Rasmus Stoklund (S), 2022-10-06:
Tak, formand.
Nedtællingen er begyndt.
Den 1. november sammensætter danskerne et nyt Folketing.
Mange af os her i salen er selv på valg, andre gode kollegaer har valgt, at de nu vil åbne nye kapitler i deres liv.
Folketinget er bedre end sit rygte – sådan sagde to formænd for 2 dage siden, nemlig hr. Bertel Haarder og hr. Henrik Dam Kristensen.
Og når den 1. november oprinder, er det heldigvis heller ikke et valg for eller imod dårlige, usympatiske eller beregnende mennesker, som vælgerne skal træffe; det er et valg mellem forskellige idéer, forskellige analyser, forskellige holdninger, forskellige prioriteringer.
Men vores mål er ikke så forskellige.
Om vi er blå, røde eller midtimellem, stiller vi op, fordi vi ønsker det bedste for Danmark.
Og når det gælder Putins utilgivelige angrebskrig på et frit land, står vi sammen om at bakke Ukraine op.
Når vi i de kommende dage og uger mødes til debat i forsamlingshuse, gymnastiksale og på virksomheder, vil holdningerne brydes.
Sådan skal det være i et levende demokrati – i et demokrati, hvor vi kan være enige om at være uenige, og i et demokrati, hvor vi på tværs af holdninger respekterer vælgernes afgørelse.
Den vigtigste opgave lige nu er danskernes økonomi, altså Danmarks økonomi.
Priserne stiger, vi mærker det alle sammen, men dem, som har mindst, mærker det mest, som statsministeren sagde i sin åbningstale.
Ingen kan holdes skadesfri, men vi skal forsøge at holde skansen, bekæmpe inflationen med de redskaber, vi har, og undgå, at den trænger længere ind i danskernes hverdag.
Derfor har vi fremsat et finanslovsforslag, der lægger en dæmper på dansk økonomi, og der bliver fortsat vanskelige prioriteringer at foretage.
Men hvis vi tør træffe svære beslutninger, kan vi hjælpe dem, som har sværest ved at få hverdagen til at hænge sammen, og vi kan afbøde nogle af de værste konsekvenser.
Frem mod 2030 bliver vi 125.000 flere danskere på 70 år og derover og 50.000 flere børn under 7 år.
Pengene skal følge med, når der bliver flere børn og ældre.
Vores opgave er at sikre nok medarbejdere til at tage sig af dem.
Mange offentligt ansatte går på pension i de kommende år, og samtidig søger for få unge mennesker ind på centrale uddannelser som f.eks. social- og sundhedsassistentuddannelsen og pædagoguddannelsen.
Hvis vi ikke gør noget grundlæggende, risikerer vi, at det her bliver en ubrydelig negativ spiral.
Man kan ikke alene løse problemet ved at afsætte flere penge.
Hvert andet forsøg på at rekruttere en sygeplejerske er forgæves, og hvad hjælper det at oprette nye stillinger, hvis der ikke er nogen til at søge dem?
Vi må derfor se hele vejen rundt.
Det handler om, hvorvidt indretningen af vores uddannelser er attraktiv nok; det handler om, hvordan vi får gjort op med bureaukratiet, og hvordan vi sikrer, at medarbejderne får mere tid til at være sammen med patienterne i stedet for at sidde med deres iPad og papirarbejde.
Lederen og de ansatte skal have ansvaret og tilliden tilbage, og ja, vi skal også kigge på arbejdsvilkår og løn.
Som et ekko fra sidste valgkamp kalder mange i blå blok lønløftet for et bluffnummer.
Jeg tror, at mange kan huske, at I sagde det samme, da vi foreslog Arnepensionen.
Den er der nu mere end 40.000 danskere, som har fået tilkendt retten til.
Det viser, at politik kan gøre en forskel.
Vi kan udvikle og udvide velfærden, trække Danmark i en mere retfærdig retning, og alligevel vil nogle af jer i den stik modsatte retning.
Her er målet nulvækst og skattelettelser til dem, der har deres på det tørre.
Inflationen udhuler privatøkonomien; nulvækst og topskattelettelser udhuler velfærdssamfundet.
Op mod 40.000 stillinger skal nedlægges i det offentlige, hvis det står til hr. Søren Pape Poulsen.
Fru Pernille Vermund vil endnu videre: Hun vil nedlægge 100.000 stillinger.
Hvad skal vi så forvente som et borgerligt kompromis derimellem?
Hvem er det, vi skal undvære?
Er det børnehavebørnene, der skal undvære en pædagog eller en pædagogmedhjælper på stuerne?
Skal der være færre til at tage sig af de ældre på plejehjemmene, kortere besøg i hjemmeplejen, færre sygeplejersker og jordemødre på sygehusene og længere ventelister?
Vi kan ikke få svar, men vi bliver ved med at spørge.
Vi er allerede meget ambitiøse.
Vi har vedtaget en af verdens mest ambitiøse klimalove.
Vi er godt på vej i forhold til at indfri de mål, vi har sat os.
Der er lagt en køreplan, som løbende skal efterses af partierne for at se, om vi når tilstrækkelig hurtigt frem.
Derudover har vi jo også her i fællesskab bl.a. nedsat en ekspertkommission, som skal komme med anbefalinger til, hvordan vi f.eks. også får landbruget ind i det her, sådan at vi får lavet en CO 2 -afgift på landbruget.
Det vil være et stort og meget afgørende bidrag og et sted, hvor det er meget vigtigt, at der sker noget de kommende år.