Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-11-12:
Tak for ordet.
Jeg skal starte med at hilse fra Enhedslisten, som bakker op om forslaget her.
Noget af det, der har undret mig, er, at når vi køber legetøj, er der bestemte krav til sikkerheden af produktet.
Børn må f.eks. ikke blive kvalt af at lege med det, og det må heller ikke være fyldt med giftige stoffer, og det skal være CE-mærket.
Når vi laver legepladser, er der også bestemte krav til sikkerheden.
Der skal f.eks. være et faldunderlag, så man ikke slår sig, og legeredskaberne må så heller ikke være sådan, at en snor fra jakken kan sidde fast, så man bliver kvalt, eller at der er dele, der er lavet på en sådan måde, at man risikerer at få hovedet eller en finger i klemme.
Kort sagt er der krav til sikkerheden for at passe på børnene, så de ikke kommer til skade ved at bruge de her ting.
Men når det handler om sikkerheden på sociale medier, er der ingen krav til sikkerheden, og der er ingen krav til, at børnene ikke slår sig på brugen af dem.
SDU lavede en undersøgelse, der understøtter forskernes hypotese om, at børn og unges brug af skærm kan være en medvirkende årsag til, at så mange børn og unge har mentale problemer.
Når børnene havde et mindre forbrug af skærm, reducerede det følelser af angst, tristhed, depression og problemer med jævnaldrende, og det forbedrede også den sociale adfærd.
Jeg synes, det er meget tankevækkende.
Og det er en markant stigning siden 2021, hvor Red Barnet senest undersøgte omfanget.
Der var tallet 42 pct.
Så jeg synes, det her er meget voldsomme tal.
For det tredje har Børns Vilkår anmeldt Snapchat til Forbrugerombudsmanden.
Snapchats my AI-ven fremstiller sig over for børn som en rigtig person, man kan tale med.
Den påstår at være din ven, den påstår at have følelser, og den lyver om at have samtaler med dine forældre, ligesom den virker forprogrammeret til at have en groominglignende adfærd ved konstant at fastholde barnet i samtalerne med spørgsmål eller appeller i slutningen af sine svar.
Kort sagt manipulerer den børn.
Og det er, hvad angår den her chatbot, som er i Snapchat, tidligere fremgået, at den detaljeret kan vejlede børn i at udføre selvskade, herunder hvilke genstande man kan bruge, hvordan man gør det, hvor på kroppen og hvor voldsomt man kan vælge at lave selvskaden.
Som om det ikke var nok herhjemme, tårner problemerne sig også op i udlandet.
I januar måtte direktør og ejer af koncernen Meta, Mark Zuckerberg,
anerkende over for den amerikanske Kongres, at en lang række dødsfald blandt børn og unge hang sammen med online mistrivsel.
Syv familier har lige lagt sag an mod TikTok, hvor de anklager platformen for at udsætte deres børn og unge for skadeligt indhold, og sagsanlægget udspringer af, at forældrene mener, at deres børn er blevet udsat for skadeligt indhold i en sådan grad, at to af dem har begået selvmord og fire andre forsøgte at tage deres eget liv.
Hvis man kigger på danske selvmordsstatistikker, selvmordsforsøg og selvmord blandt børn og unge, de senere år, er tallene gået vildt meget i vejret.
For et par uger siden sagsøgte 14 amerikanske delstater TikTok og anklagede den for at være skadelig for børn og unges mentale helbred, og TikTok selv har undersøgt, hvor lang tid det tager, før brugerne bliver afhængige af den her populære platform.
Seriøst, der skal 35 minutter til, før man hænger i den her fælde.
Og så taler vi stadig væk rigtig meget om, at det er et forældreansvar.
Jeg synes, det er langt ud over et forældreansvar, hvis I spørger mig.
Techgiganterne manipulerer og fastholder, og de gør vores børn afhængige.
Jeg kender jo hele debatten om DSA'en, for jeg har jo efterhånden haft en del beslutningsforslag i Folketingssalen, hvor svaret hver gang har været: Vi kan ikke rigtig gøre noget, for det tillader DSA'en ikke.
Den blokerer f.eks. for alderstjek, som kunne hjælpe børnene ud af techgiganternes kløer, hvad vi også foreslog i 2021.
Men jeg har altså brug for mere end en debat, hvor vi taler om, at det er forældreansvar alene, og hvor vi taler om, at vi skal vente på EU.
Forstå mig ret, jeg er ikke imod, at vi finder løsninger på EU-plan, men jeg synes, vi er forpligtede til at prøve at se, hvad vi kan gøre i Danmark.
Når EU-retten fastslår, at hensynet til børns trivsel og sundhed kan have så stor en vægt – det ligger der faktisk en dom på, og det er egentlig også skrevet ind i DSA'en – kan der faktisk laves national lovgivning, og det synes jeg regeringen bør efterprøve, altså om det kunne skabe det handlingsrum, som vi eftersøger.
Det her handler i høj grad om børns sundhed.
I Nordirland har regeringen som sagt erklæret børns eksponering for skadeligt indhold for en offentlig sundhedskrise.
Derfor synes jeg, at vi skylder børnene at prøve den dom af.
Danmark er trods alt et af de mest digitaliserede samfund, og vi bør også gå forrest, når det kommer til en ansvarlig regulering af børns færden på digitale platforme.
Som med legetøj, legepladser og medicin bør der være en eller anden form for produktansvar.
Man bør kunne dokumentere, at det produkt, man lancerer, ikke skader andre.