Mohammad Rona (M), 2024-12-18:
Tak for ordet, formand, og tak til LA for at stille det her meget vigtige spørgsmål om Danmarks internationale forpligtelser og vores konventioner.
Man kan sige, at det her jo ikke er en ny debat.
Men det er rigtig fint, at vi tager en debat udelukkende om det her.
Når vi nu i dag skal debattere forespørgslen om regeringens arbejde med at udfordre de rammer, som internationale konventioner sætter for dansk udlændinge- og indfødsretspolitik, mener jeg, at det sådan set også er vigtigt, at vi går nogenlunde metodisk til værks.
For at sikre, at vores debat både er velbegrundet og faktabaseret er det også nødvendigt at kigge på reelle data, i forhold til hvad det er, vi har med at gøre.
For når jeg læser det, der står, står der »udfordre de rammer, som internationale konventioner sætter«.
Så lyder det jo lidt, som om konventionerne slet ikke bliver udfordret i dag.
Lad mig derfor bare begynde med at fastslå et helt centralt punkt.
Data viser jo også klart, at Danmark er et af de lande i Europa, der går allermest til kanten og nogle gange måske også over kanten i forhold til vores internationale forpligtelser.
Det er et faktum, og det er dokumenteret.
Ofte hører vi også nogle gange i salen, at Danmark skulle være bundet på hænder og fødder af konventioner, som hæmmer vores mulighed for at føre en stram udlændingepolitik.
Jeg må sige, at den fortælling synes jeg altså heller ikke altid holder, hvis vi skal tro på fakta.
Danmark presser grænserne for konventionerne mere end de fleste andre lande, og det gør vi helt bevidst.
Lad mig give et konkret eksempel: I sager om udvisning i de sidste 10 år har EMD behandlet 37 danske udvisningssager.
I 30 af sagerne fik Danmark medhold, i 7 fik vi ikke medhold.
Hvis vi sammenligner os med andre europæiske lande, ligger Danmark i toppen, når det gælder stram praksis og grænsesøgende adfærd på det her område.
De danske domstole behandler også et stort antal udvisningssager
hvert år.
Hvis man kigger på en oversigt fra 2014 og frem til 2024, svinger antallet af idømte udvisninger mellem omkring 1.200 og 1.900 om året.
Det er et vidnesbyrd om, at de danske domstole allerede udnytter de muligheder, der findes inden for konventionens rammer, og endda nogle gange er på kanten af disse rammer her.
Så er det også værd at fremhæve, at EMD's praksis i dag giver større mulighed for at udvise personer, end den gjorde tidligere.
Institut for Menneskerettigheder skriver eksempelvis den 12. november 2024 om de seneste fire danske udvisningsdomme ved EMD, at det tydeligt fremgår, at udviklingen er gået i den retning, at domstolen i højere grad accepterer udvisning selv af personer, der har haft langvarigt ophold i Danmark, hvis de nationale domstole har foretaget en grundig afvejning af menneskerettighederne.
Det er jo den praksis, vi i Danmark allerede udnytter fuldt ud.
Så når spørgeren så taler om at udfordre rammerne omkring konventionerne, skal vi jo prøve at finde ud af, hvor de rammer er, og hvor de egentlig skal flyttes hen.
Det synes jeg sådan set er en fin debat at have, og det synes jeg også vi har i dag, så cadeau for det.
Vi skal jo også finde ud af, hvor langt man vil gå for også at signalere nye tilgange til det her.
Vi bliver nødt til at se, hvordan og hvorledes det her er.
Forleden kunne vi også læse, at der var nogle udvisningsdømte i en sag, hvor man havde udvist tre ud af fire.
Så handlede debatten kun om ham.
Det her er jo vigtigt også for at slå fast, at konventionerne sådan set ikke er en spændetrøje på nogen som helst måde.
Det er også et sikkerhedsnet, når Danmark går til grænsen i dag.
Derfor er vi jo også, som der også står i regeringsgrundlaget, hvad flere regeringsordførere sådan set også har nævnt i dag, nu ved at lede efter en konventionsambassadør, som skal være med til at kigge på, hvilke yderligere muligheder der vil være. Tak for ordet.