Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2023-04-19:
Allerførst en stor tak til Radikale Venstre, til Enhedslisten og til Alternativet for at støtte det her forslag.
Jeg har lovet at hilse fra Alternativet og sige, at de synes, det er et godt forslag, som de gerne vil støtte.
Det er jeg rigtig glad for, og jeg synes jo også, at den her type forslag med al tydelighed viser, hvilke partier i Folketinget der er grønne, og hvilke der ikke er.
Vi har her at gøre med en sektor, der har været lidt overset i forhold til den generelle diskussion, hvor vi har talt meget om landbruget og om transporten – med rette selvfølgelig.
Men som det er blevet sagt heroppefra tidligere, har vi en finansiel sektor, der er en af verdens største i forhold til det land, den ligger i, målt på bnp, og vi har en af vores store banker herhjemme, Danske Bank, hvis udledning i forhold til deres investeringer alene er på størrelse med Danmark.
Det synes jeg bør mane til eftertænksomhed.
Nu er ministeren her godt nok ikke, men jeg synes, det er ærgerligt ikke at bruge anledningen til at række ud og sige: Vi kan godt se nogle elementer i det her, som vi bør tage op til drøftelse, og vi vil gerne invitere til en snak.
Det gør man ikke.
I stedet for tonser man igennem med det mindst mulige flertal, man har, og siger: Vi alene vide.
Og man holder et relativt indholdsløst topmøde på Marienborg, som måske mere har karakter af et pressestunt end reel handling.
For her skal der handles.
Som min kollega fra Radikale Venstre også sagde, gør store lande som England og Frankrig det her, fordi de ved, at det er afgørende, at en sektor, der har så stor indflydelse via deres investeringer, kommer med om bord, både af hensyn til klimaet, men også af hensyn til den finansielle stabilitet.
Vores egen nationalbank har påpeget de risici, der er, ved at banker og finansielle institutioner ikke får omstillet i tide, for der er dem, der sidder tilbage med de såkaldt strandede aktiver, altså investeringer i fossile selskaber, når værdien lige pludselig falder.
Vi risikerer altså en dominoeffekt af finansielle problemer og konkurser på stribe.
Det er et kæmpestort problem.
Flere finansielle institutioner i Danmark har allerede udarbejdet klimaplaner på eget initiativ, og det vil jeg gerne rose.
Problemet er, at de varierer i kvalitet.
Der er f.eks. meget få institutioner, der adresserer et af hovedproblemerne, nemlig fossil ekspansion, altså det, at man investerer i olie og gas eller laver andre fossile investeringer efter 2050.
Det Internationale Energiagentur har sagt, at man ikke kan ekspandere efter 2050, hvis vi samtidig skal holde os under 1,5 grad – det kan ikke lade sig gøre.
Hvis man mener, at det her ikke skal til, har man derfor i hvert fald en ret nonchalant holdning til, om vi overhovedet når Parisaftalen eller ej.
For så længe der bliver finansieret fossil ekspansion, jamen så betyder det, at vi får sværere og sværere ved at nå vores klimamål.
Som jeg har sagt flere gange i dag, anbefaler Den Europæiske Centralbank, ECB, at medlemslandene indfører obligatoriske klimaplaner.
Det gør der ikke.
Der foregår ESG-direktiv og due diligence og sådan noget, men der er ikke noget af det, der har noget med obligatoriske klimaplaner at gøre.
Så jeg ved ikke, hvorfor det andet skal blandes ind i det her.
Det er afgørende, at vi får den finansielle sektor med.
Vi hører rigtig mange flotte grønne ord fra sektoren.
Vi har brug for handling.
Vi har også brug for, i mangel af et dansk ord, level playing field – ensartede vilkår, undskyld, formand.
Vi har brug for ensartede vilkår, sådan at det ikke bliver en byrde for de banker, der så vil lave klimaplaner.
Det skal jo ikke være sådan, at fordi man går forrest og gør det godt, skal det være en byrde, for så er der nok nogle, der vil betakke sig.