Magnus Heunicke (S), 2024-04-16:
Jeg vil godt anerkende forslagsstillerne for de overvejelser, der ligger bag forslaget, som vi behandler her i eftermiddag.
Det drejer sig ikke mindst om de foreslåede modeller til krav om forsikring og garantistillelse og de overvejelser, som knytter sig hertil.
Selv om jeg i min tale vil nå frem til, at regeringen ikke vil kunne støtte beslutningsforslaget af nogle grunde, som jeg vender tilbage til, vil jeg sige, at jeg er enig med forslagsstillerne i formålet og intentionen bag forslaget.
Sagen om Nordic Waste har rejst en række problemstillinger, der bl.a. handler om måden, hvorpå miljøansvarsdirektivet blev gennemført i dansk ret – og vi er altså en årrække tilbage i tiden.
Vi skal selvfølgelig sikre, at lovgivningen er indrettet på en sådan måde, at vi bedst muligt forhindrer og imødegår sager som den, vi har været vidne til med jordskreddet tæt på landsbyen Ølst.
Vi har drøftet det tidligere i dag og har også mange gange tidligere sagt, at vi er klar fra regeringens side til at drage konsekvenserne af sagen.
Samtidig er det lige så vigtigt, at vi skal hele vejen rundt.
Vi skal ikke risikere at skabe nye problemer på et område, der i forvejen er komplekst.
Situationen er jo den helt konkret ved jordskreddet, at det er lykkedes nu at stabilisere jordskreddet ved Ølst, og man kan sige, at pressen for længst er gået videre til andre sager.
Det er vigtigt at holde fast i, at i forhold til vandmiljøet er vi stadig væk i en akut fase, hvor vi arbejder på at forhindre forurening af Alling Å.
Så indsatsen med at håndtere de skader, som Nordic Waste har efterladt, er betydelig, og den pågår fortsat, også nu, hvor jordskreddet er stabiliseret.
Ud over det fysiske arbejde foregår der også et arbejde med at sikre, at så meget som muligt af regningen for den indsats ender hos de personer, hos de virksomheder, som har ansvaret for skaderne.
Senest har det ført til, at staten og Randers Kommune har rettet henvendelse til virksomheden DSH Recycling A/S på baggrund af første del af Kammeradvokatens undersøgelse.
Og der vil også blive iværksat en undersøgelse af Randers Kommunes rolle i sagen i tillæg til kommunens egne undersøgelser.
Så det vil sige, at den samlede indsats omfatter flere spor.
Opfølgning på de lovgivningsmæssige rammer er også et af de her spor, og de spor er vi nødt til at sammentænke.
Det går ikke bare at hoppe fra tue til tue, vi er nødt til at se det under et her.
Jeg vil nu vende mig mod miljøskadereglerne.
Miljøansvarsdirektivet finder jo anvendelse på det, der hedder kvalificerede skader, der er forårsaget af erhvervsmæssige aktiviteter.
Reglerne har til formål at fastslå virksomhedernes ansvar og handlepligter, der gælder på tværs af miljølovgivningen.
Siden vedtagelsen af miljøskadeloven i 2008 har loven kun været anvendt i ganske få sager, der også har haft vidt forskellig karakter.
Det er helt klart for alle, at sagen om Nordic Waste uden tvivl er den mest omfattende, og det er også den, der for alvor har sat de regler, vi har, på prøve.
Hvis man kigger mod resten af Europa, som har samme direktiv, er der ligeledes ganske, ganske få sager om miljøskader.
Miljøskadeloven blev jo behandlet her i Folketingssalen i 2007-08, og hvis man laver sådan et politisk-arkæologisk arbejde, vil man se, at der dengang var flere modeller oppe at vende, og de modeller handlede bl.a. om kompetencefordelingen mellem stat, regioner og kommuner og om samspillet med de øvrige regelsæt på miljøområdet.
Der var også dengang i diskussionerne spørgsmål om reglernes effektivitet.
Bl.a. handlede det om antallet af nødvendige afgørelser og delafgørelser.
Resultatet, og det kan vi se i dag, blev en model, hvor miljøskadereglerne aktiveres gennem en eller flere af de øvrige 15 sektorlove, og formålet med den kompetencefordeling var bl.a. at sikre, at den kommunale indsats kan køre videre, hvis der ikke er ansvarlige, eller hvis den ansvarlige ikke kan betale.
Det er præcis det, vi ser nu.