Charlotte Munch (DD), 2024-01-11:
Tyrkiets optagelse i EU har været et omdiskuteret emne, siden Tyrkiet ansøgte om medlemskab af EU tilbage i 1987.
For at et land kan blive medlem af EU, skal landet ligge i Europa og leve op til Københavnskriterierne.
I 1987 søgte Tyrkiet som nævnt om medlemskab samtidig med Marokko.
Marokko fik hurtigt afslag, fordi landet ikke ligger i Europa, men Tyrkiet fik et »måske«, og den proces er endnu ikke afsluttet, fremgår det af Folketingets hjemmeside.
Det er omdiskuteret, om Tyrkiet er en del af Europa.
97 pct. af Tyrkiet ligger i Asien, mens 3 pct. ligger vest for Bosporusstrædet, og her har Tyrkiet grænse til Grækenland og til Bulgarien.
Om Tyrkiet kan regnes som en del af Europa, er der altså ikke enighed om.
Dernæst skal Tyrkiet opfylde Københavnskriterierne, som er tre kriterier.
Det første kriterie er det politiske, der betyder, at Tyrkiet skal have stabile institutioner, der sikrer demokrati, retsstat, menneskerettigheder og respekt for og beskyttelse af mindretal.
Her må man sige, at forholdene ikke er blevet bedre under præsident Erdogan.
Kurderne behandles som et mindretal ikke ordentligt, forholdet til Sverige er dårligt, og der sker fængslinger med foragt for menneskerettighederne.
For det andet skal Tyrkiet have en fungerende markedsøkonomi og skal derfor kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne inden for EU.
Den tyrkiske økonomi har det ikke for godt, og valutaen, liraen, er det seneste år faldet meget i forhold til dollaren og euroen.
Efter præsident Erdogans genvalg i sommeren 2023 er liraen fortsat med at falde, og økonomien skranter og er inde i en dyb krise.
Inflationen er tårnhøj.
For det tredje skal Tyrkiet overtage EU's gældende regler og påtage sig de forpligtelser, der følger af et medlemskab.
EU har et enormt stort sæt regler med i tusindvis af forordninger og direktiver, som alle skal implementeres i den tyrkiske lovgivning.
Det ligner en håbløs opgave for Tyrkiet at efterleve det krav.
Af bemærkningerne til beslutningsforslaget fremgår det, at der er igangværende forhandlinger.
Tja, det er ikke længe siden, at jeg havde et møde med den tyrkiske ambassadør i Danmark, og han sagde direkte, at optagelsesforhandlingerne havde været fastfrosset i årevis.
At genstarte optagelsesforhandlingerne er altså på et teoretisk plan.
Jeg tænker, at forhandlingerne med Tyrkiet også kan tjene andre formål som eksempelvis at holde Tyrkiet inde i den vestlige varme, så landet ikke bevæger sig mere i retning af Rusland, hvor Tyrkiet før har købt russiske våbensystemer, selv om Tyrkiet er medlem af NATO.
Det er selvfølgelig vigtigt med gode forbindelser til Tyrkiet.
Dermed være ikke sagt, at Tyrkiet skal være medlem af EU.
I foråret behandlede vi beslutningsforslag nr. B 59 om et stop for optagelse af muslimske lande i EU.
Her sagde jeg, at Danmarksdemokraterne er lodret imod, at Tyrkiet bliver en del af EU, og den holdning står vi fast ved.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at nedlægge veto mod Tyrkiets optagelse i EU.
Jeg tror heller ikke, at et tyrkisk medlemskab af EU står lige for døren.
Tværtimod er optagelsesforhandlingerne som nævnt fastfrosset, så et medlemskab har lange udsigter.
I sidste ende skal optagelsen af Tyrkiet vedtages af Rådet ved enstemmighed, og det skal også godkendes af Europa-Parlamentet.
Det bliver derfor den til den tid siddende regering og det til den tid siddende Folketing, der engang ude i fremtiden skal forholde sig til spørgsmålet.
Lige nu er spørgsmålet derfor hypotetisk.
I bedste fald er vi 10-20 år ude i fremtiden, før det bliver aktuelt, og til den tid består regeringen forhåbentlig af andre partier.
Selv om det er meget tidligt i processen, pålægges regeringen allerede nu at nedlægge veto mod optagelse af Tyrkiet i EU, så jeg vil gerne gentage, at Danmarksdemokraterne ikke ser Tyrkiet som medlem af EU, og vi stemmer derfor ja til forslaget.