Astrid Krag (S), 2021-04-08:
Tak for det, formand.
Dejligt at have dig i stolen.
Jeg vil gerne starte med at kvittere for modtagelsen af lovforslaget, og hvad jeg vil kalde en utrolig god og ikke mindst meget engageret debat her i salen.
Det glæder jo en ældreminister, når både nye og gamle – var jeg lige ved at sige, for nu skal man ikke tale om folks alder på den måde, men så erfarne ældreordførere – kaster sig ind i debatten på den her måde.
Debatten viser jo, at vi er ganske mange, som finder, at den her dagsorden om mindre bureaukrati og mindre detailstyring er vigtig, og at vi skal gøre op med det, der kvæler fagligheden derude, kvæler nærværet, den engagerede medarbejders opgaveløsning sammen med den ældre borger, der jo – det tror jeg vi kan blive enige om – er den største ekspert i sine egne behov og også ganske dagsaktuelle behov.
Jeg bliver så også nødt til at sige, at jeg har siddet med et lille smil på og lyttet til debatten.
For den viser jo også, hvor usandsynlig svært det er, når vi her på Christiansborg skal træde et skridt tilbage.
Det er faktisk meget, meget svært – så svært, at der ikke er et bredt flertal bag det her lovforslag, hvilket jeg ellers havde håbet og faktisk også regnet med, da jeg hørte den meget positive modtagelse, da statsministeren ved åbningsdebatten lancerede idéen her fra talerstolen.
Så det er ikke enkelt.
Statsministeren forudså også, at det ville ende med at være svært for os på Christiansborg at træde det skridt tilbage.
Det er sværere, end man skulle tro, at erkende, at vi ikke altid ved bedst herinde.
Det er nu en ganske sund erkendelse, tror jeg, og det er jo den erkendelse, som hele tanken om velfærdsaftalerne med de syv kommuner baserer sig på.
Jeg hørte ganske mange ordførere, der på forhånd har konkluderet, hvordan kommunerne kommer til at bruge det her, og som fremhæver, at det er et problem, at vi ikke på nuværende tidspunkt skal pege på, hvilke resultater der kommer, hvad det er for nogle løsningsgreb, man tager for at sikre, at fru Jensen får en pleje med mere nærvær, med større kvalitet, med større sammenhæng, større tillid og tryghed, større kendskab til medarbejderne, og som passer bedre til den hverdag og den virkelighed, at intet menneske jo er ens to dage – men det er de forskellige standardiseringer osv. Det her er ikke nemt, og debatten har i dag vist det utrolig godt.
Det bobler med energi og gejst, og der er masser af idéer fra medarbejdernes side, fra de ældre, fra ældrerådene, fra Ældre Sagens lokalafdelinger, fra hele det vigtigste sted i vores ældrepleje, nemlig derude, hvor hjælpen, plejen og omsorgen bliver leveret.
De glæder sig til at komme i gang og håber, at vi kan leve op til det, vi har forpligtet os på, nemlig at vi skal træde et skridt tilbage.
Det er et lovforslag, der udmønter den politiske aftale, som i efteråret blev indgået på ældreområdet.
Det var en aftale mellem regeringen, Det Radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten, Frie Grønne og Alternativet.
Og vi har jo brugt ganske lang tid på den nu, så jeg tror, at alle, der måtte følge med, ved, at det her handler om at sætte kommunerne fri fra langt hovedparten af den statslige og kommunale regulering på ældreområdet og at gøre det i 3 år.
Det handler altså så at sige om at starte med et blankt stykke papir.
I stedet for de forskellige frisættelsesforsøg, man har haft igennem de sidste mere end 20 år, hvor man har fjernet enkeltbestemmelser og gjort det meget sporadisk, så handler det her om at turde gå ganske vidt.
Og det gør vi så.
Målet er jo at få erfaringer på ældreområdet, som ikke kun kommer de ældre i de her tre kommuner, men alle dele af landet, til gavn.
Vi tror på, at man igennem lokale løsninger og gennem den viden, der ligger i relationen mellem den fagligt dygtige medarbejder og den ældre borger, der har hjælp behov, kan få bedre velfærd.
Det er sådan set også forudsætningen for aftalen her.
Med den større frihed følger der også et ansvar for at levere bedre velfærd og bedre løsninger.
Vi er jo ikke den første regering, der har sagt det og gjort forsøget på at sætte den offentlige sektor mere fri, give mere plads til faglighed, luge ud i bureaukratiet, lade borgeren og borgerens hensyn være det, der står mest centralt, for det tror jeg faktisk regeringerne har gjort, siden jeg gik i børnehave, hvor det var De Konservative, der havde statsministerposten.
At vi stadig her i 2021 har den diskussion, viser jo noget om, hvor svært det er at komme i land med den ambition, og derfor gør vi også noget ret drastisk fra regeringens side med lovforslaget her.
Vi tror, det er nødvendigt, hvis vi skal komme videre med den her diskussion til gavn for borgerne, til gavn for vores velfærd og den kvalitet, der er så vigtig for alle.