runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2016-10-06:
Jeg var sådan set langt hen ad vejen meget enig i beskrivelsen af den afstand, der er mellem de ord, der tages i anvendelse af regeringen, og så den virkelighed, der afdækkes i nogle af de forslag, man bærer frem.
Jeg syntes, der var et sted, hvor fru Mette Frederiksen kunne have lagt til, og det var på uddannelsesområdet, hvor der i de næste år planlægges besparelser på 8-10 mia. kr., nogle på gymnasieområdet, andre på erhvervsakademier, på professionshøjskoler, på universiteter – altså massive milliardbesparelser på uddannelse.
Og så er der i helhedsplanen et sted, hvor man skriver en »kompetencepulje« på en enkelt milliard.
Der vil jeg bare spørge fru Mette Frederiksen: Er det ikke også en brik i det her, at hvis man på den ene side massivt planlægger besparelser, hvor det måske nærmer sig et tocifret milliardbeløb, og så på den anden side har noget, man kalder en kompetencepulje til 1 mia. kr., så bliver det bare noget newspeak, hvor der ikke er sammenhæng mellem det, man siger, og det, man foreslår?
Mette Frederiksen (S), 2016-10-06:
Ja, det blev nemlig lige polemisk, og det er der sådan set ikke nogen grund til, for hvis vi ser på historien på det her område, var noget af det første, som vi gjorde, da vi, sidste gang vi dannede regering, gik ind i regeringskontorerne, at afskaffe de på det tidspunkt lave ydelser.
Så vi har tidligere løst den opgave.
Derfor er jeg egentlig selv fortrøstningsfuld, også hvad angår fremtiden.
Jeg tror så, det er vigtigt at få sagt, at en del af den udfordring, vi har på boligområdet, altså er en bunden opgave at løse, for det ejendomsvurderingssystem, vi har, er blevet underkendt.
Der skal findes en løsning.
Derfor skal der selvfølgelig også afsættes midler dertil.
Men jeg er af den klare overbevisning, at vi selvfølgelig hele tiden skal have et øje på, om vi skaber en mere retfærdig udvikling af det her samfund eller ej.
Det er derfor, vi siger nej til dele af regeringens 2025-plan og i øvrigt sikrer en økonomi til at kunne skabe en mere retfærdig udvikling.
Pernille Skipper (EL), 2016-10-06:
Så langt, så godt.
Nu ved jeg godt, at det er et polemisk spørgsmål, men hvad tror fru Mette Frederiksen egentlig at mennesker på kontanthjælp betaler deres husleje med?
Hvor er trygheden i forhold til deres boligøkonomi henne?
Tak for det.
Jeg sidder og spekulerer over, hvordan jeg kommer ind i fortællingen her, men man finder nok en figur til mig i løbet af dagen.
Jeg bliver nødt til at spørge om noget.
Fru Mette Frederiksen har talt meget om tryghed.
Så jeg bliver nødt til at spørge om noget.
Ikke nok med at det rammer dem; det rammer også trygheden for alle dem, der ikke er arbejdsløse endnu, alle dem, som kan miste jobbet en dag.
Det er deres tryghed ude i fremtiden, der også står på spil.
Det tror jeg også vi er enige om.
Derfor vil jeg så gerne vide, hvorfor vi ikke kan blive enige om at give alle de lønmodtagere, især de lavtlønnede, som står på kanten, alle dem, der er ramt af arbejdsløshed og sygdom, hvis flertallet skifter, det løfte, at de får den tryghed tilbage.
Mette Frederiksen (S), 2016-10-06:
Nu skal man vel være varsom med at beskylde andre for at råbe op med det forløb, vi har set de seneste måneder.
Det, I hører i dag, er jo et Socialdemokrati, der helt stilfærdigt siger, at der er nogle bundne opgaver; lad os løse dem.
Derudover er Danmark udfordret.
Væksten er for lav, vi ved, vi kommer til at mangle faglært arbejdskraft, vi har et velfærdssamfund, vi kan være stolte af, men som også knirker nogle steder.
Vi påstår ikke, at der er nogen lette løsninger.
Der er heller ikke en masse gyldne løfter.
Men vi har mulighed for, hvis vi prioriterer pengene i den her retning, at skabe en positiv udvikling i vores samfund.
Jeg mangler endnu at høre, hvem af vores ufaglærte lønmodtagere der bliver dygtigere af, at der bliver givet topskattelettelse et andet sted i det her samfund.
Det er der nemlig ikke nogen der gør.
Anders Samuelsen (LA), 2016-10-06:
Nu er det lidt, som om der står en kamp mellem Folketingets formand og fru Mette Frederiksen om at være Yvonne.
Hun rejser sig op og prøver at banke folk på plads.
Fred nu være med det.
Det går jo alligevel ikke uden Dynamitanders, og han må så stramme sig op og føre den hele vejen i mål, og det lover jeg også kommer til at ske.
Men det der med at råbe op og kalde det Ferrarireform, som man alligevel ikke, når det kommer til stykket, vil føre tilbage, minder også lidt om dengang, da man i 2011 indgik et stort forlig og Socialdemokratiet ikke ville lægge navn til det.
Alligevel ville man ikke føre det tilbage, man ville ikke tage konsekvensen.
Er det ikke det, der kendetegner Socialdemokratiet?
De råber højt op, men der sker ikke rigtig noget efterfølgende, for de vil ikke stå ved deres egen retorik, når det kommer til stykket.
Mette Frederiksen (S), 2016-10-06:
Nej til det sidste.
Og så tilbage til Yvonne.
Yvonne er jo en skøn figur i Olsen-banden.
Man kan sige, at til forskel fra Dynamitanders, som spiller en lidt mere perifer rolle i det samlede Olsen-banden-billede, er det Yvonne, der står der til sidst.
Jeg må sige, at jeg på lange stræk deler analysen, hvor dyster den end måtte være.
Kontanthjælpsloftet rammer helt klart socialt skævt.
Noget af det, der lykkedes for os, da vi sad i regering, og som jeg synes der er grund til at dvæle ved og også være glad for og stolt af, var, at vi faktisk fik knækket kurven, hvad angår udsættelser, for folk kunne simpelt hen ikke betale deres husleje.
Der er nu en risiko for, at det vender rundt, at også mennesker, der rent faktisk ikke kan arbejde, sættes ned i ydelse med risiko for, at de ikke kan betale deres husleje og i øvrigt forsørge deres familie.
Derfor kigger vi med samme alvor på kontanthjælpsloftet, som Enhedslisten gør.
Nu har den siddende regering været her i godt et års tid.
Vi bliver selvfølgelig nødt til at se på den samlede opgørelse af uenigheder mellem os og regeringen, før vi lover noget konkret på de enkelte områder.
Men vores grundlæggende holdning til kontanthjælpsloftet er den samme, som Enhedslisten lige har redegjort for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Altså, jeg forstår jo godt drilleønsket her fra hr. Simon Emil Ammitzbøll, men hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll og jeg gik i et lokale for os selv og vi blev enige om en eller anden forkromet plan, hvor mange mandater er det så lige, vi ville repræsentere?
Og derfor kan vi ikke gå ind på den her hypotese, for det er jo ikke engang sådan, at vi i fællesskab ville begynde at repræsentere noget, der ligner et flertal.
Så altså, det er jo ligesom at bede mig om at begynde at gå ud i en hypotetisk tankerække om noget, som jeg på forhånd ved aldrig nogen sinde ville ende med at blive til noget i den virkelige verden.
Vi kan jo godt bruge hinandens tid – og fred være med det, vi skal også have dagen til at gå – men altså, vi kan også bruge den på noget, som vi ved der er nogle realiteter i.
Og hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll kan få statsministeren til at gå på talerstolen senere på dagen og sige, at der kommer et asylstop, så skal jeg nok svare på spørgsmålet igen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-10-06:
Der er jo et forslag, som der ikke er 90 mandater bag her i Folketinget.
Jeg tænker naturligvis på forslaget om at lukke for muligheden for at søge spontant asyl i Danmark.
Og jeg skal bare lige prøve at teste graden af, hvor ultimativ man er i Dansk Folkeparti.
For hvis det nu var sådan, at Liberal Alliance hjalp Dansk Folkeparti til at få gennemført denne ønskedrøm for partiet, ville det så stadig være sådan, at Dansk Folkeparti ultimativt vil afvise at sænke topskatten med fem procentpoint hele vejen op?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Der er ingen tvivl om, at der er nogen, der selvfølgelig synes, det er dybt tyngende, at de får stigende boligskatter, når grundskylden også de kommende år kan stige op til 7 pct. om året, det er klart.
Omvendt har vi selvfølgelig også det dilemma i det, at der jo også er nogle, der har oplevet ganske, ganske store værdistigninger på nogle meget, meget store villaer, og som man i nogle dele af landet sidder og kigger på får de her muligheder for at sælge en bolig og stikke millioner i lommen.
Og det er jo hensynet mellem de to yderpunkter, kan man sige, det er vigtigt for os for at finde ud af hvordan vi så løser.
For der, hvor vi primært vil lægge vores politiske kræfter, er jo i hensynet til de borgere, der faktisk, som hr. Søren Pape Poulsen også er inde på, ikke tjener ret meget – det kan være pensionisten, der ikke kan forøge sin indtjening og så bliver belastet af nogle tyngende boligskatter år for år, som virkelig gør det vanskeligt.
Så har vi en udfordring, der bør løses.
Det er jo de yderpunkter, vi har i den her boligdebat.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-10-06:
Jeg er selvfølgelig glad for, at vi er enige om, at det jo ikke kun handler om, at man skal være pensionist.
Men grunden til, at jeg nævner pensionisterne, er netop, at der jo er grænser for, hvad man så går ud og tjener og har ved siden af.
Vi har oplevet pensionister, der har siddet i en bolig, der er steget og steget i skat, og som, hvis de ikke havde en arv, har måttet flytte fra hus og hjem.
Kan vi så være enige om, at vi har en fælles udfordring, der også gælder for 2017-2020, hvor der er en voldsom stigning i grundskylden, og at vi under en eller anden form må sætte os ned i de her forhandlinger og diskutere, hvordan vi sikrer, at ingen mennesker skal jages fra hus og hjem på baggrund af nogle omkostninger, de jo ikke kunne forudse, da de købte huset?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Der skal simpelt hen være en større tryghed, og det handler jo om en større forudsigelighed for, hvad det er for en skat, man skal betale, når man køber sin bolig, så man i højere grad ved, hvad det er for en skat, man bliver sat til.
Et af de instrumenter, vi kan tage i anvendelse, som ligger i regeringsforslaget, og som vi jo skal diskutere, er det her med at tage noget af skatten og sige, at den først skal betales, når man sælger ejendommen, så man netop ikke kommer i den situation, at man år for år får en stigende skat og ikke kan blive boende i sit hus på grund af den stigende skat. Så der er brug for en større forudsigelighed, der er brug for en større viden om, hvad man kommer til at betale i skat, når man står og skal overveje, om man vil købe en bolig.
Der er brug for at skabe større tryghed for boligejerne.
Hvordan det præcis skal udformes, glæder vi os til at forhandle om på baggrund af det oplæg, der jo nu er kommet i går.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-10-06:
Tak for talen.
Hvad tænker hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti om, at ældre medborgere og pensionister i egen bolig kan blive presset til at regne på, hvor lang tid de kan blive siddende i deres bolig – på grund af stigende boligskatter, ikke mindst grundskylden, som vil rykke dem op med rode, flytte dem væk fra deres hjem, fra deres netværk?
Kan Dansk Folkeparti se en mulighed for, at vi i fællesskab kan gøre noget for at sikre, at borgere, der bor i deres eget hus, som de har købt og betalt, fortsat kan blive i det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Nej, altså, vi kommer ikke til noget.
Det er jo et spørgsmål om politisk forhandling.
Vores udgangspunkt i forhold til topskat er ganske klart: Vi synes ikke, at det er tiden at give topskattelettelser.
Det er vores politiske holdning.
Når vi forhandler de her spørgsmål, bekæmper vi det, at nogen vil give topskattelettelser.
Det bekæmper vi, det synes vi ikke der er brug for i det danske samfund nu.
Det har noget at gøre med, at de bredeste skuldre skal bære det tungeste læs, og med retfærdighed og med spørgsmålet om, hvad man skal gøre med de penge, man måtte finde til skattelettelser: Skal de primært gå til folk med lave indkomster, så de får mere ud af at gå på arbejde?
Ja, det synes vi jo.
Det er vores politik.
Så spørger fru Pernille Skipper, om jeg ultimativt her i dag vil sige det ene og det andet og det tredje.
Nej, det vil jeg ikke, for når vi går til forhandling, gør vi det på den måde, at vi forhandler de spørgsmål, partierne normalt lægger på bordet.
Men danskerne skal vide inden en forhandling, præcis hvad vi går efter, for så giver det mulighed for, at de efterfølgende kan vurdere – hvis vi når frem til noget overhovedet – hvor langt vi så kom med det, vi faktisk ønskede, og så kan de jo vurdere os på det.
Det synes jeg er en ærlig måde at føre politik på: at danskerne inden en forhandling ved, præcis hvor de har Dansk Folkeparti, og så kan de vurdere os på et resultat, hvis det altså bliver muligt at lave et resultat.
Pernille Skipper (EL), 2016-10-06:
Bare så jeg forstår det: Dansk Folkeparti vil love, at Dansk Folkeparti ikke lægger stemmer til en 5 pct.s topskattelettelse hele vejen op.
Men 4 pct. eller 3 pct. eller det forslag, regeringen har lagt frem, eller noget, der ligger lige under det forslag, regeringen er kommet med, er topskattelettelser, som Dansk Folkeparti godt kunne komme til at lægge stemmer til – også selv om det er penge, der tages fra den fælles velfærd, også selv om det er penge, der er fundet ved en kontanthjælpsreform, der sender tusindvis af mennesker ud i fattigdom, inklusive deres børn med de konsekvenser, det har.
Er det rigtigt forstået?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-10-06:
Jeg takker bare for, at der ikke bliver svaret nej.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Jamen så kan hr. Simon Emil Ammitzbøll jo arbejde med statsministeren resten af dagen.
Karsten Hønge (SF), 2016-10-06:
Jeg har lige været inde på DF's hjemmeside.
»Vi står vagt om de svage«, står der.
Den nye lavloftede kontanthjælpskælder rammer 33.000 voksne og 7.000 børn.
Tusindvis af familier risikerer at blive sat ud af deres hjem, og det blå røgslør er, at det vil sende folk i arbejde.
Men selv regeringens egne optimistiske tal viser jo, at det stort set ingen virkning har på beskæftigelsen.
Hvorfor gør man det så?
Er der nogen som helst andre forklaringer end den, at man laver besparelser, som man senere hen kan dele ud som skattelettelser?
Det er ikke altid nogen dårlig idé at give mennesker et skub.
At give mennesker et skub kan jo være meget godt, hvis de er i stand til at flytte sig, men når det nu som her langt hen ad vejen handler om syge og handicappede, som af forskellige årsager ikke kan flytte sig, hvad betyder et skub så?
Det betyder, at de vælter.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Danskerne kan stole på, at vi lægger stemmer til, at der kommer en ny folkeafstemning, hvis man ikke kan lave en fornuftig aftale med EU om Europol, men det, vi har en diskussion om, og det er fuldstændig rigtigt, at hr. Morten Østergaard kommer ind på det, er jo, hvad Dansk Folkeparti så vil anbefale danskerne at stemme.
Der er det rigtigt, at der var det, der skete i 2015, forhastet, for vi ønsker, at der kan være en reel diskussion om, hvordan vi sikrer vores grænser, hvordan vi sikrer retten til at have grænsekontrol
Det er jo lidt tankevækkende, at nu har man sagt, at det juridisk ser svært ud at lave en parallelaftale, fordi vi er EU-medlemmer, men noget af det, der åbenbart har kunnet lade sig gøre, rent juridisk i hvert fald, for EU-medlemmer, er jo at være med i Europol, samtidig med at man har retten til at have grænsekontrol.
Det er nemlig situationen for Storbritannien og Irland.
Derfor vil vi selvfølgelig have et reelt arbejde op til en given folkeafstemning, der afsøger muligheden for, at vi kan være med i Europol, men samtidig bevarer retten til grænsekontrol.
Det er derfor, vi har sat det her til diskussion.
Morten Østergaard (RV), 2016-10-06:
Det bliver nok ikke dagens nyhed, vil jeg tro.
Det er der formentlig ikke mange, der har regnet med.
Men nu var det jo ikke mig, der sagde det.
Det kommer vi måske ikke nærmere.
Men så vil jeg bare spørge om noget andet, fordi jeg jo synes, at det, man siger, og hvad der ligger bag ved det, er vigtigt.
Da vi sidst havde valgkamp i Danmark, var det jo om folkeafstemningen til Europol, og da sagde hr. Kristian Thulesen Dahl direkte adspurgt, om man, hvis man ikke kunne få en parallelaftale, så ville støtte en afstemning, og der sagde man: Så vil jeg anbefale et ja, det har vi klart accepteret, også selv om der er det med Schengenreglerne og grænsekontrollen.
Hvorfor kunne danskerne ikke stole på Kristian Thulesen Dahl ved den lejlighed?
Hvorfor står det løfte ikke ved magt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
For mig udelukker det ene jo ikke det andet.
Hvis vi rejser til Storbritannien, er der også grænsekontrol.
Det er da ikke, fordi vi har den oplevelse, at Storbritannien er et land, der er fjendtligt.
Jeg tror, at rigtig mange danskere flyver til London og glæder sig og er der en weekend eller længere tid.
Det er da pragtfuldt, at de har grænsekontrol, så det er jo det dér med at gøre det til en diskussion om, hvorvidt vi, hvis vi ønsker permanent grænsekontrol ved Danmarks grænser, så ikke snakker med andre lande og burer vi os inde.
Det er sådan noget radikalt noget, og det er ikke noget, der finder sted i Dansk Folkepartis folketingsgruppe.
Vi synes ikke, at topskattelettelser er det rigtige at gøre brug af.
Vi er ikke tilhængere af topskattelettelser.
Vi synes, at reglerne om topskat fint kan stå, som de gør i dag.
Når vi går til forhandlinger, er vores udgangspunkt altid, at vi ikke kommer med ultimative krav.
Vi har givet os selv muligheden for at lave en undtagelse her, fordi vi har sagt, at der var en ekstraordinær situation, hvor et parti siger, at hvis ikke de får en bestemt ting igennem, så vil de vælte regeringen inden jul.
Så synes jeg, vi lige så godt kunne få fuldstændig klart frem, at det ultimative krav, der blev krævet indfriet inden jul, kommer vi ikke til at lægge stemmer til, for så kan man tage konsekvensen af det eller vurdere, som man vil, men det er vores holdning.
Ud over det kommer vi jo ikke med ultimative krav til forhandlinger.
Vores holdning til topskatten er helt klart, at vi ikke synes, der er plads til topskattelettelser, hverken dem, som Venstre har stillet forslag om, eller dem, der er stillet forslag om skal gå endnu videre.
Vi deltager gerne både i en diskussion og i politiske aftaler, der sikrer biodiversitet og altså også sikrer, at større områder bliver udlagt til fri natur.
Det har vi jo også diskuteret i foråret.
Jeg synes somme tider, at det også handler om, at man kommer ud og glæder sig over den natur, vi har.
Altså, jeg kan somme tider undre mig lidt over, at der sidder en del folk – og nu kommer der lige en fordom – i vores store byer og taler meget om miljø og klima og biodiversitet og ting og sager, mens vi andre vader rundt med træskoene på ude i skoven og glæder os over den natur, vi har.
Der kunne godt komme et større rend af folk ude i vores skønne områder, hvis man virkelig var så optaget af det.
Så det er bare en opfordring: Kom ud i det skønne Danmark og se vores dejlige naturområder!
Der er rigtig mange af dem.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-06:
Det er jo helt rigtigt, at det netop er grænseoverskridende udfordringer, altså problemer uden pas, som vi skal løse i fællesskab i verden.
Men der er jo ting, der omhandler Danmark.
Der er jo ikke bare vandløbenes situation, der er også f.eks. biodiversiteten, når man nu vælger at udvide de måder, man kan arbejde på i landbruget.
Og jeg må simpelt hen indrømme, at jeg savner, at den kærlighed, som jeg ved at ordføreren har til Danmark og til vores land, også giver sig udtryk i en vilje til at beskytte vores natur og vores miljø og den biodiversitet, som er helt afgørende for, at vi har et smukt land at give videre til de næste generationer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Jeg synes bestemt, det er vigtigt, at vi er opmærksomme på jordens tilstand, som det bliver sagt, og på klimapolitikken osv.
Det, der somme tider kan forbløffe mig lidt, er – og vi tager udgangspunkt i den diskussion, at miljøet er grænseoverskridende, og det er jo altså en global udfordring – at der så er nogle, der ønsker, at Danmark skal gå meget langt foran.
Og jeg ved ikke, om det er, fordi man selv har fornemmelsen af, at så er vi sådan særlig gode mennesker, eller hvad det er.
For mig handler miljøpolitik jo lige præcis om, at man på et større plan gør nogle ting, tager nogle tiltag.
Hvis vi ser på, hvem der er de største CO2-udledere i den her verden, så tror jeg, vi er enige om, at der er nogle steder, hvor der er mere at gøre end i Danmark.
Derfor har vores lod i den her debat jo i høj grad været at sikre, at vi også stadig væk kan være et samfund, hvor der kan produceres, og at vi altså ikke går så langt foran andre lande, at vi i virkeligheden forhindrer dansk produktion og danske arbejdspladser.
For så mener vi at vi har gjort skade på vores egne muligheder for også på sigt faktisk at gøre noget godt for miljøet og for klimaet.
Så det er jo rigtigt, at det er derfor, vi har fokus på, hvordan vi så i lidt højere grad åbner op for, at f.eks. landbruget kan producere, og der har vi selvfølgelig diskussionen om vandløb og sådan nogle ting.
Men vi synes, det er vigtigt, at vi får nogle vilkår, så det i lidt højere grad kan svare sig at producere i Danmark i stedet for at flytte produktionen ud af Danmark og miste arbejdspladser.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-06:
Det er nogle gange svært, når man står over for en politisk kollega, som står meget langt fra en selv og har en anden opfattelse af den virkelighed, vi lever i.
Så gælder det om at prøve at finde det fælles sted, hvor man ligesom kan mødes og finde ud af noget.
Jeg synes, det var meget smukt, da hr. Kristian Thulesen Dahl netop sagde: Der er så meget, vi skal passe på.
For det er der – rigtig meget – og man kunne synge videre til moder jord: Jeg har jo dig at passe på.
Så jeg savner lidt at høre: Når vi nu skal passe på Danmark, hvad så med naturen, hvad med miljøet, hvad med vores vandløb?
Kunne ordføreren sætte nogle ord på om, hvor Dansk Folkeparti har tænkt sig at sætte ind, i forhold til at vi altså har en natur og et miljø, der er under pres, at vi har en klimakrise, som vi skal håndtere?
Morten Østergaard (RV), 2016-10-06:
Jeg deler til fulde glæden over dannebrog.
Jeg lod mig endda fotografere sammen med hr. Peter Skaarup hernede i Folketingssalen foran dannebrog – en midlertidig forbrødring, om man vil, inden dagens debat – men det store spørgsmål er, hvordan man bedst passer på.
Men det korte af det lange er egentlig, om hr. Kristian Thulesen Dahl er enig i det, altså, at hvis man forestillede sig, at vi hegnede Danmark ind bag mure, så ville det skade Danmarks interesser, så ville det ikke bibringe tryghed, for det, vi har behov for, er sådan set bedre og tættere samarbejde med resten af verden.
Er hr. Kristian Thulesen Dahl enig med mig og, forstår jeg også, med statsministeren i det?