Sophie Løhde (V), 2023-05-09:
Beslutningsforslaget B 62 pålægger regeringen at forbyde kirurgisk eller medicinsk kønsskiftebehandling af børn og unge under 18 år inden udgangen af 2023.
Lad mig starte med at slå fast, at ingen børn eller unge under 18 år med kønsdysfori nogen sinde har fået kirurgisk kønsskiftebehandling i Danmark.
Det indtryk kan man ellers godt få, når man læser beslutningsforslaget, hvoraf det fremgår, at forslagsstillerne ønsker et forbud mod kirurgisk fjernelse af bryster og kønsdele.
Men det er altså misvisende.
Ingen børn eller unge har nogen sinde fået kirurgi på det her område.
Det er en misforståelse.
Både i England og Sverige tilbyder man fortsat hormonbehandling til børn og unge.
Nu sker det blot inden for forskningsmæssige rammer.
Jeg kan i øvrigt forstå, at noget af det, man bl.a. gør i Sverige, jo også er at gå i retning af en højere grad af centralisering, som vi også har i Danmark, ved at det er samlet ét sted, nemlig på Rigshospitalet.
Lad mig også slå fast, hvad det er, der er op og ned.
Selv om vi har set en stigning i antallet af børn og unge, som henvises til udredning, er andelen af børn og unge, som viderehenvises til behandling, altså faldende.
Af de børn og unge, der i dag henvises til udredning, er 10 pct. henvist før puberteten.
De øvrige 90 pct. er henvist i puberteten.
Det vil sige, at det kun er en tiendedel af det samlede antal henviste børn og unge, som i udgangspunktet er i målgruppen for at kunne tilbydes medicinsk behandling.
På baggrund af egne og udenlandske erfaringer er Region Hovedstaden, der altså varetager behandlingen i Danmark, blevet mere tilbageholdende med at tilbyde hormonbehandling end tidligere.
Det ser vi jo også i tallene.
Det samlede antal af børn og unge, der behandles med hormoner, er derfor faldet det seneste år.
I 2022 blev 352 børn og unge henvist til udredning, men kun 22 børn og unge blev henvist videre til hormonbehandling, og ud af de 22 var det alene 7, der startede i hormonbehandling i 2022, altså kun 2 pct. af det samlede antal henviste til udredning.
Det er bare lige, for at vi også har proportionerne på plads i forhold til debatten her i Folketingssalen.
Lad mig slå fast, at behandlingen af langt de fleste børn derfor kun består af samtaler og rådgivning.
De fleste finder altså en måde at leve i overensstemmelse med deres biologiske køn på.
Der er derved ganske få børn og unge, som efter en grundig udredning vurderes at have brug for hjælp i form af medicinsk behandling, hvilket vel at mærke alene kan ske ud fra en konkret lægefaglig vurdering på baggrund af en grundig udredning.
Sundhedsstyrelsens eksisterende vejledning om sundhedsfaglig hjælp ved kønsidentitetsforhold er den, der sætter rammerne for behandling i Danmark.
Den vejledning er udarbejdet med afsæt i faglige overvejelser og med inddragelse af erfaringer fra udlandet.
Som nævnt er Region Hovedstaden nu i praksis blevet mere tilbageholdende med at tilbyde behandling end tidligere.
Det flugter i øvrigt med det, vi også ser i andre lande.
Det er bestemt ikke ualmindeligt.
Det ser vi også på flere andre områder i sundhedsvæsenet.
I så fald skulle vi i hvert fald her i Folketingssalen tage konsekvensen og gribe ind rigtig mange steder i vores sundhedsvæsen, hvor der er faglige uenigheder om givne behandlinger, som vi tilbyder i vores sundhedsvæsen.
I stedet mener jeg, at vi skal insistere på mere viden og forskning og på at få de lægefaglige miljøer på banen.