Pernille Skipper (EL), 2022-02-08:
Det her er efterhånden ved at udvikle sig til at være sådan en længerevarende saga i Folketinget.
Første gang jeg stødte på eksemplet, var, da fru Karina Lorentzen Dehnhardt fra SF og jeg selv var retsordførere samtidig, og desværre er problemerne ikke blevet mindre end dengang.
De mennesker, som bliver taget med ulovlig narkotika, men som åbenlyst har et misbrug og nogle sociale problemer, skal ikke jagtes af politiet; de skal hjælpes.
Politiets ressourcer skal bruges på at jagte bagmænd, som tjener på at udnytte de mennesker, og den præmis er vi vist alle sammen rørende enige om herinde.
Allerede da vi lavede fixerummene, blev vi enige om, at politiets tid ikke skal bruges på at hetze de små fisk på gaden; den skal bruges på at fange dem, der virkelig tjener på det.
Derfor har vi jo aldrig kigget tilbage, da vi lavede fixerummene, og vi har aldrig kigget tilbage, da vi begyndte med den her skadesreducerende tilgang til stofmisbrug.
Det er bare så mærkeligt, at der så ikke er sket noget på lige præcis det her punkt, når alle Folketingets partier er enige om det.
Tilbage i 2007, som det er blevet sagt flere gange, blev det så muligt for politiet at give en advarsel til de mennesker, som besidder narkotika til eget forbrug, og som samtidig har et misbrug og nogle sociale problemer; det er altså ikke dem, der har store mængder på sig, som er beregnet til videresalg.
Vi fik at vide, at det var politiet fuldt ud i stand til at kigge på, og at de kunne vurdere det, også i situationen.
Det var ud fra en erkendelse af, at man ikke kan skræmme mennesker med bødeforelæg og alt muligt andet til at stoppe deres misbrug – de skal have hjælp.
Tilbage i 2016, hvor jeg var retsordfører, havde vi Søren Pind som daværende justitsminister i samråd om den selv samme problematik, og jeg har været tilbage og se mig selv spørge ham om, hvordan han var sikker på, at det nu ville blive bedre.
Der er faktisk sådan et gyldent klip, hvor Søren Pind siger, og nu parafraserer jeg en lille smule: Fordi jeg siger, at nu vil det ske, og nu har jeg sagt, at de skal rette ind.
Jeg troede næsten på Søren Pind, fordi han sagde det med sådan en hr. Søren Pindskhed, og alligevel er det faktisk ikke sket.
I 2016 blev der i de kommuner med landets fire største byer givet sammenlagt 60 advarsler; i 2021 blev der givet 61 advarsler.
Så mængden af advarsler er stort set ikke steget, og det vidner jo om, at der er noget galt ude hos politiet med deres arbejde.
Derfor er den her idé om et id-kort jo opstået og har været turneret vidt omkring, og også før valget havde Enhedslisten tilsluttet sig det.
Vi har fået det med i forståelsespapiret, og de fire partier, som besidder flertallet og er parlamentarisk grundlag for den siddende regering, har endda besluttet sig for, at det her ville de gøre, og så er der kommet nogle gode argumenter.
Derfor vil jeg ikke med det samme bare sige, at Enhedslisten støtter det her forslag, selv om vi fuldt ud er enige i alt, i hele identifikationen af problemet, og at det har varet for længe.
Jeg har den samme utålmodighed, som SF har, men jeg synes, vi skal bruge det som løftestangen til at få taget de der allersidste skridt for at få det her i orden.
Det kan være, at det, vi skal gøre i stedet for, er at lave den her afkrydsningsboks, hvor vi tvinger den enkelte politibetjent i alle sager om bødeforelæg ved misbrug til eget forbrug ligesom at få forklaret, hvorfor man ikke bruger advarsel i stedet for.
Det skaber noget mere bureaukrati for den enkelte betjent, ja, men så må vi gøre det, indtil det her er på plads og der er styr på sagerne.
Det kan også være, at der er en helt tredje mulighed, vi ikke har set endnu.
Det, der er det vigtige for mig, er, at hvis vi gør det her nu med en arbejdsgruppe og en beretningstekst og noget andet, så får vi sat en deadline for det.
Altså, vi skal have tid på, hvornår det arbejde så skal være slut, og hvornår de muligheder, som brugerorganisationer og politi kan se som en løsning, skal ligge som forslag, sådan at vi har muligheden for at træffe en beslutning som Folketing, og så vi ikke bare igen skyder det ud i det uvisse, for det er sagen for vigtig til.
Så igen tak til SF for at holde os alle sammen til ilden – det synes jeg vi skal bruge lejligheden til rent faktisk at få gjort.