Mai Mercado (KF), 2019-04-26:
Tak, formand.
Og tak for indkaldelse til dagens debat om autorisation af og tilsyn med psykologer.
Jeg bliver spurgt, om regeringen vil ændre de gældende regler, så psykologer fremadrettet ikke skal kunne praktisere uden autorisation.
En del af baggrunden for, at vi står her i dag, er en meget ubehagelig sag, som også har fyldt en del i pressen.
Her har en autoriseret psykolog udnyttet en sårbar klient, og Psykolognævnet har i maj 2018 midlertidigt frataget psykologen hans autorisation, fordi nævnet har vurderet, at han udgør en fare for klientsikkerheden.
Psykologen er senere idømt 3 måneders fængsel og frakendt retten til at virke som psykolog i 3 år for at have udnyttet en kvindelig klient seksuelt; dommen er nu er anket.
Sagen har været med til at rette fokus på de gældende regler om autorisation og tilsyn med psykologer, og det er jo sådan set meget godt.
For det er jo en alvorlig sag, og det er intet mindre end skandaløst, når en professionel, altså en autoriseret psykolog udnytter og misbruger en sårbar persons tillid.
Og der er heldigvis reageret fra retssystemets side, som der skal.
Når det er sagt og vi kigger på sådan generelle ændringer af systemet, så er jeg af den holdning, at vi skal være lidt forsigtige med at gribe til meget omfattende lovændringer på baggrund af enkeltstående sager.
Jeg mener også, at vi måske skal være lidt varsomme med at kaste os ud i meget omfattende ændringer, som kommer til at gælde for alle.
For ligesom at begrunde det vil jeg lige kort beskrive, hvilke opgaver psykologer i Danmark egentlig arbejder med, og beskrive det autorisationssystem, der gælder nu.
Jeg vil samtidig også give et kort rids over de klagemuligheder og det tilsyn, der allerede er på sundhedsområdet i forhold til psykologer.
Mange psykologer i Danmark arbejder med opgaver, der kan betegnes som sundhedsrelaterede.
Andre psykologer arbejder ikke konkret med sundhedsrelaterede opgaver.
De kan eksempelvis arbejde med mere overordnede strategiske opgaver.
Det kunne f.eks. være i en HR-afdeling i en virksomhed, organisation eller lignende.
Så hvornår må man kalde sig psykolog henholdsvis autoriseret psykolog?
Anvendelsen af begge titler er reguleret i psykologloven, og det fremgår af loven, at man kun må benytte betegnelsen psykolog, hvis man på et universitet eller anden højere uddannelsesinstitution har bestået en kandidateksamen i psykologi eller en ligestillet eksamen.
Psykologloven indeholder derimod ikke nærmere regler om, hvordan en person, som har uddannet sig til psykolog, må udøve sit erhverv.
Og en psykolog vælger selv, om vedkommende vil ansøge Psykolognævnet om en autorisation.
For at få autorisation skal man have bestået kandidateksamen i psykologi, psykologisk-pædagogisk kandidateksamen eller en ligestillet eksamen.
Og for at blive autoriseret skal man ud over sin kandidateksamen gennemgå en supplerende praktisk uddannelse af 2 års varighed.
Når man har fået en autorisation, har man ret til at anvende titlen autoriseret psykolog.
Psykolognævnet fører jo en liste over autoriserede psykologer, og den liste kan man se på nævnets hjemmeside.
Hvis man uberettiget anvender titlen psykolog eller titlen autoriseret psykolog, kan man blive straffet med bøde.
Hvad indebærer det så, at man bliver autoriseret psykolog?
En autorisation medfører, at ud over den yderligere uddannelse kommer psykologen også under tilsyn af Psykolognævnet, og det gælder både i forhold til psykologens faglige virksomhed og i forhold til den pågældendes egnethed til at udøve hvervet.
Psykolognævnet er en tilsynsmyndighed og altså ikke en klageinstans.
Det betyder, at Psykolognævnet selv beslutter, om der er grundlag for at rejse en tilsynssag mod en psykolog.
Psykolognævnets mere alvorlige afgørelser offentliggøres på nævnets hjemmeside med nævnelse af navnet på psykologen.
Det omfatter bl.a. nævnets afgørelser om fratagelse af autorisation, og det samme gælder altså også domme herom.
Hvis man ser mere snævert på de psykologer, der arbejder inden for sundhedssektoren, så er der dér særlige klagemuligheder og tilsyn.
Styrelsen for Patientklager kan på baggrund af en patientklage udtale kritik af en sundhedsfaglig behandling.
Det er dog en kritik af behandlingsstedet og ikke af enkeltpersoner.
Sundhedsvæsenets Disciplinærnævn behandler klager over konkrete sundhedspersoner, for så vidt angår virksomhed inden for sundhedsvæsenet.
Nævnet behandler klager over sundhedspersoner, der har en autorisation efter autorisationsloven på sundhedsområdet.
Det kunne eksempelvis være læger og sygeplejersker, men det kan også behandle klager over psykologer, uanset om de har en autorisation efter psykologloven eller ej.
Styrelsen for Patientsikkerhed fører tilsyn med den faglige virksomhed, der udøves af sundhedspersoner, der har en autorisation efter autorisationsloven, og det omfatter ikke psykologer, da de ikke kan autoriseres efter autorisationsloven på sundhedsområdet.
På organisationsniveau fører styrelsen et risikobaseret tilsyn med behandlingsstederne.