Karsten Hønge (SF), 2024-04-19:
Vores tre nationer skal tage hinanden alvorligt, og når en partner i vores fællesskab, nemlig Grønland, sidste år efter en proces på 6 år lægger et forslag til forfatning frem, savner jeg lidt, at der kommer lidt skub i processen.
En eventuel forfatning for Grønland påvirker jo ikke kun Grønland, men også de to andre nationer, Færøerne og Danmark.
Jeg tror, vi skal gøre os anstrengelser for at komme ind i substansen af, hvad det handler om, og på et eller andet tidspunkt skal vi vel nå frem til en form for konklusion.
Derfor vil jeg igen i dag slå et slag for, at vi nedsætter det, vi kan kalde en kommission for forholdet mellem Grønland, Færøerne og Danmark, og hvis det lyder lidt langt, kunne vi også bare kalde det en rigsfællesskabskommission.
Vi kunne give sådan en kommission et par år eller lidt flere til at komme med et udkast til en nyordning, en demokratisering, en modernisering, en opgradering af rigsfællesskabet eller måske faktisk til bare helt banalt at komme med et forslag til at bringe rigsfællesskabet mere i overensstemmelse med den faktisk eksisterende virkelighed mellem de tre nationer.
Efter fremlæggelsen af sådan en kommissionsrapport, en beretning eller et udkast – kald det, hvad I vil – kan vi jo bagefter afse et par år til omfattende folkelige diskussioner i de tre nationer.
Det vil både rense og ilte vores relationer.
Vi kan bare ikke vente helt så lang tid med at få ryddet op, og jeg vil i den forbindelse også herfra anerkende statsministerens oprigtige engagement i at få renset op i de her relationer.
Jeg fornemmer helt klart en åben og ærlig tilgang fra statsministeren til at se på vores relationer med nye øjne.
Respekt for det.
I den sammenhæng undrer jeg mig alligevel lidt over, at det skulle tage så lang tid at få sat skub i udredningen af spiralskandalen.
Jeg ved udmærket, at det tager lang tid at sammensætte det hold, der skal undersøge sagen, men når man nu står med en sag, der ligesom er gal nok i forvejen, hvorfor skulle det så lige tage den lidt for lange tid, der gjorde, at samarbejdet blev belastet yderligere?
Så vil jeg til gengæld også have lov at undre mig over, at de her afsløringer ikke har ført til selvransagelse i de grønlandske medier.
Jeg mener, hvordan kan en offentlig hemmelighed gennem årtier vente på at blive afsløret af et dansk medie?
Så kan man jo tænke: Gad vide, om der kan ligge andre ting?
Her skal lyde en opfordring til, at grønlandske medier også går mere selvkritisk til deres eget samfund.
Så vil jeg sige, at SF, når vi taler om sundhed, mener, at Danmark skal stille sig til rådighed med hjælp i det omfang, Grønland måtte ønske det, i forhold til at rulle ambitionerne i Sundhedskommissionens beretning ud.
Jeg synes, det er glædeligt, at naalakkersuisut har fremlagt en arktisk strategi.
Jeg vil vente til den arktiske redegørelse med at gå i dybere ind i det, men jeg vil da allerede i dag kvittere for, at den sikkerhedspolitiske strategi entydigt placerer Grønland i den vestlige demokratiske verden.
Det er vigtigt, at vi i rigsfællesskabet trækker samme vej, når det gælder de sikkerhedspolitiske spørgsmål, som jeg synes vi i fællesskab skal gøre alt, hvad vi kan, for at nå frem til en fælles tilgang til.
Situationen er stadig flydende, og det går ikke.
Grønland og Færøerne befinder sig i en stadig mere spændt sikkerhedspolitisk situation.
De trusler må vi som fællesskab stå sammen om at håndtere, så lavspænding fortsat kan være på dagsordenen.
Russisk oprustning og chauvinisme kombineret med kinesisk sult efter råstoffer
gør Grønland og Færøerne til potentielle brændpunkter, og vi kender jo så udmærket til de metoder, som de to regimer mod øst forsøger at påvirke stater med.
Selv store europæiske lande formår de at nå langt ind i systemerne på, før de opdages.
Og lad mig da bare minde om, at der lige nu pågår en undersøgelse om russisk bestikkelse af det yderste højre i Europa-Parlamentet.
Den nye aftale om import af fossile brændstoffer, som Nunaoil har indgået på selvstyrets vegne, giver højere priser for både virksomheder og private, fordi olieprisen er højere i dag, end den var sidst, Nunaoil skulle forhandle.
Det rammer hårdt både i fiskeindustrien og hos private, som allerede er tynget af inflationen.
Men der er også et, synes jeg, måske nogle gange lidt overset sikkerhedspolitisk aspekt, fordi Grønland er så afhængig af tilførsel af næsten alt via skibsfart.
Her ligger der en særlig udfordring.