Rasmus Stoklund (S), 2025-11-28:
Tak, formand.
Jeg vil starte med sige, at det jo flyder med komplimenter fra hr. Mikkel Bjørn i disse dage.
Altså, i går blev jeg sammenlignet med hr. Martin Lidegaard, som unægtelig er en pæn mand, men hvis holdninger jeg jo næppe nødvendigvis har så meget tilfælles med på det her område.
Samtidig kom det frem i går ved samrådet, at jeg også er med i hr. Mikkel Bjørns aftenbøn, og det glædede mig også, og det lunede på sådan en kold efterårsdag.
Endelig vil jeg sige, at jeg jo også er opmærksom på, at hr. Mikkel Bjørn er god på sociale medier, men jeg vil gerne på det kraftigste afvise med det samme, at der er tale om sådan et betalt samarbejde i forhold til salg af min bog her.
Det er ikke det, det er et udtryk for, når hr. Mikkel Bjørn roser min bog så meget.
Det er simpelt hen oprigtig interesse for min bog fra hr. Mikkel Bjørns side.
Så der er ikke noget at komme efter på den front.
Men ud over at takke hr. Mikkel Bjørn og Dansk Folkeparti for at indkalde til den her forespørgselsdebat vil jeg også gerne sige, at jeg ikke kritiserer min egen bog.
Jeg er godt tilfreds med min bog, og det er jeg jo, fordi jeg synes, at den har sat en dagsorden, som er meget vigtig for Danmark, og som det glæder mig at hr. Mikkel Bjørn også har benyttet anledningen til at tage op her i Folketingssalen i dag.
For det drejer sig jo om at passe på Danmark og passe på sammenhængskraften, og jeg er glad for, at der er så mange af Folketingets partier, der har prioriteret at være en del af den debat og finder det her område vigtigt.
Vi har historisk været dårlige til at stå imod et indvandringspres fra især Stormellemøsten, og det har skadet både integrationen og sammenhængskraften i det danske samfund.
Det var jo en udvikling, der tog fart i kølvandet på udlændingeloven af 1983, og siden er der så heldigvis blevet strammet op ad rigtig mange omgange for at skabe værn om Danmark og for at passe på det samfund, der er blevet bygget op igennem generationer.
Derfor vil jeg også starte med at sige, at jeg ikke er enig i det billede, der indimellem bliver tegnet fra Dansk Folkepartis side, altså at regeringen ikke gør nok for udlændingepolitikken.
Faktisk er reglerne strammet tæt på 100 gange, siden Dansk Folkeparti og Inger Støjberg var ved magten.
Der bliver ikke delt opholdstilladelser og statsborgerskaber ud til alle, der måtte ønske det, og heldigvis for det.
For der skal være store krav til både at få en opholdstilladelse, men også til at få indfødsret.
Samtidig skal der være god mulighed for at udvise folk, der ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt.
Kriminelle udlændinge har ikke noget at gøre i Danmark.
Men hvad så med de internationale konventioner, som Folketinget har tilsluttet sig, og nu med et særligt fokus på den europæiske menneskerettighedskonvention, som jo er en del af omdrejningspunktet også for dagens debat?
Jeg kan til fulde tilslutte mig ordlyden af konventionen.
Når man læser den – og det var noget af det, vi også drøftede på samrådet i går – kan jeg ikke se, at den fejler noget.
Indtil for få årtier siden blandede Menneskerettighedsdomstolen sig for det første ikke i spørgsmål om alt muligt, og for det andet havde den ikke den her tradition for at blande sig i, hvornår man kunne udvise udlændinge.
Konventionerne og den europæiske menneskerettighedskonvention blev jo skabt i kølvandet på holocaust og for at beskytte folk mod overgreb og forfølgelse for at være sikker på, at journalister ikke blev smidt i fængsel ubegrundet, at man ikke udsatte nogen for tortur osv.
Det tror jeg heldigvis at langt de fleste kan bakke op om.
Problemet er så som sagt, at domstolen er begyndt at blande sig i, hvornår Danmark og andre medlemsstater kan udvise kriminelle udlændinge.
Det krænker min retfærdighedssans dybt, og det var jo en del af baggrunden for, at jeg skrev den her bog, som hr. Mikkel Bjørn er så venlig at fremhæve.