Kaare Dybvad Bek (S), 2024-05-28:
Tak for det, formand.
Og tak for debatten her i dag.
Jeg ved, at beslutningsforslaget ikke kunne fremsættes tidligere end den 14. maj i år, hvor asyl- og migrationspagten blev vedtaget i EU.
Med vedtagelsen følger, som hr. Kim Valentin allerede har gjort opmærksom på, en kort og ufravigelig frist på 30 dage til at meddele Kommissionen, om Danmark ønsker at tilslutte sig dele af pagten.
Jeg oversendte det, 6 dage efter det var blevet vedtaget, altså den 20. maj, og som jeg har forstået det, var der den 21. maj møde i udvalget, hvor det også blev drøftet under punktet eventuelt, om man havde yderligere ønsker i forhold til den her proces.
Så må hver enkelt ordfører jo selv forsøge at ihukomme
, om man var til stede ved det udvalgsmøde, eller om man ikke var til stede ved det udvalgsmøde.
Med hensyn til indholdet er det jo asyl- og migrationspagten, der blev vedtaget efter lange og også hårde forhandlinger, og som indeholder en række retsakter på asyl- og migrationsområdet, der overordnet har til formål at reformere og forbedre det europæiske asylsystem.
Der indgår bl.a. en forordning om asylforvaltning og migrationsstyring, også kaldet AMMR-forordningen, ligesom der indgår en forordning om orientering om krisesituationer og force majeure på migrations- og asylområdet, også kaldet kriseforordningen.
Derudover er der en ny Eurodac-forordning.
De dele af AMMR-forordningen, som vedrører beslutningsforslaget, omhandler navnlig de regler og kriterier, der gælder for fastlæggelse af ansvaret for behandlingen af en asylansøgning – det er det, vi i dag kalder for Dublinforordningen.
De dele af kriseforordningen, som vedrører beslutningsforslaget, omhandler regler, der kan bringes i anvendelse i ekstraordinære krisesituationer og i så fald vil medføre ændringer af fristerne i AMMR-forordningen.
Endelig indeholder Eurodac-forordningen ændringer og udvidelser i forhold til den nuværende Eurodac, som er en database med fingeraftryk fra asylansøgere.
Som følge af retsforbeholdet deltog Danmark ikke i vedtagelsen af asyl- og migrationspagten.
Vi er heller ikke bundet eller omfattet af dens anvendelse.
De nævnte dele af AMMR-forordningen og kriseforordningen samt Eurodac-forordningen er imidlertid omfattet af Danmarks parallelaftaler med i EU i forhold til Dublinforordningen og Eurodac.
Det betyder, at Danmark på trods af retsforbeholdet har ret til at være tilsluttet disse på et mellemstatsligt niveau.
Hvis Danmark ønsker at være tilsluttet de nævnte dele af asyl- og migrationspagten, skal Danmark give meddelelse til Kommissionen inden for 30 dage, og når regeringen fremsætter beslutningsforslaget, er det med det formål at opnå Folketingets samtykke til, at regeringen tilslutter sig disse dele.
Det samtykke håber jeg naturligvis at Folketinget vil give, så Danmark fortsat kan være en del af Dublinsamarbejdet.
Jeg tror også, det er vigtigt at sige, at hvis Folketinget ikke giver det samtykke til, at regeringen kan tilslutte sig de her dele, vil det betyde en opsigelse af Danmarks parallelaftale med EU.
Det vil udelukke Danmark fra Dublinsamarbejdet, og det er i regeringens optik en meget stor beslutning, som har store og vidtrækkende konsekvenser for Danmark.
Hvis man skal give et billede af det, vil det jo stille os i en situation, hvor vi ikke kan overføre asylansøgere, som allerede er registreret i et andet EU-land, og det vil reelt give et incitament til, at dem, der har fået afvist deres asylansøgning i alle andre EU-lande, vil kunne prøve en gang mere i Danmark, og vi vil få et enormt stort asylpres.
Jeg vil gerne undskylde over for hr. Steffen Larsen, hvis det her har virket voldsomt,
men jeg vil bare i al fredsommelighed sige, at når man står og påstår Folketingets talerstol, at vi bevidst forsinker den her proces for at undgå, at folk kan læse en sag, der har været taget op mange gange i Europaudvalget her i Folketinget, og som er blevet vedtaget i rådet for omkring et år siden, og når man påstår, at vi har lagt den her proces til rette for at snyde Folketinget eller ikke give Folketinget den rette tid til at behandle det, mener jeg simpelt hen, at det er uvederhæftigt.
Jeg synes ikke, det er fair at stille sig op på Folketingets talerstol og sige det i en situation, hvor vi er underlagt et krav om inden for 30 dage at give et svar, hvor vi har et Folketing, der lukker for lovbehandling i næste uge, og hvor vi har reelt kun har det her lille tidsinterval til at få det vedtaget.
Jeg kan udmærket godt forstå frustrationen over det, men at påstå, at det er overlagt fra vores side, synes jeg simpelt hen er langt ude.
Det ville jeg bare sige til sidst, og så håber jeg, at vi kan vedtage det her, for ellers vil det have meget, meget store konsekvenser for vores lille land.
Tak for ordet.