Jan E. Jørgensen (V), 2021-03-23:
Men jeg vil bare fastslå, at det eksempel, som hr. Peter Skaarup nævner, er jeg fuldstændig enig i skal straffes hårdt, og det er en af de måder, vi kan få skovlen under banderne på.
Men der kan også være tilfælde som f.eks. den unge mand, jeg fortalte om, som har en bedstefar, der var frihedskæmper, og han har dengang arvet hans gamle våben.
Det er jo ikke den type forbrydelse, som vi mener skal straffes hårdt og længe.
Og der kan det være en rigtig god idé, at domstolene har mulighed for selvfølgelig at straffe, men så ikke straffe helt så hårdt som de her typer af tilfælde, som det var tiltænkt at ramme med lovgivningen.
Tak for det, og tak for ordet.
Tak til Dansk Folkeparti for at rejse denne vigtige forespørgselsdebat.
DF spørger om regeringens holdning til minimumsstraffe, herunder eksempelvis vanvidsbilisme, grov vold og sædelighedsforbrydelser.
Og jeg kan godt sætte mig ind i DF's ønske om, at det skal straffes, når vi taler om så alvorlige lovovertrædelser, og at det skal straffes hårdt.
Derfor kan det selvfølgelig være fristende at sætte et eller andet antal på, i forhold til hvor meget det i hvert fald skal straffes som minimum.
Tag nu f.eks. den vanvidsbilist, der for nylig kørte direkte ind i en mor og hendes kun 5-årige datter på Peter Bangs Vej lige på grænsen til Frederiksberg i september.
Moren blev kvæstet, den lille pige blev dræbt på stedet, og manden var bagefter så fej, at han flygtede til fods, men blev heldigvis senere pågrebet af politiet.
Senere har det så vist sig, at han minsandten havde adskillige domme bag sig, og at det ikke engang var første gang, at han havde påkørt et andet menneske.
I 2019 ramte han, også i påvirket tilstand, en ung kvinde, som havnede i koma.
Og derfor er det nok meget godt, at det ikke er os politikere, der fastsætter straffene, men at vi har domstole til at gøre det.
De får sagen belyst og får alle aspekter med, inden de fælder dom.
Der er flere herinde, der kan huske knivloven tilbage fra 2008, hvor man netop fastsatte en minimumsstraf.
Man sagde, at det minimum skal give 7 dages fængsel at gå med kniv.
Og det resulterede jo så i, at der kom nogle sager med bl.a. håndværkere, som var blevet stoppet af politiet, og fordi de havde en hobbykniv liggende i handskerummet, skulle de altså 7 dage i fængsel og fik en plettet straffeattest.
Der kunne alle, tror jeg, se, at det nok ikke lige var så smart.
Minimumsstraffe kan være uhensigtsmæssige.
Der kan altid være sager, hvor det er undtagelsen, der bekræfter reglen, og hvor der er grunde til, at en minimumsstraf vil være for høj en straf at give i det konkrete tilfælde.
Men det betyder jo ikke, at strafniveauet ikke skal være på niveau med forbrydelsernes alvor, og derfor ser vi frem til den uafhængige undersøgelse, der er blevet bebudet, og som netop skal afdække mange af disse forhold.
For vi har jo en situation, hvor vi i nogle straffelovsbestemmelser og særlovbestemmelser har en strafferamme, som bliver udnyttet til maks. Ved f.eks. manddrab og narkoforbrydelser går man op til maksimum i en lang række sager.
Og så er der andre sager, hvor man ligger og roder nede i den laveste tredjedel og højst går op til halvdelen.
Der er ikke rigtig nogen fornuftig forklaring på, hvorfor domstolene benytter strafferammerne i så forskelligt omfang, som tilfældet er.
Det, vi i stedet for skal gøre – frem for at foreslå minimumsstraffe – er, at vi i bemærkningerne til loven skal skrive, hvad vi forestiller os at normalstraffen skal være.
Altså, et typeeksempel på den pågældende lovovertrædelse forestiller vi os straffet sådan og sådan.
Og så kan man selvfølgelig gå op.
Hvis det er en alvorlig forbrydelse, skal man op i den øverste del af strafferammen, og er det en mindre alvorlig forbrydelse, hvor der er diverse formildende omstændigheder, der gør sig gældende, skal man ned i den nedre del.
Vi har jo også straffelovens §§ 81 og 82, som netop fortæller, hvad det er, domstolene skal lægge vægt på som formildende omstændigheder, og hvad det er, de skal lægge vægt på som skærpende omstændigheder.
Vi skal nok passe på, at vi ikke går alt for meget i detaljer som lovgivere med, præcis hvordan domstolene skal dømme.
Vi har en tredeling af magten, og dommerne skal dømme efter loven, men vi kan godt blive bedre til at fastslå, hvad det er, vi opfatter som et fornuftigt strafniveau.
Så altså, vi kan ikke støtte forslaget om minimumsstraffe, men vi vil gerne sige tak til Dansk Folkeparti for at rejse debatten.
Så har jeg et forslag til vedtagelse, som jeg gerne vil læse op på vegne af Venstre og Liberal Alliance.
Det lyder som følger: Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at strafferammen bør udnyttes, så en grov forbrydelse straffes i den øvre del af den relevante strafferamme og en mildere forbrydelse i den nedre del af strafferammen.
I en række domme synes dette spektrum ikke at være udnyttet, og Folketinget hilser derfor med glæde, at regeringen i 2021 vil lade forholdet være genstand for en nærmere undersøgelse.
Domstolene bør i mindst muligt omfang være bundet af minimumsstraffe.«