runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carl Holst (V), 2018-01-09:
Godt nytår, alle sammen.
Venstre kan støtte lovforslaget med samme begrundelse, som de to foregående ordførere så grundigt og fint har beskrevet.
Det er klart, at man altid skal være bevidst om bekymringerne i forhold til noget, der kan udlægges som en øget adgang til tvang, men det er i den sammenhæng vigtigt for mig at understrege, at der her er tale om, at man åbner op for nogle muligheder, men ikke for, at det er noget, der skal påduttes.
Og som fru Pernille Rosenkrantz-Theil så glimrende sagde det, kan det, at man giver et værktøj til tvang, afskærmning, i den her situation være mindre tvangsindgribende, for alternativet havde været fastholdelse.
Venstre støtter lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2018-01-09:
Altså, indimellem er der problemer, man bliver nødt til at løse.
Så det med at sige, at der jo må findes en løsning, kunne jeg da godt tænke mig at høre hvad handler om.
For vi har jo været over den her problemstilling fra ufattelig mange synsvinkler, for Socialdemokratiet har selvfølgelig også et ønske om, at borgere, der ikke har gjort noget strafbart i forbindelse med internettet, skal have adgang til internettet.
Det er så blevet løst på den måde, at der er et computerrum, og det er ufattelig få år siden, at det faktisk var vores eneste mulighed for at være på internettet.
Så det er jo ikke, fordi nogen er blevet afskåret fra muligheden for at være på internettet.
De kan bare kun være det i bestemte lokaler, og dermed kan man kontrollere, hvem der går ind og ud.
Det, der netop er problemet med at give nogle, men ikke andre, adgang til smartphones, er, at så kan man true sig til det, og det vil sige, at man så udsætter andre for en sikkerhedsrisiko.
Så vi har været inde over den løsning, og derfor er det bare interessant for mig at høre mere om det.
For når Enhedslisten siger det her, må Enhedslisten jo have et bud på, hvad der så skal være i stedet for.
For man kan jo ikke bare ikkeløse det.
Hvis alle gjorde som Enhedslisten, var der ikke en løsning, og ergo ville der stadig væk være den lovgivning, der gælder i dag, og ergo ville der stadig kunne blive begået kriminalitet over internettet.
Så hvad er Enhedslistens løsning på det her?
For jeg går ud fra, at Enhedslisten også mener, at man skal gøre noget for at undgå, at der bliver bestilt voldtægter over internettet fra Kofoedsminde.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Ja, det mener vi man skal undgå, og det er jo også derfor, at jeg sagde, som jeg gjorde i min ordførertale.
Jeg tænker: Hvorfor går man så ikke ind og forsøger at løse det dér?
Det peges der jo også på i flere af høringssvarene.
Det er jo præcis det, nogle af de interessenter, der er på området, peger på: Hvorfor går man ikke ind og finder sådan en løsning?
En anden mulighed er også at gå ind og kigge på, om der er brug for en større personaleressource.
Det er jo en af måderne, man håndterer mange problemer på det her områder, altså at der er den tætte personlige kontakt.
Det kan under alle omstændigheder ikke være sådan, at det, at man har et problem, der skal løses i forhold til én gruppe af borgere, medfører, at der foretages en rettighedsindskrænkning for andre borgere, som slet ikke er omfattet af de samme domsbestemmelser.
Laura Lindahl (LA), 2018-01-09:
Tak for det.
Som der er blevet redegjort for, vil man med det her forslag øge og tydeliggøre indgrebsmulighederne i forhold til folk med psykisk nedsat funktionsevne, som er anbragt på en institution på baggrund af en straffelovsovertrædelse.
I Danmark har vi jo som bekendt kun én boform i forhold til det her, nemlig den sikrede afdeling for udviklingshæmmede Kofoedsminde på Lolland.
På baggrund af sager, hvor pædofilidømte på trods af forbud mod internetadgang uden opsyn alligevel har kunnet få adgang til sexchat og børneporno, ønsker vi naturligvis også, at der strammes op.
Der er blevet redegjort for fordele og ulemper ved det her forslag, og det er jo fuldstændig rigtigt, som den tidligere ordfører også har været inde på, at det kan virke meget indgribende, men det må selvfølgelig også være sådan, at en person, som har et domsvilkår om ikke at benytte internettet uovervåget, ikke har fri adgang til området, og med de muligheder, som gives med det her forslag, bør man selvfølgelig anvende det smalt og kun, hvor det er nødvendigt, og vi bør også være opmærksomme på det her fremadrettet.
Men selvfølgelig støtter Liberal Alliance forslaget.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Jeg er opmærksom på, at ordføreren har beskæftiget sig med området i mange år og også på allernærmeste hold har fulgt flytningen af hele det her område fra de gamle amter til kommunerne.
Orla Hav (S), 2018-01-09:
Jo, jeg er enig i, at gennemslagskraften, i og med at man flytter udgiften over på en befolkningsmæssig mindre enhed, på den kommunale økonomi, bliver noget større, end hvis man havde en hel region til at tage en del af ansvaret.
Og det er en problematik, som vi bør være opmærksomme på, og det er også derfor, vi tilkendegiver, at vi gerne vil være med til at se på, om vi har fundet det rigtige snit.
Jeg tror ikke, det rigtige snit findes, men så et mere retfærdigt snit på området.
Så det er ikke sidste gang, vi får den her diskussion, og vi imødeser glad og gerne, at vi tager diskussionen, for det er vigtigt, at vi har fokus på, hvordan vi hjælper dem, der har behov for hjælp, efter de her paragraffer, vi taler om.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Jeg overvejede inkvisitorisk at spørge, hvor grænserne så skulle ligge, men jeg tror i stedet for, at jeg bare vil sige, at jeg er glad for tilkendegivelsen.
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi får kigget på det her, og det er heller ikke Enhedslistens opfattelse, at vi nødvendigvis har fundet et columbusæg, men at det her kunne være et bud på, hvordan vi fandt en bedre fordeling.
Det var bare det.
Orla Hav (S), 2018-01-09:
Jamen så lad os følge med i, hvordan det her område udvikler sig, og tage de drøftelser, der skal til, til gavn for de grupper, som skal have en hjælpende hånd.
Det går ikke, og det er simpelt hen ikke ordentligt i forhold til de familier og de personer, det omfatter.
Så der er behov for, at vi følger godt med i timen på det her område.
Susanne Eilersen (DF), 2018-01-09:
Tak for det, formand.
Først vil jeg sige tak til Enhedslisten for at sætte det vigtige område, også for Dansk Folkeparti, på dagsordenen.
I Dansk Folkeparti har vi længe været optaget af disse dyre enkeltsager og også person- og familieskæbnerne bag dem.
Det er ud fra flere synsvinkler, som også forslagsstillerne har beskrevet i dette forslag.
For det første er vi bekymrede for, at fagligheden i den udvikling, vi har set de sidste år, hvor kommunerne hjemtager borgere til egne botilbud, ikke følger med, da man i den enkelte kommune ofte kun har få borgere, der kræver disse meget specielle og komplekse ting.
Eksempelvis kan vi jo nævne borgere med senhjerneskader.
I Dansk Folkeparti havde vi hellere set, at kommunerne havde fortsat med at benytte sig af de etablerede specialtilbud, der har den kompetence og faglighed.
Jeg ved af egen erfaring også fra arbejdet i KKR, at der også tidligere har været stort fokus på at styrke samarbejdet mellem kommunerne og de regionale institutioner.
Den anden store problematik, vi desværre er begyndt at se, er det, der hedder social eksport, hvor de store byer og byer omkring København eksporterer borgere, der har sociale problemer og er økonomisk tunge.
Vi får et delt Danmark, hvor vi får Aog B-kommuner, og hvor borgeren ikke oplever samme serviceniveau på velfærdsområdet, da økonomien i disse kommuner er langt mere presset end i de store byer.
I Dansk Folkeparti er vi utrolig optaget af at stoppe social eksport og af, at vi som samfund bidrager socialt til at løse disse tunge borgersager.
Når det så er sagt, må jeg sige, at vi ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
For det første er vi ikke enige i forslagsstillernes finansiering af det forslag, hvor man vil hæve bloktilskuddet med en halv milliard, og man vil finde pengene ved at beskatte pensionsordninger.
Vi har lige før jul vedtaget en finanslov for 2018, og den står Dansk Folkeparti selvfølgelig på mål for.
For det andet afventer vi en redegørelse fra Finansudvalget om en omlægning eller en justering af udligningsreformen, som indenrigsministeren siger.
I Dansk Folkeparti ser vi gerne en omfattende omlægning af udligningsreformen, så vi får et Danmark i bedre balance.
Udgifterne til de dyre enkeltsager er helt klart et punkt, som Dansk Folkeparti vil spille ind i disse forhandlinger.
Så jeg opfordrer hermed i dag socialministeren til at tage en snak med sin ministerkollega ovre i Økonomi- og Indenrigsministeriet om at få tænkt de dyre enkeltsager og især udformningen af økonomien omkring dem ind i en ny udligningsreform, som der som bekendt skal være forhandlinger om her i foråret, og som skal træde i kraft 1. januar 2019.
Så Dansk Folkeparti støtter ikke dette beslutningsforslag, der ligger, men vi ser frem til at tage det med i de kommende forhandlinger om en udligningsreform.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Jeg er sådan set glad for ordførerens bemærkninger og imødekommenhed over for forslaget.
Jeg skal bare spørge helt kontant: Skal jeg forstå det sådan, at det alene er finansieringen, som Dansk Folkeparti ikke kan støtte, og at man havde været enig i forslaget, hvis der var fundet en anden finansiering?
Susanne Eilersen (DF), 2018-01-09:
Men der ligger rigtig meget andet i det, og jeg vil sige, som også Orla Hav sagde: Hvor skal snittet ligge, og hvad er det, der er helt retfærdigt?
Det er svært at sige, og det hænger ofte sammen med nogle andre ting, vi også ser.
Så derfor mener vi ikke, at vi på nuværende tidspunkt kan tage det som en enkelt sag, men at vi vil løfte det ind i en større gennemgang af, hvordan man får hele det her område med udligning indrettet så afbalanceret som muligt.
Mai Mercado (KF), 2018-01-09:
Jeg synes bare, at det er vigtigt også at være opmærksom på, at hvis man justerer på refusionsgrænserne, opstår der en række utilsigtede problematikker, og jeg kan være oprigtig bekymret for, at til syvende og sidst ender man med ikke at hjælpe de mennesker, som både hr. Jakob Sølvhøj og jeg er sådan set gerne vil hjælpe.
Så kan det risikere at gå ud over den rehabiliterende indsats, og det kan også risikere gå ud over den forebyggende indsats, og jeg tror ikke, at der er nogen interesse i at ende derhenne.
Derfor er det ikke ligegyldigt, at der er den her visse balance, hvor man altså på den ene side har en kommune, som af sig selv påtager sig at betale regningen, og på den anden side, hvis det er en meget stor udgift, så træder til og altså har en højere refusionsgrænse.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Ministeren har helt ret i, at den bevægelse, der er sket i forhold til det beløb, hvorfra refusionen tages, jo er noget, der skete med en stigning i beløbsgrænserne som et resultat af kommunalreformen.
Der steg de ganske rigtigt fra syv og op til otte og ni.
Jeg synes, at der kan være en vis fornuft i, at man skal sige, at kommunerne selv har et betydeligt ansvar for, hvor det rimelige niveau er, men så vil jeg bare høre ministeren: Er det ikke meget voldsomt, at man skal op på en udgift, der ligger over 1 mio. kr. i en enkeltsag, før der er så meget som en bukket femøre i refusion fra staten?
Marianne Jelved (RV), 2018-01-09:
Tak, hr. formand.
Det er, som det også er fremgået af de ordvekslinger, der har været i dag, om behandlingen af L 119, en meget ømtålelig sag, og det er det, når man både vil beskytte en borger mod at komme i flere vanskeligheder, end den pågældende allerede er, og samtidig vil varetage borgerens rettigheder og sikkerhed.
Det er den specielle og meget sårbare gruppe, vi taler om her, som har brug for den dobbelthed i udstrakt grad.
Borgeren er som sagt allerede straffet for en forbrydelse og anbragt på en særlig institution på grund af den forbrydelse, og man skal samtidig forebygge, at ny kriminalitet kan ske.
Jeg har meget, meget stor respekt for de mennesker, der arbejder på Kofoedsminde, som er den institution, vi taler om, og jeg har meget respekt for den ledelse, der er, og for de forskellige faggrupper, der også er på stedet, og derfor håber jeg selvfølgelig, at man vil gøre det, som man vil gøre på rigtig mange andre institutioner også, nemlig at drøfte den politik og den måde, man håndterer den faglige politik på, som skal varetage borgerens sikkerhed og opgaverne med at sikre, at borgeren ikke kommer yderligere i ulykke.
Jeg synes også, det er vigtigt, at der er pædagogisk personale til stede, at de er en del af det faglige miljø på stedet, og at de også skal være med i den pædagogiske indsats over for en borger, der er anbragt på Kofoedsminde som en strafforanstaltning, så en pædagogisk indsats også er forsøgt, inden man går til de yderligere muligheder, som lovforslaget lægger op til.
Det er klart en balancegang, men man må også håbe på – og det er jeg fortrøstningsfuld ved – at den faglighed, der eksisterer på Kofoedsminde, også vil blive brugt til at håndtere den her situation på den mest skånsomme måde af hensyn til hele situationen omkring den pågældende borger.
Orla Østerby (KF), 2018-01-09:
Tak for det.
Lovforslaget her, L 119, har jo været undervejs over flere år, og i den lange periode har vi været i gang med at behandle sagen.
Vi har haft deputationer, også lederen fra Kofoedsminde.
I det hele taget har der været grundighed omkring det her.
Det, der sker, er sådan set, at vi får en mulighed for at håndhæve serviceloven mere effektivt.
Det er udgangspunktet for det her.
Vi må huske på, at det handler om personer, der er straffet for kriminelle forhold, men som ikke er strafegnede, og her har vi så Kofoedsminde.
Vi giver stadig væk mulighed for, at man kan gå på internettet i et lukket lokale, hvor der er mulighed for overvågning, så vi afskærer jo ikke de her personer fra at komme på internettet, som vi må sige er ved at være en menneskeret i dag.
Men det er ikke en menneskeret at kunne benytte sig af en smartphone over hele Kofoedsminde.
Med hensyn til afskærmningslokaler fremgår det, at det i mange tilfælde kan være mildere end fastholdelse.
Det har jo også været et ønske fra medarbejderne, at man havde den her mulighed, og det er det, vi giver mulighed for i det her lovforslag.
Så er der scanninger af breve og det at kunne lukke breve op, undersøge og opbevare effekter osv., som giver god mening.
Samlet set synes jeg, at vi skal huske på, at det jo er et ønske, som er kommet fra leder og personale, at få de her muligheder.
Det er muligheder, man nu kan bruge, men det er jo ikke sådan, at vi lovmæssigt lægger fast, at det skal man gøre, men det er et redskab til at håndhæve serviceloven.
Så Det Konservative Folkeparti siger ja til lovforslaget.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Jeg glæder mig i det mindste over, at ministeren synes, at intentionen er god i vores forslag.
Ministeren siger, at der er ramt det rigtige niveau i økonomiske incitamenter på området i dag.
En væsentlig bevæggrund til, at vi stiller forslaget, er jo, at vi kan se, at der sker hjemtagninger, som tyder på, at de har en økonomisk tilskyndelse.
Vi kan ikke mindst se, at der er utrolig mange fejl i den kommunale sagsbehandling, som tyder på, at man har en meget grænsesøgende håndtering af sagsbehandlingen i mange kommuner.
Er ministeren slet ikke enig i, at der er meget, der tyder på, at den økonomiske struktur, der er på området, er med til at fremme, at man forsøger at finde billigere løsninger til borgerne end at tage større økonomiske hensyn, tage faglige hensyn, og er ministeren ikke enig i, at med de mange fejl, der er på området, er der noget, der tyder på, at de økonomiske incitamenter ikke er helt, som de burde være?
Mai Mercado (KF), 2018-01-09:
Jeg tror, at det, jeg sagde, var, at jeg tror, at man har ramt den rigtige balance.
Og så vil jeg sige, at jeg jo sådan set deler Enhedslistens fokus på, at der sker for mange fejl i sager og der er for mange omgørelser.
Når vi kan se på børnehandicapområdet, at der er en omgørelsesprocent på 48, er det meget højt, og det er selvfølgelig med den viden, at omgørelsesprocenten jo kan dække over rigtig mange typer af omgørelse.
Det kan både være de helt grelle, hvor man altså har truffet indholdsmæssigt en forkert beslutning, til det lidt mere lavpraktiske, altså, at der blot er nogle informationer, man ikke har fået indhentet, eller man ikke har kunnet få fat i borgeren for at kunne høre borgeren eksempelvis.
Men det er altså noget, som vi har haft meget, meget stort fokus på både op til satspuljeforhandlingerne og også undervejs i satspuljeforhandlingerne, og vi kommer sådan set også til at beskæftige os med det fremover, fordi vi jo har fået lavet et danmarkskort, en tørresnor, hvor vi viser omgørelsesprocenterne for alle kommunerne, og hvor vi jo altså fælles har en holdning om, at de omgørelsesprocenter skal nedbringes, og at vi ikke vil acceptere, at de er så høje.
Så gør vi det simpelt hen lovpligtigt, at man fra nu af i en enhver kommunalbestyrelse skal tage debatten om det serviceniveau og den omgørelsesprocent, som man har.
Det vil faktisk være noget, som jeg er overbevist om vil komme til at trække i en positiv retning, altså i retning af færre omgørelser.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Det handler ikke om, hvad jeg synes.
Det handler heller ikke om, hvad hr. Finn Sørensen synes.
Det handler om, at der er nogle regler for, hvordan man laver en udbudsproces.
De regler er fastsat, for at der ikke skal være mistanke om, at der sidder nogle embedsmænd eller nogle politikere og favoriserer nogle venner, som har givet et valgkampbidrag, eller et fagforbund, som man er tilhænger af, sådan at deres medlemmer skal kunne arbejde i det projekt. Så har man sat sådan nogle regler, for at den slags usaglige hensyn ikke kan varetages af de personer, som træffer beslutningerne, og så skal man følge de regler, og jeg kan afsløre så meget, at reglerne er fulgt.
Jeg kan afsløre så meget, at det, der er kommet ud af processen, er det, der ville komme ud af processen, uanset om det var mig eller hr. Finn Sørensen eller en anden fra Enhedslisten, der var minister, fordi det er reglerne, der fastsætter, hvordan en udbudsproces skal foregå, og ikke, hvad en tilfældig minister synes.
Karsten Lauritzen (V), 2018-01-10:
Altså, der er jo flere problemstillinger.
Den ene er, at der er nogle, der lovligt benytter sig af de muligheder, der er.
Og der er også blevet stillet et spørgsmål til transport-, bygnings- og boligministeren om, hvad det koster at sende et brev eller en pakke.
Der kan man jo undre sig over, hvordan ting historisk er blevet indrettet.
Det er en ting.
Men jeg synes ikke, at man kan klandre forbrugere for at bruge de muligheder, der er stillet til rådighed.
Og der kan også være et konkurrenceperspektiv, som forbrugermæssigt egentlig er udmærket.
Der har jeg brug for noget mere systematisk viden.
Og jeg vil gerne opfordre Dansk Erhverv til at rette henvendelse til mig, og så vil jeg gerne tage en drøftelse, men jeg skal have noget mere systematisk i forhold til svindeldelen.
Men nu øger vi kontrollen, og så løser det forhåbentlig det her problem, der bliver spurgt ind til.
Finn Sørensen (EL), 2018-01-10:
Mange tak, og tak til ministeren for at stille op.
Spørgsmålet lyder sådan her: Mener ministeren, at det er fornuftig omgang med skatteborgernes penge at underskrive en kontrakt med italienske firmaer om at bygge Storstrømsbroen, i betragtning af at to af de italienske firmaer er under anklage i Italien for korruption og bestikkelse, eller vil ministeren sikre, at der ikke skrives kontrakt med de pågældende firmaer, førend sagen er afklaret?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-01-10:
Tak for spørgsmålet.
Som oplyst på et samråd i Transport-, Bygnings- og Boligudvalget den 19. december 2017 har jeg anmodet Kammeradvokaten om en skriftlig vurdering af, om der er grundlag for at kunne udelukke det af Vejdirektoratet udpegede italienske entreprenørkonsortium, og om en annullering af udbuddet ville kunne begrundes juridisk.
Jeg har modtaget Kammeradvokatens skriftlige vurdering.
Jeg ser frem til gennemgangen for udvalget.
Her vil der blive mulighed for, at udvalgsmedlemmerne kan forholde sig nærmere til vurderingen.
Herudover præsenteres transportordførerne for partierne i den forligskreds, der står bag projektet, for Kammeradvokatens vurdering på et møde senere i dag i Transportministeriet.
Så jeg kan bekræfte, at der ikke skrives under, før Kammeradvokaten har givet sin vurdering og den har været drøftet i forligskredsen og i Transport-, Bygnings- og Boligudvalget.
En nærmere redegørelse for Kammeradvokatens vurdering falder uden for rammerne af et svar på et § 20-spørgsmål, men er jo som sagt programsat i morgen i udvalget.
Finn Sørensen (EL), 2018-01-10:
Jeg er med på, at det ikke ligger inden for rammerne, at ministeren lige her og nu uddyber Kammeradvokatens redegørelse, det er jeg helt med på.
Men det, jeg spurgte om, var også om ministerens holdning til tingene, nemlig om ministeren synes, det er fornuftigt at skrive kontrakt med nogle firmaer, som er på vej ind i en retssag i Italien, anklaget for korruption og bestikkelse.
Om de to firmaer er der ydermere det at sige, at de jo ikke kunne blive optaget på den såkaldte hvidliste, der er i Italien, eller ikke kunne få antimafiacertifikat, og det betyder, at de pågældende virksomheder ikke kan levere opgaver til det offentlige Italien, men ministeren vil ikke udelukke, at de godt kan levere opgaver betalt af danske skatteydere.
Hvordan kan det hænge sammen?
Rasmus Prehn (S), 2018-01-10:
Tak til ministeren.
Vi anerkender naturligvis, at ministeren giver udtryk for, at der skal være mere kontrol.
Men det undrer mig alligevel lidt, at ministeren står her i Folketingssalen og giver udtryk for, at han mangler noget mere systematisk viden på det her område.
For jeg synes jo nok, at der har været helt usædvanlig meget omtale af den her problemstilling, ikke bare i de seneste uger, men jo også i løbet af de seneste år.
Altså, sagen er jo den, at for 15 år siden oplevede vi, at der kom nogle enkelte postkort og breve fra Kina, og nu kan vi jo se en nyhed om, at det er 100.000 pakker fra Kina bare på en dag, som PostNord håndterer.
Kan ministeren ikke give mig ret i det, og burde ministeren ikke have en større viden på det her område?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-01-10:
Tak for det.
Jeg vil godt tage fat i den skrivelse, vi har fået fra Dansk Erhverv i forbindelse med, at vi har stillet spørgsmålet.
Dansk Erhverv skriver direkte, at de ikke oplever, at SKAT prioriterer det her område tilstrækkeligt.
Det drejer sig jo i sidste ende om danske arbejdspladser, hvis produkter købt i Kina er uretmæssigt billigere på grund af snyd, simpelt hen.
Det er der jo ikke nogen der kan være tjent med.
Det eksempel, som min kollega lige kort berørte, og som jeg kunne tænke mig at gå lidt dybere ned i, berører det her forhold, at kinesiske virksomheder simpelt hen ved, at kontrollen er så mangelfuld, at de spekulerer i at komme ind i Danmark uden at blive ramt af de her toldafgifter og moms.
De siger simpelt hen: Vi tror, at der er så lille sandsynlighed for at blive taget, at hvis du bliver taget og får en bøde, så refunderer vi det.
Det kan vi vel dårligt leve med?
Karsten Lauritzen (V), 2018-01-10:
Jeg har brug for noget mere systematisk, og måske er Dansk Erhverv leveringsdygtig i det – det er en problemstilling, der er blevet rejst over for mig nogle gange.
Men jeg har brug for noget mere systematisk end det, der ligger her, for at tage det her spørgsmål op med den kinesiske regering.
Der er jo nogle, der snyder og svindler, men mig bekendt er det ikke flertallet af de virksomheder.
Og man kan ikke klandre virksomheder for at bruge de lovlige muligheder, de har.
Muligheden for at købe noget under 80 kr. og få det sendt til Danmark kan selvfølgelig være en konkurrencemæssig udfordring for danske virksomheder, men det kan også være med til at skabe en konkurrencesituation, der kan gøre, at forbrugerpriserne bliver lavere, end de ellers ville have været.
Men hensynene skal balanceres over for hinanden.
Og så vil jeg bare minde om, at i 2021 forsvinder den her bagatelgrænse, og så tror jeg, at man får løst en stor del af de her problemer.