Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-10-27:
Tak for det.
For noget tid siden, måske et år, blev jeg ringet op af en kvinde, som fortalte sin historie, og historien var, at hun levede i et homoseksuelt forhold med en anden kvinde og var og er gift med den her anden kvinde, og de havde i lang tid prøvet at få et barn.
Jeg var sundhedsordfører, og jeg tænker, at jeg nok ikke er den eneste, der blev ringet op.
Den kvinde, som så skulle bære barnet, var den yngste af kvinderne, og det var hende, som sådan set gerne ville igennem en graviditet, men hun kunne ikke selv få børn, fordi hendes æg simpelt hen var for dårlige.
Så de havde prøvet mange gange at blive kunstigt befrugtet, men hver gang var det ikke lykkedes, og de var igennem svære hormonbehandlinger.
De måtte jo så ikke bruge den anden kvindes æg til at gøre hende gravid med en ukendt far eller en ukendt donor, og det var sådan set bl.a. den historie, som greb mig meget om hjertet, for jeg tænkte, hvorfor lige det ikke kunne lade sig gøre.
Jeg tror, det var noget af det, der faktisk førte til, at de her forhandlinger begyndte at blive taget i Sundhedsministeriet i sin tid.
Så det er rigtig positivt, at vi står her i dag i en situation, hvor det kan lade sig gøre for bl.a. et lesbisk par at få et barn, hvor hverken ægget eller sæden fra manden faktisk er genetisk beslægtet med den kvinde, der bærer barnet.
Så kan man stille spørgsmålet i forhold til det med kendthed, altså donorens kendthed, altså om man skal kende donoren, eller om det er okay, at der er fuld anonymitet.
I det her lovforslag er der lagt op til, at man i hvert fald skal kende den ene halvdel af det genetiske ophav.
Det er vi sådan set meget enige i, for jeg tror, det ud fra et etisk perspektiv er vigtigt – og det kan man jo spørge sig selv om – at det barn, der kommer ud af et sådant forhold og af en sådan konstruktion, var jeg ved at sige, på et eller andet tidspunkt kan få lov til at vende tilbage til et ophav, som man ved er kendt.
Det stiller så også det næste spørgsmål i forhold til det, som hr. Finn Sørensen fra Enhedslisten nævnte, nemlig om det kun skal være medicinske indikationer, der gør, at man kan få lov til dobbeltdonation.
Skal det som i tilfældet her med den pågældende kvinde være, fordi der er medicinske årsager til, at man ikke kan bære et barn, eller at ens æg er for dårlige?
Og der tror jeg, vi vil være positivt indstillet over for et ændringsforslag fra Enhedslisten.
Grunden til, at man har valgt det, er, at man lægger sig op ad Det Etiske Råd, der har udtalt, at der er et flertal, som mener, at der skal være medicinske indikationer.
Men der er et stort mindretal i Det Etiske Råd, som mener det modsatte, og det skal vi huske.
Jeg tror, Det Etiske Råd har været meget splittet i den her sag, så man må gøre op med sig selv, hvor man lægger sig, men som udgangspunkt tror jeg vi i Alternativet lægger os der.
Det er noget, vi skal drøfte, men jeg kunne forestille mig, at vi lægger os der, hvor vi vil være positive over for dobbeltdonation, selv om der ikke er medinske indikationer for det.
For os er det vigtigt, at der er en kendthed i forhold til det genetiske ophav af den ene af forældrene.
Så er der selvfølgelig også den anden halvdel af det her lovforslag, som handler om, at adgangen til kastration er blevet forenklet, og at Sundhedsstyrelsen ikke længere skal give tilladelse til kastration.
Det bakker vi fuldstændig op om, for i forhold til hele vores kamp for LGBT-rettigheder og transkønnedes rettigheder er det her jo et rigtig godt skridt i den rigtige retning.
Så vi støtter lovforslaget.