runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2024-11-26:
»Qujanaq.
Maannakkut oqaluttuarisaanermi aamma allannguineq pivoq aatsaavissuaq folketingiminngaaniit toqqaannartumik nutserisoqarluni oqallinneq ingerlavoq.
Ajunngila?
Torrak.
Kikkulluunniit aamma paasisariaqarpaat uannut kisimi tunnganngimmat kisianni tamat oqartussaaneranut tunngammat.
Ukiut arlallit, tassami oqaluttuarisaanerput tamaat killilimmik oqartussaaneq ingerlasimavoq nunatsinnut, kisianni kikkulluunniit massakkut qallunaatulluunniit oqqarlukkaluarunik imminnut ajukkunnatik paasissavaat sassarsinnaatitaallutik, tamat oqartussaaneranut peqataallutik qinigassanngortinneqarsinnaanngorlutik.
Kingullermimi aamma qineqqusaarneq takuunnassagaanni allaat tassani eqqaaneqarpoq, ilumut qallunaatut oqallorippiit taamaanngippammi qinigaasinnaanngilatit.
Tamanna massakkut
allanngortilerparput
qutsavigerusuppara aamma Ministeriuneq tapersersuisarsimanernut tassuuna
Nuanneqaaq aamma takullugu Canadami oqaatsit arlallit Inatsisartuminni nutserullugillu atortaraat, assut aamma ilikkagaqarfigisinnaavagut.
Ilaatigut aamma ilikkagaqarfigisinnaavagut suleqatigillugillu allatigut, soorlu nunat inoqaavisa pisinnaatitaaffii pillugit.
Tassani aamma pingaaruteqarpoq eqqaassallugu massakkut eqqartorneqartut arsaagaasarnerit pillugit neriuppunga aamma tassani FKU-mik taaneqartartut misissuisarnerit naleqqussagassagut aamma ingerlatiinnarneqassasoq, qanoq isumaqarpit tassunga tunngatillugu Ministeriuneq?« [Ovenstående er en helt uredigeret gengivelse af talerens eget manuskript som modtaget af Folketingets Administration den 29. november 2024. Der tages således forbehold for mulige fejl og mangler]. »Tak. Der sker nu også en historisk ændring, hvor der for første gang nogensinde bliver tolket direkte fra Folketinget under en debat. Er det iorden? Godt. Alle skal forstå, at dette ikke kun handler om mig, men også om demokratiet som helhed. Gennem flere år, ja hele vores historie, har magten været begrænset i forhold til vores land, men nu kan alle – også selvom de taler dårlig dansk vide, at de ikke skal føle sig mindreværdig, men at de har ret til at stå frem, deltage i demokratiet og stille op som kandidater. Under den sidste valgkamp blev det endda nævnt, at hvis du ikke taler dansk flydende, kan du ikke blive valgt. Det er netop det, vi nu begynder at lave om på, og jeg vil gerne takke statsministeren for støtten i denne proces. Det er en time siden, jeg kom tilbage fra Canada. Det er inspirerende at se, hvordan de i Canada bruger flere sprog i deres parlament og oversætter dem – vi kan lære meget af det.
Vi kan også lære meget ved at samarbejde med dem om andre emner, for eksempel oprindelige folks rettigheder.
Hvad mener statsministeren om dette?«
[Ovenstående er en helt uredigeret gengivelse af talerens eget manuskript som modtaget af Folketingets Administration den 29. november 2024.
Der tages således forbehold for mulige fejl og mangler].
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
For det første vil jeg sige, at det er en historisk dag med simultantolkning her i Folketingssalen.
Jeg bifalder det meget og synes, at det er en rigtig beslutning, der er truffet i Præsidiet.
Jeg vil også sige, at f.eks. i EU-samarbejdet, hvor mange taler engelsk sammen, kan der en gang imellem være en kollega, der siger: Nu vil jeg gerne tale på mit modersmål, for her er der noget, der er særlig vigtigt for mig, og jeg udtrykker mig bedst på det sprog, jeg føler mig mest hjemme i.
Så jeg bifalder det meget og ser det som en yderligere modernisering af vores rigsfællesskab.
Så tak til Præsidiet, og jeg er også nødt til at sige tak til fru Aki-Matilda Høegh-Dam for at være pioner på det her område og for at have presset på for en nødvendig udvikling af det demokrati, der er her i Folketingssalen.
Nogle gange er en anbringelse uden for hjemmet den rigtige løsning for at kunne beskytte et barn mod overgreb, vold, misrøgt eller omsorgssvigt.
Det skal selvfølgelig altid foregå på et oplyst og meget stærkt fagligt funderet fundament, hvad enten det er etnisk danske børn eller det er børn, der kommer hertil fra andre lande og fra andre kulturer.
Jeg har grundlæggende tillid til, at myndighederne passer deres arbejde.
Vi skal selvfølgelig være opmærksomme på det, hvis der opstår fejl, hvilket der kan, og det ved jeg også at socialministeren er meget optaget af.
Og det er klart, at i et rigsfællesskab som vores, hvor vi kan flytte os på tværs af landegrænser, skal vi være særlig opmærksomme på, om der er noget, man skal vide i den sådan helt konkrete sagsbehandling omkring det enkelte barn og den enkelte familie.
Jeg ved, at der er en god dialog mellem naalakkersuisut og den danske socialminister, og det samarbejde synes jeg skal fortsætte.
Men jeg vil selvfølgelig også holde fast i – som en, der altid har kæmpet for de mest udsatte børn – at nogle gange er det rigtige for et barn at komme væk hjemmefra, så vi andre kan passe på det.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2024-11-26:
»Qujanaq akissummut.
Isumaqataavunga pingaarnerpaasuaannartoq meeraq aallaavigissallugu.
Uanga aamma oqaloqatigisarsimaqaakka meeqqat kalaallit arsaanneqarsimasut, arlallit aamma isumaqartarput eqqortuusoq arsaarneqanertik.
Kisianni immitsinnut aamma aperisariaqarpugut, meeraq aallaavigissagutsigu aamma meeqqat taakku arlallit kinaassutsimikkut anniaateqartarput arsaarneqarnerup kingorna, aali eqqortuugaluartorluunniit.
Periarfissanik ujartuinitsinnut ilaatigut aamma misissorsimasatsinni paasivarput, meeqqat arsaarneqarnikut ilaquttami imaluunniit qanigisami iluani nuunneqartaraangami, soorlu immaqa nunatsinnut nuunneqarlutik kinaassutsimikkut kisianni aamma toqqissisimanermikkut ingerlariaqqinnerusarput.
Taanna aamma periarfissatut takorloorneqarsinnaava ammaanneqassasoq?«
[Ovenstående er en helt uredigeret gengivelse af talerens eget manuskript som modtaget af Folketingets Administration den 29. november 2024.
Der tages således forbehold for mulige fejl og mangler].
»Tak for svaret.
Jeg er enig i, at barnet altid bør sættes i centrum.
Jeg har talt med flere grønlandske børn, der er blevet tvangsfjernet fra deres familier, og mange af dem mener, at det var det rigtige at gøre.
Men vi skal også spørge os selv: Når vi sætter barnet i centrum, hvordan sikrer vi, at disse børn ikke får identitetskriser efter at være blevet fjernet, selv hvis beslutningen var rigtig?
I vores søgen for muligheder viser blandt andet, at børn, der bliver fjernet fra deres hjem, ofte klarer sig bedre, både identitets- og tryghedsmæssigt, når de bliver placeret hos slægtninge eller flyttet tilbage til Grønland.
Kunne det være en mulighed, vi åbner op for?«
[Ovenstående er en helt uredigeret gengivelse af talerens eget manuskript som modtaget af Folketingets Administration den 29. november 2024. Der tages således forbehold for mulige fejl og mangler].
Mette Frederiksen (S), 2024-11-26:
Vi er nok et stykke væk fra det, der er min kompetence som statsminister, men i vores gældende sociallovgivning har man jo mulighed for, hvis et barn ikke kan være derhjemme, at anbringe det på forskellig vis.
Noget af det, som Folketinget har været optaget af igennem en årrække, er jo det, vi kalder netværksanbringelser, altså hvor man kan blive anbragt ved familie eller ved pårørende eller ved venner, som kan påtage sig opgaven.
Og det kan være en god løsning, men det er jo kun en god løsning der, hvor der er nogle, der faktisk kan løfte opgaven, for hvis det er familiemedlemmer, der f.eks. har set igennem fingre med vold, så er det ikke nødvendigvis en god løsning for barnet.
Det er det i mit udgangspunkt ikke .
Men man kan sige, at hvis der i et rigsfællesskab er et barn med grønlandske rødder, som ikke kan bo derhjemme, så kan man gøre en målrettet indsats for at finde en plejefamilie, hvor der er en større kulturel sammenhængskraft.
Det synes jeg da bestemt er noget der skal tænkes videre over.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Tak for det.
Det ser jeg også selv frem til.
Jeg ser frem til at invitere partierne til at drøfte, hvordan vi kommer videre med de ting, så vi kan styrke retssikkerheden på området.
Camilla Fabricius (S), 2024-11-26:
Liberal Alliance har her fremsat et forslag, der direkte pålægger kommunerne endnu en regel for sagsbehandlinger på socialområdet.
I fredags stod vi i Folketingssalen og lyttede til en af Liberal Alliances nye ordførere på boligområdet, som med klar røst sagde, at vi skulle nedbringe bureaukratiet.
Og så her 4 dage senere står vi med et beslutningsforslag af selv samme parti om at øge papirarbejdet, reglerne og bureaukratiet.
Vi synes, at det er en forkert tilgang til at løse nogle reelle problemer, som vi ser på området, og vi mener, at de problemer, der præger handicapområdet, er regler uden specifikke mål for øje.
Det andet er, at det er en utrolig presset økonomi.
Det tredje er, at der er en lav grad af tillid, og intet af det her løses af Liberal Alliances forslag.
For os i Socialdemokratiet er målet nemlig klart, nemlig at de danskere, der har udfordringer i deres hverdag, får netop den hjælp, som de har brug for, og som de har ret til.
Der er brug for, at vi bruger pengene mere nært i vores velfærd, og det her forslag er ikke vejen frem.
Liberal Alliance virker nemlig til at have glemt, at det er kommunerne og ikke os på Christiansborg, der hver eneste dag arbejder for borgernes nære behov, og kommunerne skal bruge deres ressourcer til at levere god velfærd, som borgerne har brug for.
At lige netop Liberal Alliance, der selv slår på tromme for milliardbesparelser på offentlig administration og bureaukrati, foreslår at øge det selv samme mere, undrer mig faktisk ret meget.
Ekspertudvalget på socialområdet præsenterede tidligere i år deres rapport, hvori udvalget finder, at prioriteringsmulighederne i kommunerne i dag er snævre, og at de muligheder, kommunerne har, er for få.
Derfor ønsker vi også i regeringen og i Socialdemokratiet på den baggrund at være med til at fjerne regler og arbejde for et langt mere klart og gennemsigtigt regelsæt.
På den måde får kommunerne nemmere ved at hjælpe nært og samtidig have en økonomisk bæredygtig kommune.
At presse kommunerne på den måde, som forslaget her lægger op til, vil ikke skabe større tillid til det offentlige, og det vil heller ikke sikre borgerne bedre afgørelser.
Tværtimod vil det tvinge kommunerne til at bruge endnu flere ressourcer på papirarbejdet og dermed flytte medarbejderne væk fra kerneopgaven.
Socialdemokratiet kan på ingen måde støtte Liberal Alliances forslag.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-26:
Det kan ordføreren da godt bare kalde for bureaukrati, men det her papirarbejde er jo de oplysninger, der ligger til grund for de beslutninger, der bliver truffet i kommunerne.
Det er jo lige præcis dem, vi kan se ikke bliver overholdt.
Lovgivningen bliver ikke overholdt.
Det er rystende at høre en socialordfører fra Socialdemokratiet stå og kalde det for bureaukrati.
Det er retssikkerhed, det her drejer sig om.
Det her er afgørelser, som er forkerte, og som drejer sig om noget, borgerne er berettiget til.
Hvad vil ordføreren selv foreslå man gør for at sikre lovmedholdelighed?
Nu har I haft 2 år, og vi er fra blå bloks side blevet ved med at stille de samme spørgsmål – og I kommer ikke med nogen svar.
Hvordan vil ordføreren sikre lovmedholdelighed i kommunerne?
Camilla Fabricius (S), 2024-11-26:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes, at det her forslag i den grad vidner om, at Liberal Alliance skyder totalt med spredehagl.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man den ene dag i Liberal Alliance kan være med til at sige, at vi ikke skal have så mange offentligt ansatte, og at man den næste dag kommer med forslag, der i den grad skaber mere papirarbejde.
Det, Socialdemokratiet vil, er jo at skabe mere grobund for pædagoger og for socialrådgivere i den direkte omsorg for borgerne, og da ikke at skabe mere papirarbejde.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-26:
Når man nu som socialrådgiver f.eks. sidder og behandler en sag i kommunen, er der jo forskel på, hvor mange sager man sidder med pr. socialrådgiver i de forskellige kommuner.
Det er jo kommunerne selv, der beslutter det.
Her må ordføreren vel være enig i, at det er vigtigt, at vi skaber nogle incitamenter, der gør, at kommunerne bruger mere tid på hver enkelt sag, så vi netop sikrer, at de overholder lovgivningen, og så vi netop sikrer, at de faktisk giver borgerne den hjælp, de er berettiget til.
Camilla Fabricius (S), 2024-11-26:
Jeg er fuldstændig enig, at man selvfølgelig skal overholde lovgivningen.
Jeg er også enig i, at man skal bruge tid på at have med borgerne at gøre.
Jeg mener bare, at man med det her forslag på ingen måde går den vej.
Det, vi har foreslået i den her regering, og som vi har gjort, er jo hele tiden at blive ved med at sige, at vi skal følge den indsats, der gøres for borgerne.
Noget af det, vi peger på, er jo bl.a. at give mulighed for at træffe beslutningerne tættere på borgeren.
Det er jo noget af det, vi går ind i, når vi kigger på handicapforhandlingerne, og det synes jeg på ingen måde at det her forslag bidrager til.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-26:
Tak, formand, og tak for talen.
Vi kan jo godt være enige om, at vi har et problem, når der er 500.000 klager til Ankestyrelsen på 10 år, altså en halv million.
Et spørgsmål er så, hvordan man skal løse det, og det kan man selvfølgelig have rigtig mange meninger om.
Jeg tænker bare på, hvordan det, hvis man nu ser på det her forslag om at indføre sanktioner over for kommunerne, hvis de har for mange omgørelser, eller give dem en bøde, når de har omgørelser, kan skabe mere bureaukrati.
Det skal jeg bare lige have forklaret.
Nogle gange har vi set, at det var tiende gang, hvor det bare kører frem og tilbage.
Det er bare sådan, jeg prøver at regne det ud.
Så hvordan er det, at det her vil skabe mere bureaukrati?
Det vil jeg godt lige have forklaret.
Camilla Fabricius (S), 2024-11-26:
Fra én jysk hjerne til en anden vil jeg sige, at jeg jo godt ved, at retssikkerheden ligger ordførerens hjerte nær.
Det spørgsmål, vi så ikke er enige om, er jo, om det giver mening at have en sanktionsmulighed.
Altså, giver en sanktionsmulighed bedre tid og evaluering af den opgave, man sidder med?
Og det tror vi ikke på.
Skal vi så lave nogle andre greb, hvor de ude i kommunerne bliver bedre til at kigge på deres sager, at de har færre sager, at man sørger for, at de laver afgørelser rigtigt første gang, og at vi på den måde giver mere tid til behandlinger og altså måske også nogle nemmere arbejdsredskaber til at kigge på nogle af de steder, hvor der er flest fejl?
Der synes jeg jo også, det har været tydeligt, at ministeren også har sagt, at det skal vi gå ind i, og at vi skal lytte til, hvad det er for en retssikkerhed, der skal gøres bedre.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-26:
Jeg synes, det er interessant at trække en parallel mellem tiden og så de rigtige afgørelser.
Det burde jo egentlig være logik, at jo mere tid vi havde, jo bedre var afgørelserne, og jeg kunne godt tænke mig at se en af de undersøgelser, der viser det.
For anerkender ordføreren, at man kan få en følelse af, at det egentlig ikke så meget er tiden, det handler om, men at det nogle gange ser ud, som om det handler om at spare nogle penge på borgernes bekostning, ikke bare på handicapområdet, men også på beskæftigelsesområdet, ikke bare på beskæftigelsesområdet, men også på sundhedsområdet, ikke bare på sundhedsområdet, men også på klimaområdet, altså at det ser ud, som om der godt kan være et eller andet om det der begreb kommunal kassetænkning?
Camilla Fabricius (S), 2024-11-26:
Jeg er faktisk i tvivl om, om jeg forstår spørgsmålet rigtigt.
Men man kan i hvert fald sige, at det, når du på medarbejderniveau helt konkret sidder og har tid til at løse dine opgaver, og du også har ledelseskraft til at kunne træffe afgørelser, er vigtigt.
Så det er jo ikke sådan, at Socialdemokratiet mener, at det er fryd og gammen, og der er da masser af ting, som vi skal gøre noget ved.
Men vi behandler et forslag, der handler om sanktioner, og det er vi imod.
Birgitte Bergman (KF), 2024-11-26:
Jeg undskylder meget.
Det hørte jeg ikke engang selv, så jeg beklager meget, hvis jeg har sagt noget, jeg ikke skulle sige.
Så vil jeg sige, at jeg ser meget frem til, at vi meget hurtigt kan få løbet de her forhandlinger i gang.
For det er et vigtigt område, og det er nogle store hurdler, vi skal have overvundet; det er noget, vi skal grave ned i.
Det her er et kæmpevigtigt område for rigtig mange udsatte borgere, og jeg synes, at vi har et stort ansvar sammen for at få løftet det her, så det ser jeg frem til.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Regeringen har tidligere bl.a. gjort det, at man har afsat midler til at styrke retssikkerheden på handicapområdet med en lang række initiativer, f.eks. i Ankestyrelsen, hvor man går tættere på kommunernes praksis, som jeg sagde før, og gør mere ud af også at lære af de sager, som vi alt for ofte ser ryger til Ankestyrelsen.
Fremadrettet synes jeg også at det er vigtigt, at hver gang vi peger fingre ad, at en lovgivning ikke bliver overholdt, kigger vi også på de fire fingre, der peger tilbage på Folketinget selv, og kigger på, hvad det er for nogle muligheder, vi har givet for, at man kan overholde lovgivningen.
Jeg synes, at der er rigtig mange af de her sager, som udspringer af uklarheder på områderne, bl.a. på hjælpemiddelområdet og i forhold til udbetaling af merudgiftsydelser og andre steder, hvor vi måske i Folketinget har ladet for meget være et skøn og ladet for lidt være mere tydeligt, i forhold til hvem målgruppen er, og hvad man skal have ret til.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-26:
Tak, formand.
Nu nævner ministeren, at vi har et system, hvor Ankestyrelsen allerede kan give bøder til kommunerne.
Fra 2022 og 10 år tilbage var der 500.000 klager, altså en halv million klager, til Ankestyrelsen fra borgere, der mente, at kommunerne havde truffet forkerte beslutninger.
Der blev omgjort tusindvis af sager i de processer.
Der var ikke en eneste gang, at Ankestyrelsen sanktionerede en kommune, altså ud af en halv million sager.
Hvor godt synes ministeren det går med det system, hvor Ankestyrelsen kan sanktionere kommunerne?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Ankestyrelsen går jo ind i de enkelte personsager og kigger på, om sagen er godt nok oplyst f.eks., og på den måde træffer man afgørelse, i forhold til om sagen skal sendes tilbage til kommunen eller lignende.
Der er jo ikke noget dér, hvor man kan give bøder eller bod, og det er det, som faktisk mere eller mindre bliver foreslået her i dag.
Ankestyrelsen kan jo gå ind med sit kommunale tilsyn, hvor man går ind og kigger på et område og siger, at man på det her område generelt set har rigtig mange omgørelser, og der har Ankestyrelsen rent faktisk gået ind med sit kommunale tilsyn i flere omgange og kigget på kommunerne.
Og nej, det har ikke medført, at man så har givet bøder til kommunalbestyrelsesmedlemmerne, som muligheden er, men det har jo gjort, at man i mange sager har gået ind og haft dialogen med kommunerne om, hvordan der skal rettes op, og hvordan der så bliver rettet op på området.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-26:
Jamen den procedure kender jeg jo godt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Det er jo ikke nødvendigvis et mål i sig selv, at kommunerne får en bøde.
Et mål må vel være, at vi styrker retssikkerheden, så der træffes de rigtige beslutninger fra kommunens side, når man behandler borgernes sager.
Det, at der har været en trussel om det, har i nogle tilfælde jo gjort, at man har rettet op på sagerne, så det ikke blev nødvendigt at udstede bøder til kommunalpolitikerne.
Det synes jeg sådan set er rigtig godt at man har gjort, for målet må jo i sidste ende være, at borgerne får en bedre retssikkerhed, og ikke at vi nødvendigvis ender der, hvor vi skal give kommunalpolitikerne bøder.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-11-26:
Tak for det.
Og tak til ministeren for talen.
Jeg synes, det meget bliver sådan en systemtale, og jeg ville ønske, at ministeren havde brugt noget mere tid til at fortælle, hvad ministeren og regeringen rent faktisk vil gøre for de mennesker, som har det svært, og som i dag oplever, at der sker fejl på fejl.
Men jeg synes også, at ministeren skulle prøve at sætte sig i de borgeres sted, som oplever, at de gang på gang løber panden mod en mur, og hvor deres ønsker og behov ikke bliver imødekommet – de borgere, som gang på gang oplever, at deres ønsker ikke bliver imødekommet.
Og det er jo de borgere, som vi er her for.
Så jeg vil bare udtrykke et ønske om, at ministeren gør mere ud af at fortælle – og det har ministeren en chance for nu – hvad det er, man vil gøre for de mange mennesker, der oplever svigt i dag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Jeg kan godt sætte mig ind i rigtig mange af de frustrationer, der er, når sager ender i Ankestyrelsen, dels fordi det trækker ud med en beslutning i kommunen, dels fordi borgerne i den periode er i en usikker situation.
Som tidligere regionsrådsformand har jeg mødtes med rigtig mange borgere, som både havde løbet panden mod en mur på sundhedsområdet, men som ofte også havde løbet panden mod en mur f.eks. i forhold til den støtte og pleje og omsorg, som de havde behov for at få fra kommunens side, eller i udmålingen af ydelser, og det gør jeg fortsat.
Så jeg kan godt sætte mig ind i det.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-11-26:
Nu er der jo borgere, som ikke bare har klaget over den samme sag én gang, men flere gange.
Det kan også være borgere, som oplever, at de faktisk får medhold i Ankestyrelsen, altså at dem, der klager, får medhold, men hvor kommunen alligevel ikke vil give sig.
Kunne man ikke godt forestille sig, at det er i de situationer, hvor borgerne igen og igen får ret i det samme, men hvor kommunen ikke vil give sig, at man vælger at sige, at så skal kommunen betale en bod for det?
Hvad tænker ministeren om det?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Der står allerede i lovgivningen i dag, at kommunerne skal rette sig efter Ankestyrelsens påbud, og jeg tror ikke på, at det vil gøre en forskel, at man dér indfører bøder.
Jeg tror til gengæld, at det tilsyn, vi har i dag, og som jo i sidste instans kan gå ind og pålægge kommunalbestyrelsen at træffe nogle beslutninger på området, er den rette vej at gå.
Det ser vi jo i hvert fald i dag.
Men den anden ting er, at det jo ikke nytter noget, at vi siger, at det i forvejen er ulovligt, og så stamper hårdt i jorden og tror, at det bliver bedre.
Så jeg tror ikke, at det nødvendigvis bliver bedre af, at vi så pålægger en bøde, som kommunen skal betale, hvis de så bare henter pengene fra et andet sted på socialområdet.
Birgitte Bergman (KF), 2024-11-26:
Tak for det, og også tak til ministeren for de mange svar osv.
Tilliden i vores samfund er i høj grad bygget på den måde, vi samarbejder på, men den bygger i høj grad også på, at vi har retssikkerhed i Danmark.
Jeg har selv et tæt familiemedlem, som har været igennem lidt af hvert.
Det her med at blive taget alvorligt i et system – det er næsten et systemhelvede – er ret svært.
Det er ret svært, hvis man har problemer og man er derude, hvor man ikke selv rigtig kan stille sig op imod både læger, sygeplejersker, pædagoger, socialpædagoger og alle mulige andre, som jo i virkeligheden også prøver at hjælpe vedkommende.
Så det er ret svært.
Derfor kunne egentlig godt tænke mig også at komme det nærmere.
For nu skal vi heldigvis have nogle forhandlinger.
Det gør jeg også ud fra at vi snart skal, men hvad er det egentlig, regeringen selv vil gøre på det her område?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-26:
Lad mig prøve at svare på en anden måde.
Ankestyrelsen har jo fået nogle midler fra den aftale, der ligger, for 2022-2025, til netop at gå ud med et rejsehold eller til at tage ud og tage en snak med de kommuner, der har rigtig mange sager, der er røget til Ankestyrelsen, og som er røget tilbage til kommunen igen.
Det drejer sig bl.a. om nogle af kommunerne i Det Sydfynske Øhav, f.eks. Langeland Kommune, hvor man har været ude at undervise, hvor man været ude at kigge på sagsgangene, hvor man har været ude at kigge på overholdelsen af forvaltningsloven og lignende.
Når man kommer tilbage igen nogle år senere, kan man se, at der stadig væk er nogle problemer, bl.a. fordi mange af medarbejderne er blevet skiftet ud, og fordi den her viden ikke er til stede.
Det løser det her beslutningsforslag jo ikke, altså det med manglende viden og stor udskiftning af medarbejderne.