Jane Heitmann (V), 2021-12-03:
Tak for ordet, og tak til ministeren for den oversendte redegørelse.
Den er, må jeg sige, fyldt med gode intentioner i forhold til EU-samarbejdet og Danmarks rolle i et aktivt EU.
Regeringens rolle i et aktivt EU skinner desværre ikke så tydeligt igennem til hverdag, hvor især statsministeren jo har travlt med rejser til bl.a. Israel, og det ligner mest noget, hvor man plejer andre interesser end dem, som vi har gennem EU.
Det er da også vigtigt med gode forhold til lande over hele kloden – bevares, det er det da – men det er det også i forhold til EU, meget vigtigt endda.
Lad det være min indgangsreplik til dagens redegørelsesdebat om udviklingen i EU-samarbejdet.
Jeg har i dag fået lov til at stå for Venstres bidrag til forhandlingen, fordi hr. Kim Valentin er udenlands i regi af Europarådet, og jeg har glædet mig til det.
Det handler ofte om de steder, hvor EU træder ved siden af, i hvert fald i Venstres optik; og lad mig bare nævne: orlovsdirektivet, direktivet om mindsteløn og løngennemsigtighedsdirektivet – direktiver, som desværre ikke udvikler EU i den retning, som vi helst så.
Så var der et EU-medlem mindre i flokken ved årets start.
Ved udgangen af 2020 trådte udtrædelsesaftalen mellem EU og Storbritannien i kraft.
Hvordan vil det gå?
Brexit har kostet vækst, arbejdspladser, eksport og velstand.
Vi har set kaotiske scener fra tankstationer og supermarkeder, hvor brændstof og varer ikke er nået frem i tide.
Vognmænd har manglet chauffører til at bringe almindelige varer som mælk og brød ud i butikkerne.
1,3 millioner EU-arbejdere, særlig fra de østlige lande, mistede arbejdet i Storbritannien oven på brexit og pandemien.
Bl.a. kan nævnes: fald i samhandelen med EU, højere eksport- og transportomkostninger, mangel på arbejdskraft og bureaukrati og bøvl.
Det gælder tusinder af arbejdspladser, økonomi og velstand.
I Venstre er vi stærke tilhængere af det europæiske samarbejde.
Vi glæder os over den velstand og de muligheder, som kommer ud af samarbejdet.
Det skal vi pleje, det skal vi styrke, og det skal vi udnytte hele tiden.
Vacciner, virus og værnemidler er andre ting, der har været på dagsordenen i EU.
Landene har skullet finde fælles løsninger på pandemiens udfordringer og på de fælles spørgsmål som f.eks.: Er der værnemidler nok?
Kommer der en vaccine?
Hvad med Schengen?
Og hvad med den fri bevægelighed?
Redegørelsen noterer indledningsvis, at EU's indsats på vaccineområdet har resulteret i, at mere end 74 pct. af alle voksne EU-borgere i dag er færdigvaccineret, at håndteringen af covid-19 har været en af EU's hovedprioriteter i 2021, og at medlemsstaterne og Kommissionen sammen har arbejdet hårdt for at styrke den europæiske vaccineudrulning og sikre tilstrækkelig med vacciner.
Lad os lige anholde det.
Statsministeren tog til Israel og kom tilbage, men hvad kom der egentlig ud af det besøg?
Vacciner, vacciner, vacciner, skrev statsministeren i marts på Facebook, hendes foretrukne medie, selvfølgelig akkompagneret af en til lejligheden passende selfie.
Regeringen havde ikke gjort sig den ulejlighed at inddrage Folketinget og Det Udenrigspolitiske Nævn forud for rejsen til Israel.
Israelturen er desværre symptomatisk for den siddende regerings tilgang: enegang og lukkethed.
Det står i stor kontrast til det EU-samarbejde, som Danmark hver eneste dag høster frugterne af, og som vi desværre med den socialdemokratiske regering i spidsen lader hånt om til hverdag.
Men det er langtfra nok at hylde samarbejdet i skåltaler og festskrifter.
Måske kan udenrigsministeren i dag være med til at kaste lys over udkommet af statsministerens Israeltur – hvad var formålet med turen, og hvad kom der ud af den? –
for slet ikke at tale om Danmarks bidrag til at styrke den europæiske vaccineudrulning.