Pernille Schnoor (ALT), 2018-04-26:
Tak, og tak til ældreministeren for redegørelsen.
Først og fremmest vil jeg her i starten godt nævne, at gruppen af borgere over 65 år er større og mere mangfoldig end nogen sinde.
Seniorer står i dag vidt forskellige steder i livet både fysisk, mentalt og sundhedsfagligt, men i min tale vil jeg have størst fokus på de mennesker, der har brug for andres hjælp, og det er også det, der er størst fokus på i redegørelsen.
Det er værdighed, og det er respekt.
Vi er også overbevist om, at mere nærvær og omsorg vil have store positive konsekvenser, ikke mindst i forhold til det stigende problem med overmedicinering og forkert medicinering, som vi ser i ældreplejen.
Det er vigtige områder, der nævnes i redegørelsen.
Jeg mener særligt, at ensomhed og trivsel er områder, som vi bør fokusere rigtig meget på.
I den forbindelse vil jeg gerne nævne et tal, som ikke er med i redegørelsen, og det er, at 20 pct. af ældre med demens ifølge Nationalt Videncenter for Demens får antipsykotisk medicin; i England er det til sammenligning 6,8 pct.
Konsekvensen er, at beboerne sidder i en stol og hænger foran fjernsynet, i fællesarealerne eller på deres værelse dagen lang.
Det er noget, man ser flere steder, og det er sørgeligt, og som Ældre Sagen også påpeger, er det faktisk i modstrid med Sundhedsstyrelsens anvisninger om, at mennesker med demens ikke bør behandles med antipsykotisk medicin.
Et af målene i demenshandlingsplanen, som var en del af satspuljeaftalen, som Alternativet også var med i, er, at forbruget af antipsykotisk medicin blandt mennesker med demens skal reduceres med 50 pct. frem mod 2025.
Det er en vej, vi skal gå, men når vi ser på f.eks. et demensplejehjem som Dagmarsminde, der på omkring et halvt års tid fik fjernet stort set al den slags medicin, så kan man også spørge sig selv, om målet er ambitiøst nok.
Måske skal vi se på, hvordan vi passer og plejer vores ældre med demens.
Op igennem 1980'erne og 1990'erne er der sket det, at de ældre brugere af hjemmeplejen og på plejehjemmene i stigende grad er blevet til kunder, der skal have leveret en standardvare, frem for at det handler om det enkelte menneske, som skal ses som noget helt særligt, der har levet sit helt eget og helt særlige liv som murer, som frisør, som jurist, som sygeplejerske eller som folketingsmedlem, og som skal have en individuel og skræddersyet støtte og omsorg.
Måske har principperne, som også nævnes i redegørelsen, om hjælp til selvhjælp og det stigende brug af velfærdsteknologi fået den ufrivillige virkning, at ældre mennesker ikke trives, de sidder og er ladt alene i deres egen bolig eller i en stol på plejehjemmet.
Vi ved godt, at der bliver færre mennesker omkring de ældre på grundlag af normeringer og på grund af velfærdsteknologi, som sørger for, som der står i redegørelsen, at der bliver mulighed for kun en medarbejder der, hvor der tidligere var brug for to, altså der bliver mindre menneskelig kontakt.
33.000 ældre føler sig ensomme og uønsket alene, særlig ældre over 75, og det er rigtig trist.
Vi har brug for at skabe rum for livskvalitet og glæde i stedet for passivitet og kedsomhed.
Hvordan vil vi selv behandles, når vi bliver gamle?
Jeg vil gerne bo et sted, hvor der er hjemligt og hyggeligt, hvor der er aktiviteter, fællesskab og tryghed.
Da jeg var i praktik på demensplejehjemmet Dagmarsminde, sagde en af de ældre, Tove, at et godt liv for ældre handler om at have små gøremål; hun uddybede det med at sige, at det f.eks. er at lægge viskestykker sammen.
en anden af de ældre med demens supplerede hende og sagde: Det handler om at føle sig noget værd.
Og det er ikke så overraskende, for det er vel lige præcis det, der giver gode liv for os selv, og hvorfor skulle det være så anderledes, fordi vi bliver ældre?
Heldigvis er der en bevægelse i gang hen imod at skabe gode hverdagsliv med gåture i naturen, dans, spisefællesskaber, sociale aktiviteter på tværs af generationer.
Men hver ottende ældre over 74 år har dårlig mental sundhed ifølge Sundhedsstyrelsen.
Et nyt litteraturstudie viser, at især sociale aktiviteter kan få forældre til at trives bedre.
Og ja, selvfølgelig, det er da ikke på nogen måde raketvidenskab.
Og så virker socialt samvær også forebyggende på f.eks. mistrivsel.
Så måske handler det om at få industrisamfundslogikken ud af ældreplejen og få medmenneskeligheden og den sunde fornuft tilbage.
Det er jeg i hvert fald overbevist om, og det vil jeg og Alternativet arbejde på.
Mere nærvær og samvær giver mere trivsel, og det tror jeg faktisk også at ældreministeren vil arbejde på.
Det håber jeg.
Tak for ordet.