Nick Hækkerup (S), 2020-06-02:
Tak for ordet.
Det er regeringens målsætning, at udvisningsdømte udlændinge i videst muligt omfang ikke skal afsone deres straf i Danmark.
Hvis det kan lade sig gøre, skal de oversendes til afsoning i deres hjemland, og hvis det ikke er muligt, skal de placeres i fængsler uden for Danmark.
Det sidste kræver selvsagt, at vi kan indgå en aftale med et land uden for Danmark om at leje eller købe fængselspladser.
Regeringen arbejder derfor målrettet på at finde udenlandske fængselspladser, som Danmark kan leje, med henblik på at udvisningsdømte kriminelle kan afsone deres domme for kriminalitet i udlandet.
Det er unægtelig et spørgsmål, som jeg prioriterer højt.
Der har i de seneste år været et kraftigt stigende antal indsatte over hele landet og derfor et alt for højt belæg i vores fængsler.
Den stigning gælder også antallet af udvisningsdømte.
Men vi har jo i virkeligheden en situation, hvor belægningsprocenten i Danmarks fængsler og arresthuse har passeret 100, og hvor vi i grove tal og i træskolængder kan sige, at vi har omkring 4.000 pladser, og i omkring 400 af dem sidder der folk, der er udvisningsdømte, og som i virkeligheden ikke skulle være i Danmark.
Det ville være 10 pct. af kapaciteten, som vi ville frigøre.
Så ikke alene vil vi sikre det, vi gerne vil, nemlig at de udvisningsdømte kommer ud af landet og ikke sætter deres fod her i kongeriget igen, men vi ville også kunne løse det kapacitetsproblem, som vi i øvrigt har.
Derfor er det sådan set både i vores interesse, men i virkeligheden også i de udvisningsdømtes interesse at komme til at afsone et andet sted, for de skal jo ikke reintegreres i Danmark eller resocialiseres til det danske samfund.
Så langt, så godt.
Men sådan som situationen er i øjeblikket, er det desværre ikke muligt at overføre udvisningsdømte til hjemlandet, med henblik på at hjemlandet overtager fuldbyrdelsen af fængselsstraffen.
Og leje af fængselspladserne i udlandet kræver jo, at der indgås en aftale med et eller flere partnerlande om det.
Og det er mildest talt ikke hverdagskost, at den slags aftaler indgås, og det skal ikke være nogen hemmelighed – jeg ved godt, at der kommer et forslag til vedtagelse, som vil rose den tidligere regerings bedrifter på området – at da jeg trådte til som justitsminister, var det for at sige det mildt ikke den her sag, der havde ligget øverst på den forrige regerings bord.
Det er der heldigvis lavet om på.
Jeg tror, at det, den forrige regering gjorde galt, var, at man ikke var tilstrækkelig opmærksom på, at begge lande selvfølgelig skal have en interesse i samarbejdet, ligesom det er med alle mulige andre samarbejder.
Der er vi så klogere, og det har vi taget højde for.
Men selv der er der nogle forhold, som der skal nås til enighed om, f.eks. hvilke regler og vilkår der skal gælde for afsoningen, krav til personalet, krav til tilsyn, prisen for pladserne osv. osv.
Det er faktisk en kompleks forhandling, og det tager tid, hvilket jeg er sikker på – nu gjorde hr. Morten Messerschmidt opmærksom på, at det her var et ønske, der var formuleret helt tilbage i 2006 – at mine forgængere, der jo var dygtige folk på posten, helt sikkert har arbejdet med og har været opmærksomme på behovet for at komme videre med.
Så er der det element, og det bliver vi nødt til at holde os for øje, at den her type aftaler er kontroversielle for modtagerlandet.
Lad os prøve at forestille os den modsatte situation, altså at vi skulle udleje danske fængselspladser, for at nogle andre kunne komme og afsone deres straf her i landet; det er jo ikke et drømmescenarie.
Derfor bliver man selvfølgelig nødt til at gøre det her med en vis forsigtighed.
Man kan jo ovenikøbet sagtens forestille sig, at den aftale, som måtte blive indgået, kræver lovændringer og dermed en parlamentarisk opbakning i modtagerlandet osv.