Helena Artmann Andresen (LA), 2024-04-03:
Tak for det, og tak til DF for at tage et så vigtigt og alvorligt emne op, som at vi skal sikre en tryggere folkeskole.
De sager, der er kommet frem over de sidste par måneder om vold og seksuelle krænkelser i folkeskolen, hører ingen steder hjemme.
Personligt er jeg godt klar over, at de her krænkelser foregår i folkeskolen, desværre, men det nye for mig er den grad, det sker i, og den håndtering, der har været af det, eller mangel på samme.
Merete Riisager satte en kortlægning af vold i folkeskolen i gang, som skulle munde ud i en handlingsplan.
Men den forhenværende socialdemokratiske undervisningsminister valgte at lægge undersøgelsen i skuffen, og jeg har virkelig prøvet på at få svar fra Socialdemokratiet på, hvorfor den her undersøgelse er lagt i skuffen, og jeg har ikke fået noget svar på det.
Jeg ønsker virkelig, at kunne få svar på det.
Jeg ved godt, det er et ømt område at sidde med som minister, altså når det handler om sådan noget alvorligt noget, men det kunne måske være, at det kunne have hjulpet på nogle af de her sager.
I LA mener vi, at der burde oprettes en enhed i ministeriet, der tager ansvar for at finde de rigtige skoler til de her elever, der har overtrådt grænsen i en sådan grad, at eleverne skal bortvises fra de skoler, som er episoderne er foregået på, og at det ikke skal være skolelederen, der står med det ansvar.
Og vi mener også, at sanktioner skal kunne anvendes uden godkendelse fra forældrene.
På flere og flere skoler er disciplin blevet et fyord, og det bidrager til en dårlig kultur med uro, mangel på faste rammer og respekt for lærere, pædagoger og skoleledere.
Jeg må ærligt sige, at jeg synes, det er lidt vildt at se en skoleleder på en af de her skoler, hvor de her sager er foregået, der udtaler, at her på stedet løser vi tingene med pædagogik og ikke med konsekvenser.
For der er altså også noget, der hedder konsekvenspædagogik.
Og det er, som om dele af skolesektoren forbinder konsekvenspædagogikken med noget, der er hårdhændet.
Det er det ikke.
Det er ikke sådan, man opnår disciplin.
Det er ved hele tiden at være fremme og appellere til og påpege over for eleverne, at de har et ansvar, og at deres handlinger fremadrettet får konsekvenser for dem.
Pernille Bendix, der har været lærer i mere end 20 år, siger til Berlingske, at der er sket en markant udvikling, i den tid hun har været skolelærer.
Den sofa, der før stod ude foran skolelederens kontor, er fjernet.
Nej, det er et tegn på, at der er en ny kultur i folkeskolen, og der er flere eksempler på, at mange forældre helt ukritisk tager deres børns parti.
Det kan være, de så ringer til skolelæreren eller til skolelederen og brokker sig over de sanktioner, som eleven har fået.
Læreren skal tilbage til at være en autoritet.
Dele af samfundskontrakten består i, at forældre ikke skal sidde og tale dårligt om læreren ved middagsbordet, for hvordan skal deres barn kunne respektere læreren, når deres forældre ikke engang gør det?
I bund og grund handler det om, at vi skal have flere folkeskoler med en sund og respektfuld kultur, hvor skolen og hjemmet ikke bliver mudret sammen, som det er i dag, og det kræver også, at læreren ikke ringer hjem til forældrene og beder dem om at få deres barn til at tie stille i timerne.