Ellen Trane Nørby (V), 2018-01-31:
Røg er den store dræber, og det er sådan set også baggrunden for, at regeringen har en ambitiøs målsætning om en røgfri generation i 2030, fordi vi skal undgå, at de børn og unge, der bliver født i årene fremover, og dem, der vokser op nu, overtager de samme dårlige vaner, som forældrenes generation har haft.
Det betyder, at vi skal undgå, at de begynder at ryge, og hvis de er begyndt at ryge, skal vi i høj grad animere dem til at kvitte smøgerne, så de kan få et sundere liv, forhåbentlig også med en bedre trivsel.
I forhold til de konkrete initiativer: Der er jo ikke noget, der hindrer detailhandelen i at gemme cigaretterne under disken i morgen, hvis det var det, de ville.
Vi har ikke forbud mod det i Danmark.
Hvad angår røgfri skoler, synes jeg da, det er fint, at regionerne, forhåbentlig også gennem deres repræsentanter i de forskellige erhvervsskoler, nu sætter sig for at sikre, at der bliver lavet politikker ude på de regionale skoler på det her område.
Så alting behøver ikke at blive besluttet eller forbudt herindefra.
Det kræver også et lokalt ansvar.
Vi har en regering, som har taget adskillige initiativer på det her område og også har sat en ambitiøs målsætning om en røgfri generation i 2030, fordi børn og unge ikke skal ryge, og fordi røg er den store dræber.
Men hvis vi skal nå det mål, og det gentager jeg gerne, kræver det, at alle engagerer sig og bakker op, og det betyder også, at man ikke bare kan sidde i bestyrelsen, hvad enten man er fagforeningsrepræsentant, valgt for partierne eller sidder for Danske Regioner og er udpeget af en af regionerne i en erhvervsskolebestyrelse, og så sidde med korslagte arme og sige: Vi har ikke noget ansvar for, om man har en røgpolitik her på skolen.
Selvfølgelig har man et ansvar.
Man har et ansvar for, om de sælger tobak i kantinen og medarbejderne står og ryger side om side med de unge, og derfor kræver det en lokal ansvarstagen, ligesom det kræver en regional ansvarstagen, og så tager vi fat i det, der er de overordnede rammer.
Det er også det, der er lovgivet om herindefra.
Tak for spørgsmålet.
Som jeg også har sagt mange gange før, forudsætter det, at alle ligesom gør en indsats på området, både regering, Folketing, regioner, erhvervsskoler, forældre, de unge selv.
Listen er lang
, fordi det er en udfordring, der skal løses i fællesskab.
Derfor skal ansvaret også tages lokalt, hvad enten man er detailhandel, erhvervsskole, kommune eller i det her tilfælde region.
Når jeg siger det, er det jo egentlig også et udtryk for, at der endnu er rigtig meget, som regionerne også selv kunne gøre på området.
F.eks. har kommunerne i årevis sukket over, at sygehuse og praktiserende læger ikke henviser til de kommunale forebyggelsestilbud, hvis man bare skal tage en ting, eller at der mangler sammenhæng mellem forebyggelsestilbuddene også på røgområdet.
Der er jo et enormt potentiale i, at man som region også på forebyggelsesområdet løfter det populationsansvar, som man jo reelt set fik tilbage i 2007, da regionerne bliver oprettet, og hvor man samarbejder med almen praksis og kommunerne om tidlig opsporing i forhold til at tilbyde rygestoptilbud og langt mere systematisk også får talt med patienterne om røg og får dem henvist til de tilbud, der er.
Det kan vi jo se har virket de steder, hvor enkelte sygehuse eller regioner har løftet den del af opgaven.
Jeg synes også, at det er positivt, at Stephanie Lose lægger op til at invitere uddannelsesinstitutioner og Kræftens Bekæmpelse til et møde for at drøfte mulighederne for et partnerskab om røgfri uddannelsesinstitutioner i Region Syddanmark, og det håber jeg da er et projekt der lykkes, altså også at få uddannelsesinstitutionerne til at tage ansvar.
Så er det måske også værd at påpege, at regionerne jo også er arbejdsgivere, og der er tre ud af fem regioner, der har valgt at have røgfri arbejdstid på arbejdspladserne.
Men hvad så med de to andre?
Hvorfor kunne man ikke bare som regionsformand i Region Syddanmark, men jo mere som formand for Danske Regioner ikke også tage fat på det område?
Så jeg er sådan set grundlæggende enig i, at der skal handling til på en lang række områder – herinde, hvor regeringen handler, hvor Folketinget skal handle, og hvor vi har taget en række initiativer, men hvor det jo ikke bare handler om forbud, og selvfølgelig også initiativer ude lokalt, hvad enten man er region eller man er erhvervsskole.