Pernille Skipper (EL), 2022-03-15:
Jeg har været socialordfører for Enhedslisten i en hel del år efterhånden, og noget af det værste ved det er sagerne omkring skilsmisser, som ender i en hårdknude.
Det er de der mails i indbakken fra ofte en mor, der siger: Barnet bliver slået af faren; jeg tør ikke udlevere til samvær.
Og man har ikke en jordisk chance som politiker og udenforstående for at afgøre, hvad det er, der er rigtigt og forkert.
Det eneste, man bare ved, er, at den her situation er skadelig for børn.
Uanset om anklagerne om vold er rigtige og der ikke bliver lyttet til dem eller om anklagerne om vold er noget, der bliver sagt for at forhindre samvær, så er det en fuldstændig forfærdelig situation for børn.
De højkonflikter, der ender på den der måde, skader det børn at være i.
Jeg har også rigtig mange gange været med til at justere lovgivningen, nemlig forældreansvarsloven – til den ene side og til den anden side.
Og hvis jeg skal være sådan helt ærlig, er det også sådan, at stemningen nogle gange går lidt i den ene retning, og så er der for mange sager, hvor der ikke bliver lyttet til anklager om vold, og andre gange går stemningen lidt i den anden retning.
Selvfølgelig skal man ikke fremsætte urigtige oplysninger over for nogen som helst offentlig myndighed.
Det kan i øvrigt også i sig selv allerede være strafbart.
Selvfølgelig skal det også være sådan, at hvis man gentagne gange forhindrer samvær eller obstruerer en familieretssag, så skal det have en effekt i sagen.
Men det vigtigste er jo, at afgørelsen i sidste ende handler om børnene.
Det handler ikke om, hvad forældrene har ret til.
Det handler om at træffe den afgørelse, som i sidste ende er rigtig for børnene.
Det er der flere, der jo har nævnt.
Man kan sagtens forestille sig sager, hvor en obstruktion også betyder, at det, man gør, i virkeligheden skader børnene, og så kan det føre til, at man i sidste ende mister forældremyndigheden.
Sådan skal det også være.
Men vi skal sørge for, at de mennesker, der sidder med de enkelte sager, har ordentlig tid til dem, kan konfliktnedtrappe, og at de i sidste ende kan træffe de afgørelser, som er de rigtige for børnene.
Det betyder ikke, at jeg ikke tror, at vi måske for evigt og for altid, og sikkert også lang tid efter at jeg er færdig i Folketinget, vil sidde og justere forældreansvarsloven.
Det tror jeg vi vil.
Jeg er ikke sikker på, at vi har ramt det rigtige.
Det tror jeg måske aldrig vi gør.
Og det er, fordi de her sager grundlæggende er så ulykkelige.
Der er bare ikke rigtig nogen god udgang på sager, hvor forældre er gået fra hinanden på en måde, der ender med, at offentlige myndigheder må ind og afgøre, hvor deres børn skal være henne.
Derfor er det vigtigste for os i Enhedslisten, at vi bliver ved med at investere i, hvordan vi hjælper familier til ikke bare at starte et familieliv, men også til at afslutte et familieliv på en god måde.
Jeg tror, at den reform, vi har lavet – forfærdelig underfinansieret, desværre, og det har vi så måttet bruge en masse penge på at rette op på – var god, og at det var en god start.
Jeg tror, vi skal gøre mere af det.
Målet er da, at vi på sigt også kan give familierådgivning, lang tid før det ender i sager, hvor der skal myndighedsafgørelser til, men at man kan hjælpe folk til at komme ind i næste fase af ens familieliv på en god og ordentlig måde.
Jeg synes, at det er det, vi bør have fokus på.