runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Magni Arge (T), 2018-05-30:
Jeg er da ikke i tvivl om, at der er en hel del færinger, der er positive over for det såkaldte rigsfællesskab.
Jeg mener bare, at det ikke er den rette fremtid for os med den konstitution, der er gældende i dag.
Jeg mener, at det skal bygge på frie landes samarbejde, og at der skal være en frivillighed i det samarbejde.
Det er jeg overbevist om.
I øvrigt kan jeg sige i forbindelse med Altingets gengivelse i dag af, hvor stor en støtte det republikanske parti ville få ved et nyt folketingsvalg, at det jo er typisk, at de små partier, som alle er mere på den nationale fløj, vil støtte en republikansk kandidat ved et kommende folketingsvalg.
Sådan har det altid været.
Thomas Danielsen (V), 2018-05-30:
Men det er lidt pudsigt, at i takt med at ordføreren har prædiket løsrivelse i Folketinget i Danmark gang på gang, ser vi rent faktisk, at færingerne selv siger fra over for løsrivelsestanken.
Det er ikke sikkert, at ordføreren mener, at der er en årsagssammenhæng, og det er der heller ikke nødvendigvis, men det kunne godt være, at ordføreren så havde en anden forklaring på, at færingerne faktisk er blevet mere og mere positive over for rigsfællesskabet her over de seneste år.
Magni Arge (T), 2018-05-30:
Jeg kan da kun svare spørgeren på den her måde: Som du spørger, får du svar.
Altså, det kommer alt sammen an på, hvordan du formulerer spørgsmålet.
Hvis du spørger færingerne, om de mener, at Færøerne skal have en selvstændig, selvbærende økonomi i 2025, så svarer 70 pct. ja.
Hvis du så spørger, om de mener, at Færøerne skal være et selvstændigt land i 2030 på den baggrund, så svarer to tredjedele: Ja, selvfølgelig skal vi det.
Men hvis du spørger folk, om de vil være selvstændige i morgen og miste al den økonomiske støtte, de får fra Danmark gennem blokstøtten, så siger en tredjedel, at det vil de gerne, men den næste tredjedel er mere betænkelig.
Det er da helt klart.
Det er ganske almindelig sund fornuft.
De vil bare ikke betale så meget, som russerne gør, så det er jo et spørgsmål om det sidste provenu.
Det andet, som handler om den pelagiske fisk, har sin begrundelse i, at vi blev udsat for en embargo fra EU angående pelagiske fisk, og dengang opbyggede vi markedet i Rusland, som vi kunne bruge i stedet for det europæiske.
Og det vil vi ikke give slip på, for vi ved ikke, hvornår den næste embargo kommer.
Henrik Brodersen (DF), 2018-05-30:
Hvorfor jeg spørger, er jo, fordi den danske nationalbank har været ude og sige, at de måske var en lille smule bekymret over, at det rent faktisk gik så godt på Færøerne.
Man kan jo sådan med et skævt smil sige, at på Færøerne er der ingen kvaler, russerne betaler.
For det er jo et meget, meget stort eksportland nu, og man kan sige, at det måske ikke er det allermest stabile.
Christian Juhl (EL), 2018-05-30:
Tak for det.
Nicolai Wammen (S), 2018-05-30:
Socialdemokratiet har foreslået tre vindmølleparker til havs – statsministeren har indtil her til aften kun talt om en.
Nu håber jeg så, at det, når vi kommer over i finansministerens forhandlingslokale, så er den nye position for regeringen.
Det skal jo blive spændende at se.
Hvad angår, at der selvfølgelig skal være penge til initiativerne – det siger sig selv – så er det, Socialdemokratiet har gjort meget klart, at de penge, som ellers skal bruges på vores ældre, på vores syge og på vores børn, har vi ikke lyst til at statsministeren skal bruge på afgiftslettelser på energiområdet.
Vi har også, hvad angår finansieringen, sagt, at der er et grønt råderum, og at vi også kan se på at fremrykke finansieringen af PSO.
Det korte af det lange, hr. statsminister, er, at selvfølgelig vil enhver aftale, vi laver med hinanden, blive finansieret krone til krone.
Det, der er spørgsmålet, er, hvad den aftale skal indeholde.
Derfor vil jeg komme med et andet konkret eksempel.
Vi har foreslået, at der i Danmark skal være 500.000 grønne biler – regeringen har ikke foreslået noget tal.
Vil regeringen gå med på den ambition?
Kan vi være fælles om det?
Kan vi lægge snakken til side og gå videre til handlingen?
For så vil der jo faktisk være noget, vi kan gøre i fællesskab.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Det siger måske lidt om socialdemokratisk selvforståelse, at man sammenligner sig selv med paven, og det kan godt være, at tro kan flytte bjerge, men man kan ikke sætte en vindmølle op med tro, for det kræver penge.
Det, der er udfordringen med Socialdemokratiets meldinger i går og i dag, er, at Socialdemokratiet siger, at man ikke vil bruge noget råderum på at investere i den grønne omstilling, man vil kun bruge det såkaldte grønne råderum, som altså ikke eksisterer i 2019, 2020, 2021 og 2022.
Det kan man jo ikke bygge noget for.
Så er det jo imod bedre vidende, når hr. Nicolai Wammen siger, at vi kun vil bygge én havvindmøllepark, og man vil bygge tre.
Det er jo forkert.
Hvis man læser vores udspil, kan man se, at vi siger: Vi vil opbygge en vindmøllepark på 800 MW, den største, der nogen sinde er bygget i Danmark – der findes ikke en ude i verden i dag, der er så stor – der leverer energi, el, svarende til forbruget i de syv største byer.
Og så siger vi: Der skal mere vindenergi til.
Derfor siger vi, at vi øjeblikkeligt vil gå i gang med at screene for 10 GW, og vi siger, at vi i 2022 skal tage stilling til, præcis hvor og hvordan og hvor mange havvindmøller vi så skal bygge.
Så vi siger jo ikke kun, at der skal bygges én.
Hvis det er meget vigtigt for Socialdemokratiet, at vi allerede nu beslutter, at det ikke kun er én, men at det er noget mere, så lad os da snakke om det.
Forudsætningen er, at man møder ind med nogle penge.
For ellers er det jo altså bare grønt bluff, undskyld mig.
Nicolai Wammen (S), 2018-05-30:
Statsministeren har været meget optaget af at tale om det grønne og fortælle, at regeringen er den mest grønne regering, der nogen sinde er set i danmarkshistorien.
Sådan må man forstå det.
Samtidig har statsministeren også været optaget af børnesange.
Det har endda været sådan undervejs, at statsministeren i et øjebliks indskydelse for at vise, hvor grøn han er, tog et grønt slips på.
Det holdt dog kun sådan cirka en halv time, så blev det skiftet ud med det sorte, og hvis man skal gå over i børnesangsafdelingen og finde et billede på, hvordan det egentlig har været med den her regering på miljøområdet og i forhold til klima, så tænker jeg på »Bjørnen Sover«.
For vi har haft en statsminister og en regering, der har snorksovet på det her område i 3 år, og som nu, hvor valget nærmer sig, finder ud af, at man hellere må se lidt grønne ud.
Så er man kommet med et udspil, og man har endda sendt sin energiminister på banen i dag og sagt, at Socialdemokratiet er sorte.
Det svarer sådan en lille smule til at beskylde paven for at være ateist.
Det har ikke meget gang på jord.
Så mit spørgsmål til statsministeren er i virkeligheden meget simpelt: Når man lægger al retorikken til side og alle forsøgene på at mistænkeliggøre sine politiske modstandere, skulle vi så ikke se på, hvad det reelt er, der er på bordet?
Statsministeren har foreslået én vindmøllepark til havs, vi foreslår tre.
Derfor vil jeg gerne høre, når statsministeren nu siger, at han er så grøn: Er statsministeren så parat til, at vi i fællesskab laver en ambition om, at vi skal have tre vindmølleparker til havs?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-30:
Mange tak til hr. Magni Arge for en rigtig levende tale – det er ordføreren jo kendt for.
Som grønlandsk folketingsmedlem er det jo selvfølgelig også interessant at drøfte hjemtagelse af forskellige områder, for selv om vi står forskellige steder, er det jo altid interessant at lade sig inspirere af hinanden.
Jeg vil gerne høre ordføreren om, hvilke strategiske overvejelser man har gjort sig på Færøerne, i forhold til hvilke områder man hjemtager, og hvornår man hjemtager dem.
Mange tak.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Det vil jeg i hvert fald ikke stå at afvise.
Men vi har jo brug for at få den dialog med Grønland, og her har vi jo så den udfordring, at de grønlandske politikere, som vi i virkeligheden har den tætteste dialog med i hverdagen i det politiske arbejde, er fru Aaja Chemnitz Larsen og fru Aleqa Hammond, som sidder her i deres egenskab af folketingsmedlemmer og kan farve og præge tingene på mange måder, og vi kan nå langt, og jeg har stor respekt for det.
Jeg er – det tror jeg også man har kunnet høre på de seneste debatter, også sidste fredag – ret spørgende efter at få en tættere dialog og synes selv, at jeg ad nogle omgange har sendt invitationer ud i det åbne rum om, at vi gerne vil have et stærkere engagement.
Jeg håber, at vi oven på den nye regeringsdannelse på rigsmødet i februar kan få en tættere dialog om, hvordan vi kan samarbejde om at berige ikke kun Grønland og ikke kun Danmark, men begge ud fra devisen om, at 1 + 1 ikke er 2, men 3 i den her sammenhæng.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-30:
Jeg tænker jo, at noget af det, vi har drøftet igennem årene i relationen mellem Grønland og Danmark, også har været gamle love.
Der er love fra 1950'erne og fra 1960'erne, som stadig væk er gældende i Grønland, mens de bliver opdateret i Danmark.
Jeg synes, det kunne være interessant at lege med tanken, når vi skal forny et rigsfællesskab og videreudvikle et rigsfællesskab, om man skulle have en arbejdsgruppe eller en kommission eller noget andet, der arbejder effektivt på at få opdateret de love.
Kunne det være noget, som statsministeren kunne være interesseret i?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Én måde, jeg tror vi kunne forny rigsfællesskabet på og særlig i relationen mellem Danmark og Grønland, er at begynde at samarbejde og tale med hinanden ærligt om ting, som i virkeligheden ligger det ene eller det andet sted.
Der er en række områder, der er taget hjem til Grønland, og der tror jeg at vi skal passe på med ikke at blive berøringsangste og sige: Det har Grønland taget hjem, så det mener vi ikke noget om; det kan vi ikke gøre noget ved; det må Grønland selv løse.
Ja, Grønland har sin egen økonomi.
Der er et bloktilskud, og der er den økonomi, man selv kan rejse i Grønland.
Det er en fornuftig grønlandsk ambition at have at udbygge sin infrastruktur, og jeg kan jo se ud af den grønlandske debat, at det synes man ikke at sådan en som mig skal gå og mene for meget om.
Det er jo én tilgang til det.
En anden tilgang kunne jo være at sige: Jamen det er da rigtigt, at det er os selv, der har en interesse i infrastrukturen, og det skal de ikke som sådan gå og mene noget om, men derfor kan vi godt snakke om det.
For det kunne jo være, at der var et perspektiv i at samarbejde om det.
Så det skal være mit sådan meget konkrete bud, at vi i stedet for at sige, at det her er dansk myndighed, og at det skal man ikke gå og blande sig i, og at det her er en grønlandsk hjemtaget opgave, og at det skal vi ikke gå og blande os i, havde en mere åben drøftelse.
Det synes jeg faktisk at fru Aaja Chemnitz Larsen har bidraget til i forhold til de opgaver, som stadig væk er danske opgaver i Grønland, ved at deltage meget mere aktivt i folketingsarbejdet og også søge at påvirke forlig og finanslove med en helt anden dynamik end den, man måske har set historisk, hvor traditionen mere har været den, at de nordatlantiske medlemmer ligesom gled ind i nogle af Folketingets partigrupper og så søgte indflydelsen inde fra partierne.
Så det vil jeg gerne komplimentere for.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-30:
Mange tak.
Det er jo interessant at følge den her diskussion om, hvem der er grønnest.
Men jeg vil gerne indlede med at takke statsministeren og regeringen for den lydhørhed, der er.
For det er vigtigt at understrege, at det er umådelig vigtigt for Grønland og for Danmark, at der er den her lydhørhed.
Der er behov for, at vi er flere, der søger løsninger frem for at søge konfrontationer, så det synes jeg er vigtigt at få understreget.
Tidligere i dag stillede jeg jo et spørgsmål til Socialdemokratiets leder, fru Mette Frederiksen, i forhold til rigsfællesskabet, og jeg vil egentlig gerne stille det samme spørgsmål til statsministeren: Hvordan kan vi være med til at forny og videreudvikle rigsfællesskabet i fællesskab?
Og så vil jeg egentlig gerne tilføje spørgsmålet: Hvordan skal vi gøre det?
Mange tak.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Jamen hvorfor skal vi kun have 500.000?
Hvorfor skal vi ikke have 600.000?
Eller 700.000?
Eller et andet tal?
Og det er ikke for at stå og lave pjat med det, men det er bare, fordi det jo er meget interessant med den der slags udspil skrevet på bagsiden af en serviet: Tre vindmølleparker, 0,5 millioner elbiler og ikke én eneste antydning af et værktøj til at nå det.
Altså, hvad er det instrumentale, der skal til for at nå op på at få 500.000 elbiler?
Er det afgifterne, der skal fjernes, og hvad så med det provenu, man mister?
Hvor kommer pengene fra?
Det er jo meget fint, at hr. Nicolai Wammen siger, at man ikke laver aftaler, uden at pengene er der, men det ville da klæde Socialdemokratiet, når man lægger udspil frem, at man også peger på, hvor pengene skal komme fra.
Og der må jeg bare sige, at indtil nu har vi ikke hørt noget, andet end at man ikke må bruge råderummet, men kun det grønne råderum, og det grønne råderum rækker ikke.
For det første er det der ikke før 2023, og for det andet, selv om det så var der før, så rækker det ikke til at finansiere alt det, som Socialdemokratiet siger man gerne vil.
Og derfor bliver det jo sådan lidt let og minder lidt om de udspil, der kom fra Socialdemokratiet i perioden op til 2011 – altså 12 minutter, og alting kunne lade sig gøre, og vælgerne blev frygtelig skuffet bagefter, fordi det jo ikke holdt til en nærmere gennemberegning ovre i Finansministeriet, da man ifølge den tidligere finansminister gik over til at bruge gængse regnemetoder.
Men hvis Socialdemokratiet møder op med finansieringsforslag, diskuterer vi det gerne, fordi vi har en ambition, og vores ambition rækker også videre end til at bygge en havvindmøllepark, og det ved hr. Nicolai Wammen også godt.
Magni Arge (T), 2018-05-30:
Tak for det, ærede formand.
Det er i forlængelse af det spørgsmål, som fru Aaja Chemnitz Larsen stillede, og det svar, som hun fik.
Har statsministeren med al den kundskab, han nu har, den helt særlige kundskab, han har, både til danske og færøske forhold, overhovedet tænkt over, hvordan han kan bidrage med at skabe en ændring i det konstitutionelle grundlag for den fremtidige udvikling i samarbejdet imellem Færøerne og Danmark, hellere end at blive ved med at holde fast i en, hvad skal man sige, stil, hvor man forsøger at udfylde en hjemmestyrelov, der for længst er udgået for tid, om jeg så må sige?
For den er udtømt; den giver ikke plads til den rummelighed, som skal til for at skabe et fornuftigt og konstruktivt samarbejde fremover.
Magni Arge (T), 2018-05-30:
Tak for det, hr. statsminister.
I forfatningen ligger der også en præambel, hvor man stadfæster den eksterne selvbestemmelsesret, om jeg så må sige, og det færøske folks, hvad skal man sige, øverste myndighed over Færøerne.
Så jeg er ikke helt enig i statsministerens udlægning af det.
Men tilbage til det her.
Jeg har redegjort for i dag, hvad der skete i 1918, hvor man flyttede sig fra en islandsk hjemmestyreordning til en personalunion, som var et meget naturligt skridt at tage på det tidspunkt, og hvor jeg mener, at det også ville være meget naturligt, at man gik et skridt videre der, hvor vi er nået til i dag, for vi har totalt udfyldt de rammer, der blev skabt i 1948.
Og jeg har bare det ønske at høre statsministeren overveje det i hvert fald, for han er måske den eneste statsminister i de sidste 100 år og de næste 100 år, der har en så stor indsigt, og derfor burde han have skabt en mulighed for at betræde nye veje i stedet for bare at holde fast i noget, som vi ved ikke kommer til at holde i længden alligevel.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Altså, det korte svar er: Nej, det har jeg sådan set ikke.
For jeg har en opfattelse af, at der med det, som hr. Magni Arge kalder den konstitutionelle ramme, altså grundloven som et grundrammevilkår bag rigsfællesskabet, er gode muligheder for at udvikle Færøerne, Grønland og Danmark, også i en mere selvstændig retning med mere selvbestemmelse og mere selvbærenhed – at de muligheder sådan set er der.
Og jeg er heller ikke mødt med en færøsk fordring på det.
Nu taler jeg ikke kun om hr. Magni Arge og Tjóðveldi, men altså om det færøske samfund som sådan.
Tværtimod har jeg jo set, at man har en forfatning i Lagtinget, der nu oversomrer, som respekterer den danske grundlov.
Så hvis det udtrykker det færøske Lagtings ønske at få et identitetsdokument med fuld respekt for grundloven, sådan at man læse det af lovforslagets bemærkninger, er der jo ikke nogen grund til at rokke ved den konstitutionelle ramme.
Jeg vil bare lige anholde en lille fejl.
Jeg har ikke sagt, at vi er lige så grønne som tidligere regeringer – jeg har sagt, at vi er grønnere.
Nej, det afgørende er, hvad der kommer ud af ordningen.
Altså, vi brugte i den gamle ordning 1,4-1,5 mia. kr., og det blev høvlet ned i rapport efter rapport, fordi vi ikke fik energieffektivitet for pengene.
Så foreslår vi en ny model.
Og så skal den da ikke måles op på, om vi er parate til at bruge lige så meget, som vi brugte på en fjollet måde før uden effekt.
Det skal da måles på, hvad der kommer ud af det.
Og vi har som sagt givet vores bedste bud, men det her er jo som alt andet til diskussion.
Tanken om at lægge det hele over på tarifferne er jeg ved at være lidt bekymret ved.
Vi har sådan set lige brugt en masse kræfter og lavet en bred aftale om at fjerne PSO'en, fordi vi altså i Danmark havde fået indrettet os på en måde, hvor vi finansierede den grønne omstilling på en belastende måde for vores produktionsvirksomheder.
Det er jo sådan set derfor, vi lavede en bred aftale om at fjerne PSO'en og flytte den grønne omstilling ind på finansloven.
Men at flytte det ud på forbrugerne, på virksomhederne er altså en dårlig idé.
Derfor er det her jo en balance mellem at gå grønt, fastholde vores førerposition, ikke gøre det dyrere at være dansker, gøre det mere interessant at bruge el frem for andre energiformer.
Jeg håber, at det lykkes, inden sommeren for alvor kommer – altså ikke målt på temperatur, men i form af sommerferie – at få lavet en bred aftale.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2018-05-30:
Jeg tror ikke, at der er det parti på Christiansborg, der ikke anerkender, at den måde, man har lavet energibesparelser på, sådan set skal revideres.
Det tror jeg vi alle sammen har indstillet os på.
Så den diskussion er sådan set taget af bordet.
Det, der er interessant, er, hvor meget man har tænkt sig at kaste ind i energibesparelser.
Der er altså forskel på at snakke 10 petajoule om året eller 0,6 – det er en dramatisk reduktion.
Det synes jeg jo bare er lidt vigtigt at regeringen anerkender, altså at man ikke har det samme ambitionsniveau.
Så siger statsministeren, at det såmænd er muligt at forhandle.
Det er SF bestemt klar til.
Og jeg vil gerne lige anholde det der med, at der ikke er penge til det.
Selv med Socialdemokratiets og Dansk Folkepartis melding i dag er der jo penge til det, hvis vi bl.a. kigger på tarifferne.
For regeringen foreslår jo, at det i fremtiden skal være staten, der finansierer bl.a. nettilslutningen.
I dag er det altså forbrugeren, der gør det.
Vi kunne jo fastholde, at det stadig er forbrugeren, der gør det, for så er der 1,5 mia. kr., og det er mere end rigeligt til faktisk også at have en ambitiøs indsats på det grønne område.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Det kan da ikke nytte noget, at fru Pernille Skipper bare står og siger, at »statsministeren ved godt og statsministeren ved godt« om ting, der ikke passer.
Jeg går da og koncentrerer mig om kun at vide gode ting, der passer.
Og jeg ved, at det, vi har lagt frem, er fuldstændig koncist, og at det passer med, at vi kan nå det, der er vores mål, nemlig 50 pct. i 2030.
Så bliver der sagt, at det da er en underlig omvej at gå.
Ja, det kan man da mene.
Det helt afgørende er, at der kommer en stærkere tilskyndelse til at bruge el.
Jeg medgiver, bare for lige at give det medløb, at man teoretisk kunne opnå det på to forskellige måder.
Man kunne lægge flere afgifter på de fossile brændstoffer, altså den fossilt producerede energi, for så blev elektriciteten konkurrencedygtig ad den vej, eller man kan gøre, som vi gør, nemlig positivt at sige: Nu gør vi el billigere.
Det er klart, at vi kunne være et Enhedslisteparti, som tænkte, at vi bare kunne lade det være dyrere at være dansker, og at vi da bare skal ned i lommerne på dem og sådan noget.
Men det er vi ikke.
Derfor vælger vi den positive vej, og det er det, vismændene bakkede op omkring i går.
Må jeg så ikke sige omkring klimamål – bare for lige at huske proportionerne – at jeg tror, at den danske CO2-udledning udgør 3 promille af den globale imod Kinas f.eks. 27.
Derfor er det med klimamål en europæisk udfordring.
Vi skal have Europa til at forpligte sig kollektivt, og Danmark skal yde sin relative andel af en europæisk forpligtelse.
Pernille Skipper (EL), 2018-05-30:
Det er jo en vanvittig omvej, fordi det, man også får med lavere elafgifter, jo er et større forbrug blandt nogle af de største svinere – det er der, man sender pengene hen.
Statsministeren siger også, at man vil udbygge havvindmølleparker.
Statsministeren siger, at han arbejder hårdt i Europa, men vi ved jo også godt, at regeringen modarbejder, at man udbygger målene i EU.
Og med regeringens udspil ved statsministeren også godt, at selv delmålet i 2030 ikke kan nås.
For det er jo ikke nok at omlægge til grøn energi, hvis vi stadig væk forbruger mere og mere og udleder mere og mere CO2.
Statsministeren ved godt, at det ikke er i 2030 eller 2050 – det er inden for den næste valgperiode – at vi skal have udledningerne til at gå drastisk ned, hvis vi skal undgå katastroferne.
Så vi har et lillebitte vindue, og vi skal i gang.
Får vi et egentlig håndfast klimamål fra regeringen?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Næh, for så havde jeg foreslået noget andet.
Altså, man kan jo godt puste sig op til alt muligt og forsøge at gøre sig til et bedre menneske end andre, men vi har sat det mål – og det gjorde vi, sidst jeg var statsminister – at vi ønsker et fossilfrit Danmark i 2050.
Det er et mål, vi har sat.
Vi har arbejdet benhårdt – det gjorde vi ved COP15, og det gjorde vi ved COP'en nede i Paris – for at få lavet globale løsninger.
Og vi har nu sat og anvist en troværdig vej til at nå i mål ved at sige, at i år 2030 skal halvdelen af det samlede danske energiforbrug, altså ikke kun elektriciteten, men det samlede danske energiforbrug, komme fra vedvarende energi.
Og med sådan en stepping stone i 2030 er det troværdigt at nå det store mål i 2050.
Og vi har præcist anvist instrumenterne.
Det kan ikke nytte noget, at man forsøger at manipulere med det.
Vi har præcist anvist instrumenterne.
Vi har anvist en historisk stor havvindmøllepark, 800 MW.
Vi har sagt, at der skal mere vind til; vi har sat pengene af til det og sagt, at i 2022 må man vurdere, præcis hvor meget vind og hvordan.
Vi går i gang med at screene for 10 GW vind på dansk territorium.
Altså, hvis man tog det i brug, svarer det vel til to gange det samlede danske elektricitetsforbrug.
For vi vil den vej, og pengene er der.
Med hensyn til det med elafgiften er det ikke sådan et finurligt forsøg på noget ideologisk skattelettelseshalløj.
Det er sådan set også på baggrund af en en faglig anbefaling – så sent som i går var vismændene inde på det – om, at hvis vi vil lave den her grønne transition, skal vi selvfølgelig sørge for, at der bliver produceret noget grøn energi, men vi skal også sørge for, at det bliver attraktivt for borgerne at bruge den grønne energi.
Og ved at sænke elafgiften skaber vi en tilskyndelse f.eks. de steder, hvor der er lidt længere mellem husene, til, at man i stedet for at skifte sit gamle, nedslidte oliefyr ud med et nyt oliefyr køber en varmepumpe.
Forudsætningen for, at vi kan blive grønne, er, at vi bliver elektrificeret, og det er sådan set det, der er, kan man sige, ambitionen i regeringens udspil.