Jens Joel (S), 2018-01-23:
Jeg var lidt usikker på, om det var en fejlformulering at kigge ud i EU, eller om det var ud af EU.
Vi har også diskussionen om, hvor hurtigt vi kan udfase fossildrevne biler.
Og der må man sige, at uanset om det er det, vi diskuterer, eller om det er en afgift på CO2, så er det afgørende jo i virkeligheden, om man har en kritisk masse med.
Man skal jo ikke lave en EU-regulering, hvor man kan sige, at det mest reaktionære land har vetoret, for vi kan kun lave noget, hvis hele EU er med.
Så vi vil meget gerne diskutere det, men vores målestok i forhold til, om det er fornuftigt at gå ned ad den vej, er jo i høj grad, hvem man kan få med på det, og hvor bredt funderet det kan blive.
Det er klart, at det også er vigtigt at holde fast i, at den primære indflydelse internationalt går via EU, og derfor skal vi selvfølgelig også holde det op imod den indsats, vi i øvrigt gør her.
Når vi diskuterer klima- og energipolitik, handler det jo kort fortalt om at redde verden, om at sikre, at generationerne efter os faktisk har en klode at være på, hvor vi ikke med vores handlinger har gjort det umuligt eller meget, meget dyrt.
Vi har simpelt hen en helt unik mulighed for, samtidig med at vi gør noget godt for klimaet, at sikre flere danske arbejdspladser.
Vi eksporterer grønne energiløsninger for over 40 mia. kr. om året.
Vi har rigtig mange arbejdspladser, og mange af dem ligger – i disse tider, hvor vi diskuterer Danmark i balance – faktisk i nogle af de områder af Danmark, hvor vi har rigtig meget brug for de her arbejdspladser.
Det er i parentes bemærket
jo også arbejdspladser, som ikke kun er til folk med en lang uddannelse, men også til faglærte og ufaglærte, 3F'ere og metalarbejdere.
Det er kort og godt en win-win-situation, og derfor skal vi så også sige, at det skal vi have løst.
Jeg hører ministeren og jeg hører også statsministeren tit sige, at de her ting går hånd i hånd.
Jeg savner desværre bare nogle gange, at de skåltaler om, hvad vi kan gøre på det klima- og energipolitiske område, også bliver omsat til handling.
Vi kan ikke vente.
Jeg ved, at statsministeren ved ungdommens folkemøde sagde til de unge håbefulde mennesker, at det var deres generation, der skulle løse klimaudfordringen.
Jeg tror, at vi er nødt til at sige til statsministeren, at det nok i virkeligheden er vores generation, der skal løse det.
Derfor kan vi ikke sende den her videre til dem, der kommer efter os.
Grunden til, at vi også har lidt travlt, er jo, at vi med Parisaftalen har fået rigtig mange, om man så må sige, kunder i den grønne politik.
Det giver jo helt utrolig store muligheder for dansk erhvervsliv, som er gode til det her, men det vil selvfølgelig også give nye konkurrenter.
Derfor har vi ikke råd til at hvile på laurbærrene og lade, som om vi er så langt foran, at vi ikke skal gøre noget.
Det er et godt udgangspunkt, vi har, men vi er nødt til at holde fast i det, og det er derfor, at vi også har været kritiske over for, at regeringen på en række områder desværre har trukket os i den forkerte retning med nedskæringerne på energiforskningsmidlerne på EUDP, med forsøget på at aflyse vindmølleparker osv. osv.
Jeg noterede mig også, at en række danske virksomheder så sent som her i december sagde, at vi risikerede at tabe grøn konkurrencekraft, og det synes jeg at regeringen skal tage meget alvorligt.
Men i år har vi jo chancen for at gøre det, for regeringen har, og det må vi gå ud fra også bliver tilfældet, sagt, at der kommer et udspil til energiforlig og klimastrategi.
Lad os gribe den chance for at få det tilbage på sporet – ikke bare for at lave en ambitiøs, men også en bred aftale.
Jeg noterer mig, at ministeren siger, at vi forfølger et ambitiøst EU-spor.
Jeg synes, at vi skal have diskuteret, om ikke vi kan være endnu mere ambitiøse i forhold til at melde os ind i klubben af lande, som presser på for at få vedvarende energi-mål, der er så høje som muligt, fordi det er godt for danske arbejdspladser og for virksomheder, ud over at det er godt for klimaet.
Jeg er også enig med ministeren i, at der skal gøres noget på transportområdet.
Det synes jeg vi sammen skal presse på for.
Jo mere transporten løfter på EU-plan, jo færre indsatser er vi nødt til at gøre på andre og måske dyrere områder.
Så det ville være oplagt.
Så er jeg nødt til at sige, at når ministeren siger, at der er tre meget ambitiøse mål, nemlig henholdsvis VE-målet på 50 pct., kuludfasningen i 2030 og de 39 pct.s reduktion i ikkekvotesektoren, så er det sidste jo et EU-mål, som jeg er enig i er et højt mål, men det er ikke et, vi selv har valgt.
Kuludfasningen i 2030 var jo et mål, som den tidligere regering havde, og som den nuværende regering slettede for så at indføre igen, fordi det kommer til at ske af sig selv.
Pointen med det er bare, at det måske ikke helt er nok til at drive politikken.
De 50 pct.s vedvarende energi i 2030 er et godt udgangspunkt, men jeg håber, at man vil lægge vægt på, at det er et minimum.
Jeg håber faktisk, at man vil tage Klimarådet og andre aktørers opfordringer til at hæve det mål alvorligt.
Så vil min opfordring fra Socialdemokratiets side være, at når vi indgår et bredt energiforlig, skal vi måske også have andre mål.
Vi skal måske ikke bare hæve ambitionen på VE-målet, men også have en række ting, vi kigger på.
Er vi på rette vej i forhold til energieffektiviseringer?
Er vi på rette vej i forhold til elektrificeringen – altså ikke bare at lave grøn strøm, men også at få den brugt og anvendt?
Har vi de rigtige indsatser inden for forskningen?
Det er ikke bare et spørgsmål om puljens størrelse; det er også et spørgsmål om, om man kan regne med, at den kommer år efter år – altså en strategisk satsning i forhold til forskningen i udviklingen af bl.a. lagringsteknologier og andet, vi har brug for.
Vi har et rigtig godt udgangspunkt, men verden bliver jo ikke ved med at kigge til Danmark, hvis ikke vi bliver ved med at udvikle os, og derfor er vores opfordring, at vi både hæver ambitionerne i forhold til det nuværende, men at vi også breder det ud.
Det ville være godt for klimaet, men det ville også være rigtig godt, vigtigt og nødvendigt for danske arbejdspladser og de styrkepositioner, vi har brugt 30-40 år på at bygge op.
Til sidst vil jeg gerne på vegne af Socialdemokratiet, Alternativet, Enhedslisten, Radikale Venstre og SF læse et forslag til vedtagelse op.
Forslag til vedtagelse
Regeringen bør igangsætte flere konkrete initiativer, hvis Danmark skal bevare sin grønne styrkeposition.
Elektrificeringen skal udbygges markant og understøttes ved bl.a. at øge mængden af el brugt i transportsektoren og til opvarmning, herunder ved udskiftning og erstatning af olie- og naturgasfyr.
Derudover bør regeringen i sin kommende klimaplan forholde sig til landbrugets klimabidrag.«