Troels Lund Poulsen (V), 2019-04-09:
Med det beslutningsforslag, som vi i dag skal behandle, foreslår Socialistisk Folkeparti to ting.
For det første vil man hæve dagpengesatsen med 25 pct. i de første 2 måneder med ledighed.
Forhøjelsen skal omfatte personer, der har været i beskæftigelse i mindst 4 ud af de foregående 5 år.
Og for det andet vil man halvere a-kassekontingentet for dagpengemodtagere under 25 år uden uddannelse, der får halveret deres dagpengesats efter 26 ugers ledighed.
Socialistisk Folkeparti begrunder forslaget med, at dagpengenes dækningsgrad er forringet, at forsikringsperioden er forkortet, og at der er risiko for at undergrave solidariteten i dagpengesystemet.
Jeg synes, det er på sin plads at starte med at slå fast, at vi allerede i dag har et godt og trygt dagpengesystem.
Med aftalen om et tryggere dagpengesystem har et bredt flertal i Folketinget forbedret dagpengesystemet.
Vi har skabt et dagpengesystem, der sikrer ledige et økonomisk sikkerhedsnet og et tydeligt incitament til også at komme i arbejde.
Aftalen bygger på de samlede anbefalinger fra Dagpengekommissionen, hvor arbejdsmarkedets parter jo også var repræsenteret.
Dagpengekommissionen kom frem til, at der i de seneste to årtier ikke er sket en væsentlig udhuling af dagpengene og dermed den økonomiske tryghed i dagpengesystemet.
Når vi ser frem i tid, er det korrekt, at bl.a. skatteaftalen fra 2012 og den årlige mindre regulering af en lang række offentlige overførselsindkomster vil indebære, at den økonomiske forskel mellem beskæftigelse og overførselsindkomster vil vokse.
Men i regeringen mener vi grundlæggende, det er fornuftigt, at det kan betale sig at arbejde.
Og det er nu engang fornuftigt, at det bedre kan betale sig at arbejde end at gå ledig.
Derfor er det også aftaler, som regeringen bakker helhjertet op, og som et bredt flertal i Folketinget i øvrigt støtter op om.
Så vil jeg også gerne minde om, at kompensationsgraden jo afhænger af, hvor meget man tjener.
Det siger sig selv.
De lavestlønnede, der har mindst at gøre godt med, kan fastholde en ydelse tæt på den tidligere indkomst.
Jeg mener derfor, at vi har et solidt økonomisk sikkerhedsnet under vores lønmodtagere, og når fire ud af fem i dag er medlem af en a-kasse, vidner det jo i mine øjne om, at vores dagpengesystem fortsat er attraktivt.
Solidariteten i systemet er derfor med andre ord stadig væk intakt.
Jeg vil også gerne nævne, at Dagpengekommissionen i sit arbejde har set på mulighederne for at give ledige med en stærk beskæftigelseshistorik en højere sats i en midlertidig periode, altså et forslag, der minder lidt om det, som SF har fremsat.
Dagpengekommissionen pegede på, at det ville øge den økonomiske dækning ved ledighed for de personer, der er omfattet af ordningen.
Men det vil også have en negativ incitamentsvirkning.
Højere kompensationsgrad vil medføre, at færre personer går fra ledighed til beskæftigelse, og det vil også reducere den strukturelle beskæftigelse.
Hvis man valgte at gennemføre et sådant forslag, ville der være behov for at modvirke et fald i den strukturelle beskæftigelse med andre tiltag.
Det var en af de væsentligste grunde til, at Dagpengekommissionen ikke foreslog en midlertidig højere dagpengesats for ledige med en stærk forudgående beskæftigelse, og det er også en væsentlig grund til, at regeringen ikke bakker op om SF's forslag.
Forslaget vil konkret medføre et fald i beskæftigelsen på cirka 2.400 fuldtidspersoner.
Det er ikke klogt, og det er specielt ikke klogt i den situation, vi befinder os i på nuværende tidspunkt.
Den anden del af beslutningsforslaget går ud på at halvere a-kassekontingentet for unge under 25 år uden uddannelse, som får halveret deres sats efter 26 ugers ledighed.
Reglerne om satsnedsættelse for denne specifikke gruppe af unge ledige har til formål at øge incitamentet til at tage uddannelse i det ordinære uddannelsessystem frem for at blive i dagpengesystemet i flere år.
Jeg synes, SF med forslaget om at reducere kontingentet for denne gruppe af unge overser, at det er meget bureaukratisk og en svær løsning at administrere, fordi kontingentet i så fald løbende skal sættes op og ned.
Dertil kommer, at det for mig at se er et unødvendigt forslag på mange måder, for allerede i dag er det faktisk en meget attraktiv forsikringsordning, selv når de unge får en reduceret dagpengesats på 9.433 kr. månedligt før skat.
Et a-kassemedlemskab koster i medlemsbidrag til staten knap 4.200 kr. årligt.
Selv inklusive det af a-kassen fastsatte administrationsbidrag på gennemsnitligt 1.400 kr. årligt udgør det årlige kontingent ikke én måneds dagpenge.
Hertil kommer, at nedsættelsen af satsen ikke gælder for hele dagpengeperioden, men først efter de 26 ugers ledighed.
Så alt i alt er medlemskab af en a-kasse fortsat en god forretning, når man som ung er så uheldig at blive ledig.
Afslutningsvis vil jeg sige, at regeringen ikke kan støtte forslaget her.
For det første mener vi, at vi allerede har et trygt og godt dagpengesystem, som fire ud af fem lønmodtagere støtter op om.
Det er ikke bare et greb i lommen.
Og for det tredje vil det påvirke beskæftigelsen i en meget negativ retning: Forslaget vil betyde, at cirka 2.400 fuldtidspersoner vil være på dagpenge i stedet for i beskæftigelse, og det er ikke en pris, som regeringen synes man skal betale.
Af de årsager kan vi ikke bakke op om beslutningsforslaget.