Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-08:
Jeg vil bare sige tusind tak for en god drøftelse, synes jeg, og understrege, at regeringen mener, at civilsamfundet spiller en rigtig vigtig rolle i vores samfund.
Derfor skal vi også blive ved med at tænke civilsamfundet ind i den politikudvikling, vi laver.
Vi skal blive ved med tænke ind, hvordan vi kan gøre det bedre.
Nu er det ærgerligt, at fru Mette Thiesen netop gik ud af døren.
Med tanke på midler til det fremadrettet er det jo ærgerligt at høre, at de borgerlige partier skulle være ude af finansloven, for der er jo også den mulighed, at man går til regeringen og forhandler nogle midler hjem til området, så vi ikke kun skal sidde med SSA-reserven hvert eneste år eller de midler, der i forvejen er afsat varigt på området.
I det hele taget kunne man godt nogle gange ønske sig, at socialpolitikken fyldte mere hos partierne bredt set, således at der var lidt mindre råben op om, hvem det egentlig er, der skal have midler, hvad vi skal støtte og hvornår.
Men det kan vi jo tage en anden god debat om på et andet tidspunkt.
Det giver rigtig god mening, at civilsamfundsorganisationer, der har et meget stort fokus på integrationsområdet, social- eller boligområdet eller sundhedsområdet, også har en minister, som har en kærlighed til og arbejder tæt sammen med dem, når der skal udvikles nye initiativer på de forskellige områder.
Men når det er sagt, håber jeg på, at vi snart kan tage den diskussion op, som fru Katrine Daugaard fra Liberal Alliance kom ind på tidligere, hvor hun jo sagde, at det også kunne være rart at få gang i debatten om, hvad det egentlig er, de enkelte partier ønsker der skal ske i forhold til en grundfinansiering.
Hvad er det for nogle hegnspæle, vi skal have sat op?
Hvad er det for nogle forventninger, der er?
Hun forudsagde også, at det måske, når vi virkelig dykkede ned i det konkrete, godt kunne komme til at vise sig, at der faktisk var lidt forskellige tanker og meninger, og at det, når vi efter lidt tid begyndte at blive ærlige, ville vise sig, at partierne måske også stod lidt forskellige steder, selv om vi alle sammen går rundt og tror, at vi lige om lidt bliver forbrødret og mødes over en stor forkromet model.
Jeg glæder mig i hvert fald til, at vi på et tidspunkt bliver mere konkrete.
Jeg glæder mig til at få drøftet, også med civilsamfundsorganisationerne, nogle af de forskellige idéer og meldinger, der er kommet.
Nogle er enige om noget, men der er også nogle steder, hvor der er nogle forskellige synspunkter om, hvad det egentlig er, der skal ske.
Jeg glæder mig til, både sammen med partierne, men også sammen med civilsamfundsorganisationerne, at få afklaret de dilemmaer.
Nogle skal understøttes mere varigt, nogle skal i gang med et udviklingsarbejde, og vi skal have fundet en løsning for, hvordan det her skal vægtes, og hvordan vi gør det så åbent og transparent som overhovedet muligt, sådan at det bliver let.
Nu skal jeg ikke være sådan en lidt kedelig type, der har været lang tid i politik, og som siger, at det og det aldrig kommer til at ske.
Det skal I ikke høre mig sige, men uanset hvor meget vi bider til bolle på det her, kommer vi nok aldrig til at være et sted, hvor vi ikke vil se, at en eller anden form for civilsamfundsorganisation tænker i nye baner og prøver på at få finansiering til deres arbejde.
Og hvor skal de få den fra?
Ja, nu har jeg både prøvet det her i Folketinget som folketingsmedlem, hvor vi i sin tid forhandlede satspulje, og i regi af regionerne, hvor vi ikke kunne få kommunerne til at finansiere et bestemt initiativ.
Jeg skulle hilse og sige, at det var rigtig svært, at få et initiativ op at stå som f.eks. Eirsgaard, som jo er et sted under Landsforeningen Arbejde Adler og Røde Kors, hvor vi gerne ville samle de borgere op, der bliver udskrevet til hjemløshed fra hospitalerne.
Dem ville vi gerne sikre en løsning for, og der var ikke meget hjælp at hente rundtomkring, vil jeg sige.
Det var heller ikke sådan, at man i Folketinget stod og klappede i hænderne, og til sidst måtte regionen jo så prøve at finde midlerne til det.
Det vil nok mange steder stadig væk være et kludetæppe for mange af organisationerne.
Det siger jeg særlig, fordi jeg oplever, at det helt fantastisk positive ved civilsamfundets organisationer er, at de er rigtig gode til at tænke ud af boksen og tænke nyt.
De ser ofte hullerne i vores samfund og prøver på at gå ind og tage en rolle på sig.
Det er rigtig godt, og vi politikere vil hele tiden blive udfordret af, hvordan vi skal hjælpe med at understøtte dem, når de så gør det.