Sophie Løhde (V), 2023-11-10:
Tak for det.
Vi behandler nu et beslutningsforslag om at give personer med insulinkrævende diabetes ret til at få tildelt en sensorbaseret glukosemåler.
Beslutningsforslaget er fremsat på baggrund af et borgerforslag, som har opnået minimum 50.000 underskrifter, og formålet er, at borgere med diabetes får en bedre behandling og en lettere hverdag.
Det formål kan man kun have sympati for, og vi er fra regeringens side meget optaget af, at vi får styrket og forbedret indsatsen på diabetesområdet.
En glukosemåler kan være et rigtig godt værktøj for mange, der lever med diabetes, til at kunne få større indsigt i deres sygdom og komme i bedre sygdomskontrol.
Det er en nyere teknologi, som over de senere år er blevet udbredt til flere og flere.
Det er rigtig godt, for vi skal skabe de bedste forudsætninger for, at borgere med diabetes, men også andre kroniske sygdomme bedre selv kan tage ansvar for håndteringen af deres sygdom, så følgesygdomme kan undgås og sundhedsvæsenet kan bruge ressourcerne bedst muligt.
Nødvendig behandling må selvfølgelig aldrig afhænge af patientens postnummer.
Derfor er det også en god nyhed, at Danske Regioners Behandlingsråd tidligere i år anbefalede, at alle voksne patienter med type 1-diabetes skal tilbydes sensorbaserede glukosemålere med alarm under hensyntagen til borgernes individuelle behov.
Jeg kan også forstå, at der er flere regioner, som i deres seneste budgetaftaler her for 2024 har afsat penge til sensorbaserede glukosemålere.
Det synes jeg er rigtig positivt.
Det ændrer dog ikke på det helt principielle, at borgerens behandling netop skal afgøres af den enkeltes behov og dermed jo på baggrund af en konkret og individuel lægefaglig vurdering af den enkeltes sygdom og behandlingsbehov, uanset om man har type 1-diabetes eller man har type 2-diabetes, og som led i vurderingen kan det jo f.eks. være relevant at se på, om den enkelte borger har særlige udfordringer med at regulere sit blodsukker eller har andre lidelser.
Dette er min ene anke imod dette forslag, nemlig at jeg synes, at vi i hvert fald politisk skal være varsomme med at gribe ind i en faglig beslutning, i forhold til hvad der er den rigtige indsats over for patienterne.
Jeg har det jo sådan, at dem, der har behovet, skal have det tilbudt – og det er ikke alle – men hvem der har behovet, er en lægefaglig vurdering.
Den anden anke, og det er selvfølgelig den lidt mere kedelige her en fredag eftermiddag, angår finansieringen.
Hvor kedeligt det end lyder, skal pengene jo komme et sted fra, og vi kan dermed heller ikke medvirke til at bruge penge på noget, som der ikke er anvist finansiering til.
Ikke desto mindre, og det er vigtigt for mig at sige, er det en vigtig prioritet for regeringen, at borgere med diabetes og andre får gavn af nye behandlingsteknologier.
Det er også baggrunden for, at vi med den brede aftale i Folketinget, tilbage ved sundhedsaftalen, afsatte midler til også at kunne styrke udbredelsen af behandling i eget hjem.
Der er konkret afsat 500 mio. kr.
Det er dog engangsmidler og dermed ikke varige driftsmidler hen over en længere periode, men en del af disse midler mener jeg også er relevante i forhold til at kunne bruges til at understøtte anvendelsen af teknologi, f.eks. på diabetesområdet, og det er jeg sådan set meget optaget af.
Den nærmere udmøntning af de 500 mio. kr. skal aftales med Danske Regioner og Kommunernes Landsforening.
Jeg forventer, at vi er færdige med forhandlingerne og kan indgå en aftale inden udgangen af året, og her har jeg også en helt klar forventning og et ønske om, at pengene også kommer diabetespatienter til gavn.
Tak for ordet.