runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Horn Langhoff (S), 2024-04-02:
Vi har brug for et tilbud, der fungerer som en samlet indgang, og som enten kan tage hånd om dem og sætte behandling i gang, eller som kan hjælpe dem videre til et andet tilbud, som passer til netop deres behov, og som kan koordinere i forhold til de øvrige indsatser, der måske er i gang i forhold til barnet, familien og skolen.
Kort sagt er der, når både barnet og familien er i en sårbar position, brug for et sted, man kan henvende sig og få hjælp.
Og nogle gange er det altså en lille, men hurtig indsats, der skal til for at hjælpe effektivt.
Tilbuddet skal baseres på de nationale faglige rammer, som Sundhedsstyrelsen sammen med en række andre styrelser og organisationer har udarbejdet, så vi sikrer, at tilbuddet får en høj kvalitet, og at det udbydes i hele landet.
Og så får vi indarbejdet mange af de anbefalinger, som er kommet fra eksempelvis patientorganisationerne.
Der skal være kommunal frihed, med hensyn til hvordan man præcis vil organisere tilbuddet ude i kommunerne.
Det afgørende er, at der findes et tilbud i alle kommuner, så ingen børn og unge falder ned mellem to stole eller ender med at stå uden hjælp.
På samme måde er det afgørende, at behandlingen i tilbuddet skal ske i sammenhæng med den øvrige hjælp, så der sker en helhedsindsats omkring barnet eller den unge.
For når man som ung eller forælder står i en sårbar situation, er det sidste, man har brug for, at skulle kæmpe med at navigere rundt mellem forskellige offentlige myndigheder.
Der er blevet fundet penge til det her tilbud, som nu skal ud i kommunerne, når vi forhåbentlig får vedtaget det her lovforslag, og så bliver det op til indenrigs- og sundhedsministeren at fastsætte de nærmere regler ud fra den faglige ramme.
Forslaget i dag løser ikke alle udfordringer med børn og unges mistrivsel.
Vi skal gøre mere, både i de tilbud, vi har i sundhedssystemet, og i forhold til de tilbud i vores samfund, som kan være med til at presse børn og unge ud i mistrivsel.
For mistrivsel er ikke den unges problem; det er et samfundsproblem, og det skal vi se nærmere på, når trivselskommission kommer med sine anbefalinger.
Med dagens lovforslag er der blevet lyttet til de mange organisationer, der har rettet ønske om en lettilgængeligt tilbud, og det er et rigtig stort skridt på vejen.
Jeg vil gerne afrunde med at takke alle de af mine kolleger – det er jo alle Folketingets partier – som var med til at lave den 10-årige handlingsplan for psykiatrien.
Det er det første år, vi går i gang med nu, og det her lovforslag står jo på skuldrene af den aftale.
Opsummeret kan Socialdemokratiet varmt bakke op om forslaget.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Præcis hvad er succeskriteriet?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2024-04-02:
Men det, der i hvert fald er succeskriteriet for Socialdemokratiet, er, at vi får skabt et lettilgængeligt tilbud, og at alle derude oplever, at der er en indgang, altså at man har et sted, man kan henvende sig, hvis man mistrives psykisk som barn og ung, og at det tilbud om at få en hurtig indsats er der, og at man ikke skal blive afvist, som det desværre er tilfældet i dag, eller at man skal ende i den egentlige psykiatri med den venteliste, der er.
Så succeskriteriet er, at der er et hurtigt og lettilgængeligt tilbud, altså at det er det, der bliver oplevet.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
For at bruge ordførerens ord er succeskriteriet, at alle har følelsen af, at der er et hurtigt tilbud til dem.
Lever det her forslag op til, at alle derude kan få følelsen af, at der er et hurtigt tilbud og et godt tilbud til dem?
Og hvis det ikke er alle, der kan få den der følelse, hvad er så det næste skridt?
Altså, når jeg spørger, er det, fordi vi ofte igangsætter en masse ting herinde, men vi er ikke så villige til at sætte specifikke succeskrav på det, og det synes jeg mangler, så derfor spørger jeg ind til det.
Det er helt oprigtigt.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2024-04-02:
Det her er jo et første skridt i en meget lang og stor indsats, der skal foretages her de næste 5, 6, 7, 8, 9, 10 år.
Det, der er succeskriteriet her, er, at vi får det her tilbud op at køre; at det kommer til at fungere i alle landets kommuner; at der ikke bliver lange ventelister; at man ikke føler, at man bliver afvist i døren; men at det her reelt bliver et tilbud, der kommer op at køre.
Det er succeskriteriet.
Og så har ordføreren helt ret i, at det jo ikke kan stå alene; naturligvis kan det ikke det.
Vi skal hele tiden bygge ovenpå, også sådan at det her tilbud kommer til at være noget, der med tiden kommer til at gælde andre end bare børn og unge.
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Jeg er nødt til at sige, at hvis jeg har svaret en lille smule uklart, så er det, fordi det var et meget, meget uklart spørgsmål, hvor der ikke blev nævnt, hvilken sag det var, det drejede sig om.
Jeg er også nødt til at gøre opmærksom på, at der jo ikke var noget flertal for, at man skulle gå ind og undersøge minksagen på den måde, som hr. Lars Boje Mathiesen mener.
Det, vi så til gengæld vælger at gøre, er at sikre, at minkerhvervet og dem, der har været minkavlere, hurtigst muligt får afgjort deres sager og får det afsluttet, så de kan komme videre i deres liv.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Undskyld, men jeg ved simpelt hen ikke, hvad ordføreren fabler om.
Det er to forskellige ting.
Det her handler om, at Moderaterne med hr. Lars Løkke Rasmussen i spidsen sagde, at der var krav om, at der skulle være en advokatvurdering på minksagen, og det var inden valget.
Det var det, man sagde til vælgerne.
Lige efter valget var det så ikke så vigtigt; nu kan vi komme ind i regeringen alligevel.
Det er det, jeg spørger om, altså om det, der gør ordføreren stolt af at være moderat, er, at man siger en ting til vælgerne for så lige efter valget at gøre det stik modsatte.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Jeg synes altid, det er legitimt at tage en diskussion, men nogle gange er det sådan, at bare fordi reglerne har været gældende i mange år, er det ikke ensbetydende med, at de så er helt af pladen.
Men der bliver jo som opfølgning på Dybvadudvalgets anbefalinger en diskussion, og der tager jeg det som givet, at det her også bliver et af de elementer, der bliver drøftet.
Mette Thiesen (DF), 2024-04-02:
Tusind tak.
Jeg følte mig lige foranlediget til at stille et spørgsmål.
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at selv om noget er gammelt, er det jo ikke nødvendigvis dårligt; tværtimod synes jeg, at man i langt højere grad herinde i Folketinget burde kigge tilbage til, hvad der fungerede engang, i stedet for hele tiden at skulle opfinde den dybe tallerken.
Men grunden til, at vi står her i dag, og grunden til, at der overhovedet er en snak om at lave den her lov om, er jo, at vi har, forhåbentlig ikke så længe endnu, en statsminister og både en tidligere og en nuværende regering, som simpelt hen bliver ved med at lave nogle ting, som kræver, at den her forældelsesfrist bliver forlænget, sådan at man kan stille ministre til ansvar.
Minkskandalen er blevet nævnt, og nu er det FE-sagen, vi står her og taler om, altså kæmpe skandaler.
Så det er derfor, der er brug for det.
Så hvis man lod være med at bryde loven og lave skandaler og lave de her forskellige ting, ville det jo ikke være nødvendigt; det har ordføreren jo ret i.
Men det er derfor, at det er nødvendigt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Jeg er meget enig i den analyse, at hvis alt kørte snorlige, ville vi have mindre at lave.
Det ville sådan set være en stor fordel for rigtig mange mennesker.
Men jeg forholder mig også til den virkelighed, der er, og virkeligheden er, at beslutningsforslaget går på, at der ikke kan indtræde forældelse for ministre i den såkaldte FE-sag, før sagen er undersøgt til bunds.
Det er vi jo fuldstændig enige om, og det er derfor, at man i det lovforslag, justitsministeren har fremsat, sikrer, at forældelse ikke kommer til at indtræde, før vi i Folketinget har haft mulighed for at tage stilling til den beretning, som undersøgelseskommissionen kommer med.
Mette Thiesen (DF), 2024-04-02:
Det er jo ikke en til en det samme, for så var det her beslutningsforslag blevet trukket.
Jeg tror sådan set, at alle kan se – både dem, der følger det hjemmefra, men også dem, der følger det herinde – at FE-sagen er endnu en vanvittig skandale, hvor nogle bliver trukket igennem møllen og ender med at blive fuldstændig, hvad kan man sige, renset for alt, og de har ovenikøbet været udsat for at få trukket deres sexliv igennem møllen, og jeg ved ikke hvad.
Det er jo fuldstændig sindssygt, hvad de her mennesker har været igennem.
Mener ordføreren ikke, at der reelt set er brug for virkelig at kigge det her efter i sømmene?
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi fra Venstres side har været ekstremt optaget af at få undersøgt den her sag grundigt.
Det er også derfor, at det har været afgørende vigtigt for os, at vi fik udvidet FE-kommissionen, og det er så det, der sker med det lovforslag, som justitsministeren fremsatte før påske, og som også sikrer, at der ikke er nogen, der risikerer at blive reddet af en forældelsesfrist.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-04-02:
I forbindelse med Instrukskommissionens undersøgelse og den efterfølgende rigsretssag blev der med rette rejst spørgsmål om, hvorvidt de nuværende regler om forældelse af ministres ansvar er gode nok.
I den forbindelse blev der lavet en beretning om, at regeringen ville inddrage eksterne eksperter på området og komme med et sæt solide anbefalinger, som så skulle drøftes politisk og fremsættes som et lovforslag.
Det lovforslag skulle have været fremsat i folketingssamlingen 2022-23, men er endnu ikke fremsat.
Folketinget har heller ikke set noget til de anbefalinger, som flertallet noterede sig i beretningen regeringen ville hente fra eksterne eksperter.
Hvis den tidligere regering havde leveret det lovforslag, som den lovede, havde vi ikke stået her i dag, og så havde debatten været overflødig.
Forslaget, vi behandler her i dag, lægger i stedet op til, at forældelsesfristen for strafansvar i ministeransvarlighedsloven ikke overskrides, mens en kommissionsundersøgelse pågår, f.eks. ved at sikre, at forældelsesfristen enten afbrydes eller forlænges, når der er nedsat en undersøgelseskommission.
Vi er med på begge dele, men vi mener, at det mest hensigtsmæssige ville være, at den mindste forældelsesfrist for strafansvar efter ministeransvarlighedsloven generelt forlænges fra 5 til 8 år, og at forældelsesfristen forlænges til 10 år for de sager, der måtte køre ved en undersøgelseskommission eller en granskningskommission.
På den måde kan vi navigere sikkert uden forcerede processer og forløb, og det ville alt andet lige være godt.
Når vi normalt taler om at udvide forældelsesfrister, er der jo også noget retssikkerhed i det.
Ved et værtshusslagsmål eller ved vold i nattelivet kan der jo ske en del over tid, hvis forældelsesfristen er rigtig lang, og det er et retssikkerhedsmæssigt problem.
Der kan være vidner, der ikke længere husker episoden korrekt, eller det kan være uklart, og det kan blive svært at pådømme den enkelte episode.
Det synes vi faktisk ikke er tilfældet, når det lige præcis handler om sager i forbindelse med ministeransvarlighedsloven, hvor der tit ligger et omfattende materiale; der ligger skriftlige ting, som man kan vurdere og kigge på.
Derfor er vi ikke bekymrede for at udvide forældelsesfristen på det her område, og ministre er nogle af de mennesker i det her land, der har allermest magt, og så følger der også ekstra forpligtelser med.
En bred kreds af partier har tidligere støttet en generel forlængelse af den mindste forældelsesfrist for strafansvar efter ministeransvarlighedsloven, og det kan vi godt se for os som en mere fremtidssikret model.
Så alt i alt mener vi, at der er god grund til at få set på de her ting, og at det er beklageligt, at vi ikke har fået det lovforslag om at revidere loven om ministeransvar, som blev aftalt med Folketinget.
Tak for ordet.
Steffen Larsen (LA), 2024-04-02:
Tak, formand.
Ministeransvarlighedsloven har et hul i sig – et hul, som kan udnyttes, et hul, som derfor bør lukkes.
Det er et hul, som alene muligheden for, at det kan udnyttes, vil være nok til at udsætte det politiske system og vores institutioner for en mistanke, der kan have store konsekvenser for tilliden til vores systemer og til, at retfærdigheden kan ske fyldest for vores ministre.
Det er naturligvis forældelsesfristen i ministeransvarlighedsloven, der medfører dette hul i lovgivningen, for Folketinget kan jo selv bestemme frister for undersøgelse af sager om ministres ansvar.
Dermed kan man lave undersøgelser med meget lange frister og med undersøgelsesmandater, der obstruerer den egentlig opklaring af sagerne og dermed sætter tidsfristerne så langt ud i fremtiden, at sagerne går over forældelsesfristen.
I november 2023 blev sagerne mod Claus Hjort Frederiksen og Lars Findsen droppet.
Men hvornår startede undersøgelsen af Lars Findsen?
Ja, det var formodentlig allerede i 2020.
Og hvornår startede undersøgelsen af Claus Hjort Frederiksen?
Ja, det var før december 2021, og vi er altså allerede i 2025 på kanten af forældelsesfristerne, men undersøgelseskommissionen skal først være færdig i 2026.
Antag, at vi nu var i Italien, ja, lad os rejse til det dejlige land, og året var 2012.
Der var der en mand, der hed Silvio Berlusconi, og det var ikke bare en, ikke bare to, men væsentlig flere gange, at han blev reddet af forældelsesfrister i sager om både korruption og misbrug af embede og alt muligt andet godt.
Og det var, fordi hans regering kunne sylte sager, undersøgelser og lignende, så længe forældelsesfristerne blev overskredet.
Dengang grinte vi alle sammen hertillands, for det var dog virkelig italiensk, at den slags overhovedet kunne lade sig gøre, således at man kunne slippe for straf og for retfærdigheden.
Men ikke desto mindre kan vi jo konstatere, at muligheden foreligger for, at man kan gøre det samme i Danmark, og derfor bør vi da kigge på reglerne generelt, for muligheden alene kan være et problem.
Det er jo ikke sikkert, at alle er så moralske og ordentlige, bare fordi de får magten.
Det er jo en af grundene til, at vi har tilegnet os Montesquieus regler, når det kommer til, hvordan vi skal indrette vores systemer – i hvert fald til en vis grad.
Den udøvende, den lovgivende og den dømmende magt skal helst holde hinanden i skak, men det kan vi risikere de ikke gør, for vores regler er faktisk ikke meget bedre end de italienske på området på grund af forældelsesfristen.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Nu spurgte jeg jo justitsministeren, i forhold til at loven er tilbage fra 1964, om der ikke godt kunne være basis for en revision.
Vi opdaterer jo hele tiden straffelove og alverdens andre love.
Kunne der ikke være basis for, at man kigger på, om den her lov skal revideres, og om forældelsesfristen skal være længere?
Det kan være, den skal være 10 år i stedet for 5 år.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Jeg er enig i, at der er balancer, og det er der generelt med forældelsesfrister.
Det er også derfor, at selv om den potentielle strafferamme for overtrædelse af ministeransvarlighedsloven ikke tilsiger en forældelsesfrist på 5 år, så er den på 5 år, for at der skal være mulighed for, at der er et folketingsvalg, inden en forældelsesfrist udløber.
Det synes jeg er en fornuftig balance, der er valgt, altså at der så er mulighed for, at vælgerne kan tage stilling til det spørgsmål i forbindelse med et valg, og så vil et nyt eventuelt nyt flertal jo så kunne forfølge sagen.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Før Venstre indtrådte i regeringen, ønskede man jo, at der blev placeret et ansvar.
Man ønskede jo at sikre, at hvis der var begået fejl og ulovligheder i forbindelse med FE-sagen, ville de pågældende ministre blive stillet til ansvar.
Man støttede også et beslutningsforslag, som meget ligner det beslutningsforslag, som vi behandler i dag, og som dengang bare handlede om Minkkommissionen.
Så hvad har ændret sig, ud over at Venstre selvfølgelig sidder i regering?
Hvis vi spørger Venstrefolk over det ganske land, forstår de ikke, at deres gamle, stolte parti nu ikke længere pr. automatik synes, det er vigtigt, at det, hvis der er en kommissionsundersøgelse, bagefter sikres, at man kan blive stillet til ansvar for de mangler, man har gjort sig skyldig i, og de gerninger og de fejl, som sådan en kommissionsundersøgelse viser man har begået.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Det er vigtigt, at man kan stilles til ansvar, og derfor er der et lovforslag, der sikrer, at forældelsesfristen ikke udløber, mens FE-kommissionen arbejder.
For jeg er helt enig i, at man ikke skal kunne trække noget i langdrag og så sige, at det dog var heldigt, for nu er sagen forældet, og så er der ikke mere at komme efter.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Men Venstre har alligevel en helt anden holdning end både den, man gik til valg på, og den, man også tidligere har hørt Venstre udtale, bl.a. i forbindelse med det beslutningsforslag, der blev fremsat i marts 2022, hvor det var Dansk Folkeparti, der havde fremsat et forslag om, at der ikke skulle gælde forældelse for ministeransvar i minksagen, som det handlede om dengang.
Jeg synes, ordføreren skylder en bedre forklaring, end at man bare er tilfreds og nu sidder man i regering og der er en fornuftig balance.
Der er rigtig mange Venstremænd derude, som ønsker en forklaring på, hvorfor man ikke både i den her kommissionsundersøgelse med FE og i andre kommissionsundersøgelser fremadrettet vil sikre, at man ikke kan løbe fra ansvaret på grund af en forældelsesfrist.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Tak for ordet.
Først en tak til Konservative for at invitere os med som forslagsstillere på dette forslag.
Selvfølgelig skal man ikke kunne undgå at blive draget til ansvar som minister, bare fordi en undersøgelse først slutter efter 5 år, som er det, som forældelsesfristen er i dag for at blive stillet til ansvar som minister.
Ingen skal kunne undslippe at blive stillet til ansvar for deres handlinger – og slet ikke en minister.
Det betyder jo, at når en regering sætter en undersøgelse i gang, sørger man da bare for, at undersøgelsen først er færdig, mere end 5 år efter at en eventuel forseelse fandt sted.
Hvis vi tager udgangspunkt i FE-sagen, blev Lars Findsen fritaget for tjeneste den 21. august 2020, og den nedsatte kommission skal så vidt muligt afgive beretning om resultatet senest den 1. april 2026.
Det vil sige, at med en 5-årig forældelsesfrist vil det ikke være muligt, at det kan danne grundlag for et strafferetligt ansvar.
Det kan simpelt ikke være rigtigt!
Derfor foreslår vi med dette forslag, at den 5-årige forældelsesperiode skal suspenderes eller forlænges i forbindelse med undersøgelses- eller granskningskommissionerne.
Ved at ændre forældelsesreglerne vil vi kunne sikre, at ministre ikke undgår strafansvar, mens en sag stadig er under undersøgelse.
Det er især vigtigt, når vi kigger på FE-sagen, hvor der er alvorlige anklager i forbindelse med efterforskning og retsforfølgelse.
Vi kan ikke tillade, at de ansvarlige undgår konsekvenserne af deres handlinger, når der er mistanke om sådan nogle grove, alvorlige overtrædelser.
Det skal være med til at sikre, at vores borgere kan have tillid til, at ingen står over loven.
Så i Danmarksdemokraterne takkede vi selvfølgelig ja, da Konservative spurgte, om vi ville med som forslagsstillere, og vi håber på, at vi kan finde et flertal for forslaget.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Mener Venstre ikke grundlæggende, det er et problem, hvis ministeransvarlighedsloven kan blive brugt som et redskab i nogle politiske forhandlinger, og at der derved er nogle ministre, som ikke skal stå til ansvar?
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Jeg synes jo, at hvis der er ministre, der er mistænkt for at have gjort noget, så skal man selvfølgelig kunne komme efter dem, og det har vi heldigvis masser af værktøjer til, også her i Folketingssalen og i form af samråd og alt muligt andet.
Så er der jo også kommissionsundersøgelser og i ultimativ grad en rigsret.
For selvfølgelig skal man stå til ansvar for det, man gør, og det er jo også derfor, at det, der er hovedbudskabet i det her beslutningsforslag, nemlig at der ikke må ske en forældelse i FE-sagen, har justitsministeren taget højde for med det lovforslag, der blev fremsat før påske.
Så dermed er der i FE-sagen ikke noget, hvor der er nogen, der kan gemme sig bag en forældelse, for nu er fristen forlænget.
For det er kun rimeligt, at man naturligvis skal stå til ansvar for det, der er foregået.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Venstre gik til valg på en advokatvurdering af minkskandalen.
Efter valget skulle der lige pludselig ikke være en advokatvurdering, hvilket reelt set kan betyde, at statsministeren i forhold til forældelsesfristen omkring minkskandalen ikke vil blive holdt ansvarlig.
Det er jo virkeligheden, og det er også derfor, et beslutningsforslag som det her kommer, altså for at det netop ikke skal være inde i et forhandlingslokale, hvor der forhandles om en regeringsdannelse og nogle ministerbiler, at spørgsmålet om, hvorvidt politikere og ministre skal stå til ansvar for loven, kan blive forhandlet til højre og til venstre.
Det er jo derfor, sådan et beslutningsforslag kommer.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Jeg konstaterer bare, at det i forhold til de konkrete tilfælde, der har været, og helt specifikt nu det, vi står med i FE-kommissionen, af lovforslaget, som justitsministeren fremsatte før påske, fremgår, at forældelsesfristen er forlænget til 6 måneder, efter at beretningen er afgivet, og at Folketinget dermed har god tid til at forholde sig til beretningen, og at man, afhængigt af hvad der står i den, så kan tage de initiativer, som måtte være nødvendige.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
I forhold til minkskandalen vil statsministeren jo kunne gå fri, fordi Venstre gik til valg på noget andet end det, man sagde efter valget, hvor man sagde ja tak til nogle ministerbiler.
Så vil Venstre ikke være med til at lave en generel forlængelse, sådan at vi på et tidspunkt, måske efter et valg, og når Venstre er kommet tilbage til blå blok og det borgerlige sammenhold, ligesom kan stille vores statsminister, eller vores tidligere statsminister forhåbentlig, til ansvar?
Rasmus Stoklund (S), 2024-04-02:
Er fru Betina Kastbjerg opmærksom på, at regeringen har fremsat et lovforslag, der netop sikrer, at der ikke sker en forældelse, så man ville kunne rejse tiltale, hvis det viser sig, at der er noget at komme efter, når FE-kommissionen er færdig med sin undersøgelse?
For hvis fru Betina Kastbjerg er opmærksom på det, er selve præmissen for den tale, fru Betina Kastbjerg netop har holdt, jo forkert.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
Men Moderaterne er jo et nyt parti, og derfor kunne vi jo have håbet på, at man – hvad kan jeg sige – ikke var tynget af gammel gæld, og at man ligesom skulle indtage et bestemt synspunkt.
Så på en eller anden måde må det da smerte en, som kommer ind udefra som ny mf'er, at skulle lægge stemmer til en kommissionsundersøgelse, som er designet til at vise ingenting.
Det må da gøre indtryk, og det må da være sådan, at man som Moderat i sit stille sind tænker, at det ikke var det, man blev sat i verden for, men at det, man blev sat i verden for, var at lave politik, og at nogen, hvis de laver pligtforsømmelser, hvis de begår ulovligheder, så bliver stillet til ansvar.
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Jeg er stolt af at være moderat, og jeg er også stolt af at have været med til at starte et parti, som er kommet i Folketinget, og som er kommet i regering, og som er med til at flytte nogle virkelig grundlæggende dagsordener i det danske samfund.
Jeg er også stolt af at være medlem af en regering, som har initieret, at der bliver nedsat en kommissionsundersøgelse af netop FE-sagen, og jeg er også stolt af at være med i en regering, som netop udvider mandatet til kommissionsundersøgelsen, så der ikke kan indtræde en forældelse.
Så jeg er stolt af at være Moderat.