runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Tak for omsorgen i forhold til mobningen.
Den klarer jeg nok.
Jeg tror sådan set, at det er et større problem for de danske erhvervsledere.
Og det er rigtigt, at vi stadig væk har et godt brand derude, men det er også indiskutabelt, at folk selvfølgelig noterer sig, når det land, som er bedst til at skabe arbejdspladser på den grønne omstilling, og det land, som er et af dem, der tjener rigtig mange penge på at være med i det her, lige pludselig begynder at skrue ned.
Hr. Carsten Bach burde også kende til værdien af et godt brand, og det er ærgerligt, når der er ridser i lakken, det er ærgerligt, når DI's analyse viser, at der nu bliver investeret mindre i energisektoren de seneste år på grund af bl.a. politisk usikkerhed.
Så har vi jo smidt noget af det ud, som vi ellers har slået os op på og været stærke på, nemlig en bred enighed i Folketinget om rammevilkårene på det her område.
Det synes jeg er ærgerligt.
Men mobningen overlever jeg nok, og så vil jeg sige, at i et lille land som Danmark kan man jo ikke være bedst til det hele.
Det her er en af vores styrkepositioner, og det er det, der er baggrunden for, at vi også erhvervspolitisk mener, at det er vigtigt at holde fast i førerpositionen.
Carsten Bach (LA), 2017-04-18:
Til den sidste bemærkning om erhvervspolitik: Jeg er sådan set enig i, at klimapolitik for Danmarks vedkommende langt hen ad vejen er erhvervspolitik i øjeblikket.
I forhold til investeringer i energisektoren har vi jo så set, at den nedgang, der måske var sidste år, er vendt, og at der nu er fremgang.
Regeringen er lige kommet med en ny strategi for eksport på energiteknologiområdet.
Og så vil jeg konstatere, at jeg er glad for, at Socialdemokratiet rent faktisk var med til den aftale, der afskaffede PSO'en, for PSO'en er jo helt klart konkurrencehæmmende for danske virksomheder og har ganske givet kostet arbejdspladser, næppe det modsatte, og derfor kan det være, at der er nogle andre sektorer, som vi så kunne have været de bedste i nu, men hvor vi så ikke er det på grund af konkurrenceforvridning på grund af PSO'en.
Jens Joel (S), 2017-04-18:
Jeg tror, at vi helt naturligt kommer til at skrue på de støttesatser, der har været, og der vil blive mere og mere af vores vedvarende energiproduktion, som kommer til at foregå uden støtte.
Det kan godt være, at det er noget nyt rigtig mange steder, men den diskussion ser vi ind i, tror jeg.
Jeg vil også sige, at i forhold til landmænd har jeg lige fået et svar fra ministeren, som siger, at vi sådan set også kunne have 3.000 landvindmøller færre, hvis vi havde nogle nye og effektive landvindmøller, og så stadig væk producere den samme mængde energi.
Det ville også gøre det muligt at tage et andet hensyn til naboerne.
Alt det her er bare for at sige, at de næste slag i energipolitikken ikke handler om at lave mere af det, vi kender, det handler om at komme det næste skridt videre.
Søren Pind (V), 2017-04-18:
Nu sagde fru Sofie Carsten Nielsen det her med, at private donationer regnes med.
Jeg tror, det var en fortalelse, fordi det gør de ikke.
De tæller ikke med i den her ramme, men det er klart, at det statslige bidrag gør.
Og sådan forstod jeg det egentlig også.
Den udfordring søger vi løst ved det flerårige perspektiv.
For det er ikke hensigten, at det her skal forhindre institutionerne i de, ja, jeg vil godt tillade mig at svinge mig op og sige livsvigtige investeringer for dansk forskning, som bl.a. fondene jo foretager.
Det, det handler om, er i forhold til budgetloven at få en ramme for den statslige økonomi, den kommunale økonomi etc., hvad også ordførerne har været inde på, men den skal og må ikke være unødig belastende.
Jacob Mark (SF), 2017-04-18:
Tak for det.
Jeg er særlig bekymret for den del, der handler om muligheden for i fremtiden at få private donationer, når man ikke selv kan give garanti for medfinansiering.
Det er også det, en række af høringssvarene går på.
Hvad tænker ministeren om det?
Forestiller ministeren sig, at man kunne finde en løsning på det, så uddannelsesinstitutionerne kan give en garanti for det?
Sanne Bjørn (RV), 2017-04-18:
Tak for det.
Da fru Marianne Jelved er fraværende i dag, har jeg lovet at læse ordførerens indstilling op.
Sidste efterår vedtog satspuljepartierne et forsøg rettet mod socialt udsatte borgere.
De skal kunne få erfaringer med en større grad af selvbestemmelse, rehabilitering og livskvalitet ved at få op til 50.000 kr., som de selv kan budgettere med for at forbedre deres egen situation og deres muligheder for et bedre liv efter deres egne forhåbninger.
Det er borgere, der er i servicelovens regi.
De kan være hjemløse eller misbrugere eller have en psykisk lidelse.
De får så en personlig vejleder, og de vælger selv, hvad de mener skal til for at give dem nogle bedre muligheder.
Det kan være reparation af tænder eller indskud på en bolig.
Der er afsat 10 mio. kr. til en pulje, som kommunerne kan søge fra, og loven skaffer hjemmel til forsøget.
Forsøget ændrer ikke ved de ydelser, borgeren ellers får, og det søgte beløb er skattefrit.
Forsøgsperioden for den enkelte borger er 12 måneder.
Radikale Venstre mener, at der er brug for nye måder at føre socialpolitik på.
Vi støtter lovforslaget og ser frem til at gøre nye erfaringer i socialpolitikken.
Trine Torp (SF), 2017-04-18:
Det her er et af de lovforslag, som skal skabe hjemmel til en forsøgsordning, som jeg glæder mig særligt til at følge, nemlig udmøntningen af den del af satspuljen, som skal gå til, at 3-4 kommuner kan gøre forsøg med personlige borgerstyrede budgetter til mennesker med særlige sociale problemer.
Vi har allerede forsøg med noget lignende i Danmark.
I Aarhus startede socialrådmand Thomas Medom og et bredt politisk flertal i byrådet et lignende projekt på beskæftigelsesområdet, og det ser faktisk lovende ud.
Inspireret af indsatser i London giver man langtidsledige et personligt budget, som kan bruges til det, som den enkelte vurderer kunne bringe en tættere på beskæftigelse eller uddannelse.
Det kan være en mobiltelefon, det kan være en tur til frisøren, det kan være en cykel, det kan være psykologhjælp eller andet.
Det handler om at vise borgeren tillid, tillid til, at man er vidende om, hvad der kan styrke og hjælpe dem, at man ved en håndsrækning bliver i stand til at finde sin personlige vej og selv udpege de barrierer og udfordringer, som skal overvindes og ryddes af vejen, at man selv er med til at finde løsninger, frem for at være låst fast i afmagt og afhængighed.
Med midlerne fra satspuljen og den her lovhjemmel kan flere kommuner gøre forsøg med noget lignende.
De 3-4 kommuner, som søger puljen, vil skulle beskrive målgruppen inden for servicelovens voksenbestemmelser og sige, hvordan de vil kunne have gavn af tilbuddet om personlige borgerstyrede budgetter.
Der skal tilknyttes en socialarbejder, som borgeren har tillid til, og som kan støtte borgeren i at lægge sin plan, og kommunen skal beskrive, hvordan samarbejdet med andre former for hjælp skal foregå.
Det er afgørende, at den ekstra pose penge, som borgeren får mulighed for at disponere over, ikke bliver modregnet i andre ydelser.
I SF bakker vi varmt op om forsøget og glæder os til at se, hvilken læring det kan bringe, og også til at se, om der eventuelt er behov for forandringer af den måde, vi generelt tilrettelægger velfærd på, så borgeren bliver aktiv deltager og opnår større selvbestemmelse i sit liv.
Orla Østerby (KF), 2017-04-18:
Tak for det.
At vi har satspuljen, betyder, at vi kan lave nogle forsøg, bl.a. på det her område, hvor der afsættes 10 mio. kr. over 4 år.
Det kan være med til at give et billede af, om i det her tilfælde den borgerstyrede selvbestemmelse har nogen gang på jord i fremtiden.
Tilliden til den enkelte må jo under alle omstændigheder være en af de vigtigste ting på alle felter, men især på det her område.
Det skyldes, at for de borgere, der kan komme ind under den her ordning, er det allerallervigtigste, at de føler ejerskab til det, de har gang i.
Hvis vi tager socialt udsatte borgere, vil jeg sige, at det nok ikke bliver dem med de allerstørste problemer, som bliver selvstyrende på det her område.
Jeg hørte i pressen i morges, at der er flere bud på, i hvilket niveau man skal ligge.
I hvert fald skulle man kunne profitere af den her ydelse, som jo er skattefri og på 50.000 kr. over 12 måneder.
Det, det er mit håb, er, at det kan være med til, at der er nogle borgere, som kommer ud af en ond spiral.
Det kan være indgang til uddannelse, det kan være indgang til en bolig.
Den borgerstyrede ordning gør jo, at hvis borgeren selv tager hånd om det her og synes, at 50.000 kr. skal bruges bedst muligt, har vi håb om, at de sammen med sagsbehandleren føler et sådant ejerskab til det, at det her bliver en succes, og at vi får nogle, der kommer ud på den anden side, så de 50.000 kr. er givet rigtig, rigtig godt ud.
Derfor støtter Det Konservative Folkeparti lovforslaget.
Mai Mercado (KF), 2017-04-18:
Tak, formand, og tak for den gode og positive modtagelse, som lovforslaget har fået.
Og tak for debatten.
Den vil jeg meget gerne kvittere for.
Lovforslagets overordnede formål er at sikre, at de kommuner, der deltager i forsøg med personligt borgerstyrede budgetter til socialt udsatte borgere, kan tilbyde borgere med særlige sociale problemer et personligt budget kombineret med social støtte.
Og jeg vil tage udgangspunkt i noget af det, der blev sagt undervejs.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Så bliver det sagt fra Venstres side – flere af ordførertalerne kredsede også om det –
af hr. Carl Holst, at det er vigtigt at sikre, at borgerne får reel medbestemmelse.
Det tror jeg er essentielt, for det her forslag er med til at give mulighed for, at den enkelte aktivt får mulighed for positivt at ændre sin livssituation.
Hvis man ikke føler, man har den medindflydelse, tror jeg, vi vil se, at det bliver vanskeligt at få det her bragt godt i vej.
Enhedslisten og SF kredser om noget af det samme, nemlig at det ikke skal erstatte andre ydelser.
Det er jeg fuldstændig enig i, og det er også nedfældet i § 8, stk. 2. Sidst, men ikke mindst, synes jeg, at Alternativets tale var fantastisk god.
Jeg tror, det er helt rigtigt, at det er en lille festdag for Alternativet nu at få sat ord på det her.
Med de store visioner, der ligger, kan vi jo glæde os til de kommende forhandlinger på området.
Fru Trine Torp nævner også det her med, at det er vigtigt, at borgerne selv er med til at finde løsninger frem for at være låst fast.
Det deler jeg også.
Jeg deler rigtig mange af de bemærkninger, som er kommet, og stiller mig selvfølgelig også til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som udvalget måtte have under udvalgsbehandlingen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-04-18:
Inden for EU-systemet har man et begreb, der hedder tekniske handelsbarrierer.
Det brugte jeg på et tidspunkt i mit liv utrolig meget tid på, det er meget, meget nørdet.
Men det her lovforslag burde man egentlig kalde tekniske sociale barrierer, for det har sådan lidt samme karakter.
Og jeg tror, at ligesom de i EU-systemet har forsøgt at udradere alle tekniske handelsbarrierer og i øvrigt ikke skottet til nogen som helst andre hensyn – det kunne man jo godt klandre dem for – så burde man indimellem gøre lidt det samme med sociallovgivningen, nemlig at man uden at skotte til noget som helst andet bare fjernede de barrierer, der er for at gøre en social indsats.
Det her er faktisk et meget godt eksempel på det, for det handler om noget så tørt som refusion mellem kommunerne.
Hvis den ene kommune i første omgang har anbragt en ung i en anden kommune, hvem skal så betale, når den unge bliver så ung, at vedkommende bliver voksen?
Og det kan kommunerne så ligge og slås med hinanden om – om det er den kommune, der i første omgang anbragte den unge, eller om det er den kommune, som den unge er blevet anbragt i, og som den unge så bor i, når vedkommende fylder 18 år.
Den slags ting morer de sig med i kommunerne, og midt i det er der selvfølgelig nogle unge mennesker, der kommer i klemme, og som har brug for en indsats, de så ikke får tildelt.
Så fundamentalt set
betyder det her lovforslag, at det er den kommune, der oprindelig anbragte den unge, som også kommer til at betale og dermed refundere den kommune, som den unge bor i, når den unge på et tidspunkt fylder 18 år og skal have det, vi kalder efterværn.
Og efterværnet går ud på, at vi i stedet for at slippe den unge, når den unge fylder 18 år, sørger for, at vi faktisk som samfund går ind og griber den unge i de der rigtig, rigtig svære år i overgangen til at blive et voksent menneske.
Og det er jo ikke, fordi man lige så godt kunne have ladet være med indsatsen, for den har hjulpet i de år, den har hjulpet, men det kan gå ufattelig hurtigt ned ad bakke, når det så er, at systemet slipper sit tag, når den unge fylder 18 år.
Så den her overgang til voksenlivet er utrolig vigtig, og der gælder det altså om at få udraderet alle de der barrierer bl.a. kommunerne imellem, som gør, at de unge ikke bliver grebet.
Ja, det er et virkelig, virkelig teknisk lovforslag, men ikke desto mindre et rigtig vigtigt lovforslag, og derfor støtter Socialdemokratiet det.
Laura Lindahl (LA), 2017-04-18:
Tak for det.
Som tidligere ordførere har været inde på, aftalte satspuljepartierne sidste år, at der skulle afsættes en pulje til en forsøgsordning med personlige borgerstyrede budgetter for borgere med særlige problemer.
Det kunne f.eks. være hjemløshed, stofmisbrug og/eller psykiske lidelser.
Guderne skal vide, at jeg generelt set ikke er en stor tilhænger af satspuljen.
Hele den her måde at bruge penge på er vi i Liberal Alliance skeptiske over for; men en gang imellem giver det faktisk rigtig god mening, og det er, når vi sådan kan afprøve nogle nye og spændende metoder inden for det socialpolitiske felt.
Så vidt jeg kan forstå, er det også hele meningen med satspuljen, og det er lige præcis det, det her projekt skal, nemlig at afprøve noget, som vi ikke på den måde har afprøvet i Danmark før.
For at kunne det er der behov for, at vi skaber en hjemmel til, at kommunerne kan tilbyde borgerne de her personlige budgetter, og der er behov for at sikre, at deltagende borgere ikke stilles ringere ved deltagelse i forsøget i forhold til deres ret til kontanthjælp eller fradrag i offentlige ydelser.
Det er det, som det her lovforslag sikrer, og derfor støtter Liberal Alliance naturligvis lovforslaget.
Carl Holst (V), 2017-04-18:
Tak for det, formand.
Det er, som det er blevet sagt, på baggrund af en principafgørelse fra Ankestyrelsen, at der opstod en situation, som man fandt uhensigtsmæssig, nemlig at en hidtidig praksis med, at det var den kommune, der visiterede et ungt menneske væk, ikke havde forpligtelsen til efterværn.
Det rettes der op på.
Det her er ikke nyt, det er en fastholdelse af hidtidig praksis, men for at fastholde den hidtidige praksis har man været nødt til – i forhold til efterværn for 18-22-årige – at komme med det her lovforslag.
Det er et lovforslag, som er forhandlet hurtigt; et lovforslag, der i sjælden grad har et indhold af opbakning og udelukkende opbakning.
Jeg tror ikke, at jeg har kunnet finde en eneste negativ sætning i alle høringsbidragene – og det tror jeg er et udtryk for, at ingen har en interesse i, at principafgørelsen fra Ankestyrelsen skulle være bærende fremadrettet, men heller ikke i det, der også kunne være en konsekvens af principafgørelsen, nemlig at man 3 år bagud kunne få refunderet udgifter.
Der har både minister og ministerium afhandlet hurtigt, og de har haft en dygtig hånd i forhold til at tage højde for de udfordringer, den nye principafgørelse medførte.
Det fortjener de ros for.
Venstre støtter lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-04-18:
Det her er en del af satspuljeaftalen.
Man kan jo så undre sig lidt over, hvad der sker med resten af aftalen, men det tager vi ikke så tungt i dag.
Nu tager vi den del, vi er klar til at implementere, og det her handler om borgerstyrede budgetter.
Det drejer sig ikke om nogle penge, man som borger får udbetalt, og som man på den måde får i hånden, men det er penge, som man som borger selv kan få lov til at styre, hvis man er socialt udsat.
Det er jo det første spørgsmål, der rejser sig, altså om de 50.000 kr. er nogle penge, man får i hånden, og om man så ellers kan gøre med dem, hvad man vil.
Rigtig mange socialt udsatte har et meget stort ønske om, at der bliver lyttet mere til, hvad de godt kunne tænke sig, hvilken form for indsats der passer ind i deres liv, og hvad de ser som den bedste vej ud af deres sociale udsathed.
Meningen med de 50.000 kr. er så, at man hen over et kalenderår kan disponere over dem.
Hvor mange penge er det så?
Jeg sad lige og sammenlignede med den gamle fri ungdomsuddannelse, som jeg selv arbejdede på i sin tid, og det er faktisk et større beløb end et helt årsbeløb på den fri ungdomsuddannelse dengang.
Det vil sige, at det sådan giver en meget god idé om, hvad man egentlig kan lave af aktiviteter for et beløb på 50.000 kr.
Det er faktisk en ret stor indsats, man kan lave for det beløb, og det vil sige, at borgerne får rigtig meget hånd i hanke med, hvad det er for en indsats, de så at sige selv skal udsættes for.
Man har gjort forsøget i Aarhus, man har også arbejdet med det både i England og i Sverige – og med rigtig stort held – og jeg er personligt ret spændt på at se, hvordan det kommer til at spænde af, altså om det her faktisk er noget, der virker.
For det er en fuldstændig anden tilgang til socialpolitikken, og det er selvfølgelig enormt spændende, om det, at man selv får større ejerskab til det, der skal foregå også gør, at man får lettere ved at komme ud af f.eks. socialt udsathed.
Det tror jeg sådan set grundlæggende på.
Så Socialdemokratiet kan selvfølgelig som en del af aftalen støtte det her, og vi ser også rigtig meget frem til at følge det i årene, der kommer.
Carl Holst (V), 2017-04-18:
Tak for det, formand.
Venstre er også en del af satspuljeforliget, og derfor bakker Venstre naturligvis også op om forslaget.
Det gør vi, ikke alene fordi vi er en del af satspuljeforliget, men fordi vi synes, det her er rigtig, rigtig godt og noget, der skal afprøves.
For Venstre er det sådan, at det at få afprøvet en metode til at sikre en øget grad af egenforståelse hos en socialt udsat – i forhold til selvbestemmelse, rehabilitering og livskvalitet – er noget, der er vigtigt i forhold til at se og gentænke fremtidens velfærdssamfunds tilgang til socialt udsatte, altså hvordan vi sikrer, at den hjælp, det offentlige har som forpligtelse at give socialt udsatte,
ikke bare bliver en hjælp i form af at pakke dem ind i vat, men bliver en hjælp i form af at mennesket, der modtager den, får en oplevelse af at få en hjælp til selvhjælp.
Det er en forsøgsordning, som vi glæder os til at følge, og jeg håber, at det kommer til at gå godt.
Jeg synes, at der i høringsnotatet og i de indkomne bemærkninger, som jo altovervejende er positive, er tre elementer, som det er lidt væsentligt vi holder ekstra øje med – for vi har en interesse i, at det her bliver gavnligt og kommer til at leve op til ønsket og formålet – nemlig selvbestemmelse, rehabilitering og livskvalitet.
Det drejer sig om tillid mellem borger og medarbejder.
Altså at kommunerne i det videre forløb er skarpe på, at det ikke er medarbejderen, der er i centrum i forhold til borgeren, men at det er borgeren, der er i centrum i forhold til medarbejderen, og at der er tillid mellem borger og medarbejder som en forudsætning for, at det her kan blive en succes.
Og at man da har videst mulig tilgang til borgerens medbestemmelse i forhold til medarbejdere og samarbejdspartnerne.
Et andet element er, om det udelukkende skal være en systemmedarbejder, der er borgerens omdrejningspunkt i forhold til at få hjælp og støtte til at få den her øgede selvbestemmelse, rehabilitering og livskvalitet, eller om man i den proces også kan inddrage civilsamfundet og andre aktører.
Jeg tror, det kan være gavnligt, hvis man er åben over for det sidste, og det er af den simple grund, at mange socialt udsatte – det viser en række undersøgelser – ikke går ind ad døren til et system og hos socialrådgiverne, hvad det nu kan være, med den største tillid.
Venstre støtter udmøntningen af satspuljeaftalen.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-18:
Enhedslisten kan også kun melde sig i rækken af ordførere, som støtter lovforslaget, og jeg vil også gerne skrive under på den ros, som hr. Carl Holst kom med.
Det er hurtig handling – i de kredse hedder det vist rettidig omhu – man har udvist her.
Det er jo sådan, som alle i virkeligheden også har opfattet det, men sådan var lovens tekst altså ikke, når Ankestyrelsens tog den store lup frem.
Og så skal tingene jo bringes i orden, og det synes jeg de bliver med det her lovforslag.
Så kan man jo også sige, at vi normalt ikke går ind for at lave lovgivning med tilbagevirkende kraft, og det er måske heller ikke det ord, man vil bruge her.
Det er jo så det, der sker i praksis.
Og der vil jeg bare sige, at det er ualmindelig elegant lavet, hvis man endelig skal lave noget med tilbagevirkende kraft, nemlig at man laver et lovforslag, hvor man neutraliserer virkningen af Ankestyrelsens afgørelse, også bagudrettet.
Så det kan vi også kun støtte.
Så sagde fru Pernille Rosenkrantz-Theil jo nogle meget vigtige ting om den ulykkelige situation, der kan opstå, når borgeren fylder 18 år, hvor det offentlige så ikke i samme grad er forpligtet, som man er frem til det fyldte 18. år.
Der må vi bare se i øjnene, at det her jo så er en barriere, vi får fjernet, for at kommunerne kan handle fornuftigt på det, og derfor kan vi kun være tilfredse med det.
Men det løser jo ikke det fulde problem.
Derfor vil jeg så lige endnu en gang gentage et ønske og et krav eller et forslag – kald det, hvad I vil, alt efter temperament – om, at de unge får en ret til at få det her tilbud om et efterværn.
Men det er også klart, at det ikke lige er det, det her lovforslag handler om.
Det havde været dejligt, hvis det havde handlet om det, og så ville vi have været rigtig glade.
Det gør det så ikke, men det skal jo ikke stille sig i vejen for, at vi støtter et udmærket lovforslag.