Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Sidste gang vi havde debatten om anerkendelse af det armenske folkedrab her i Folketingssalen, lød budskabet fra den nuværende kulturminister, fru Mette Bock, at de partier, der ikke støtter en anerkendelse af det armenske folkedrab, mangler mod.
Det var sågar udtryk for fejhed, at der ikke var flertal.
Jeg synes, de enkelte partier, folketingsmedlemmer og ordførere skal stille sig selv spørgsmålet, om der overhovedet er noget, der er ændret, siden udtalelserne fra fru Mette Bock, altså den nuværende kulturminister, kom tilbage i 2015.
Realiteten er jo, at folkedrabet er bredt anerkendt af alle seriøse historikere uden for Tyrkiet.
Folkedrabet på 1,5 millioner uskyldige armeniere benægtes stadig af den tyrkiske regering, og der er forbud mod at omtale folkedrabet i Tyrkiet.
Omtaler man folkedrabet, risikerer man at blive myrdet som Hrant Dinck, den tyrkisk-armenske redaktør, eller fængslet, som den tyrkisk-armenske parlamentariker Garo Paylan lige nu står over for.
Den tyrkiske regerings benægtelse af folkedrabet er ikke bare en hån mod ofrene og deres efterkommere.
Den her benægtelse fører også til undertrykkelse af den armenske og kristne befolkning i Tyrkiet.
De udsættes for diskrimination.
De hånes, og de lægges for had.
Jeg vil gerne opfordre Folketingets partier, jeg vil gerne opfordre Dansk Folkeparti og resten af Folketingets partier til at overveje, om de armenske kristne endnu en gang skal lades i stikken.
Jeg tror, det vil undre rigtig mange danskere, hvis det virkelig er flertallets holdning.
I regeringsgrundlaget står der, at regeringen vil arbejde for at beskytte de kristne minoriteter i Mellemøsten.
I dag har regeringen og Folketinget en oplagt chance for at støtte den armenske minoritet i Tyrkiet, til at sige fra over for undertrykkelse, til at sige fra over for folkedrab, som desværre er højaktuelt i Mellemøsten, som vi senest så ved IS' angreb på yazidierne i Nordirak.
Folkedrab er et højaktuelt spørgsmål i Mellemøsten, desværre også i dag.
For Enhedslisten og Alternativet er vores holdning helt klar.
Vi ønsker en anerkendelse af det armenske folkedrab.
Historikerne i Danmark er overhovedet ikke uenige.
De anerkender det fuldt ud.
Vi mangler, at politikerne gør det, ligesom Danmark med etableringen af Auschwitzdagen officielt har anerkendt folkedrabet på jøderne og aktivt bekæmper benægtelsen af folkedrabet på jøderne, holocaust.
Det var den daværende VK-regering, der indstiftede den her dag.
Det var en klar politisk beslutning.
Vi ønsker, at den nuværende regering skal træffe en lignende politisk beslutning.
Men jeg kan forstå på udenrigsministeren, at det gør regeringen ikke.
Om det er mangel på mod, om det er fejhed, ved jeg ikke, men jeg vil sige, at jeg vil gå konstruktivt til den her debat.
Vi vil gå konstruktivt til debatten, og vi vil foreslå, at man samler sig om at kritisere den tyrkiske fornægtelse af folkedrabet.
Det er en klar krænkelse af ytringsfriheden, en klar krænkelse af forskningsfriheden og dermed en blokering for en demokratisering af Tyrkiet.
Jeg vil opfordre Folketinget til at række dem en hjælpende hånd.
Derfor foreslår Enhedslisten og Alternativet et kompromisforslag.
Vi foreslår et forslag til vedtagelse, der kritiserer det tyrkiske forbud mod at benævne folkedrabet, men undlader at tage stilling til en officiel dansk anerkendelse.
Det vil sikre, at Folketinget bakker op om ytringsfriheden og går imod benægtelsen.
Jeg vil opfordre resten af Folketingets partier til at støtte det her kompromisforslag.
Jeg vil inderligt opfordre ordførerne til at overveje, om det ikke er med det her kompromisforslag, at vi i dag kan sende et flot signal til resten af verden og til Danmark om, at vi siger fra over for benægtelsen og samler os.
På vegne af Alternativet og Enhedslisten vil jeg fremsætte følgende forslag til vedtagelse:
Forslag til vedtagelse »Folketinget bekræfter sin vedtagelse V 54 af 19. maj 2015 vedrørende de massakrer og tvangsdeportationer, som fandt sted på det ottomanske imperiums territorium i perioden 1915-1923.
Folketinget finder, at den bedste vej til forsoning vil være en åben dialog om historien og konsekvenserne heraf på grundlag af en fri og ucensureret historieforskning, herunder frigivelse af alle officielle dokumenter fra perioden.
Folketinget beklager, at tyrkisk lovgivning forbyder borgere og medier at bruge betegnelsen »folkedrab« om begivenhederne, og finder, at dette udgør en urimelig begrænsning af såvel forskningsfriheden som ytringsfriheden.«
Hvis hr. Søren Espersen var så inderligt imod, havde han nok sagt noget på daværende tidspunkt.
På daværende tidspunkt var Dansk Folkeparti tværtimod aktive for en mere aktiv linje fra dansk side i forhold til anerkendelse af det armenske folkedrab.
Så jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at det jo ikke holder.
Men hvis Dansk Folkepartis folketingsgruppe er helt enige i, at det var et folkedrab, hvorfor så ikke støtte Enhedslistens og Alternativets forslag til vedtagelse, som ikke tager stilling til, om der var et folkedrab, men bare lader være med at sige, at man i hvert fald ikke vil anerkende det som et folkedrab?
Tak for det.
Det forslag til vedtagelse, som hr. Nick Hækkerup lige har læst op, har jo det tilfælles med det forslag, som jeg læste op lige før, at begge forslag kritiserer det tyrkiske forbud mod at benævne folkedrabet.
Jeg synes, det er positivt, at vi har alle partier i Folketinget samlet omkring den her kritik.
Men jeg må ærlig talt sige, at jeg ikke forstår det sidste i det forslag til vedtagelse, som hr. Nick Hækkerup lige har læst op.
Hvis det er sådan, at man ikke politisk må forholde sig til et folkedrab i Danmark, er det så forkert at have en officiel Auschwitzdag indstiftet af den daværende VK-regering?
Det var jo en aktiv politisk beslutning for at bekæmpe benægtelsen af folkedrabet på jøderne.
Var det forkert?