Martin Geertsen (V), 2019-02-26:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at sætte fokus på, at mennesker i det her samfund selvfølgelig skal have ret til den hjælp og til den bistand, som de med afsæt i den ene eller den anden visitering er berettiget til.
Når det så er sagt, er jeg også uenig i forslagets præmis om, at kommunerne sådan over en bred kam bevidst skulle træffe afgørelser, som de ved er på kant med loven.
Uden at skulle svinge mig alt for højt op på en meget, meget høj hest her på en tirsdag eftermiddag, er det vel, skyldes noget af det her lands succes jo, at vi har og har haft tillid til hinanden og grundlæggende tillid til vores offentlige institutioner, og jeg synes personligt, at vi skal være en lillebitte smule forsigtige med at bryde med det princip og her fra Folketingets side sådan over en bred kam signalere, at borgerne grundlæggende ikke kan have tillid til de kommunale beslutningstagere.
Dansk Folkepartis forslag strider imod det udgangspunkt, som vi i hvert fald har i Venstre, som er, at vi har tillid til, at kommunerne forsøger at træffe de rigtige afgørelser over for udsatte, ældre medborgere og andre.
Når der så bliver truffet forkerte afgørelser i kommunerne – for det gør der jo – tror jeg bestemt ikke, at det skyldes ond vilje, men jeg tror, at det f.eks. kan skyldes kompleks lovgivning, som har været vanskelig at navigere rundt i, at der kan være tale om besværlige skøn eller andet.
Borgerne kan jo selvfølgelig ikke være tjent med andet.
Men vi mener altså ikke, at en økonomisk kompensation er den rigtige vej at gå for at nå det mål.
En økonomisk kompensationsordning vil ikke give borgeren det, som vedkommende har ønsket eller har ret til i udgangspunktet og i forlængelse af Ankestyrelsens afgørelse som f.eks. i sager om hjælp efter serviceloven.
Samtidig vil en økonomisk kompensationsordning jo betyde, at Ankestyrelsen skal tage stilling til den enkelte sag, og hvilken kompensation borgeren så er berettiget til, og man kan jo levende forestille sig, at Ankestyrelsens sagsbehandlingstid på den baggrund næppe bliver kortere.
Med andre ord vil en kompensationsordning efter min bedste overbevisning være administrativt krævende og meget udgiftstung, og det tror jeg ikke der er nogen borgere der kan være tjent med.
Så det afgørende i det her spørgsmål må jo være: Hvordan sikrer vi så borgernes retssikkerhed bedst muligt?
Der mener jeg faktisk, at vi er kommet markant længere ved at se på de barrierer, som borgerne møder i systemet, ved at styrke rammerne for, at kvaliteten af sagsbehandlingen kan højnes, og at sagsbehandlingstiderne kan nedbringes.
Ministeren var inde på nogle af de initiativer, der allerede er taget, og jeg skal bare fremhæve nogle få af dem her.
Vi er i hvert fald glade for, at vi med satspuljeaftalen fra 2018-2021 bl.a. har afsat godt 50 mio. kr. til en handlingsplan til styrkelse af kvaliteten i sagsbehandlingen på handicapområdet, og vi har desuden med finansloven for 2019 afsat 35 mio. kr. i 2019 og 30 mio. kr. i 2021 og 25 mio. kr. i 2022 til nedbringelse af sagsbehandlingstiderne i Ankestyrelsen.
Med satspuljeaftalen for 2019 afsatte vi yderligere 12 mio. kr. i perioden 2019-2022 til gennemførelse af initiativer, der skal bidrage til at styrke borgernes retssikkerhed på det sociale område.
Så jeg synes faktisk, at vi er kommet et godt stykke i forhold til det, som jeg tror er Dansk Folkepartis oprindelige intention, nemlig at styrke borgernes retssikkerhed i forhold til det kommunale system.
Det, jeg lige har stået og sagt her, har jeg sagt på vegne af Venstre, men jeg har i virkeligheden også sagt det på vegne af Det Konservative Folkeparti.