Morten Messerschmidt (DF), 2025-12-04:
Tak, formand.
Og tak for en spændende debat, som i hvert fald har givet mig anledning til at overveje, hvad den her regerings eftermæle bliver.
Vi ved jo, at den er død.
Vi ved også, at den senest er død den 1. november.
Så hvad bliver egentlig dens eftermæle?
Hvis man sådan kigger tilbage i historien blev Poul Nyrup Rasmussen f.eks. kendt for sit efterlønssvigt og så for at kalde Dansk Folkeparti for ikkestuerene, ikke sandt?
Hr. Lars Løkke Rasmussen gik for at skabe totalt kaos i hele Danmark, og jeg tror faktisk, at fru Mette Frederiksens eftermæle netop vil være det totale svigt og den afmagt, som den her regering viser i forhold til at håndtere det, som netop er de fleste danskeres sådan helt konkrete bekymringer i hverdagen.
I 3 år har fødevarepriserne bare galoperet derudad.
Man er endda så apatisk, at man tillader sig at sige til danskerne, at det er et it-problem, der simpelt hen gør, at vi i Danmark ikke er i stand til at håndtere de samme udfordringer, som man gør i Sverige, i Tyskland og i snart sagt alle andre EU-lande; det er et it-anliggende, at vi ikke kan få en differentieret moms i Danmark.
Det er jo et udtryk for en regering, som i arrogance, ignorance og inkompetence fuldstændig har glemt, at det er danskerne, de skal tjene.
Man blæser et eller andet spørgsmål op om, at man nok vil lave en ændring i pensionsordningerne.
Man kan ikke rigtig komme på noget.
Man kan ikke komme ud med, hvad det er, man vil.
Vil man stoppe den stigende pensionsalder?
Nej, det ved man ikke rigtig.
Selv Arne ovre i Sønderjylland er nu blevet så utilfreds, at han tilsyneladende ikke vil stemme på statsministeren længere.
Altså, de fleste danskere kan se, at udlændingepolitikken i Danmark er totalt ude af kontrol.
Hvad gør man?
Man gør ingenting.
Så den her regering vil blive kendt som den regering, der ikke så, ikke kendte og ikke løste de nok vigtigste problemer i Danmark anno 2025.
Der vil jeg derfor faktisk gerne, lidt usædvanligt, takke Enhedslisten for at fremsætte det her forslag.
For sammenholdt med den stigende pensionsalder og udlændingepolitikken er der ingen tvivl om, at den eksplosive vækst i fødevarepriser er det største problem, vi står over for lige nu.
Det er det største økonomiske, det største sociale og det største politiske problem, og når vi kan se, at andre lande kan håndtere det her på en anden måde, så udstiller det selvfølgelig den åbenlyse inkompetence, som den her regering har.
Man undskylder det med teknik.
Det, man skulle undskylde, var, at man ikke handlede.
Vi ved udmærket godt, hvorfor fødevarepriserne er høje i Danmark.
Det er de, fordi vi har EU's højeste momssats.
Det er de, fordi vi stadig væk har punktafgifter.
Det er de, fordi vi fører en fuldstændig vanvittig energi- og klimapolitik, hvor man bare tror, at man kan blive ved med at læsse vejafgifter, emballageafgifter, CO 2 -afgifter, landbrugsafgifter osv. osv. på, i forventning om, at det så bare er noget, industrien graver op af jorden.
Nej, det tages selvfølgelig på prisen, og det er forbrugerne, der betaler prisen.
Og hvad er så svaret, når man en sjælden gang bevæger sig ud af babelstårnet og kigger ud over det ganske land?
Ja, det er, at man da kan fjerne nogle chokoladeafgifter og nogle kaffeafgifter – og skulle vi så ikke, indtil næste valg er
afviklet, også lige suspendere elafgiften?
Det er endnu et billede på en total arrogance over for den danske befolkning.
Der er brug for, at alle punktafgifterne på fødevarer kommer væk, der er brug for en markant sænkelse af fødevaremomsen, hvor vi har foreslået og finansieret en halvering, og så er der brug for et grundlæggende opgør med den skøre, skøre klima- og energipolitik, der gør, at vi har nogle af Europas og vel også verdens højeste el- og energipriser.
Der kan jo i sidste ende kun være en, der betaler for alt det her vanvid, og det er forbrugeren.
Det er folkepensionisten, det er den studerende, og det er familiefaren og -moren, som bare ikke længere kan fylde indkøbskurven op, og konsekvensen er til at mærke og føle på.
Vi så forleden dag, hvordan der nu skal sættes lås på, som skal åbnes, hvis man skal have et pund oksefars, en mørbrad, eller hvad det måtte være.
Der skal en lås på helt basale fødevarer, vel at mærke de fødevarer, som statsministeren i valgkampen lovede endog den enlige mor ikke måtte blive dyrere.
Det er der, vi er nået til; fødevarepriserne har drevet danskerne til, at man skal overveje, om man vil stjæle, for overhovedet at få lov til at lave en omgang pasta bolognese til sine børn.
Det er ikke værdigt.
Det er skændigt, og det bliver utvivlsomt det eftermæle, som statsministeren og den her regering får.
Tak, formand.