Lea Wermelin (S), 2017-06-02:
Tak for det.
Med det her lovforslag vil regeringen give en skattelettelse til nogle af dem, der har allermest her i landet, ved at nedsætte arveafgiften for landets virksomhedsarvinger fra 15 til 5 pct.
Mens resten af danskerne fortsat betaler en arveafgift på 15 pct., skal dem, der står i kø til en virksomhed, fremover betale mindre til fælleskassen.
I udvalgsarbejdet, gennem flere samråd og mange spørgsmål, har vi prøvet at finde ud af, hvad der ligger bag det her forslag, og selv om det har været endog ganske svært at få Skatteministeriet til at regne på konsekvenserne af nedsættelsen, så står flere ting klart efter udvalgsbehandlingen.
For det første betyder nedsættelsen af arveafgiften nul nye arbejdspladser og nul vækst.
Det viser svar fra skatteministeren, og derfor ville det også klæde regeringen at stoppe med at camouflere en ren skattelettelse med beskæftigelsesretorik, ligesom statsministeren eksempelvis gjorde i sin tale i afslutningsdebatten i onsdags.
For det er slået helt fast, at en lavere arveafgift ikke skaber arbejdspladser, og skatteministeren har endda måttet indrømme, at det for ham handler om moral.
For det andet er tallene i bemærkningerne til lovforslaget om, hvor mange virksomheder og arbejdspladser som lovforslaget vil påvirke, oppustede.
Forskeren bag tallene, Morten Bennedsen, altså ikke os i Socialdemokratiet, men forskeren bag tallene, har understreget, at det ikke drejer sig om 23.000 virksomheder og 300.000 arbejdspladser, som det ellers er blevet gentaget i en uendelighed i debatten, nej, tallene er langt lavere.
Har regeringen så ændret på det eller bare erkendt, at det er fejlagtigt, hvad der står i bemærkningerne?
Nej, og det er højst bemærkelsesværdigt og også beklageligt.
For det tredje har Det Økonomiske Råd i den her uge, nemlig i tirsdags, sat to streger under, at en lavere arveafgift primært handler om ideologi og ikke gavner os som samfund, men tværtimod kan have negative konsekvenser.
I Socialdemokratiet har vi opfordret regeringen til at indkalde til vækstforhandlinger, fordi vi ønsker at bruge vores fælles penge klogt på rent faktisk at skabe arbejdspladser herhjemme bl.a. ved at gøre det skattefrit at overdrage til en erhvervsdrivende fond.
Det har vi god tradition for, og det har også vist sig som en god model til at sikre langsigtede investeringer og forankringer af danske arbejdspladser.
Men vi er blevet afvist, desværre.
Det er ærgerligt, for lovforslaget her løser hverken Danmarks eller virksomhedernes udfordringer, man bidrager i stedet med mere ulighed; med en omvendt progression i arvebeskatningen, hvor de smalle skuldre nu skal bære mere; en udgift på 1 mia. kr. om året, som ikke giver arbejdspladser; og nye muligheder for at spekulere i forhold til beskatning.
Ja, og så kan skatteministeren heller ikke udelukke, at de rigeste danskere med milliarder i skattely også kan få gavn af skattelettelsen i arvebeskatningen.
Vi har fået bekræftet, at ministeren ikke kender til konkrete eksempler på virksomheder, der har måttet lukke på grund af arveafgiften, til trods for at ministeren har udtalt, at hvis ikke virksomheder bl.a. skal dø, så skal der den her nedsættelse til.
I 2015 gik ministerens parti til valg på, at nye forslag skulle vækst- og beskæftigelsesvurderes, og at kun lovforslag, der trak i den rigtige retning, skulle gennemføres, hvilket det her ikke gør.
I Socialdemokratiet er vi derfor også imod forslaget, og argumenterne for, hvorfor regeringen og Dansk Folkeparti har bundet sig til masten på det her, er vi ikke blevet meget klogere på.