runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2018-02-06:
Tak for det, formand.
Til det, ordføreren siger om, at det ikke er økonomien, det drejer sig om, det er mennesker, vil jeg sige, at det er vi enige om.
Det er også derfor, at det, der er alfa og omega for dem, der er berørt af det, er, at de får en hurtig afklaring – at de ikke skal trækkes igennem det ene efter det andet.
Men jeg har forstået det sådan, at det jo ikke ændrer ved kommunernes brug af ressourceforløb, hvor man kan blive placeret i ressourceforløb i 1, 2, 3, 4, 5 år uden en afklaring.
Det er der jo ikke set på her – det er bare, hvad der er åbenlyst formålsløst.
Det er den præcisering, der bliver lavet her, har jeg forstået.
Og det her skal træde i kraft den 1. januar 2019 eller sådan noget.
Det er vel noget i den stil, det kommer til at dreje sig om.
Vil man nå at kunne få andet med, der også skal træde i kraft den 1. januar 2019, når forligskredsen får hele evalueringen kigget igennem, så man kan nå at få det lavet sådan, at det også kan træde i kraft den 1. januar 2019?
Ja, det er helt fint.
Jeg har også forstået, at det var det, der stod i forslaget til vedtagelse – at det ikke er det, der er problemet.
Jeg skal bare lige spørge ordføreren, om man så også i Radikale er klar til at se på at give rehabiliteringsteamet en mere afgørende indflydelse på de afgørelser.
Det er der, eksperterne sidder.
I dag kan de jo ikke afgøre det i forhold til ressourceforløb eller førtidspension/fleksjob eller sådan noget.
Man skal bare igennem rehabiliteringsteamet, før man kan blive godkendt til ressourceforløb.
Er ordføreren klar til at give rehabiliteringsteamet en mere afgørende indflydelse, sådan at når de leverer noget ind til kommunerne, er det det, de enkelte skal?
Det er det, der mange gange er blevet efterlyst.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-02-06:
Jeg og vi i Radikale er i hvert fald meget klar til at diskutere det.
Det er jo rigtigt, at noget af nøglen til mere meningsfulde forløb og sammenhænge nok også ligger i rehabiliteringsteamet.
Det er rigtigt, at det er der nogle der peger på.
Men der er også andre, der peger på, at det også kan blive for systempræget – at man faktisk har brug for nogle udefra.
Jeg synes, at det fortsat for alle, der er interessenter i det her, peger i lidt forskellige retninger.
Og det er jo nok noget af det, vi vil få tydeligere frem med den grundige evaluering.
Men jeg er mere end klar til at diskutere det.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-02-06:
Af forslaget til vedtagelse fra partierne i forligskredsen fremgår det jo rimelig tydeligt, synes jeg, at der kan ske tilkendelse af førtidspension uden forudgående ressourceforløb ud fra en række kriterier, og at det er en forudsætning for at iværksætte ressourceforløb, at der kan peges på indsatser, hvor der er en realistisk forventning om, at borgeren kan drage nytte af indsatsen.
Det er der, hvor vi får en klarere præcisering, som kommunerne – nogle kommuner – åbenbart havde behov for, og det kommer der en lovændring om.
Det er jo rigtigt, som den tidligere ordfører også påpegede, at vi i Radikale har fremsat en lang række andre forslag til elementer, vi kunne tænke os at se på, hvor vi har en politisk holdning til, at her vil vi også gerne justere nu, hvor vi har fået nogle erfaringer: længden, minimumsgrænser i forhold til fleksjob – den slags ting.
Jeg afventer gerne den her evaluering – den kommer jo nu – og så sætter vi os ned og ser grundigt på det.
Jeg synes også – det er vores erfaringer i forligskredsen – at der faktisk er behov for, også selv om vi har været virkelig utålmodige, og det har vi også i Radikale Venstre, efter at få det her forandret, at man faktisk er nødt til lige at vende alle sten for at lave noget ordentligt, som vi så ikke skal lave om igen lige om lidt.
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Det er vi så også enige om, men nu synes jeg jo bare, at hr. Torsten Gejl må beslutte, hvilket ben han vil stå på, for hvis han på den ene side kritiserer, at man sparer penge ved det her, og på den anden side synes, at det er rigtig godt, at der ikke bliver tildelt lige så mange førtidspensioner, hænger det jo ikke sammen.
Det er jo et spørgsmål om, hvad der driver den her reform.
Var det at spare penge, eller var det ikke at række nogle syge mennesker en hjælpende hånd, så de kunne komme ind på arbejdsmarkedet?
At det så også som virkning har, at man sparer penge, er jo blankt indlysende.
Så hvad er problemet i, at man sparer penge, hr. Torsten Gejl?
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre, om Alternativet ikke også vil reflektere lidt over betydningen over minifleksjob.
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Jeg tror egentlig ikke, at der er så lang afstand mellem hr. Torsten Gejls vurdering af situationen og så min egen, men jeg kunne alligevel godt tænke mig at spørge ind til følgende.
Jeg synes alligevel, at det virker sådan lidt reaktionært, når hr. Torsten Gejl hele tiden taler om førhen, som om at sygdomme er sådan et eller andet stationært – hvis man er syg, er man syg, og så må man hellere se at komme på pension.
Vi har da heldigvis i vores samfund hørt om folk, der bliver helbredt, folk, der får det bedre.
Her kunne jeg godt tænke mig specielt en refleksion over, at man i 2011 tilkendte 17.000 førtidspensioner, altså næsten en tredjedel af en fødselsårgang starter man med at sende over på førtidspension – ikke dem, der lige er født i den samme årgang, men antalsmæssigt.
Hvad tænker Alternativet om det?
Var det så dejligt i gamle dage?
Det synes jeg egentlig ikke.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-02-06:
Jeg synes egentlig, at jeg sagde ret tydeligt, at der indimellem er langt fra lovgivningen til den enkelte borger.
Det er også meget godt, for vi vil gerne have, at administrationen er så tæt på som muligt i forholdet mellem borgere og sagsbehandlere, men det betyder jo, at det ikke er os herinde i Folketinget, der skal lovgive om, hvem der skal have førtidspension.
Det er ikke os, og derfor er mit mål ikke et eller andet antal førtidspensionister.
Det er jo ikke det, der er målet.
Målet er, at folk bliver tilkendt det, de har brug for.
Det, jeg sagde, var, at vi i forligskredsen klart har taget til efterretning, at der skulle have været tilkendt en førtidspension i nogle sager, hvor folk har cyklet rundt i et ressourceforløb.
Det er nogle af de sager, vi har diskuteret her.
Det tror jeg er helt ægte.
Hvor mange af dem der i fremtiden får tilkendt førtidspension, ved jeg ikke.
Til gengæld vil det også komme til at stå tydeligt, at intentionen for os som lovgivere var, at dem, der havde brug for den – og nu præciserer vi det – skal have den, og det ligger helt inden for den økonomiske ramme for de her reformer.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Ordføreren har ikke hørt Alternativet sige, at det var dejligt i gamle dage, hvor 17.000 mennesker kom på førtidspension.
Reformen blev lavet, fordi der var en intention om, at især mange af de unge, der kom på førtidspension, kunne få en ekstra mulighed for at komme ind i arbejdsfællesskabet, og den intention er der jo ikke noget galt i efter min mening.
Problemet er, at man har lavet nåleøjet så lille, at reformen har fået en gigantisk slagside.
Det er ikke godt nok.
Vi skal lave det bedre.
Så intentionen er jeg ikke umiddelbart superkritisk over for, men måden, det er blevet gjort på, har ødelagt tusinder af menneskers liv, og det er jo det, vi skal have rettet op på.
Det er derfor, vi står her.
Spørgsmålet er, om man har sparet for mange penge; spørgsmålet er, om man har gjort nåleøjet for lille; spørgsmålet er, om man har skabt en situation, som tvinger ufattelig mange tusinde udsatte danskere til nærmest at ophobe sig eller blive parkeret i udsigtsløse ressourceforløb med evindelige arbejdsprøvninger, som ofte bringe dem længere væk fra det, som egentlig var meningen, nemlig at de skulle blive raske.
Ofte starter det med fysiske problemer, der har bragt dem i den situation, men folk oplever en meningsløshed og en umyndiggørelse, der lige så stille også skaber sociale problemer og mentale problemer hos dem.
Så, kære ordfører, der er blevet sparet for meget her, og jeg er bange for, at forligskredsen er nødt til at gribe i lommen for at få det fikset.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Tak, og tak for ordførertalen.
Jeg har sådan set bemærket, at netop den radikale ordfører tidligere i forløbet end de fleste andre ordførere fra forligspartierne har været ude at erkende, at det var nødvendigt at ændre lovgivningen.
Jeg kan også huske, at man har været ude med mere vidtgående forslag end dem, jeg kan høre der er kommet ud af det her.
Det kan vi tage senere.
Det, jeg vil spørge om, er noget andet.
Jeg hører ordføreren sige, at det, man har konstateret i forligskredsen, er, at der alt i alt er blevet tilkendt færre førtidspensioner, end hvad der lå som forudsætning for reformen.
Det var det, jeg hørte ordføreren sige.
Hvis jeg hørte rigtigt, kan ordføreren så sige noget om, i hvilken størrelsesorden det er, og hvordan det så ser ud med økonomien, og hvad der er ambitionen?
Er det, at man bare skal op på det antal, som var forudsat, sådan at man stadig væk sparer 1,9 mia. kr. om året i 2020?
Er det det, der er de økonomiske ambitioner med den ændring, man nu vil lægge frem?
Bent Bøgsted (DF), 2018-02-06:
Jeg tror egentlig, jeg godt kan sige, at det nok ikke bliver de sygdomsramte; dem, der skal slæbes igennem ressourceforløb; dem, der får gavn af de præciseringer – nu ved vi ikke, hvor stor gavn det bliver – der vil klage, hvis der ikke bliver så lang høringsfrist.
Det tror jeg ikke.
De vil være glade for, hvis der bliver sat noget i værk, så de kan få en hurtig afklaring.
Mit næste spørgsmål er: Hvornår ser man så på indholdet i ressourceforløb?
Der er det her med, at man kan blive tilkendt ressourceforløb, og så går der måske over 1½ år, hvor der overhovedet ikke sker noget.
Det er jo ikke rimeligt over for den sygdomsramte.
Er ministeren også klar til at ændre på det og stramme op og sige, at når man får tilkendt et ressourceforløb, skal der altså ske en indsats; der skal være en hurtig afklaring, så man slipper for de lange forløb?
Så skal jeg også lige høre, om ministeren også er klar til at se på at give rehabiliteringsteamet noget mere indflydelse, noget mere afgørende indflydelse på, om man skal have ressourceforløb, førtidspension eller fleksjob, så det ikke bare er sådan, at de kan indstille til en afklaring.
De har ikke rigtig nogen afgørende indflydelse i dag.
Men er ministeren klar til at se på at give rehabiliteringsteamet, hvor eksperterne sidder, noget mere indflydelse?
Troels Lund Poulsen (V), 2018-02-06:
Tak for det.
Jeg er meget optaget af, at vi i den evaluering, som starter op i slutningen af februar/starten af marts, selvfølgelig også ser på hele spørgsmålet om ressourceforløb.
Det var også noget af det, der kom op på den konference, der blev holdt i sidste uge – nogle, der venter i meget lang tid, inden der bliver sat noget i værk.
Det bliver vi da nødt til at forholde os til, og jeg kan love, at det kommer til at blive en stor diskussion.
Vil jeg også være villig til at diskutere, hvordan rehabiliteringsteamenes rolle er, om man skal se på, hvordan de virker, og om der er ting, der kan forbedres?
Ja, det vil jeg bestemt også.
Jeg har ingen hellige køer i det arbejde, vi nu starter på.
Når vi ser på den store evaluering, diskuterer vi det hele åbent, og så må vi jo prøve at forholde os til, både hvad det var, vi besluttede, men også hvordan tingene har fungeret.
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Nu har jeg igen den her oplevelse af, at det at diskutere med hr. Finn Sørensen er ligesom at forsøge at holde fast på en håndfuld sand; det forsvinder alle vegne hen.
Nu kan jeg høre på hr. Finn Sørensen, at nu var det åbenbart loven, der var rigtig fin og rigtig god.
Men det var den jo ikke.
Det kan jo ikke nytte noget, at hr. Finn Sørensen først kritiserer loven sønder og sammen og siger, at den ikke duer, og når vi så går ind og ændrer den, er argumentet fra hr. Finn Sørensen, at loven egentlig var god nok.
Men det var den jo ikke.
Vi kan konstatere, at den ikke var god nok.
Vi kan bare konstatere, uanset hvilke intentioner vi havde med loven, at den er blevet håndteret og administreret meget forskelligt.
Det har vi tidligere troet at vi kunne håndtere gennem samråd med ministeren, der har sendt breve ud.
Vi har haft rejsehold ude, og vi har lavet en orienteringsskrivelse.
Men det er jo tydeligt, at kommunerne handler forskelligt, og derfor bliver vi nødt til at præcisere det i loven.
Men det er jo ikke noget, der er opfundet af Enhedslisten.
Alle vi andre har jo også været opmærksomme på, at det var der, vi kunne ende.
Det er så der, vi er i dag.
Troels Lund Poulsen (V), 2018-02-06:
Det lægger jeg ikke op til at skulle lave en fundamental ændring af.
Men vi må jo se på den evaluering, som kommer, og det er klart, at hvis der er nogen, der påpeger den her problemstilling, ser vi selvfølgelig også på det.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Ministeren kan også være helt sikker på, at hvis det betyder bare den mindste lillebitte forbedring af borgernes retssikkerhed på det her område, vil vi selvfølgelig støtte det.
Det er uden for diskussion.
Mit spørgsmål er et, jeg også har stillet til ordførere, og jeg synes, jeg får lidt forskellige variationer over det samme tema.
Det handler selvfølgelig om økonomien i den her reform, også i det, man laver nu.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er det rigtigt, som nogle ordførere har givet mig indtryk af, at der faktisk er sparet for meget på førtidspensionsdelen, forstået på den måde, at der er tilkendt færre førtidspensioner, end der lå i forudsætningerne for reformen?
Troels Lund Poulsen (V), 2018-02-06:
Tak for det.
For måske at starte med det sidste først kan jeg sige, er det nok er lige voldsomt og kreativt nok, at jeg skal stå og give karakterer til forskellige ordførere og ordførertaler.
Der var jo en fin diskussion mellem den radikale ordfører og hr. Finn Sørensen, og jeg synes altså, at der for en gangs skyld er noget galt med hr. Finn Sørensens ører.
Jeg synes, den radikale ordfører var meget omhyggelig med at prøve at forklare, hvordan Det Radikale Venstre stod i den sag.
Men nu er jeg jo ikke talsmand for Det Radikale Venstre – endnu, og jeg planlægger heller ikke at blive det.
Altså, jeg kan sige, at min opfattelse er klar, og den er, at der er behov for, at vi indskrænker det fortolkningsrum, som har været.
Det er det, som jeg har redegjort for her i dag, og som hr. Finn Sørensen jo også har siddet og efterlyst under flere samråd.
Så hr. Finn Sørensen burde om nogen i dag tage hatten af for forligskredsen, for det her er noget, der går i den retning, som hr. Finn Sørensen har argumenteret for.
I forhold til den aftale og det forlig, der blev lavet i tidernes morgen, og økonomien bag det kan jeg sige, at det, der ligger til grund for min politiske holdning, er, at det her jo handler om, hvordan vi sikrer, at flest mulige mennesker er en del af det arbejdende fællesskab.
Sådan er det.
Jeg synes, at det synspunkt, hr. Finn Sørensen har, er at opgive mennesker, og det synes jeg ikke man kan være bekendt.
Bent Bøgsted (DF), 2018-02-06:
Det er meget godt.
Jeg skal lige høre, om ministeren også i den forbindelse er klar til at se på det her modregningssystem, der er i ressourceforløbsydelsen.
På sygedagpengeområdet i jobafklaringsforløb får man, hvis man kommer i ressourceforløb, ydelsen uafhængigt af ægtefælleindkomst.
Hvis man tegner en forsikring på arbejdsmarkedet og kommer i ressourceforløb, bliver det hele modregnet i ressourceforløbsydelsen.
Er man også klar til at se på det samspil, der er der?
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Jeg forstår simpelt hen ikke det, ordføreren siger.
Det har jo hele tiden været både det erklærede formål og lovens tekst, at formålet med ressourceforløb, minifleksjob og praktikker er at udvikle borgerens arbejdsevne, og at det kun er, når det er helt åbenbart formålsløst og det er dokumenteret, at arbejdsevnen ikke kan udvikles, at man må tilkende førtidspension.
Det er jo det, der hele tiden har stået i loven.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Jeg vil gerne høre fra SF: Hvis det f.eks. viser sig, at der er et finansieringsbehov, der ikke kan dækkes, altså at der er brug for nogle penge, som man ikke kan finde, og der derfor ikke kommer de justeringer af den her reform, som virkelig er nødvendige for at få de udsatte ud af klemmen.
Eller hvis det viser sig, at man laver en ansvarsfraskrivelse, der er så stor, at man sender det her videre til den næste regering.
Vil SF så garantere at kæmpe imod det ved at gå ud af det forlig og opsige det frem mod et valg?
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Altså, der er ikke i det her forlig lagt flere penge ind.
Det er nok ikke nogen hemmelighed, at SF synes, der skal lægges nogle penge ind, men det er der ikke i den her aftale.
Så det ligger der ikke i det.
Nu har hr. Torsten Gejl ikke lige mulighed for at gøre det i dag, men det står enhver frit for at påvise her, om bare et eneste sygt menneske i Danmark får det bedre, ved at SF træder ud af forligskredsen.
Er der et eneste sygt mennesker, der får det bedre af det?
Næh, og jeg tror faktisk, vi kan gøre en forskel ved at være med i forliget, og det opfatter jeg som vores forpligtelse.
Altså, præcis hvornår det er planen at loven skal træde i kraft, tror jeg faktisk ikke er aftalt endnu.
Det, der er ideen i, at vi fremlægger det i dag, er, at vi kan nå at få det vedtaget i den her folketingssamling, og så skal det jo nok træde i kraft efter sommerferien, går jeg ud fra.
Men ideen i det her er, at det bliver vedtaget i den her folketingssamling, og så går vi i gang med den store evaluering, der så forhåbentlig kan blive vedtaget i den næste folketingssamling.
Men der står udtrykkeligt, at vi ændrer i tre paragraffer.
Det bliver ændret i loven – der bliver ændret i tre paragraffer.
Og ændringerne skal tydeliggøre, at kommunerne i hver enkelt sag skal vurdere det, og i givet fald hvilke instanser der er relevante at afprøve i forhold til udvikling af borgerens arbejdsevne, og at krav om dokumentation ikke indebærer, at kommunen skal have afprøvet alle instanser, herunder ressourceforløb, i praksis.
Der bliver ændret i tre paragraffer i loven.
Bent Bøgsted (DF), 2018-02-06:
Jo, jo, det har jeg forstået, men spørgsmålet er jo, om alle de andre gode ting, som hr. Karsten Hønge står og remser op, og som hr. Karsten Hønge ønsker skal ændres i loven, er blevet taget op i denne forbindelse, eller om det skal vente til senere, når I skal i gang med resten, eller om I bare koncentrerer jer om lige nøjagtig de her præciseringer i denne ombæring, så alt, hvad hr. Karsten Hønge har stået og nævnt her, ikke lige er kommet med i denne omgang, eller at man ikke vil snakke om det
For det er jo oplagt, at man, når man sidder i forligskredsen og forhandler – det ville jeg da i hvert fald gøre, hvis det var mig – så tager det op, som man gerne vil have gennemført.
Det er bare for at høre, om der er optræk til, at noget af det, som hr. Karsten Hønge har af ønsker, måske kommer med.
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Altså, det, vi er enige om i dag, er det, vi har lagt frem – resten må komme i næste runde.
Og jeg har ikke fået nogen garantier eller lovninger på noget som helst.
Men lige så vel som vi kunne komme igennem med forbedringer på de områder, der bliver talt om her i dag, så har jeg stærke forhåbninger om, at vi også kan komme igennem med gode ændringer, når der bliver sat gang i den store evaluering.
Vi har simpelt hen holdt det adskilt – det er sådan set svaret.
Det, vi har koncentreret os om nu, er det, vi har opfattet som det mest presserende, det mest akutte, det, vi ikke kunne leve længere med ikke at få gjort, nemlig at få præciseret, hvornår man skal i ressourceforløb, og få sat nogle hegn op omkring borgerne.
De andre ting, som jeg var inde på, bliver en del af det, vi ser på i næste runde.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Jeg tror sådan set, at SF har kæmpet ved forhandlingsbordet.
Så er det sagt, hvis ordføreren skulle være i tvivl om, at jeg har den opfattelse.
Ordføreren sagde, at man med de lovændringer, som man nu vil lægge frem, stiller den syge borger stærkere over for kommunen.
Så er det bare, jeg spørger: Hvilke konkrete rettigheder får den syge borger, som vedkommende ikke har i dag med den gældende lovgivning?
Karsten Hønge (SF), 2018-02-06:
Det, vi får gjort, er, at vi får lavet en mere ensartet behandling i kommunerne.
Som det er i dag, er det det store landslotteri – kan vi kalde det – hvor lotteriet går ud på, hvilket postnummer man bor under, for det er det, der er afgørende for, hvordan man bliver behandlet i det her kommunale system.
Der er i den grad brug for, at vi får en mere ensartet behandling.
Nogle kommuner mener, at de skal sende borgerne i arbejdsprøvning og ressourceforløb for at få afklaret, hvad borgerne ikke kan, men det er slut nu.
Man sender folk i ressourceforløb for at finde ud af, hvor de kan udvikle en arbejdsevne.
Så vi flytter – hvad skal man sige – beviset for, hvorfor folk sættes i gang: Er det for at finde ud af, hvilke begrænsninger du har, eller er det for at finde ud af, hvor der kan udvikles en arbejdsevne?
Det synes jeg er at give borgerne en rettighed, frem for at systemet skal afprøve, teste og eksaminere borgerne.
Altså, vi synes, som jeg også sagde i min ordførertale, at det her forløb har taget alt for lang tid.
Jeg synes jo, at vi skulle vende formuleringerne om.
I stedet for at sige, at noget er udsigtsløst, skal vi vende det om til at det er noget, der giver borgerne rettigheder ved at sige, at man kun iværksætter ressourceforløb eller arbejdsprøvninger, når det er realistisk og konkret og med klare mål.
som, borgeren kan udvikle sig hen imod.
Jeg tror, man skal lave de positive formuleringer på borgernes vegne i stedet for, og at man skal gøre det allerede i formuleringerne i stedet for at lægge begrænsninger ind.
Men nu er det engang det, vi har, og så er det jo sådan, at der er en række gode ting ved reformen.
Der er ting, der ikke fungerer, og dem har jeg holdt mange taler om, men der er også ting, der fungerer.
Jeg synes f.eks. at det, at så mange er kommet på fleksjob er en succes, og jeg synes ikke, det var en succes, dengang man på et år sendte 17.000 mennesker på førtidspension.
Så det er hele tiden en balance, i forhold til hvornår man synes, at forliget er bedre end det, der var før.
Så vi fik bekræftet, at Enhedslisten mener, at det er et godt og rigt samfund, der efterlader en tredjedel af en fødselsårgang på offentlig forsørgelse i stedet for at række dem en hånd, så de kan komme ind på arbejdsmarkedet.
Det bringer mig til det næste spørgsmål: Hvad mener hr. Finn Sørensen egentlig om den vækst, der har været i forhold til fleksjob – er det godt, eller er det skidt?
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Jeg synes ikke rigtig, at ordføreren hørte efter, for allerede dengang, og man kan jo spole tilbage og kigge på lovbehandlingen, gjorde Enhedslisten opmærksom på, at der var masser af redskaber, man kunne bruge for at hjælpe folk ind på arbejdsmarkedet.
Og det vil de fleste gerne; det ville de dengang, og det vil de i dag.
I forhold til væksten i antallet af fleksjob har ministeriet jo selv udsendt nogle plancher, der peger lidt på, hvad problemet måske er i den nye ordning med minifleksjob – og det kan jeg så ikke få lov til at svare på, men det er der forhåbentlig en anden, der spørger om, så jeg kan få lov til at slutte sætningen.
Leif Lahn Jensen (S), 2018-02-06:
Nu er det jo sådan, at forligskredsen og Socialdemokratiet synes, det er rigtig dejligt og en stor win-win-situation for den enkelte og for hele samfundet, når den enkelte går fra passiv forsørgelse til at være i arbejde.
Jeg er nødt til lige at forstå, hvordan Enhedslisten og hr. Finn Sørensen ser på det.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Som jeg sagde, allerede dengang vi behandlede loven, fandtes der allerede i den gældende lovgivning redskaber, som kunne hjælpe folk ind på arbejdsmarkedet.
Dem ville man bare ikke benytte sig af, fordi de åbenbart var for dyre, fordi der skulle spares.
Dengang blev der ikke lagt skjul på, at det her var en spareøvelse.
Og så har jeg det altså sådan, at hvis folk ikke kan forsørge sig selv gennem et arbejde, skal de have et ordentligt forsørgelsesgrundlag, og jeg betragter ikke en ressourceforløbsydelse, som er på kontanthjælpsniveau, som et ordentligt forsørgelsesgrundlag.