Jens Joel (S), 2020-12-03:
Tak for det.
Mine børn er 1 og 3 år, og jeg er pænt nervøs og usikker ved tanken om, hvad jeg skal stille op, når de på et tidspunkt bevæger sig ud på det der internet
Jeg bliver endnu mere skræmt ved tanken om, at de havde været unge nu, for vi er på mange måder bagud i forhold til den teknologiske udvikling og i forhold til den kommercielle udvikling på området.
Vi har for nuværende simpelt hen en situation, hvor vi lovgivningsmæssigt, politisk og regulatorisk er på bagkant, og hvor mange af os som forældre – og der skal jeg selvfølgelig ikke skære alle over en kam – måske også er en lille smule lost, i forhold til hvad det er for en virkelighed, vores børn og unge bevæger sig i.
Det er en helt ekstrem forandring, der er sket på relativt kort tid, og det ville være meget mærkeligt, hvis ikke man havde brug for at kigge på, hvad vi nu skal gøre, hvad vi kan gøre bedre, og hvad de nye problemer og de nye farer er.
Derfor er jeg glad for debatten i dag.
Jeg er glad for, at SF har fremsat beslutningsforslaget, men jeg er selvfølgelig også glad for, at regeringen allerede sidste sommer nedsatte arbejdsgrupper til at kigge på det her, sådan at vi har et grundlag at gå i gang på.
Det er jo ikke sådan – jeg ved det i hvert fald ikke, men jeg er heller ikke i regeringen – kan sige, præcis hvad der ikke er med i de arbejdsgrupper, eller hvad der er med.
For de har selvfølgelig også et arbejdsrum i forhold til at kunne skubbe nogle dagsordener frem.
Men jeg er da helt sikker på én ting, nemlig at vi kommer til at stå på et bedre grundlag, når de har arbejdet, og at vi med udgangspunkt i det grundlag selvfølgelig skal have nogle politiske diskussioner om, hvad vi gerne vil.
De politiske diskussioner skal jo handle om, hvordan vi regulerer de platforme og de teknologiske aktører, så der er en diskussion om, hvad der skal være tilladt, hvad man må reklamere for, hvordan man skal deklarere ting, man reklamerer for, og hvilke funktioner der må være i apps eller spil eller på andre platforme.
Så der er jo en masse retsligt i det: Hvad er tilladt, og hvad er ikke tilladt?
For noget kan man helt sikkert beskytte dem imod ved at lave regler om, at noget er forbudt.
Noget andet handler om – fuldstændig ligesom vi i dag og i mange år har diskuteret det – hvordan vi gør vores unge til kritisk tænkende væsener, som kan stå imod et pres, hvad enten det kommer fra den digitale verden eller fra fjernsynet eller fra alle mulige andre steder, hvor man bliver påvirket.
Så jeg synes, det er todelt, forstået på den måde, at det både er noget med at lave regler og gribe ind og noget med at ruste sig bedre.
Det er en diskussion, som har fyldt en del her i Folketinget, fordi der heldigvis er mange partier på tværs af Tinget, som går op i det.
Det er en diskussion, som fylder meget i regeringen, og som fylder meget i Socialdemokratiet.
I går havde jeg besøg af vores gode venner i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom, som har sat sig ned og ud fra deres vinkel vurderet, hvad det er, de føler giver både presset og nogle af absurditeterne.
Altså, hvad er det for nogle ting, som de unge oplever som et pres i hverdagen, og som kommer derfra?
Hvad er det for nogle markedsføringsmekanismer, der er?
Hvad er det for nogle ting, vi ikke synes man skal reklamere for?
Hvordan modgår vi forskruede kropsidealer?
Hvordan undgår vi konkurrencen om, hvem der får flest likes, og den potentielt set psykiske sårbarhed, som følger af at være i konkurrence konstant?
Det er måske bare, fordi jeg er så gammel, at jeg selv synes, at det er svært at gennemskue, hvordan man skulle have håndteret det, men jeg synes, det må være svært aldrig at være offline – altså at man på en eller anden måde aldrig har fri, at man aldrig tjekker ud af de her ting.
Det synes jeg vi skal diskutere.
Ministeren nævnte et eksempel fra sidste sommer på en meget, meget ulykkelig sag, men jeg bliver jo næsten en gang om måneden ringet op af medier eller aktører, som spørger: Hvad med det her, som der nu er en influencer eller en virksomhed eller nogle andre, der har gjort?
Er det klogt?
Er det ønskværdigt?
Der må vi bare sige, at vi har brug for at gå mere strukturelt det.
Så mit oplæg vil egentlig være, at vi tager en drøftelse i udvalget om, hvad vi allerede nu ved vi gerne vil have taget fat på, og laver en beretning eller et eller andet.
Og at vi så tager fat på den anden drøftelse, så snart vi har en afrapportering fra arbejdsgrupperne.