runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-11:
Tak – længe siden.
Medicin redder liv, men forkert medicin kan også koste rigtig dyrt.
I dag lever over 750.000 danskere med fem eller flere lægemidler dagligt, og alt for mange bliver indlagt som følge af fejl, bivirkninger og uhensigtsmæssige kombinationer.
Det rammer især ældre og multisyge borgere og belaster et sundhedsvæsen, der i forvejen er under pres.
Samtidig har vi en faggruppe, hvis kernekompetencer netop er lægemidler: farmaceuter og farmakonomer.
De arbejder tæt sammen med patienterne, de forebygger fejl og skaber bedre behandlingsforløb, men de gør det uden autorisation, uden selvstændigt ansvar og uden fuld adgang til de redskaber, der skal til for at sikre patientsikkerheden, og det giver måske ikke helt mening.
Det her forslag handler om at bruge de kompetencer, vi allerede har, lidt bedre, om at reducere fejl, styrke patientsikkerheden og frigøre tid hos andre sundhedsprofessionelle og om at skabe klare rammer for ansvar, tilsyn og klagemuligheder til gavn for både patienter og sundhedsvæsen.
En autorisationsordning for farmakonomer og farmaceuter er ikke et vildt eksperiment.
Det er et gennemprøvet greb i mange af vores nabolande, og vi synes, det er et relevant skridt, hvis vi vil have et mere sikkert, mere effektivt og mere robust sundhedsvæsen.
Det skal lige påpeges, at forslaget altså ikke handler om, at farmaceuter skal til at ordinere medicin.
Det handler udelukkende om, at de skal have adgang til systemer, så de kan hjælpe med at udbedre fejl, og så der ikke altid skal være en læge, der siger god for deres arbejde.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-12-11:
Grundlæggende er mit svar nej.
Hvis der er et aktivt stof i f.eks. svampe, der har en positiv effekt, så kan det stof isoleres, og man kan finde ud af, hvor meget man skal have, hvilken kvantitet og hvilken koncentration og alt det her.
For problemet er jo med svampe, som ordføreren taler om her, at du ikke aner, hvor meget der er i.
Du ved ikke, hvor lang tid den har ligget, eller hvad effekten er.
Det er jo ukontrolleret.
Hvis det her skal bruges som reel behandling, og hvis der er en effekt, så skal man for det første påvise, at der er en effekt, og at den effekt står mål med de negative bivirkninger, og så skal man vide, hvor meget man skal have baseret på køn, på alder og på, hvor meget du vejer; alt det her, som vi kender fra alle andre medicinformer.
Der er ikke noget magisk i det her.
Så hvis det virker, kan man måle på det, isolere det og lave noget, der rent faktisk har en effekt.
Peter Kofod (DF), 2025-12-11:
Det må man gerne grine af, men det er jo et faktum.
Hvis man nu har nogle sager, som man brænder meget for, er der jo mulighed for, at man kan stemple igennem på dem.
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-11:
Jeg kan sige til ordføreren, at vi bevidst prøvede at undgå at skrive i beslutningsforslaget, at det skulle ind under psykiatrien.
Det skulle ikke være en ny psykiatrisk behandling.
Det skal være at kigge på alle de erfaringer, der er ude ude fra verden, og der er masser af studier, der viser evidens, så dem skal man selvfølgelig følge op på.
Men det kan være evidens på forskellige måder.
Der er masser af resultater derude, der tyder på, at det virker i forskellige sammenhænge.
Så situationen er i dag, at man går til undergrundsverdenen for at få de her stoffer, og man får ikke hjælp til at tage dem.
Kan ordføreren ikke se, at det er et problem?
Tak til ordføreren for talen.
Der blev bl.a. sagt, at vi ikke skal opfinde et parallelsystem.
Der vil jeg gøre opmærksom på, at vi har mange parallelle systemer i Danmark.
Bl.a. er alkohol, som er et af de giftigste stoffer, fuldt lovligt, og der er 3.000 mennesker, der dør af det om året.
Der taler vi ikke så meget om sikkerheden i det.
Jeg ved godt, at det er noget andet, men det er bare lige for at sige, at vi har masser af parallelle systemer, og der er ikke altid overensstemmelse mellem, hvad vi gør i den ene retning og i den anden retning.
Nanna W. Gotfredsen (M), 2025-12-11:
Den mulighed er man godt bekendt med heroppe, og man har også gjort brug af den tidligere.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-12-11:
Jeg synes, det er fornuftigt, at der er nogle regler for, at ting, der potentielt er rigtig, rigtig skadelige, er forbudte.
Selvfølgelig er der hele tiden en debat om, hvor den grænse skal gå, men som vi også hører, er der nogle af de stoffer, der går ind under den her kategori, der kan være meget, meget farlige, og som kan have meget, meget fale konsekvenser.
Der synes vi, at vi skal have en regulering af det, og så synes vi, at vi skal have et system, hvor folk føler og tror på og stoler på, at de kan få den rette hjælp ved at henvende sig til sundhedsvæsnet.
Det er der, vi synes vi skal sætte ind for at gøre det bedre, og ikke ved at sige, at folk må eksperimentere noget mere selv.
Vi synes, vi skal løfte kvaliteten i det eksisterende behandlingssystem.
Nanna W. Gotfredsen (M), 2025-12-11:
Ordføreren taler om, dengang fru Nanna W. Gotfredsen var gadejurist.
Altså, til en småpolemisk ordfører på vej i valgkamp vil jeg bare sige, at Nanna W. Gotfredsen er gadejurist.
Det er hun altid, og hun har før stået her og sagt, at hun selvfølgelig kun er bundet af sin egen overbevisning, og hun har før stemplet igennem.
Det vil ordføreren vide, hvis ordføreren følger med.
Men tusind tak for et gratis kursus i polemik.
Det er jeg supersuperglad for, og jeg værdsætter det.
Det her er vigtigt, og det er vigtigt, fordi der er viden derude om noget, vi ikke har i det etablerede, og der er nogle mennesker, der lider.
Der er mennesker, der lider!
Vi er ikke i mål med forskningen endnu.
Derfor har jeg også spurgt, og det håber jeg ordføreren selv kommer ind på, hvor meget man har prøvet at få forskningsmidler den vej, for det er det, vi har brug for lige nu.
Det er der, vi står lige nu.
Vi har brug for at komme i mål på forskningssiden.
Peter Kofod (DF), 2025-12-11:
Tak for det.
Der sker, synes jeg, ofte det meget fascinerende, når fru Nanna W. Gotfredsen er på talerstolen, at man har det klare indtryk – nu har jeg siddet og lyttet til ordførertalen og også til de spørgsmål og svar, der har været – at fru Nanna W. Gotfredsen faktisk er mere enig med forslagsstillerne end med sin egen regering, og det nikker fru Nanna W. Gotfredsen til.
Må jeg ikke bare i al stilfærdighed minde om, at det jo er nu, hvor man har chancen og er et af de få afgørende mandater, at man faktisk kan flytte noget i det danske samfund.
Det er ikke på den anden side af et valg, for ingen af os kan jo vide, om vi er her på den anden side af et valg.
Så hvis man nu mener noget andet end sin regering, er det jo nu, man skal gøre noget ved det for at presse sin regering.
Det er jo nu, man har muligheden for det.
Det vil jeg bare minde fru Nanna W. Gotfredsen om, fordi jeg sætter stor pris på hende, og det gjorde jeg også, før hun blev politiker, men dengang var gadejurist.
Hr. Lars Løkke Rasmussen render rundt og siger: Vi brænder ikke for nogen, vi brænder for noget.
Fru Nanna W. Gotfredsen er omvendt.
Hun brænder lige præcis for nogen, for de mennesker, der er på kanten af vores samfund, og hvis de skal have noget ud af det her, skal det da være nu, og så har man jo chancen for at gøre op med sit eget parti og sin egen regering.
Nanna W. Gotfredsen (M), 2025-12-11:
Så kan vi tage en runde igen.
Spørgsmålet om afkriminalisering har fyldt meget, og nu lavede jeg bare lige en søgning i dokumentet.
Det står ikke nogen steder.
Altså, så på den måde bliver det en lidt svær diskussion.
Det er bare en vigtig del af det, hvilke præmisser det her foregår under.
Det er vi nødt til at acceptere som et faktum.
Under hvilke omstændigheder skal foregå det?
Det synes jeg vi skal arbejde videre på.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-12-11:
Tak, formand, og tak til forslagsstillerne.
Der er nok ikke nogen tvivl om, hvad vi også kan høre i talerne her, at der generelt er enighed om, at der er behov for bedre hjælp til personer med psykiske lidelser og en generel styrkelse af psykiatrien.
Men jeg kan lige så godt springe til konklusionen, nemlig at vi ikke kommer til at støtte forslaget, som det ligger her.
Måske er det, fordi det, som jeg kan lytte mig til undervejs i debatten her fra forslagsstillerne selv, peger i forskellige retninger, og det er lidt uklart, hvad formålet helt præcis er.
Da jeg læste det igennem, læste jeg det sådan, at det handler om anvendelse af psykiatriske stoffer i psykiatrien, og at der er behov for en arbejdsgruppe til afdækket det område.
Så det er med den læsning, jeg har prøvet at forberede mig på, hvad det er, vi skal diskutere, og ikke alle mulige afledte konsekvenser såsom generel afkriminalisering, og hvad der nu måtte være.
Men jeg er ikke enig.
Alle lægemidler, der virker, har også risiko for bivirkninger.
Det er derfor, det er vigtigt med gode kliniske studier, der afdækker fordele og ulemper og måler på effekten osv., inden man eventuelt godkender en ny behandling.
Og det kan man ikke bare kortslutte, uden at det får meget store konsekvenser til gene for patienterne.
Jeg er også nødt til at understrege, at anekdoter altså ikke er evidens, og at man kender en person, der efter eget udsagn har haft gavn af at spise svampe eller noget andet, kan man altså ikke generalisere ud fra.
Man er nødt til at have gode data, før man kan anbefale en behandling.
Jeg er også nødt til at påpege som far til små børn, at bare fordi noget findes ude naturen, betyder det altså ikke, at det er en god idé at proppe det i munden.
Det gælder nok særlig svampe, men det er vigtigt med forskning også inden for det her område.
Udover at vi bredt har vedtaget en aftale om at styrke psykiatrien, har vi også siden 2019 afsat midler til den uafhængige kliniske forskning igennem forskningsreserven.
Og regeringen har jo også en life science-strategi, der styrker området bredt set.
Der er også, som flere har været inde på, allerede godkendte lægemidler baseret på psykedeliske stoffer, ligesom der er flere andre studier undervejs og sandsynligvis også flere behandlinger på vej.
Systemet fungerer derfor, og vi ser ikke nogen grund til, at vi som folkevalgte skal til at blande os yderligere i det.
Så Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget
Peter Kofod (DF), 2025-12-11:
Jeg ser bare ikke for mig, at vi skal lave en eller anden arbejdsgruppe, der så skal sidde og indsamle al mulig information.
Det er jo det, der er en branche, der tager sig af.
Hvis der var de her effekter af det, havde der jo nok været et utal af virksomheder, der var i gang med at bore i den her guldmine for at tjene en masse penge på det her, så jeg ser ikke for mig, at det her kommer til at lykkes.
Og det er jo også derfor, vi bare melder hus forbi og siger, at vi ikke kan støtte forslaget.
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-11:
Det var netop derfor, jeg henviste til, at arbejdsgruppen skal kigge på den forskning, der er i hele verden, og den er meget solid.
Og med hensyn til, at man bare kan gå ud og plukke svampe, vil jeg sige, at det netop er det, vi stærkt fraråder, men det er sådan, virkeligheden er.
Jeg kan godt gå ud og plukke nogle svampe og spise dem, og det synes jeg bare er rigtig uheldigt.
Det kunne jeg i princippet gøre.
Jeg ville være kriminel, men er det ikke bedre, at vi ligesom sørger for at sikre, at nogle ikke kommer galt afsted?
Det er jo netop der, vi ser de alvorlige tilfælde.
Det er, når det sker i ukontrollerede rammer, i stedet for at vi siger: Vi vil meget gerne hjælpe dig, og vi kan se, du lider, og at du gerne vil prøve det her; vi er der for dig.
Det er blevet sagt flere gange, at det står uklart, hvad arbejdsgruppen skal arbejde med.
Den skal netop arbejde med at finde ud af, hvor vi har nok viden til at gøre det anderledes end i dag.
I forhold til det med at sige, at vi nu overlader det til folk selv at finde ud af, om de skal have behandling eller ej, vil vi jo netop undgå, at de gør det ukontrolleret.
Vi har jo netop et ønske om, at man kigger på, om man kunne gøre det under kontrollerede rammer, så de kan få de fordele ud af det.
Og det er der, jeg måske ikke helt forstår den liberale holdning til, at vi kriminaliserer folk, der er ved fuld bevidsthed og siger: Det vil jeg egentlig gerne prøve, for jeg har prøvet alt muligt andet, og der er ikke rigtig noget der lindrer mig.
Hvis en arbejdsgruppe kan hjælpe med at skabe den sikkerhed omkring den terapeutiske behandling, hvorfor så ikke gøre det?
Tak for en kort tale.
Jeg ved, at ptsd-foreningen og flere veteraner bakker op om det her beslutningsforslag, fordi de ved, at der er mange i deres gruppe, der netop søger den her form for hjælp.
Jeg ved, at det at hjælpe den her gruppe, er noget, der plejer at ligge Dansk Folkparti meget på sinde.
Hvordan forholder ordføreren sig til det, og hvad er svaret til dem?
Peter Kofod (DF), 2025-12-11:
Det kan være, vi har fået en masse mandater, jeg ikke lige har været opmærksom på, så vi er kommet efter Venstre.
Jeg stod lige og glædede mig; det havde jo været dejligt.
For at gå til konklusionen vil jeg sige, at vi ikke kan støtte det forslag, der er på bordet her.
Jeg tror, det er rigtig klogt, når det handler om medicinske præparater, at det er noget, der bliver udviklet og afprøvet meget nøje, så man kender de konkrete konsekvenser, når man giver det til danskerne eller beder læger om at udskrive det til danskerne eller andet, og det er jo ikke det, der er lagt op til her.
Her er det besluttet på forhånd, at man skal gå i en bestemt retning.
Det er vi simpelt hen ikke enige i, og derfor afviser vi beslutningsforslaget, jo i øvrigt fuldstændig på samme måde som regeringen.
Så det bliver altså et pænt nej tak i den her runde fra os.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-12-11:
Vi synes jo, at der er en fordomsfrihed, i forhold til at der er en masse ny medicin på vej, der indeholder de her stoffer, og som står til at blive godkendt de kommende år.
Vi kan også høre, at der bliver forsket i det her, så vi synes jo, at lige netop det spor er i gang inden for de nuværende rammer, hvor man prøver at se på, om vi kan få evidens for, om der er noget her, der kan hjælpe folk.
Men det er jo farlige stoffer, og det er folk med tunge, tunge sygdomsproblematikker, og derfor synes vi også, at vi skal være sikre på, at det er den rigtige behandling, de får.
Vi ville jo ikke give en kræftpatient et eller andet, som risikerer at gøre det værre for dem.
Peter Kofod (DF), 2025-12-11:
Jeg synes, vi skal give en behandling, der virker, og som vi kan dokumetere har en effekt, og hvor vi kender til de bivirkninger, der er.
Det er faktisk lidt som at påstå, at der ligger noget lige foran os her, som bare er nemt nok.
Jeg tror endda, spørgeren sagde, at man bare kan gå ud i skoven og finde det.
Altså, sådan er det jo ikke.
Hvis vi skal stå og sige, at folk, der har brug for behandling og hjælp, kan bruge et bestemt præparat eller andet, så skal vi jo vide, at man kender de konsekvenser, både positive og negative, der kan være forbundet med det.
Det synes jeg skal undersøges, og det er jo ikke gjort ved, at vi nedsætter en eller anden arbejdsgruppe, der så kan se på, hvilke konsekvenser der er af en bestemt type svamp.
Sådan er det jo ikke.
Sophie Løhde (V), 2025-12-11:
Men det er jo bare ikke spørgsmålet om, hvorvidt der er en autorisationsordning for de to pågældende faggrupper, som afgør spørgsmålet om, hvordan vi i højere grad kan bringe eksempelvis farmaceuter eller farmakonomer bedre i spil i forhold til det samlede sundhedsvæsen.
Det er jo en misforståelse af, hvad en autorisationsordning tjener som formål, i forhold til hvad det er, man skal adressere, nemlig at det skal være steder, hvor der er problemer med patientsikkerheden, eller et sted, hvor man siger, at en autorisationsordning simpelt hen er nødvendig for at kunne højne patientsikkerheden.
Det er det, styrelsen har lavet en samlet vurdering af, og den siger her, at det mener den ikke der er behov for.
Til gengæld er pointen omkring, hvordan vi også f.eks. kan sørge for at bringe faggrupper bedre i spil i sundhedsvæsenet, jo relevant at diskutere.
Det er også derfor, jeg prøver at være imødekommende over for nogle af de ting, der også ligger under neden i beslutningsforslagets bemærkninger.
Louise Brown (LA), 2025-12-11:
Tak for det.
Ja, man skulle næsten tro, at jeg var fra Alternativet efterhånden, og også omvendt, med alle de fælles beslutningsforslag, der kommer fra vores hænder her.
Tak til ministeren for talen.
Jeg synes, at det er interessant, det man siger.
Jeg synes, at Styrelsen for Patientsikkerhed gør det rigtig godt, og vi skal også stole på deres faglighed.
Men jeg synes alligevel omvendt, at man kan sige, at der ikke er noget patientsikkerhedsproblem i, at farmaceuter og farmakonomerne ikke har en autorisationsordning.
Hvis man sådan skal sætte det hårdt op, kan man sige: Der er ikke nogen, der er døde af, at de ikke har det.
Men jeg tænker jo, det skal være omvendt, for vi ved jo ikke, hvad der ville ske, hvis de havde det.
Tænk nu, hvis vi rent faktisk kunne redde nogle flere, ved at de havde autorisation.
Det er lidt den samme snak, vi har haft om ambulancereddere, hvor vi også har drøftet, om de skulle have autorisation, og det var den samme melding fra Styrelsen for Patientsikkerhed: Der er ikke nogen fare ved, at de ikke har den.
Men hvad nu, hvis vi kunne redde liv, ved at de havde den?
Rosa Eriksen (M), 2025-12-11:
Ordføreren har lige stået og redegjort for, og jeg har også selv oplevet det som sygeplejerske, alle de steder, hvor farmakonomer og farmaceuter i dag byder sig til og laver et uvurderligt arbejde, der hjælper både sygeplejersker og læger.
Hvis Liberal Alliances forslag skulle føres ud i livet, hvor mange årsværk skulle det så koste?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-12-11:
Jeg har egentlig lyst til at starte med sige, at jeg ikke synes, der er ret mange faggrupper, hvorom man kan påstå, at der er patientsikkerhedsrisiko ved deres arbejde i udgangspunktet, for folk er jo dygtige, og folk løser ikke opgaver, hvis ikke de har forstand på at løse dem.
Så i udgangspunktet satser vi jo på, eller regner vi med, at de mennesker, der arbejder med sundhedsfaglige opgaver, rent faktisk også har forstand på, hvad de laver.
Men forskellen er også: Hvad er det for et vurderingssystem, man har, hvis patienten får behov for at klage?
Og når jeg taler om borgernære opgaver i den her sammenhæng, er det i situationer, hvor man løser sundhedsfaglige opgaver.
Lad mig bare sige, at opgaverne jo flytter sig.
Altså, rigtig mange sundhedsfaglige opgaver flytter sig fra sygehusvæsenet ud i kommunerne, ud på plejehjemmene og ud på bostederne, hvor særligt borgere, som også er kognitivt udfordrede, jo får rigtig mange sundhedsfaglige indsatser, uden at vi egentlig har forholdt os særligt til, at det også er en sundhedsfaglig indsats, som vi også skulle kontrollere rent sundhedsfagligt.
Rosa Eriksen (M), 2025-12-11:
Tak for talen.
Nu sagde ordføreren det igen, så jeg tænker, det er det, ordføreren mener: at alle, der arbejder i borgernære relationer, skal have autorisation.
Så det har jeg et par spørgsmål til.
Nummer 1: Det er jo en rigtig stor regning, der kommer med det.
Og nummer 2: Hvor går grænsen?
Skal serviceassistenten, som bliver tilkaldt ved hjertestop på sygehusene, og som gør rent omkring patienterne, også have en autorisation?
Og hvad er begrundelsen for, at alle lige pludselig skal have det, når der, som ministeren siger, ikke er en patientsikkerhedsrisiko lige nu?
Det er mine spørgsmål.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-12-11:
Tak for det.
Lad os se videre på det i udvalgsarbejdet.
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-11:
Jeg vil gerne takke ordføreren for en meget positiv tale og en meget konstruktiv tilgang til problemet, for jeg tror, jeg er tilbøjelig til at give ordføreren ret i, at det jo selvfølgelig ikke kun er lige her, man skal kigge.
Der kunne være andre faggrupper, vi kunne bruge meget bedre, hvis vi turde at kigge bredere på det.
Så jeg vil bare give min opbakning til, at vi også forfølger ordførerens vej og ser på, om vi kunne finde på andre måder at gøre det på.
For der er ingen tvivl om, at der er nogle faggrupper i dag, der bliver benyttet alt for lidt, og det er jo lidt dumt, når der er andre faggrupper, der ender med at have helt vildt travlt og slet ikke kan få det til at hænge sammen.
Så den vej synes jeg da vi skal arbejde os videre ned ad.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-12-11:
Det forslag, vi behandler her, handler om at indføre en autorisationsordning for farmaceuter og farmakonomer, der arbejder patientnært.
Det betyder, at de skal have samme rettigheder, pligter og tilsyn som andre autoriserede sundhedspersoner.
Lad mig starte med at sige, at farmakonomer og farmaceuter spiller en vigtig rolle i vores sundhedsvæsen.
Deres indsats er vigtig, og den fortjener selvfølgelig anerkendelse.
Men spørgsmålet er, om vi skal indføre en autorisationsordning her og nu.
Er det dokumenteret, at autorisation vil føre til færre medicinfejl?
Vil det betyde mindre medicinforbrug hos ældre?
Hvor er planen for, hvordan det skal finansieres?
Det mangler vi svar på.
Vi kan ikke træffe beslutninger uden et solidt fagligt og økonomisk grundlag, og derfor mener vi i Danmarksdemokraterne, at vi skal gå en anden vej.
Vi foreslår, at vi i stedet laver en fælles beretning, hvor vi med udgangspunkt i Robusthedskommissionens anbefalinger kunne se bredt på alle faggrupper i sundhedsvæsenet.
Og jeg ved godt, at der bliver sagt, at styrelsen lige har været igennem det og har kigget på farmaceuternes mulighed for autorisation, men det har de gjort på baggrund af den måde, man arbejder på i dag.
Vi er midt i at lave en stor omkalfatring af hele sundhedsvæsenet, hvor vi også diskuterer, om faggrupperne skal lave noget andet, og om opgaverne skal løses på en anden måde.
I lyset af det synes jeg, det er åbenlyst, at man kan komme ind at se på, om der så er andre krav til autorisationer, og om der er andre anledninger til at sige, at godt, nu løser vi opgaven på en anden måde, og at nu er der behov for noget andet.
Noget af det kan jo selvfølgelig være de værktøjer, som ministeren også var inde på, hvormed man kan løse nogle ting uden autorisation.
Det er ikke, fordi det skal være en autorisation, der gør tingene, men at man får kigget mere bredt på det, synes vi faktisk der kunne være en god grund til.
For der er jo også andre faggrupper i sundhedsvæsenet, der ikke er autoriserede, og hvis man skal kigge på det på ét område, må man kigge på det på alle områder og ligesom se bredt på, hvor det er, det giver mening, og hvad der vil være af bureaukrati kontra økonomi osv.
Hvor giver det bedst mulig mening?
Så vi anerkender intentionen bag forslaget, vi anerkender absolut farmakonomer og farmaceuter for deres vigtige arbejde, men vi siger nej til at indføre en autorisationsordning uden dokumentation og finansiering.
I stedet vil vi gerne arbejde for en beretning, der sikrer, at vi får et samlet fagligt vurderet grundlag for beslutninger om autorisation bredt i sundhedsvæsenet.
Tak for ordet.