Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-04-27:
Jeg føler også rigtig stor afsky for nogle af de gerninger, som f.eks. Peter Lundin og Peter Madsen har begået, og jeg kan ikke lade være med at have en følelse i mig selv, som går på, at jeg håber, at de aldrig nogen sinde bliver løsladt igen.
Jeg kan simpelt hen godt sætte mig ind i, hvor krænkende det er, når tv kan rulle deres kærlighedsforhold op for åben skærm.
Jeg undrer mig i det hele taget over, hvordan det kan lade sig gøre, at der kommer tv ud af det.
Det må være unødig sårende over for de efterladte, og jeg husker, at vi for år tilbage lavede regler, som begrænsede muligheden for, at indsatte kunne medvirke på tv.
Derfor kommer jeg også i udvalgsbehandlingen til at spørge ind til, hvordan det kan lade sig gøre, når vi nu har de her regler.
Vi kan i SF ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Forslaget nævner jo Peter Lundin og Peter Madsen, som begge har begået dybt uhyrlige mord, men som bag tremmer har kunnet date kvinder uden for murene.
Lundin, som jo i øvrigt har et andet navn i dag, er blevet gift op til flere gange og har fået børn igen.
I de sager kan man jo blive helt forarget over, at de bare kan date videre, specielt på grund af de ofre, som måske aldrig er kommet videre og kommet over, at deres nærmeste blev myrdet.
Men jeg synes, det er en lille smule svært at sætte en grænse for kærligheden ved fængselsmurene.
Når man har ret til besøg, mener jeg ikke, at vi kan bestemme, at man ikke må have en kone eller en kæreste.
Som jeg har forstået det, vælter nogle af de her typer sig i korrespondance med mange forskellige.
Måske skal der også indføres en eller anden form for karensperiode, så man måske skal have skrevet sammen mindst et år, før man kan ses.
På den måde tænker jeg at vi kan give nogle af de her kvinder en tænkepause, i forhold til om det virkelig er det, som de gerne vil.
Det har jeg meget svært ved at forstå at de gerne vil.
Jeg kan jo læse, at den tidligere justitsminister ville undersøge sagen.
Jeg ved ikke, hvordan det endte, men det kan vi måske prøve at få opklaret.
Vi ved i hvert fald, at Fængselsforbundet har advaret imod det, og det er jo dem, der står med konsekvenserne af politikernes valg.
Jeg må så også indrømme, at jeg synes, at der kan være nogle beskyttelseshensyn at tage til de kvinder, som hvirvles ind i de her manipulerende typers net.
Uden at være psykolog eller psykiater vil jeg sige, at nogle af dem i hvert fald har meget svære personlighedsforstyrrelser, og hvis det går hen og bliver en skadelig relation – og det er der jo en risiko for, når man kigger på nogle af de her kærlighedshistorier – så synes jeg i hvert fald, at vi har en eller anden form for forpligtelse til at tilbyde hjælp og intervenere.
Jeg vil ikke afvise, at man i hvert fald skal have et værktøj, så man kan gribe ind her.
Det er tydeligt, at vi skal gøre et eller andet.
Her må vi jo så se, hvad ministeren kommer op med.
Det er ikke sikkert, vi bliver helt enige om alle redskaber.
Vi kan jo godt enes om, at vi ikke kan lide personer som Lundin og Madsen, men når vi laver regler for dem, laver vi jo også regler for andre livstidsdømte, som i princippet kan være dømt for helt andre ting.
Vi ved også bare, at det betyder noget at have relationer.
Det er en af de bedste måder at komme tilbage til samfundet på og vende kriminalitet ryggen.
Så lad os vente og se, hvad det er, justitsministeren kommer op med.
Som forslaget ligger her, synes jeg måske, det er at gå for langt, men vi siger ja til nogle kloge begrænsninger.
Så vi vil stemme imod det her forslag.