Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-05-19:
I 2014 vedtog et bredt flertal i Folketinget, og det omfattede bl.a. de nuværende regeringspartier Venstre og Liberal Alliance, at modernisere vores lovgivning om statsborgerskab, sådan at det generelt blev muligt at have et andet statsborgerskab ved siden af det danske.
Og jeg mener virkelig modernisere, for det var at tilpasse loven til den virkelighed, vi lever i, nemlig at der bor mange mennesker i Danmark, som har boet her i årevis, som føler sig danske, som måske er dansk gift og har danske børn, men oprindelig kommer fra et andet land og har det sådan, at de stadig føler tilknytning til det land, som de oprindelig kommer fra.
Det var virkelig et naturligt skridt at tage, for der er som sagt mange mennesker, som bor i Danmark med et andet statsborgerskab, men som har et helt naturligt ønske om at høre til i Danmark og samtidig bevare tilknytningen til deres oprindelige land eller deres forældres gamle land.
Vi hylder jo i Danmark det danske mindretal i Sydslesvig.
Vi har ofte fokus på efterkommere af danske udvandrere til USA eller Argentina, som jo altså bevarer danske traditioner og bånd til Danmark.
På præcis samme måde kan mennesker, som oprindelig kommer fra Rusland, Irak eller Chile, eller hvor det nu kan være fra, og som nu er flyttet til Danmark, have det, nemlig at de føler sig danske, men også føler sig som russere, irakere eller chilenere, eller hvad det nu kan være.
Derudover er der også et lidt praktisk aspekt i det her, nemlig at vi i årene op til lovændringen i 2014 så, hvor utrolig besværligt det var for en masse mennesker at blive løst fra deres gamle statsborgerskab, for så skulle myndighederne i det land, som de oprindelig kom fra, udføre en masse papirarbejde, som det ikke altid var muligt at få disse myndigheder til at udføre.
Det betød jo så, at vi faktisk endte med at give nogle mennesker ret til at have et dobbelt statsborgerskab, fordi de simpelt hen ikke kunne blive løst fra deres gamle statsborgerskab.
Men det var så kun nogle, der ligesom fik den mulighed.
Nu har vi altså lavet en lovgivning, som gælder for alle.
Man må gerne have et dobbelt statsborgerskab.
Det synes jeg er dejligt, og det ved jeg at der er rigtig mange mennesker som også synes.
Da vi vedtog lovforslaget, var det sådan lidt en festdag.
Der var simpelt hen så mange mennesker, som i årevis havde tænkt: Jeg bor i Danmark, og jeg vil så gerne være dansk statsborger, men jeg vil helst ikke give slip på det statsborgerskab, jeg har, i det land, som jeg kommer fra.
Det var en festdag, og vi støtter helhjertet fortsat den lovgivning og stemmer selvfølgelig imod Dansk Folkepartis forslag.
Så vil jeg lige nævne, at Dansk Folkeparti jo har markeret sig meget tydeligt i medierne som tilhængere af et forslag fra Sydslesvigudvalget om, at dansksindede sydslesvigere kan få dansk statsborgerskab på baggrund af deres ophold i Sydslesvig, hvis de opfylder forskellige kriterier, som bl.a. omfatter deres forældres danske oprindelse.
Jeg synes, at det her igen er et eksempel på, at Dansk Folkeparti arbejder i to forskellige retninger.
På den ene side arbejder man for, at mennesker fra det danske mindretal skal have en lettere adgang til at få det danske statsborgerskab – de har i forvejen betydelig lettere adgang til at få dansk statsborgerskab end andre mennesker – og på den anden side siger Dansk Folkeparti nu, at man slet ikke må have dobbelt statsborgerskab.
Men det kan jo være, at Dansk Folkepartis ordfører vil svare på det, når ordføreren kommer op på talerstolen.