Sigurd Agersnap (SF), 2023-10-24:
Vi kan råbe og larme, men kan vi råbe politikerne op?
Sådan så jeg det stå på et banner, en skoleelev havde taget med til demonstration, og jeg synes, det er et meget godt citat i dagens anledning – ikke kun, fordi lovforslaget her jo handler om, at man kunne råbe politikerne op og gøre noget ved klassestørrelserne, men også, fordi det handler lidt om, at skoleelever både kan råbe og larme.
Har man svært ved at forestille sig, hvordan det er at være i et klasselokale med 27 andre børn, så kan man måske tænke lidt på, hvordan man selv reagerer i bare et storrumskontor.
Jeg har i hvert fald den erfaring, at der ikke skal meget til, før jeg mister koncentrationen.
Det kan være ved nabobordet, hvor de taster lidt for hårdt på tastaturet, nogle, der trækker vejret for tungt, eller nogle, der slubrer kaffen.
Og så skal man bare forestille sig at sidde i et klasselokale med 27 andre børn.
Børn i den danske folkeskole sidder hver dag i nogle af de mest forstyrrende storrumskontorer i hele landet.
I mere end 1.400 klasser i det her land var der sidste år mere end 26 elever i klasselokalet.
Det er i omegnen af 40.000 børn, som går i en klasse med mere end 26 elever – ofte også i lokaler, som ikke er egnet til så mange elever.
350 af klasserne var 0.-2. klasse, altså børn i alderen 5-9 år, som lige har begyndt deres rejse igennem uddannelsessystemet.
Hvis ikke skolen i sig selv er overvældende, når man møder den første gang som lille ny elev på 6 år, så er et propfyldt klasselokale det desværre for rigtig mange.
De tidligere talere har også været inde på spørgsmålet om, hvad vi ved fra forskningen at de store klasser betyder for børnene.
Og vi ved også, at det sænker sandsynligheden for, at eleverne senere gennemfører en ungdomsuddannelse.
Hvis man lytter til nogle af fagpersonerne i vores folkeskole, lærerne eller pædagogerne, siger de også enstemmigt i høringssvarene, at med færre elever i klasserne kan lærerne og pædagogerne selvfølgelig nå mere; de kan komme tættere på den enkelte elev, på deres hverdag, på deres trivsel og på deres læring.
Det er godt, at vi har forskningen med os, men det er jo heller ikke raketvidenskab.
Mindre klasser giver mere tid til det enkelte barn, men det gør også noget ved den virkelighed, vi har i rigtig mange skoler, nemlig at vi ikke har rammerne til meget store klasser.
Og derfor er dagen i dag på mange måder historisk.
Klasseloftet har ikke været ændret siden 1975, og det gør vi noget ved i dag.
På rigtig mange områder tænker vi selvfølgelig i vores samfund, at verden bevæger sig fremad, og at vores velfærdssamfund er bedre i dag end i 1970'erne, og det er det jo også.
Vi har en folkeskole, som lykkes med rigtig mange ting.
Det, at vi stadig væk har kæmpestore klasser, er heller ikke et af de steder.
Derfor er vi i SF meget glade for at kunne gøre noget ved klasseloftet for de nye skolebørn, som efter næste sommer starter i skole.
Det er jo et bevis på, at man kunne råbe os op, at man kan gøre noget ved klasseloftet, og at det, vi gør herinde, er vigtigt, at politik kan gøre en forskel for mennesker i virkeligheden og for børn.
Det koster selvfølgelig noget, 132 mio. kr. årligt for at være mere præcis, men det er hver en krone værd.
Det her lovforslag løser selvfølgelig ikke alle udfordringer på vores skoler.
Vi er glade for det folkeskoleudspil, regeringen har præsenteret, som adresserer mange flere af dem, men det her er et af de vigtige skridt på vejen til at sikre en bedre start i skolen og på hele uddannelsestilværelsen for rigtig mange børn.
Det har vi været optaget af i SF i mange år, og derfor er vi glade for lovforslaget, som det ligger her i dag.
Og jeg skulle hilse fra Alternativet og Enhedslisten og sige, at de også er for lovforslaget.