runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (ALT), 2018-11-27:
Åh, jeg kunne sige rigtig meget om dansk landbrug.
Men én ting, som i hvert fald er sikker, er, at produktionen af køer og svin udleder cirka en femtedel af vores CO2-udslip.
Hvad er det, dansk landbrug skal producere?
Og hvordan går vi fra en meget kødproducerende landbrugsproduktion til en mere plantebaseret landbrugsproduktion?
Så selv om intentionerne fra statsministerens side måske er sympatiske, er effekten bare ikke nær ambitiøs nok, i forhold til hvad jeg synes vi skulle gøre.
Det sidste spørgsmål går på, at Danmark har formandskabet i det, der hedder Amsterdampartnerskabet i EU.
Det handler om, at man undgår at fælde for meget af den skov, vi har.
Og der er dansk landbrug igen et problembarn, fordi vi jo importerer rigtig, rigtig meget sojafoder.
Det er sådan, at der produceres soja på et areal, der svarer til Sjælland og Falster, i Argentina.
Og det er et kæmpeproblem.
Så har statsministeren nogen overvejelser, i forhold til hvordan vi kan mindske den her enorme import af sojadyrefoder?
Og det er så Alternativets medlemmer, der stiller spørgsmålet.
Jeg er egentlig ikke i tvivl om statsministerens ambitioner eller i hvert fald intentioner på det her område.
Grunden til, at jeg overhovedet rejser det her spørgsmål, er selvfølgelig, at det, man har tal på, taler man om.
Så hvis vi ikke har tal på det her, er det i hvert fald noget, som jeg vil foreslå at vi får.
Den diskussion kan vi så tage på et andet tidspunkt.
Men noget, som vi i hvert fald kan gøre her i Danmark, er jo at begrænse CO2-udslippet inden for vores landbrug.
Vi fik jo en dansk klimarapport i sidste uge, som sagde, at ambitionsniveauet ikke er højt nok, hvis vi ellers ønsker at nå Parismålene.
En af de sektorer, hvor regeringen ikke har været særlig tydelig, er landbruget.
Man kan også snakke transport, men nu snakker vi landbrug.
Så hvad vil regeringen helt konkret gøre for at mindske landbrugets klimaaftryk og dermed CO2-udledningen?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-27:
Jeg kan ikke lige stå her og pege på et eller andet bestemt dokument, men det er måske heller ikke så vigtigt i en dansk kontekst, fordi vi jo vedkender os, at der er en problemstilling her, vi skal gøre noget ved.
Heldigvis er Danmark jo et land, hvor vi har en bred opbakning til det synspunkt, at klimaforandringerne er menneskeskabte.
De kommer med en pris, de kommer med en pris på Danmark, men de kommer også med en pris på hele verden.
Nogle af de temaer, vi har talt om i dag i forbindelse med ulovlig migration, kan jo skrives tilbage til det her.
Hvis der ikke er landbrugsmuligheder og udviklingsmuligheder i lande i Afrika, der er tørkeramte eller bliver oversvømmet, så sætter det bevægelser i gang.
Så jeg behøver egentlig ikke så mange tal for at nå den konklusion, at vi er nødt til at gøre noget ved det her, og det gør vi jo så også.
Det er jo derfor, vi har sat høje mål.
Det er derfor, EU har påtaget sig at sætte de skarpeste mål i Pariserklæringen.
Det er derfor, vi har indgået en bred energiaftale.
Det er derfor, vi har fremlagt et klima- og luftudspil.
Og vi skal fortsætte ad den vej.
Her er der vist også en sammenhæng til det, vi talte om før, nemlig den her migrationspagt.
Uanset hvad vi gør – altså, om vi så laver kødfri dage hele ugen i Danmark – så er vores bidrag til CO2-emissionerne en promille.
Så hvis ikke vi får resten af verden med, flytter vi ingenting.
Så for mig er det bare en stærk påmindelse om, at vi skal fortsætte det arbejde, vi gør i Danmark, og som der er en bred opbakning til, med at præge den internationale dagsorden og med at handle herhjemme.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-11-27:
Tak for det.
Så skifter vi lige spor.
Vi skal over på det grønne spor.
Der kom to klimarapporter i sidste uge, dels en herhjemme, dels en amerikansk.
Vi starter i USA, hvor vi så en meget alvorlig klimarapport komme ud.
Den blev godt nok landet i fredags midt under Black Friday.
Om det så var en strategisk beslutning af Trump, ved jeg ikke, men den fik alligevel meget opmærksomhed.
En af de ting, som rapporten fokuserede på, var: Hvad koster det det amerikanske samfund, hvis vi ikke gør noget i forhold til klimaforandringerne?
Det tal, som de regnede sig frem til, var jo helt vanvittig højt; op til flere hundrede milliarder dollars ville det koste frem mod 2050, og frem til 2100 ville det udgøre op til 10 pct. af det amerikanske bnp, hvis man ikke gjorde noget.
De ting, som de havde regnet på, var ødelagte infrastrukturer, begrænsning af adgang til rent vand, ændrede kystlinjer, øgede omkostninger for en lang række industrier osv.
Det, jeg så kommer til at tænke på, er: Har den danske regering overhovedet lavet nogen risikovurderinger af, hvad det vil koste dansk økonomi og det danske samfund, hvis vi ikke gør noget, og hvis temperaturen stiger ikke bare 1,5 grader, men 2, 3 eller 4 grader?
På alle mulige andre områder har vi jo masser af fremskrivninger, hvad enten det er demografi, eller det er spørgsmålet om antallet af indvandrere eller flygtninge, jobprocenter osv. osv.
Så mit spørgsmål er: Har vi det på klimaområdet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-27:
Ja, vi har altså 600.000 almene boliger i det her land, og min prognose er, at der kommer flere.
F.eks. har vi jo lige indgået en principaftale med København om at lave en helt ny bydel, som fra Københavns Kommunes side vil blive håndteret på den måde, at en stor del af arealet netop afsættes til almene boliger.
Det er også et forkert billede, der tegnes, når der bliver sagt, at regeringen og Folketinget bare kommer med en hård hånd.
Det gør vi ikke.
Vi kommer med en hel værktøjskasse, en samlet ghettoplan, der skaber en forpligtelse for de her boligområder i samspil med kommunerne og med assistance fra tre særlige ghettorepræsentanter til at få lavet den her flytning fra at have de her ghettosamfund, som jeg må forstå at Pernille Skipper heller ikke ønsker sig, til noget, der fremstår meget mere åbent og i overensstemmelse med den måde, som livet i øvrigt leves på i Danmark.
Og der har vi den her målsætning, som kan nås ved at tage forskellige værktøjer i brug – en ambitiøs målsætning, men også realistisk.
Og det billede, der tegnes af, at det kan man alene nå ved sådan nærmest at rive boligen ned hen over hovedet på folk, er et forkert billede, og jeg har forsøgt at sætte tallene i proportion.
Pernille Skipper (EL), 2018-11-27:
Statsministeren siger, at der er en frihed til at gøre det på forskellige måder, men det eneste redskab, som Folketinget leverede, er jo bare en hård hånd og i øvrigt en trussel om, at hvis områderne ikke gør det selv, skal Folketinget nok komme og gøre det for dem.
Der er jo tale om områder, som faktisk har arbejdet med de problemer, der er, i rigtig mange år, og som det i øvrigt går fremad for.
I Finlandsparken er det 23 mennesker for meget, der er uden arbejde, der gør, at de er på ghettolisten.
Det, jeg hører statsministeren sige, er, at så er der nogle almindelige mennesker, der ryger med i faldet, og det er statsministeren i øvrigt ligeglad med.
Jeg synes, det er endnu et eksempel på, at der bliver stillet en masse krav til dem, som har mindst og må løfte mest, når problemerne skal løses.
Altså: Hvorfor bygger vi ikke billige boliger andre steder?
Jeg er enig i præmissen om, at vi skal blandes i det her samfund.
Lægger Folketinget penge og vilje bag det at opføre billige boliger i de rigeste kvarterer i vores land, sådan at vi kan blandes noget mere?
Har Folketinget sørget for, at der bliver lavet erstatningsboliger til mennesker, som ikke bare kan gå ud og købe sig en ejerlejlighed?
Søren Søndergaard (EL), 2018-11-27:
Tak for det.
Det er muligt for alle at læse bemærkningerne om, hvorfor en samlet opposition afviser de forslag, som ligger som en konsekvens af medieforliget, og som betyder dårlig og mindre public service i Danmark.
Vi har stillet et enkelt ændringsforslag fra en samlet oppositions side, og det er et ændringsforslag, der går ud på, at den rotation, der skal være, når det gælder bestyrelsesmedlemmer i Danmarks Radios bestyrelse, ikke skal gælde de medarbejdervalgte repræsentanter.
Det synes jeg i hvert fald er et meget oplagt forslag, og jeg vil da appellere til især måske nogle af vores partier på højrefløjen om at overveje at støtte det her forslag.
Medarbejdernes repræsentanter er medarbejdernes, og dem, medarbejderne ønsker at vælge, skal medarbejderne have lov til at vælge.
Det skal ikke være sådan, at andre siger: Dem må I ikke vælge, og dem må I heller ikke vælge.
Det er medarbejdernes repræsentanter.
Hvem kulturministeren udpeger, og hvem partierne udpeger, er en anden sag – det har vi jo selv indflydelse på – men hvem medarbejderne vælger, skal alene være medarbejdernes valg.
Derfor er det en rigtig dårlig idé at sætte en begrænsning.
Jeg ved, modargumentet vil være: Jamen i det sidste medieforlig stod der sådan en regel om, at den skulle sættes i kraft, efter det nye medieforlig trådte i kraft.
Og det var netop, at der var modstand imod det og der var diskussion om det, og man ville derfor bruge de 4 år i medieforligsperioden til at undersøge, om det var en god idé.
Og det er selvfølgelig ikke en god idé, at Folketinget skal bestemme, hvem medarbejderne må vælge og ikke vælge.
Så derfor en opfordring til højre side: Lad medarbejdernes mulighed for selv at vælge deres repræsentanter blive gældende, og stem for det forslag, vi har stillet her.
Holger K. Nielsen (SF), 2018-11-27:
Jeg synes, at det er interessant, at Enhedslisten nu er glad for forbeholdet.
Jeg husker stadig væk, at da det blev indført i 1993, kunne man ikke påstå, at Enhedslisten var særlig glad for det, mildest talt, for nu at sige det mildt.
Men det, jeg ikke helt kan forstå, er, at venstrefløjens store parti ikke synes, det er en god idé, at vi får en udenrigs- og sikkerhedspolitik, der er mere uafhængig af USA, end tilfældet er i øjeblikket.
Hvis man skal have mere autonomi i forhold til USA, forudsætter det, at der er andre lande end Danmark, der gør det.
Det er ikke meningen, at Danmark bare går ud, det kan vi godt, men det rykker jo ikke noget.
Det vil derimod rykke noget, hvis Europa som helhed bliver en blok, som sikkerhedspolitisk og udenrigspolitisk kom til at spille en større rolle i verden.
Jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten ikke kan se, at der er et venstrefløjsperspektiv i det; i stedet for holder man fast i den tænkning, der gør sig gældende i øjeblikket, hvor det er USA, der ligesom er totalt dominerende, i forhold til hvordan vi tænker, og hvad vi gør.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-27:
Det ved jeg ikke, men jeg ved, at FN har nogle udfordringer, for når en soldat udsendes med blå hjelm, så er den betaling, man får fra FN, den samme, uanset om det er en veluddannet, højtlønnet dansk soldat, der sendes ud, eller om det er en soldat fra Bangladesh eller et afrikansk land, som har en lavere uddannelse, som ikke er nær lige så effektiv som de danske soldater, og hvor omkostningsniveauet er et ganske andet.
Så der har FN altså nogle særlige udfordringer.
Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Jeg er rigtig bange for, at der, hvis man går dybere ind i det her militære samarbejde i EU, sker endnu en forskydning der, og jeg synes sådan set, at FN er helt afgørende for at løse mange af de her internationale problemer.
Jeg kunne godt tænke mig lige at høre en vurdering af, om det ikke lige præcis er det, der kan risikere at ske, altså at man får taget endnu flere af de nødvendige ressourcer ud af FN-operationerne.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-27:
Hvis jeg har sagt NATO i stedet for FN, er det beklageligt.
Pointen er sådan set bare, at når der er en militæroperation i FN-regi eller i NATO-regi, så kan danske styrker godt deltage, men når det så bliver en operation i EU-regi, så kan vi ikke deltage, selv om det, man laver, sådan set er præcis det samme.
Det synes vi ærlig talt er lidt molboagtigt.
Så det var sådan set bare det, jeg forsøgte at illustrere.
Vi har jo historisk deltaget i rigtig mange FN-missioner og gør det fortsat også meget gerne, og jeg har selv for nylig været i New York i forbindelse med FN's generalforsamling, hvor vi var ude at tale med de danske FN-officerer, og vi gør et godt stykke arbejde.
Vi vil meget gerne også fremover naturligvis deltage i FN-missioner, men vi synes bare, det er ret mærkværdigt, at lige så snart det så bliver en EU-mission, skal danske styrker trækkes hjem, selv om det arbejde, man laver, er lige så godt og fornuftigt.
Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Jeg vil gerne spørge lidt mere ind til det her med de humanitære missioner.
Eksemplet med Mali er rigtig ofte blevet fremhævet, og jeg er nødt til at sige, at det ikke er en NATO-mission, det er en FN-mission, der er i Mali.
Jeg har været nede at se det også, og jeg synes, det er helt afgørende, kan man sige, at vi faktisk står med en situation i Mali, hvor der i den grad mangler ressourcer til FN-operationen.
Det, EU laver i Mali, er i meget høj grad drevet af franskmændene, som har interesser i deres tidligere kolonier dernede, og det er Fremmedlegionen, der gør sig gældende i både Mali og i landene omkring, og det er altså nogle operationer, der er forbundet med langt større problemer med overtrædelse af menneskerettighederne f.eks., hvordan fanger bliver håndteret og alt muligt andet.
Jeg ved godt, hvad jeg ville foretrække: Jeg ville foretrække, at vi deltager i den brede FN-mission dernede, jeg ville foretrække, at vi ikke er en del af det, kan man sige, at Frankrig plejer egne interesser i det område, som man ser EU-missionen gør.
Men det kunne jeg sådan set
godt tænke mig at høre et helt rent svar fra Venstre om: Hvorfor er det bedre, at Danmark går ind og støtter EU her i stedet for at bidrage til den helt nødvendige FN-mission?
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-27:
Men altså, man kan jo ikke melde sig ud af verden.
Verden forsvinder jo ikke, bare fordi vi synes, den er bøvlet og besværlig.
Eksempelvis er der danske skibe, der sejler forbi Somalia og bliver angrebet af pirater, og så kan man selvfølgelig bare sige: Jamen så skal vi nedlægge den danske handelsflåde, for det er simpelt hen for bøvlet og for besværligt, at de skal sejle rundt steder, hvor der er krig og ufred.
Og så synes vi sådan set, det er rigtig fornuftigt, at man beskytter danske skibe og beskytter danske sømænd.
Og ja, det gør man med militær magt, men det er så åbenbart den militære magt, som Dansk Folkeparti ikke er villige til at bruge, og det synes jeg ærlig talt er sørgeligt.
Se, nu begynder jeg at forstå, hvad det egentlig er, der er DF's mission her, for forsvarsforbeholdet er jo så åbenbart et forbehold for et forsvar, altså et forbehold over for at deltage i internationale missioner, og i Dansk Folkeparti mener man, det er godt, at danske styrker ikke hjælper til at bekæmpe pirater i Somalia, ikke hjælper til at oprette en stabil situation i Mali, og at vi ikke kommer undertrykte befolkninger til hjælp, der kæmper mod despoter, som slagter dem.
Det ser vi så forskelligt på.
Vi mener, det er godt, at Danmark deltager aktivt – at vi også deltager med danske styrker for at opretholde fred og sikkerhed rundtomkring i verden, fordi international stabilitet, international fred og sikkerhed også er noget, der giver Europa fred og sikkerhed, som vi jo har haft i en historisk lang tid, bl.a. på grund af samarbejder som EU og NATO og Europarådet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-27:
141 gange er forsvarsforbeholdet blevet aktiveret.
Hvor er det godt.
Det viser jo, at forsvarsforbeholdet gør en forskel.
Tak til hr. Jan E. Jørgensen for at minde os om det.
Det virker på mig, som om Venstre meget gerne vil ud og slås.
Altså, Venstre vil meget gerne ud i den store verden og slås med nogle folk, og hvis der er én international organisation, i hvis regi vi ikke kan komme ud og slås, så er det meget ærgerligt.
Det forstår jeg ikke.
Jeg forstår simpelt hen ikke det der ønske om at skulle ud og slås.
Erik Christensen (S), 2018-11-27:
Vi respekterer sådan set de afstemninger, der har været.
Men det er jo, som jeg også sagde, i den næste valgperiode.
Altså, vi kan jo ikke for tid og evighed sige, om det er sådan, at retsforbeholdet eller forsvarsforbeholdet skal til afstemning på et tidspunkt.
Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Nu blev jeg bare lidt nysgerrig.
Gælder det også, hvad skal man sige, holdningen til retsforbeholdet, at Socialdemokratiet siger: Jamen fint nok, det er blevet afgjort, så vi er heller ikke interesseret i at afskaffe retsforbeholdet?
Erik Christensen (S), 2018-11-27:
Jeg synes godt nok, at det er en speciel måde, hr. Kenneth Kristensen Berth vælger at argumentere på.
Han kan jo sådan set ikke få folkeafstemninger nok, men det må vel være et udtryk for, at man skal respektere, hvad det er, der kommer ud af en folkeafstemning.
Det er sådan set det, der er vores holdning.
Det er det, vi respekterer.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-27:
Hr. Jan E. Jørgensen har fuldstændig ret i, at Dansk Folkeparti ikke har nogen ambition om at jage rundt i verden og udbrede den vestlige verdensorden.
Det har vi ikke nogen ambition om.
Det lykkedes i hvert fald ikke.
Og erfaringerne efter Det Arabiske Forår viser jo også, at man ikke skal forvente, at man får demokrati, hvis der bare er nogen, der gør oprør mod en despot.
Det, jeg bare bliver nødt til at spørge hr. Jan E. Jørgensen om, er: Hvordan ser hr. Jan E. Jørgensen i virkeligheden, at den her nye anbefaling fra DIIS skulle adskille sig fra den anbefaling, som Forsvarskommissionen jo også kom med, om at afskaffe forsvarsforbeholdet?
Hvorfor er der behov for endnu en udredning, når vi allerede har alle de her eksperter, der siger: Det skal I gøre?
Det er stadig væk lidt en mærkelig måde at svare på, for normalt har et politisk parti jo nogle holdninger.
Man siger ikke normalt: Min holdning er det, som befolkningen mener.
Så mener befolkningen måske noget, men man har en holdning.
Nu spørger jeg bare Socialdemokratiets ordfører igen: Ønsker Socialdemokratiet principielt et opgør med forsvarsforbeholdet?
Ønsker Socialdemokratiet principielt, at det skal afskaffes, men har blot indtaget det standpunkt, at fordi vælgerne tilsyneladende vil noget andet, så vil Socialdemokratiet det samme, som vælgerne vil lige nu?
Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Tak for spørgsmålet.
Altså, jeg ønsker i meget, meget høj grad, at vi bliver uafhængige af USA's udenrigspolitik.
Jeg mener jo, ligesom jeg ved at SF også gør, at det er dybt, dybt ulykkeligt, at Danmark gang på gang har fulgt USA ind i krig, hvilket vi har set både i Irak og Afghanistan osv.
Så jeg mener da, at der i den grad er behov for en selvstændig udenrigspolitik.
Jeg tror bare, at det kan være meget farligt, hvis man køber logikken om, at så skal vi ind og støtte den oprustning, som vi ser lige nu, i EU, at så skal vi lægge os fast på et militært samarbejde, som lige nu peger meget frem mod en EU-hær, som lige nu har det som fundament, at de europæiske våbenindustrier skal styrkes, for det er lige præcis den samme logik, som jeg synes er gået galt i USA, nemlig at der er et meget ensidigt fokus på oprustning.
Hvis vi kunne få et europæisk samarbejde, der handlede om, hvordan vi nedrustede i Europa, hvis vi kunne få et europæisk samarbejde, der handlede om freds- og konfliktløsning, så ville jeg synes, det var supersupergodt, Holger, og det vil jeg også meget gerne kæmpe for sammen med jer, men det er bare ikke det, der er virkeligheden nu.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-27:
Det er selvfølgelig en utaknemlig opgave for hr. René Gade sådan at blive kastet ind i den her debat, fordi hr. Rasmus Nordqvist skal gå, og under normale omstændigheder ville jeg måske heller ikke have spurgt hr. René Gade om noget.
Men nu er hr. René Gades ekspertise jo inden for forsvarsområdet, og derfor synes jeg godt, hr. René Gade kan stå på mål for det, Alternativet mener og siger, eller i hvert fald for det, hr. René Gade selv har sagt.
Hr. René Gade siger, at han mener, at Danmark og vores udenrigspolitik har været for aktivistisk.
Det kan jeg sådan set
til et vist mål godt se at hr. René Gade kan have en pointe i.
Jeg har så meget, meget svært ved at se, hvordan en dansk afskaffelse af forsvarsforbeholdet skulle kunne føre til en mindre aktivistisk udenrigspolitik.
Vi hørte tidligere hr. Jan E. Jørgensen
nævnte, at forsvarsforbeholdet var blevet aktiveret 141 gange.
Det vil sige, at i 141 tilfælde er Danmark sluppet for at skulle gøre noget i EU-regi.
Nogle af de ting er givetvis ting, der falder ind under aktivisme.
Hvordan hænger de to ting sammen?
Altså, hvordan kan hr. René Gade få en tilslutning til EU's forsvarssamarbejde til at blive udtryk for en mindre aktivistisk udenrigspolitik?
René Gade (ALT), 2018-11-27:
Hvorvidt vi går i en mere fredelig retning p.t., end vi gjorde for 3 år siden, i EU, skal jeg ikke kunne afgøre.
Så skal jeg kende pengestrømmene noget bedre i forhold til, hvad vi investerer i.
For argumentationen for, at vi har skullet være med i NATO og har skullet støtte op om amerikanske operationer indtil nu, har jo været, at vi ikke har noget europæisk alternativ.
Militæret og de danske soldater har sagt, at det er fint nok, Alternativet, eller hvem der kommer med et forslag om noget andet, men man har ikke lige nu et alternativ.
Der synes jeg vi bliver nødt til at arbejde sammen om at finde et europæisk alternativ, og så må vi gøre det så godt som muligt.
Det synes jeg ikke strider mod at ville skabe mere fred i verden.
Jeg tror, vores europæiske samarbejdspartnere, dem, vi deler mange kulturopfattelser med, vil være rigtig gode at stå tæt på, og jeg tror, vi har en stærkere stemme, hvis vi netop er fuldt med.
Eva Flyvholm (EL), 2018-11-27:
Jeg tror ikke, der er nogen her, der ligesom taler for, at militære operationer ikke skal godkendes i Folketinget.
Det er jo ikke det, der er på bordet.
Men helt grundlæggende handler det om: Synes ordføreren, at samarbejdet i EU går i den rigtige retning mod mere fred, når vi taler om, at alle de europæiske lande næsten over en kam opruster?
Det er den logik, man har taget til sig, når der bliver pumpet milliarder ind i våbenindustrien, og når man samtidig øger den militære koordinering med udgangspunkt i, at landene lige præcis har en forpligtelse til at fortsætte oprustningen, sådan som det bl.a. står i Lissabontraktaten.
Altså, for mig er det bare et spørgsmål om: Synes Alternativet, det er den rigtige retning at gå i?
For jeg er sådan set enig i, at vi skal samarbejde internationalt, men vi er vel også nødt til at sige, at hvis vi afskaffer forsvarsforbeholdet, som lige præcis er vores mulighed for at gå en mere fredelig vej, som jeg ser det, så er der da ingen grund til, at vi skal binde os til en politik, der, som vi ser udviklingen lige nu i EU, går i en meget militariseret retning.
Så helt ærligt: Kan ordføreren lige redegøre for, hvordan vi ser EU gå i en mere fredelig retning?
For det har jeg meget svært ved at se.