Hans Kristian Skibby (DF), 2017-04-20:
Det lovforslag, som vi her behandler, har jo været relativt længe undervejs.
Diskussionen omkring stærkt stigende bidragssatser, kursskæring og kurtage har floreret længe, og med god grund har rigtig mange låntagere følt sig dybt provokeret af den tilgang, der har været til en lang række bidragssatsstigninger igennem de danske realkreditinstitutter.
I Dansk Folkeparti er vi sådan set ikke i tvivl om, at en række af de her begrundelser for at lade bidragssatserne stige har været både saglige og velbegrundede, men vi synes samtidig også, at det har været en provokation, at man har ladet det tage overhånd for at sige det ligeud.
Man har ligesom benyttet sig af lejligheden: Når konkurrenten gør det, gør vi det også.
Den situation kørte jo på længe, og det hele endte, kan man sige, lidt historisk sidste efterår, hvor det så var Nykredits tur til at varsle store stigninger, bl.a. på baggrund af man jo mente, at der kom nogle nye Baselkrav og der var nogle nye finansieringskrav, som skulle overholdes, og som man ikke kunne overholde med den nuværende soliditet.
Det kan der være gode, fornuftige begrundelse for som sådan, men vi må bare konstatere, at det f.eks. ikke har givet anledning til, at man har ændret på bidragssatsen, at Baselkravene er blevet udsat.
Tværtimod har man valgt at give en lønforhøjelse til direktøren på ikke mindre end 500.000 kr. om måneden.
Det siger jeg egentlig ikke, fordi jeg er specielt misundelig.
Jeg ville da ikke sige nej tak, hvis jeg fik tilbuddet, men jeg synes altså, at det giver nogle gevaldige forklaringsproblemer.
Det er også noget, som gør, at det kan være svært finde politiske dagsordener herinde, som skal tale for de her institutioner.
Vi gør det så langt hen ad vejen naturligvis alligevel, fordi vi jo samtidig også erkender, at vi i Danmark har verdens billigste realkreditmodel.
Vi er et af de lande, hvor man virkelig er i stand til, også med de udfordringer der er i dag, stadig væk at kunne tilbyde konkurrencedygtige boliglån, boligfinansiering, over for danske virksomheder og over for danske husejere.
Det er jo godt, og det er absolut forstandigt.
Det skal vi blive ved med, men vi er også nødt til at have respekt for, at der virkelig er mange danske låntagere, som bliver vildt provokeret af, at de f.eks. bliver overtalt til, at de da skal vælge det fastforrentede lån, fordi de så godt nok betaler en lidt højere rente, men til gengæld har de en stor vished om, hvad deres kommende økonomi byder på, og hvad deres faste boligudgifter er.
Det ved de, indtil de får ny post, hvori der så står, at nu stiger deres bidragssats og deres udgifter igen i deres realkreditselskaber.
Derfor var det jo, at Fair Bidragssats blev stiftet og rigtig mange tusind danske boligejere gik sammen i en fælles aktion.
Det synes jeg sådan set vi som politikere skal hilse velkommen.
Det var jo et wakeupcall, kan man sige.
Men Dansk Folkeparti erkender jo også, at vores realkreditmodel skal være funderet på et liberalt grundlag.
Vi skal samtidig også sige, at når man så stadig væk kommer ind i udfordringen omkring det, ja, så har vi jo god skik-regler, som jo bl.a. går ind og kigger på det i forhold til de vilkår, som der ligger i aftalerne, også i forhold til Finanstilsynet, over for dem, der er kreditformidlere, og dem, der udlåner penge, og som sikrer, at det foregår på et godt grundlag.
Ekspertudvalget kom jo med en lang række anbefalinger tidligere, og vi skulle så prøve, om vi kunne finde flertal for noget af det.
Der var jeg selvfølgelig på vegne af Dansk Folkeparti lidt ked af, at det tilsyneladende kun var Radikale Venstre, som støttede os i, at vi også skulle have indført det, der hedder anbefaling nr. 5, fra ekspertudvalget, hvor man jo klart tilkendegav, at vi selvfølgelig skal have det sådan, at man kan få halveret sin kurtage og sin kursskæring set i forhold til den periode, hvor man er varslet en forhøjet bidragssatsstigning.
Det betyder altså, at det skal være billigere for folk at kunne flytte deres lån, hvis de bliver ramt af en øget bidragssats, og det er det, der sker med det lovforslag, som vi står med her i dag.
Vi lægger op til noget af det, som Dansk Folkeparti har efterspurgt, netop at man som realkreditinstitut i varslingsperioden, som afgiver en låntager, kun opkræve op til halvdelen af summen af kurtage og kursskæring i forbindelse med flytning af låntagers lån til et fremmed realkreditinstitut.
Så er der jo også det, som ordføreren for Socialdemokraterne har været inde på, nemlig at vi jo også samtidig får gjort det sådan, at dem, der har et lån, som i forhold til ejendomsværdien overstiger 80 pct., ikke er stavnsbundet til det institut, de er ved, og er tvunget til bare at betale ved kasse et hos, havde jeg nær sagt.
Den åbenhed synes vi også der skal være, og det er også med til at bidrage til mobiliteten.
Også selv om Nationalbankens direktør og ledelse mener, at det var en rigtig dårlig idé, så er jeg faktisk glad for på vegne af Dansk Folkeparti at have foreslået det.
Vi er glade for det samlede lovforslag.
Vi synes, det er et rigtig godt skridt i den rigtige retning.
Vi ville gerne være gået længere, men vi støtter selvfølgelig lovforslaget, for det er jo en del af en politisk aftale fra januar.