Benny Engelbrecht (S), 2021-10-13:
Tak, formand.
Når vi laver vejarbejder på de danske veje, det være sig kommunale veje, statsveje eller motorveje, så har vi mulighed for at kunne omdirigere trafikken.
Nogle gange kan vi lade den køre ad nogle andre, parallelle veje; andre gange indsnævrer vi vejbanerne, leder trafikken over i den modsatte side og gennemfører vejarbejderne, parallelt med at der afvikles trafik.
Det kan, nuvel, godt give nogle gener, nogle lange køer.
Hvis man har været en tur over Fyn inden for de sidste efterhånden mange år, tror jeg, man har oplevet rigtig meget køkørsel.
Vi kan ikke det samme, når det handler om jernbane.
Vi kan ikke lede trafikken udenom.
Vi er nødt til at lave en sporspærring.
Det er derfor, udgangspunktet er, at for at få trafikken til at glide mest hensigtsmæssigt udfører man transportarbejder i dagtimerne og anlægsarbejder, vedligeholdelsesarbejder og fornyelsesarbejder om natten eller i nogle ganske særlige, kortvarige perioder, hvor der er relativt mindre pendlingstrafik.
Det er altså måden, man arbejder på, for at sikre, at der er så få afbrydelser over et helt døgn som overhovedet muligt.
Det betyder så i sagens natur, at for at sikre en fremdrift arbejder man typisk også om natten med anlægsarbejder.
Det er normalt kommunerne, der giver tilladelse til det.
Det plejer der ikke at være så mange ben i.
Måske skal jeg lige tilføje, at der er ganske meget af jernbanen, der ligger i det åbne landskab, og derfor er det heller ikke sådan, at sådan en slags arbejder i udgangspunktet vil have den store gene for nærliggende naboer.
Men der kan være situationer, hvor man arbejder bynært og det derfor kan give udfordringer.
Man vil på den ene side have naboer, som måske skal leve med natarbejder i en uge eller 14 dage, men hvis det på den anden side ikke kan gennemføres, kan det risikere at forsinke elektrificeringsprogrammet i årevis.
Det er jo så, når man sætter disse forhold op over for hinanden, at det indledende spørgsmål kommer: Kan man løse det ved at give denne bemyndigelse – som ikke er en standard?
Det er ikke noget, vi skal bruge i udgangspunktet, men en mulighed for undtagelsesvis at kunne kompensere naboer, hvis man altså giver den her dispensation til støj om natten i forbindelse med anlægsarbejder.
Så kan man sige til naboerne, at de har mulighed for at vælge enten at få en kontant kompensation i hånden eller at få et tilbud om en midlertidig indkvartering i den periode, det kan være – de dage eller de uger, det måtte være – under nogle passende forhold.
Og så bliver det jo et frit valg, om man vil det ene eller det andet.
For nogle familiers vedkommende vil det måske være en kærkommen lejlighed til at vælge en indkvartering; for andre vil det måske være et spørgsmål om, at man så vælger at sige, at man så tager de her penge skattefrit og enten bliver, hvor man er, og tåler den støj, der er i den korte tid, eller måske besøger nogle venner.
Har man adgang til et sommerhus eller noget andet, er det det, man gør.
Den mulighed vil jo stå folk frit for.
Men det er ikke, fordi vi forventer, at det bliver ofte, det vil blive anvendt.
Det synes jeg måske også bare er værd at have med.
Men støjgenerne er noget, som er af en karakter, hvor vi selvfølgelig er nødt til, hvis den her dispensation, de her særlige tiltag bliver taget i brug, så også at give folk en fair og ordentlig kompensation.
Det er rigtigt, at det jo så ikke har det store økonomiske omfang, og man vil vel sige, at i udgangspunktet har vi ikke et bud på, i hvilket omfang det her vil blive anvendt.
Omvendt vil nogle af de forsinkelser, som ville kunne komme i spil, være fordyrelser, som mange gange overstiger de kompensationer, der i givet fald vil skulle udbetales.