Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-10-13:
Tak for det.
Vi kan godt tilslutte os lovforslaget i Alternativet, på trods af at vi også har nogle betænkeligheder ved det.
Men der er jo fordele og ulemper ved det her.
Vi mener, at lovforslaget her kan være med til at skabe noget mere balance i hverdagen hos nogle af de familier, som har brug for fleksible åbningstider, og også i høj grad hos nogle internationale medarbejdere, som vi kan tiltrække til Danmark.
Vi tror jo på og ønsker at fremme alt, hvad der hedder internationalt samarbejde, ikke mindst inden for iværksætteri- og innovationsområdet.
Så derfor er det positivt, at vi med det her lovforslag på en eller anden måde påtager os et samfundsansvar for at skabe de bedst mulige rammer for et godt familieliv og et godt børneliv.
Vi skal heller ikke glemme, at nogle af de selvejende og private institutioner kan noget andet, og vi hylder, lidt i stil med Liberal Alliance, også meget i Alternativet institutioner, som måske har nogle andre tilbud end de store offentlige institutioner, nemlig i form af at de er små og mere lokalt placerede.
Vi skal også huske at gøre opmærksom på lovforslagets ulemper.
Offentlige børneinstitutioner er et mangfoldigt børnested, hvor børn mødes på tværs af sociale lag.
Og derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi med det her lovforslag ikke kommer til at skabe A- og B-institutioner.
Det er noget, vi vil være opmærksomme på, i forhold til hvordan udviklingen bliver, for det er bestemt ikke noget, som vi ønsker at bidrage til fra Alternativets side.
Men vi hylder som udgangspunkt de private og selvejende institutioner, fordi de opstår ud af lokale og meget konkrete behov og derfor tilbyder et godt supplement til de her typisk meget store offentlige institutioner.
Vi mener i forhold til det her konkrete lovforslag, at det er helt afgørende, at der er helt vandtætte skodder imellem, hvad der foregår i børneinstitutionerne, i daginstitutionerne, og hvad der foregår i virksomhederne.
Og med det mener vi, at alt det, der foregår i daginstitutionerne, jo typisk har karakter af privatliv.
Man kommer til at høre noget om, hvad der foregår derhjemme.
Er mor og far ved at blive skilt?
Trives børnene ikke?
Alle de ting hører til i institutionernes liv, og derfor er det meget vigtigt, at der er meget vandtætte skodder, så den viden ikke bliver overdraget til virksomhederne, altså til ledelsen i virksomhederne.
Det er noget, der er vigtigt for os.
Men vi læser heller ikke ud af lovforslaget, at det skulle være muligt.
Så undrer vi os en lille smule over det med engelsk, tysk og fransk.
Man kunne spørge sig selv – det bliver der også spurgt til et sted i høringssvarene – hvorfor det f.eks. ikke kunne være italiensk, hvis f.eks. Ansaldo i forbindelse med metrobyggeriet ville etablere en filial i Danmark.
Hvorfor er det så kun engelsk, tysk og fransk, som man kan få dispensation til at have som hovedsprog?
Kunne man ikke forestille sig, at man kunne have andre sprog?
Det kunne være spansk, det kunne være tyrkisk, hvis det var en stor tyrkisk virksomhed, der slog sig ned i Danmark.
Så en eller anden form for fleksibilitet i forhold til valget af sprog, som man kan få dispensation til at have som hovedsprog, kunne vi godt efterspørge.