runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Valentin (V), 2024-04-03:
Tak til formanden.
Tak for ordet.
Jeg ser frem til sådan en rigtig god debat om et vigtigt område.
Ligestilling og den enkeltes frihed er grundlæggende værdier i Danmark, og derfor er det afgørende, at vi fortsat kæmper for et samfund, hvor alle har lige muligheder uanset køn – altså lige muligheder .
Det er altså en selv, der skal træffe de her valg, og det skal vi sørge for at samfundet giver den enkelte mulighed for.
Danmark er kendt som et af verdens mest ligestillede lande, og det er en titel, som vi er stolte af, men vi er jo ikke færdige.
Selv om vi har skabt et fundament af ligestilling, står det klart, at der fortsat er rigtig mange udfordringer, som kræver vores opmærksomhed og indsats.
Vi kan ikke bare lukke øjnene for f.eks. strukturel ulighed, uligestilling.
Vi kan ikke hvile på laurbærrene.
Der er stadig uligestilling i Danmark, både på samfundsniveau og i det personlige liv.
Vi har gjort store fremskridt, men når 44 pct. af de største danske virksomheder mangler kvinder i bestyrelsen – altså helt mangler kvinder i bestyrelsen – og over 70 pct. af kvinder oplever, at ligestillingen halter, er det jo et tydeligt signal om og bevis, synes jeg, på, at der er behov for forandringer.
Og så skal vi også huske på, at mænd jo stadig væk er dem, der dør tidligt, og som oftest bliver hjemløse og mister livet tidligt – og også meningen med livet.
Vi kan gøre noget på Christiansborg.
Og selv om det er vigtigt og vi skal lovgive, når det er nødvendigt, som med ligestilling på krisecentertilbud, øremærket barselsorlov til mænd og ligestilling af værnepligten, er det kun en del af løsningen.
Vi kan ikke gøre det hele her, for det er en fejl at tro, at lovgivning alene løser problemet.
Den anden del handler om kulturforandringer og om at tage et opgør med normer og stereotyper, der begrænser både kvinders og mænds frihed.
Det er i hverdagen.
Det er de strukturelle uligestillinger i samfundet, der er problemstillingerne.
Det er i familierne, på arbejdspladserne og i uddannelsesinstitutionerne, at ligestillingen skal leve og ånde.
Der skal være lighed for loven for kvinder såvel som for mænd.
Mænd er mere kriminelle, oftere hjemløse og dårligere uddannet, og de tager mindre barsel og er sjældnere bopælsforældre for deres børn efter en skilsmisse.
Derfor skal vi også tale om mænd og drenge, når vi taler ligestilling.
Når godt hver fjerde mand i alderen 35-49 år mener, at ligestillingen er gået for vidt, er det også vigtigt, at vi anerkender mænds rolle i denne kamp.
Mænd og drenges sundhed er dårligere end kvinders.
De er mere kriminelle og dårligere uddannet.
Det er lige så meget en del af ligestillingsdebatten som kvinders udfordringer.
Det er ved at adressere begge sider af medaljen, at vi kan skabe et samfund, hvor alle har lige muligheder uanset køn.
Ellers får vi ofte diskussioner om for og imod, i stedet for at vi får diskussioner, som reelt gavner ligestillingsdebatten.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-03:
Tak for det.
Venstres ordfører nævner indledningsvis i talen, at ligestilling for ham handler om lige muligheder.
Kort tid efter taler han så om det kønsopdelte arbejdsmarked, og at vi på en eller anden måde skal afskaffe det, fordi det begrænser folks muligheder.
Problemet er bare, at ordføreren taler stik imod almenviden på det her område.
Altså, der er lavet store tværnationale studier, der helt entydigt slår fast, at i de lande, hvor mænd og kvinder har størst frihed til at vælge den karrierevej, som er i overensstemmelse med deres egne ambitioner og præferencer i tilværelsen, vælger mænd og kvinder faktisk i videre omfang karrierer, som er klassisk kønsopdelte.
Det vil sige, at i de lande, hvor der er størst frihed til at vælge selv, vælger kvinder i videre omfang at være sygeplejersker, og mænd vælger i videre omfang at være ingeniører.
Dermed bliver det kønsopdelte arbejdsmarked jo konsekvensen af et frit samfund og ikke noget, der begrænser frie menneskers muligheder.
Kim Valentin (V), 2024-04-03:
Det er en god debat.
Hvis jeg husker tallene rigtigt, er det 92 pct. af alle, der læser til elektriker, der er mænd, og 88 pct. af alle, der læser til sygeplejerske, som er kvinder, mener jeg.
Det er i hvert fald sådan noget lignende.
Men det er jo netop også et resultat af det samfund, vi lever i, og af den måde, vi opdrager vores børn på i forhold til at forstå, hvad en kvinde laver, og hvad en mand laver.
Vi skal ikke være blinde for, at der er en strukturel ulighed i samfundet, og den skal vi gøre op med.
For jeg tror da på, at en kvinde kan blive en lige så god elektriker, og at en mand kan blive en lige så god sygeplejerske.
Det behøver ikke nødvendigvis at være sådan her resten af livet, bare fordi vi siger, at samfundet er sådan i dag.
Jeg kan i virkeligheden bare svare nej til begge dele.
Vi tror på, at mennesker selv kan tage stilling til det, men der ligger mange antagelser i de spørgsmål, der bliver stillet.
Venstre går ind for, at vi lader mennesker selv bestemme, hvad de vil uddanne sig til, men til gengæld skal vi ikke indrette vores samfund sådan, at vi ensretter det – kvinder i retning mod at blive sygeplejersker og mænd i retning mod at blive elektrikere.
Jeg er ked af, hvis ikke ordføreren forstår det, og jeg vil meget gerne tage snakken bagefter.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-03:
Er det Venstres analyse af det her, at Danmark som et frit og moderne land har mere traditionelle kulturelle kønsopfattelser end sammenlignelige lande som eksempelvis Ungarn, hvor der ikke er samme økonomiske muligheder for mænd og kvinder til frit selv at vælge deres karrierevej, men hvor der faktisk er en lavere tendens til det kønsopdelte arbejdsmarked?
Kim Valentin (V), 2024-04-03:
Jeg tror, der kan være mange forskellige dele i de enkelte arbejdsmarkeder, som kan have indflydelse på de valg, der ligger.
F.eks. kan Ungarn jo have haft nogle andre diskussioner, da de var underlagt jerntæppet, så de derfor har en anden fordeling i dag.
Det har de f.eks. på børneinstitutionsområdet.
Det ved jeg, fordi jeg er europaordfører.
Så derfor kan der være rigtig mange andre dele, som har indflydelse på den måde, man strukturelt planlægger sit samfund på.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-04-03:
Det er egentlig lidt i tråd med det, hr. Mikkel Bjørn spurgte om.
For jeg hører ordføreren sige indledningsvis, at vi skal have lige muligheder, og jeg har mange gange hørt Venstre sige, at man ikke går op i udfaldslighed og resultatlighed, men alligevel argumenterer man for, at problemstillingerne er, at man ikke tager lige meget barsel, at der er flere kvinder, der er sygeplejersker, og flere mænd, der er elektrikere, og at mænd sjældnere er bopælsforældre.
Der er mange problemstillinger i det her land – også nogle, som det er et politisk ansvar at håndtere – hvor der er en større andel af det ene køn, der har behov for den hjælp.
Det er en kønnet udfordring, og det ved vi jo godt.
Hvornår er noget en ligestillingsudfordring?
For ifølge ordføreren har vi masser af ligestillingsproblemer.
Hvor er det helt konkret, at vi har ligestillingsproblemer ud over det nævnte med værnepligt og omskæring af drengebørn?
Kim Valentin (V), 2024-04-03:
Hold da op, der var mange spørgsmål i ét.
Jeg tror ikke, jeg kan nå det hele på 1 minut, men jeg kan prøve.
Altså, det, som jeg siger, og som jeg svarede til hr. Mikkel Bjørn, går jo i retning af, at vi har indrettet vores samfund på en måde, så vi kommer til at vælge det, som vi italesætter med den strukturelle ulighed i Danmark.
Man kan f.eks. bare høre det i ordet sygeplejerske – det er en kvinde.
Det ligger sådan set allerede i titlen.
Nu tjekkede jeg lige tallet, og det er jo 92 pct. af alle dem, som tager en elektrikeruddannelse, der er mænd.
Jeg siger ikke, at der skal være 50 pct. af hver, men jeg siger bare, at jeg tror på, at mænd og kvinder kan blive lige gode elektrikere eller sygeplejersker.
Det er det, jeg siger.
Og hvis spørgeren ikke tror det, skyldes det jo, at man har en anden indstilling til det her.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-04-03:
Hvis noget er svært at forklare, er det typisk også svært at forsvare.
Jeg spurgte: Hvad opfatter man som et ligestillingsproblem?
Og jeg får at vide, at fordi vi har indrettet samfundet på en bestemt måde, så kan man ikke selv vælge.
Er ordføreren af den opfattelse, at mænd og kvinder i Danmark ikke ved, at en elektriker sagtens kan være en dygtig kvinde, og at en sygeplejerske sagtens kan være en dygtig mand?
Mener Venstre og ordføreren, at borgerne i Danmark er så bundet af kultur og af, hvad andre laver, at de ikke selv kan træffe deres egne valg?
Rosa Lund (EL), 2024-04-03:
Jeg synes, det lyder godt, at ministeren har indkaldt til yderligere forhandlinger.
Invitationen er ikke lige nået til Enhedslisten endnu, men den er sikkert på vej.
Jeg vil gerne spørge ministeren til det her med balancen, for vi kan jo være fuldstændig enige om, at det er godt, at der er ildsjæle, og at det er godt for vores demokrati, at der opstår nye partier.
Det, som jeg bekymrer mig om, og det, der er grunden til, at vi rejser det her spørgsmål i Enhedslisten, er jo, at vi også synes, at borgerne, vælgerne, har krav på at vide, hvem det er, der finansierer dem, de stemmer på.
Og der har vi jo bare set på det seneste, at vi bl.a. i forhold til et af regeringspartierne ikke kan finde ud af, hvem det er, der betaler for partiets valgkamp.
Vi synes bare, at vi gerne vil undgå den situation i fremtiden.
Og der vil jeg bare høre ministeren, om ikke det var gavnligt for demokratiet og for vælgerne, at man sikrede, at partistøtteloven var sådan, at der for nye partier også gælder den her gennemsigtighed, som jeg har lidt svært ved at forstå man betegner som en byrde.
Sophie Løhde (V), 2024-04-03:
For det første kan jeg sige, at invitationen både er sendt og nået frem til Enhedslisten.
Det kan være, at det er en anden ordfører, der deltager i forhandlingerne for Enhedslisten – det skal jeg ikke blande mig i.
Og så må jeg bare, når man nu står og nævner specifikke partier, gøre opmærksom på, at Moderaterne jo sådan set har handlet i overensstemmelse med den gældende partistøttelov.
På det seneste forhandlingsmøde er der i øvrigt nul partier, der har bragt det her spørgsmål op i forbindelse med forhandlingerne, og det er jo nok også ud fra devisen, at hvis vi begynder at forestille os en egentlig regnskabspligt, endnu før nye partier overhovedet er færdige med at samle vælgererklæringer eller har en fast organisation, så er det i sig selv et noget vidtgående forslag.
Men som jeg siger åbent her i salen i dag, er jeg åben for at drøfte ved de kommende forhandlinger, om der kan være andre og også mindre byrdefulde måder at skabe åbenhed på, også for så vidt angår nye partier.
Rosa Lund (EL), 2024-04-03:
Jeg er udmærket godt klar over, at alle valgte partier i Folketinget nu har rettet sig efter de nuværende regler.
Det er jo derfor, jeg spørger til fremtiden, altså om ikke det kunne være smart at sikre, at det i fremtiden blev sådan, at der også skulle være åbenhed om nye partiers partistøtte.
Det synes vi i hvert fald i Enhedslisten at vælgerne har krav på at vide, og derfor vil vi også gerne vide, hvad regeringen og hvad ministeren tænker om, at der skal være åbenhed om privat partistøtte, også for nye partier, altså fremadrettet.
Sophie Løhde (V), 2024-04-03:
Jeg vil i al stilfærdighed gøre opmærksom på, at der, hvis vi ser på, hvordan det har været siden 2015, er syv nye partier, der har deltaget i folketingsvalg, og at kun to af dem har fremlagt regnskab for deres første valgår.
Det er bare lige for at få proportionerne med, fordi der er den her helt nyopståede interesse, der tilsyneladende dækker et regeringsparti og ikke andre partier, som man ikke har haft samme interesse for tidligere.
Der må alle partier være lige for loven.
Og jeg konstaterer, at der er handlet i overensstemmelse med den gældende partistøttelov.
Regeringen er, som jeg også tilkendegiver klart her i dag, indstillet på at drøfte dette, men i øvrigt også mange andre vigtige spørgsmål i forbindelse med de igangværende partistøtteforhandlinger, som vi har taget hul på, og som vi planlægger at fortsætte her i løbet af foråret.
Rosa Lund (EL), 2024-04-03:
Nu er det ikke en nyopstået interesse, Enhedslisten har for partistøtteregler.
Jeg tror endda, at nogle ville sige, at det er en Enhedslisten classic at kigge på åbenhed om den private partistøtte.
Det er altså noget, vi har interesseret os for længe, og derfor er vi jo også interesseret i at vide, hvad regeringen mener om at ændre reglerne, sådan at der bliver åbenhed.
Nu siger ministeren, at der skal findes den rigtige balance.
Betyder det, at regeringen mener, at balancen ligger det rigtige sted i dag?
Sophie Løhde (V), 2024-04-03:
For så vidt angår spørgsmålet om at fremlægge regnskab, altså hvor der er handlet i overensstemmelse med den gældende lov, konstaterer jeg, at det er en nyopstået interesse, fordi der siden 2015 har været syv partier, der har deltaget i folketingsvalg, og kun to af dem har fremlagt regnskab.
Det har ikke været bragt op tidligere.
Det er jo ikke lig med, at jeg ikke synes det er fint at diskutere det her.
Jeg udviser åbenhed over for Enhedslisten og i øvrigt også andre partier her i Folketinget, og når vi nu har vores drøftelser omkring partistøtte, synes jeg vi kan drøfte det her spørgsmål sammen med i øvrigt også de mange andre spørgsmål, som vi allerede også har sat på dagsordenen og taget hul på i forbindelse med forhandlingerne, som jeg i øvrigt ikke skal foregribe resultatet af.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-03:
Vi er i Dansk Folkeparti nysgerrige på, hvad ministeren agter at gøre ved, at nytilkomne israelske børn ikke kan indskrives i en normal modtageklasse grundet en alvorlig risiko for chikane, trusler og vold, der er grundet i antisemitisme, og hvad er efter ministerens vurdering årsagen til den her tilstand?
Mattias Tesfaye (S), 2024-04-03:
Regeringen har selvfølgelig nultolerance over for antisemitismen alle steder i samfundet, også på skoleområdet, og jeg har derfor som minister en klar forventning om, at kommuner og skoler tager de udfordringer, der er opstået i kølvandet på konflikten i Gaza, meget alvorligt.
Jeg forventer også, at kommuner og skoler tilrettelægger en god undervisning, f.eks. i modtageklasser, til de elever, der måtte have et behov for det.
Det gælder også elever, der skulle være ankommet fra Israel.
Skoler og ungdomsuddannelsesinstitutioner løfter en vigtig opgave med at lære elever demokratiske værdier som tolerance, kritisk tænkning og gensidig respekt, men der er grund til at være bekymret, når vi hører, at mange børn og unge i de danske skoler er stærkt følelsesmæssigt påvirket af konflikten i Gaza, og at lærere kan have svært ved at gå ind i dialog med eleverne, og at nogle børn bliver udsat for hadefulde ytringer.
Jeg har derfor også for et stykke tid siden bedt Undervisningsministeriet om at igangsætte en række aktiviteter, der skal understøtte, at skoler og ungdomsuddannelsesinstitutioner kan håndtere den aktuelle konflikt.
Der er f.eks. blevet udsendt materiale om undervisning i emner, der kan opfattes som kontroversielle, skolerne har fået tilbud om workshops og rådgivning fra ministeriet, og i foråret afholdes to temadage med fokus på at forebygge polarisering i relation til konflikten i Gaza.
Det er afgørende, at alle børn kan føle sig trygge, når de går i skole, og at vores børn og unge bliver rustet til at sige fra over for antisemitisme og alle andre former for intolerance.
Tak for ordet.
Sophie Løhde (V), 2024-04-03:
Tak for det.
Som det er i dag, skal et parti aflægge regnskab efter partiregnskabsloven, når det har deltaget i folketingsvalg eller i europaparlamentsvalg.
Nye partier skal første gang indsende deres regnskab for det første hele kalenderår efter valgåret.
Jeg mener som indenrigs- og sundhedsminister, at det er et centralt hensyn for vores demokrati, at der er åbenhed om væsentlige demokratiske processer i samfundet, og jeg mener principielt også, at det hensyn både gælder for gamle og for nye partier.
På den anden side skal vi også være forsigtige med at give nye partier for mange byrder, inden de overhovedet har fået deres første stemme ved et valg.
Det er et synspunkt, som jeg i øvrigt også kan se at medlem af Partistøtteudvalget Karina Kosiara-Pedersen fra Københavns Universitet har udtalt i Altinget, hvor hun siger: »Derfor er demokratiet bedre tjent med, at nye partier ikke overbebyrdes med administrativt arbejde, end at et enkelt parti, der ekstraordinært går direkte i regeringskontorerne, ikke skal offentliggøre deres regnskab.«
Så det handler altså med andre ord om at finde en balance, så vi kan have åbne og transparente valg uden at gøre livet alt for surt for de mange ildsjæle, som vi heldigvis har i vores demokrati.
Når det er sagt, planlægger jeg jo snart at fortsætte de forhandlinger om åbenhed om privat partistøtte – jeg tror også, ordførerens parti allerede har modtaget invitation til det næste møde – som vi så småt har taget hul på, og der vil jeg også meget gerne tage en snak om, hvordan vi kan finde den rigtige balance.
Vi drøfter mange forskellige spørgsmål i den sammenhæng.
Rosa Lund (EL), 2024-04-03:
Hvad mener ministeren om, at partistøtteloven betyder, at nystiftede partier, der vælges til Folketinget, kan undlade at oplyse, hvilke private donationer de har modtaget, og ønsker ministeren at ændre reglerne, så også nyvalgte partier bliver omfattet af kravet om åbenhed?
Peter Hummelgaard (S), 2024-04-03:
Tak også for det spørgsmål.
Som nævnt i besvarelsen af det foregående spørgsmål har lovforslaget til formål at bidrage til at øge trygheden blandt offentligt ansatte.
Med de regler, vi har i dag, er det svært at afvise en anmodning om aktindsigt, der har til hensigt at chikanere.
Med lovforslaget sænker vi barren betydeligt, så chikanøse anmodninger i vidt omfang kan afslås.
Det vil fremover omfatte ethvert tilfælde, hvor der efter de konkrete omstændigheder er grundlag for at antage, at anmodningen er motiveret af retsstridige eller chikanøse hensigter.
Hvis ansøgeren tidligere har chikaneret
offentligt ansatte, skal myndighederne fremover lægge betydelig vægt på det ved vurderingen af, om der er chikanøse hensigter.
Samtidig indfører vi en ekstra beskyttelse af frontlinjepersonalet.
Deres navne skal som udgangspunkt ikke udleveres, hvis den ansatte udtaler sig imod og begrunder hvorfor.
Med de nye regler vil udgangspunktet fortsat være, at borgerne har adgang til at få oplyst, hvem der har behandlet deres sag, og det udgangspunkt kommer lovforslaget ikke til at ændre på.
Lovforslaget vil dog medføre, at udgangspunktet efter en konkret vurdering fraviges, når der er et hensyn at tage til den offentligt ansattes tryghed.
Jeg synes, at lovforslaget rammer en passende balance mellem på den ene side hensynet til borgerens ret til aktindsigt og på den anden side hensynet til offentligt ansatte og deres tryghed.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-03:
Man kan sige, at ministeren og lovforslaget siger noget om, at retstilstanden ikke ændrer sig, men det bliver udfordret af mange, herunder Advokatsamfundet, som netop siger, at der kommer en højst uacceptabel subjektivering af de offentlige vurderinger med det her lovforslag.
Men i relation til det her spørgsmål handler det om, hvordan vi definerer personalet.
Ministeren snakker nu om frontpersonale, men det fremgår jo ikke af lovforslaget.
F.eks. synes jeg, det er rigtig interessant, at der er et eksempel med en souschef, som har en oplevelse af, at der kan være noget utryghed, eller at det kan opfattes krænkende, hvis den her sag bliver omtalt i medierne, og det handler om en sag, hvor nogle journalister har søgt aktindsigt i et habilitetsspørgsmål i forhold til den her souschef.
Så sagen er, at det med den måde, lovforslaget er skruet sammen på nu, ikke handler om frontpersonalet; det kan i princippet handle om alle offentlighedspersoner og derfor også dem, der ikke har direkte kontakt til de her chikanøse borgere, men handler netop om, at det kan være en følelse af, at når man bliver omtalt i medierne, kan det opfattes krænkende.
Så spørgsmålet er simpelt hen, om man også vil lukke ned for habilitetsspørgsmål i forbindelse med personale, og om det, at man kan blive omtalt i medierne, også er noget, som kan opleves som chikanøst?
Det er jo det, der fremgår af det her eksempel.
Peter Hummelgaard (S), 2024-04-03:
Det vil jo altid bero på en konkret vurdering, også af eksempelvis det medie, der søger om aktindsigt, altså hvad man tidligere har brugt det til.
Vi kan se, og det er der jo desværre ofte historier om, at der er fængselsbetjente, socialpædagoger, sygeplejersker og sågar læger, som bliver overfaldet, og nogle bliver sågar dræbt, fordi de er i konfliktudsatte positioner med borgere.
Jeg har ikke haft lejlighed til at læse det ændringsforslag endnu, og det er klart, at når jeg har det, så behandler vi det jo selvfølgelig seriøst og går også gerne i dialog med spørgeren omkring det.
Men jeg tror bare, det er vigtigt set med regeringens øjne at holde fast i, at det er et lovforslag, der har til hensigt at øge trygheden for nogle af de ansatte, som er i de mest udsatte positioner i de mest bærende søjler i vores demokrati.
Og det er der, hvor jeg tror, at spørgeren og jeg, på regeringens vegne i hvert fald, har divergerende opfattelser af, hvordan vi bedst sikrer vores demokrati og beskytter vores demokrati.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-03:
Jamen det er jo det, der undrer mig, altså at ministeren bliver ved med at fastholde, at der er et bestemt formål.
Men hvorfor er der så så mange andre ting i det her lovforslag?
Hvorfor skal det også gælde journalister og forskere?
Og hvorfor skal det også gælde en souschef?
For så kan jeg godt forstå lovforslagets intention, og så kan vi diskutere det.
Det, der er udfordringen, er, at det her lovforslag åbner op for den her de facto nedlukning af alle aktindsigter, fordi retssituationen bliver så usikker, som bl.a. Det Danske Advokatsamfund har nævnt.
Peter Hummelgaard (S), 2024-04-03:
Jeg vil igen bare fremhæve, at der ikke er noget i det her lovforslag, der begrænser journalisters eller massemediers adgang til at søge om aktindsigt.
Så er det rigtigt, at der er den lille kattelem, at hvis det f.eks. drejer sig om en journalist – som i øvrigt ikke er en beskyttet titel; Rasmus Paludan har et pressekort – så er det muligt, hvis man vurderer, at aktindsigten skal bruges til et retsstridigt formål, at afvise aktindsigten.
Og det synes jeg er en fornuftig balance.
Men ellers har det lovforslag ikke til hensigt at begrænse mediers eller – i bred forstand – journalisters mulighed for aktindsigt.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-03:
Tak for det.
Det var ikke voldsomt konkret, i forhold til hvad ministeren helt præcis har tænkt sig at gøre ved, at vi har en minoritet herhjemme, der ikke kan indskrives i normale modtageklasser, fordi de bliver udsat for trusler og chikane på daglig basis, hvis de bliver indskrevet i en almindelig modtageklasse på en dansk folkeskole.
Altså, det er jo det, der er så absurd – at en gruppe ikke kan gå på en dansk folkeskole, fordi de bliver udsat for trusler fra et andet mindretal, nemlig araberne, som ikke kan acceptere, at der går jøder i danske folkeskoleklasser.
Anerkender ministeren, at det er det, der er problemet, og hvad har han helt præcis tænkt sig at gøre ved problemet?
Mattias Tesfaye (S), 2024-04-03:
Først vil jeg sige, at der heldigvis går masser af børn fra jødiske familier i den danske grundskole og har gjort det i mange, mange år.
Og i det omfang, der er elever med jødisk baggrund eller israelsk baggrund, som ikke kan gå i grundskolen, skal det selvfølgelig håndteres af den skole, de går på, og den kommune, den ligger i, og det er det, jeg som minister har bakket op om helt fra start, fordi der var eksempler og siden hen også er kommet flere eksempler på elever, der har følt sig truet eller ikke velkomne blandt deres klassekammerater.