Kasper Sand Kjær (S), 2021-11-23:
Tak for ordet.
Det lovforslag, som vi nu skal behandle, har til formål at begrænse livstidsdømtes og visse forvaringsdømtes rettigheder, mens de sidder inde.
Når en person i dag bliver idømt en livstids- eller forvaringsdom, er det jo – det er vigtigt at sige – fordi vi taler om meget, meget alvorlig kriminalitet, måske faktisk de værste forbrydere og de værste uhyrligheder, som begås.
Derfor synes jeg egentlig, det er rimeligt, at spørge sig selv, om de personer skal have lov til at sidde i fængslet og udbrede sig om deres forbrydelse, søge sympati for deres sag og forsøge at gøre sig selv til kendiskriminelle, mens de afsoner, og måske vigtigst af alt om de skal have lov til at kontakte unge, påvirkelige mennesker på datingsider og indlede forhold med dem fra fængselscellen – unge mennesker, som måske ikke helt kan overskue konsekvenserne af at lukke en så farlig forbryder ind i deres liv.
Det synes jeg ikke man skal kunne, det synes jeg ikke man skal have lov til, når man afsoner en straf for de værste forbrydelser.
Vi skal stå på ofrenes side, vi skal stå på de pårørendes side.
Jeg forstår til fulde, at det kan virke voldsomt krænkende for deres retsfølelse at se gerningspersonen leve sit liv, måske godt nok i fængslet, men med masser af opmærksomhed, måske endda beundring for vedkommendes ugerninger.
Og det er jo det grundlæggende formål med det her lovforslag at ændre på det.
Det tager nogle rettigheder fra de livstids- og forvaringsdømte.
For det første skal de ikke have mulighed for at indgå nye relationer i de første 10 år af afsoningen, altså relationer med nogen uden for fængslet.
De kan stadig væk se deres familie, men det vil sørge for, at en livstidsdømt ikke kan møde unge mennesker på nettet og indrullere dem, hvad vi tidligere har set eksempler på.
For det andet får de begrænset deres mulighed for offentligt at komme med tilkendegivelser om de forbrydelser, som de har begået.
De skal f.eks. ikke have lov til at gå på sociale medier og profilere sig selv og deres forbrydelse, hvis det er krænkende over for ofre og pårørende.
Og mere generelt lægges der op til, at de pågældende indsatte som udgangspunkt ikke må få tilladelse til udgang fra fængslet de første 10 år af afsoningstiden, og at de skal afsone i et lukket fængsel i de første 10 år – det vil sige uden mulighed for at kunne blive overført til et åbent fængsel.
Endelig indeholder lovforslaget naturligvis regler om håndhævelsen af de nye skærpede regler.
Overtræder man reglerne, kan man idømmes en disciplinærstraf, og der indføres også mulighed for bødestraf for den indsatte og for dem, som evt. hjælper med at bryde reglerne.
Der vil sikkert være nogle, som synes, at de her tiltag virker lidt hårde.
Men jeg synes egentlig, det er godt og rimeligt, og der er en rimelig balance i forslagene mellem, at man på trods af forbrydelsen jo på et tidspunkt skal i gang med en resocialisering, men at det heller ikke kan være rimeligt, at landets værste forbrydere, som har begået den mest alvorlige kriminalitet, kan fortsætte deres liv fra fængselet.
Her er der nogle særlige hensyn, der skal tages til de ofre, som har været udsat for forbrydelsen.
Derfor støtter vi lovforslaget.