runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Zenia Stampe (RV), 2024-04-02:
Det kan jeg godt bekræfte.
Det, der er ved grundvandsforurening,
er jo, at grundvand nogle gange er 50 år om at dannes, altså om at sive ned som overfladevand og blive til grundvand, og derfor er der jo nogle gange tale om forureninger, som ligger flere årtier tilbage.
Omvendt må vi jo bare sige, at selv om vi har skærpet lovgivningen igen og igen, finder vi også hele tiden ud af, at der er ting, vi ikke har taget højde for.
Det er derfor, at vores tilgang er, at i fremtiden skal der overhovedet ikke sprøjtes på vores grundvand.
Der skal ikke sprøjtes i de boringsnære beskyttelsesområder, og der skal heller ikke sprøjtes der, hvor grundvandet bliver dannet.
For der er ting, vi ikke ved i dag, men som kan vise sig at være problematiske om 5-10 år, når vi måske er blevet bedre til at finde nogle af de her stoffer osv. Det er i hvert fald den erfaring, vi har lige nu, og derfor er vi tilhængere af et totalt paradigmeskifte, der betyder: Ingen pesticider oven på grundvand – slut!
Erling Bonnesen (V), 2024-04-02:
Er den radikale ordfører enig i, at vi faktisk her i Danmark formentlig har verdens skrappeste godkendelsessystem i forhold til pesticider?
Nu kan jeg jo ikke stå og folde det helt ud her, men jeg er helt sikker på, at ordføreren kender det.
Zenia Stampe (RV), 2024-04-02:
Vi har et af de skrappeste, og jeg er ret sikker på, at vi også har et af de dyreste systemer.
Så har vi VAP-marker, altså det her varslingssystem, hvor vi tester forskellige pesticider for, om de overhovedet kan trænge ned.
Og så har vi hele grundvandsovervågningen.
Det er et kæmpestort dyrt system, hvilket i sig selv også er en grund til, at vi skal stoppe med at sprøjte oven på vores grundvand.
Så kan vi også fuldstændig slippe for det kæmpestore bureaukrati, vi har omkring vores grundvand, udelukkende fordi vi tillader, at der bliver sprøjtet oven på grundvand.
Peter Kofod (DF), 2024-04-02:
Tak for det, formand.
Rent drikkevand er en populær mærkesag.
Det kan man høre.
Indtil videre er det alle ordførere, inklusive mig, som har villet nævne det, at det jo er enormt positivt at have rent drikkevand.
Vi bruger det mange gange om dagen, vi er dybt afhængige af det, så det er svært at være uenige om.
Det, det her vel i virkeligheden handler om, er dem, der skal betale.
For der er nogle, der har en økonomisk interesse i at drive det, der er på overfladen af jorden, hvor vand samler sig, og så er vi nogle andre, der har brug for at bruge det, der siver ned i jorden og er mange år om det, og som vi skal hive op igennem vores vandhaner.
Jo, selvfølgelig skal vi det, for der er nogle folk, der har belånt deres ejendom og har en eller anden forventning om, at man i x antal år kan gøre nogle ting på det her stykke land, som man på fuldstændig lovlig vis har erhvervet sig.
Det kan vi selvfølgelig ikke komme at tage fra folk.
Så er der den mere mindelige løsning, og det er, at man prøver at lave nogle frivillige aftaler, at man prøver at nå til enighed der, hvor det er muligt, at man som myndighed tager ud og snakker med sine folk, at man tager ud og taler med landmændene om, om man kan lave en eller anden frivillig aftale, der mindeligt er i alles interesse – forbrugere, landbrug, os, der skal bruge vandet.
Det må være det fornuftige, og derfor synes jeg egentlig også, at det, der ligger i det her forslag, meget langt hen ad vejen er okay.
Så der er ikke nogen hård kritik fra os af regeringen i forhold til det her spørgsmål, men en opfordring til, at vi måske kan finde nogle mere mindelige løsninger.
Tak for ordet.
Det er jo helt fair, at Enhedslisten har den holdning.
Så er det bare en anden prisseddel, der sidder på den pakke, man så vælger, og det er jo fair, hvis man synes, at man skal bruge formentlig mange, mange milliarder af danskernes skattepenge på den slags.
Det synes jeg nu ikke nødvendigvis man skal.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at man altså ikke bare kan gå ud at tage folks jord.
Man kan ikke bare på den her måde gå ud at sige til folk: Nu tager vi din jord.
Det synes jeg ikke ville klæde nogen, og derfor mener jeg også, at frivillige løsninger er bedst.
Det er, at man tager ud og snakker med folk og siger: Det er i alles interesse, at vi kan bruge det her vand, og det er i alles interesse, at man sprøjter noget mindre, eller at man friholder det her.
Kan vi finde en eller anden løsning, hvor vi alle er glade og alle er vindere, i stedet for at man går ud og gør noget meget drastisk, som jo er det, kan jeg forstå, Enhedslisten vil?
Men jeg skal da beklage, at jeg kom til at sige, at man ikke vil betale for det, for det vil man jo så åbenbart gerne.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Her i anden omgang fik ordføreren så sagt, at Enhedslisten vil gå ud at tage jord, og det, jeg sagde, var, at vi sådan set var parate til, at staten kunne komme ud at købe jord.
Der er forskel på at tage jord og at købe jord.
Jeg ved ikke rigtig, hvad det er, der sker med hørelsen fra talerstolen og ned hertil.
Nu skal kommunerne så lave 1.800 frivillige aftaler.
Det kommer simpelt hen til at gå for langsomt.
Der er det altså nødvendigt med noget lovgivning, der virker, og jeg har stadig væk en tiltro til, at man indimellem kan lave lovgivning, der virker –
jeg ved ikke, hvordan ordføreren har det med det.
Peter Kofod (DF), 2024-04-02:
En gang imellem kunne man jo tvivle, ikke?
Men håbet er jo lysegrønt.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Nu har Enhedslisten ikke sagt, at det var uden erstatning, hvis det var sådan, at man lavede et statsligt forbud mod at anvende pesticider på de her arealer.
Vi har sådan set talt for, at det var den aftale, der er indgået, om, at det var den løsning, der skulle laves, som skulle vedtages ved lov.
Så måtte man jo i det lovforslag, hvis man var kommet med det, skitsere, hvad det var for en erstatningsmodel, og hvad det var for nogle aftaler, som staten kunne forestille sig at gå ud at opkøbe jord med – det ville sådan set være en rigtig god løsning – sådan at vi kunne få etableret statsskov på en lang række af de her BNBO-områder, hvis de ligger de rigtige steder til skov.
Så vi har sådan set ønsket, at staten skulle have en aktiv rolle at spille, i stedet for at vi nu overlader det til kommunerne at skulle lave 1.800 frivillige aftaler, fordi vi har set, at frivillige aftaler går for langsomt.
Så vi har ikke sagt, at det er uden hensyn til landmænd, men vi synes, at med det her lovforslag tager man mere hensyn til 6.000 landmænd end til 5,8 millioner danskere, og det ved jeg ikke rigtig om er Dansk Folkepartis prioritet.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Jeg husker tilbage på en del hastebehandlinger, i hvert fald de sidste folketingssamlinger, som jeg havde sammen med ministeren, som var minister for et andet ressortområde på det tidspunkt.
Mit spørgsmål går på, og måske er det bare mig, der ikke kan finde det, hvilke sanktioner og konsekvenser det har for kommunerne, hvis de ikke når det inden for den periode, som er afsat til det.
Jeg syntes ikke lige, jeg kunne se det.
Måske er det bare mig, der har misset det.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Men i flere af høringssvarene bliver det jo netop beskrevet, hvordan iværksætteri kommer under pres.
Og der vil jeg egentlig bare spørge om noget.
Når nu regeringen har sagt, at den vil komme med en iværksætteriplan – den har vi jo ikke set så meget til – kan ordføreren så forstå, at der, hvis der sidder nogen ude og følger med, sidder nogle tilbage med den overbevisning, at regeringen ikke gør ret meget for iværksætterne i det her land, men at et konkurskarantæneregister rent faktisk i høj grad vil kunne sætte en i offentlig gabestok i 3 og endda helt op til 10 år?
Preben Bang Henriksen (V), 2024-04-02:
At der skulle være iværksættere, der frygter det her, forstår jeg ikke spor af.
Det er selvfølgelig en almindelig frygt.
Men at frygte, at man pludselig bliver dømt for groft uforsvarlig forretningsførelse og dermed ender i konkursregisteret, behøver, jeg havde nær sagt almindelige, ordentlige fallenter ikke at frygte.
Det kræver faktisk en hel del, hvis man skal den vej omkring.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-04-02:
Nej, nej, for det, der netop blev sagt i citatet her, var jo, at man automatisk endte i det pågældende konkurskarantæneregister.
Det er sandelig ikke et sted, man ender automatisk, fordi man går konkurs.
Alle kan gå konkurs, det være, hvad det være vil, men man ender jo først i karantæneregisteret, hvis der kommer en dom, der siger, at man har gjort sig skyldig i groft uforsvarlig forretningsførelse.
Og dem, der bliver dømt for groft uforsvarlig forretningsførelse, kommer jeg ikke til at holde hånden over.
Magnus Heunicke (S), 2024-04-02:
Jeg vil tilkendegive, at vi selvfølgelig, også i dialog med KL, vil beskrive den opgave, man har som kommune, så klart som vi overhovedet kan.
Jeg må også sige, at jeg ikke synes, at det høringssvar, der er kommet fra KL, er dækkende.
For når jeg møder borgmestre, er de stolte over at løfte opgaven med at beskytte danskernes drikkevand; det er en kerneopgave at være vandmyndighed for vores kommuner, og det er en vigtig, vigtig opgave for vælgerne og for kommunalpolitikere fra alle partier at stå for det her.
Derfor undrer det mig lidt, at det på KL virker, som om man egentlig overhovedet ikke har lyst til at have den opgave.
Jeg synes, at det er en kerneopgave.
Det er dem, der har ekspertisen.
De har den lokale viden.
Og vi skal selvfølgelig gøre, hvad vi kan for – i dialog med KL – at beskrive præcis de skridt, de skal tage.
Men de får en opgave, og det bliver en anden opgave end den, de havde i 2019, for den her opgave skal løses, og der er en deadline på.
De skal jo igennem byrådene, hvis det er det, det her ender med, for at lave en række påbud i de kommuner, hvor man ikke er lykkedes med de frivillige aftaler.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Tak for det.
Reglerne i konkursloven trådte i kraft for lidt over 10 år siden, og det er positivt, at Konkursrådet nu har haft mulighed for at evaluere loven og se på behovet for ændringer.
Reglerne afhjælper risikoen for, at de bliver mødt af konkursryttere eller stråmænd, der er sat ind i nødlidende virksomheder.
I forslaget lægges der op til at udvide anvendelsesområdet for konkurskarantænereglerne, så de fremover også kommer til at gælde for fratrædende ledelsesmedlemmer i rekonstruktionssager.
Derudover finder vi det også positivt, at karantænen i grove tilfælde kan udvides fra 3 år til 10 år, og her skal der selvfølgelig være tale om groft uforsvarlig forretningsførelse.
Hvis man har udvist det, er man jo heller ikke egnet til at sidde i ledelsen af en ny virksomhed.
Men det er selvfølgelig også vigtigt, at reglerne ikke går længere, end formålet tilsiger det.
Vi skulle jo også gerne have et fornuftigt rekrutteringsgrundlag for virksomhedernes ledelser.
Hvad angår adgang til konkurskarantæneregisteret, lægges der op til fuld offentlig adgang, hvor alle oplysninger om aktive konkurskarantæner gøres offentligt tilgængelige.
Det er der også positiv opbakning til i nogle af høringssvarene både henset til erfaringerne fra Sverige og Norge, samt at der i meget få sager er tale om ledelser i startupvirksomheder, men ofte mere bevidst omgåelse af forpligtelser.
Og sådanne ledelsespersoner skal man selvfølgelig ikke benytte i nye virksomheder.
Her er det fint med fuld åbenhed, så vi beskytter sunde virksomheder mod at indgå retshandler med personer, der har konkurskarantæne.
Forhåbentlig kan et fuldt offentligt register også have en positiv virkning på at fremme ansvarlig virksomhedsførelse.
Det er trods alt nok de færreste, der ønsker at være registreret i et sådant register.
Så i Danmarksdemokraterne støtter vi forslaget.
Tobias Grotkjær Elmstrøm (M), 2024-04-02:
Tak for ordet.
Lovforslaget L 129 omhandler konkursloven og indeholder en række justeringer i forhold til reglerne om konkurskarantæne.
Det er et vigtigt forslag, som skal sikre større offentlighed og åbenhed om konkurskarantæneregisteret.
Selve reglerne om konkurskarantæne blev indført for at sikre, at erhvervsdrivende, som havde udvist groft uforsvarlig forretningsførelse i tiden op til et selskabs konkurs, blev begrænset i at drive erhvervsvirksomhed efterfølgende.
Med andre ord gjorde man op med de såkaldte konkursryttere, der spekulerer i at gå konkurs igen og igen.
Konkurskarantænereglerne har været gældende siden 2013
Nu kigger vi så ind i en revision af reglerne på baggrund af Konkursrådets anbefalinger.
Her vil oplysninger om en karantænepålagt persons navn, adresse, virksomhedsrelationer og afgørelse samt udløbsdato for konkurskarantænen være tilgængelige.
Det næste er, at der i visse tilfælde vil kunne pålægges konkurskarantæne i forlængelse af en såkaldt rekonstruktion, der afsluttes med en tvangsakkord.
Det øger muligheden for at redde virksomheder ved tvangsakkord i rekonstruktion, da det med ændringen undgås, at kreditorer stemmer imod rekonstruktionsforslaget alene for at få en konkurs, så man kan indlede en konkurskarantænesag.
Konkurskarantænereglerne er ikke helt ligetil, bare det at sige ordet er ikke engang helt nemt, men for os har det været vigtigt at sikre en sund balance mellem på den ene side at undgå konkursrytteri og på den anden side fortsat at sikre nye iværksættere, der tør tage chancen, uden at de nødvendigvis skal risikere en gældstynget tilværelse resten af livet.
Vi mener i Moderaterne, at balancen er ramt med lovforslaget.
For os har det været helt essentielt at sikre, at lovforslaget ikke pålægger iværksættere endnu større risici, som reelt vil afholde mange fra at starte virksomhed.
Vi har som samfund ikke råd til at undvære nytænkende og visionære iværksættere, fordi det er succesfulde iværksættere og deres virksomheder, som skaber arbejdspladser, indtjening og fremtidens løsninger til vores samfund. Vi stemmer for lovforslaget. Tak for ordet.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Dette lovforslag er blevet til på baggrund af en række anbefalinger fra Konkursrådet, næsten da.
Således ligger der i langt de fleste af anbefalingerne altså et fagligt grundlag som fundament for det her lovforslag, vi behandler i dag.
Alle Konkursrådets anbefalinger kan vi se os selv i.
Størstedelen af forslagene har til formål at fjerne nogle af de hindringer, der er i dag, ved enten at klargøre lovgivningen og gøre den tydeligere eller forenkle processer.
Et eksempel på en forenkling af processer er, at der ikke fremover skal ske forkyndelse af kendelse om konkurskarantæne.
Det er nok, at det er forkyndt for den pågældende person, at der indledes en sag, og så har man selv et personligt ansvar for at holde sig opdateret, i forhold til om man så rent faktisk får en karantæne.
Der er også et par forslag om at placere lovgivningen i andre paragraffer og om, at paragrafferne i konkursloven hænger bedre sammen.
Grundlæggende er der en fornuftig balance mellem på den ene side at sætte mere effektivt ind over for konkursryttere, samtidig med at man ikke rammer dem, der i lovforslaget betegnes som forretningsmæssigt udygtige.
For sandheden er jo også, at en række iværksættere har en stribe af konkurser bag sig, inden det lykkes at finde lige præcis den rette vej til succes.
Når vi så alligevel problematiserer lovforslaget, skyldes det, at et af forslagene er meget principielt, fordi regeringen her vælger at gå imod Konkursrådets anbefaling.
Det drejer sig om, hvem der skal have adgang til oplysninger i konkursregisteret.
I dag er det offentlige myndigheder.
Konkursrådet foreslår fire modeller, men de vælger også at fremhæve model fire.
Faktisk står der direkte i lovforslaget, at model fire om samtykke om at indhente attester i konkurskarantæneregisteret kan kombineres med model to om at indhente visse oplysninger, således at det eksempelvis er muligt at få offentlighed om de grovere konkurskarantæner.
Vi i Konservative går ind for model to, således at der er offentlighed om de grovere konkurskarantæner, og dermed går vi også ind for Konkursrådets forslag.
For der er ingen tvivl om, at et fuldt offentligt konkurskarantæneregister vil risikere at sætte nogle i en offentlig gabestok i årevis.
Hvis man begår en stor dumhed i sine unge år – ikke bare en dumhed, men en stor dumhed – vil det kunne forfølge en i årevis derefter, også selv om registeret kun gælder for aktive konkurskarantæner, for både medier og andre kan jo registrere og systematisere de aktive konkurskarantæner, således at man kan lave en historisk oversigt.
Det vil være skadeligt for dansk iværksætteri, og at et parti, der kalder sig liberalt, ikke har sat foden ned over for model et, er helt uforståeligt.
Derfor vil Konservative anmode om, at lovforslaget deles op, således at forslaget om fuld adgang og åbenhed i et konkursregister kan sættes til afstemning særskilt, for vi støtter alle de øvrige forslag.
Steffen Larsen (LA), 2024-04-02:
Tak, fru formand.
Ændring af konkursloven, L 129, er jo ikke ligefrem et emne, der emmer af sex, hvis man må tillade sig at sige den slags ting.
Driftige og ordentlige erhvervsdrivende, der ærligt og redeligt driver deres virksomheder, kan med begrænset ansvar tage risici, skabe arbejdspladser, skabe vækst og gøre så utrolig meget godt for vores samfund.
Det skal vi selvfølgelig værdsætte og glædes over.
Den velstand, som vi her fra Folketingssalen fordeler, skabes for en stor del i de virksomheder, hvor nogle med vovemod og gode idéer, blod, sved og tårer har taget det store slæb.
Det skal vi ikke glemme, og det skal vi værdsætte.
Men som med ting, der kan bruges positivt, kan de også bruges negativt, for selskabskonstruktioner er jo et værktøj til at sikre, at gode folk ikke skal gå under, hvis de rammes af ulykker eller andres fejl og mangler.
Men det samme værktøj kan som en hammer, der bruges til at sømme et hus sammen, også bruges til at rive det samme hus ned og ødelægge dets ruder.
Derfor er vi også nødt til at have regler og love, der begrænser folk, der misbruger de værktøjer, samfundet stiller til rådighed.
Grov uansvarlighed, svig og lignende kan, når det kommer til drift af erhvervsvirksomhed, medføre store skader på samfundet.
Det skal tages ganske alvorligt, hvorfor det er vigtigt at sikre, at reglerne om konkurskarantæne er funktionelle, men også retfærdige, og at det derfor også bliver præciseret, hvad der udgør groft uforsvarlig forretningsførelse.
Det er med til at styrke, at loven rammer retfærdigt, ligesom den øgede offentlighed om karantæneregistreret kan være med til at sikre virksomheder mod ansættelser imod lovens ånd.
Derfor hilser vi også de ændringer, som Konkursrådet har foreslået, til konkurskarantænereglerne og til konkurskarantæneregisteret, velkommen i Liberal Alliance.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Jeg vil bare lige læse lidt op fra et af høringssvarene: »Vi ved, at de fleste opfatter en konkurs som et personligt nederlag, der påvirker dem over meget lang tid.
Ikke kun økonomisk men i høj grad også mentalt og i forhold til deres omgivelser.
Derfor må der ikke skabes frygt for, at man automatisk havner i et konkurs-register, hvis ens virksomhed går ned.
Iværksættere løber en risiko, som samfundet har glæde af.
Indimellem vil der uvægerligt komme situationer, hvor en virksomhed – på helt ærlig og redelig vis – må dreje nøglen om.
Det skal der være plads til uden frygt for, at man bliver stemplet«.
Er Venstre ikke enig i, at med et fuldt åbent konkurskarantæneregister risikerer man, at det går ud over iværksætteriet, sådan som det bliver beskrevet i mange af høringssvarene?
Zenia Stampe (RV), 2024-04-02:
Så har jeg et andet spørgsmål vedrørende kommunerne.
Det er jo rigtigt, at de får penge til processen.
Men i det omfang, at et påbud og de betingelser, der følger med, ikke gør lodsejer eller vandselskabet glade, så kan man jo så klage over det, og så skal der nedsættes en taksationskommission – eller den er vel nedsat.
Det er så en udgift, som kommunerne skal afholde, hvilket er noget, de beskriver, og jeg kan næsten ikke forestille mig, at det ikke vil blive tilfældet i alle 98 kommuner, at der vil være nogen, der klager.
Derfor bliver det jo også en kæmpe ting at skulle forholde sig til de her taksationskommissioner og også finansiere dem.
Hvad mener ministeren om den kommentar fra KL, altså at man mener, at det er uretfærdigt, at man skal stå for den udgift?
Magnus Heunicke (S), 2024-04-02:
Jeg tror, at det vil være klogt af mig, hvis jeg ikke går ind i den store dut-forhandling med KL her fra Folketingets talerstol.
Der er sat midler af i lovforslaget.
Der er en betragtelig millionsum til, at man fra kommunernes side kan løfte de forskellige opgaver, der er forbundet med den her indsats.
Og så må jeg også bare sige, at vores kommuner jo også i dag, i går eller for 5 år siden kunne have lavet det her forbud mod sprøjtning ved BNBO'er.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Det her lovforslag er blevet til på baggrund af en række anbefalinger fra Konkursrådet, og det er anbefalinger, som regeringen i vid udstrækning følger, på nær en enkelt, og det handler om det her register for konkurskarantæne.
Der vælger regeringen altså at gå imod Konkursrådet ved i lovforslaget at foreslå et fuldkommen åbent og offentligt tilgængeligt register.
Hvorfor vælger regeringen ikke at følge Konkursrådets anbefalinger?
Bjørn Brandenborg (S), 2024-04-02:
Tak for det.
Der var nemlig en af mine partikollegaer, der spurgte mig, om jeg vidste, hvad verdens fattigste konge hed.
Jeg svarede: Det ved jeg ikke.
Og så svarede han: Han hedder kong Kurs.
Og således er vi opmuntret til det her lovforslag, der indeholder en række forslag til ændringer af vores konkurslov.
Konkurskarantænereglerne er til for at beskytte forbrugeren og andre erhvervsdrivende mod groft uforsvarlig adfærd fra erhvervsdrivende, som kan føre til tab og skade.
Samtidig er det vigtigt for tilliden til vores erhvervsliv og samfund generelt, at man som borger kan vide, at der bliver grebet ind over for folk, som bliver ved med at foretage groft uforsvarlig forretningsførelse.
På baggrund af den meget grundige betænkning, som Konkursrådet kom med sidste år, lægges der op til nu at udvide og justere på en lang række af reglerne, og så lægges der op til, at der på sigt skal være fuld adgang for offentligheden, så også den helt almindelige borger kan få mulighed for at tilgå konkurskarantæneregisteret og beskytte sig selv mod potentielle tab.
Det synes vi selvsagt er godt.
Der skal være konsekvenser for dem, der handler i strid med reglerne.
Så vi støtter selvfølgelig forslaget.
Tak for ordet.
Tak for spørgsmålet.
Da man lavede de oprindelige regler, gik man til det med et, tror jeg man kan sige, forsigtighedsprincip, og man aftalte jo også, at man skulle evaluere det igen.
Når vi har valgt den her model med mest mulig åbenhed, er det, fordi det her for os også handler om at sende et meget klart signal til de helt almindelige erhvervsdrivende og danskere, som skal ud og lave aftaler med folk, om, at man har mulighed for at kunne få et indblik i, om det er nogen, der tidligere er blevet pålagt konkurskarantæne.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Men alt det kan man sagtens få, hvis man vælger en model, som ikke går helt så langt.
Man kan jo læse i høringssvarene, at der er en stor bekymring for, at den her helt åbne, offentlige model vil medføre, at færre iværksættere vil gå i gang med at forfølge deres drømme, at flere ikke tør begive sig ud i at starte forretning op, fordi man simpelt hen er bange for at havne i et helt offentligt register.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-04-02:
Det har vi ikke, fordi vi synes, der skal være fuld åbenhed omkring det.
Og så er der jo mange forskellige måder, man kan lave sådan et system på.
Man kan f.eks. sige, at man skal verificere sig selv, når man skal tilgå sådan et system.
Det kunne f.eks. være, at man skulle bruge sit NemID til at logge ind, så man altså sørger for, at man skal registrere sig, når man går ind og tilgår de forskellige oplysninger.
Og hvis man så på en eller anden måde oplever, at der er nogle udfordringer, f.eks. med det, som ordføreren fremhæver i forhold til iværksættere eller folk, der møder det andre steder i de forskellige systemer, så må man jo selvfølgelig tage den derfra.