Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-23:
Tak for debatten.
Der var jo ikke enighed og heller ikke fra en kant, som jeg ellers havde håbet på.
Hvis de to ministre vil dæmpe sig lidt, vil jeg gerne sige noget til erhvervs- og vækstministeren.
Det, jeg gerne vil sige til ministeren, er, at jeg synes, at det, vi fik ud af debatten i dag, var, at der var en klar erkendelse af, at 48-timersreglen ikke har virket, som vi havde håbet, og det bliver vi nødt til at lave om.
Så jeg sætter pris på, at det arbejde bliver sat i gang.
Der er ikke opbakning til et loft over ÅOP, har jeg fundet ud af i dag, og jeg har prøvet at finde ud af, om grunden til det var de 15 pct. over Nationalbankens udlånskonto, eller om det var mere principielt.
Hr. René Gade fra Alternativet var jo inde på, at 15 pct. i hans og Alternativets optik var lige lavt nok.
Vi er fuldstændig fleksible, hvis der kunne skaffes et flertal ved at gå højere op, for der er alligevel noget at give af fra et ÅOP-niveau på mellem 20 og 3.000 pct., som vi har set, og det er jo helt vanvittigt.
Det udstiller også, at vi har en ågerbestemmelse, en ågerparagraf, som ikke giver ret meget mening, og jeg vil faktisk anbefale, at man enten gør den brugbar eller ophæver den, for jeg synes, det er noget mærkeligt noget at have lovgivning, som er så lidt brugbar, som vi har set det med ågerbestemmelsen.
Det er jo ellers lidt interessant, for der står netop om åger, at for åger straffes den, som udnytter en anden persons betydelige økonomiske eller personlige vanskeligheder, manglende indsigt, letsind eller et bestående afhængighedsforhold i et aftaleforhold til at opnå eller betinge en ydelse, der står i et væsentligt misforhold til modydelsen, eller som der ikke skal ydes vederlag for.
Det kunne jo næsten ikke skrives mere kringlet, men bottomline er, at den her ågerbestemmelse handler om, at man udnytter, at nogen enten økonomisk ikke kan sige nej, eller at der er andre sociale forhold, der gør, at man ikke kan sige nej.
På den konference, som jeg og flere af mine kolleger var til, var der et eksempel med en far til en voksen udviklingshæmmet kvinde, som var kommet vældig, vældig galt af sted.
Så kunne man sige – og det er også til dig, hr. minister – at hvis vi havde et sundt kviklånsmarked, hvordan kan man så have, at det er helt lovligt at udnytte en udviklingshæmmet, voksen kvinde, ved at hun kan belåne sig selv til op over skorstenen for flere hundrede tusinde kroner, og at det er umuligt at komme i kontakt med det firma, der har lånt hende pengene, fordi lånet simpelt hen er blevet sendt videre til en ny udbyder?
Det må vi som minimum kunne finde en eller anden fælles løsning
, for det er da ud over alle grænser, at man kan udnytte, at nogen ikke kan overskue konsekvenserne af det.
Hendes far var så ulykkelig, og han sagde, at de nu bare blev nødt til at betale de her penge, selv om de ikke engang kunne komme i kontakt med dem, der oprindelig lånte dem ud, fordi man kan sende gæld videre.
Det er et område, vi vil blive ved med at forfølge, og jeg vil også forhøre mig hos nogle af Folketingets partier, om der skulle være interesse for at skrive en fælles betænkning.
Jeg har ikke mere, så tak for debatten.