Carsten Bach (LA), 2025-02-26:
Tak for det, formand.
Formålet med dette lovforslag er at implementere NIS 2-direktivet specifikt for telesektoren.
Heldigvis har jeg jo en meget dygtig it- og digitaliseringsordfører i hr. Alexander Ryle, som har givet mig en meget detaljeret gennemgang af lovforslaget alligevel.
Så jeg tillader mig at putte lidt mere fyldigt indhold på talen her.
Det er nemlig overordnet set positivt.
Og vi kommer også til at støtte lovforslaget her, men jeg vil som sagt gerne bruge noget af min taletid på at adressere nogle af de udfordringer, vi også ser i dette lovforslag, og som vi i Liberal Alliance mener bør drøftes grundigt i udvalgsarbejdet, så vi forhåbentlig kan nå at få det rettet lidt til.
Nu ved vi jo også, at ministeren har en lang og glorværdig fortid som teleordfører, og derfor er jeg ret sikker på, at ministeren meget detaljeret går op i lige præcis den her del af NIS 2-implementeringen.
I dag tager det efter sigende 12-18 måneder at få en godkendelse, og det betyder så, at teleselskaber risikerer at have nyansatte medarbejdere, der faktisk må vente over et år, før de overhovedet kan begynde deres arbejde.
Hvis vi ønsker en stærk og sikker telesektor, kan vi ikke samtidig blokere for, at kvalificerede mennesker kan få adgang til deres arbejdsopgaver.
For det andet er der ikke lagt op til et smidigt system.
I stedet for at der er en fælles ramme, hvor godkendelser er fleksible, foreskriver reglerne, at hver myndighed opstiller egne krav til sikkerhedsgodkendelser inden for deres ressortområde.
Det betyder, at samme person skal have flere forskellige godkendelser, og at allerede godkendte medarbejdere ikke umiddelbart kan overføres til nye opgaver.
Det er unødigt bureaukrati, det er ineffektivt, og det bør løses.
Jeg er sikker på, at jeg måske har hørt ministeren omtale problemet under en af de tidligere lovbehandlinger, og jeg håber også, at der i den her sammenhæng kan findes en løsning.
For det tredje er der behov for langt mere vejledning fra myndighederne.
Det er et tilbagevendende problem, og det har det været under alle tre lovbehandlinger i dag, at virksomhederne efterlades i noget, der kan minde om et vakuum, hvor det er uklart, hvordan de skal navigere i reglerne.
Klarhed er bydende nødvendigt, hvis vi skal sikre en effektiv implementering.
For det fjerde indeholder loven mange bemyndigelseshjemler til at fastsætte nærmere regler, og det er vi grundlæggende i Liberal Alliance lidt bekymrede for.
For når hjemlerne skal udmøntes, sker det i embedsværket uden en politisk kontrol.
Vi risikerer ellers at få et regelsæt, der ikke tager højde for branchens reelle behov og udfordringer.
I stedet for at ministeren gives en blankocheck ved tredjebehandlingen af lovforslaget, bør ministeren måske hellere inddrage ordførerne og branchen i at få fastsat nogle nærmere regler.
For det femte er der behov for koordinering på tværs af de kritiske sektorer, som er afhængige af hinanden.
Et oplagt eksempel er tele- og energisektoren.
For det sjette – og det er også det sidste punkt i rækken her af meget detaljerede bemærkninger fra min it- og digitaliseringsordfører – bliver der gjort opmærksom på, at der er fare for, at man kommer til at modarbejde hinanden med henvisninger til sikkerhedslovgivning og sikkerhedskrav.
Det skaber unødige hindringer og hæmmer en effektiv udnyttelse af ressourcer, uden at det nødvendigvis øger sikkerheden.
Som sagt kommer vi i Liberal Alliance til at støtte lovforslaget, men vi håber også på, at der vil være en villighed i regeringen til at drøfte nogle af de ovenstående udfordringer meget grundigt i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Tak for ordet.