Pernille Vermund (NB), 2019-10-11:
Som det er nævnt flere gange, ændrer det her forslag ikke indholdsmæssigt noget i markedsføringsloven.
Det væsentlige i forslaget er det principielle i, om vi skal lade embedsmænd i Bruxelles bestemme, ikke bare hvordan forslag til EU-regler skal se ud, men også hvordan vi implementerer EU-direktiver.
På EU-oplysningens egen hjemmeside står der: »En forordning er en bindende retsakt, der gælder direkte i medlemslandene.
Det betyder, at EU har besluttet, hvordan de danske domstole og myndigheder skal anvende forordningen.
Sådan er det ikke med direktiver.
Direktiver er retsakter, der fastlægger et fælles mål, der skal nås i alle EU’s medlemslande.«
Modsat en forordning giver et direktiv derfor mere åbne rammer for, hvordan retsakten skal fortolkes og gennemføres i det enkelte medlemsland.«
De ændringer, som regeringen her lægger op til omkring forbrugerbegrebet og aggressiv handelspraksis, foreslås udelukkende, fordi nogle i Europa-Kommissionens embedsmandsapparat mener, at den måde, vi hidtil har implementeret det såkaldte direktiv om urimelig handelspraksis på, ikke er gjort på den rigtige måde.
Vi taler altså her om en lov, der er blevet lavet på baggrund af et udkast fra et dansk ekspertudvalg bestående af professorer, embedsmænd, organisationer og praktikere, og hvor ekspertudvalget bl.a. har haft til opgave at sikre, at deres forslag skulle leve op til EU-reglerne.
Alle i udvalget var i sin tid – og det er 2 år siden – enige om, at udkastet var i overensstemmelse med reglerne for korrekt EU-implementering.
Forslaget blev efterfølgende fremsat og vedtaget af Folketinget.
Det er som sagt kun 2 år siden, og mon ikke Justitsministeriets EU-retskontor også var med til at godkende forslaget dengang? Nu, efter at Europa-Kommissionens embedsmænd har talt, mener Justitsministeriets EU-retskontor pludselig ikke længere, at den danske markedsføringslov ligger inden for den fleksibilitet, Folketinget har i forbindelse med implementering af EU-direktiver.
Det gør det altså lidt svært bare at stole på Justitsministeriets vurdering.
Så lad os i stedet selv prøve at vurdere, om det, som regeringen foreslår her, og som flere gange bliver nævnt som en teknikalitet, giver mening, for det skal en lov jo gerne gøre, både for dem, der er underlagt den, og for os, der skal forsvare den og stemme for eller imod.
Hvis vi starter med det mest åbenlyse problem med forslaget, nemlig den foreslåede opdeling af forbrugerbegrebet: Giver det mening, at selve lovens definition på en forbruger alligevel ikke er det, man ved loven skal forstå ved en forbruger?
Giver det mening, at forbrugerbegrebet i markedsføringsloven nu skal defineres anderledes end i andre danske love, hvor forbrugerbegrebet er defineret, f.eks. forbrugeraftaleloven og købeloven, selv om forståelsen af forbrugerbegrebet er tiltænkt at være det samme?
Jeg tror ærlig talt, at man skal være embedsmand i EU eller måske embedsmand i Justitsministeriets EU-retskontor for at synes, at det giver mening.
Det er umiddelbart mere teknisk med det andet forslag, som kommer fra Europa-Kommissionens embedsmænd, og som regeringen også har lagt sig fladt ned for.
Det drejer sig i det konkrete tilfælde om såkaldt aggressiv handelspraksis, men det rejser den mere principielle og vigtige diskussion af, hvem der bestemmer, hvordan Danmark skal udforme sine love.
Hvor meget skal stå i lovteksten, og hvor meget kan mest hensigtsmæssigt uddybes i lovbemærkningerne?
Der står allerede i markedsføringsloven, at en erhvervsdrivende i sin handelspraksis ikke må benytte chikane, ulovlig tvang, vold eller utilbørlig påvirkning.
Det er kort, og det er præcist.
De nuværende lovbemærkninger uddyber så, hvad der skal tages hensyn til, når man laver den her vurdering.
Men det fremgår også af lovbemærkningerne, at der skal tages hensyn til andre ting.
Dette er alt sammen helt i overensstemmelse med dansk lovgivningspraksis, men nu mener Kommissionens embedsmænd så, at vi skal flytte nogle, men ikke alle, lovbemærkningerne ind i lovteksten.
Det vil gøre en kort og præcis lovbestemmelse til en meget lang bestemmelse, i øvrigt med anvendelse af et sprog, der er uforståeligt for de fleste borgere, virksomheder og foreninger, som er omfattet af loven, fordi teksten er en direkte afskrift af EU-direktivet.
Jeg kan se på de høringssvar, der er kommet til den her del af lovforslaget, at der er delte meninger om, hvorvidt det i det konkrete tilfælde er hensigtsmæssigt eller ej, men for mig handler det her om det principielle.
Nye Borgerlige mener, at retten til, at Danmark selv bestemmer, hvordan vi implementerer EU-direktiver, er essentiel.
EU-regler bestemmes af embedsmænd i Bruxelles, men hvordan vi implementerer direktiverne, bestemmer vi selv, og det skal der ikke rokkes ved.
Derfor kan Nye Borgerlige ikke støtte lovforslaget i sin nuværende form.