runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-11-25:
Tak for det.
Jeg tror, at når vi er nogle, der interesserer os en hel del for det her, er det jo ikke, fordi vi har en forventning om, at statsministeren hver dag skal ringe rundt til ministrene og spørge: Har I overholdt loven i dag, er det noget, I ikke lige har styr på?
Det er jo, fordi det er et helt erhverv, der bliver udslettet, og at man finder ud af: Hov, vi har simpelt hen givet en instruks her, der ikke er lovlig.
Altså, man har på de farme, hvor der ikke er smitte, og som ligger uden for zonerne, ikke hjemmel til at kræve dem aflivet.
Så synes jeg jo, at det er naturligt nok i så stor en sag, at en statsminister lige ringer til fødevareministeren eller får nogen til det og spørger: Hej, har du stoppet det her; har du stoppe det lovbrud, der er i gang?
Det er lidt det, der er meget svært at forstå, altså det, at det ikke bliver stoppet, når man nu har kendskab til, at det er ulovligt.
Hvorfor man ikke sikrer det i så stor en sag, er svært at forstå.
Det her er ikke en hverdagssag; det her er jo en kæmpe sag.
Jeg har svært ved at forstå, at statsministeren så ikke mener, at det skal vi lige have stoppet.
Derfor kan jeg ikke forstå, at statsministeren mener, at det er nok at skrive til Folketingets formand, og at hun ikke siger: Stop det, det er ulovligt.
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Jo, jeg kan fuldstændig en til en sætte mig ind i, hvordan det er at være minkavler i et land, som på grund af en global pandemi bliver nødt til at slå de dyr ned, som man måske igennem generationer har levet af og levet sammen med og bygget sit livsværk op på.
Og det forløb, der har været omkring minkavlerne, er kritisabelt.
Det har vi også sagt ved andre lejligheder, og jeg vil dybt beklage, at det er foregået på den måde, det er foregået på.
Så jo, jeg kan godt sætte mig ind i, hvor svært det er for minkavlerne, for deres familier, for deres medarbejdere og i øvrigt for de tilhørende erhverv og lokalsamfund.
Derfor havde det selvfølgelig – selvfølgelig – også været det mest korrekte og i mine øjne også nødvendige, at i det øjeblik, man fra myndighedsside bliver opmærksom på, at der ikke er lovhjemmel, skulle man have kommunikeret det til minkavlerne.
Peder Hvelplund (EL), 2020-11-25:
Tak for det.
Og tak til statsministeren for besvarelsen.
Der er ikke nogen tvivl om, at der er blevet begået alvorlige fejl i det her forløb, men jeg vil godt vende lidt tilbage til hele den proces, der ligger op til det, altså hvorfor regeringen ikke greb ind tidligere – hvorfor man fraveg det forsigtighedsprincip, man jo havde tilbage og indtil den 7. juli, hvor man aflivede besætninger med syge mink.
Den beslutning om at fravige det betød jo, at smitten på minkfarmene steg og faktisk steg eksponentielt igennem september måned.
Der opstod de her minkreservoirer.
Og der lå faktisk advarsler fra sundhedsmyndighederne om, at der var en konkret trussel.
Mener statsministeren, at man har gjort tilstrækkeligt for at passe på folkesundheden i Danmark?
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Altså, det har været regeringen og Folketinget og sådan set også offentligheden bekendt igennem nu flere måneder, at der er en risiko forbundet med minkavl.
Det har vi vidst.
Og så har myndighederne forsøgt – som jeg forstår det – nogle forskellige strategier for at få inddæmmet den smitte, der relaterer sig til mink, og har også skiftet strategi undervejs.
Det viser sig, at man ikke kan inddæmme den smitte, der er, og man kan ikke passe ordentligt på mennesker, hvad angår smitten fra minkene.
Oven i det kommer så den risikovurdering fra Statens Serum Institut, der handler om mutation og den risiko, der er forbundet derved i forhold til en fremtidig vaccine.
Og der står vi så i en situation, hvor det står sort på hvidt, at risikoen for menneskene i den her globale pandemi ganske enkelt er for stor med en fortsat minkavl, og derfor træffes den beslutning, der træffes.
Jeg vil bare igen gentage: At træffe en så vidtgående beslutning – den mener jeg ikke vi har belæg for at træffe, før vi gør det.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-11-25:
Tak for det.
Da statsministeren giver den ulovlige ordre på pressemødet, nævner statsministeren selv, at der nu iværksættes en nødplan for aflivning, og at den håndteres i regi af den nationale operative stab under politiets kommando og med bistand fra forsvaret og Beredskabsstyrelsen og hjemmeværnet.
Og de går så i gang med aflivningen af mink, efter at statsministeren på et pressemøde stiller sig i front for, at det skal gå i gang.
Efterfølgende finder regeringen ud af, at det er ulovligt, og der må vi så forstå, at grunden til, at statsministeren ikke gør noget for at stoppe den ulovlige ordre – hos forsvaret, hos NOST, hos politiet osv. osv. – simpelt hen er, at det er myndighedernes eget ansvar, og at det er de enkelte ressortministres eget ansvar.
Selv om man så i de efterfølgende dage kan se, at den ulovlige ordre ikke bliver trukket tilbage, og det kan statsministeren jo også se, så vælger statsministeren at – må vi forstå – sidde på hænderne og sige: Næh, det er ikke mit ansvar; det må de andre ministre klare; det må de selv klare hos myndighederne; jeg har ikke noget ansvar for det her.
Er det korrekt forstået, at det er det, der er begrundelsen for, at statsministeren ikke gør noget – altså at man bare mener, at det er de andres ansvar?
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
For det første mener jeg fortsat, at det er korrekt at informere Folketinget.
Det er også det, fødevareministeren gør til de relevante ordførere, og som jeg som statsminister gør til Folketingets formand.
Så lægger jeg selvfølgelig til grund, og det lægger jeg til grund, at de ansvarlige myndigheder og den ansvarlige minister sørger for ikke alene, at hjemmelen kommer på plads, men også at man får rettet op på de problemer, der er, herunder selvfølgelig får orienteret minkavlerne om, at der ikke er hjemmel til det, der er gjort.
Så ligger der jo også, synes jeg, det i nogle af spørgsmålene, om man på det tidspunkt skulle have sagt, at nu skal der slet ikke slås mink ihjel i Danmark.
Det vil jeg også mene er en forkert præmis, for i mine øjne er der meget stor forskel på at gøre opmærksom på, at der mangler hjemmel, og at det derfor er frivilligt at aflive dem, og så at man ligefrem skulle stoppe aflivningerne, hvilket jeg ikke kan se ville være forsvarligt i forhold til folkesundheden.
Dan Jørgensen (S), 2020-11-25:
Det er selvfølgelig fantastisk – og stor ros for det.
Når jeg som minister ikke er i stand til at imødekomme ønsket, hænger det sammen med, at der ikke på nuværende tidspunkt er hjemmel i loven til at ophæve en konkret arealreservation til fordel for en konkret opstiller.
Det vil stride imod hensigten med åben dør-ordningen, hvis formål bl.a. er at give alle lige adgang til at udnytte vinden på havet efter en åben dør-procedure.
En ophævelse af en arealreservation til fordel for én opstiller vil også stride imod det retssikkerhedsmæssige princip om lighed for loven.
Ophæves en reservation, er den således ledig for alle, der ønsker at opstille vindmøller gennem åben dør-ordningen.
Området kan altså ikke tildeles direkte til initiativgruppen, uagtet hvad man måtte mene om initiativet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-11-25:
Vi taler om en situation, hvor et erhverv i Danmark er blevet udslettet eller er i gang med at blive udslettet på baggrund af en ulovlig ageren fra regeringens side.
Det bliver vi nødt til at sørge for bliver undersøgt til bunds.
Vi bliver nødt til at sikre, at de ansvarlige bliver stillet til ansvar.
Og når man kigger på ministeransvarlighedsloven, som jo regulerer, hvordan ministre agerer, så fremgår det tydeligt, at hvis man som minister er bekendt med, at den pågældende handling, der ikke må foretages, bliver foretaget, og har undladt at søge dette hindret, så bliver man ansvarlig for den gerning, der sker – her den ulovlige handling, altså i virkeligheden at aflive alle raske mink i landet.
Sagen er om statsministeren.
Vi har nogle redegørelser, der jo siger rigtig mange ting, og der kommer rigtig mange spørgsmål på baggrund af redegørelserne.
Det, som jeg og andre gerne vil sikre vi får et svar på inden for de næste par timer,
er, hvorfor i alverden statsministeren ikke gjorde det, hun har pligt til, når hun ved, at der foregår en ulovlighed i hendes regering, nemlig får stoppet den ulovlige handling øjeblikkeligt – og om statsministeren ikke er enig i, at når man undlader det, så bryder man faktisk ministeransvarlighedsloven og dermed de regler, der gælder for ministres handlinger.
Jeg ser frem til debatten.
Jens Rohde (RV), 2020-11-25:
Hvad mener statsministeren med »at gøre opmærksom på«?
Hvem er det, der skal gøres opmærksom på det?
Altså, i det øjeblik, man finder ud af, at her er der noget, der ikke er lovhjemmel til, ville den naturlige reaktion så ikke have været, at man havde kommunikeret det med det samme og stoppet det, der foregår?
Det, man skal huske på, statsminister, er jo, at mens man erkender dette, er der myndigheder, der kommer ud i militærbiler og store dragter, ud til de her gårde, og forlanger, at det, der i hvert fald er opfattet som en ordre, bliver udført.
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Jeg bliver forelagt en sag søndag og reagerer meget hurtigt på den ved at oversende et brev til Folketingets formand, hvori det jo fremgår, at vi anmoder om en hastebehandling, så den lovhjemmel kan komme på plads.
Så det er en reaktion, og jeg mener også, at det er den rigtige reaktion.
Når det så kommer til Fødevareministeriet, synes jeg, det er helt åbenbart, at i det øjeblik man blev opmærksom på, at der ikke er lovhjemmel, så skal det jo kommunikeres både internt til regeringen, men jo i allerhøjeste grad også til Folketinget, offentligheden og ikke mindst til minkavlerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-11-25:
Det her er jo helt skævt.
Altså, hvis statsministeren søndag bliver bekendt med, at man administrerer på et ulovligt grundlag – så siger statsministeren, at man med det samme tager fat i det, at man beder Folketinget om at ændre lovgivningen – skal man da starte med at stoppe ulovlighederne, og når man så har stoppet ulovlighederne, kommer man til Folketinget og siger: Så vil vi i øvrigt gerne have hjemmel til at gøre noget andet end det, vi så gør, for det mener vi er begrundet i alle mulige ting, der er vigtige.
Og det har Folketinget jo tidligere i det her coronaforløb vist at have en utrolig stor forståelse for.
Men man bliver da nødt til at stoppe ulovlighederne først.
Så jeg må spørge statsministeren: Hvad gør statsministeren den her pågældende søndag for at være sikker på, at administrationen, regeringens administration, som udøvende myndighed i det her land ikke hviler på ulovlighed?
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Der er ikke noget skævt i det her, som der bliver sagt.
Der er en manglende lovhjemmel, og det er et problem.
Det er også et problem, at man i det øjeblik, man finder ud af hos den ansvarlige myndighed og i det ansvarlige ministerium, at der er en manglende lovhjemmel, ikke gør opmærksom på det med det samme.
Jeg mener, det er korrekt, som statsminister, at jeg orienterer Folketinget og i den anledning beder om, at hastebehandlingen af lovgivningen kan komme på plads.
Det mener jeg sådan set er en korrekt reaktion.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-11-25:
Tak for det, og tak til statsministeren.
Jeg mener jo sådan set, at der er en del, der tyder på, at statsministeren ikke har overholdt sin tilsynspligt, når statsministeren bliver oplyst om, at der ikke er lovhjemmel til det her, og statsministeren gentager også nu det, som statsministeren udtalte den 19. november: Da regeringen træffer beslutningen, bliver vi ikke gjort opmærksom på, at der mangler lovhjemmel.
Og det vil altid være sådan, at det er den ansvarlige minister, som sikrer, at der er lovhjemmel.
Statsministeren har jo ellers tidligere sagt: Vi har et utrolig lille statsministerium, som ikke driver noget i det politiske arbejde, og det passer ikke sådan lige til mit temperament, hvis det er mig, der skal være landets statsminister.
For så er det mit ansvar.
Det er det så ikke længere?
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Hverken jeg eller andre er havnet i nogen vildfarelse, men vi lægger selvfølgelig til grund for det beslutningsgrundlag, der forelægges for de beslutninger, der træffes i regeringen, at der er lovhjemmel til at træffe de beslutninger.
Normalvis er det sådan, at hvis man træffer en beslutning, der eksempelvis ikke er medholdelig, hvad angår EU-retten eller statsstøtteregler eller andre ting, så står det eksplicit i sagen.
Så vil jeg gerne have lov til at anholde en ting i spørgsmålet: Jeg behæfter ikke andre politikere med alle mulige ord, og det kunne jeg ikke drømme om, det gør jeg ikke her i salen, jeg gør det ikke til demonstrationer, jeg gør det heller ikke andre steder.
Jeg appellerer faktisk til det modsatte.
Jeg appellerer til, at vi har en ordentlig politisk diskussion med hinanden, at der er plads til uenighed, at en regering, når den begår fejl, anerkender og erkender det, men at vi også bliver på den opgave, der er blevet os givet, fordi opgaven er at få Danmark igennem den her krise.
Opgaven er lige nu at løse en aktuel situation omkring minkavlerne, men det er saftsuseme også vedholdende at blive ved med at redde så mange liv som overhovedet muligt og sørge for, at så få danskere som overhovedet muligt bliver smittet.
Nej, det er ikke korrekt forstået.
Og jeg mener heller ikke, det er en korrekt gengivelse af, hvad der foregik.
Pernille Vermund (NB), 2020-11-25:
Man kan jo betragte det her som sløseri, som virkelig dårlig regeringsførelse.
Man kan også betragte det som magtmisbrug, særlig i dagene og ugerne efter at regeringen har erkendt, at der ikke var lovhjemmel til at gøre, hvad man gjorde.
Og det har statsministeren ikke lovhjemmel til.
Så statsministeren fortsætter sin ulovlige ordre og misbruger den magt, som statsministeren er givet.
Det er fuldstændig utilstedeligt.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Men det er jeg enig i.
Og i forhold til det der med at klassificere det som beklageligt vil jeg sige, at man sikkert også kan finde andre ord at sætte på, som bedre beskriver, hvad det er, der er sket.
Det, som jeg bare prøver at give udtryk for, er, at det, der skete med det actioncard, ikke skulle være sket; at det forløb, der var, ikke skulle have været, som det var; at man retter op på det ved at tage fat i dem, som har fået samtaler efter actioncardet.
Og sådan, som det for mig ligger oplyst, er omkring 250 blevet kontaktet – omkring 8 er nået ned i den situation, hvor man siger: Det her er altså noget, der kommer til at ske under alle omstændigheder.
Og man har efterfølgende faktisk fat i de 8 og siger: Det var ikke sådan, det var; nu skal I høre, hvordan det rettelig er.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-11-25:
Tak for det.
Vedrørende de her actioncard, når vi nu er ved dem, er det jo helt klart, at der er begået en meget stor fejl, og politifolk har ringet ud til folk på baggrund af actioncard.
Kan justitsministeren bekræfte, om Justitsministeriet har haft eller ikke har haft nogen indflydelse på, hvad der stod i de actioncard, der blev brugt af politifolkene?
Har ministeriet sagt til politiet, at det skal siges på den måde, eller har man influeret stærkt og sagt: Det er sådan, vi vil have, at I udtaler i forhold til actioncardet?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det er et godt spørgsmål og et af de første spørgsmål, som jeg selvfølgelig også stillede – givet det sted, hvor jeg sidder.
Men hvad, der også er værd at sige – og det ved hr. Søren Pape Poulsen jo garanteret også – er, at allerede den 5. november er vi med til at sige til Rigspolitiet: Der er altså et hjemmelproblem her.
Peder Hvelplund (EL), 2020-11-25:
Tak for det, og tak til justitsministeren.
Nu sagde justitsministeren, at det her handler om juristeri og ordkløveri.
Men noget, der i hvert fald ikke er juristeri og ordkløveri, er jo, at der er borgere, der konkret er blevet kontaktet af Rigspolitiet med en formodning om, at der var lovhjemmel til, at de skulle aflive deres mink.
Og der siger ministeren også, at det er beklageligt.
Jeg synes måske, at det er lige slapt nok at sige, at det her er beklageligt, for det er jo en temmelig alvorlig sag, at en myndighed henvender sig til en borger uden at have lovhjemmel og forsøger at påtvinge borgeren en handling.
Så derfor vil jeg godt høre justitsministeren: Hvordan sikrer vi, at det her ikke kommer til at gentage sig?
Hvordan sikrer vi, at det her bliver noget, der kun sker én gang og ikke kommer til at gentage sig?
For det er jo en temmelig alvorlig krænkelse af borgernes frihedsrettigheder.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Jeg bruger stort set al min tid på at sikre, at der er tryghed i Danmark, og at forbrydere bliver fundet og dømt og straffet, og der er ingen som helst grund til at skrue sig op i en retorik, hvor der kommer en antydning af, at i dette felt, hvor jeg kigger, befinder statsministeren sig også.
For det er simpelt hen ikke tilfældet.
Der er ikke tale om grundlovsbrud, der er ikke tale om lovbrud.
Carl Valentin (SF), 2020-11-25:
Af ren interesse: Hvis der nu opstår sådan en lignende situation igen med smittespredning i animalsk produktion, vil proceduren jo skulle være den samme, nemlig at man skal danne et flertal for at kunne træffe sådan en beslutning, og hvis vi nu er i sådan en situation igen, mener ministeren så egentlig, at lovgivningen burde være indrettet på en måde, der gjorde det lettere for en regering at bekæmpe en epidemi i sådan en situation og slå samtlige dyr ned?
Eller hvad tænker ministeren om det?
Pernille Vermund (NB), 2020-11-25:
Det er jo blevet justitsministerens opgave at få statsministeren frikendt på forhånd, en noget utaknemlig opgave, som jeg synes ministeren slipper temmelig ringe fra, hvis man må sige det sådan.
Justitsministeren har sat nogle af sine mere end tusind højtuddannede jurister på sagen, og pressen og danskerne skal åbenbart overbevises om, at statsministeren slet ikke gav en ordre om at aflive alle mink i Danmark; det var åbenbart bare noget, som politiet og hæren og Fødevarestyrelsen og danskerne og alle minkavlerne fuldstændig havde misforstået, og det er jo, hvad der kan ske i sådan en socialdemokratisk retsstat, må man forstå.
Men faktum er jo, at loven er brudt, at ansvaret ligger ét sted, nemlig hos statsministeren.
Så jeg bliver nødt til at spørge: Er det justitsministerens opgave og Justitsministeriets opgave at få frikendt fru Mette Frederiksen?
Eller er det ikke nærmere Justitsministeriets opgave at sikre lov og orden i Danmark, og at forbrydere bliver fundet, bliver dømt og bliver straffet?
Mette Frederiksen (S), 2020-11-25:
Det er jeg helt og aldeles uenig i, og der er ikke tale om magtmisbrug.
Det interview, der henvises til her, gives på et tidspunkt, hvor der er fuld klarhed i Danmark om, at der ikke er lovhjemmel.
Det er ikke til diskussion.
Regeringen har meddelt, at der ikke har været lovhjemmel til den melding, der er kommet på pressemødet.
Men det ændrer jo ikke på sundhedsrisikoen.
Det siger sig selv, at det er helt afgørende at kommunikere, at der ikke er lovhjemmel, og derfor kan det ikke betragtes som en ordre, at minkene udenfor sikkerhedszonen skal aflives.
Men det ændrer jo ikke på, at minkene bør aflives, fordi de udgør en alvorlig sundhedsrisiko for de mennesker, der bor i Danmark, og det er og bliver regeringens – og i mine øjne også Folketingets – vigtigste opgave at passe på folkesundheden.
Men det skal selvfølgelig foregå på et grundlag, hvor der er hjemmel.
Det siger sig selv.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det er nu næsten 9 måneder siden, den første dansker blev testet positiv med covid-19.
Det har alt i alt været nogle vanskelige måneder, men Danmark er, når vi sammenligner os med omverden, i hvert fald indtil videre kommet igennem epidemien – ikke mindst takket være en enorm indsats af vores myndigheder og den danske befolkning.
Det er vigtigt at minde om.
Regeringen sagde allerede tilbage i marts, at der givetvis ville blive begået fejl i håndteringen af epidemien.
Og som statsministeren har været inde på, er der desværre mange ting i det her forløb, som er gået galt.
Det er der selvfølgelig grund til at beklage, det er der grund til at undskylde, og det har regeringen gjort.
Og det er fair, at vi har en kritisk debat om håndteringen af det her forløb.
Der, hvor debatten for mig at se kører af sporet,
er, når den bliver gjort til et spørgsmål om jura, når der bliver råbt »grundlovsbrud« eller »ulovlig ordre« i flæng.
Derfor vil jeg gerne benytte de 1 minut og 52 sekunder, jeg har, til at prøve at få debatten tilbage på sporet.
For det første er det simpelt hen ikke rigtigt, at regeringen skulle have givet en ulovlig ordre.
Som det fremgår af Justitsministeriets notits af 18. november kan en udtalelse på et pressemøde ikke udgøre en ordre til borgerne, i dette tilfælde minkavlerne.
Det er derfor retligt set
forkert at omtale udtalelserne på pressemødet som en ordre.
Som det også fremgår af notitsen, har udtalelserne på pressemøder og andre politiske udmeldinger ikke retsvirkninger for borgerne.
Udtalelserne er derfor heller ikke omfattet af legalitetsprincippets krav om hjemmel.
Det bliver ikke mere rigtigt af, at man siger, at hvis udtalelserne havde været regler eller afgørelser, ville de have krævet hjemmel.
Pointen er, at ingen minkavlere er juridisk forpligtet af de udtalelser.
Og så er der garanteret nogen, der vil beskylde mig for at bedrive juristeri og ordkløveri, men hvis man i den offentlige debat beskylder nogen for at have handlet ulovligt, så må man også finde sig i, at man må diskutere med juridiske argumenter.
Med andre ord: Hvis man kvalificerer noget i juridiske termer, bliver man sådan set også nødt til at tage debatten med juridiske modargumenter.
Så er der et andet spørgsmål – hvad der rent faktisk er sket ude i virkeligheden – og som Fødevarestyrelsen har oplyst, så er faktum, uanset hvor kritisabelt og beklageligt forløbet har været, at myndighederne fra alt, hvad der ligger oplyst, ikke har aflivet mink uden for smittezonerne, hvor der jo er hjemmel til aflivning.
Så de aflivninger, der er foretaget af myndighederne, er sket med hjemmel, og hvis der er minkavlere, der har lidt tab, fordi de har handlet i overensstemmelse med myndighedens beskeder, så vil der efter omstændighederne kunne være krav på erstatning.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-11-25:
Tak for det.
Det er rigtigt, at det er juristeri og ordkløveri fra justitsministerens side, men det er vel fair nok, når man er justitsminister.
Jeg vil egentlig gerne bede ministeren om at redegøre for, hvorfor ministeren ikke standsede indsatsen fra politiet, indsatsen fra forsvaret, som var gudskelov sjældent indsat mod egne borgere, straks.
Hvorfor stoppede man ikke det her straks, da justitsministeren bliver opmærksom på, at det her var en ulovlig ordre?
Der var ikke lovhjemmel til aflivning af raske mink.
Hvorfor var det egentlig, at man så ikke sagde det til politiet?
Det er vel dog trods alt ikke den nu tidligere fødevareministers skyld den her gang.
Hvorfor stoppede justitsministeren det ikke?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det kan der gives mange svar på.
Der kan være det svar, at det nu ikke drejer sig om at gøre, hvad der er populært eller nemt, men hvad der er rigtigt.
Det er bare super vigtigt at holde fast i, at når man siger, at der skete nogle ting på det pressemøde, som man vil kvalificere som grundlovsbrud eller ulovligt eller alt muligt andet, står det simpelt hen på en forkert juridisk præmis.