Marianne Jelved (RV), 2017-02-21:
Det er en rigtig god dag i dag.
Det tror jeg der er rigtig mange mennesker, der tænker og taler om.
Vi gør det i hvert fald her.
Og derfor er det også et rigtig fint eksempel på, hvordan ni partier kan enes om også komplicerede sager.
Det kan godt være, det tager tid, men på et eller andet tidspunkt lykkes det.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Nogle af os har jo nogle gange haft møder med Institut for Menneskerettigheder for at drøfte, hvordan man kunne lave en mulig lov med generelt forbud mod diskrimination af mennesker med handicap.
Og Institut for Menneskerettigheder har haft en deputation i Socialudvalget og fremlagt sit forslag, som der var generel opbakning til.
Og det er et gennembrud, fordi der har været træk, kan man sige, i diskussionerne, hvor man ikke har kunnet overskue de økonomiske konsekvenser af at skabe en lov mod diskrimination af mennesker med handicap.
Men det kan man jo gøre på mange måder, og det er det, der bl.a. er udtrykt i det forslag, som Institut for Menneskerettigheder har udarbejdet.
Derfor kan jeg da godt afsløre over for ministeren, som jeg også gerne vil kvittere til for at tage sagen op, at vi også har et godt lovforslag, som vi kan holde op imod det, ministeren kommer med på et eller andet tidspunkt, hvor vi skal forhandle det.
Der skulle ligge et godt råd i det her.
Det er historisk, og det er trist, at Danmark ikke har taget skridtet fuldt ud for lang tid siden, og jeg synes også, det er lidt pinligt, at vi er det sidste af de nordiske lande, som arbejder med et lovforslag af den her karakter.
Vi ved, at det er slemt at blive udsat for diskrimination, og jeg synes, det er en forfærdelig historie – andre har nævnt den – med en dreng på 4 år, der får diagnosen diabetes, og får at vide fra sin private børnehave, at han ikke kan møde der længere.
Det er jo altså næsten ikke til at holde ud at tænke på, hvad det barn må opleve i sådan en situation.
Og det siger jo noget om, hvor forfærdeligt det er, når man oplever en reel diskrimination.
Det er også mærkeligt, at vi lever i et samfund som det danske, hvor bygningsreglementer er i orden med krav om tilgængelighed, når man skal lave nybyggerier og ombygninger osv., og at vi så kan få at vide, at det såmænd ikke altid overholdes.
Men det skal det, og vi må også se på, hvordan vi kan få strammet op på netop det forhold.
Vi burde også insistere på, at alle nye almene boliger får tilgængelighed, så der bliver en større mulighed for boligvalg for mennesker med handicap.
Det kan fagministerierne i virkeligheden også bidrage til.
Kulturministeriet har i hvert fald gjort det, både før jeg blev kulturminister og mens jeg var kulturminister.
Jeg har ikke tjekket, om man gør det stadig væk, men gennem medieforlig osv. har man jo haft hånd i hanke med, at Danmarks Radio og TV 2 har fået bedre og bedre tilgængelighed for deres udsendelser.
Og det har faktisk været en succes.
Og det får mig til at sige, at vi jo også skal arbejde for den digitale tilgængelighed.
Det skridt skal være en reel beskyttelse, så forbuddet bliver parallelt med forbuddene mod diskrimination på grund af køn, etnicitet, race, religion eller seksualitet.
Så tak til dem, der har bidraget til, at vi er nået så langt, som vi er i dag.
Og tak for tilsagnet fra regeringen om at tage fat og for, at ni partier går ind i det konstruktivt og med et fælles ønske om at løfte opgaven.
Så tror jeg vi får et langt bedre samfund.