runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Nu er det jo lidt svært at stille spørgsmål tilbage, men jeg er ikke sikker på, at jeg forstår spørgsmålet rigtigt.
Er det de nationale tests, vi taler om?
Dem har jeg et meget skeptisk forhold til.
Den kan man jo så give ved at understøtte læringen med tolærerordningen osv., hvis man nu giver kommunerne den økonomiske frihed, bl.a. ved at ophæve serviceloftet og skattestoppet.
For den store udfordring ude i kommunerne lige nu er et kraftigt faldende børnetal, som udfordrer økonomien i kommunerne, hvor der så skal lukkes nogle skoler eller man skal finde en anden måde at gøre det på.
Men det er min opfattelse, at skoleledelserne og lærerne godt ved, hvor skoen trykker.
Uffe Elbæk (FG), 2022-01-11:
Jeg vil bare sige tak for et entusiastisk indlæg – jeg er enig langt hen ad vejen.
Der er dog stadig væk det dilemma, som vi bevæger os rundt omkring, når vi snakker frihed til folkeskolen og samtidig har nogle nationale kvalitetsmål; altså hvor man skal være efter 9 år i folkeskolen.
Hvordan tænker ordføreren at vi håndterer, at vi har nogle nationale ambitionsniveauer, og at vi vil slippe folkeskolen fri?
For jeg synes, at det hele tiden er det, der er dilemmaet i diskussionen, også her i dag.
Uffe Elbæk (FG), 2022-01-11:
Jeg havde egentlig tænkt mig at holde en helt anden tale end den, jeg nu kommer til at holde, for jeg har jo ad flere omgange diskuteret det her beslutningsforslag med ordføreren for Venstre, og jeg var faktisk fuldstændig enig i, at der var brug for en national strategi for det her område.
Jeg har som udgangspunkt ikke nogen problemer med, at man formulerer en national strategi, for der er brug for både fokus, et højt ambitionsniveau og fremdrift.
Så da jeg gik ind i salen, havde jeg egentlig tænkt mig at stille mig op og sige, at jeg bakker fuldstændig op om forslaget.
Så har der været nogle rigtig, rigtig interessante indlæg heroppefra, både fra Dansk Folkeparti, fra Radikale, fra Enhedslisten og fra SF, men det, der gjorde indtryk på mig, var det, som ministeren sagde.
For jeg oplever, at alle er enige om intentionen bag forslaget, og at man fra Venstres side egentlig løber en åben dør ind i forhold til regeringen og i hvert fald i forhold til ministeren.
Så derfor står jeg her og havde egentlig tænkt mig at sige noget helt andet, men jeg må bare konkludere, at jeg synes, at vi i forhold til den diskussion og ambition, som ligger bag det her forslag, må kunne gøre det på en anden måde – det kunne være ved at lave en beretning i udvalget, hvor vi siger, at det her er en vigtig problemstilling; for det er det.
Jeg synes slet ikke, at vores folkeskoler er gode nok til at integrere kroppen.
Og jeg har jo også under debatten spurgt, hvordan vi får en folkeskole, som taler til både hovedet og hjertet og kroppen – altså hvordan gør vi det?
Den debat er jo slet, slet ikke slut nu.
Så det, jeg tænker, er, om man kunne tage den her diskussion over i udvalget og så faktisk lave en ambitiøs fælles tekst, der siger, at det her virkelig er noget, som vi herinde i Folketinget har fokus på og tillægger stor betydning
Så jeg kommer ikke til at stemme sammen med hr. Stén Knuth, sådan som jeg egentlig havde planlagt, fordi jeg synes, at diskussionen er blevet meget mere nuanceret, end jeg havde regnet med.
Og jeg håber, at vi kan tage den over i udvalget at få lavet en ambitiøs fælles tekst dér.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg tror, at en af nøglerne til, at man laver det kompetenceløft, som der er brug for ude på den enkelte folkeskole, er et meget, meget tættere samarbejde med de lokale idrætsforeninger og foreninger, der har erfaring inden for det her område.
Og der tænker jeg ikke bare på DGI, men altså også på hele den kreds, det økosystem af foreninger, der er i forhold til kroppen.
Så jeg kommer ikke til – desværre, hr. Stén Knuth – at stemme for det.
Jeg var ellers klar til det, men jeg synes, at diskussionen har gjort, at jeg tror, at det er at løbe en åben dør ind.
Og jeg håber på, at vi så kan lave en virkelig ambitiøs fælles tekst i udvalget.
Mai Mercado (KF), 2022-01-11:
Jeg tror, jeg sagde det på en helt anden måde.
For man kan jo i virkeligheden sige, at vores forslag var et udtryk for, at der er nogle elever, for hvem det ikke giver den indlæring, som de jo rettelig skulle have.
Og man kan lære på mange forskellige måder, og for nogle elever kunne det at komme ud og være en del af en erhvervsskole tidligt – muligheden findes allerede i et vist omfang – men også det at komme ud og stifte bekendtskab med virksomhederne jo rent faktisk være en måde til, at man gerne vil tilbage på skolebænken igen.
Så det skal ikke ses sådan, at man indsnævrer friheden, men at man egentlig udvider friheden, især for den her gruppe af unge.
Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Tak for også en rigtig god tale, som jeg synes er dejligt værdiladet i forhold til at sætte fri, men også i forhold til at vi ikke skal institutionalisere vores børn, som jeg synes at den folkeskolereform, der er gældende i dag, lidt er et udtryk for.
Den peger netop ind i det der med, at hvis vi laver en lang skoledag, er der måske ikke så meget at sige til, hvis børnene bevæger sig mindre efterfølgende, men mange af børnene har jo også alsidige idrætstilbud og dyrker idræt i deres fritidsliv, og det skal der også være plads til.
Så jeg er meget med på den der linje, men det spiller så lige ind i noget andet, hvor jeg vil spørge fru Mai Mercado, om hun, når man siger, at man ikke skal lave sådan nogle nationale strategier, kan se en selvmodsigelse i, at den konservative formand jo så for nogle måneder siden var ude med forslaget om, at vi herindefra skulle træffe nogle beslutninger om, at børn i udskolingen skulle have 1 eller 2 dages praktik ude i virksomhederne hver uge.
Mai Mercado (KF), 2022-01-11:
Tak, og tak for et spændende beslutningsforslag, som jeg kan sige at Det Konservative Folkeparti ikke kommer til at støtte, men jeg vil gå så langt som til at sige, at vi virkelig har fået en kollega med en rigtig god sag, og at der også er roser herfra til hr. Stén Knuth for at sætte bevægelse på dagsordenen.
Det kunne være, at DIF og DGI skulle omskrive deres slogan, så det ikke er »Bevæg dig for livet«, men »hr. Stén Knuth bevæger dig for livet«.
Hvem ved?
Der er tre årsager til, at vi ikke kommer til at støtte det her beslutningsforslag, og den første er, at det jo ikke er nogen hemmelighed, at lovkravet om de 45 minutters bevægelse ikke er et ønske, der er groet i den konservative have.
Stod det til os, var der ikke noget krav.
Stod det til os, indførte vi hellere en kortere skoledag med god mulighed for, at man så efterfølgende også kunne komme ud og bevæge sig noget mere.
Vi har jo set den konsekvens, at flere bevæger sig mindre, også efter skole, fordi de synes, at skoledagen er meget lang.
Det andet argument er, at det i en tid med afbureaukratisering og i en tid, hvor vi faktisk diskuterer mere frihed på skolerne, virker som at gå i den modsatte retning at lave en national strategi.
For man må jo, hvis man laver en national strategi, formode – medmindre det, som ministeren sagde, skal være sådan en papirtiger, som kommunerne kommer til at stille ind på en hylde, og som de så aldrig kommer til at bruge, og som ikke kommer til at leve – at den vil kræve, at der er nogen, der kommer med nogle tilbagemeldinger ude fra kommunerne, og det vil jo i så fald betyde, at der vil være ansatte ude i kommunerne, som skal sidde og komme med dokumentation og indspark til, hvordan man opfylder den her strategi, og der tænker vi, at den tid kan bruges bedre.
På ældreområdet ser vi jo eksempelvis, at man går i den helt modsatte retning, hvor man prøver at fjerne bøvl og besværlige regler og krav, og så synes vi ikke, at det giver mening at tilføje flere regler eller krav på skoleområdet.
Det er det andet argument.
Det tredje er, om en national strategi om mere bevægelse kan samle og forene 98 kommuner.
Og det er jo i virkeligheden også blevet sagt lidt af mange ordførere før mig her fra talerstolen i dag, at man kan lave bevægelse på rigtig mange måder og forskelligt ude i kommunerne, og når der i beslutningsforslaget står, at man vil lave én fælles ramme, tænker vi i Det Konservative Folkeparti bare intuitivt, at det kan være svært at få alle kommuner til at blive dækket ind af den her fælles ramme.
For bevægelse kan være tænkt på mange forskellige måder i de mange forskellige kommuner – de 98 – vi har.
Så som en opsummering herfra med baggrund i, at vi ikke er så begejstrede for lovkravet omkring de 45 minutters bevægelse; at vi kan være bekymrede for, om det vil betyde mere bureaukrati og i hvert fald ikke mindre bureaukrati; og at det risikerer at blive en strategi på glittet papir, som ikke kommer til at kunne tage form efter kommunerne derude, kommer vi heller ikke til at støtte det her beslutningsforslag.
Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Nej, naturligvis kan vi ikke afskaffe folkeskoleloven og slet ikke folkeskolelovens § 1, som man jo fint kan drive skole på baggrund af.
Selvfølgelig bliver det jo en større diskussion, men det, der sådan lidt er min bekymring, er, at vi har en minister, som alligevel siger, at vi har en folkeskole med træsløjd og musik, og hvad ved jeg.
Så har vi Det Konservative Folkeparti, der siger, at vores folkeskoleelever som minimum skal ud i praktik i virksomheder en gang om ugen; vi har mig selv, sagde hunden, og Venstres europaordfører, der vil have mere sprogundervisning ind i folkeskolen; og vi har Venstre her, der så taler om en national strategi for idræt, og samtidig står alle og siger, at vi skal have en kortere skoledag.
Jeg har lidt svært ved at se, hvordan det skal hænge sammen.
Jeg ville også hade at blive valgt på baggrund af mit køn, men det sker næppe – slet ikke i disse tider.
Denne Venstreborgmester, Ulrik Wilbek, har taget 64 strategier, der stammer fra dengang, hvor jeg sad i byrådet, og har hældt dem ud med badevandet, for der er ingen, der læser alle de der strategier; der er ingen, der kender dem, de sidder ikke under huden.
Dem kender folk, dem kan man pejle efter, og det giver et eller andet kompas, men det giver jo så samtidig også noget frihed.
Hvad synes ministeren om den tilgang?
Nu taler vi specifikt om folkeskolen her, og jeg bliver jo glad, når jeg hører ministeren tale om frihed, men jeg bliver også bekymret, når vi ikke kan få at vide, hvilke hegnspæle ministeren så vil sætte, for så kan vi jo have mange hegnspæle herinde.
Søren Søndergaard (EL), 2022-01-11:
Det er jo interessant, for den diskussion har vi også haft i Europaudvalget i forhold til andre lande, nemlig om hvorvidt det effektive redskab er, at når lande rent faktisk har lavet nogle forbedringer, så bliver de fjernet fra sortlisten eller man har dem stående på sådan en observationsliste.
Så kan de sige, at nu vil de gøre noget, og så står de på observationslisten.
Så kan man true dem med at komme på den sorte liste, og så kan de komme med nogle flere løfter, som ikke bliver indfriet, osv.
Altså, det er jo et spørgsmål om, hvad der er mest hensigtsmæssigt.
Vi havde jo meget konkret diskussionen om Tyrkiet, og der vil jeg sige, at min vurdering ud fra alt, hvad vi hørte fra de lukkede lokaler – for de er lukkede, og der kommer ikke papirer og referater ud – er, at det var af politiske grunde, fordi der var nogle, der havde en bestemt holdning til, hvor Tyrkiet skulle stå.
Kim Valentin (V), 2022-01-11:
Jamen det sker jo, kan jeg så oplyse, fordi der er en bevægelse.
Altså, det er jo ikke tilfældigt, når man laver sådan nogle konklusioner om at tage lande ind og ud.
Så er det, fordi der har været en bevægelse.
Og derfor står de på en liste, hvor man faktisk gerne vil undersøge tingene lidt nærmere, inden man sætter dem på en sortliste, men de kan sagtens ryge ind på sortlisten igen.
Det er jo den måde, EU effektivt bruger den her liste til at få de enkelte lande til at flytte sig.
Søren Søndergaard (EL), 2022-01-11:
Altså, jeg ved kun, at det skete, samtidig med at der jo kom de her meget omfattende læk frem, der viste, at de stadig væk indgik i skattearrangementer og fungerede som skattelyland.
Så det ved jeg ikke, nej.
Kim Valentin (V), 2022-01-11:
Tak for det, og tak til hr. Søren Søndergaard for, at vi kan fortsætte den dialog, som vi havde de modsatte roller i lige før, og der omtalte vi jo Seychellerne.
Det er jo rigtigt, at Seychellerne er blevet fjernet fra den her liste, men ved ordføreren, hvorfor de blev fjernet?
Søren Søndergaard (EL), 2022-01-11:
Men hvis vi, og det var vi jo under den tidligere debat, skal være helt ærlige – det er jo helt vildt at sige det fra Folketingets talerstol – altså holde den tradition fra det sidste punkt, vi havde, kan man jo sige, at det helt ærligt også er det, der gør, at vi ikke kan afvente, at man når den enighed, netop fordi man har meget forskellige skattesystemer, og fordi der altid eller i hvert fald i lang tid vil være nogen, som siger, at de af den ene eller anden grund ikke kan være med til det.
Så det er fint at arbejde for det, men jeg tror ikke, at vi kan afvente at gøre noget indtil det tidspunkt.
Søren Søndergaard (EL), 2022-01-11:
Så længe der bliver tale om en minimumsregulering.
Du laver skattebasen på basis af, at det er det, folk skal indregne, det er det, alle lande skal indregne, det er det niveau, der skal være.
Hvis det bliver lavet på den måde, kan vi støtte det, for det bygger jo på, at alle lande bakker op om det, og den regulering på skatteområdet er jo noget, der skal vedtages med enstemmighed.
Det vil så selvfølgelig også kræve, at lande har mulighed for at øge skattebasen, så at sige, i deres eget land, men hvis det kan lade sig gøre, er det kun en fordel.
Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Jeg skal med det samme beklage over for hr. Søren Søndergaard, at jeg ikke nåede ind i salen, men det er lidt svært, når man kun har 1 mandat, at være flere steder på en gang.
Jeg skal være ærlig og med det samme sige, at vi næppe kommer til at støtte forslaget, for jeg tror faktisk, at det er kontraproduktivt, men det har faktisk mange rigtige tanker.
Der er noget, der kalder på et spørgsmål.
Vi er jo nogle, der i mange, mange år har forsøgt at kæmpe for en fælles skattebase i EU, ikke skatteopkrævning, men en fælles skattebase.
Jeg er egentlig lidt i tvivl om, hvor Enhedslisten står i det spørgsmål, for i min optik er det jo forudsætningen for, at alt det, vi snakker om her, kommer til at give reel mening i forhold til bekæmpelse af skattely.
Kim Valentin (V), 2022-01-11:
Det er jo lige præcis det sidste, som vi er uenige med Enhedslisten i, og som vi er enige med regeringen i.
Det her skal gøres gennem OECD og EU.
Det skal ikke gøres i form af en national liste.
Det er ineffektivt at gøre det sådan.
Det bedste er at gøre det sammen med andre.
Og ja, så betyder det faktisk, at man en gang imellem må lade sig overbevise af andre om, at de måske ved noget, man ikke selv ved, eller at man skal gå på kompromis med nogle ting, som man ikke ville være gået på kompromis med.
Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Det synes jeg er et godt svar, og tak for det.
Ja, selvfølgelig skal det være sådan.
Vi snakker om en bund, vi skal lægge for skatteniveauet, men det kræver også noget, for det handler jo ikke kun om en eller anden minimumsregulering.
En skattebase er jo en vanskelig ting, fordi vi har så forskellige beskatningssystemer i Det Europæiske Fællesskab, og det var derfor, jeg var lidt interesseret i det, for vi har jo et Enhedslisten, som har et meget kritisk forhold til Det Europæiske Fællesskab, men her kunne det måske være, at man kunne danne en fælles front med Enhedslisten i etableringen af sådan en, for så går den jo fra Venstre, som også i sin tid, altså tidligere, ved jeg i hvert fald, har kæmpet for en fælles skattebase og så helt til Enhedslisten.
Det synes jeg jo er smukt.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-01-11:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Ministeren adresserer jo en interessant problemstilling, et interessant dilemma.
På den ene side vil man gerne give folkeskolerne mere frihed og mindre new public management, på den anden side vil man rigtig gerne fastholde bevægelseskravet, og så må friheden vige og new public management sejre, for bevægelseskravet skal fastholdes.
Vi har jo efterhånden næsten 10 års erfaring, i hvert fald en del års erfaring med folkeskolereformen, hvor der er det her bevægelseskrav, og det har jo ikke medført bedre læring eller bedre trivsel.
Tværtimod.
Trivslen er faldet, læringen er faldet, og på en række andre områder er reformen også dumpet.
Det interessante er jo så, at vi har forsøgt – forsøgsvis kan man sige – at gå den anden vej med mere frihed.
Der er frikommuneforsøgene, som ministeren selv nævner, og der er egentlig også friskolerne, som i et eller andet omfang også er undtaget fra det her bevægelseskrav.
Er det sådan, at trivslen er faldet yderligere, og at der ingen bevægelse er på friskolerne i de her frikommuner, eller har det egentlig vist sig, at det at give skolerne mere frihed ikke fører væsentlig mindre bevægelse med sig?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-01-11:
Det er jeg helt overbevist om at vi skal ind og kigge på, for i virkeligheden er minuttallet og den måde, som de fælles mål hænger sammen på i dag, jo begge skåret ud af det samme stykke træ, nemlig en tænkning, hvor man gerne vil detailstyre, altså new public management-tænkning pladret ud over folkeskolen, som efter min bedste overbevisning ikke har godt af det.
Så jeg mener også, at det er noget af det, vi skal have vendt på hovedet.
Så vil jeg også i forhold til det med minuttallet sige, at jeg har det med det, lidt ligesom jeg har det med kønskvoter.
I virkeligheden elsker jeg at hade kønskvoter, for jeg kan ikke forestille mig noget værre end alene at blive valgt på grund af mit køn – det ville jeg synes var en fornærmelse.
Så kunne det være, at vi, apropos den tidligere debat, vi havde, skulle tilbage til det der med, at man selv må vælge sit køn, men når jeg alligevel går ind for det i rigtig mange sammenhænge, er det, fordi det kan være en fantastisk god murbrækker, altså et nødvendigt onde, i en periode.
Og jeg tror, at minuttallet har været et nødvendigt onde i forhold til at få slået hul på en debat og få skabt en forandring af noget fagdidaktik i folkeskolen.
Så jeg er faktisk ikke ked af, at vi gjorde det.
Der kan være andre regler og fælles mål, som jeg måske godt synes man kan ærge sig over blev til virkelighed, men jeg ærgrer mig ikke på samme måde over minuttallet, for jeg tror, det var en vigtig murbrækker.
Så tror jeg til gengæld også, at det på et tidspunkt skal have en ende, og der tror jeg, at forhandlingerne om velfærdsaftalerne kan være en meget god anledning til det.
Lotte Rod (RV), 2022-01-11:
Jeg vil gerne fortsætte, hvor Liberal Alliance slap, ved at sige, at vi i Radikale Venstre ikke er så sikre på, at det her med at have et minutmål nødvendigvis er det klogeste.
Jeg synes, vi er i gang med en meget sund bevægelse væk fra det der med, at alt det, vi vil, bliver til nogle konkrete regler, nogle nye projekter eller et eller andet, som kommer oveni, og jeg synes jo, at vi skal nå hen til, at det vokser ud af fagene.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Er det i virkeligheden ikke de fælles mål, som er den vigtigste nøgle her, altså det at komme af med nogle meget stramme mål for undervisningen og til gengæld få foldet formålet og arbejdsformerne i fagene ud?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-01-11:
Det er de jo simpelt hen rigtig mange steder.
Altså, rigtig mange steder har man fået etableret virkelig gode samarbejder i forhold til at få bevægelse ind i skoledagen, og andre steder har man det slet ikke.
Og på den ene side er jeg helt vild med mangfoldigheden i folkeskolen.
Jeg tror, at det er med til at skabe både kreativitet, selvstændig tænkning, kritisk sans og alle mulige andre dyder, som vores samfund har brug for, at det er så forskelligartet, og at man ikke bare kl. 8.15 kan slå op på kapitel 3, for så underviser de alle sammen i det kapitel i dansk i 5. klasserne i Danmark.
Omvendt giver det jo så også den udfordring, at det samarbejde har man nogle steder, men andre steder har man det ikke, og der tror jeg, vi skal være gode til at vise det gode eksempel, så man kan lade sig inspirere af hinandens måder at gøre det på.
Men selv da vil jeg tro, at nogle vil gøre det ene, og så vil der være nogle andre, der siger, at de har fundet en bedre model, og så tror jeg sådan set også, det er godt nok.
I givet fald bliver vi i hvert fald nødt til køns- og identitetsmæssigt at gøre præcis det, de unge siger i dag, nemlig selv at definere, hvad for et køn vi så tilhører, ikke?
For der er også en stor gruppe piger, for hvem det at sidde stille en hel dag er ganske forfærdeligt.
Jeg tror sådan set, at du har ret i, at der er et flertal af drenge.
Hvis vi sætter op, hvor mange der keder sig ved at sidde stille en hel dag, vil der givet være 55 pct. drenge og 45 pct. piger i den gruppe, der keder sig ved det; det tror jeg sådan set er rigtigt.
Vi har meget lidt praktisk undervisning i folkeskolen.
Det gælder også det her med bevægelse, og det er jo i virkeligheden i forlængelse af det, som hr. Uffe Elbæk siger, med, at vi lærer på forskellig vis.
Det gælder både på det kreative område, altså på det musiske og det praktiske, forstået som robotteknologi eller træsløjd for at tage to yderpunkter, og så selvfølgelig bevægelsen, altså det, at verden er konkret og fysisk og noget, man forholder sig til på anden vis end ved at sidde og læse i en bog.
Det mangler i vores folkeskole, så derfor lægger det her med bevægelsen mig meget på sinde, sammen med alt det andet.
Uffe Elbæk (FG), 2022-01-11:
Så er det jo meget godt, at jeg kommer på nu, for vi har en diskussion i en anden sammenhæng.
Allerførst vil jeg sige tak, for jeg kan høre ministeren tage den her dagsorden virkelig, virkelig alvorligt, altså at det virkelig er en hjertesag.
Det er det også for mig og for Frie Grønne, altså hvordan vi får det allerbedste læringsmiljø for alle vores poder derude, som jo lærer på forskellig vis.
Nogle lærer igennem hovedet, og andre lærer igennem kroppen og hånden.
Ikke mindst synes jeg at den her debat er interessant set ud fra sådan et – og det, jeg bevæger mig ind på, er måske lidt farligt – kønsperspektiv.
Der er rigtig, rigtig mange drenge, som sidder derude og har krudt i røven og har ild i røven og har svært ved simpelt hen at være rolige fysisk i så lang en periode, som et undervisningsforløb nogle gange er.
Så jeg har lyst til at høre, hvordan ministeren mener man ud fra sådan et kønsperspektiv, hvis man overhovedet næsten tør bevæge sig ind på det område, kobler det til den her dagsorden.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-01-11:
Jeg medgiver, at indimellem er en national strategi en god idé, men det er godt nok sjældent, jeg har set det være tilfældet.
Ellers er det efter min bedste overbevisning et slag i luften.
Jeg tror selv, jeg har stillet utallige forslag om det samme gennem min tid på Christiansborg, så det er ikke for at pege fingre ad nogen.
Jeg er åben over for forslag, men nationale handlingsplaner og nationale strategier og bla bla lyder af en masse djøf-timer, som aldrig bliver til noget ude i virkelighedens verden – hvis jeg lige skal komme med alle mine fordomme om den slags.
Stén Knuth (V), 2022-01-11:
Tak for det.
Der ligger faktisk i forslaget her jo netop friheden til, at den enkelte skole kan udarbejde en strategi, som tager udgangspunkt i den fysiske ramme, den skole har, i sammenhæng med lærer-, pædagog- og elevsammensætningen.
Der ligger netop en frihed til selv at bygge det her op fra bunden af.
Nationale strategier er jo ikke noget, der er nyt.
Vi har en national strategi for kunstig intelligens, en national strategi for personlig medicinering, for sjældne sygdomme og for ensomhed.
Det vil jeg gerne have et par kommentarer til, minister.