runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Tak for ordet.
I 2012 udgav den nu afdøde professor Henning Beck og lektor Mehmet Ümit Necef en bog, der hedder »Er danskerne racister?«, og i 2019 udgav lektor Sofie Danneskiold-Samsøe sammen med sine kolleger Bo Wagner Sørensen og Yvonne Mørck en bog, der hedder »Æresrelateret social kontrol«.
Konklusionen på de to bøger er, at dansk forskning inden for såvel racisme som indvandring er præget af ensidige politiske dagsordener.
I tilfældet med indvandring fører det til, at et problem som f.eks. den æresrelaterede sociale kontrol bliver for det første udgrænset og for det andet fortiet.
I 2018 dækkede Weekendavisen Aalborg Universitets konference om race, der blev holdt i januar.
Jeg er meget begejstret for det, der sker i de nye sociale bevægelser.
Citat slut.
Den 18. februar 2021 dækkede Weekendavisen en nordisk konference i migrationsforskning, der var arrangeret af en forening, som angiveligt hedder Nordic Migration Research.
Selv om der igen er tale om en journalistisk behandling, er det klart, at forskning i både race og migration er stærkt politiseret og uden klare grænser mellem aktivisme og forskning, nøjagtig som det blev fastslået i de to forskningsbaserede bøger, jeg har omtalt.
Men der er masser af andre eksempler på aktivisme i dansk forskning, og det sker tit, at forfatterne selv tilstår.
Jeg kan nævne Signe Uldbjerg i Kvinder, Køn & Forskning den 8. februar 2021 eller Julia Suárez-Krabbe i Berlingske den 17. marts 2021.
Så sent som i Weekendavisen i dag kan man også se eksempler på situationen i Kunstakademiet, og der er en ledende artikel, som handler om enøjetheden i dansk islamforskning.
I lyset af de forhold og i lyset af den debat, som den franske forskningsminister satte i gang tidligere på året, er det på tide, at vi også i Danmark får en debat om forskellen på videnskab og politik og en debat om grænserne for, hvor aktivistisk man inden for rammerne af et begreb om forskning og inden for rammerne af den institution, der kalder sig et universitet, kan tillade sig at optræde.
Tak for ordet.
Pause Pause (Pause), 2021-05-28:
Mødet er udsat.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Tak for ordet, og tak til Konservative for at komme med det her beslutningsforslag.
Det, der er idéen med forslaget, er at forbedre forholdene for de fødende, og det er jo et formål, som det er meget svært at være uenig i, og det er vi heller ikke.
Men det ligger jo implicit i forslaget, at de problemer, man hører om, er et spørgsmål om ressourcer, og jeg synes godt, at man kan diskutere det, som Nye Borgerliges ordfører også netop har gjort.
Vi har jo de højeste sundhedsudgifter, de højeste offentlige sundhedsudgifter i EU her i Danmark, og hvis man sammenligner med for 10 år siden, er der også færre fødsler og flere jordemødre, end der var dengang.
For 10 år siden var der ca. 1.250 jordemødre, og i dag er der ca. 1.600.
Det vil sige, at for 10 år siden skulle en jordemoder i gennemsnit stå for 51 fødsler om året, og i dag er det 38.
Det er de hårde tal.
Men så er der selvfølgelig også oplevelsen.
Og der vil jeg starte med at sige, at der jo gælder den hovedregel, at man skal tage folk alvorligt, uden at man nødvendigvis tager dem bogstaveligt.
Jeg er ikke i tvivl om, at det er sandt, at jordemødrene føler sig pressede, og jeg vil også gerne tro, at der er mange fødende, som kan føle sig frustrerede.
Men når man ser på tallene, forekommer det mig, at ressourcer ikke rent logisk kan være problemet, og det tror jeg er noget, vi skal tale meget alvorligt om her i Folketinget, for lige i de her dage kommer jo også Nina Smiths rapport om andengenerationsreformer af den offentlige sektor, og de er jo udløst af de her problemstillinger, som vi står og snakker om, altså at ressourceforbruget faktisk går op, mens oplevelsen af kvalitet går ned.
Og det kan ikke fortsætte i det uendelige, og det vil før eller siden stille det politiske system over for et meget, meget voldsomt pres, uanset hvem der i øvrigt står med regeringsmagten, altså at flere ressourcer ikke udløser en oplevelse af bedre kvalitet, men – og det er lidt ulogisk, men vi må jo tage det alvorligt – en oplevelse af faldende kvalitet.
Derfor er jeg sikker på, at ud over at tænke over det her generelle spørgsmål er vi også nødt til at se på den måde, det konkrete arbejde på fødegangene er tilrettelagt på, før vi helt uden at tænke os nærmere om bevilger flere ressourcer.
Selv om vi selvfølgelig synes, at forslaget er meget sympatisk, kan vi altså på den baggrund ikke støtte det.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-28:
Det skal gå ordentligt til, og man skal ikke snige sig foran, for så får vi ballade.
Det er dejligt, at De Konservative rejser problematikken.
For mig er det vigtigste, at det bliver til en bedre service for borgerne, altså at det er det, det udmønter sig i.
Det må ikke bare blive til, at de bliver begravet i papirarbejde, og til, at man måske udvander de funktioner, som de står med, hvor de reelt set ikke løser de grundlæggende opgaver, som de har på fødegangen.
Et af de problemer, der har været, er, at man måske har spredt det, jordemødrene skulle arbejde med, ud for bredt, og så har man samtidig skåret ned på de støttefunktioner, som skulle være på fødegangen, f.eks. på sosu-assistenter og andre, og det er jo de problematikker, som der ligger i det her.
Det er faktisk vildt at tænke på, at hvert tiende, altså 10 pct., døde.
I 1940 var det 5 pct., altså hvert tyvende spædbarn, der faktisk døde.
Nu er vi nede på 0,3 pct. på 100 år.
Det er også værd at tænke på, hvilken vanvittig teknologisk forbedring vi som mennesker har opnået, ved at vi er gået fra, at 10 pct. af spædbørn dør, til, at det nu er 0,3 pct.
Det er en massiv forbedring.
Det betyder ikke, at vi skal hvile på laurbærrene, men det gør, at vi skal anerkende, hvordan vi har rykket os.
Jeg mener, at der skal være et godt sundhedssystem.
I Nye Borgerlige har vi intet problem med at bruge penge på grundlæggende kernevelfærd, og det gør vi også i sundhedssystemet, for vi er det land i hele EU, der bruger den største andel af vores økonomi på sundhedssystemet.
Så hvis forestillingen om, at det bare altid bliver bedre ved at bruge flere penge, er rigtig, burde vi jo have verdens bedste sundhedssystem på en lang række områder, for hvordan kan det lade sig gøre, at de lande, som bruger en mindre andel af deres bnp, rent faktisk leverer et bedre sundhedssystem?
Det synes jeg også er relevant at vi kigger på.
Så svaret skal ikke bare altid være i et land, som allerede har verdens højeste skat, og som bruger en stor del, den største andel i EU, af deres bnp på sundhedssystemet, at der bare altid skal flere penge til.
Det kan godt være, at der skal flere penge til på bestemte områder for at løfte områderne, men så skal man måske kigge på nogle andre.
Og når jeg kigger på, at andelen af administrative akademikere i regionerne er vokset med 137 pct. siden 2007 – 137 pct. – så er det da også noget, man bliver nødt til at kigge på og spørge, om det er nødvendigt.
Har de plastret sig til med chefer og akademikere i stedet for at bruge pengene på sygeplejersker, på jordemødre og på sundhedspersonale?
Det synes jeg også hører debatten til, altså at vi tør at tage den diskussion, i stedet for bare altid at finde en løsning, der handler om flere penge.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Det er fuldstændig rigtigt, at der er blevet brugt penge på at undgå nedskæringer bl.a. på Danmarks Radio, ligesom vi har brugt rigtig mange penge på at undgå nedskæringer inden for den offentlige sektor i andre dele af vores velfærdssamfund, fordi den tidligere højrefløjsregering brugte, og jeg kan ikke huske det præcise tal, over 20 mia. kr. på lavere skat.
Så der er et vist oprydningsarbejde, og derfor er vi ikke i mål endnu.
Og ja, vi er villige til at acceptere det resultat, som parterne kommer frem til.
Men det er klart, at bindingen er, at det skal forbedres med hensyn til ligeløn.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-28:
Man har valgt at give, var det 220 mio. kr. om året til DR i stedet for.
Der kunne man jo reelt set løse en stor del af det her problem med de penge.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvis der så kommer den her lønkompensation med de 5 mia. kr. og der så ikke sker det løft for jordemødrene, vil man så bare acceptere det?
Vil man så sige: Jamen så er det sådan, man har valgt at fordele de penge?
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Det, jeg er stolt af ved de to finanslove, er, at der rent faktisk er sket en forøgelse af midlerne til det danske sundhedsvæsen.
Det vil sige, at det er de to første finanslove i et årti, hvor der ikke er blevet skåret ned på sundhedsvæsenet samlet set og dermed på fødeafdelingerne.
Så selv om vi kan gøre mere, er jeg faktisk rigtig stolt af det.
Og jeg er glad for, at hr. Lars Boje Mathiesen spørger, hvad Enhedslisten vil, for
det, Enhedslisten har foreslået ad flere omgange, er, at vi rent faktisk politisk sørger for at afsætte de økonomiske rammer, der er behov for, for at de offentlige overenskomstforhandlinger kan levere en løsning på den ligelønsproblematik, som der er, og som betyder, at ikke bare jordemødre, men også rigtig mange andre fag ikke lønnes efter deres uddannelseslængde, men sidder fast i en tjenestemandsreforms lønhierarki fra 1969.
Vi vil gerne afsætte 5 mia. kr., som man så parterne imellem kan fordele med den ene løse binding, der hedder, at man skal løfte lavtlønsområdet og sikre at løse ligelønsproblematikken.
Og det er noget, som der i hvert fald tidligere har været bakket op om også fra andre partier.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-28:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad Enhedslistens løsning så var på at finde de 244, når man siger, at alle andre skal komme med forslag til det.
Vil man diktere lønnen herindefra?
Hvis man siger, at det er en højere løn, der er nødvendig, hvor skal den så komme fra?
Hvad er det, man beder Folketinget om at gøre, som man mener man kan gøre, ud over det, som man gør nu?
Dernæst må jeg så bare lige pointere, at når man nu klandrer Konservative for at bringe ting ind til finanslovsforhandlingerne, så har der været to finanslove.
Og det her er et problem, som Enhedslisten har skrevet under på, og hvor man ikke har løst problemet.
Så måske skal man så lige kigge lidt indad i stedet for.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Altså, der er jo ikke noget galt i det, ministeren siger her – det er holdt i meget generelle vendinger – omkring balancen i forskningsfrihed.
Man udfordrer forskningen og vil kunne sige, hvad man mener om den, også som en del af en generel samfundsdebat, men på den anden side ikke komme til at have en kølende effekt som magthaver, særlig – særlig, må man nok sige – som ansvarshavende minister.
Ministeren siger også, at den debat, som ministeren synes er legitim, ikke må handle om konkrete forskningsmiljøer heller; det er heller ikke der, ministeren vil gå ind at blande sig.
Jeg har bare i den debat, der har været,
oplevet det som en meget konkret debat om et meget konkret forskningsfelt, og hvor ministeren på et tidspunkt i hvert fald siger, at ministeren ikke deler præmissen om, at vi lever i et hvidt overherredømme, og at hvis al forskning er sådan, har vi en udfordring.
Altså, hvis ministeren ikke er enig i en præmis inden for et forskningsfelt, har vi en udfordring – eller hvordan skal det forstås?
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Det mener de pågældende kritikere ikke.
De pågældende kritikere siger, at de har fremsat deres videnskabeligt begrundede kritik, og at det simpelt hen ikke har været muligt at engagere de kritiserede i en dialog.
Det er jo klart, at hvis dem, man kritiserer, stikker hovedet i busken og simpelt hen nægter at gå i dialog med kritikerne, er der et eller andet galt, som gør, at kritikken ikke kommer til at virke.
Et andet eksempel kan man læse på den hjemmeside, der hedder www.begrund.dk.
Der er rejst nogle meget principielle metodemæssige kritikker, bl.a. i forhold til for højt bortfald, af en empirisk undersøgelse i Kvinder, Køn & Forskning.
Der er redaktøren blevet konfronteret med, at der er et bortfald på 88 pct., som man ikke har svaret på, og at der er nogle problemer med spørgeskemaet.
Der har han sagt, at det er blevet undersøgt af vores kvalitetskontrol, og at der ikke er noget at komme efter.
Jeg kan som sociolog forsikre for, at med et bortfald på 88 pct. er der noget at komme efter.
Det er uacceptabelt højt.
Så nytter det jo ikke noget, at man bare ikke vil svare på det.
Så unddrager man sig jo kritik.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Altså, jeg sad og tænkte: Lad det fare, altså det der med, at det er noget strukturelt og ikke de mere komplicerede fødsler, der gør, at arbejdsbelastningen er anderledes og sådan noget.
Men når hr. Lars Boje Mathiesen siger, at jordemødrene og de færdiguddannede jordemoderstuderende ikke kan tillade sig at lade være med at tage et bestemt arbejde, fordi de er utilfredse med lønnen, hvad er det så, hr. Lars Boje Mathiesen siger?
Hvad er løsningen fra Nye Borgerliges side – at man skal arbejde inden for det fag i det offentlige, hvor man er startet på en uddannelse, eller hvad var det, hr. Lars Boje Mathiesen sagde?
Stinus Lindgreen (RV), 2021-05-28:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Der er mange ting, som hr. Henrik Dahl og jeg er enige om, men også meget, vi er uenige om, og sådan skal det jo være, når vi nu har et demokrati med forskellige partier.
En ting, der undrer mig lidt i den her debat, er, at hr. Henrik Dahl fremhæver, at to akademiske bøger skrevet af forskere påpeger, at andre forskere tager fejl, for er det netop ikke et eksempel på, at det virker?
Det er jo sådan, forskning er.
Forskere diskuterer, fremlægger deres resultater og bliver kritiseret af andre forskere.
Så jeg har meget svært ved at se, at det er et eksempel på, at der er et problem, tværtimod viser det for mig at se, at det fungerer.
Der er ikke den her trussel, som hr. Henrik Dahl og andre italesætter i den her debat.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Jeg kan jo ikke gøre mere end at tale et klart og forståeligt dansk.
Den her kritik, som f.eks. de her to bøger har fremsat, er ikke en kritik af holdninger.
Det er en kritik af brugen af den videnskabelige metode og af videnskabelige unoder, og kritikken er i sig selv fremsat videnskabeligt.
Der er selvfølgelig ikke nogen fornuftige mennesker, der kritiserer, at forskere har holdninger, for forskere er også borgere i Danmark.
Diskussionen drejer sig om, at man forklæder politiske holdninger som videnskab, og det er det, som er kritisabelt.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Når jeg siger det her, er det, fordi der jo fra Dansk Magisterforenings side er en undersøgelse af 5.000 af deres medlemmer, og en ottendedel af dem føler, at de er under pres, men det er absolut ikke på det her område.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Det har jeg allerede været inde på, men jeg vil gerne gentage det.
For så vidt angår hele racismeforskningen, er der en bog fra 2012 skrevet af en universitetslektor og en professor.
Bogen hedder »Er danskerne racister?«, og den gennemgår efter videnskabelig metode den såkaldte racismeforskning og retter nogle meget hårde anklager imod den.
Desuden er der den anden bog, som jeg nævnte, fra 2019 om æresrelateret social kontrol, som også er skrevet af tre lektorer ved Københavns Professionshøjskole, og som under anvendelse af videnskabelig metode kritiserer den her del af migrationsforskningen.
Så det er altså peers – ligemænd, forskere – som kritiserer andre forskere.
Desuden har vi tilståelsessagerne, hvor forskerne selv siger, at de er aktivister, og det har jeg også givet nogle eksempler på.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Nu havde jeg som løsgænger desværre ikke mulighed for at stille spørgsmål til ministeren.
Jeg håber snart, at Frie Grønne bliver opstillet som parti, men nu er det løsgængeren, der står her og snakker.
Jeg synes jo, det er rigtig beskæmmende, at regeringen er gået med på det her forslag til vedtagelse, men det er fair nok.
Og hvorfor synes jeg, det er beskæmmende?
Det er, fordi hele den her debat har kørt på antagelser og ikke på fakta.
Er der noget, der underbygger, at forskningskvaliteten i Danmark er faldende, og at forskningsfriheden er presset?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Det er det sidste, jeg taler om i min tale
, så det er helt rigtigt forstået.
Og ja, jeg er bekymret, når der er forskere, der melder, at deres forskerkolleger mener, at de konklusioner, de kommer med, ikke lige er de rigtige.
Altså, hvis man bedømmer på den videnskabelig metode, er det fint, men det der med at gøre sig til dommer over, hvad det nu engang er, forskningen viser, mener jeg er farligt, også hvis der opleves et pres internt i vores forskningsmiljøer.
Det er også en ledelsesopgave, som ikke handler om fagfællebedømmelse, men som handler om, hvad man egentlig må konkludere som forsker, og om der er fri mulighed for faktisk at sige det, ens forskning viser.
Det tror jeg da der er en bevidsthed om, og det oplever jeg sådan set, men jeg synes ikke, vi lykkes i alle tilfælde.
Der er så meget magt og kraft i forskning, at der altid vil være et pres, og derfor skal vi også vedblivende have den her diskussion.
Stinus Lindgreen (RV), 2021-05-28:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Ministeren siger mange ting, jeg er helt enig i, og det er rart at høre et forsvar for den fri forskning og for pluralisme i de felter, vi skal forske i, og de metoder, der skal anvendes.
Alt det er jeg jo rørende enig i.
Men alligevel fornemmer jeg en eller anden form for underliggende bekymring hos ministeren for, om der er et eller andet problem.
Det er måske ikke så stort, som nogle vil gøre det til, men der er et eller andet.
Og så er jeg bare nødt til at spørge ministeren, om det for det første er korrekt: Ser ministeren et problem?
Og for det andet: Mener ministeren ikke, at vores universitetetsledelser er sig deres ansvar bevidst?
Ministeren understreger, at det jo er op til bestyrelserne og op til rektorerne at sørge for, at der er god videnskabelig praksis.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Tak for spørgsmålet.
Det, jeg af journalisten blev spurgt om i den der sammenhæng, var, om den her forskning var anvendelig for mig, for mit parti og for regeringen, og der må man jo bare sige, at hvis der er et helt forskningsfelt, der i sin grundindstilling til et politisk emne ligger milevidt fra, hvor vores politiske udgangspunkt er, er det ikke den forskning, vi kommer til at tage udgangspunkt i, og det er jo en fair sag.
Altså, én ting er, hvad man må forske i; en anden ting er, hvad vi politisk – politisk – ser os selv som enige i.
Det er jo to forskellige ting.
Men du har ikke på noget tidspunkt hørt mig som forskningsminister sige, at så skal der ikke forskes i de her ting.
Det har jeg faktisk hele vejen igennem den her debat afholdt mig fra, for jeg mener ikke, det er min opgave.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Tak til Konservative for at have fremsat forslaget, og tak til alle dem, der har presset Konservative til at fremsætte forslaget.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi har behov for flere jordemødre på de danske fødeafdelinger, og det er jo også en fuldstændig uundgåelig del af det at ville sikre rettigheder til fødende, at der kommer flere ansættelser.
Så hele intentionen kan vi bakke op om.
Jeg glæder mig også til, at Konservative kommer til finanslovsforhandlingerne med fødendes rettigheder øverst på dagsordenen og en lavere arveafgift lidt længere nede, i hvert fald end de plejer at have det ønske.
Det synes jeg ville være en glædelig udvikling i finanslovsforhandlingerne.
Det er jo også rigtig vigtigt, når man finansierer fødeområdet og gerne vil give et løft, at det generelle finansieringsbehov, som ministeren sagde, i sundhedssystemet er dækket, for hvis man gør, som man har gjort i tidligere tider, altså skærer ned og skærer ned med 2-procentsomprioriteringsbidraget, som det hed, altså med 2 pct. besparelser hvert eneste år i økonomiaftalen i foråret, og så giver en pose penge senere hen i finanslovsaftalen, så giver det jo ikke nogen mening.
Og det er jo det, der har været tilfældet i rigtig mange år.
Derfor er det jo også spændende at se – og det regner jeg kraftigt med, vil jeg sige, for ellers har vi større problemer – om regeringen igen i år leverer en økonomiaftale, som de sidder og forhandler om lige nu med kommunerne og regionerne, som sikrer, at de penge, der kommer, faktisk følger med, når der kommer flere mennesker, der har behov for vores sundhedsvæsen.
Så kan vi bygge ovenpå efter det.
Det er jo hele grundlaget for det, og det skal vi også have med i den her diskussion.
Det er der, vi skal starte med at bruge pengene, og så skal vi så bygge ovenpå igen.
Så vil jeg igen som det sidste nævne, at vi altså har et ubesvaret spørgsmål – også ubesvaret af forslagsstillerne her – som handler om, hvordan man vil finde de 244 ekstra jordemødre til de danske fødeafdelinger.
Nogen bliver bare nødt til på et tidspunkt at kunne svare på det uden at sige, at det er Enhedslisten, der er imod den danske model, eller alt muligt andet.
Man bliver nødt til at finde de mennesker.
Vi kan jo ikke bare stå herinde og sige, at vi vil ansætte 244 jordemødre, hvis der ikke er 244 jordemødre, der har lyst til at arbejde i det offentlige, fordi vagtplanlægningen er for dårlig, fordi arbejdsmiljøet er for dårligt, og fordi lønnen er for dårlig.
Altså, jeg har det lidt, som om jeg råber ned i en pude efterhånden.
Det er ikke nok at beslutte sig for, at man vil ansætte flere, hvis der ikke er nogen, der har lyst til at arbejde i det offentlige.
Det må man jo så forholde sig til på et tidspunkt.
Det ser ud, som om at det i den sommer, vi kommer til nu – selv om jeg er sikker på, at sundhedsministeren fortjener noget ferie – godt kan blive det helt store problem, at der ikke er taget hånd om det og der ikke er jordemødre, hverken at ansætte eller til at udfylde det behov, der allerede er der i dag.