Christina Olumeko (ALT), 2025-01-22:
Tak for ordet.
Lovgivningen ændrer sig og bør ændre og udvikle sig.
Vi tilpasser os nye realiteter og har lagt mange forældede forestillinger bag os, men når det gælder lgbt+personers rettigheder, har lovgivningen alt for ofte haltet bagefter.
Det gælder også, når vi taler om retten til at stifte familie og anerkende familier.
Vores lovgivning i dag er nemlig begrænset til, at børn kun kan have op til to forældre, og det er ude af trit med virkeligheden.
Familier kommer i mange former, størrelser og konstellationer, og flere af de her familier har mere end to forældre.
Det kan være skilsmissefamilier med bonusforældre.
Det kan være familier, hvor et lesbisk par stifter familie med en homoseksuel mand.
Eller det kan være en enlig kvinde, som stifter familie med et mandligt par.
Flere flerforældrefamilier findes i dag, men anerkendes ikke.
Derfor er jeg rigtig glad for, at Alternativet sammen med SF og Enhedslisten i dag fremsætter forslag om at anerkende flere juridiske forældre.
For situationen i dag er ikke holdbar.
Når lovgivningen er ude af trit med virkeligheden, skaber det unødig utryghed og skaber ulighed for både børn og forældre.
For forældrene betyder den nuværende lovgivning, at de lever med stor usikkerhed, og at de mangler helt basale rettigheder.
Det er rettigheder, som de fleste betragter som en helt normal del af det at få en hverdag til at hænge sammen – eksempelvis i forhold til at tage sit barn til lægen, have ret til barnets sygedage og få oplysninger fra skolen.
Og for børnene betyder lovgivningen i dag, at børnene ikke har ret til samvær med alle deres primære forældre.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Når et barn vokser op med tre eller fire voksne, der alle fungerer som primære forældre, giver det en stærk base for omsorg og støtte.
Og hvis lovgivningen ikke anerkender alle de her voksne som forældre, efterlades børnene med risiko for ustabilitet og utryghed.
Vi tror på, at anerkendelse af flere juridiske forældre vil sikre, at alle forældreroller anerkendes, hvilket kan styrke barnets stabilitet og tryghed, men også give alle voksne mulighed for at bidrage fuldt ud til barnets liv.
Det handler ganske enkelt om, at lovgivningen afspejler og understøtter de familier, som allerede findes.
Så nu er tiden inde til et vigtigt skridt.
Det at anerkende flere juridiske forældre er ikke bare et skridt mod ligestilling; det er et skridt mod et samfund, hvor ingen bliver efterladt, og hvor alle har ret til deres forældre.
Så vil jeg også gerne til sidst knytte en kommentar til debatten her.
Jeg er jo ikke overrasket over, at regeringen og en stor del af Folketinget desværre ikke ønsker at anerkende flere juridiske forældre, men jeg er ærgerlig over, at debatten grundlæggende ikke har ændret sig; at det stadig er argumentet om skilsmisser, som fylder så meget.
Så lad mig en gang for alle slå fast: De her familier findes i forvejen, børnene findes i forvejen, og ligesom i alle andre familier er der skilsmisser.
De findes også i forvejen; der kommer ikke flere skilsmisser af at stemme for det her beslutningsforslag og anerkende flere juridiske forældre på længere sigt.
Og derfor giver det for mig at se simpelt hen ikke mening at tale om skilsmisser, når vi har debatten her.
Det er rigtigt, at hvis en skilsmisse er rigtig slem, så kan den komme i Familieretshuset, men så er det altså også i allerhøjeste grad i barnets tarv, at alle de primære forældre involveres.
Ikke desto mindre bliver det desværre ikke i dag, at vi finder flertal for at anerkende flere juridiske forældre.
Men kampen fortsætter, både for flere juridiske forældre, men indtil da også for at få forbedret rettighederne for sociale forældre.
Tak for ordet.