runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-06-09:
Altså, jeg spørger om én ting, og det er den genopbygningsfond og fordelingen af midlerne i den.
Statsministeren bruger hovedparten af sin svartid på at tale om EU-budgettet.
Jeg taler om den genopbygningsfond, hvoraf to tredjedele i Kommissionens forslag, 3.700 mia. kr., er et gaveelement.
Så siger statsministeren: Vi skal holde fast i, at vi ikke bryder os om gaveelementet, landene skal betale de penge tilbage, de låner; det er et lån, vi vil være med til.
Så spørger jeg statsministeren: Kan vi regne med det?
Holder statsministerens udsagn om at holde fast hele vejen igennem?
Og så får jeg en eller anden snak om EU-budgettet.
Hvad skal Folketinget regne med?
Vil man gå med til en fifty-fifty-ordning?
Danmark kan jo faktisk sige nej.
Efter reglerne har Danmark mulighed for at nedlægge veto og sige, at vi ikke vil være med til en model, hvor der indgår det her store milliardbeløb som gave.
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Nu har alle partier hen over weekenden brugt rigtig meget tid på at snakke om superligafodbold, altså om vi på en eller anden måde kan sørge for, at der kan komme nogle flere mennesker til fodbold, og det handler nok i virkeligheden også om, at hr. Morten Østergaard og jeg selv kan få lov til at komme ind at se noget fodbold, og det er vi i gang med at finde en løsning på, som er forsvarlig.
På den måde kunne man have lyst til et hattrick.
Og det kan også godt være, hvis vi er helt enige om alle ordene.
Hvad angår det første punkt, EU-budgettet, er regeringens position den samme, som den har været hele tiden, nemlig at vi skal holde budgettet nede, og at det grundlæggende er en god idé, at man selv betaler sin gæld.
Men lad os blive i ånden af det her.
Jeg har også hørt nogle af de her historier, og vi har jo allerede ad et par omgange åbnet yderligere op for, hvad der kunne være et anerkendelsesværdigt formål, og jeg vil gerne meget klart sige, at jeg glæder mig til den dag, hvor der ikke er nogen grænserestriktioner omkring Danmark på grund af corona.
Så er der selvfølgelig altid en masse spørgsmål om, hvordan man gør det præcis.
Men jeg vil gerne give et grundlæggende tilsagn om, at vi hele tiden er med på både at vurdere og diskutere, om de anerkendelsesværdige formål skal foldes endnu mere ud.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2020-06-09:
Jeg vil egentlig fortsætte ad coronasporet, selv om vi har samråd senere i dag.
For jeg synes jo, at det går godt i Danmark; vi kan i fællesskab prise os af, at danskerne stadig væk lytter til os, holder afstand og gør alt det, der er klogt, så vi kan åbne mere op.
Men det er ikke alle i Danmark, der er åbnet mere op for, og jeg kan godt høre på især de borgerlige – og nu kan jeg også høre det på statsministeren – at de har sådan et stort ønske om, at man skal have fodboldkampe med mere end 500 mennesker, og vi skal være tilbage på stadion alle sammen.
Og det kan jeg jo godt forstå; jeg synes også, det er sjovt at gå til fodbold.
Men jeg vil sige, at hvis jeg skal prioritere, og det skal vi, når vi åbner op, så er jeg langt mere optaget af, at de ældre på vores plejehjem kan få besøg af deres pårørende, og at man, når man er gravid og skal på besøg på hospitalet og få sin første undersøgelse med sådan en scanning, faktisk kan få sin mand eller sin ægtefælle med, eller at man, når man er på et bosted, kan opleve, at man faktisk kan leve et helt almindeligt liv, for et bosted er ens hjem.
Og derfor vil jeg i virkeligheden gerne spørge statsministeren om, om vi ikke godt endnu en gang her i salen, for det har vi gjort før, kan genbekræfte, at vi vil gøre en ekstra indsats for de mennesker, som nu snart i 3½ måned har følt sig ganske isoleret – og jeg har lige set beskeden i forhold til vores plejehjem, men der er altså mange andre steder i vores land, hvor vi ikke har åbnet op – sådan at de faktisk må komme foran i køen, frem for at vi alle sammen kan drøne rundt 10.000 mennesker og hygge os sammen på et fodboldstadion.
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Altså, jeg vil sige helt generelt, at man skal lade være med at hygge sig sammen 10.000 mennesker, så længe der er en global pandemi, og det er jo også derfor, at partierne er blevet enige om, at der gælder en grænse på 500 personer, hvad angår forsamlinger, frem til den 31. august – det er jo der, hvor smitten kan sprede sig.
Jeg er sådan set enig i det, der ligger til grund for spørgsmålet, for når man lytter til den offentlige debat, er der jo en tendens til, at der bliver et fokus på nogle meget ressourcestærke, som af den ene eller den anden årsag fortsat er underlagt nogle restriktioner.
Når jeg er positiv over for det her med fodbold, er det, fordi der jo ikke er noget, jeg ønsker mig mere som statsminister, end at Danmark åbner fuldstændig op igen, og at så mange mennesker som overhovedet muligt kan leve et normalt liv.
Men vi ved også godt, at nogle af dem, der måske har længst hen til det normale liv, er dem, der bare ikke må få sygdommen.
Og det er helt rigtigt, at nu bliver der så også noget mere åbning her i forhold til de restriktioner, der er, f.eks. omkring nogle af de ældre.
Og vi vil jo blive ved med at møde nogle dilemmaer, for på den ene side ved vi godt, at vi skal skærme vores ældre, kronisk syge, terminale patienter og andre mod at få covid-19 – omvendt kan vi også se nu, at de menneskelige omkostninger ved at være isoleret eller delvist isoleret kan for mange mennesker overstige frygten for det andet i hvert fald.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2020-06-09:
Det er jeg glad for at statsministeren bakker SF op i, for når vi kigger på de sårbare grupper, er det jo nogle af dem, der har været allermest mast af coronaen.
Jeg fik en mail for ikke særlig mange dage siden fra en søster til en indlagt på et psykiatrisk hospital.
Vedkommende, der er blevet tvangsindlagt, har være der i 3½ måned uden besøg af pårørende på grund af corona, og hun overvejer nu at tage sit eget liv, fordi hun føler sig vanvittig isoleret.
Det er jo netop dér, hvor vi som samfund også skal vejes og måles, nemlig i forhold til, hvordan vi passer på dem, der er allermest sårbare.
Derfor synes jeg jo lidt, at der må være proportioner i den her debat.
For jeg vil også gerne have, at vi åbner alt op, men vi skal også bare huske, at der er nogle i det her samfund, som i virkeligheden risikerer at blive endnu hårdere ramt af coronaen end ellers.
Så det var bare for at få sat proportioner på den debat.
Jeg er med på, at vi skal åbne Danmark op, men jeg synes simpelt hen også, vi skal huske de sårbare i den her diskussion.
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Jeg er meget, meget enig i det, der bliver sagt.
Vi overvejer jo også, hvis en vaccine lader vente på sig – ingen kan jo endnu sige, hvornår den vaccine er klar – og smitten måske på et tidspunkt kommer til at blusse op af den ene eller den anden årsag, hvordan vi fremadrettet håndterer sådan et samfund?
Nogle har jo sagt lidt hårdt, at det bare handler om, at de ældre og sårbare må blive hjemme, og så kan resten af samfundet åbne op.
For selvfølgelig skal familier kunne være sammen.
Så jeg synes, at der, ud over at vi skal have løftet nogle restriktioner – det har vi diskuteret meget partierne imellem, og tak for det arbejde, der har pågået der – også venter en diskussion på den lidt længere bane om, hvordan vi indretter os med en virus, som vi ikke har haft før imellem os.
Morten Østergaard (RV), 2020-06-09:
Jamen det ender jo med at være en af de bedste spørgetimer overhovedet.
Først er der en bevægelse i retning af en konstruktiv EU-tilgang i forhold til budgettet, og nu kommer der en grøn skattereform, så derfor tager jeg nu chancen på det sidste spørgsmål.
Noget af det, der fylder meget i debatten om genåbning, er de mange danskere, som på deres rejser eller aktiviteter ude i verden har mødt deres udkårne der, men nogle af historierne er meget triste.
Der er også nogle historier, hvor det er lykkelige omstændigheder, men hvor man f.eks. først må komme hertil på et tidspunkt, hvor man er så langt i sit svangerskab, at man slet ikke må flyve, og så giver det jo ikke meget mening.
Generelt vil jeg bare gerne spørge statsministeren, om ikke regeringen vil overveje at finde både mening og hjerterum til en håndsrækning til de mange danskere, der lige nu savner deres allerkæreste, fordi de opholder sig i lande uden for Norden og Tyskland, hvorfra man lige nu kan få besøg af sin kæreste eller knap så nære slægtninge.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-06-09:
Tak for det, formand, og tak til statsministeren for indledningen her.
Det er jo altid et vigtigt spørgsmål, altså det her, der lyder: Hvor skal pengene komme fra?
Vi havde en finansminister tidligere, der nærmest havde det præget ind i sit skrivebord – jeg ved ikke, om han har det tatoveret på kroppen.
Men det er et spørgsmål, som begynder sådan for alvor at melde sig, fordi vi har en regering, som jo er født i en højkonjunktur.
Altså, for bare et års tid siden, da valget var overstået og regeringsforhandlingerne pågik, buldrede økonomien derudad.
Vi har aldrig haft færre arbejdsløse, vi har aldrig haft flere i arbejde – det gik godt.
Det præger jo også lidt regeringens tilgang til vækst, til arbejdspladser, til råderum, nemlig at det er noget, der sådan kommer af sig selv.
Men det gør det jo kun, fordi der er nogle, der har truffet ansvarlige beslutninger om reformer, som statsministeren – for en stor dels vedkommende – løbende har været imod.
I dag har man i Berlingske en analyse fra Kraka, som viser, at økonomien er helt afhængig af de reformer, som sikrer, at danskerne bliver hængende længere på arbejdsmarkedet, og at de her reformer får lov til at virke.
Jeg ved jo, at regeringen planlægger at komme med et udspil om tidlig tilbagetrækning personificeret ved hr. Arne.
Mener statsministeren virkelig, at det er tiden nu midt i en buldrende, voldsom økonomisk krise at genindføre en efterløn, hvor man trækker raske mennesker ud af arbejdsmarkedet?
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Altså, hvis spørgeren havde stillet spørgsmålet korrekt, nemlig om Socialdemokratiet og statsministeren er af den overbevisning, at det er rigtigt at sikre en tidligere tilbagetrækning til de mennesker, der har været rigtig mange år på arbejdsmarkedet og er blevet nedslidte af at passe deres arbejde, så er svaret ja.
Nu kom spørgeren til at sige efterløn, og det vil jeg ikke tages til indtægt for.
Men ja, jeg synes, det er rimeligt og retfærdigt.
Og de problemer, der var i vores samfund før corona, er her jo stadig væk.
Det er imidlertid helt korrekt, hvis vi skal tage hele spørgsmålet, at en af forudsætningerne for og en af grundene til, at vi har kunnet håndtere coronakrisen – i øvrigt i fællesskab, ja, faktisk for en stor dels vedkommende enstemmigt her i Folketinget – så godt, som vi har gjort, hvad angår økonomien, er
takket være den økonomiske politik, der har været ført tidligere, i øvrigt på tværs af skiftende regeringer.
Det gjorde vi for et år siden, det gjorde vi også før det, og det gør vi også i dag.
Vi har en lav offentlig gæld, vi har en høj beskæftigelse, og der er så i øvrigt en lav rente, der også hjælper os.
Vi har et erhvervsliv, som er innovativt og dygtigt, ikke mindst i forhold til den grønne omstilling, og vi har en arbejdsstyrke, der generelt er meget, meget godt uddannet.
Så når man lægger alle brikkerne sammen, er vi et stærkt land, og vi har en stærk økonomi, og det kommer aldrig af sig selv.
Det er takket være mange beslutninger, som jeg mener vi skal bygge ovenpå og også gøre endnu bedre.
For noget af det, der f.eks. har manglet i det reformspor, der er kørt igennem mange år, har jo været en hensyntagen til f.eks. ufaglærte i Danmark, som i vores øjne ikke har fået gode nok muligheder for at uddanne sig til de job, der er i fremtiden.
Og den problemstilling er kun blevet endnu større efter corona.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-06-09:
Tak for det.
Muligheden for, at nedslidte mennesker kan trække sig fra arbejdsmarkedet, er der jo ikke nogen der er imod.
Det er der jo ingen herinde som synes er en dårlig idé – det var jo derfor, vi indførte seniorpensionen i slutningen af den tidligere regerings periode.
Det nye, som man vil indføre her, er jo en ny efterløn.
Altså, det er jo noget, som vil trække raske mennesker ud af arbejdsmarkedet, og det synes jeg er en dårlig idé.
For vi har en stærk økonomi, men vi har jo ikke en usårlig økonomi, og nøglen til det her er beskæftigelsen.
Og vi ser altså, at over 50.000 mennesker har stillet sig op i ledighedskøen; vi ved, at der er flere end 200.000 på lønkompensation, og risikoen for, at i hvert fald 100.000 af dem kommer til at stille sig i den kø, er afgjort til stede.
Tidligere har jeg jo spurgt, om regeringen vil hæve skatter og afgifter, og det fik jeg ikke noget helt tydeligt svar på.
Jeg håbede lidt på, at det svar, jeg ville få, var, at det ville man ikke.
Men før valget den 5. juni sidste år ville Socialdemokratiet jo finansiere det her forslag om en tidlig tilbagetrækning – eller en genindførelse af efterlønnen – ved at hæve skatten med 3 mia. kr.
Er det stadig væk planen – ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Det, jeg synes er opgaven nu – og det har den i øvrigt været igennem et par måneder, for også diskussionen om budgettet er jo helt forståeligt i øvrigt blevet forsinket på grund af corona – er, at hvert land gør sin position op, og i år er det kun endnu vigtigere, at Danmark siger og gør det markant.
Det er derfor, jeg selv har investeret ganske mange kræfter i at få Danmark ind i en alliance med en række ligesindede lande, så vi ikke står alene.
Det tager tid at opbygge den type relation, og det har vi nu fået etableret mellem Østrig, Holland, Sverige og Danmark.
Det stiller os et bedre sted.
er, at vi skal have et budget, som ikke bare vokser derudad.
Vi mener, at vi godt kan gennemføre Europas politik med den ramme, vi allerede kender.
Og vores tilgang er også fælles, hvad angår det her med, om det skal være lån eller ej.
Og det er den danske position, og det er det, vi kommer til at slås for hen over sommeren.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-06-09:
Tak for det, formand.
Den fejde tager jeg også gerne, for statsministeren tegner jo et billede af en nedslidt person, som vi alle sammen vil hjælpe.
Der er formentlig omkring 179 medlemmer herinde, som synes, det er rimeligt, at vedkommende kan få lov til at trække sig tilbage.
Derfor er det ikke sikkert, at alle vil genindføre efterlønnen.
Jeg var en tur i Blåvand i går, og jeg skal hilse og sige, at der desværre er relativt god plads.
Der er langt imellem campisterne, der er langt imellem de tyske turister – jeg mødte faktisk overhovedet ikke nogen, der talte tysk – for den grænselukning, som man har indført, har jo altså ramt grænselandet og turismen hårdt.
Der er mange arbejdspladser, navnlig op og ned ad Vestkysten, som er afhængige af det her, og som også bliver påvirket af den lidt demonstrative beslutning om at holde grænsen lukket indtil den 15. juni, hvilket kun gør det værre.
Samtidig kan vi jo se, at Tyskland nu vil til at sænke momsen, som i forvejen var lavere end den danske, og som nu vil blive endnu lavere.
Det vil givetvis øge grænsehandelen og også føre til køer i den retning og altså presse bl.a. detailbutikkerne i det syd- og sønderjyske endnu mere.
Vil statsministeren gøre noget for at imødegå en stigning i grænsehandelen – ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Ja, det vil jeg altid gerne være med til at diskutere.
Jeg kunne også være utrolig interesseret i det, hvis man kunne finde en eneste økonom, der bakker op om, at man bare skal sætte momsen ned – det har været forsøgt i Danmark, og det bidrog ikke særlig positivt til dansk økonomi.
Lad os lige vende tilbage til det der med tidligere tilbagetrækning.
For hvis det er rigtigt, at alle – det var det, der blev sagt – gerne vil hjælpe den person, der efter rigtig mange år på arbejdsmarkedet er blevet nedslidt, hvorfor afskaffede man så de facto efterlønnen uden at have en anden løsning?
Den eneste grund til, at alle i dag er på fornavn med Arne – den eneste grund – er jo, at man i en tidligere borgerlig regering valgte de facto at afskaffe efterlønnen uden at have et alternativ, vel vidende at rigtig mange solide danske skatteydere, som har knoklet for det her land, ikke kunne få lov til at trække sig værdigt tilbage fra arbejdsmarkedet.
Det er jo det, nogle af os stadig forsøger at reparere.
Så hvis det er rigtigt, og hvis det står til troende, at alle pludselig er blevet optaget af det, så er der vel egentlig også grundlag for ind i efteråret at diskutere at give dem, der ikke kommer til at være en del af den seniorpensionsordning, der er lavet nu, og for hvem alternativet måske er at forlade arbejdsmarkedet på en, synes vi, uværdig måde, en bedre mulighed end den, de har i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-06-09:
Tak for det, formand, og tak til statsministeren for de indledende kommentarer, og kan vi så ikke bare få det der forslag om Arne på bordet?
For det ville egentlig være rart.
Hvorfor skal vi vente til efteråret?
Altså, hvorfor fremlægger regeringen ikke bare det forslag, som man siger man har i skuffen, og som er fikst og færdigt?
Hvorfor skal vi have en sommer, hvor vi diskuterer det her, uden at vide, hvad forslaget går ud på?
Men det var faktisk slet ikke det, som jeg ville spørge om, for jeg vil faktisk kvittere for, at vi også får EU-diskussionen herind i Folketingssalen omkring den her kæmpestore genopbygningsfond, som Europa-Kommissionen har foreslået på 5.600 mia. kr. – 5.600 mia. kr. – hvor det er tanken, at en tredjedel skal gives som lån og to tredjedele, dvs. 3.700 mia. kr., skal gives som gave.
Det er jo fuldstændig vanvittigt at bede danskerne knokle til højere op i alderen, uanset om man laver den ene eller den anden ordning, betale et højere skattetryk, end de typisk gør i Sydeuropa, og så dele det ud som en gave til de sydeuropæiske lande.
Men, statsminister, nu skal man jo også passe på, at den her debat så ikke bare bliver sådan nogle skåltaler, altså at vi nu kommer herind i Folketingssalen, og at statsministeren så gør lige præcis det, som hun egentlig beskylder andre for, og bare holder nogle flotte taler om Europa, og hvordan man står, om at være nordjysk og ting og sager – jeg vil sige, at det også er en midtjysk tankegang, at det er godt, at man betaler de penge, som man har lånt, tilbage – og så laver man et eller andet af de der sædvanlige kompromiser i EU til sidst, hvor man så alligevel går med til, at det har de og de virkninger.
De bliver måske lidt mindre, fordi man godt ved, at Europa-Kommissionen altid kommer med et forslag, der går lidt for vidt, og at landene så skal have noget indflydelse.
Så skal man modellere lidt frem og tilbage, og så lander man på et kompromis, der alligevel gør noget af det, som man egentlig sagde at man var imod.
Så derfor vil jeg med hensyn til det der begreb om at holde fast, som statsministeren brugte her i spørgetimen, altså at man vil holde fast i alt det her, spørge: Hvor langt rækker det at holde fast?
Rækker det til, at Danmark meddeler de andre EU-lande, at man slet ikke er med på en model, hvori der blandt de her mange, mange milliarder indgår gaveelementet til Sydeuropa?
Det synes jeg er interessant at få at vide, så det her ikke bare bliver skåltaler, men så vi i Folketinget og her i Folketingssalen helt konkret ved, om statsministeren vil gøre de ord, som hun har sagt her, og som mange af os gerne vil støtte, til virkelighed, og siger fra over for den her model, som Kommissionen har fremlagt.
Mette Frederiksen (S), 2020-06-09:
Først og fremmest tak for ordene omkring Arne, og også tak for, at vi udvider det, som jeg normalt vil mene er sådan en nordjysk egenskab, om, at man er lidt påholdende og man også sikrer sig, at man betaler den gæld, som man måtte lave, til en større del af landet.
Det er kun godt i dag.
Det er jo nok også derfor, jeg selv er lidt overrasket over at være blevet angrebet, også af nogle fra Venstre, i forhold til den her position.
For det er jo ikke den her regering, der har opfundet ideen om, at man som land, hvis man stifter gæld, så har et ansvar for selv at betale den gæld tilbage.
Jeg taler i virkeligheden ikke imod, at man kan stifte gæld.
Det kan sagtens være nødvendigt, og vi har jo også i fællesskab lavet store genopretningspakker – det har hr. Søren Pape Poulsen rejst her i salen flere gange – som baserer sig på gæld, men det er grundlæggende en god idé, at man, hvis man stifter gæld, så også betaler den tilbage.
Så langt, så godt, og det burde vi jo kunne enes om fra dansk side og dermed også give regeringen – og det er jo os, der skal forhandle, og vi kommer sikkert til at skulle forhandle det her hen over juli måned – det stærkest mulige mandat, og hvis det er det, der begynder at tegne sig, synes jeg, det er rigtig positivt.
For det er min klare overbevisning, at EU har behov for, at der er nogle lande, som holder fast i nogle sunde principper for vores økonomi.
Og som sagt mener jeg ikke, der er et modsætningsforhold mellem at lave en stor recoveryfond og at holde fast i nogle grundlæggende principper.
Så skal vi jo på et tidspunkt have lavet en aftale, og det skal vi både, hvad angår budgettet og fonden, men den danske position er fortsat, hvad den har været hele tiden, nemlig et budget, der ikke bare stiger, og en recoveryfond, som bør basere sig på, at gælden skal betales tilbage af dem, der optager gælden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-06-09:
Nu kan det være, at nogle af mine nordjyske aner alligevel vil gøre oprør og sige, at det er derfra, det kommer.
Det ved jeg ikke, men altså, så har jeg i hvert fald trukket det med til Midtjylland.
Jeg vil bare sige, at jeg slet ikke forstod svaret fra statsministeren her.
Jeg spørger jo ikke statsministeren om, hvad andre partier i Folketinget mener.
Jeg spurgte, hvad statsministeren mener, når statsministeren siger: Hold fast.
Hvad ligger der i det?
Hvis Folketinget skal give statsministeren mandat til at forhandle et eller andet i det europæiske, skal vi jo vide, hvad det er, det betyder.
Nu var det statsministeren, der ønskede at bringe den her debat ind i Folketingssalen, og det synes jeg er rigtig, rigtig godt, og så må vi også have svar på, om det at holde fast betyder, at man er villig til at gå hele vejen, og om man er villig til at sige til Europa-Kommissionen, at vi slet ikke vil være med til en genopbygningsfond, hvori der indgår det her gaveelement, og vi vil insistere på med nordjysk sindighed – eller midtjysk, eller hvor man skal sige at det er fra – at pengene er lån, og at de skal betales tilbage.
Så kan vi altid bagefter have en diskussion om, om de overhovedet bliver betalt tilbage.
Et land som Grækenland har jo fået eftergivet ganske store dele af sin gæld, og så kan man jo komme til at give lån til nogle, der slet ikke kan betale tilbage.
Men det er jo en anden diskussion.
Vil man holde fast i, at man ikke indgår en aftale, hvori der indgår et gaveelement på mange milliarder kroner?