runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Susanne Eilersen (DF), 2019-11-14:
Tak for det.
Jeg ville faktisk ikke have taget ordet, fordi jeg synes, at mange af de ting, ministeren sagde, var klare nok.
Det her er om noget af det sidste, ministeren snakkede om, nemlig at ministeren nu har indledt forhandlinger med SF og Enhedslisten om at ændre nogle af de her forhold på udrejsecentre for asylansøgere, som ikke ønsker at medvirke til deres hjemrejse.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-14:
Nej, sådan set ikke.
Men kernen i den her debat, som vi har, og som jeg sådan set håber at vi fortsætter, er jo i virkeligheden omgåelsen af det her princip med at træffe nogle afgørelser, der ligger uden for det område, hvor vi har tiltrådt i EU.
Vi har jo ikke givet EU et mandat til at omkalfatre vores velfærdsstat eller at gøre Danmark til immigrantland.
Det har vi faktisk ikke.
Derfor skal vi selvfølgelig også have en diskussion af det.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-11-14:
Tak for at nævne eksemplet med USA's højesteret, som jo har langt mere bevågenhed i dansk presse end vores egen højesteret, hvilket i og for sig kan være noget besynderligt.
Men en aktivisme på den måde, altså hvor man ikke fra lovgivers side kan finde ud af at lovgive, skal vi jo ikke have, der skal vi ikke hen.
Og det er jo heller ikke der, vi er.
Det er vi sådan set ganske enige i.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-14:
Det er jo selvfølgelig rigtigt, men derfor er diskussionen jo stadig væk vigtig.
Noget, der har global bevågenhed, er udnævnelsen af nye højesteretsdommere i USA.
Og der er jo selvfølgelig på overfladen altid det her spørgsmål, der handler om, om man får en dommer, der hælder til Demokraterne, eller en dommer, der hælder til Republikanerne, men det er jo slet ikke det, diskussionen drejer sig om.
Det er, om man vil have aktivistiske eller ikkeaktivistiske højesteretsdommere i USA.
Det er også en anerkendelse af, at den lovgivende forsamling i USA også mange gange er betænkelige ved, at en domstol laver politik, og har en skeptisk holdning til det.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-11-14:
Tak for det, og tak til Henrik Dahl for at sige, hvad det jo i virkeligheden handler om, nemlig ikke aktivisme eller ej, men god aktivisme kontra dårlig aktivisme.
Det er jo sådan set bare et spørgsmål om en klassisk juridisk fortolkning.
Er der et skilt på indgangsdøren til en slagter, hvor der står »Hunde må ikke medtages«, hvad gør man så, hvis der kommer en mand med en elefant eller en løve?
Må han så have den med?
Det står der ikke noget om på skiltet.
Det er sådan set bare det, det handler om, skåret ind til benet.
Så tak for at slå det fast, at det ikke handler om aktivisme eller ej, det handler om god aktivisme kontra dårlig aktivisme.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-14:
Helt generelt vil vi have en positiv holdning til det.
Djævlen er jo altid i detaljen i de her diskussioner, og hvis man skulle have en egentlig forfatningsdomstol, ville det nok kræve en grundlovsændring, så vidt jeg forstår.
Det ville det muligvis.
Så det er jo noget, man må se nærmere på.
Men det er i hvert fald et spørgsmål, som vi går ind til med en positiv holdning, for det er rigtig vigtigt.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-11-14:
Så lad mig spørge mindre nørklet og mere konkret: Jeg har fremsat et forslag om, at vi vedtager at få et forfatningsråd, altså en mulighed for, at Folketinget kan få vurderet teknisk vanskelige sager af grundlovsmæssig karakter ved et sådant forfatningsråd, måske med Højesterets præsident eller en af Højesterets præsident udpeget person for bordenden.
Idet jeg faktisk overhovedet ikke antager, at ordføreren her kan sige, om man fra Liberal Alliances side vil give tilsagn til forslaget, så vil jeg bare håbe på, at ordføreren så vil være ordfører for det forslag.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-14:
Vi har ikke en negativ holdning til en skarp og åbenhjertig og klar diskussion af, hvor grænsen mellem jura og politik går.
Det er fuldstændig korrekt, hvad justitsministeren siger: Der er jo mange forskellige traditioner i Europa, og det er et stridsspørgsmål i mange lande.
Og det gør bestemt ikke noget, at vi har en skarp og klar og åbenhjertig diskussion af de her spørgsmål.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-11-14:
Det kan jo selvfølgelig virke urimeligt at fortsætte eksercitsen udi EU-domme helt tilbage fra 1950'erne og frem, når ordføreren kun har haft natten til at forberede sig, så det vil jeg afstå fra, men i stedet bede ordføreren forholde sig lidt mere til det, han indledte med i relation til spændet mellem jura og politik.
Det kan jo nogle gange være vanskeligt i den konstruktion, vi har i Danmark, at få klart svar på, om der er tale om en krænkelse af tiltrædelsesloven og dermed af grundloven.
Vi så det som bekendt for et par år siden med Ajosdommen.
Men kunne ordføreren og ordførerens parti overtales til, at man fik nogle bedre instrumenter, sådan at Folketinget kunne forelægge uklare sager for måske et mindretal af højesteretsdommere, som så kunne vurdere sagerne og vende tilbage inden for nogle måneder måske – altså en eller anden form for forfatningsråd eller noget i den stil, som ville styrke Folketingets evne til at vurdere det grundlovsmæssige i sager?
Henrik Dahl (LA), 2019-11-14:
Tak for ordet, og tak for en utrolig spændende og lærd debat med hele fire jurister, der viser sig fra deres absolut stærkeste og bedste side.
Det er skønt at være vidne til.
Det, vi diskuterer, er jo grænsen imellem politik og jura, og det er et utrolig vigtigt spørgsmål, for det, som aktivisme jo gør, og som jeg også grundlæggende er meget kritisk over for, er, at det forskubber grænsen mellem politik og jura, sådan at der bliver udført politik af instanser, der ikke har noget demokratisk mandat til at gøre det.
Det er selvfølgelig rigtigt nok, hvad hr. Jan E. Jørgensen siger, nemlig at danske domstole også i et eller andet omfang er en lille smule aktivistiske.
Grundlovens § 72 siger, at der er post-, telegraf- og telefonhemmelighed, og det forstås i Danmark på den måde, at der også er e-mailhemmelighed, og det er jo strengt taget en slags aktivisme, men det er en godartet form for aktivisme.
Mere ondartet aktivisme er jo sådan set et problem, som man tidligere har anerkendt her i Danmark.
Vi havde jo for nogle år siden formandskabet for Europarådet og satte gang i den proces, der førte frem til Københavnererklæringen.
Det gjorde vi jo ud fra en erkendelse af, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol også er aktivistisk, og at det faktisk også er et problem, hvis man slutter op omkring menneskerettighedssagen, fordi en aktivistisk domstol kan underminere accepten af menneskerettighedssagen, selv om man i princippet sådan set støtter den.
Så herfra en kvittering også til vores nye socialdemokratiske regering for at fortsætte den her linje med at kritisere domstolsaktivisme.
Det er rigtig, rigtig vigtigt, for domstole skal ikke føre politik.
Det har de ikke noget mandat til.
Vi anerkender det, og vi opfordrer regeringen til at opretholde en løbende kritik både af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og af EU-Domstolen, for det er sådan set opslutningen til princippet om Menneskerettighedsdomstolen og opslutningen til princippet om EU, der er på spil.
Jeg behøver selvfølgelig ikke at minde en socialdemokratisk minister om, at en aktivistisk EU-Domstol kan underminere velfærdsstaten.
Det er sådan set det, der er et stort problem, selvfølgelig set i en dansk politisk optik.
Men det underminerer jo også kontrollen med, hvem der opholder sig på dansk territorium.
Det er en sådan helt grundlæggende diskussion om, hvem der egentlig skal opholde sig på dansk territorium.
Det er jo sådan set efter grundloven noget, vi selv bestemmer her, men det bliver jo gang på gang undermineret.
Derfor er det et meget alvorligt spørgsmål, vi diskuterer.
Vi synes sådan set, at der, som man siger, er musik i den tilgang, som DF foreslår, altså at Danmark mere vedholdende benytter sig af Højesterets afgørelse om, at EU-Domstolen ikke har en jurisdiktion, der ligger ud over tiltrædelsesvilkårene.
Det kan man sagtens slå hårdere på, hvis man vil, og det lyder som en fornuftig tilgang.
I forhold til de fremsatte forslag til vedtagelse, og det bliver så det sidste, jeg vil sige her fra talerstolen, vil jeg helt lavpraktisk sige, at jeg fik overdraget den her sag på et meget sent tidspunkt i går.
Tak for ordet.
Pernille Vermund (NB), 2019-11-14:
Tak for ordet.
Den første del af debatten har været præget af mange juridiske diskussioner og hele det her indgående juridiske kendskab til EU.
Jeg er fuldstændig enig med DF i den kritik, der er af EU-Domstolen.
Mit udgangspunkt er et andet, for det er ikke det juridiske kendskab, men det demokratiske, og at vi kan se, at vi har en aktivistisk Domstol, som år for år tømmer vores folkestyre for indhold.
Det er problematisk.
Det er problematisk, når vi har politikere i det danske Folketing, som lover danskerne, som hr. Morten Messerschmidt sagde tidligere, at udlændingepolitikken skal føres i Danmark, men når der så kommer en dom fra EU-Domstolen, så viser det sig, at det, man har lovet danskerne, ikke længere passer.
Det er også et problem, når man før et valg lover, at man vil gøre det ene eller det andet, men når man så sidder med magten og faktisk har et flertal for det her i Folketinget, så bliver man mødt af en aktivistisk EU-Domstol, som siger, at det her alligevel ikke kan lade sig gøre.
Det er undergravende for vores folkestyre, det er undergravende for vores demokrati, og det medvirker til den øgede politikerlede, som vi ser i de her år.
Jeg ved også, at det blandt nogle af mine søsterpartier er et hot emne i øjeblikket at diskutere EU: Hvor står man?
Er man på den ene side, eller er man på den anden side?
Et parti er blevet splittet på det her område, og derfor undrer det mig lidt, at det her nystiftede parti, som gik så meget op i, at EU var årsagen til, at man ikke længere kunne være i Liberal Alliance, ikke finder det relevant at møde frem til så væsentlig en diskussion om EU.
Det kan man undre sig over eller ærgre sig over, eller hvordan man nu forholder sig til det.
Jeg deler nok ikke partiets holdning på det her område, så for den del af debatten gør det ikke så meget, men jeg synes, at det, når vi diskuterer noget, der er så væsentligt, og som er så vitalt, og som til og med splitter partier, og som måske i nogle partier splitter internt, er vigtigt at få debatten, og tak for det.
Vi støtter fuldt og helt op om DF's forslag til vedtagelse.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-14:
Jeg vil ikke forsøge at placere traktaterne på en linje, for det mener jeg er upassende.
Hvordan skulle vi sikre bedre forhold for vores lønmodtagere?
Det er vi meget åbne over for at kigge på, således at det ikke kun er virksomheder, der har forrang og fordele.
Det er vi meget åbne over for at kigge på.
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Altså, jeg havde f.eks. helt glemt loven om tidens bestemmelse, og det var godt ligesom at få den repeteret, jo nærmest i fuldstændighed, og tak for en debat, hvor jeg faktisk synes, det var interessante synspunkter, der blev udvekslet.
I virkeligheden er vi vel der, hvor vi, hvis vi i øvrigt siger, at vi så er tilhængere af, at vi er med i EU – dem, som siger, at de gerne vil ud, er jo i deres gode ret til at sige, at det her problem løser vi, hvis vi melder os ud, hvilket jo også er fuldstændig rigtigt – og sådan som jeg forstår det, og det er ikke for at være polemisk, kan til den skare vel for tiden også tælles Dansk Folkeparti og Enhedslisten, som er partier, som ikke vil ud af EU, og det betyder vel nærmest, at man gerne vil være i EU for tiden, det kan være, at jeg tager fejl, det kan være, at jeg ikke har fået tjekket op på det for nylig, så kan vi jo ikke vælge handlemåden og sige, at vi bare vil ud.
Det betyder så, hvis man anerkender – og det er der jo også en bred anerkendelse af, ikke af alle, men dog alligevel – at vi har en domstol, som er aktivistisk, så bliver man nødt til at finde handlemåder, som ligger inden for de rammer, som der er, til at adressere den aktivisme, og noget af det, som der er at gøre, er jo at opretholde dialogen, dels i de konkrete sager, men i øvrigt også diskutere det.
Liberal Alliances ordfører, hr. Henrik Dahl, redegjorde faktisk på udmærket vis for, hvordan det er blevet italesat med den aktivisme, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har udvist, og hvordan man kan forholde sig til det, hvor man politisk har nogle holdninger til det, og hvor det virker, som om domstolen faktisk lytter og tager det ind, selv om domstolen jo gerne kunne sige, at det der er et politisk synspunkt, og at det er man sådan set ligeglade med.
Men der er jo alligevel i virkelighedens verden en eller anden form for dialog mellem domstolene og den politiske kontekst, som de er en del af, og derfor nytter det også noget i forhold til EU-Domstolen at føre en dialog med den.
Så kan man jo også tage greb som f.eks. det, som vi så er inde på i dag, og hvor der også synes at være et bredt flertal i Folketinget, nemlig at sige, at det kunne være fornuftigt, hvis man ved EU-Domstolen kunne afgive dissens.
Noget af det, der er godt ved den løsning, er i modsætning til nogle af de andre løsninger, vi har været inde på, som Enhedslistens ordfører, hr. Søren Søndergaard, pegede på, nemlig besværligheden ved at ændre traktaten, at muligheden for at indgå dissens ved Domstolen kræver en ændring af Domstolens statut og ikke af traktaten, og det vil sige, at vejen til at nå derhen er noget kortere.
Så det, som jeg tager med mig fra debatten i dag ud over det forslag til vedtagelse, som givet bliver vedtaget på tirsdag, da et bredt flertal i Folketinget har bakket op om det, er, at der faktisk er et bredt flertal i Folketinget for at arbejde med EU-Domstolens aktivisme.
Det er svært, og det er ikke noget, som vi kan gøre lynhurtigt, men det er en vej, som jeg i hvert fald føler at regeringen har et solidt mandat i Folketinget til at betræde.
Så tusind tak for en god debat.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-11-14:
Tak til ministeren både for tilsagnet om at arbejde for dissenser – det er første gang, kongeriget har haft en justitsminister med det eksplicitte ønske, det er godt – og også tak for den bekymring, der er blevet givet udtryk for i forhold til det principielle, men også konkrete problem, vi har hele tiden, altså gang på gang, med EU-Domstolen.
Der har jo i den juridiske og politiske debat også været andre tiltag på tale.
Jeg kan huske, at den britiske regering forud for topmødet i 1996 fremsatte et forslag om, at man indførte en vetoret på visse af EU-Domstolens afgørelser, som så skulle træffes med et kvalificeret flertal i Rådet.
Kunne det være en vej at gå?
For det er jo meget ofte medlemslandene mod EU-systemet, vi oplever.
Det vil også være ministeren bekendt fra de sager, hvor Danmark har interveneret, at det ofte er 10-15 medlemslande, der bliver underkendt over for Kommission og Parlament som modintervenienter.
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Det bedste, man kan gøre sig håb om i den her sammenhæng, er i virkeligheden, at man siger, at politikken – det er måske også at stramme den – flyttes tilbage i det politiske spor.
Jeg kan ikke huske, hvem af ordførerne det var, der tidligere spurgte til det her med, hvem der har den demokratiske legitimitet.
Det er jo i virkeligheden det, det drejer sig om.
Hvis man får flyttet derhen, må man alt andet lige tro, at der vil være en bredere opbakning til de beslutninger, som bliver truffet.
Pernille Vermund (NB), 2019-11-14:
Så langt er jeg med, men når man politisk går ind i det processuelle, forventer jeg, at det er med et mål om, at det processuelle har betydning for de mennesker, som man politisk er valgt til at passe på, eller for den befolkning, som man er valgt til at tale på vegne af.
Så kan ministeren redegøre for, i hvilket omfang den processuelle ændring, som forslaget til vedtagelse lægger op til, vil have betydning for eller forventes at have betydning for ganske almindelige danskeres oplevelse af, om politikken bliver ført i Danmark af det danske Folketing, eller om vi igen og igen skal overrules af EU?
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Jamen der bliver jeg nødt til at sige – og det er ikke for at være polemisk eller noget – at det lidt er at blande æbler og pærer, for det, vi diskuterer, er ikke det materielle, altså ikke den indholdsmæssige del.
Der kan også være tilfælde, hvor domstolene går for vidt, men hvor vi siger, at det egentlig var meget rart, at den gjorde det.
Så det er ikke det materielle område, vi diskuterer.
Det, vi diskuterer, er det processuelle, altså det med, om Domstolen skal blande sig.
Må Domstolen blande sig?
Derfor går det forslag til vedtagelse sådan set også på Domstolens aktivistiske fortolkningsstil.
Det går på det principielle i, at den ikke skal være aktivistisk.
Pernille Vermund (NB), 2019-11-14:
Tak for ordet.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi ikke synes, det er langt nok, men det har jeg redegjort for.
Derfor vil jeg gerne spørge ind til, om ministeren med det forslag til vedtagelse, som ligger nu med opbakning fra Socialdemokratiet, fra Venstre, fra Konservative, fra SF – som jeg formoder er et forslag til vedtagelse, som man forventer giver et udfald, et udkast, en ændring af nuværende praksis – kan redegøre for, hvilke af de store sager der har haft betydning for befolkningen, altså beslutningerne om, hvor udlændingepolitikken skal træffes, beslutningerne om, om der skal tildeles offentlige ydelser til udlændinge, altså de her store områder.
Hvilke af disse områder forventer ministeren at nærværende forslag til vedtagelse vil få indflydelse på?
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Så skal jeg – og det er en rolle, man tit befinder sig i som minister – komme med en perlerække af beklagelser.
Først skal jeg beklage, at jeg ikke sagde hr. og fru, og så skal jeg beklage, at jeg ikke var nok inde i Enhedslistens aktuelle politiske positioner.
Og så er min taletid næsten ved at være gået.
Nej, jeg vil faktisk repetere det om det brev.
I virkeligheden er brevet jo udtryk for noget af det, som vi diskuterer i dag på en interessant måde, nemlig at en statsminister siger: Her er jeg fra den politiske bane nødt til at prøve at spille ind på den retlige bane.
Søren Søndergaard (EL), 2019-11-14:
Tak, fru formand.
Altså, vi kan jo godt støtte de der tiltag, som ministeren lægger op til.
Jeg er ikke helt så optimistisk, med hensyn til hvor langt man når.
Og jeg vil da opfordre ministeren til at gå tilbage og læse det brev, som hr. Anders Fogh Rasmussen, den daværende statsminister, sendte til EU-Domstolen i Vaxholmdommen, altså hvori man både siger, at det her ikke er i overensstemmelse med Danmarks tiltræden, og at det under ingen omstændigheder kan komme på tale, at man blander sig i spørgsmål om strejkeretten og konfliktretten.
Det gjorde man så, og det siger jo noget om, hvor svært det her er.
Så skal jeg bare til sidst til ministerens orientering sige – det er ikke noget, jeg overhovedet forlanger, at ministeren holder sig ajour med – at Enhedslisten stadig væk er imod EU, og at Enhedslisten stadig væk ønsker en udtræden af EU.
Det, vi har sagt, er, at vi ikke ønsker en folkeafstemning, før der er et alternativ, og det er jo bl.a. belært af det, der er foregået i Storbritannien, altså at der skal være et alternativ, som befolkningen har mulighed for at holde op imod medlemskabet, for ellers giver den folkeafstemning ikke så meget mening.
Og det betyder selvfølgelig også, at vi er enige i, at der er en periode indtil da, hvor vi skal arbejde, altså arbejde for forbedringer.
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Jeg tror nu faktisk, at det var Dassonvilledommen 5 år tidligere, nemlig i 1974, som kom med den der sætning om, at det er aktuelt, potentielt, direkte eller indirekte, og som i jo virkeligheden er et meget godt eksempel på det, Søren Søndergaard sagde tidligere, om, om det i virkeligheden ligger i traktaterne, at man skal sætte markedet over.
Det var i virkeligheden noget af det, som Domstolen kom til at skubbe til med den her formulering af sætningen, og som jo bekræfter den der aktivisme – den havde man ikke rigtig set komme, vel? – og som efter min mening er et meget godt eksempel på en uheldig aktivisme.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-11-14:
Jeg anerkender selvfølgelig, at kompleksiteten er af en sådan grad, at man ikke bare på 1 minut kan sige, at det løser man sådan og sådan.
Men tingene hænger jo lidt mere sammen, end jeg synes ministeren giver udtryk for.
Nu nævnte hr. Jan E. Jørgensen tidligere Cassis de Dijon-dommen, som jo skabte en fuldstændig junglelovstilstand, hvor alt, hvad der direkte, indirekte, potentielt eller aktuelt kunne forhindre den fri bevægelighed, var i strid med traktaten, og der var politikerne jo handlingslammede og måtte vente på Keckafgørelsen 10 år efter, som Domstolen så valgte til at korrigere Cassis de Dijon-afgørelsen.
Der ville det måske være rart, hvis politikerne havde et redskab og kunne sige stop, en vetoret.
Nick Hækkerup (S), 2019-11-14:
Der bliver man i virkeligheden nok nødt til at sondre.
For hvis man nu er i en situation, hvor konflikten er med afledt ret – altså forordninger og direktiver osv. – så er man jo i det gældende EU-retlige system, sådan som det er med Parlamentet, med Rådet, med Kommissionen, og der har man jo mulighed for at ændre den afledte ret.
Der har man sådan set det politiske værktøj.
Uden at jeg kan det i detaljer vil jeg sige: Mon ikke det britiske forslag har gået på de særlige situationer, hvor der har været tale om en traktatstridighed?
Derfor bliver det jo, hvis man er der, lidt kompliceret, for så skal man gøre sig til overdomstol over Domstolen.
I virkeligheden tror jeg hellere at man skulle holde fast i, at Domstolen – det er jo også kernen i vores diskussion – skal lade være med at være så aktivistisk i sin fortolkningsstil.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-11-15:
I Liberal Alliance har vi meget svært ved at forstå logikken bag det her lovforslag.
For os er det helt indlysende, at det vil skade dansk erhvervsliv i et omfang, som ingen burde ønske.
Vi synes, det er godt, hvis danske virksomheder investerer i virksomheder i udlandet.
Nogle produktioner foregår simpelt hen bedre i andre lande end i Danmark, og derfor kan det give mening for danske virksomheder at oprette datterselskaber i andre lande, opkøbe virksomheder i andre lande og have en produktion i andre lande.
Der er forskellige forhold, der gør sig gældende i forskellige lande.
Nogle er gode til det ene, andre lande er gode til det andet.
Alternativet til at oprette eller købe et datterselskab i andre lande er jo, at virksomheden køber produkterne fra udenlandske selskaber, der er i de lande.
Og det, som den her lov vil gøre, er, at den vil beskatte danske virksomheders produktion i andre lande via datterselskaber hårdere, end den produktion bliver beskattet i det land, hvis det er en udenlandsk virksomhed, som ejer produktionen og virksomheden.
Og det giver ingen mening.
Jeg har her i spørgsmålene fokuseret på et eksempel, og det vil jeg også nævne her i min tale.
Man kunne forestille sig en dansk køkkenvirksomhed, som lever af at installere og sælge køkkener til danske forbrugere, og denne virksomhed får produceret køkkenelementerne i f.eks. Letland.
Det er, fordi man i Letland er gode til at producere køkkenelementer omkostningseffektivt, og derfor er det godt at have en produktion dér.
Men hvis den danske køkkenvirksomhed i stedet havde valgt at købe køkkenerne af en lokal lettisk virksomhed, så ville denne lettiske virksomhed kunne nøjes med at betale 15 pct. i selskabsskat.
Og det giver selvfølgelig en konkurrencefordel til udenlandsk ejede selskaber, som så kan levere til det danske marked, frem for danske datterselskaber i udlandet, som også leverer til det danske marked.
Og det har det danske samfund ingen interesse i, altså at pålægge danske virksomheder den konkurrenceulempe, som er forbundet med den her beskatning.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-11-15:
Jeg skal også gøre det ganske kort.
Det her lovforslag er en overimplementering, der skader dansk erhvervsliv, det stiller dansk erhvervsliv med en dårligere konkurrenceevne end landene omkring os, og det kan vi selvfølgelig ikke støtte i Nye Borgerlige; det bliver aldrig nogen sinde borgerlig eller liberal politik.