Karin Liltorp (ALT), 2026-02-24:
Tak for ordet.
Forhåbentlig nærmer vi os enden på denne lange, givtige debat.
Alternativet er ikke med i den her aftale.
Vi ser det som meget uheldig almissepolitik, i stedet for at det er noget, der tager hånd om en grundlæggende problemstilling.
Desuden synes jeg, at forløbet har været meget, meget rodet.
Så sent som i går var der ikke penge til lærlinge, men det er der i dag.
Og nej, jeg køber heller ikke, at det skal gå så hurtigt.
Fødevarepriserne har været høje meget længe – de toppede faktisk i juli sidste år – så det er ikke en undskyldning for sjusket lovgivning.
Men først har jeg en anerkendelse.
Jeg ved, at mange derude i landet i allerhøjeste grad har brug for en økonomisk håndsrækning, og det er vi også meget klar til at give dem.
Men lige nu ser vi i stedet en aftale, hvor smørret er smurt utrolig tyndt ud og kommer en masse, som bestemt ikke kan betragtes som udsatte, til gode.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at mange i middelklassen bliver oprigtig glade.
Et par tusind ekstra er da altid en dejlig overraskelse.
Mens glæden er stor hos denne gruppe, ser det anderledes ud for dem, der faktisk burde være modtagere af den her check, de mest udsatte i vores samfund.
De får en enkelt måned, hvor de måske kan købe den vinterjakke, barnet mangler, eller fylde køleskabet uden at skulle vælge mellem mælk og gulerødder – en måned.
Det er her, vi i Alternativet bliver dybt bekymrede.
Det her er ikke bare en enkeltstående lidt klodset håndsrækning, for vi har set det flere gange før.
Det er ved at blive et mønster – et mønster, hvor vi accepterer, at bunden i vores sociale sikkerhedsnet er blevet så lav, at vi med jævne mellemrum må uddele almisser for at undgå den værste nød, og almisser må altså aldrig blive standarden i et velfærdssamfund som vores.
Vi i Alternativet er ikke alene om den bekymring, så jeg deler lige et par citater fra høringssvarene.
Kirkens Korshærs skriver: »Til gengæld risikerer det at bevæge os mod et almissesamfund, hvor udsatte er afhængige af andres gavmildhed frem for rettigheder for at få det nødvendige.
Det er ikke værdigt.«
Red Barnet skriver: »Nødvendigheden af at iværksætte midlertidige initiativer for at holde hånden under børn og familier vidner om, at systemet er uholdbart, og at der er familier, der ikke har det økonomiske levegrundlag, der er nødvendigt her i landet.«
– De Hjemløses Landsorganisation stiller det helt rigtige spørgsmål: »Lovforslaget efterlader derfor det centrale spørgsmål ubesvaret: hvorfor er det nødvendigt med gentagne engangsbeløb i et velfærdssamfund, der burde sikre borgernes forsørgelse som en rettighed?«.
Det er præcis det spørgsmål, vi skal stille os selv, og svaret er ikke at blive ved med at lappe og uddele almisser.
Ja, der er et akut problem, og det anerkender vi fuldt ud.
Hvis vi virkelig vil løse det akutte problem med en check, ville det have været helt oplagt at målrette pengene.
Vi kunne bl.a. have hævet kontanthjælpen, pensionen og andre ydelser markant i et par måneder.
Det ville være administrativt simpelt, og derfor var det også vores forslag under forhandlingerne.
Det er desuden lidt absurd, at nogle af hovedbagmændene bag kontanthjælpsreformen, der faktisk har sat folk i den her situation, netop nu fremstår som redningsmænd ved at medvirke til at uddele de her almisser, som slet, slet ikke burde være nødvendige.
Nu vælges en løsning, hvor en meget stor del af pengene går til ikketrængende, samtidig med at der selvfølgelig også lige ryger 52 mio. kr. på administration, og det er stadig kun en midlertidig løsning.
Tænk, hvis vi en gang for alle beslutter os for, at bunden i vores samfund skal være så stærk, at ingen falder igennem, heller ikke når fødevare- og elpriserne stiger en gang imellem, og at vi sikrer, at kontanthjælpen og pensionen er ydelser, man reelt kan leve et værdigt liv for hver måned hele året.
Lad os i stedet for bruge vores fælles kræfter og midler på at genopbygge det solide fundament, som et ægte velfærdssamfund hviler på.
Hvis jeg skulle uddrage noget positivt af debatten i dag, er det, at der er rigtig mange, der har stået heroppe på talerstolen og sagt, at de virkelig kerer sig om de svageste i samfundet.
Det håber jeg jo vi tager alvorligt, især når vi kommer ind i en ny regeringsperiode, hvor vi kan gå sammen om at sikre et værdigt ydelsesgrundlag.
Det skylder vi vores udsatte borgere.
Vi skylder dem meget mere end en check.
Vi skylder dem en fremtid med tryghed og lige muligheder.
Så Alternativet støtter ikke forslaget.
Tak for ordet.