Preben Bang Henriksen (V), 2017-01-12:
Lovforslaget her er, som andre ordførere har sagt i dag, en blanding af mange forskellige ting, og man kunne godt gå i gang med at gennemgå hver enkelt punkt.
Men jeg kan da tilslutte mig den faktuelle gennemgang, som min kollegaer tidligere har foretaget.
Så derfor vil egentlig forskåne Folketinget for en faktuel og minutiøs gennemgang af de enkelte punkter i forslaget, men derimod holde mig til et par af de mere væsentlige.
Hvad der ikke har været nævnt så meget, men som er nok så væsentligt, er forholdet omkring udeblivelsesdomme i straffesager, altså den situation, at den tiltalte ikke møder op.
Det er en situation, som i praksis plager retterne i større eller mindre omfang forskellige steder, og det har jo altså den betydning, at rigtig mange sager må udsættes, til tiltalte dukker op.
Det betyder, at dommer og sekretær og anklager og offeret, forsvareren og hvem der ellers måtte være involveret spilder deres tid, og fællesbetegnelsen for det hele er, at de spilder deres tid på statens regning.
Så det er en rigtig, rigtig god ide at få lavet om på det her, og den måde, vi laver det om på, er, at sagen nu kan gennemføres til hovedforhandling, på trods af at tiltalte ikke er til stede.
Vi hæver grænsen for anklagemyndighedens påstand fra 3 måneder til 6 måneder, så nu er der altså langt flere sager, der kan komme ind under denne regel, hvorefter de som sagt kan gennemføres i tiltaltes fravær.
Men lad mig lige understrege en ting, og det er, at det jo fortsat er betinget af en sædvanlig bevisførelse.
Altså, dommeren vil da forhåbentlig afhøre vidner og sikre sig, at der er fuldgyldigt bevis for, at tiltalte kan dømmes.
Så det er der ikke nogen ændringer i.
Men sagen behøver altså ikke nødvendigvis blive udsat, fordi den tiltalte ikke er mødt op.
Så vidt det forhold.
Så kan man da i den forbindelse lige sige, at der jo også ændres på reglerne om anke og genoptagelse osv.
Det bliver lidt teknisk, men i substansen bliver det jo altså sådan, at den, som er dømt som udeblevet i sådan en straffesag, ikke kan få en fængselsdom genoptaget, men derimod kan anke den til Landsretten.
Og hvis det alene er en mindre bøde, som ikke kan ankes til Landsretten, så har man mulighed for at få genoptaget sagen, så altså igen to behandlinger.
Forkyndelsen i straffesager sker nu fremover via retten, og det vil frigive en helt masse politiressourcer, og det vil skabe en væsentlig hurtigere gennemgang.
Man skal måske bare også sige, at det er sådan, at Danmark faktisk er det næsthurtigste land i Europa med 47 dage i gennemsnit om at gennemføre en straffesag.
Jeg har ikke nogen ideer om, at vi skal konkurrere videre, vil jeg sige.
Så forkyndelsen bliver altså nemmere og mere effektiv.
Der sker det, at der udsendes en meddelelse til modtagerens e-Boks, og hvis den åbnes, anses den for at være kommet frem.
Åbnes den ikke vil vedkommende blive ringet op af retten, og kan det ikke lade sig gøre, vil der ske forkyndelse på gammeldags facon.
Jeg synes, det er ganske, ganske betryggende.
Et andet forhold, som har påkaldt sig opmærksomhed, ikke mindst blandt mine kolleger blandt forsvarsadvokater, er salæret til forsvarsadvokater.
Det burde måske nok medføre, at jeg stod her og forkastede denne salærnedsættelse, men det gør jeg ikke.
Dem har retterne og landsretspræsidenterne stadig lov til at have hånd- og halsret over.
Men det er som sagt timetaksten, der reguleres med de her 5,8 pct. i nedadgående retning.
For at forudskikke spørgsmålene kan jeg sige, at man ikke kommer til at mangle forsvarsadvokater alligevel.
Det er et eftertragtet job, og når der slås et såkaldt benefice op, er der rigtig, rigtig mange, der søger.
Og jeg tror ikke på, at man får 5,8 pct. mindre retfærdighed af den grund.
Med de ord kan jeg sige, at Venstre støtter lovforslaget i sin helhed.