runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2019-03-29:
Som jeg også sagde indledningsvis, er der jo afsat ressourcer til præcis de screeningsprogrammer, som vi taler om i dag, med lovforslaget.
Vi har jo afsat penge til dem, såvel som vi har løftet økonomien i sundhedsvæsenet hvert år, vi har jo siddet i regering, så vi nu har løftet alene sundhedsøkonomien med mere end 6 mia. kr. siden sidste valg.
Tager vi det helt tilbage til årtusindskiftet, har der været en reel vækst på 40 pct. i sundhedsvæsenet i Danmark.
Og derfor må jeg bare sige, at selvfølgelig skal der være økonomi til de opgaver, som vi pålægger sundhedsvæsenet, og det har der også været i de konkrete tilfælde, hvor der netop var afsat økonomi til at kunne leve op til de screeningsprogrammer, som vi har indført lovgivningsmæssigt.
Men det må vi jo tage i udvalgsbehandlingen.
Helt principielt støtter regeringen ikke forringelse af patientrettighederne.
Vi ønsker at styrke dem, men jeg vil selvfølgelig stille mig til rådighed for de spørgsmål, der måtte være, i udvalgsbehandlingen.
Jakob Sølvhøj (EL), 2019-03-29:
Så vores ærinde er ikke at forringe patientrettighederne, men at få sikret, at der er de tilstrækkelige ressourcer til vores sygehusvæsen til at løse de opgaver, som lovgivningen pålægger dem.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-29:
Tak for det.
Som det er nu, har patienter, der ikke indkaldes rettidigt til brystkræftscreening, ikke ret til erstatning, hvis forsinkelsen eller udeblivelsen fra indkaldelsen skyldes ressourcemangel.
Så selv om man senere får brystkræft og det vurderes, at brystkræften kunne have været undgået, hvis man var blevet screenet til tiden, får man altså ikke erstatning, hvis regionerne kan sige, at det skyldes ressourcemangel og henholder sig til § 20 i klage- og erstatningsloven, hvor man friholdes fra erstatning, hvis man har mangel på personale eller økonomi.
Det er simpelt hen ikke rimeligt, og derfor foreslår regeringen, at denne ressourceregel ikke kan anvendes i forbindelse med forsinket indkaldelse til screening for brystkræft, livmoderhalskræft, tyktarmskræft og endetarmskræft.
Af samme årsag foreslås det samtidig, at der indføres samme rettighed til undersøgelse for livmoderhalskræft og tyktarmskræft og endetarmskræft som for brystkræft.
Et andet element i lovforslaget er, at tandlæger, der har valgt at stå uden for hasteloven, som blev vedtaget ved opsigelsen af overenskomsten om tandlægehjælp den 1. juni 2018, selv skal afholde udgifter til eventuelle klagesager.
Da specialtandlæger normalt ikke leverer ydelser med offentligt tilskud, er det eneste rimelige selvfølgelig, at de undtages fra kravet om at afholde udgifter til de klage- og erstatningssager.
Vi skal naturligvis tilbage til den retstilstand, som var gældende før 1. juni 2018.
Det tredje og sidste element er, at reglerne for lægemiddelskader i klage- og erstatningsloven udvides til også at gælde for lægemidler fra såkaldte medicinkister i redningsbåde, beredskaber og det militære forsvar.
Det er også meget naturligt og selvfølgeligt, så Liberal Alliance støtter lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2019-03-29:
Tak for det, formand.
Det her lovforslag handler om erstatning og om, at man også skal kunne få erstatning, hvis man er blevet indkaldt for sent til screening for brystkræft, livmoderhalskræft og tyk- og endetarmskræft.
Og det lyder jo rigtigt og godt, og som flere andre ordførere har været inde på, er der en række kvinder, som synes, de er blevet behandlet uretfærdigt.
Men man er også bare nødt til rejse spørgsmålet om, hvor pengene skal komme fra.
Hvis vi læser i høringssvarene, siger styregruppen for Dansk Kvalitetsdatabase for Mammografiscreening, Dansk Forening for Radiologisk Mammadiagnostik, de lægelige medlemmer af Mammografistyregruppen i hovedstaden og Det Etiske Råd tre ting, som jeg synes er væsentlige at fremhæve.
For det første at det her er en dårlig prioritering af sundhedsfaglige ressourcer.
For det andet at der ikke er tilstrækkeligt med lægelige specialister til, at man altid kan sikre, at man undersøger syge og raske inden for fristen, og – for det tredje – at det her risikerer at føre til, at man tager ressourcer fra syge kvinder.
I Radikale Venstre går vi ind for, at vi i Danmark skal have et prioriteringsinstitut.
Og det er, fordi vi synes, at det er forkert, at der i dag foregår en meget stor prioritering, som er uretfærdig og skjult, og som bør være åben og retfærdig.
Det, der jo er ved prioritering, er, at det jo er nemt sige de fine ord, men når det rammer virkeligheden, bliver det alvor.
Og her er der et af de eksempler, hvor vi som lovgivere bliver mødt med, at hvis vi gør det her, kommer vi til at flytte ressourcer fra nogle, som er mere syge.
Og derfor går vi til det her lovforslag med en vis skepsis fra Radikale Venstres side, og vi kommer til at stille spørgsmål i forhold til de høringssvar, der er kommet.
Så med de bemærkninger vil jeg sige, at vi ikke kan støtte lovforslaget, som det ligger, men vi vil stille en række spørgsmål i udvalgsbehandlingen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-03-29:
Mange tak, og tak for ordførertalen.
Jeg har bare lyst til at spørge ordføreren, når vi nu har et førstehåndsvidne her til, hvad der skete i Region Hovedstaden:
Når ordføreren nu siger, at det var administrativt, man havde besluttet sig for, at ressourcerne skulle bruges, som de blev, og at det ikke blev lagt på et politisk bord, blev det så lagt på et politisk bord, om ressourcereglen skulle anvendes eller ej?
Mette Abildgaard (KF), 2019-03-29:
Tak for det.
Jeg kommer jo lidt her som rosinen i pølseenden på et lovforslag, der heldigvis er meget, meget bred opbakning til.
Jeg vil prøve at fokusere på den del, der handler om det her med ressourcereglen, også lidt set i lyset af det, fru Lotte Rod var inde på i sit indlæg.
Jeg sad som politiker i Region Hovedstaden, da vi havde den her frygtelige sag, som flere har været inde på, og jeg sad også som en af de ansvarlige politikere i det kræftudvalg, som havde ansvaret for kræftscreeningerne.
Vi politikere blev orienteret, da der var sket et svigt, da tiderne var blevet overskredet.
Vi blev ikke givet mulighed for at reagere.
Der var tale om dårlig planlægning.
Vi fik ikke mulighed for at tage stilling til, om der skulle flyttes rundt på nogle ressourcer for at muliggøre, at man kunne indkalde de her kvinder rettidigt.
Nej, vi blev informeret, da svigtet var sket.
Derfor var jeg ekstremt frustreret som politiker, da jeg hørte, at administrationen havde tænkt sig at påberåbe sig den her ressourceregel, for det var simpelt hen ikke korrekt.
Det her var nemlig ikke en politisk prioritering, det var et administrativt svigt, at man ikke havde lavet den demografiske fremskrivning ordentligt og derfor ikke havde styr på at få de her kvinder indkaldt rettidigt.
Derfor synes jeg også, det var et kæmpe systemsvigt at påberåbe sig den her ressourceregel.
Derfor er jeg rigtig glad for, at vi får ændret på det nu med det her lovforslag.
Jeg synes, det skriger til himlen, at det, der er sket, er uretfærdigt, og jeg synes, fru Liselott Blixt udtrykte det så præcist, da hun sagde, at den lovgivning, vi vedtager herinde, jo ikke er det papir, den er skrevet på, værd, hvis ikke den bliver efterlevet ude på sygehusene og ude i regionerne, hvor det virkelig gælder.
Derfor kan vi også fra Det Konservative Folkepartis side bakke op om alle elementer, der ligger i det her forslag, og vi glæder os over, at der er blevet handlet hurtigt på baggrund af bl.a. den beslutning, der blev truffet i Højesteret på det her område.
Så vi bakker op om lovforslaget.
Jeg ved, at administrationen ikke havde besluttet, at man ikke ville overholde fristerne for indkaldelse.
Det var noget, der skete, fordi man ikke var tilpas årvågen i forhold til det og holdt øje med de tidsfrister, der var, og fordi man i øvrigt havde planlagt på en måde, hvor man udnyttede det vindue, der er, til det yderste.
Det er jo ikke lige præcis 2 år, der må gå, det er sådan noget med op til 2,2, eller er det 2,3, og omvendt er det også ned til 1,8, så vidt jeg husker.
Der er et spænd, det kan ligge inden for, hvor man lå allermest yderligt.
Om det her med ressourcereglen vil jeg sige, at nej, det var ikke en politisk beslutning, at vi påberåbte os den.
Det kunne vi ikke gør os til dommer over; det var ikke en politisk mulighed.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-03-29:
Det synes jeg lyder meget, meget mærkeligt.
Ordføreren siger, at det er administrationen i en region, der beslutter, hvordan man skal indstille, og hvordan man overordnet skal forholde sig til tingene.
Det er ikke sådan, jeg opfatter det.
Jeg opfatter det, som om regionsrådet har den øverste myndighed til at beslutte, også i sager som de her, hvordan regelsættet skal bruges, og om man skal gøre anvendelse af ressourcereglen.
Er ordføreren enig med mig i det?
Mette Abildgaard (KF), 2019-03-29:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at forløbet var, som det var dengang i Region Hovedstaden.
Og jeg tror heller ikke, hr. Flemming Møller Mortensens partikollega fru Sophie Hæstorp Andersen har lyst til at sige, at det her var en politisk beslutning, for det var det ikke.
Det var den vurdering, vi fik af administrationen: Det her var et spørgsmål om ressourcemangel, og derfor kunne man ikke leve op til det.
Siden jeg stoppede i regionen, har der været hele det juridiske efterspil.
Der tør jeg ikke gøre mig til dommer over, hvilke politiske beslutninger der har været truffet.
Men jeg kan sige, at da jeg sad i situationen dengang, var det en administrativ vurdering, som vi politikere ikke kunne se bort fra.
Så det var ikke en politisk beslutning.
Peter Juel-Jensen (V), 2019-04-02:
Som jeg kan huske den oprindelige lov, der ligger bag Center for Cybersikkerhed, så er der faktisk en rimelig detaljeret regulering af centerets behandling af personoplysninger.
Så jeg synes faktisk, at ordføreren skulle få stillet et skriftligt spørgsmål – ellers skal jeg nok gøre det – for jeg tror faktisk, at jeg har ret.
Så skal jeg lige høre, for det lød, som om ordføreren havde læst lovforslaget på en lidt anden måde, end jeg havde gjort.
Jeg synes ikke, at jeg er stødt på i lovforslaget, at der er nogen bemyndigelse til Center for Cybersikkerheds medarbejdere til at gå ind at kontrollere danske energimedarbejderes kælenavne til deres dyr.
Hvor finder ordføreren dog det henne – er det i ordførerens frie fantasi?
Eva Flyvholm (EL), 2019-04-02:
Det er jo sådan, at Center for Cybersikkerhed er undtaget i persondataloven.
Det er også sådan, at det er undtaget i forvaltningsloven og i en række andre love, fordi det ligger under Forsvarets Efterretningstjeneste – det fremgår også af loven.
Så har man så yderligere i den her lov om Center for Cybersikkerhed indskrevet, at man gerne vil følge de samme principper som dem, der er de andre love.
I min verden er det simpelt hen bare ikke godt nok, at man sådan meget hyggeligt siger, at man gerne vil følge de samme principper.
Jeg kan ikke se, hvorfor vi ikke bare kan sørge for, at den her myndighed er underlagt de samme regler, for så behøvede vi ikke at diskutere det eller være bekymret for det.
Så jeg mener faktisk ikke, at det er en lige så god sikring, desværre.
Men jeg vil gerne medgive, at der selvfølgelig er nogle regler, men jeg mener ikke, at de lige så gode, som de er for alle andre myndigheder.
Nej, det sidste her handler om, at når centeret går ind og skal lave sådan nogle test for at kunne vurdere sikkerhedsniveauet i noget af det her kritiske infrastruktur rundtomkring, får man faktisk med det her lovforslag mulighed for at gå ind at teste, om medarbejderne er oplagte til at falde i sikkerhedshuller, kan man sige, ikke?
Så der sidder man faktisk og fisker informationer om alt muligt.
Hvis det nu var mig, ville man nok tjekke, hvad Evas søde baby hedder, og om det mon er det, der er Evas kodeord, eller hvad?
Altså, man tester sådan nogle ting for at finde ud af, om folk har lavet for dårlige kodeord.
Det ligger faktisk i lovforslaget – det må jeg bare sige.
Til det der med loven: Jeg kan love ordføreren, at jeg har stillet masser af spørgsmål til det, og jeg gør det gerne igen.
Faktum er bare, at der jo er en grund til, at efterretningstjenesterne ikke er underlagt de samme regler som alle os andre, og det er jo lige præcis det, der bekymrer mig.
Peter Juel-Jensen (V), 2019-04-02:
Jeg tror, at ordføreren kom til at fortale sig, for jeg synes, jeg hørte ordføreren sige, at Center for Cybersikkerhed på ingen måde er underlagt lovgivning, der sikrer, at der er en regulering af persondataoplysninger.
Så vidt jeg husker – og der vil jeg bare gerne have et ja- eller nejsvar – er det faktisk reguleret i den lovgivning, der ligger bag Center for Cybersikkerhed, hvordan man skal omgås persondataoplysninger.
Der er meget skrappe krav til det.
Så det er ikke korrekt, når ordføreren står og siger, at det ikke er reguleret.
Eva Flyvholm (EL), 2019-04-02:
Altså, til det sidste, som ordføreren spørger om her, vil jeg sige, at så vidt jeg ved kan det her kontroltilsyn – eller hvad hedder det nu – tilsynet med efterretningstjenesterne ikke komme på uanmeldte inspektioner.
Det er sådan, jeg har fået det oplyst, og det er det, jeg forholder mig til.
Det tror jeg stadig væk er korrekt, og ellers må I meget gerne give mig en skriftlig forklaring på, at de godt kan det.
Og det mener jeg at de burde kunne.
For ligesom man i Arbejdstilsynet f.eks. får nogle helt andre resultater, hvis man kommer dumpende forbi en dag, hvor ingen lige havde regnet med det, end man gør den dag, hvor man havde anmeldt man ville komme, så tror jeg også, det er fornuftigt f.eks. at kunne gøre det.
Men til det andet, som hr. Henrik Dam Kristensen spørger om, vil jeg sige, at det jo lige præcis er kernen: Jo, jeg synes, det er nødvendigt, at vi styrker vores cybersikkerhed.
Og det kan måske også godt være rimeligt nok, at man går ind og tester på nogle måder, hvor man ser på de virksomheder, der har problemer, hvor medarbejderne måske ikke er uddannet godt nok, og hvor ledelsen skal gøre noget mere for det osv., altså for at imødekomme de her cybertrusler – helt sikkert.
Men jeg synes ikke, at det er betryggende, at det er en efterretningstjeneste, der i op til 3 år vil kunne sidde og lagre oplysninger om helt almindelige medarbejdere i f.eks. et energifirma eller i sundhedsvæsnet; det kan være oplysninger om, hvad deres kæledyr hedder, hvad deres mand laver osv.
Altså, det er den slags oplysninger, man faktisk går ind og hiver ud, og de ligger 3 år i sådan en efterretningstjeneste.
Det synes jeg ikke er betryggende, og det er derfor, jeg mener, det skal være en civil myndighed.
Jamen ja, som udgangspunkt.
Hvis det lå i en civil myndighed, altså det her arbejde, som er omfattet af de almindelige regler, som jeg kalder på at de skal være, ja, så ville vi da gerne stemme for den her lovgivning.
Vi har endda fremsat forslag i Folketinget om, at Center for Cybersikkerhed skulle laves til en civil myndighed.
Og hvis hr. Henrik Dam Kristensen og andre måske ville støtte sådan et forslag, fremsætter jeg det gerne igen, og så kan vi alle sammen gå herfra i dyb harmoni og enighed om, at det er det, vi gør.
Henrik Dam Kristensen (S), 2019-04-02:
Jeg vil sige til fru Eva Flyvholm, at det med tilsynet er jo vigtigt for os begge to.
Jeg ønsker også, det skal være der, så jeg håber virkelig, at forsvarsministeren tager det her med ind og svarer konkret i dag, eller at han laver et udførligt notat på, hvad det egentlig er, vi kan.
For det er jo vigtigt for at kunne have en fremadrettet debat.
Så vil jeg gerne spørge: Hvis vi så sagde, at vi lavede sådan et center, men flyttede det uden for FE's kontrol, ud til et eller andet sted for sig selv, ville fru Eva Flyvholm så stemme for den her lovgivning?
Enhedslisten og fru Eva Flyvholm sagde indledningsvis, at de ligesom os andre er bekymrede for den trussel, der er.
Så er det instrumenterne, vi jo i givet fald taler om.
Jeg har to ting.
For det første er det rigtigt, at man kan lave de test over for medarbejdere, men jeg synes bare, det er meget bedre, at man kommer til at falde i over for centerets medarbejdere end over for en ondsindet hacker.
Så det her skal jo bruges til, at vi alle sammen kan blive klogere på vores arbejde.
Det andet, der ligger i det, er det omkring tilsynet.
Jeg tror, fru Eva Flyvholm kom til at sige, at man ikke kunne komme på uanmeldte besøg.
Jeg vil bare spørge fru Eva Flyvholm: Er det ikke korrekt, at hvis man læser lovforslaget, har tilsynet behandling af alle personoplysninger og har adgang til alle oplysninger og de materialer og it-systemer, som der findes?
Dermed er tilsynet underlagt en skrappere kontrol end nogen anden statslig myndighed.
Er det en forkert udlægning fra min side?
Villum Christensen (LA), 2019-04-02:
Tak for det.
Men lad mig starte med at slå fast, at Liberal Alliance mener, at det er nødvendigt at give yderligere beføjelser til Center for Cybersikkerhed.
Det kræver de nuværende sikkerhedstrusler.
Det har vi jo så fået et bud på nu med lovforslaget – vel et egentlig længe drøftet forslag, som skal afbalancere hensynet til statens sikkerhed på den ene side med borgernes og virksomhedernes retssikkerhed mere generelt på den anden side.
Det er ikke nogen nem opgave.
Når man læser høringssvarene igennem, er der rigtig mange advarsler, som har gjort, at vi siger til os selv, at så skal vi også tænke os rigtig grundigt om.
I realiteten er det faktisk ret svært at finde positive udsagn, men nu er det jo også mange specialinteresser, og det er os herinde, der har det overordnede ansvar for statens og samfundets interesser.
På grund af proportionerne i sagen finder vi efter en samlet vurdering, at der kan argumenteres for, at der bag forslaget trods de udfordringer, som forslaget byder på i forhold til de gængse retsprincipper, er en gedigen argumentation.
For tænk, hvis vi ikke kan ringe 112 en dag, eller at elleverancerne stopper og samfundets institutioner går i stå eller lægges ned, og at vi samtidig havde en reel mulighed for at forhindre det, så ville vi jo ikke blive rost for det.
Og så vil DSB's nedbrud i går jo være en myg ved siden af det, vi ellers vil opleve.
Det skyldes især, at alternativerne jo vil være værre.
Vi tror selvsagt mere på vores egne folk i Center for Cybersikkerhed end på russiske agenter – det siger ligesom sig selv.
Det gør vi også, fordi de danske analytikere, som de kaldes i lovforslaget, i Center for Cybersikkerhed lokkes og kan kontrolleres, og bliver der behov for at gå helt ind at scanne i virksomhedens stationære data, er det efter aftale med virksomheden.
Det er jo ligesom det nye, vi får, med ændringerne.
Og vi synes faktisk, at ministeren har lyttet til den mest kradsbørstige kritik – og tak for det.
Vi vælger altså at betragte forslaget her som en intention om at give virksomhederne en ekstra beskyttelse, altså en beskyttelse ud over den, de selv etablerer.
Men når det er sagt, vil vi også gerne drøfte i udvalget, om grænsen mellem statens sikkerhed og borgernes retssikkerhed er lige i skabet.
Vil det være muligt at forkorte den periode, hvor man har rådighed over de mange data, før de skal slettes, som det også har været fremme?
Og er vi nu helt sikre på, at vi har hegnet mulighederne for misbrug og fejl tilstrækkeligt inde, når vi tænker på de rigtig store mængder af data, vi har med at gøre?
Vi skal nok støtte forslaget, men vi har ikke noget imod, at vi syretester den meget svære grænse, vi har, mellem de her væsentlige principper.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2019-04-02:
Jeg tror muligvis, at de lande har nogle hackermiljøer internt, som man skal forholde sig til, hvorimod vi ikke har det i Danmark.
Det er muligt, at vi har nogle, der kan lægge Museum Lolland-Falsters hjemmeside ned en eftermiddag, men vi har ikke de superstore, professionelle, statslige hackervirksomheder, som kan operere med ubegrænsede ressourcer.
Derfor er det helt afgørende, at centeret ligger i efterretningstjenesten.
René Gade (ALT), 2019-04-02:
Jeg er jo i bund og grund også for at styrke Center for Cybersikkerheds kompetencer og ressourcer.
Det er også det, der sker.
Men noget af den kritik, der bliver rejst, er jo, at de alarmer og de triggere, som Center for Cybersikkerhed understøtter virksomheder med, faktisk kommer for sent.
Altså når man får meddelelsen, er det allerede ude, og man har fået informationen andre steder fra, og derfor bliver det knap så interessant at være en del af det samarbejde – på nogle områder, vil jeg skynde mig at sige, for det er garanteret rigtig interessant på andre områder.
Har ministeren også hørt de kritikpunkter, altså at de meddelelser, man får fra Center for Cybersikkerhed, simpelt hen er bedagede, at de ikke er aktuelle, og at man har fået dem andre steder fra – altså hvis det er store virksomheder, der netop er infrastrukturelt kritiske?
For så er det jo lidt et problem at lægge ressourcerne derover.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2019-04-02:
Jamen jeg ved ikke, hvad det er, der gør sig gældende på det her område, men en del af forklaringen er, at der er nogle i branchen, der mener, at Center for Cybersikkerhed ved deres aktiviteter tager brødet ud af munden på dem, og at det hele skulle ligge ved de private virksomheder.
Jeg har den modsatte opfattelse, nemlig at det store fokus, vi har på cybertruslen, på hacking, på at højne bevidstheden om sikkerhedsprocedurer osv., jo netop skaber et marked for de private virksomheder.
Det, vi kan gøre, og det, centeret kan gøre, er jo at sætte de her prober uden på systemerne, som så giver en advarsel, hvis der kommer et malwareangreb.
Så kan man ringe til virksomheden og sige: Nu skal I lige være klar over, at der er nogle, der angriber jer i øjeblikket.
Så må virksomheden så tage stilling til, hvordan de så reagerer.
Slukker de systemet, eller hvad stiller de op med det her?
Det er jo en ekstra sikkerhed.
Så har der været rejst hele den her diskussion om, om vi vil ind at snage i forhold vedrørende de enkelte medarbejdere.
Der er jo i dag et kæmpe marked for private virksomheder, som aftaler med virksomheder og indgår kontrakt med virksomheder om at prøve at angribe dem og prøve at se, hvor svaghederne er i deres systemer.
Så det er jo ikke noget nyt, der foregår her.
Vi interesserer os for de samfundskritiske virksomheder, og det er så de særlig samfundskritiske virksomheder, som man kan give et påbud, hvis de af en eller anden mystisk grund ikke vil være med til at modtage en advarsel, når de er under malwareangreb.
René Gade (ALT), 2019-04-02:
Det er vigtigt for mig at understrege, at vi i den grad skal understøtte tilliden til netop FE og Center for Cybersikkerhed.
Så trods alle de kritiske spørgsmål er det jo helt afgørende, at vi netop får skabt tillid til de to aktører.
For det er helt afgørende for landets sikkerhed, og netop derfor stiller vi alle de kritiske spørgsmål.
Jeg vil bare spørge ministeren til at starte med, om det er typisk, at høringssvarene er så kritiske på tværs af også nogle, der normalt støtter regeringen, som det er tilfældet her.
For jeg forstår på ministeren, at det er ærgerligt, at eksempelvis DI udtaler sig så kritisk.
Eva Flyvholm (EL), 2019-04-02:
[Lydudfald]
... informationer med de lande, som ikke har sådan et center liggende under Forsvarets Efterretningstjeneste.
Man samarbejder jo også med franskmændene og svenskerne osv. om angreb nu her.
Og jeg vil gerne gentage mit spørgsmål ...
Jeg vil gerne gentage mit spørgsmål: Er det sådan, at Holland, Sverige, Frankrig og Finland så har en meget dårligere cybersikkerhed end Danmark?