Jette Gottlieb (EL), 2019-12-05:
Tak for det.
Seniorpensionen er jo en forbedring i forhold til seniorførtidspensionen.
Det kan vi sige med det samme.
Der er en klar forskel på, om man skal opfylde betingelser om, at man ikke må have nogen arbejdsevne tilbage, og så forslagets betingelser om, at man højst må have en arbejdsevne på 15 timer om ugen.
Men selv om seniorpensionen er en forbedring, løser den jo langtfra de store problemer, der er opstået med den stigende folkepensionsalder med en de facto-afskaffelse af efterlønnen.
Vi mangler simpelt hen en ret til tidligere tilbagetrækning for de mange, der ikke kan holde til at arbejde, til de når til den stadig stigende folkepensionsalder.
Men nu vil jeg forholde mig til det forslag, vi snakker om, og ikke til alle de andre pensionsdiskussioner, som jeg ser frem til vi får i løbet af ret kort tid.
Vi ville gerne have en fast aldersgrænse for muligheden for overgang til seniorpension, f.eks. 55 år, i stedet for en flydende og stigende aldersgrænse, der er bundet op på folkepensionsalderen.
Vi synes også, at kravet om 20-25 års beskæftigelse er for vagt.
Hvis 20 år er tilstrækkeligt, skulle man skrive det.
Vi mangler svar på, om arbejdsløshedsperioder og sygeperioder inden for den samlede beskæftigelsesperiode tæller med som beskæftigelse.
Derudover vil jeg her under behandlingen gøre en bemærkning om begrebet seneste job.
Hvis jeg tager et eksempel fra min egen baggrund, kunne jeg jo beskrive et helt typisk forløb: en tømrer, der har arbejdet med typiske arbejdsopgaver på tag og i kælder, indendørs og udendørs.
Efter 25 år værker ryggen, og så er knæene begyndt at svigte af og til.
Den fyr – det kunne være en m/k – der nu er 45 år, begynder så at se sig om efter andre jobmuligheder.
Det er jo helt klart.
Den pågældende er heldig og får et viceværtjob i en større ejendom, men nedslidningen fortsætter jo, og trapperne er stadig belastende.
10 år senere går den ikke længere, og vores ven må så søge seniorpension, men nu bliver ansøgningen bedømt efter de 10 år som vicevært og ikke efter de forudgående 25 år som tømrer.
Er det nu en god måde at belyse det samlede forløb på?
Det tror jeg sådan set ikke det er.
Så er der selve behandlingen af ansøgningen.
Der må man sige, at der faktisk er en del uklarheder.
Det er uklart, hvordan vurderingen af de højst 15 timers ugentlige arbejdsevne skal foregå.
Vi er helt enige i, at der skal lægges stor vægt på lægelige oplysninger, og herunder bør speciallægeerklæringer også tillægges stor vægt, men vi mener, at der derudover må lægges stor vægt på borgerens egne oplysninger om sin helbredssituation og på borgerens egen bedømmelse af sin nedsatte funktionsevne.
Vi kan ikke læse ud af forslaget, om det bliver tilfældet.
Vi er enige med den række organisationer, der har kritiseret den alt for korte høringsfrist og det, at kommunerne ikke får tid til at forberede og implementere den nye seniorpension – men samtidig er vi jo også enige i, at det haster med at få erstattet seniorførtidspensionen, så vi kan godt se dilemmaet – og det er især, fordi den administration bliver en ægte zigzagkurs, hvor kommunerne bliver påtvunget opgaven, som de ikke har sagt ja tak til, i en kortere periode, hvorefter den overgår til en central enhed, en statslig enhed.
Det var da også noget, man efter min mening skulle overveje.
Men som reglerne er nu, vil deres seniorpension blive udmålt som en brøkpension med en eventuel supplerende kontanthjælp, og hvis de ikke opfylder opholdskravet for kontanthjælp, vil de, selv om de bliver tilkendt seniorpension, risikere at ende med en samlet ydelse på integrationsydelsesniveau, som man ikke kan leve af.
Og så ser vi frem til et vældig grundigt udvalgsarbejde i forbindelse med det her forslag konkret.