Henrik Dahl (LA), 2017-10-26:
Tak for det, og tak til udenrigsministeren for redegørelsen om samarbejdet i Arktis.
Hvis der er noget, der står klart efter den meget grundige gennemgang af forholdene i den arktiske region, så er det jo, at de bliver mere og mere komplekse.
For det første er der en interessekamp, hvor interesserne spiller op mod hinanden, og den interessekamp bliver mere og mere markant.
For det andet er der også nogle fælles interesser, som bliver mere og mere påtrængende.
Og det, jeg tænker på, er selvfølgelig de klimaforandringer, som man mærker tydeligere i Arktis, end man mærker dem nogen andre steder i verden.
Det er nogle internationale udfordringer, som ikke kun kan løses af de fem arktiske nationer, det er nogle udfordringer, der skal løses bredt internationalt.
Det viser jo alt om, hvor meget gavn man har af at løse internationale problemer internationalt.
Det, at temperaturerne stiger, er jo ikke kun en udfordring.
Sejlruter bliver farbare gennem længere perioder af sommeren, og sejltiden bliver skåret ned på sejlads mellem asiatiske og vestlige destinationer.
Det skaber selvfølgelig en lang række problemer i forhold til miljø og sikkerhed, som det allerede har været nævnt, og derfor glæder jeg mig selvfølgelig også over den grundige gennemgang, der er, af de øvelser og det beredskab, der finder sted.
Når der bliver lettere adgang til råstoffer og der bliver lettere sejlbarhed, så fører det til vækst og fremgang.
Det fører til samhandel, og det er jo selvfølgelig til gavn for befolkningerne rundtomkring.
Men potentialet for konflikt vokser også, og det stiller store krav til både samarbejdet i regionen og til den måde, den militære tilstedeværelse er organiseret på.
Der er det jo afgørende, at man håndhæver suveræniteten efter de regler, der er fastlagt, når der også er større aktører, som gør krav på kontinentalsoklen, som retsligt hører til under rigsfællesskabet.
Vi ved jo ikke endnu, hvordan det kommer til at gå, for vi har ikke set de sidste submissioner, men vi kommer i årene, der kommer, til at følge de afgørelser, der vil komme om kontinentalsoklen, meget spændt.
Når man ser på de arktiske områder, er det jo ikke kun klimaspørgsmålet og store geopolitiske spørgsmål alt sammen.
Det er det selvfølgelig også, men der er også en lang række andre udfordringer.
Der er de udfordringer, som de oprindelige befolkninger oplever på tværs af grænserne.
Der er økonomiske og sociale udfordringer, der ikke er unikke.
Alle steder i regionen er der oprindelige befolkninger, som har lignende problemer, og derfor noterer jeg mig selvfølgelig med glæde, at der også her finder et samarbejde sted, hvor man kan gøre brug af de erfaringer, som de f.eks. har gjort sig i USA og Canada, så man bedst muligt kan tage hånd om udfordringerne.
Jeg noterer mig også, at der bliver gjort bemærkninger om arbejdet med FN's verdensmål.
Det bliver selvfølgelig meget spændende at se i opfølgningen, hvordan man konkret vil arbejde med dem, men det er, synes jeg, et kæmpestort fremskridt i det hele taget, at vi har fået verdensmålene, og at vi har fået det forpligtende arbejde.
Men det arktiske samarbejde er altså vigtigere, end det nogen sinde har været.
De udfordringer, der er, gør, at der bliver stillet meget, meget store krav til internationale løsninger.
Jeg synes også, at det bliver vist i den meget grundige redegørelse, hvordan man bredt arbejder med det, og derfor vil jeg endnu en gang sige tak til udenrigsministeren for hans meget grundige redegørelse.
Tak for det.