på gennem EU's koordination på det her område.
Det findes der jo en ramme for, og det er den, Kommissionen ønsker at udvikle, i hvert fald i oplægget.
Derfor synes jeg, at det tit bliver sådan i den her debat, at det bliver fremlagt, som om det kommer til at ske på bekostning af os og vores egen model, hvis vi hjælper andre til at nå bedre niveauer, flere rettigheder og muligheder.
Men er det virkelig sådan?
Er der noget udtryk for, at det skulle være sådan, at vi gennem EU's koordinationsmetode, som er den, der findes på det område, undergraver egen lovgivning eller på nogen måde underminerer den danske model?
Hvis vi hjælper andre med at højne niveauerne og deler erfaringerne og ideerne og skubber på, undergraver vi så vores egne muligheder?
Det har jeg meget svært ved at se.
EU blev dannet ud fra grundprincipperne om mere og friere samhandel på tværs af nationale grænser, og siden er samarbejdet i takt med udviklingen i verden vokset og blevet et tværnationalt fællesskab.
Det er sket, fordi virksomheder har internationaliseret og digitaliseret – det, vi vel meget ofte populært, hvis man kan sige det, kalder globaliseringen.
Det har vi skullet imødegå også i det europæiske samarbejde for netop at sikre borgerne i det samarbejde.
Det har sikret bedre vilkår for miljø og klima; det har bevaret freden; det har intensiveret vores alle sammens velstand i Europa.
Men det er klart, at med udbygningen af det indre marked kommer der også flere fælles udfordringer, og en af de udfordringer er jo manglen på social sikkerhed for den europæiske borger, når den borger bevæger sig på tværs af grænser for at arbejde.
Og det er grundlæggende for EU, at samarbejdet er baseret på de helt grundlæggende rettigheder.
Dem har vi selv knoklet for at få med i de traktater, vi er baseret på: bekæmpelse af diskrimination på baggrund af nationalitet, køn, alder, seksualitet, race eller religion.
Det er helt fundamentalt i det samarbejde, at det er de grundlæggende europæiske og danske værdier, vi står på.
Jeg ser Kommissionens udspil om principper for en social søjle – en meddelelse, som nu er i høring bredere end nogen sinde – som et endda ret forsigtigt skridt i retning af at sikre, at vi i EU holder fast i at gøre det, som vi hele tiden har sagt at vi vil gøre, nemlig hjælpe hinanden til bedre vilkår.