Morten Dahlin (V), 2022-05-17:
Tak for det, formand, og tak for en debat, til tider konstruktiv, til tider ukonstruktiv, om det her forslag.
Også stor tak til Det Konservative Folkeparti, til Dansk Folkeparti og til Nye Borgerlige for at tage så positivt imod forslaget, som man har gjort.
Jeg er meget enig i de betragtninger, som fru Britt Bager og fru Pernille Vermund kom med fra Folketingets talerstol, nemlig at debatten her i dag desværre har drejet sig alt for meget om proces og bureaukrati og ikke nok om substansen i forslaget.
Så tak til fru Britt Bager og fru Pernille Vermund for de betragtninger, som jeg på Venstres vegne kan tilslutte mig helt og fuldt.
For det, vi står over for, er en alvorlig situation, hvor vi ved, at rigtig mange af dem, der er ansat til at passe på os, passer vi ikke godt nok på, når uheldet er ude for dem.
Ptsd, depression, angst, stress er der alt for mange af vores dygtige politifolk der bliver udsat for, og det net, vi har i dag, er ikke fintmasket nok til at samle dem alle sammen op.
Derfor har vi fremsat det her beslutningsforslag – det er ikke for at sige, at vi kan løse det hele i morgen, men for at pålægge regeringen at udarbejde en model for, hvordan man kunne ligestille politiveteraner med forsvarsveteraner, og det har vi ikke hevet ud af den blå luft.
Det skal være en ærlig sag, at i Venstre tog vi noter og vi tog mange noter, da Retsudvalget havde besøg af Thin Blue Line, der netop sagde, at der var en række af de rettigheder, som veteraner fra forsvaret havde, som de syntes manglede i det tilbud, vi havde til vores politiveteraner, og så er der jo ingen grund til at opfinde den dybe tallerken, når man har et sted, hvor vi ved at der er nogle tiltag, som faktisk er gode og virker.
Derfor foreslog vi her, at der skulle udarbejdes en model.
Helt bevidst har vi ikke foreslået, at man skal ligestille fra dag et i morgen.
Helt bevidst har vi ikke udskrevet en stor millionregning.
Vi har bare foreslået at pålægge regeringen at lave en model, og den model kan så efterfølgende lede til nogle politiske drøftelser, hvor vi kan drøfte, hvilke initiativer der er gode at overføre, hvilke der kan være hensigtsmæssigheder ved at overføre, og hvad det koster, og hvor pengene skal komme fra.
Desværre er der fra flere partier her i dag, særlig fra Socialdemokratiet og SF, jo blevet givet indtryk af, at det er noget, man bare skal tage i forligskredsen.
Jo, men hvis nu der var så stor en vilje fra SF og Socialdemokratiet til rent faktisk at gøre det i den her aftalekreds af partier, havde man jo allerede gjort det, men det er desværre ikke blevet gjort, og derfor er det nødvendigt at fremsætte det her forslag.
Når jeg nu er ved foreningen Thin Blue Line, vil jeg gerne benytte lejligheden til at sige til de mange mennesker, der er engageret i Thin Blue Line, at I gør et rigtig stort stykke arbejde for at hjælpe dem, der hjælper os.
I giver en god stemme til dem, der bliver ramt, enten psykisk eller fysisk, i deres arbejde med at passe på os andre.
Det gør I i hverdagen konkret for de mennesker, men det gør I også ved at råbe os op her på Christiansborg og sige, at der er brug for, at vi tager handling på et område, der er vigtigt, og at vi passer bedre på de dygtige politifolk, der kommer til skade, enten psykisk eller fysisk, i tjenesten.
Jeg hører en åbning fra Radikale Venstre om, at det er muligt, at vi i udvalgsbehandlingen kan finde sammen om en beretning, der tager højde for nogle af de bekymringer, Radikale Venstre har givet udtryk for.
Jeg vil gerne sige her fra talerstolen, at det vil vi lægge os i selen for fra Venstres side.
Vi vil gå meget langt, hvis det er sådan, at Radikale Venstre kan være dem, der tipper flertallet og dermed pålægger regeringen rent faktisk at gøre noget, og derfor er jeg ikke hundrede procent modløs, når vi stopper førstebehandlingen her lige om lidt.
Jeg er opdraget som optimist og ser derfor et lille håb i mørket – et håb ved navn fru Samira Nawa, som forhåbentlig kan være med til at skaffe det flertal, der gør, at vi kommer skridtet hen imod at kunne tage en kvalificeret drøftelse af, hvad der rent faktisk skal til for at give vores politiveteraner en bedre hjælp end den, vi giver i dag.
Ministeren sagde ikke, at det koster 600 mio. kr. at gøre det her.
Ministeren sagde, at det er det, det samlet koster på forsvarsområdet, men vi ved ikke, hvad det ville koste på politiets område, og den viden og den indsigt kunne det sådan set være fornuftigt at få forud for de politiske drøftelser, som jeg håber kan komme senere.
Så tak for diskussionen.
Tak til Konservative, Dansk Folkeparti og Nye Borgerlige for helhjertet at bakke op, og tak til Radikale Venstre for at være det – ikke store, men lille – lys i mørket, der gør, at jeg ikke går helt modløs ned fra talerstolen, men rent faktisk har en forventning og forhåbning om, at det kan lade sig gøre at lande en beretning i udvalgsbehandlingen, så vi kommer i hvert fald ét skridt videre i forhold til at give en bedre hjælp til dem, der hver dag hjælper og beskytter os andre.
Men det er fuldstændig rigtigt læst af ordføreren, at det, vi foreslår, er, at der skal laves en model for ligestilling.
Det kan jeg jo så høre her i dag at der ikke er opbakning til, og derfor griber jeg så det halmstrå, der hedder, at vi kunne kigge på nogle af de bekymringer, som Radikale Venstre har, og prøve at lande en beretningstekst omkring det.
Så bare lige til orientering vil jeg sige, at det, der står i teksten til politiaftalen, er, at man noterer sig, at Rigspolitiet har sat nogle initiativer i gang, at man vil følge det tæt, og at man har afsat 1 mio. kr. til Thin Blue Line.