runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-10-23:
Det er præcis rigtigt forstået.
Jeg kan godt læse det op igen: »... at forklare noget til nogen, som regel en mand til en kvinde ...«.
Det vil sige, at det også kan være andet end fra en mand til en kvinde; det kan også være fra en kvinde til en kvinde, men det vil ofte være fra en mand til en kvinde, men det kan også være i andre situationer.
Jeg har kendt begrebet i utrolig kort tid, vil jeg gerne sige, og det skrev jeg også på Twitter, da jeg skrev det.
Det kan godt være, at det er mig, der er utrolig gammeldags og derfor bare ikke har fanget, at det åbenbart er noget, som alle går snakker om, så jeg havde kendt begrebet i meget, meget kort tid.
Begrebet er selvfølgelig opfundet, fordi der er nogle kvinder, der mener, at det typisk er nogle mænd, men i begrebet ligger, at det også kan være i andre situationer.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-23:
Jeg synes, det havde været et bedre svar fra ministeren bare at sige, at det var en fejl af ministeren umotiveret at inddrage køn i en diskussion og begynde at forsøge at lukke borgere ned ved at henvise til deres køn og dermed antyde, at hvis man er mand, har man ikke lov til at kritisere ministeren.
Ministeren siger, at det var den pågældende borger, Casper Astrup, som inddrog køn i diskussionen.
Det gjorde han ikke.
Der var ikke noget som helst i det, han skrev, som handlede om køn.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-10-23:
Jeg sagde ikke, at det var spørgeren på Twitter, der antydede, at der var køn involveret.
Jeg sagde, at det var spørgeren, dvs. hr. Rasmus Jarlov, der putter køn ind i samtalen.
Det er fuldstændig rigtigt, at på Twitter var der ikke noget om køn.
Så selv om »man« vel på en eller anden måde oprindelig kommer fra noget med en mand, er der jo heller ikke lagt køn ind i det.
Så det er bare for at sige, at det er rigtigt, at ordet mansplaining – har jeg ladet mig fortælle, og det kan jeg også læse, når jeg slår op, hvad det betyder – oprindelig er noget, der tager udgangspunkt i noget med kvinder og mænd, og at det typisk er mænd, der siger noget til kvinder.
Men som jeg sagde, har jeg også oplevet, at det har været kvinder, der typisk var ældre end mig selv, der gjorde præcis det samme.
Så synes jeg, at det, der blev sagt i indledningen til det tweet, var nedladende, og at det derfor var relevant at svare på den måde, som jeg gjorde?
Ja, jeg synes, det er nedladende, og jeg gider faktisk ikke den måde at debattere på på Twitter.
Så jeg synes, det var en helt relevant måde at svare på.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-10-23:
Er ministeren enig i, at mange unge med særlige behov ikke får et relevant stu-tilbud, og hvilke initiativer vil ministeren tage på den baggrund, jf. DR’s indslag om »Unge med handicap forskelsbehandles i uddannelsessystemet« fra den 12. september 2019?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-10-23:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne sige helt indledningsvist, at spørgeren også tidligere har bragt lige præcis stu'en op over for mig som minister.
Det var faktisk noget af det første, som Dansk Folkeparti tog ind på bordet, og jeg har lovet Dansk Folkeparti og i øvrigt også andre, som interesserer sig rigtig meget for stu'en, at vi også tager en ret tilbundsgående drøftelse af og i øvrigt også, hvis vi når dertil, forhandlinger om stu'en.
For de ting, som Dansk Folkeparti har gjort opmærksom på, mener jeg er fuldstændig relevante, og ja, vi skal selvfølgelig ind og kigge på det her.
Der ligger en evaluering fra 2017, som viser, at dele af det, der bliver lavet omkring stu'en, er rigtig godt, og noget, som er blevet taget imod med kyshånd af både elever, forældre og kommuner, men der er altså også nogle ting, der ikke fungerer, og det er også nogle af de ting, der bliver bragt op i forhold til DR's indslag.
Så jeg er også rigtig glad for, at Dansk Folkeparti vedholdende holder fast i, at vi skal kigge på de her problemstillinger.
For selvfølgelig skal det være muligt for alle unge i Danmark at få en ordentlig ungdomsuddannelse af en høj kvalitet, og her er vi ikke nået i mål endnu.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-10-23:
Tak for svaret.
Jeg synes jo ikke rigtig, der bliver svaret på spørgsmålet.
Hun fik lov at gå et år på det, der hedder Havredal Praktiske Uddannelser i Viborg Kommune, og der var hun rigtig glad for at gå.
Efter afklaringsforløbet bestemmer Silkeborg Kommune, at de selv har et tilbud, som hun kunne gå på.
Det tilbud, Silkeborg Kommune har, foregår primært i et klasselokale, hvor hun så skal sidde, og det, hun egentlig har brug for, er at komme ud og røre sig og komme ud og gøre noget og komme ud og have noget med de her dyr at gøre.
Jeg er ikke i tvivl om, at når Silkeborg Kommune gør det, så handler det selvfølgelig om penge.
Det ene tilbud, som hun gerne vil gå på, er relativt dyrt, og det andet tilbud er noget, de selv har lavet, og det koster formentlig kun en brøkdel af det, hun gerne vil gå på.
Men når jeg spørger, om ministeren ikke er enig i, at hun burde have haft det andet tilbud, så handler det jo også om, at hun, hvis hun skal have en chance for efterfølgende at komme ud og få et liv, kunne bidrage i samfundet og egentlig på den led helt kynisk være langt, langt billigere for samfundet i det lange løb, så bør have det tilbud, som hun egentlig gerne vil have.
Er det ikke rigtigt?
Kan ministeren ikke bekræfte det?
Lidt forud for at vi skal have de her drøftelser – og jeg ved godt, at jeg tidligere har fået det svar, at vi får dem sidst på året – kunne det jo også være rart at have en klar tilkendegivelse fra ministeren om, at vi på den her måde skal finde en vej til at sikre, at Maria fik det rigtige tilbud, så hun faktisk kan få det gode liv, som hun, er jeg sikker på, vil kunne få med det rigtige tilbud.
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Jeg håber – givet vores dialog – at spørgeren ikke opfatter det, som om jeg prøver at krybe udenom svarene.
Jeg bliver jo nødt til at holde mig inden for den relativt begrænsede tidsfrist, som jeg har til at svare på spørgsmålene.
Jeg siger bare, at en af de måder, hvorpå man kan adressere det grundlæggende problem, som ikke umiddelbart står til at ændre, og som i hvert fald har virket i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, er, at det bliver italesat.
Karsten Lauritzen (V), 2019-10-23:
Hvad mener ministeren om, at skyldige kan være gået fri og uskyldige kan være blevet dømt, fordi der har været fejl i myndighedernes teledata?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Nu fik jeg så fat i det svar, som var tiltænkt Morten Dahlin, som har trukket spørgsmålet tilbage, så jeg må lige ...
Ja, det ser jeg.
Jeg beklager, men det var for sent, at jeg begyndte at kigge ned over det og kunne se, at det ikke rigtig svarede på det spørgsmål, der blev stillet.
Der er tale om et uskønt forløb – det har jeg også sagt ved flere lejligheder – som potentielt har haft alvorlige konsekvenser for tilliden til vores retssystem, og det er derfor også afgørende, at offentligheden bliver bibragt tillid til, at vi kan stole på det.
Det sker fremadrettet, men det sker også bagudrettet med gennemgangen af de mange, mange sager, hvor teledata har indgået, som foretages af den uafhængige kontrol- og styregruppe, sådan at vi er sikre på, at der er en armslængde, sådan at alt er i orden.
Så det sker bagudrettet; det arbejde pågår nu, og det var vi inde på før.
Hvad sker der så fremadrettet?
Jamen der er iværksat 16 tiltag, som samlet set skal medvirke til at genskabe tilliden.
12 af tiltagene er anbefalet af Rigspolitiet og Rigsadvokaten i deres redegørelse.
De yderligere 4 tiltag drejer sig kort fortalt om, at der skal etableres et nyt, uafhængigt tilsyn, som skal føre tilsyn med tekniske efterforskningsmidler og beviser hos politiet.
Det er jo ikke bare i forbindelse med teledata; der kan jo også være brug for tilsyn med dna og andre af vores bevismidler.
Så skal vi have en kulegravning af politiets og anklagemyndighedens it-systemer, hvilket kan lyde som en smal sag, men det er det ikke, når man skal gennemgå it-systemer – overhovedet ikke.
Endelig skal vi have en grundlæggende omorganisering af Rigspolitiet, så vi får et nyt Rigspoliti, og så skal der jo i hele koncernen tages ved lære af den her sag, som vi har været igennem.
Karsten Lauritzen (V), 2019-10-23:
Tak til justitsministeren for svaret.
Jeg spurgte jo om, hvad ministeren mener, og det fik ministeren også nævnt, men han fik også nævnt en masse andre ting.
Så jeg tror, at mit opfølgende spørgsmål, som det indlæg så fører hen til, vil være det samme: Hvad er ministerens holdning til, at skyldige kan være gået fri og uskyldige kan være blevet dømt, fordi der har været fejl i myndighedernes teledata?
Og jeg er fuldt ud klar over, at det her ikke er sket i den tid, hvor justitsministeren har været justitsminister, men sådan er det jo, når man bliver minister for et stort driftsområde; så vedstår man sig arv og gæld, også selv om der nogle gange forvaltningsmæssigt er mere gæld end arv.
Det er jo en dybt, dybt problematisk og meget, meget pinlig sag for politiet og anklagemyndigheden og Justitsministeriet og i særlig grad departementet, og det har justitsministeren også været inde på; det svækker jo i den grad tilliden til vores retssystem, særlig i en tid, hvor jeg ved der, både politisk, men også administrativt, er ønsker om, at man faktisk kan bruge teledata i et større omfang, end lovgivningen giver plads til.
Derfor er det meget, meget vigtigt, at man hurtigt kommer til bunds i den her sag, og det bliver så justitsministerens opgave.
Men mit spørgsmål er egentlig af politisk karakter, nemlig: Hvad er ministerens politiske holdning til den situation, vi befinder os i, hvor skyldige kan være gået fri og uskyldige kan være blevet dømt, fordi der har været fejl i myndighedernes teledata?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
I virkeligheden kunne jeg svare ved bare at henvise til det, spørgeren lige selv har sagt.
For spørgeren redegjorde jo i forlængelse af at have stillet spørgsmålet på så fremragende vis for, hvad spørgeren anser som problemet ved det, at vi har den her situation med den retsfølelse, der stødes – hvor forfærdeligt det er, at man i et retssamfund som vores kan risikere, at vi har nogle mennesker, som har begået en forbrydelse, og som ikke bliver retsforfulgt, eller endnu værre, at vi har nogle, som måtte have siddet i fængsel, dømt for en forbrydelse, som de ikke har begået.
Karsten Lauritzen (V), 2019-10-23:
Jeg kan så spørge ministeren igen, for jeg synes ikke, justitsministeren siger meget klart, at det her er en skandale.
For vores retsvæsen, for politiet, for Justitsministeriet er det her meget, meget beklageligt.
Hvilket ord vil justitsministeren sætte på det faktum, at skyldige kan være gået fri og uskyldige kan være blevet dømt, fordi der jo altså har været fejl i myndighedernes teledata?
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-23:
Der kommer jo ikke nogen løsning ud af at italesætte det.
Altså, vi er nødt til at være konkrete her.
Jeg kom med to konkrete forslag, et fra Luxembourgdomstolen, et fra Strasbourgdomstolen, og ministeren har endnu til gode at kvittere for eller afvise dem begge to.
Kunne det ikke være en idé at undersøge, om vi virkelig skal respektere såkaldte domme, der er afsagt af måske en eller syv personer i Strasbourg, af folk, som overhovedet ingen erfaring har fra højesteretter, landsretter, eller hvad det nu måtte hedde i deres lande, altså som overhovedet ikke er i nærheden af den samme saglighed, som vi kender fra dansk Højesteret?
Karsten Lauritzen (V), 2019-10-23:
Det er jeg enig med justitsministeren i, så jeg har ikke noget opfølgende, afsluttende spørgsmål til ministeren.
Anni Matthiesen (V), 2019-10-23:
Tak for det.
Hvad agter ministeren at gøre for at sikre, at yngre handicappede ikke tvinges til at bo på plejehjem for ældre?
Astrid Krag (S), 2019-10-23:
Tak for det.
Jeg er meget enig med spørgeren i, at det er vigtigt, at unge mennesker med handicap har mulighed for at bo sammen med andre unge.
De fleste unge mennesker med funktionsnedsættelse ønsker det samme som andre unge, nemlig at være sammen med jævnaldrende og leve et ungdomsliv med samvær, fælles interesser og aktiviteter.
Det er også en af årsagerne til, at et bredt flertal i Folketinget har vedtaget en ny botilbudsbestemmelse i serviceloven, som træder i kraft 1. januar 2020.
Bestemmelsen gør det muligt for kommunerne at oprette længerevarende botilbud særlig målrettet unge under 35 år.
Hensigten bag den nye bestemmelse er netop at understøtte, at unge mennesker med handicap kan leve et ungdomsliv sammen med jævnaldrende.
Derudover gælder allerede i dag, at man som borger har ret til frit valg, når man visiteres til et længerevarende botilbud efter serviceloven eller til almen plejebolig efter almenboligloven.
Det vil sige, at man har ret til at vælge et andet botilbud eller en anden plejebolig end den, kommunen peger på, hvis tre ting er opfyldt.
For det første skal det botilbud, man ønsker, være egnet til at tilgodese ens behov, for det andet skal tilbuddet fremgå af Tilbudsportalen, og endelig må det botilbud, man ønsker, ikke være væsentlig dyrere end det tilbud, som kommunen vurderer egnet til at tilgodese ens behov.
Og kommunen har pligten til at vejlede borgeren om det frie valg her.
Anni Matthiesen (V), 2019-10-23:
Noget af det, som gør indtryk på mig, er formentlig lidt det samme, som ministeren også er omkring, altså hvad det egentlig gør ved unge mennesker med handicap at blive placeret sammen med ældre mennesker på plejehjem.
For det er fuldstændig korrekt, at så oplever man jo unge mennesker, der trækker sig ind i sig selv, de bliver faktisk ensomme, og der sker ikke nogen form for udvikling overhovedet med de unge mennesker med de her handicap.
Jeg ved godt, at der jo nu inden længe træder en ny regel i kraft om muligheden for, at kommunerne kan lave de her andre typer af botilbud.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til, om ministeren på en eller anden måde vil sikre, at det så også bliver skubbet godt i gang derude i kommunerne.
For nogle gange kan vi jo desværre opleve, at fra vi træffer en beslutning her på Christiansborg og så til, at man også fanger den gode idé rundt om i kommunerne, kan der gå flere år.
Og der vil jeg egentlig gerne spørge lidt mere direkte ind til, om ministeren har nogle værktøjer i ærmet, som ministeren forventer at tage i brug, når den nu træder i kraft her fra 1. januar.
Astrid Krag (S), 2019-10-23:
Tak for det.
Og først vil jeg sige, at jeg jo helt deler spørgerens opfattelse af, hvad det kan have af konsekvenser for et helt ungt menneske at blive placeret på et plejehjem, og særlig al den stund at vi ved, at stadig flere ældre mennesker – og vel på de fleste plejehjem helt op mod otte ud af ti, nogle steder alle – der i dag kommer på plejehjem, ikke bare er fysisk svækkede, men også kognitivt svækkede, og at det derfor på alle mulige måder er meget, meget svært at leve noget, der bare er et tilnærmelsesvis almindeligt ungdomsliv der.
Så spørger spørgeren ind til, om der er nogle særlige værktøjer, der skal tages i brug for at ...
Anni Matthiesen (V), 2019-10-23:
Men så kan jeg jo følge op med at spørge – og så må ministeren se, om hun kan nå at svare på begge dele.
Altså, nogle steder har man jo lidt den formodning, at kommuner også kigger på økonomien, i forhold til hvad det er, man tildeler af pladser.
Og det er egentlig det, jeg godt vil høre ministeren om, altså om hun har nogle af de her skruer i værktøjskassen, som hun går ud fra, at hun vil stramme lidt på for at få kommunerne til at tage det her i brug.
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Efter således at være blevet vejledt af spørgeren i retning af et svar vil jeg sige, at det her – hvis man skal kvantificere det helt kort – er en vaskeægte skandale.
Astrid Krag (S), 2019-10-23:
Jeg skal lige tilbage i gængen; det er første gang, jeg besvarer mundtlige § 20-spørgsmål som minister i den her runde.
Jamen prøv at høre: Jeg vil sige det sådan, at kommunerne selv har efterspurgt den her mulighed, og derfor forventer jeg jo helt klart, at når de har efterspurgt den, tager de den også i brug.
Jeg tror ikke, at der er nogen i nogen kommuner, som vågner om morgenen med et ønske om at sende unge mennesker med handicap på plejehjem med ældre – det tror jeg simpelt hen ikke.
Når vi ser de her sager, tror jeg, det hænger sammen med, at økonomien er presset i kommunerne.
Derfor er jeg også så glad for, at vi med den første økonomiaftale, vi fra regeringens side har indgået med kommunerne, sikrer det største løft de sidste 10 år til kernevelfærden.
For det betyder jo alt andet lige, at der er bedre rum til også at prioritere det her.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-10-23:
Det er jo et ja-/nejspørgsmål.
Tak for det.
Det kan man jo godt bruge 2 minutter på.
Man kan også lade være.
Nej, jeg tror, det vil gå ud over kvaliteten, hvis man laver store besparelser.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-10-23:
Tak for det.
Mener ministeren, at det er i orden, at Rigspolitiet var så lang tid om at forstå systematikken i fejlene i teledatasagen?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Redegørelsen viser som et af de væsentligste kritikpunkter i teledatasagen, at Rigspolitiet har haft en utilstrækkelig kvalitetskontrol med teledata, og at der ikke har været en dokumentation af og opfølgning på fejl.
Redegørelsen peger samtidig på flere årsager til, at der gik så lang tid med at afdække og forstå omfanget af konsekvenserne af fejlene, efter at Rigspolitiets ledelse i foråret blev opmærksom på, at der kunne være tale om en systematisk fejl i konvertering af data, for man har jo konstateret enkeltstående fejl allerede på et meget tidligere tidspunkt, men her begynder man så at behandle det som et systematisk problem.
Det handler bl.a. om, at der, som jeg var inde på før, ikke har været en struktureret dokumentation af og opfølgning på de fejl, man har konstateret.
Det har både været tilfældet for telecenteret, for Rigspolitiet og for politikredsene.
Det handler om, at man hos Rigspolitiet for længe har haft fokus på, at det her nok bare var et teknisk problem, som kunne løses, hvis man rettede systemerne til, og det handler om de mulige konsekvenser, det har haft, for efterforskningen.
Rigspolitichefen har selv udtalt, at Rigspolitiets håndtering af teledata har været særdeles utilfredsstillende.
Det er jeg enig i, og det er også derfor, jeg har kritiseret det, og som jeg tidligere har sagt, er der i mine øjne samlet set tale om et meget uskønt forløb i teledatasagen, som potentielt har haft alvorlige konsekvenser for tilliden til vores retssystem.
Som jeg også var inde på tidligere, er der i forlængelse af det iværksat ikke mindre end 16 tiltag, der samlet set skal medvirke til at genskabe tilliden til retssamfundet og forhindre, at en lignende situation kan opstå igen.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-10-23:
Tak for det.
Jeg tror i hvert fald godt, at man uden at gå for langt kan sige, at det er et uskønt forløb.
Jeg tror også, at man godt kunne tage stærkere ord i sin mund.
Det ved jeg i hvert fald at ministeren tidligere har været i stand til, da han var oppositionspolitiker, men der kan jo ske meget i den transformation.
Det er jo noget, som ikke bare er sket en gang, men som er sket gentagne gange.
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Det er jo rigtigt, at det er fejl, som rækker ganske langt tilbage.
Det er jo også fejl, som man faktisk blev opmærksom på allerede under den tidligere regering, og det har tidligere partikollega, eller tidligere ministerkollega – for han er vel stadig partikollega – givet svar på til spørgeren, i forhold til at der er de her fejl.
Men man har jo betragtet dem som enkeltstående fejl og ikke i telecenteret haft en form, hvor man har haft en systematisk tilgang, sådan at man har samlet op på fejlene og arbejdet med dem.
Det er en af grundene til, at der går alt, alt for lang tid, inden man siger: Det kunne godt være, at vi skulle prøve at se, om vi ikke skulle gå mere systematisk til håndteringen af det her problem.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-10-23:
Men det kan være svært for en udenforstående, som ikke nødvendigvis kender systematikken ned i detaljen, at forstå, at 10.700 sager ligesom er enkeltstående fejl; det har jo ligesom karakter af at være ret mange.
Har der været møder?
Har der været, om man så må sige, en ny måde at samarbejde på mellem departementet og Rigspolitiet?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
For når vi står i en situation, hvor der er en anden retstradition, som vi så kan kalde det, tror jeg simpelt hen ikke, det er inden for handlingsspektret at forvente, at man grundlæggende kan få ændret den.
Og noget af det, vi har som handlemulighed, er selvfølgelig at italesætte problemet.
Teledata bruges jo både i forbindelse med efterforskningen, men også, som spørgeren siger, i forbindelse med en domsforhandling, og det er jo en katastrofe, hvis man har været i en situation, hvor man f.eks. i efterforskningen har stået med fejlbehæftede teleoplysninger, sådan at oplysninger om, hvor en mobiltelefon har befundet sig eller andet, har været forkerte, sådan at man potentielt har tænkt: Nå, men den, der så er gerningsmand, kunne ikke være til stede dér, eller hvad ved jeg.
Det er jo derfor, sagerne bliver gennemgået nu med den her grundighed – det er jo for at finde ud af, hvad karakteren af de her fejl er, og om der er nogen sager, som skal genoptages.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-23:
Tak for det.
Idet spørgeren kvitterer positivt for ministerens kritik af både EU-Domstolens og Menneskerettighedsdomstolens juridiske aktivisme, vil ministeren så redegøre for, hvad han mener Danmark kan gøre for at bekæmpe denne juridiske aktivisme?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-23:
Tak for spørgsmålet.
Det er en problemstilling, som jeg i øvrigt synes er uhyre interessant.
Det er de andre spørgsmål også, men det her er en dialog, som vi heldigvis har lejlighed til at føre med hinanden løbende.
EU-Domstolen har jo igennem en årrække afsagt domme bl.a. om de grundlæggende EU-retlige principper og det indre marked, og jeg tror, at man ikke går for langt, hvis man betegner dem som aktivistiske, og tilsvarende må man også sige, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har afsagt domme, som jeg ville betegne som aktivistiske.
Det tror jeg også man kan etablere sådan nogenlunde bred enighed om.
Der tror jeg, at man må se på de to domstole lidt hver for sig.
For det var netop et af de temaer, som Danmark italesatte i forhold til Menneskerettighedsdomstolen, da Danmark havde formandskabet for Europarådet i foråret 2018.
Det resulterede i den såkaldte København-erklæring, som bl.a. skulle medvirke til en mere afbalanceret tilgang til beskyttelsen efter menneskerettighedskonventionen.
Så den italesættelse, der sker, er et værktøj.
Det kan man også bruge i forhold til EU-Domstolen.
For mig er det i virkeligheden vigtigt, at vi skal kunne forholde os kritisk til domstolenes afgørelser og deres fortolkningsstil og have en åben dialog om det.
Og en af de måder, der bliver ført dialog på – udover sådan i det politiske rum – er jo også via de skriftlige og mundtlige indlæg i andre landes sager, som behandles ved domstolen, og som regeringen jo intervenerer i.
Det gør Danmark jo i sådan cirka 35-40 sager om året, altså er inde konkret og afgive indlæg, senest i den her Tele2-dom, hvor der så falder dom siden hen.