runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-04-09:
Tak for det.
Jeg vil jo omvendt gerne takke statsministeren for at lægge ud med en åbning her om udlændingepolitikken.
Jeg synes, det er befriende, at statsministeren vælger at understrege her i spørgetimen i dag, at det faktisk er blodig alvor, og at det, hvis ikke vi holder kursen på udlændingeområdet, har nogle fatale konsekvenser.
Det har det jo set med Dansk Folkepartis øjne selvfølgelig primært for de værdimæssige ting i vores land, altså sammenhængskraften.
Kan vi som land hænge sammen, hvis ikke vi har styr på indvandringspolitikken?
Nej, det kan vi ikke.
Det viser al erfaring.
Vi kan kigge rundt i vores storbyer og ghettoområder osv. og se, hvad det har af konsekvenser.
Men det har det jo også på den økonomiske side, som statsministeren var inde på.
Det er 36 mia. kr. om året.
Prøv at tænke på, hvor meget dansk velfærd man kunne få for de penge.
Det er også rigtigt at sætte fokus på, at når hr. Morten Østergaard for 1 uge siden sagde, at nu ville han sætte sig igennem på udlændingeområdet, så kan vi tænke tilbage på en tid, hvor De Radikale styrede dansk udlændingepolitik og pralede af, jeg tror det var 46 lempelser på udlændingeområdet, som man havde fået igennem under den sidste regering.
Modsvarende har vi så leveret over 140 stramninger af udlændingepolitikken siden 2015.
Når nu hr. Morten Østergaard særlig har set sig sur på paradigmeskiftet, synes jeg, det er værd at bede statsministeren om at bekræfte, at paradigmeskiftet faktisk er der, hvor vi sådan lidt skelsættende tager et principielt nyt skridt i udlændingepolitikken.
For vi vil nemlig igen have adskilt flygtningepolitikken på den ene side og indvandringspolitikken på den anden side.
Det, der har været tilfældet før paradigmeskiftet, er jo, at man i 3-4 årtier har rodet de to begreber fuldstændig sammen.
Nu kommer det igen til at handle om, at flygtninge er nogle, man hjælper midlertidigt, til de vender tilbage til deres hjemland og genopbygger deres hjemland, og at indvandringspolitik er det, vi taler om med hensyn til, hvor mange der skal kunne komme hertil og arbejde, og om man skal kunne gifte sig med en udlænding, hvis man som dansker bliver forelsket osv. osv.
Derfor er paradigmeskiftet faktisk så skelsættende og så vigtigt at holde fast i.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-04-09:
Jeg deler gerne ud.
SF har ikke behov for at være det eneste grønne parti i Danmark.
Jeg deler gerne ud.
Men man skal ikke lave falsk markedsføring, og det er i virkeligheden det, jeg råber op om.
Det er jo ren bluff.
Men nu til noget helt andet.
For i det sidste spørgsmål vil jeg egentlig gerne bare sige sådan i al stilfærdighed, at jeg sad og så noget af Venstres pressemøde her tidligere i dag.
Og da sagde SF's unge næstformand, Signe Munk, noget meget klogt, som jeg efterfølgende fik lyst til at sige til statsministeren.
Hun sagde: Nu kommer vi på prøve, alle os politikere.
Kunne det ikke være værd at prøve, også fra Venstres side?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-04-09:
Jo, et hundrede procent, og vi bestræber os på det hver dag: politiske forskelle og ordentlighed.
Det betyder også, at det er helt fair at efterlyse fakta f.eks. Når der f.eks. er et parti, der siger, at man gerne vil give ret til alle, der føler sig nedslidte, til at holde op 3 år før pensionsalderen, så er det selvfølgelig en forskel i forhold til dem, der siger: Vi vil ikke give sådan en rettighed; det skal være individuelt baseret, det må hvile på en eller anden form for visitation.
Men hvis man så også skal have ordentlighed med, er man da nødt til at komme et spadestik dybere.
Det er man da.
når man siger, at man vil bruge 3 mia. kr., der rækker til omkring 3.000 folk, der kan flytte sig fra fuldtidsbeskæftigelse til tidligere pension, og man ikke vil sige noget som helst om, hvem det er – om det er tømreren, om det er smeden, om det er HK'eren, om det er sygeplejersken, om det er pædagogen – så er det da heller ikke ordentligt.
Og derfor kan det ikke nytte noget, at man bliver så følsom, at man ikke tør lade sig udfordre på fakta.
For så har vi jo bare fri leg, hvor vi alle sammen kan rejse rundt med hvert vores eventyr og hver vores drøm om, hvordan verden skulle se ud.
Altså, det er fint at drømme, men det må ikke være dagdrømmeri.
Vi er da nødt til også at fortælle danskerne, hvordan vi når derhen.
Fru Pia Olsen Dyhr har lige stået og udfordret mig på, om jeg leverer på den her grønne drømme, jeg har.
Hvad er der så unfair ved at udfordre andre på, om de kan levere på drømme om, at det vil være fint at holde op 3 år før pensionsalderen?
Jamen hvad er forskellen?
Der er da ingen forskel.
Så jeg glæder mig til en ordentlig og faktabaseret valgkamp.
Det skal nok blive godt, men der er stykke tid til endnu.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-04-09:
Jeg er rigtig glad for, at statsministeren henviser til nogle af de store investeringer, som SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre besluttede i slutningen af 1990'erne, og som kom til at betyde noget i 00'erne.
For fra 2001 til 2007 ved statsministeren jo godt, at der ikke blev vedtaget noget nyt, f.eks. om havvind.
Og vi ved, at hver gang der kommer borgerlige regeringer, sætter de sig lidt tilbage i stolen og putter sig.
Og nu kan jeg så høre, at statsministeren har nye pejlemærker, nye ambitioner på den anden side af et valg, godt på den anden side af et valg.
En klimalov taler regeringen sådan set også om, men det er en meget tom skal, som statsministeren tydeligvis ikke ønsker at løfte sløret for hvad skal indeholde.
Hvis det nu var rigtigt, at regeringen var grøn og klimaambitiøs, så ville de nye tal jo føre til handling lige nu og her.
Det haster.
Er det noget, regeringen har tænkt sig at gøre før et valg?
For statsministeren siger, at han er i arbejdstøjet; der er lang tid til et valg.
Målet må jo være, når man får sådan en rapport, at iværksætte nogle nye tiltag, så man kan nå i mål, måske ikke med 40 pct. i 2020, men måske i 2021 eller i 2022.
Vi kommer gerne.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-04-09:
Jeg er fuldstændig sikker på, at hvis kulturinstitutionslederne hørte det her, ville de sige: Nej, vi skal gøre alt for at undgå det her omprioriteringsbidrag.
Nu ser jeg så, at kulturministeren er til stede, og så kan vi jo tjekke fakta ud bagefter med hensyn til de konkrete tal.
Men det er helt ødelæggende med det her omprioriteringsbidrag i forhold til kvaliteten ude på vores statslige institutioner.
Men den tager vi bare en anden god gang.
Statsministeren sagde lige før i debatten, at der ikke var gået valgkamp i den.
Nej, nej, statsministeren var overhovedet ikke i valgkamp.
Men så må jeg bare sige, at jeg synes, at det var bemærkelsesværdigt at se det pressemøde, som lige har været holdt i formiddags, hvor vi så tre ministre fremlægge en masse, masse tal, som ikke handlede om regeringens politik, man handlede om at kritisere en anden statsministerkandidat, som sidder lige her nede på første række.
Jeg mener, at det var fuldstændig paradoksalt at se på.
Det er selvfølgelig regeringen selv, der afgør, hvilke typer af pressemøder, man har lyst til at holde, men det mindede mere om en valgkamp end noget, hvor man fremlægger en politik, som regeringen har lyst til at fortælle nyt om.
Derfor har jeg lyst til at bruge et sidste spørgsmål til at spørge statsministeren: Hvor mange ressourcer er der rent faktisk blevet brugt i centraladministrationen på det pressemøde og på det materiale, der blev fremlagt her i morges?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-04-09:
Altså, der er jo ikke blevet brugt nogen ressourcer i centraladministrationen for at afvikle et pressemøde i Venstre – det er der da ikke.
Det var jo Venstre, der holdt et pressemøde.
Og hvad baserer det pressemøde sig på?
Jeg kender ikke alle detaljer, men det baserer sig jo på nogle svar, som ministrene har afgivet til folketingsmedlemmer – og sådan er det.
Altså, ministrene svarer på spørgsmål fra alle folketingsmedlemmer – og det kan vi godt tage en diskussion om, for spørgelysten er stigende.
Jeg ved ikke, hvor mange spørgsmål sundhedsministeren har svaret på, f.eks. fra Socialdemokratiet, oven på regeringens sundhedsreform om alle tænkelige sygehuse, vi åbenbart havde en eller anden hemmelig tanke om at lukke og sådan noget.
Der stilles da masser af spørgsmål.
Jeg ved det ikke, men alle folketingsmedlemmer, uanset om de er fra et regeringsparti eller fra oppositionen, har jo en grundlovssikret ret til at kunne stille spørgsmål.
Så har partierne – det gælder det parti, jeg er medlem af – og Det Konservative Folkeparti, Socialdemokratiet og Alternativet jo fuldstændig fri adgang til ligesom journalisterne at trække de svar ud og sætte dem ind i en sammenhæng.
Det er derfor, partierne har politisk økonomiske sekretariater, og det er derfor, vi får partistøtte.
Det er der da ikke noget odiøst i – der er såmænd intet odiøst i det.
Handlede pressemødet ikke om regeringens politik?
Jamen det gjorde det da.
Det handlede om at beskrive effekterne af den politik, der har været ført, holdt op imod det, der var alternativet, og det, der kan blive alternativet, altså det egentlige alternativ.
Og politik består jo i at vælge.
Altså, jeg har været med i mange valgkampe, hvor andre er gået ind i det på den måde, at der er »vores vej« og der er »deres vej«, ikke?
Og, ja, i udlændingepolitikken er det vores vej, som har ført til, at der er kommet det laveste antal asylansøgere til Danmark i 10 år; og at vi kan bruge et stort milliardbeløb ekstra ude i nærområderne.
Så er der en anden vej, der hviler på at lempe.
Er det ikke relevant, når man nu har folketingsspørgsmål, der ligesom viser, hvad den kvantitative effekt af given lempelse er, så at få det trukket med ind i en valgkamp, der på et tidspunkt kommer?
Det er jo ikke regeringen, der har holdt et pressemøde.
Altså, det er Venstre – det parti, jeg er medlem af – der har holdt et pressemøde.
Morten Østergaard (RV), 2019-04-09:
Det er jo den 9. april i dag, og jeg så, at statsministeren – også fuldt berettiget – markerede, at det er en dag, som er værd at markere, fordi vi aldrig ønsker, at Danmark skal blive besat igen.
Så meget desto mere påfaldende er det da alligevel i dag at høre statsministeren tale om den tid, der er gået, i forhold til de flygtningestrømme, der har været, uden at nævne, at det, vi taler om, er den største humanitære katastrofe siden anden verdenskrig – altså som om det ingen indflydelse har haft på noget som helst, at verden har set den største humanitære katastrofe siden anden verdenskrig.
Det er jo sådan et meget godt eksempel på, hvor friholdt fra virkeligheden den politiske diskussion på det her område er.
Hvis nogen var i tvivl, før dagen startede, om, hvor dybt statsministeren vil bukke sig efter magten, og hvad Venstre vil gøre, så fik man jo de sidste rester af tvivl ryddet til side af det pressemøde, der blev holdt.
Der var ikke noget svar til de mange børn og unge, der gik på gader og stræder forleden, fordi de er bekymrede over, at CO 2 -udledningen sidste år er steget i Danmark trods bestræbelser på det modsatte.
Der var heller ikke noget svar i dag til de mange forældre, der er bekymrede over vilkårene i landets daginstitutioner.
Men virkeligheden er jo, at ude på den anden side sidder folk og er målløse.
Virksomhederne er målløse over, at Venstre er gået væk fra den udlændingepolitik, der var god nok til Anders Fogh Rasmussen, og som sigtede på integration – hvor de flygtninge, som gjorde det godt, fik det talt med, når man skulle vurdere, om de kunne blive.
At tage imod de kvoteflygtninge, som man syntes var en del af det at tilhøre den rigeste del af verden og tage ansvar, har Venstre og regeringen kastet vrag på.
Tilbage står måske også mange, der efter at have set Røde Kors' analyse af forholdene på Sjælsmark Kaserne har det samme spørgsmål, som jeg i hvert fald har til statsministeren.
Den konservative borgmester anmoder om, at man lukker Sjælsmark Kaserne.
De drukner i indberetninger.
Man siger, at 61 eller 80 pct. af børnene har en psykiatrisk diagnose eller ville få det, hvis de blev ordentligt udredt.
Spørgsmålet er: Er Venstre og regeringen stadig væk der, hvor man vender det blinde øje og det døve øre til en lille gruppe af børn, som har det ringere end noget andet sted i Danmark og lever under forhold, vi aldrig ville acceptere på en anden plet i Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-04-09:
Vi vender hverken noget blindt øje eller noget døvt øre til nogen ting.
Det er dejligt at opleve det engagement i en tale, der handler om alting og en fuldstændig – synes jeg jo – forkert beskrivelse af, hvem jeg og mit parti er, hvem regeringen er, hvad vi har gjort, og hvordan vi ser på humanitære katastrofer.
Jeg bliver nødt til lige at tage et opgør med hele det der billede, der bliver tegnet af os.
Det er så forkert, som det kan blive.
Den her regering har gjort mere end nogen regering før – mere end nogen før – for at yde humanitær bistand i de nærområder, som rigtigt beskrevet altså er katastrofeområder.
Min regering har presset på i Europa for at få hele Europa til at tage et stærkt engagement i forhold til hele Afrika.
Vi står over for en befolkning, der bliver fordoblet over en kort årrække, og man kan ikke bygge noget hegn, der er højt nok til, at de mennesker ikke kan kravle over det.
Det kan man ikke, og derfor er vi nødt til at investere.
Vi har presset på for at få EU til at tænke sådan.
Vi er nummer tre land i Europa, når det handler om at putte penge i det – nummer tre land i absolutte kroner og øre eller euro.
Der findes kun to lande blandt EU's 28 medlemsstater, der bruger mere, end vi gør i Danmark.
Så skal man ikke stå og tegne et billede af mig eller min regering som nogle, der ikke kerer sig om folk, der er i nød.
Vi tror bare på, fordi vi lever i virkelighedens verden, at den rigtige måde at gøre det på ikke er at åbne døren og sige: Kombardo, kombardo.
For det fortrænger vores muligheder for at vedligeholde vores eget velfærdssamfund.
Det fortrænger mulighederne for at bruge udviklingsbistand – og vi er blandt en håndfuld lande i verden, der lever op til FN's målsætninger om at bruge udviklingsbistanden derude, hvor den gør en rigtig forskel.
Så jeg vil simpelt hen ikke acceptere at blive portrætteret som en, der ikke har et ordentligt hjerte.
Det gælder også børnene i Sjælsmark, udrejsecenteret, som i øvrigt, hvis ikke jeg husker helt galt, blev placeret der, mens hr. Morten Østergaard selv var i regering.
Jeg kan så forstå, man er kommet på andre tanker, og nu må det ikke ligge der, og der er skydebaner – de var der jo også, dengang man selv lagde udrejsecenteret der.
Jeg synes, de børn oppe i det center skal have nogle ordentlige vilkår i det center.
For hvis vi slapper af her og i virkeligheden begynder at give en tilskyndelse til ikke at samarbejde med myndighederne, så kommer det til at gå galt for os.
Så jeg er åben over for, også oven på Røde Kors-rapporten, at se på, om der kan skabes bedre tilbud, bedre rammer på Sjælsmark.
Selvfølgelig skal vi være åbne over for det.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-04-09:
Altså, statsministeren og jeg har jo diskuteret det en enkelt eller to gange her nede i salen, så det har selvfølgelig været oppe at vende.
Sidste gang, jeg stillede spørgsmål om kulturpolitikken, handlede det faktisk meget specifikt om det her berygtede omprioriteringsbidrag.
Jeg nævnte, at man bruger de der 2-procentsnedskæringer til at effektivisere, men man kan altså ikke spille en symfoni af Beethoven 2 pct. hurtigere – så bliver det i hvert fald en meget speciel udgave – eller danse Svanesøen 2 pct. hurtigere eller måske skære den med 2 pct.
Og selv om statsministeren siger, at man er sluppet for det her omprioriteringsbidrag på kulturområdet, så sker det jo først i, hvis jeg ikke regner helt forkert, i 2022, og der er altså 2 år til.
Vil det ikke betyde en forringelse af kvaliteten på de kunstscener og kulturscener, som statsministeren selv er så glad for?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-04-09:
Altså, mangel på respekt er jo det, hr. Morten Østergaard udviser over for mig, når han knytter ord, jeg knytter til ulovlige økonomiske immigranter, op på, at vi ikke skulle kere os om verdens humanitære katastrofer eller folk, der er flygtninge.
Det er simpelt hen bare ikke i orden.
Hvis man er flygtning og kommer til Danmark og man lever op til den måde, flygtningebegrebet er defineret på i de internationale konventioner, betyder det, at så kan man være i Danmark.
Sådan er det.
Hvis man kommer til Danmark uden at være forfulgt, skal man ikke være her.
Der kan jeg så forstå, at De Radikale har det bløde synspunkt, der går ud på, at alle, der kommer – uanset om de er forfulgt eller ej – skal være her.
Det er allerbedst, hvis vi kan hjælpe dem ude i nærområderne, så de ikke skal komme hertil, men hvis de kommer, skal vi hjælpe dem.
Vi skal være anstændige, og vi skal hjælpe dem, lige så længe det, de flygter fra, er noget, de ikke kan vende tilbage til.
Hvis man kommer her uden et ordentligt opholdsgrundlag, skal man ikke være her.
Så skal man rejse hjem.
Der kan det jo ikke nytte noget, at hvis man bør rejse hjem og kan rejse hjem, men siger, at man ikke vil rejse hjem, så siger vi: Nå, men det var også bare for sjov, at vi sagde, at du ikke måtte være her, og fordi du har et barn, skal du da bare blive.
Det duer ikke.
Det kan være, at det lyder lidt hårdt, men det er også hårdt at leve i den virkelige verden.
Så siger jeg så, at hvad angår de forældre, der har taget deres børn som gidsler – for det er jo det, de har gjort – skal vi selvfølgelig finde en balance, hvor de børn inden for rammerne af, at vi ikke kan acceptere, at forældrene bare får tilgivelse for deres manglende samarbejde, har en mulighed for at få et ordentligt børneliv.
Det gør man også grundlæggende, kan vi se, hvis vi kigger i Ombudsmandens rapport.
Jeg forstår så, at Røde Kors, som grundlæggende slet ikke synes, man skulle have et udrejsecenter der – men det bestemmer Røde Kors jo ikke – måske har nogle bud på, hvordan man inden for rammerne af det eksisterende tilbud kan forbedre forholdene. Det kender jeg ikke detaljerne i, men vi ville da være en mærkelig regering, hvis vi ikke ville diskutere det med Røde Kors, som driver det center deroppe.
Morten Østergaard (RV), 2019-04-09:
For det er jo efterhånden sådan, at Ombudsmanden har måttet irettesætte integrationsministeren først for ikke at have fået alt det relevante materiale og siden for den måde, man udlægger ordene på.
Man må bare konstatere sammen med en lang række eksperter, at det ikke er muligt for ministeren at fastholde sine skiftende forklaringer, når det måles op imod de faktuelle kendsgerninger, som skridt for skridt kommer ud, når dokumenter, som man burde have udleveret til Ombudsmanden, dukker op.
Derfor vil jeg bare gerne spørge, om statsministeren stadig væk mener det, han sagde, dengang han endnu ikke var statsminister, nemlig, og jeg citerer: Hvis man bevidst sidder og konstruerer løgnehistorier, der vildleder Folketinget, så kan man selvfølgelig ikke have et ministeransvar.
Hvis man bevidst sidder og konstruerer historier, som vildleder Folketinget, kan man så godt have ministeransvar?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-04-09:
Ingen skal bevidst sidde og konstruere løgnehistorier, og hvis man bevidst sidder og konstruerer løgnehistorier – vi har jo set eksempler på det tidligere med nødløgne og den slags ting, men det duer selvfølgelig ikke – så skal man selvfølgelig stå til ansvar for ministeransvarsloven.
I forhold til den konkrete sag har jeg jo ikke nogen grund til at betvivle det, når integrationsministeren siger, at hun ikke har haft nogen ambition om at iværksætte en ulovlig praksis.
Og hvis man ser på situationen, har der jo faktisk heller ikke været en undtagelsesfri praksis, for der har været par, som ikke blev adskilt.
Så faktum derude passer jo med den intention, som integrationsministeren har udtrykt.
Så må jeg i øvrigt i det følgende henvise til hende.
Jeg kan nok ikke gøre mere for at gendrive det andet billede af, at vi ikke skulle kere os om nogen ting.
Altså, jeg synes, hr. Morten Østergaard taler sig op i et leje, som er helt vildt, i forhold til at beskrive både det menneskesyn og den politik, som min regering fører.
Men det får vi nok lejlighed til at diskutere på et andet tidspunkt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-04-09:
Da regeringen tiltrådte, var noget af det første, man vedtog, en kulsort landbrugspolitik: landbrugspakken.
Resultatet blev, at kvælstofudledningen fra landbruget stort set ikke blev reduceret på 3 år.
Regeringen skulle trækkes til truget, da der skulle laves en ny energiaftale, hvor man jo først spillede ud med at droppe de kystnære møller, de nye havvindmølleparker, og droppe målet om 40-procentsreduktion i 2020.
Helt dugfriske tal viser nu, at Danmarks klimaforurening ligger markant højere end forventet, både i 2017 og i 2018.
Det gælder både, når man kigger på de faktiske tal og de korrigerede tal, og det giver mening at kigge på dem hver for sig.
For de faktiske tal kan man diskutere: det blæste lidt mindre.
Men de korrigerede tal og overskridelsen dér er bekymrende.
Der er tale om en overskridelse i størrelsesordenen 10 pct.
Den regering, SF sad i, vedtog jo et CO 2 -reduktionsmål på 40 pct. i 2020.
Den her regering har formøblet det, og nu ligger vi meget langt fra de 40 pct., og det er især forbruget af olie, der er betydelig større end forventet i 2018.
Forbruget af olie handler jo om transportsektoren.
Her har regeringens lempelser af registreringsafgiften uden tvivl medført flere diesel- og benzinbiler.
De nye tal understreger dog endnu en gang, at grønne slips eller grønne jakkesæt for den sags skyld ikke gør det alene.
Der skal handling til – noget, regeringen har forsømt.
Så kære statsminister: Kan vi ikke godt blive enige her i dag om, at når statsministeren påstår, at den her regering er grøn, så er det det største politiske bluffnummer i den her generation?
Morten Østergaard (RV), 2019-04-09:
Men statsministerens indlæg bekræfter jo bare mit, fordi han taler om kombardo, eller hvad det var, med et slogan, som fuldstændig savner respekt for, hvad det er, man har været igennem, hvis man kommer her som flygtning.
I svaret til hr. Kristian Thulesen Dahl tidligere tror jeg, at statsministeren opdelte det i dem, der kom og var velkomne, fordi de var arbejdskraft, og så økonomiske migranter, som om begrebet flygtninge slet ikke fandtes.
Men det er da en underlig måde at kigge på et land på, som egentlig har en stolt tradition for at tage ansvar, også når folk i verden var forfulgte.
I nyere tid er statsministeren og hans regering jo i hvert fald kendetegnet ved at være de første, som ikke har syntes, at Danmark skulle tage bare en lille andel af de flygtninge, som sidder ude i lejrene.
Det kan man i hvert fald ikke løbe fra.
Men der sidder så også nogle børn i Sjælsmark Kaserne, og det er da alligevel interessant, hvis statsministeren i dag vil løfte sløret for, hvad det er, man vil gøre.
Der har været masser af lejligheder til at gøre noget.
Der har været masser af analyser, samråd, folketingsspørgsmål.
Men nu, hvor Røde Kors er kommet med rapporten, kan det være, det er det, der får lyset til at gå op for statsministeren, så han vil tage affære.
Det kommer nok ikke hos integrationsministeren af sig selv.
Hvad er det for et liv, de kan vente, der nu bliver anderledes bedre end det kummerlige, de har i dag?
Finn Sørensen (EL), 2019-04-09:
Jeg synes, det er en total kovending, der er sket for Det Radikale Venstre i den her diskussion.
For sidste gang, vi diskuterede det, støttede Det Radikale Venstre jo Enhedslistens forslag.
For formålet med den sociale protokol, som den europæiske fagbevægelse har stillet forslag om, og som det hele bygger på, også det her forslag, er jo at begrænse den fri bevægelighed, for så vidt som den fri bevægelighed går ud over de faglige rettigheder.
Det, der er hele formålet med det, er jo at begrænse EU-Domstolens mulighed for at underkende de faglige rettigheder i de enkelte lande.
Det er lige nøjagtig det, det går ud på.
Men det synspunkt har ordføreren åbenbart opgivet, for nu står ordføreren her og siger, at de er modstandere af at begrænse den fri bevægelighed.
Men hvis man kommer igennem med den sociale protokol, vil det medføre en begrænsning af den fri bevægelighed på den måde, at den fri bevægelighed ikke må kunne overrule de faglige rettigheder.