Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-02:
Og der skal også lyde en tak til SF fra mig for den her debat.
Det er jo altid dejligt at få lov til at deltage i debatter inden for områder, man ikke normalt beskæftiger sig med, fordi man faktisk bliver klogere på det.
Så tak til jer alle sammen for det.
Der er jo ingen tvivl om, at der er brug for bedre normeringer i daginstitutionerne.
Kvalitetsmåling efter kvalitetsmåling viser, at børnene tilbringer mindre og mindre tid sammen med pædagogerne.
Undersøgelsen »Daginstitutionernes hverdag 2015« viser, at personalet i daginstitutionerne er bekymret for, hvilken betydning det har for børnene, at de ikke kan give tilstrækkelig omsorg.
26 pct. oplever dagligt eller flere gange dagligt, at de ikke kan tage sig af et barn med forstyrrende adfærd.
23 pct. oplever dagligt eller flere gange dagligt, at de ikke har tid til at tage sig af et barn, der har svært ved at komme med i legen.
Og det er jo bare nogle enkelte tal; jeg ved, at der er mange, mange flere, men det er unødvendigt at nævne flere, for vi ved alle sammen godt, at vi ikke gør det godt nok.
Jeg har også hørt og læst ministeren udtale flere gange, at hun i den grad bekymrer sig for børnene og familierne, og derfor er det også glædeligt, at regeringen har afsat 580 mio. kr. over de næste 4 år til daginstitutionsområdet.
Spørgsmålet er naturligvis, om det er nok, og ikke mindst hvordan regeringen har tænkt sig at anvende midlerne.
Jeg vil gerne give et par bud på, hvordan Alternativet tror vi kan løfte opgaven med en bedre kvalitet i institutionerne og et mere sammenhængende børneliv for vores yngste medborgere i det hele taget.
Vi vil gerne sætte institutionerne fri, også daginstitutionerne.
Det betyder, at vi skal sikre institutionernes ressourcemæssige rammer, som gør, at de kan opfylde vores forventninger om at give vores yngste generationer dagtilbud, som emmer af tryghed, af nærhed, af omsorg og af tid – ja, ikke mindst tid.
Men kvalitet udvikles bedst nedefra, og derfor er vi også principielt imod en for stram politisk styring af daginstitutionerne.
Vi politikere skal sikre de helt rette rammer, men vi skal ikke detailstyre institutionerne.
minimumsnormeringer har en tendens til at blive standard, og de låser institutionerne fast på at anvende de personalemæssige ressourcer på måder, som de ikke nødvendigvis selv fagligt og pædagogisk ville beslutte, hvis de havde fået lov til at råde selvstændigt over de samme ressourcer.
Derfor kan man også frygte, at krav om minimumsnormeringer skaber unødig meget bureaukrati og unødig mange dokumentationskrav, som vi ved institutionerne allerede i dag kæmper meget med.
Derfor foreslår vi, at man ressourcemæssigt afsætter de økonomiske midler til daginstitutionerne, som de faglige anbefalinger tilsiger.
Men vi vil til enhver tid slå et slag for, at det er institutionerne selv og ikke os politikere, som bestemmer, hvorledes ressourcerne anvendes.
Det skal være muligt for en daginstitution at tilrettelægge arbejdet fleksibelt efter lokale behov, så man ikke risikerer at måtte tilsidesætte egne faglige pædagogiske vurderinger, fordi vi politisk har bestemt, at det død og pine altid skal være sådan og sådan.
I sidste ende handler det om at have tillid til de enkelte institutioners ledelse, forældrebestyrelse og pædagoger.
Vi tror nemlig på, at alle vil børnene det bedste.
Så længe vi blot sikrer ressourcemæssigt ordentlige rammer, skal institutionerne nok vise os, hvordan de kan levere den kvalitet og omsorg og det nærvær, der skal til.
De faglige anbefalinger, som vi henholder os til, er fra rapporten »Ny Dagsorden for Danmarks Dagtilbud«, som blev udarbejdet af formandskabet for Rådet for Børns Læring i efteråret 2016.
Anbefalingerne går på, at børnegrupper bør være på maks. 10 vuggestuebørn og maks. 20 børnehavebørn, og at der bør være 3 medarbejdere pr. børnegruppe 6 timer dagligt i vuggestuegrupperne og 4 timer dagligt i børnehavegrupperne.
Derudover siger anbefalingerne, at medarbejdere ikke må være alene med børnegrupper eller i hele institutionen.
Lad mig til sidst lige nævne et par andre forslag, som vi helt konkret har til at styrke børns og børnefamiliers vilkår i Danmark.
Det ene forslag handler om, at vi ønsker at tildele sociale normeringer til institutioner med mange tosprogede børn eller børn fra udsatte familier.
Det andet forslag handler om, at vi mener, det er på høje tid, at man tildeler pædagoguddannelsen den anerkendelse, som den fortjener, og det vil sige, at man sikrer, at der er den samme taxameterordning for pædagoguddannelsen, som der eksempelvis er for læreruddannelsen, så de er på niveau med hinanden.
Så tak for debatten, og tak for at få lov til at være med.