runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-02-07:
Tak for besvarelsen.
Når jeg har rejst det her spørgsmål, er det, fordi jeg blev temmelig overrasket efter den lange proces, der jo har været med at lave en ny flerårsaftale for kriminalforsorgen, hvor et af de store fokusområder var, at der var mange tomme pladser, altså at vi havde mange inaktive pladser i vores fængsler og arresthuse, af den grund – og det er selvfølgelig glædeligt – at kriminaliteten generelt er for nedadgående i vores samfund.
Men jeg må sige, at jeg blev lidt overrasket, da jeg den 27. januar pludselig læste en nyhed fra TV 2 med overskriften »Det vælter ind med fanger i de danske fængsler«.
Der stod også: »En række danske fængsler har flere fanger end celler.
Derfor bliver de indsatte nogle steder nødt til at sidde to mand i cellerne«.
Det undrede mig jo noget.
Derfor vil jeg, selv i lyset af at det jo er fint, at der nu kommer et nyt fængsel i Storstrøm, som gradvis skal åbnes, stille ministeren et spørgsmål.
Der er jo i forligskredsen sat gang i en analyse i Kriminalforsorgen, der skal belyse, om man kan lukke nogle steder, eller om der er noget, der sikkerhedsmæssigt gør, at vi skal lukke nogle steder, for at se på at få antallet af fængselspladser bragt ned, og jeg vil bare spørge ministeren: Er det arbejde sat i bero?
Eller vil det komme til at foregå i en anden hastighed?
For jeg synes da, det er alarmerende, både for de indsatte, men søreme også for vores fængselsbetjente, at man måske lige pludselig skal håndtere flere fanger, end vores fængsler egentlig er bygget til.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-02-07:
For der er jo flere pladser.
Kunsten er så, når nogle har været inaktive, hvad man åbner igen.
Hvordan åbner man det og hvornår?
Hvad skal vi gøre, og hvor hurtigt skal man åbne for Storstrøm osv.?
Det er også derfor, der er indkaldt til et forligskredsmøde om det, hvor vi skal diskutere det her senere på måneden.
For det her skal vi jo have en løsning på.
Men som sagt: Man er i gang med at tage hånd om det, der er foregået her, og få åbnet de pladser, som man nu lige kan, og som passer.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-02-07:
I artiklen, som jeg læste højt af før, står der også: Eksempelvis er Københavns Fængsler indrettet til 488 indsatte, men der sidder lige nu 529.
Det betyder, at belægningen ligger på 109 pct. Ministeren nævnte, at udsving måske ikke behøvede at være unormalt, og at det kunne forekomme.
Jeg vil bare spørge: Hvor ofte inden for de sidste 10 år har man haft situationer som det her, hvor man lige pludselig kommer til at mangle pladser sådan helt ud af det blå?
Jeg er sådan helt nysgerrig på at få ministeren til at løfte mere af sløret for de planer, der måtte være.
For det med at sige, at vi gerne vil have politiet på en ny måde og mere trygge danskere osv., er jo noget, vi alle sammen mener.
Det ville være svært at være valgt til Folketinget og stå her og så mene noget andet.
Så spørgsmålet er jo, hvordan vi kommer dertil.
Nu har jeg nævnt et af mange forslag, og så synes jeg måske også godt, at ministeren kunne nævne et af sine forslag.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Jeg må jo sige til finansministeren, at jeg håber, at finansministeren får ret i, at vi kommer til at gå så vidt, at vi kan få stoppet det her.
For jeg er slet ikke i tvivl om, at det her med, at en finanssupermand skal stå og banke medlemslandene oven i hovedet, nok ikke er befordrende for danskernes ønske om at forblive i Den Europæiske Union, også selv i den situation, at vi står uden for.
For jeg tror egentlig, at borgerne gerne vil have et EU, som netop respekterer nationalstaternes rettigheder.
Og der synes jeg, at det her er et skridt, der viser, at man er på vej i den gale retning.
Brian Mikkelsen (KF), 2018-02-07:
Der er ikke noget, jeg hellere vil end at sikre, at danske værfter vinder opgaver i Danmark.
Hvis jeg overhovedet kunne trylle, ville jeg jo gøre det.
Men vi er bundet op, og det er også til gavn for Danmark, på nogle fælles indkøbsregler, som ikke så meget handler om, hvad der købes, men hvordan der købes.
Det er til stor, stor gavn for danske virksomheder, at der er fælles spilleregler, for ellers ville vi jo aldrig nogen sinde kunne sælge noget uden for landets grænser.
Så skal man selvfølgelig passe på, at det ikke bliver for bureaukratisk.
Det kigger vi også på i vores blå handlingsplan.
Man skal jo ikke lægge snubletråde ud, så danske virksomheder ikke kan byde ind på opgaver i Danmark,
Der gælder fællesregler i EU på det område med offentlige indkøb, og der handler det altså om at se på, hvordan der købes, og ikke om at se på, hvad der købes.
Det er hele præmissen for det.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Synes ministeren, at en finanspolitisk union i EU er en god idé, og vil oprettelsen af en finanspolitisk union påvirke ministerens opbakning til dansk medlemskab af euroen?
Tak for det.
Det lyder: Synes ministeren, at en finanspolitisk union i EU er en god idé, og vil oprettelsen af en finanspolitisk union påvirke ministerens opbakning til dansk medlemskab af euroen?
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Jeg synes ikke, det er en god idé at lave en finanspolitisk union.
Bare lige for at forklare, hvis ikke alle, der lytter med, ved, hvad en finanspolitisk union egentlig forstås som, vil jeg sige, at det jo er, at man bygger finansiel kapacitet op i EU-systemet til at skulle fordele pengene mellem landene og skulle til at have en form for buffer, der kunne sættes ind i krisesituationer, så man, hvis der kommer en nedtur i økonomien, kunne bruge noget af den her buffer til at sætte gang i økonomien.
Det vil betyde, at det reformarbejde, der i dag ligger i hvert enkelt land, og hvor hvert land selv vælger, hvilke reformer der passer til den enkelte, vil blive afløst af, at man kan læne sig lidt tilbage og tænke: Arh, hvis de derovre gør mere, kan vi gøre mindre.
Og det er ikke den vej, vi fra regeringens side ønsker at gå.
Vi ønsker at holde fast i, at finanspolitisk sund økonomi er et nationalt område, og hvis man ønsker sådan en kapacitetsbuffer, skal hvert land jo, ligesom vi gør i Danmark, bygge sin egen buffer op, sådan at man har noget at stå imod med, for så er det landets skatteborgere, der igennem deres lokale parlament har valgt nogle politikere, der definerer, hvilke reformer der skal være med.
Til den anden del af spørgsmålet, altså om det så påvirker min opbakning til euroen,
vil jeg sige, at nu er Danmark ikke en del af euroen, og jeg forudser heller ikke, at vi inden for nær fremtid vil blive en del af euroen.
Vi opfører os så på mange stræk, som om vi var det: Vi har den samme finanspolitiske disciplin, vi har den samme inflationsmålsætning, vi har en fast valutakurs over for euroen, så vi opfører os på mange økonomiske stræk, som om vi er det, men vi er blot ikke med i de politiske beslutninger.
Men spørgsmålet er jo, hvor interessant det er at være med i en forening, hvis foreningen forandrer sig i en retning væk fra en selv, og derfor er det da klart, at uden at jeg skal stå og veje alting af på en vægt, fordi det afhænger af, hvornår man tager beslutningen og den aktuelle udvikling, altså hvis EU skulle bevæge sig i retning af en finanspolitisk union med meget store omflytninger mellem landene, vil det påvirke min holdning til det negativt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Det vil jeg sige jeg synes er yderst positivt at høre fra finansministeren.
Jeg tror, det er 14 dage siden, måske er det 3 uger, at finansministeren var i Folketingets Europaudvalg forud for et Økofin-møde, hvor finansministeren også tilkendegav nogle af de her ting, som vi jo er enige med finansministeren om, og jeg noterede mig også, at finansministeren – så vidt jeg husker, var det på vej ind til Økofin-mødet – sagde, at han ikke ville have en finansministersupermand eller noget i den retning, og det er jo alt sammen fint.
Men så er der så kommet en af de her meddelelser, der kommer ud efter møderne i de forskellige råd i EU, og der fremgår det, at ministrene på mødet var enige om – nu citerer jeg bare fra det – at gøre hurtige fremskridt med færdiggørelsen af den økonomiske monetære union, især på grundlag af de forslag, Kommissionen fremlagde i efteråret 2017, under fuld respekt for Unionens indre marked og på en åben og transparent måde i forhold til de medlemslande, der ikke indgår i euroområdet.
Citat slut.
I forhold til hvad det er for forslag, Kommissionen fremlagde i efteråret 2017, er det jo netop forslag, der går i retning af øget samordning af den finansielle politik i EU-samarbejdet, så jeg vil sådan set bare spørge finansministeren, hvordan finansministeren synes det går med at samle opbakning til det danske synspunkt.
For når man læser meddelelsen, kunne det umiddelbart godt se ud, som om det går lidt trægt med det, men det kan jo være, at meddelelsen er et fortegnet billede af de faktiske forhold.
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Jeg tror først og fremmest, at meddelelsen ligesom rummer alle de forskellige aspekter i Kommissionens meddelelse, og der er også nogle af aspekterne, altså det, at man skal understøtte lande, der vil gennemføre strukturelle reformer i deres økonomi, som jeg egentlig synes er positive.
Det andet, der er at sige til det,
Så vi kommer med vores gode råd, og jeg synes faktisk, at der er mange af de lande, der er med i euroen, som er enige med os i, at man skal være varsom med at gå ned ad den her vej, og som er meget, meget skeptiske, hvilket er diplomatsprog, men betyder, at de synes, det er en dårlig idé.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Det er jo også positivt.
Det mindre positive er jo, at nogle af de personer, nogle af de lande, som er relativt toneangivende – kan man vel godt sige uden at sige for meget – i EU-samarbejdet, altså Frankrig og Tyskland, jo ser ud til helt eller delvis at købe ind på det her.
Altså, Macron har jo ret tydeligt tilkendegivet, at han ønsker, at man skal have sådan et særligt budget for eurolandene, og at han ønsker, at man bevæger sig videre i den her retning.
Jeg synes også, at nogle af de udmeldinger, der kom tilbage i 2017, fra Merkel tyder på det samme.
Antager ministeren, at det vil være muligt at dæmme op for det her?
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Nu er det jo en særlig situation i Tyskland, hvor regeringen tilsyneladende har fået et nyt grundlag i dag; hvor der i hele perioden op til i dag ikke rigtig har været nogen regering; og hvor den tidligere finansminister nu er blevet valgt som formand for Forbundsdagen og dermed ikke længere agerer som finansminister.
Så har der været en vikarierende finansminister, og hvor meget vægt kan man lægge på det?
Jeg lægger i hvert fald vægt på, at det, som den tidligere finansminister, Wolfgang Schäuble, lagde op til, var, at Tyskland skulle sige nej til et stort EU-budget.
Han lagde ud fra en dansk synsvinkel meget vægt på, at det var landene selv, der skulle rydde op i de økonomiske problemer, de havde, fordi det er den eneste måde, hvorpå man kan undgå, at nogen, der har en tilbagelænet tilgang til det, siger: Andre lande rydder ekstra op, så klarer de også vores problemer.
Det synes jeg ikke er klogt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Der må jeg så sige, at der som sagt er kommet den her tyske regering på plads i dag, og at udenrigsministeren hedder Martin Schulz og har udtrykt ønske om at lave en forbundsstat.
Så man kan sige, at der måske også er nogle genvordigheder internt i en ny, kommende tysk regering, i retning af hvilken retning EU skal tage.
Men jeg vil bare her til slut høre ministeren om eurospørgsmålet.
Man må vel gå ud fra, at det stadig væk er regeringen og Venstres opfattelse, indtil andet er bevist, at man er tilhænger af, at vi skal indføre euroen i Danmark.
Er det ikke korrekt?
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Jeg skal bare færdiggøre det og sige, at jeg aldrig kom til at sidde i centeret, men altid i filialen.
Derfor har jeg i hele mit arbejdsliv og i mit politiske liv kæmpet imod, at man centraliserede beslutningerne, og kæmpet for, at man skubbede dem ud så decentralt som muligt.
Men det kan vi snakke om en anden gang i forhold til de danske kommuner.
Spørgsmålet går på, hvor vi har opbakning til vores linje.
Det har vi faktisk meget i det nordisk-baltiske samarbejde, hvor der er enighed om, at der skal være en klar arbejdsfordeling mellem nationalstater og centrale organisationer og institutioner i Bruxelles.
Det har vi også i Østeuropa.
Jeg tror også, vi har det i Irland, som på samme måde godt kan se, at der er ret meget distance fra Dublin til Bruxelles.
Så der er, kan man sige en mentalitetsforskel imellem de lande, der er vant til at have meget stærk centralmagt, og de lande, der er vant til at have et meget decentralt styre som det, vi har i de nordiske lande, som de baltiske lande har bakket op om, og som vi forsøger at forstærke i en alliance.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Det er jo også derfor, det er så vigtigt, at vi, om jeg så må sige, gør front mod det her, så vi altså ikke risikerer at stå der, hvor vi har sådan en finanssupermand siddende i Bruxelles, som dikterer, hvad der er op og ned i vores krav.
Så jeg vil bare afslutningsvis spørge finansministeren: Hvor er det – også inden for eurozonen – at finansministeren ser, at der kan være opbakning til de her synspunkter?
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Først det juridiske: Det er sådan, at i princippet har alle medlemslande i EU sagt, at de stræber hen mod at blive medlem af euroen, hvis deres økonomi er til det – bortset fra Danmark.
For vi har en juridisk gældende undtagelse, et forbehold, der gør, at vi selv tager stilling til, om vi skal være med eller ej, og det anerkender alle lande.
Når først de bliver mindet lidt om det, anerkender de franske politikere det også.
Men det er lidt nemt, når man sidder i Eiffeltårnet, sådan at se ud over hele Europa og ikke lige huske alle de undtagelser, der måtte være.
Det er danskerne, der beslutter, om Danmark skal være med i euroen – ikke andre.
Med hensyn til den anden del af det: Hvad er det for en vej frem, og hvad er det, Juncker siger?
Det er jo ikke nyt, at centrum gerne vil have magt i centrum og ikke i periferien.
Da jeg var bankassistent for en del år siden, var det altid hovedkontoret, der hellere ville bestemme over filialerne end filialerne, der fik lov til at bestemme selv.
I kommunerne er det sådan, at inde på rådhuset vil man gerne bestemme mere end ude i institutionerne, og i Folketinget vil vi en gang imellem gerne bestemme over kommunerne.
Sådan er det, beklager.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-02-07:
Nej, det kan jeg ikke svare på.
Det må spørgeren stille som et skriftligt spørgsmål.
For det ved jeg ikke.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Jeg siger jo: Heldigvis er vi ikke er med i euroen.
Så jeg synes, det er godt, vi ikke er med i eurozonen.
Men det er der jo nogle der også forsøger at lave om på.
Vi har en fransk præsident, som har tilkendegivet, at det for EU-landene fremover ikke vil være et spørgsmål om, hvorvidt de ønsker at være med i euroen eller ej.
Jeg ved ikke, hvordan det forholder sig til det danske forbehold.
For vi har jo for så vidt et juridisk gældende forbehold, som jeg vil gå ud fra – det kan ministeren så af- eller bekræfte – at en fransk præsident eller en enig EU-forsamling vel i og for sig ikke kan røre ved.
Men ikke desto mindre er det jo sagt meget klart fra den franske præsidents side, at euroen på sigt skal omfatte alle EU's medlemslande.
Han sagde – og nu citerer jeg igen – at vi har brug for en europæisk minister for økonomi og finansiering, en europæisk minister, der kan fremme og støtte strukturreformer i EU's medlemsstater.
Den nye minister bør have ansvaret for at koordinere alle EU's finansielle instrumenter, der kan iværksættes, når en medlemsstat er i recession eller ramt af en grundlæggende krise.
Det er svært at læse det her som andet, end at landene kan blive sat under en eller anden form for administration.
Nu er jeg enig i, at der er vi ikke i Danmark.
For vi gør et godt stykke arbejde med vores økonomi.
Men jeg synes, der er noget sådan lidt urovækkende over, at man begynder at adressere landene som sådan en slags kommuner, så man fra Bruxelles bare kan komme og sige: Nu sætter vi jer under administration, så I gør det rigtige.
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Jeg kan næsten bare nøjes med at referere til, hvad spørgeren kom til at sige lige før, for der blev der taget lidt hul på det her spørgsmål.
Jeg tror ikke på, at sådan en finansministersupermandagtig ting vil være det rigtige for Europa.
Først og fremmest tror jeg ikke på, at udviklingen i en stærk økonomi drives fra Bruxelles.
Den drives fra landene selv, der skal indrette deres lovgivning og deres regler sådan, at man har en sund økonomisk politik og et konkurrencedygtigt erhvervsliv.
Det, EU kan, er at skabe et indre marked, hvor der ikke er handelshindringer.
EU kan skabe et indre marked for energi, så vi kan få energien transporteret mere rundt og få en bedre udnyttelse af den energi, der er i hele Europa.
EU kan på vores vegne forhandle nogle gode frihandelsaftaler, hvor vi ved at stå sammen kan få bedre vilkår, end hvis vi stod alene.
Men EU skal ikke blande sig i finanspolitikken.
Det er et nationalt anliggende.
Om man har skatteyderfinansierede velfærdssamfund, som vi har i Danmark, Sverige og Finland, om man har forsikringsbaserede samfund, som man typisk har i angelsaksiske lande, eller om man har noget andet, er en forskel i kultur mellem landene, som ikke skal ensrettes af en finansminister på EU-plan.
Men vi er lidt tilbage ved det samme problem som i det foregående spørgsmål.
Det er min klare holdning, og det er regeringens klare holdning.
Men vores holdning bliver ikke hørt ved det bord, hvor beslutningen kan træffes, for det vil i givet fald være en beslutning, som eurogruppelandene kan tage.
Det er klart, at den fælles finansminister så i givet fald vil skulle have en position i den samlede Kommission, og der har vi noget at skulle have sagt om, hvilken placering det i givet fald skal være.
Jeg tror, der er andre dele af det, som Kommissionen fremlagde i deres decemberudspil, som vil være mere realistisk at få igennem, og som er det, kræfterne samles om.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Det lyder: Hvad er ministerens holdning til, at EU skal have sin egen finansminister, der kommer til at diktere hele EU's økonomiske fremtidige udvikling?
Kristian Jensen (V), 2018-02-07:
Jeg tror ikke, at der i regeringsgrundlaget er en fast formulering af et euromedlemskab, og regeringspartierne har den fælles tilgang til det, at det, vi ikke er enige om at ændre, er vi enige om at fastholde.
Mit eget parti, Venstre, har en principiel tilgang til det og siger: Vi vil gerne være med i euroen.
Og det er alene ud fra den betragtning, at vi agerer, som om vi var med, vi har blot ikke den politiske indflydelse.
Det betyder også, at vi ikke kan sætte bremsen i over for nogen af de tiltag, vi ikke kan lide, for vi sidder ikke med ved bordet, når der træffes beslutninger.
Vil vi så kunne gøre det alene, kunne vi træffe beslutninger alene?
Nej, men jeg opfatter det faktisk heller ikke sådan, at vi vil stå helt alene.
Jeg opfatter det faktisk sådan, at der er en række lande, der ligesom Danmark er skeptiske over for den meget integrationistiske linje, der er.
Nu er jeg tilhænger af et europæisk samarbejde.
Det anerkender jeg fuldt ud at vi kan være en uenige om, men jeg er tilhænger af et europæisk samarbejde, dog kun til en vis grænse.
Altså, det er ikke alt, EU skal tage sig af.
Jeg noterer mig også, som det lige blev nævnt, at Martin Schulz' tanker om et Europas Forenede Stater først kom efter det tyske valg.
Og efter det tyske valg kan man se, at SPD, efter at det havde fået et historisk dårligt valg, nu er faldet yderligere i meningsmålingerne.
Det kunne jo være, fordi tyskerne ikke ønskede den samme kurs for Tyskland som den, Martin Schulz havde lagt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-07:
Hvad er ministerens holdning til, at EU skal have sin egen finansminister, der kommer til at diktere hele EU’s økonomiske fremtidige udvikling?
Jesper Kiel (EL), 2018-02-07:
Nu bliver jeg lige nødt til næsten at repetere, hvad spørgsmålet i dag var, for jeg har ikke spurgt til, hvad ministeren synes om den cykelpulje, man ikke længere kan søge fra, fordi den er delt ud.
Men vil ministeren sørge for, at der bliver afsat midler, til at man kan sikre forholdene for cyklister på statens veje og konkret sikre forholdene på den strækning, der er mellem Ollerup og Svendborg?
For det er klart, at hvis ministeren ikke vil arbejde for det, bliver det jo rigtig svært for Svendborg Kommune eller andre at bidrage til det.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-02-07:
Jeg er sikker på, at vi på et tidspunkt skal have en cykelpulje igen.
Men jeg kan godt lide princippet om, at kommunerne betaler en del og staten betaler en anden del for at sikre, at der er interesse for det.
Men når det er sagt, så er spørgsmålet jo hver gang: Hvor får man mest cykelsti for pengene, og hvor er der flest cyklister, som imødekommes med en cykelsti?
Den slags overvejelser må man gøre sig.
Hvis man kan hjælpe 1.000 cyklister et sted for 20 mio. kr. og et andet sted kan hjælpe færre cyklister for 40 mio. kr., er spørgsmålet, hvilket valg man skal foretage.
Bjarne Laustsen (S), 2018-02-07:
Synes ministeren, at det gavner dansk værftsindustri, at Danmark har opstillet en hel masse »snubletråde«, som andre EU-lande ikke bruger, når staten skal afgive ordre på nye fartøjer, i form af en 10-årsregel plus materiale på flere sprog osv.?
Tusind tak, fru formand.
Brian Mikkelsen (KF), 2018-02-07:
Spørgsmålet synes at udspringe fra et konkret udbud, hvor der antages at være opstillet et krav om, at de, der byder på opgaven, skal have bygget et tilsvarende skib inden for de sidste 10 år.
Jeg kan ikke udtale mig om det konkrete udbud, men jeg kan godt udtale mig om udbudsreglerne, der hører under mit område.
Danmark er ligesom de øvrige EU-lande forpligtet til at overholde de fælles regler for offentlige indkøb.
Udbudsreglerne stiller ikke krav til, hvad der kan købes, men hvordan det købes.
Offentlige ordregivere kan efter udbudsreglerne lovligt fastsætte krav om referencer og nødvendig erfaring, når det ud fra en konkret vurdering giver mening.
Det er noget, som den enkelte ordregiver selv beslutter nødvendigheden af, og der findes ikke en såkaldt 10-årsregel i udbudsloven.
Udbudsreglerne skal sikre fair og lige konkurrencevilkår for alle, hvor det bedste bud vinder.
På den måde kan myndighederne også få de bedst mulige løsninger inden for de økonomiske rammer, der er sat.
Det er ikke kun til gavn for myndighederne og skatteborgerne, men også for virksomhederne, særlig i et lille land som vores.
Jeg skal som nævnt ikke gøre mig klog på det konkrete udbud.
Jeg kan blot konstatere, at det er annulleret.
Bjarne Laustsen (S), 2018-02-07:
Jeg sætter umådelig meget pris på erhvervsministeren og det blå Danmark, og jeg tror, at vi har fælles interesser på det punkt – og tak for, at man laver planer og initiativer og sådan noget for at hjælpe det blå Danmark.
Vi er en stolt søfartsnation.
Det skal vi også være, så vi fortsat også kan bygge vores skibe.
Så hvis vi deler den intention, kan vi jo kigge på, hvad der så ellers er.
Jeg står her med en liste fra Mathis Værft i Nordjylland, og også Danske Maritime har lavet en tilsvarende.
Her kan man se, at der er en lang række ting inden for søværnet, og der er Miljø- og Fødevareministeriet, der har bestilt.
Og man kan se, at det i mange af tilfældene er gået rigtig galt.
Det værste tilfælde er Miljø- og Fødevareministeriet, der bestilte et fiskeriinspektionsskib, der ikke duede.
Det ligger i Spanien.
Der er produktionstab osv. – og som om man ikke lavede fejlen en gang til ved at bestille to brugte katamaraner i England, som ligger i Svendborg Havn og er ubrugelige.
Jeg synes jo, det er ærgerligt, når vi har danske værfter, der kan lave en ordentlig kvalitet til en ordentlig pris.
Derfor forstår jeg jo ikke, at man kan stille de her regler op.
Hvorfor har vi f.eks. sådan en 10-årsregel?
Det må da være noget, erhvervsministeren synes kunne være interessant.
Hvorfor udbyder vi på andre sprog end dansk?
Det gør ingen andre lande.
Og hvorfor kigger vi ikke mere på pris og kvalitet, end vi rent faktisk gør, i det udbudsmateriale, hvis der ikke er nogen, der forhindrer os i det.
Hvorfor gør vi det, vi gør?