Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-12-03:
For en del år siden besøgte jeg landet Bhutan sammen med SF's formand.
Vi forhørte os om, hvordan deres såkaldte lykkeindeks blev håndteret og udregnet.
De havde et statistikkontor til det, og de havde indskrevet i deres lands forfatning, at mindst 60 pct. af arealet skulle forblive skov, fordi det var en indbygget værdi og noget, som de simpelt hen også regnede med i forhold til deres økonomiske grundlag, og det er jo det, vi taler om i dag.
For et par år siden besøgte jeg også OECD, og det var virkelig interessant, for det er måske en af de mest konservative institutioner.
Men der var foregået noget af en paladsrevolution dér, og de talte meget åbent om de forskellige syn på økonomien, som så at sige var kollideret i OECD, men som de havde talt meget åbent om, da det her Better Life Index skulle udformes.
Det er jo også noget, der eksisterer i dag, og her kan man gå ind at finde sit eget land, kigge på det og se på en række sidestillede parametre, hvordan ens land rangerer: Hvordan rangerer man i forhold til økonomi, uddannelse, adgang til sundhed osv.?
Det syntes jeg bare var utrolig interessant, for man kan selvfølgelig godt trække på skuldrene af et land som Bhutan, men når organisationer som FN og her OECD arbejder med det, så er der grøde i det.
Det er en diskussion, som man har haft i lande, der er sammenlignelige med Danmark, f.eks. New Zealand, som Alternativet også er inde på i deres virkelig gode og gennemarbejdede beslutningsforslag, synes jeg.
I vores politiske debat omkring de her ting synes jeg tit, der er nogen, der prøver at indhegne økonomiske spørgsmål til teknik, og så er der alt det andet, som er vores holdninger, politiske holdninger, til dit og dat.
Men økonomi er jo ikke upolitisk, og det kan vi også se i nogle af de ting, vi behandler her i salen.
Da SF og Enhedslisten lavede finanslov med den socialdemokratiske etpartiregering for 5 år siden, fik vi en ulighedsredegørelse ind i finansloven.
Den skulle erstatte den rapport, der hed »Fordeling og incitamenter«.
Det var ikke kun overskriften, der var ændret; det var selvfølgelig også indholdet, altså hvad man synes det er vigtigt at måle på, for vi får mere af det, vi måler på; vi bliver i hvert fald mere opmærksomme på det.
Den publikation nåede at udkomme i 2 år, altså ulighedsredegørelsen, før der kom en ny regering til, en SVM-regering, som tydeligvis var ideologisk uenig i, at man skulle have en ulighedsredegørelse, og publikationen kom tilbage til at hedde »Fordeling og incitamenter« igen.
Så det er meget politisk, hvad vi taler om, og hvad der foregår i vores økonomiske ministerier.
Det har også højere social status herinde, om man sidder på første eller anden række i statsrådsrækkefølgen, eller om man sidder på sidste række, og vi kan altid se, at de økonomiske ministerier sidder højest, fordi det har vægt, hvad man præsenterer i sine rapporter.
Derfor er det også vigtigt, hvad der står i de økonomiske rapporter, når man ligesom præsenterer rigets tilstand.
I dag er der jo på forsiden af dagbladet Berlingske en jubeloptimistisk konstatering af, at vi nærmest har historiske vækstrater.
De er i hvert fald ikke set lige så gode i årtier.
Det er en vækstrate, som jeg mener er på knap 4 pct. i tredje kvartal.
Alt det, som finansministeren og regeringsordførerne var inde på
, altså alle de andre gode ting, vi gør,
er jo rigtigt.
Problemet er, at det jo ikke er koblet sammen.
Det er ikke koblet sammen, sådan at man siger: Jo, vi synes, at det er et økonomisk tab, at der ikke er fisk i vores farvande; det er ikke bare noget, vi oplever som ubehageligt, for vi forstår også økonomi som et ressourcespørgsmål.
I 2017 – det er 7 år siden –
skrev jeg også en kronik, som handlede om det her med, at vi måtte stoppe vores meget enøjede fokus på bnp.
Det rejste jo en kæmpe storm af protester fra alle mulige økonomer om, at det gør vi da ikke: Vi har ikke et enøjet fokus på bnp, vi taler om mange andre ting.
Det vakte minder til dagens debat, altså at vi gør alt det andet også, og det er jo rigtigt, og det er bedre i dag end dengang.
Problemet er, at det ikke bliver sideordnet.
Det bliver ikke sidestillet, og det vil vi gerne støtte at det bliver.
Derfor støtter vi også Alternativets forslag.