runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2018-04-10:
Tak for det, formand.
Forslagsstillerne, Dansk Folkeparti, vil med forslaget pålægge regeringen at fremsætte forslag om at nedlægge Statens Kunstfond og i stedet oprette seks regionale kunstfonde.
Jeg må sige, at det for Socialdemokratiet er vigtigt, at vi hele tiden gør os overvejelser om, hvordan vi sikrer og understøtter danskernes adgang til kunst og kultur, gerne af allerhøjeste kvalitet, uanset hvor man bor.
I den sammenhæng spiller Statens Kunstfond en vigtig rolle for indsatsen for at fremme kunst og kultur i hele Danmark.
Kunstfondens tildelinger beror på faglige vurderinger, og derved er der fokus på den kunstneriske kvalitet.
I 2013 gennemførte den daværende regering med bred opbakning en reform af Statens Kunstfond, og der var sigtet at skabe en højere grad af gennemsigtighed i støttesystemerne.
Det skaber ikke overskuelighed og gennemsigtighed, og det skaber yderligere bureaukratisering.
I samme boldgade som ministeren nu har beskrevet det, vil jeg sige, at det er en vanskeligt farbar vej at begive sig ud på at bruge pengene på øget bureaukratisering og mindre gennemsigtighed.
Så af de grunde kan vi ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Det betyder imidlertid ikke, at vi ikke er åbne over for at diskutere, hvordan vi i højere grad sikrer, at hele landet får, om jeg så må sige, andel i den kage, der gerne må blive større, kunne jeg høre.
Jeg kiggede udpegningerne til Statens Kunstfond igennem, som fandt sted her for ikke så farlig længe siden, og jeg må sige, at hvis jeg kigger på, hvor repræsentanterne kommer fra, så er der en foruroligende grad af enshed i det.
Jeg synes ikke, der er en særlig stor geografisk spredning blandt dem, man udpeger dertil.
Den diskussion vil jeg gerne deltage i.
Det er heller ikke synderlig præcist beskrevet, hvordan man ønsker at få den regionale indflydelse med, og det forekommer lidt underligt på et tidspunkt, hvor det ser ud til, at der ligger et forslag om, at en anden regional størrelse, nemlig den regionale erhvervsservice, åbenbart skal lægges ind under staten.
Så det er altså en diskussion, som er – skal vi sige –
modsatrettet det, som Dansk Folkeparti i det her stykke lægger op til.
Så vi synes, det er på et noget ufuldstændigt grundlag, beslutningsforslaget bliver præsenteret, og vi bryder os ikke om at skabe yderligere bureaukrati og mangel på gennemsigtighed.
Så derfor afviser vi forslaget.
Mette Bock (LA), 2018-04-10:
Det er jeg fuldstændig enig i, men vi må jo med hensyn til de regionale filmfonde konstatere, at det, fordi de er placeret regionalt, faktisk er lykkedes at rejse midler, som næppe ellers ville være blevet rejst, og det er lykkedes at engagere lokalsamfund, virksomheder, uddannelsesinstitutioner osv. på en ny måde, som jeg synes er spændende, og som jeg synes går nye veje.
Men selv om vi har gjort os gode erfaringer der, betyder det jo ikke, at vi skal nedlægge DFI.
Det handler om at få kagen til at blive større.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Hvad angår spørgsmålet om forligskredsen, vil jeg bare komme med en opfordring til, at kulturministeren vælger at indkalde bredt, hvis der skal laves nye aftaler om vores danske kunststøtte.
Til det sidste, ministeren er inde på, vil jeg sige: Ja, selvfølgelig skal det ud i hele landet, men fokus må også være på, hvordan vi får kunsten ud i hele landet, og ikke kun, hvor vi tager beslutninger om den.
Det handler om at få kunsten i centrum, hvordan vi får den ud til borgerne, hvordan vi sørger for, at der er et levende kunstliv i hele Danmark, og hvordan der kan være kunstnere, der arbejder.
Det er bare vigtigt at have det perspektiv, at det ikke handler om, hvor beslutningen træffes, men hvor kunsten eksisterer i landet.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
I et lille land som Danmark kan det være svært at komme indspistheden helt til livs, især i små miljøer.
Ordføreren efterspørger ligesom Enhedslisten dokumentation.
Nu vil jeg lige henvise til P 1 Eftermiddag den 17. marts 2017.
Der fremgår det bl.a.: »Ved ansøgninger, hvor ingen af medlemmerne har erklæret sig inhabile, modtog 35 procent af de ansøgende projekter støtte. Men tallet var oppe på 52 procent for projekter, hvor et eller flere af udvalgets medlemmer erklærede sig inhabile og gik uden for døren.
Desuden viser gennemgangen også, at de projekter, hvor ingen medlemmer erklærede sig inhabile, fik 61 procent af det ansøgte beløb, mens det var oppe på 85 procent, når nogen i udvalget var inhabile.«
Giver det ordføreren anledning til at sige, at det her i hvert fald er en form for dokumentation for, at der er en vis indspisthed i Kunstfonden, og at vi derfor bliver nødt til at forholde os til det politisk?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Den der selvros står for spørgerens egen regning til glæde for sig selv.
Nej, jeg kan ikke stå her og støtte, at vi smadrer en unik størrelse, som vi tværtimod burde se på hvordan vi kan forbedre.
Det er derfor, vi har foreslået, at man skal se mere på, hvordan man kan lægge flere penge ind i Statens Kunstfond, for det er faktisk der, vi får kunst ud i hele Danmark.
Det er en helt unik størrelse, vi har skabt i Danmark, så lad os dog udvikle den i stedet for at afvikle den.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Kunstfonden skal ikke tage stilling til ligestilling.
Det er bare for lige at gøre opmærksom på det.
Men ordføreren indrømmer jo, at det nytter at ændre på tingene.
Ordføreren indrømmer, at det nytter, når man kritiserer, som Dansk Folkeparti har gjort.
Så burde ordføreren ikke i denne omgang lytte til Dansk Folkeparti?
Vi plejer at have fingeren på pulsen, og det, vi foreslår, er gennemarbejdet, det er ofte visionært, og det støder tit imod reaktionære, konservative kræfter i Folketinget, så burde Alternativet ikke være alternative og så omfavne det her?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Det sidste kan jeg ikke give spørgeren ret i.
Men jo, det er, fordi man i rammerne for Statens Kunstfond skulle tage stilling til spredning, ligesom man skal tage stilling til ligestilling og forskellige andre ting i den lovgivning.
Og det er jo netop rammerne, vi er inde at lave, og vi er ikke inde at lave sådan en detailplanlægning eller en fuldstændig demontering, som man ønsker med det her beslutningsforslag.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Det er meget svært at forstå, hvordan dette forslag om regionalisering kan føre til en konklusion om, at man vil komme endnu tættere på dem, der skal have.
Tværtimod – altså, hovedparten af kunstnerne bor i København, og størstedelen af dem, der sidder i udvalgene for Statens Kunstfond, er kunstnere, og mange af dem bor også i hovedstaden.
Så ved at regionalisere det får vi jo skabt mangfoldighed, og vi får også skabt afstand til miljøet i København, og så vil vi samtidig også sørge for, at der bliver en mere blandet sammensætning af udvalgene.
Er det, vi foreslår, dog ikke en god idé, der er til gavn for Danmark og til gavn for kunststøttesystemet?
Er det ikke sandt, at den øgede geografiske spredning af kunststøtten er sket efter den nye lov om Statens Kunstfond, hvor Kunstrådet og Kunstfonden blev slået sammen til en og vi fik indskrevet nogle geografiske kriterier, bl.a. efter krav fra Dansk Folkeparti, og skyldes det ikke især Dansk Folkepartis vedvarende kritik af københavneriet og indspistheden i Kunstfonden, og at de to ting tilsammen og sammen med en ny formand under ledelse af Gitte Ørskou har bevirket, at man i højere grad i de seneste 4 år er begyndt også at tage hensyn til, at kunststøtten skal tilgodese hele Danmark?
Er det ikke sandheden, og viser det så ikke, at det for det første er godt at kritisere, at det for det andet er godt at ændre på tingenes tilstand, og at Dansk Folkeparti for det tredje faktisk er et glimrende indspark i hele den debat, sådan som vi har det i dag?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Jeg må bare sige, at jeg står helt undrende tilbage, når jeg ser på det her forslag – at det ikke tager udgangspunkt i, hvordan det er, vi får kunst i hele Danmark, hvordan det er, vi skaber mulighederne for kunst i hele Danmark.
For når man ser på Statens Kunstfonds tildelinger, kan man jo se meget tydeligt i tallene, at bor man i Region Nordjylland, har man meget større chance for at få sin ansøgning imødekommet, end hvis man bor i hovedstadsområdet.
Og det er jo netop, fordi Statens Kunstfonds udvalgsmedlemmer tager det opdrag, der handler om, hvordan det er, vi får kunsten ud i hele Danmark, så alvorligt.
Jeg tror ikke på, at vi får mere kunst ved at skære i Statens Kunstfond, som man har valgt at gøre.
Og jeg tror slet ikke på, at vi får mere kunst i hele Danmark ved at lave så fragmenteret en indsats, som det her vil blive – langtfra.
For der sker faktisk det arbejde i de her udvalg, som er meget åbne om, hvad de laver, hvis man tager fat i dem for at høre, hvordan de tænker, hvordan de arbejder, at de, når de sidder og skal give uddelinger, også prøver at tænke samlede strategier for: Hvordan er det, vi kommer rundt over det hele?
Hvordan er det også, vi laver nogle samlede projekter, som vil være til glæde for rigtig mange, og som skaber en kunstnerisk værdi for vores samfund?
Det er det, jeg synes burde være formålet, men det er så beskyldningen om ufolkelighed og indspisthed.
Det synes jeg bare er synd.
Jeg synes, det er synd, at man vil ødelægge en institution, som faktisk er kendt rigtig mange steder, fordi den er unikt konstrueret, netop på den måde, at det er kunstnere, der sidder og uddeler til kunstnere.
Det er fagligheden, der er i højsædet – ikke politikere, ikke embedsmænd, men fagligheden.
Så Alternativet støtter ikke Dansk Folkepartis forslag.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-10:
Jeg udtalte rent faktisk, at jeg da meget håber, at der er meget forberedelse, og at det er et ret langt møde, man holder for at nå frem til det her.
For jeg konstaterer bare, at når jeg kigger i tabellen, er det præcis de tal, jeg har nævnt, der er en del af virkelighedens verden.
Og det er i mine øjne et højt honorar at få for et møde, hvis ikke der er meget forarbejde, meget grundlag, vil jeg bare sige.
Det var kun det, jeg ønskede at nævne.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Nu var hr. Leif Mikkelsen inde på, hvad udvalgsmedlemmerne ligesom får i honorar, og hvor mange penge der bliver brugt på det.
Så det er egentlig bare en opfordring til, at hr. Leif Mikkelsen ser på antallet af ansøgninger og eventuelt prøver at tage et møde med nogle af de her udvalgsmedlemmer og se på, hvilke ansøgninger de går igennem, og hvor meget materiale de skal tage stilling til for at kunne sidde til et meget kort møde og tage stilling til det her.
Jeg kan fortælle, at jeg har taget kontakt til de her udvalgsmedlemmer og til bestyrelsesmedlemmer for at finde ud af, hvordan og hvorledes arbejdet hænger sammen.
Og det er en fantastisk opgave, der bliver løst af nogle udøvende og skabende kunstnere til glæde for hele Danmark.
Så det er egentlig mest en opfordring til ordføreren.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-10:
Ja, og så vil vi selvfølgelig snakke lidt med ministeren om det.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Hr. Leif Mikkelsen er ved at udvikle sig til at være en mester i ja-agtige afvisninger af beslutningsforslag, og det her er ikke så meget et spørgsmål, men mere en kommentar: Jeg vil bare takke hr. Leif Mikkelsen, ligesom jeg selvfølgelig også vil takke Venstres ordfører, fru Britt Bager, for tilsagnet om, at der skal ske noget, at vi skal kigge på det, men at man selvfølgelig ikke kan tage stilling til det, når regeringen har afvist det.
Jeg glæder mig til drøftelserne i efteråret.
Jeg håber også, at ministeren lytter til sine to ordførere, som meget klart har sagt, at vi bliver nødt til at gøre noget.
Så det er bare en tak til begge ordførere.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-10:
Tak for det, formand.
Det er jo sådan med beslutningsforslag, at der ligesom er to muligheder.
Enten kan man finde et flertal og så få det vedtaget, eller også kan man påvirke og vende stemningen eller få gjort opmærksom på et problem, som der måske så alligevel findes udvej for.
For i Liberal Alliance har vi også sådan kigget på de politikområder, vi synes der trænger til et eftersyn eller en justering, eller hvad det nu kunne være.
Derfor vil jeg bare lidt støtte Dansk Folkeparti i, at det jo ikke er sikkert, at det bliver dyrere med den øvelse, man foreslår her, for det system, vi har i dag, må vi bare erkende er dyrt.
Man fordeler over 0,5 mia. kr., man har udgifter på 8,5 mio. kr. til honorarer, og går man ind og kigger i tabellen, kan man faktisk se, at der er bestyrelseshonorarer i den her række af udvalg i Kunstfonden, der er helt oppe på mellem 20.000 kr. og 30.000 kr. pr. møde pr. medlem.
Jeg håber da, at de virkelig har meget forberedelse, og at det er heldagsmøder og den slags ting.
Så der er for mig at se et stort forbrug på det her område, og det ser man bare ved at kigge på omkostningerne på skemaet.
Derfor kan det sagtens være, at man kan lave ændringer, uden at det nødvendigvis behøver at blive dyrere.
Jeg synes ikke, man bare kan sige, at det er helt sikkert, at det både bliver bureaukratisk og dyrere.
Men nu har jeg bare nævnt, hvordan jeg ser muligheden for at få det her kigget efter i sømmene og få foretaget justeringer.
Om det så skal være en regionalisering, har vi overhovedet ikke forholdt os til på nuværende tidspunkt, og derfor kan jeg heller ikke give noget tilsagn om det.
Det ville nok også virke lidt overraskende, hvis jeg stod her og gav tilsagn om, at vi tilsluttede os beslutningsforslaget, i kølvandet på den tale, ministeren har holdt; det ville nok skabe en anelse opmærksomhed.
Så det skal jeg undlade at gøre og dermed sige, at jeg synes, det er rigtig godt, at der kastes lys på den her problemstilling, og at vi så får set på det, ja, faktisk på rækken af forslag, som hr. Alex Ahrendtsen står i spidsen for i dag, og som jeg næsten vil tro vi får samme melding om, altså at det skal der ses på.
Derfor er det rigtig fint, at der kastes lys på det.
Så med de to muligheder, der ligger i beslutningsforslaget, er det altså inden for rækkevidde at få kastet opmærksomheden på det, så det ikke vedtages, så vidt jeg kan se.
Søren Søndergaard (EL), 2018-04-10:
Nej, det er overhovedet ikke til gavn for noget som helst andet end for de der mange mennesker, som nu skal sidde og have et eller andet vederlag eller skal sidde til nogle møder og transporteres frem og tilbage og få deres taxaregninger betalt, og for dem, der skal udleje lokaler til de her formål.
De er de eneste, det er til gavn for.
Det har ikke noget som helst at gøre med reel regionalisering.
Altså, vi kan da sagtens diskutere, om ikke Statens Kunstfond skal flytte til Aarhus eller til Aalborg eller et andet sted – det har jeg da ikke noget problem med, så det har ikke noget med det at gøre – men hvis der skulle være en idé i regionaliseringen, skulle det jo netop være, at man behandlede ansøgninger fra kunstnere inden for det lokale område, i den region, hvor man var.
Hvis ikke det er meningen, er der slet ikke nogen idé i det her forslag.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-10:
Dette er jo et i rækken af forslag, og der peges her på at ændre støtten, så den ikke går til kunstnerne, men til institutionerne.
Det er faktisk svært bare at sige, hvad det vil betyde ude i den virkelige verden, og hvad det vil flytte.
Man kan i hvert fald sige en ting, der er et klart signal om her, og det er, at der vil blive nogle derude, der skal tage ansvar for en medfinansiering.
Det vil alt andet lige sige, at det må skaffe flere midler i systemet, end der er i dag.
Det er værd at afsøge i en samtale, som ministeren allerede har signaleret skal finde sted til efteråret.
Derfor har jeg egentlig ikke så meget andet at føje til, end at det er rimeligt, når nu vi er i gang med det her gennemsyn – kan man sige – at vi så tager det hele med og også det her og vurderer: Får vi mere ud af pengene, og kunne der komme flere penge i systemet?
Er der en bedre vej, eller kunne det være en kombination af de her ting?
Det bør måske ikke alt sammen være personlige legater.
Så den del af det støtter vi.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Det gør vi af to årsager.
Jeg er fuldt ud klar over succesen i huskunstnerordningen, og jeg har endda flere steder i forbindelse med nogle debatter skrevet om et forslag om, hvordan man kunne udvide den, så flere andre også kunne gøre brug af den fabelagtige ordning, der jo sikrer, at man faktisk kan få kunstnere ud at arbejde på arbejdspladser og i offentlige og private institutioner i hele landet.
Det synes jeg ikke er en god idé.
Jeg bryder mig ikke om den markedsgørelse, der vil ske, hvis man skal til krone for krone at lave medfinansiering.
Jeg bryder mig heller ikke om, at vi lige pludselig sætter så stor fokus på de institutioner, der igangsætter det, og ikke på kunsten og den værdi, som kunsten har i sig selv.
Jeg har selv på et tidspunkt været ude på en tur med ordføreren for forslagsstillerne i udsendelsen »Langt fra Borgen«.
Her så vi bl.a. et værk hjemme i et køkken, og det var et dukketeater.
Det var kunstneren selv, der havde søgt et arbejdslegat til at udvikle nogle arbejdsmetoder.
Hvor skulle det ske henne?
Hvor skulle den frie ramme for kunsten, hvor man arbejder med kunsten som et felt, der udvikler sig, men måske ikke kommer ud til nogen lige i det første øjeblik, men som senere kan ændre nogle ting og blive til noget meget stort, være?
Det tror jeg ikke på man kan støtte, når jeg ser på det her forslag, og hvis det bliver gennemført.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har fokus på, at det er kunstnere, der kan søge et arbejdslegat, hvor der ikke er fokus på værket, men hvor der nogle gange bare er fokus på den kunstneriske arbejdsproces, der sker, for det tror jeg har en vigtig værdi for vores samfund.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Den nuværende ordning er jo sådan, at det er Statens Kunstfond, der dikterer, og borgerne kan så bare sige ja og amen, når det er blevet besluttet og kunstværket er stillet op.
Og der synes vi egentlig, det er meget fornuftigt, at vi har det som betingelse, for ellers kommer de afstemninger ikke.
Det er baggrunden for det.
Søren Søndergaard (EL), 2018-04-10:
Enhedslisten kommer gerne ind i år 2018, men så synes jeg, at ordføreren skal komme ind i de forslag, som ordføreren selv har fremsat.
Ordføreren fremstiller sig jo nærmest som sådan en ren anarkist, der vil have folkeafstemninger alle steder osv.
Intet er jo længere fra sandheden.
Ordføreren er en smagsdommer, der kun vil have folkeafstemninger om nogle meget begrænsede ting, og derfor må jeg jo læse op af den pjece, som Dansk Folkeparti selv har udsendt, og som ordføreren formentlig har skrevet.
Der står: Hvis den regionale kunstfond udlodder midler til et værk, der vedrører kunst i det offentlige rum, er betingelsen for udmøntningen, at der afholdes en lokal folkeafstemning om værket.
Det er altså kun i de tilfælde, hvor nogle smagsdommere har været inde og sige, at det her er godt nok, at der så kan være en folkeafstemning.
Der er ikke tale om, at beboerne eller borgerne kan få mulighed for at få folkeafstemninger om de kunstværker, de gerne vil stille op.
Men hvis det i virkeligheden var det, hr. Alex Ahrendtsen ville have skrevet, før systemet tog over, hvis det er det, hr. Alex Ahrendtsen i virkeligheden mener og i virkeligheden brænder for, så er jeg sikker på, at vi så kan gå sammen om at lave et forslag om det, sådan at befolkningen kan få mere indflydelse på det offentlige rum.
Men det er bare ikke det forslag, der ligger her.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Jeg forstår ikke, hvad det er, hr. Alex Ahrendtsen prøver at få mig til at sige.
Jeg kan bare sige, at vi synes, det er positivt at skabe inddragelse, når vi snakker om kunst.
Vi synes, det var positivt, da man lavede »Vores Kunst«, hvor man havde afstemninger, og hvis det er den rigtige måde i et eller andet boligområde, altså at gøre det med en afstemning, så gør man det sådan.
Det kunne også være, at man kunne finde ud af andet end bare at stemme, altså at man faktisk begyndte at tale sammen om kunsten og dermed havde en bedre inddragelse end måske bare et ja eller et nej.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Så ordføreren synes, det er en god idé at lave folkeafstemninger for kunstprojekter, hvor borgerne bliver involveret, altså når det handler om kunstprojekter i det offentlige rum.
Ordføreren er positiv, kan jeg forstå.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-04-10:
Vi mener sådan set, at man skal give ethvert boligområde, der har lyst til at lave en folkeafstemning blandt borgerne, om, hvad de vil have i det område, mulighed for at gøre det.
Det skal vi da ikke stå herinde og bestemme de skal.
Lad os da give muligheder og åbne muligheder op i stedet for at begrænse, som det her forslag vil gøre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-10:
Ordføreren siger, at Alternativet gerne vil borgerinddragelse, men at det ikke skal være en bestemt, men en hel vifte af forskellige former for inddragelse – det er man positive over for.
Betyder det så, at man også er positive over for folkeafstemninger, som et instrument blandt rigtig mange borgerinddragelsesinstrumenter?
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-10:
Tak for det, formand.
Ja, det her er jo sådan lidt ligesom en fodboldkamp: For at forhindre, at der bliver mål, skyder man til hjørne.
Det har vi sådan set sagt om alle forslagene her: Dem snakker vi om til efteråret.
Derfor behøver jeg måske ikke at sige så meget om det her, fordi vi får mulighed for at drøfte det igen, og det er sådan set godt nok.
Som flere har nævnt, er der tre elementer i det her forslag.
Det er meget forskellige elementer, og derfor er det sådan set lidt svært at forholde sig til, fordi der jo godt kunne være noget, man var positiv over for, og andet, man ikke kunne lide, og det kan så føre frem til, at man netop ikke kan støtte forslaget.
Om lokale folkeafstemninger vil øge engagementet, er svært at sige.
Det kan jo også forhindre kunst, for hvis ikke man kan blive enige om det, bliver
det altså ikke
til noget
Man risikerer, at den slags ting bliver holdt op imod noget andet, man hellere vil have – en cykelsti eller sådan noget – og det er jo uforenelige størrelser.
Det er ligesom, når man snakker om, om man skal øge tilskuddet til den lokale idrætsforening til idrætshallen eller man skal sikre, at der ikke mangler noget i hjemmeplejen, eller hvad det nu kan være.
Det er uforenelige størrelser, fordi der ikke er noget af det, man kan undvære.
Derfor er det faktisk en svær diskussion, også lokalt, hvis man skal til at forholde sig til det på den måde.
Så vil jeg sige, at jeg ikke har fantasi til at forestille mig, at Liberal Alliance har interesse i at lave grænsekontrol, så danske kunstnere ikke kan arbejde ud af landet.
Det har jeg ikke fantasi til at forestille mig.
Vi har ikke drøftet det, men jeg har ikke fantasi til at forestille mig det.
Derimod vil jeg sige, at vi faktisk har drøftet stop for livsvarige ydelser, sådan at der ikke er flere, der tildeles det.
Det er en interessant overvejelse.
Jeg ved godt, at vi har fået lavet noget, der forhindrer, at det tildeles folk, der ikke mangler noget, hvor det er helt til grin.
Men det kunne sagtens være en overvejelse værd, og det er derfor, at jeg er sådan lidt ærgerlig over, at der er så forskelligartede elementer i det her forslag.
Men jeg er tryg ved, at vi nu har sparket det her til hjørne, og at vi så kommer til at drøfte det igen.
Søren Søndergaard (EL), 2018-04-10:
Det er jo for, at man kan forhindre noget.
Okay, så har jeg fuldstændig misforstået det.
Hvis det, hr. Alex Ahrendtsen forestiller sig, er, at enhver borger kan stille forslag om kunstnerisk udsmykning rundtomkring, og at det så skal til folkeafstemning, synes jeg da, det er interessant.
Men sådan som det er formuleret, og sådan som de fleste har læst det, i hvert fald sådan som de fleste har forholdt sig til det, er der jo tale om en negativ holdning, nemlig at der ligger et forslag, som man kan tage stilling til.
Det forslag kan man så stemme ja eller nej til.
Det er ikke et udtryk for, at vi har specielt højere tanker om byrødder eller regionsfolk, end vi har om borgere.