Claus Larsen-Jensen (S), 2017-11-14:
Da Socialdemokratiets ordfører i denne sag, Astrid Krag, er syg, skal jeg hermed holde hendes ordførertale.
Jeg vil gerne allerførst takke Enhedslisten for beslutningsforslaget, som sætter et meget vigtigt emne på dagsordenen, nemlig den hjælp, vi giver vores gamle, der er for svage til at klare sig selv hjemme og derfor bor på plejehjem.
Som ældreordfører har jeg haft privilegiet at besøge rigtig mange plejehjem.
Her har jeg mødt engagerede ledere og medarbejdere, der knokler hver eneste dag for at give de ældre en værdig pleje og omsorg.
Og jeg har mødt ældre, der er glade og tilfredse med den hjælp, de får.
Sådan er det på mange plejehjem, men desværre ikke alle steder.
Virkeligheden er, at der løbes stærkt derude, og også for stærkt.
Seks ud af ti ansatte på plejehjemmene oplever, at normeringerne er blevet dårligere, at de har fået færre kolleger – og de har fuldstændig ret.
Siden Lars Løkke Rasmussen blev statsminister er der ifølge tal fra Danmarks Statistik blevet 2.300 færre til at tage sig af de ældre, alt imens antallet af ældre er steget.
Det er jo ikke et løft af ældreplejen, tværtimod.
Regeringen og ældreministeren bryster sig ellers af de penge, de sender af sted til de ældre, men samtidig har man med omprioriteringsbidrag og effektiviseringsprogrammer trukket penge ud af kommunerne.
Man giver med den ene hånd og tager med den anden.
På den måde får vi ikke bedre normeringer på plejehjemmene, og Socialdemokratiet er enig med forslagsstillerne fra Enhedslisten i, at vi skal sikre bedre normeringer, så der er medarbejdere nok til, at de ældre på plejehjemmene kan få den hjælp, de har brug for – så ingen skal ligge alene i sin seng og kalde på hjælp uden at blive hørt, uden at nogen har tid til at hjælpe med toiletbesøg eller med et beroligende strøg over kinden.
Selv om vi i Socialdemokratiet deler forslagsstillernes ønske om bedre normeringer på plejehjemmene, er vi ikke helt enige om vejen dertil.
Vi deler bekymringen over, at der nogle steder er alt for få medarbejdere i nattetimerne, og også over de konsekvenser, det risikerer at have for beboernes og medarbejdernes tryghed.
Der skal være mulighed for, at vagtplanerne lokalt kan tilrettelægges efter den konkrete beboersammensætning.
Forslaget om mindst to medarbejdere med relevant uddannelse og erfaring i nattevagten risikerer at føre til en forringelse af bemandingen i dagtimerne og dermed en forringelse af plejen og de sociale aktiviteter i dagtiden, som har stor betydning for beboernes livskvalitet – for medarbejdertimerne i nattevagten skal jo komme et sted fra.
De fleste på plejehjem er i dag meget svækkede, og rigtig mange lider af en demenssygdom.
De har brug for tid, for nærvær, for omsorg.
Det kræver bedre normeringer, men det skal være op til dem lokalt derude at beslutte, hvor normeringerne skal løftes.
Bedre normeringer gør det ikke alene; vi skal også sikre, at fundamentet er i orden, og at vi ikke fortsætter med de nedskæringer, der er sket i den nuværende regerings tid.
Det vil ifølge AE-rådet betyde, at der i 2025 vil mangle cirka 16.000 fuldtidsansatte i den offentlige sektor.
Vi har råd til bedre velfærd, hvis vi vil.
Socialdemokratiet sætter velfærd først, og vi vil hellere bruge pengene på bedre normeringer i ældreplejen end til så meget andet, men ikke på en måde, der detailregulerer vagtplanlægningen på plejehjemmene, sådan som der lægges op til.
Derudover er den første del af beslutningsforslaget blevet overhalet indenom af satspuljeaftalen, som vi netop har indgået, om et styrket tilsyn med den sociale og plejefaglige kvalitet på plejehjemmene.
Her vil det komme frem i lyset, hvis normeringerne på et plejehjem medfører mangelfuld pleje og omsorg for beboerne.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget.