runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-02-28:
Tak for spørgsmålet.
Og det her er én justering for at sikre et mere trygt og værdigt liv, hvilket vi også kan konstatere at ligestillingsministeren har udtalt for nylig: at det er uacceptabelt, og at der skal sendes nogle klokkeklare signaler.
Men jeg ved ikke, hvad det er for nogle klare signaler; der er åbenbart ikke opbakning til at sende det her i dag.
Laura Lindahl (LA), 2019-02-28:
Det, der er relevant og interessant for Liberal Alliance, er den retspraksis, der er, og det er, hvordan vi hjælper og tager hånd om de mennesker, der bliver udsat for hadforbrydelser i Danmark.
Det er det, vi er optaget af – virkeligheden for mennesker, der bliver udsat for hadforbrydelser.
Inger Støjberg (V), 2019-02-28:
Det er jo derfor, at der netop også er et system, der gør, at der bliver grebet ind, hvis ikke de her børn, kan man sige, trives på den måde, hvor det jo er alvorligt.
Men vi kan jo ikke fratage de her børn, om end vi så gerne ville løfte det åg fra deres skuldre, at de har nogle forældre, der tager dem som gidsler – de tager dem som gidsler i Danmark.
Og det er jo det, der er fuldstændig uacceptabelt.
De her familier har ikke ret til at opholde sig i Danmark; de skal rejse hjem.
Og jeg ved jo godt, at vi er fuldstændig fundamentalt uenige om den her sag, og at Alternativet, Radikale Venstre, Enhedslisten og SF ønsker, at man selv skal kunne beslutte, om man vil rejse ud af Danmark.
Det er derfor, de bor på Sjælsmark.
De kan rejse hjem i morgen, om de vil.
Leif Lahn Jensen (S), 2019-02-28:
Det var også en af de ting, der bekymrede mig dengang, og det er en af de ting, vi skal gøre op med.
Men det glæder mig så nu at se, at der rent faktisk er nogle kommuner, der begynder at gå i den rigtige retning og begynder at tænke langsigtet, hvilket vi jo netop ønsker med den her model.
Men jeg er nødt til at sige til hr. Karsten Hønge, at jeg ikke står og forsvarer alle de kommuner, der gør det forkerte.
De kommuner, der gør det rigtig dårligt, beder jeg sådan set bare om at komme i gang, for dem er jeg ikke særlig stolt af.
Jeg er jo fuldstændig enig med hr. Karsten Hønge i, at det her skal dreje sig om at få den enkelte borger i gang på den rigtige måde – punktum.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Det glædelige er jo, at jeg langt hen ad vejen er enig i, hvad hr. Bent Bøgsted siger.
Det er jo den rigtige indsats, som hr. Bent Bøgsted ruller ud her, som kommunerne skulle gøre.
Det er vi jo fuldstændig enige i, og det er også der, det virkelig flytter noget.
Det er vi også helt enige i.
Jeg forstår bare ikke lige, hvorfor hr. Bent Bøgsted ikke tænker tanken helt til ende, at der også – også – er en økonomi, der lokker kommunerne i retning af at finde billige løsninger.
For det andet er jo rigtigt, men der er også en struktur, og hvis man ellers tror på, at økonomiske incitamenter er noget, der virker – og i den her sammenhæng er jeg sikker på at de virker over for kommunerne – så er det da ikke så godt for indsatsen, hvis man faktisk ligesom belønner, at kommunerne finder billige løsninger.
Jo, det er godt for kommunekassen, men det er da dårligt for borgeren.
Så anerkender hr. Bent Bøgsted ikke, at der her er borgere, der simpelt hen kommer i klemme, også sådan retssikkerhedsmæssigt, og at der ikke bliver valgt den rigtige løsning for dem?
Allerede tilbage i 2015 sagde de: »FTF er bekymret for, at faldende refusionssatser, der er nede på 20 pct. allerede efter et år, vil skabe et stærkt økonomisk incitament i kommunerne til at presse borgere ud af offentlige forsørgelse eller ned på en lavere ydelse, fordi borgerne bliver for dyre for kommunen.«
Det er vel det, vi i dag kan se desværre er resultatet i en række kommuner.
Bent Bøgsted (DF), 2019-02-28:
Det kan vi se, for alle kommuner arbejder jo ikke ens.
Vi kan jo se, at der, hvor kommunerne gør den indsats, der skal til for at få de ledige ud – kontanthjælpsmodtagere, eller hvad for en ydelse de nu får – er der, hvor der er en succes, og hvor de får mange ud.
Det har vi jo kunnet se.
Jeg tror, at det seneste eksempel, vi har set nogle tal fra, er Esbjerg Kommune, hvor de med den indsats, de har lavet, har fået rigtig mange ud på arbejdsmarkedet.
Vi ser det også rundtomkring i andre kommuner, hvor de har lavet en ungeindsats, der gør, at de kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Det er også noget af det, der ligger i den nye fgu-aftale, at der skal være en kommunal ungeindsats for at få de unge ud på arbejdsmarkedet.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Jeg kan jo vældig godt lide, når hr. Bent Bøgsted ligesom tror på det bedste i mennesker og i den her sammenhæng på det bedste i kommunerne.
Jeg forstår bare ikke helt, hvorfor vi ikke når frem til det samme resultat ved at sige, at alt det, som hr. Bent Bøgsted rigtigt har beskrevet som gode indsatser, skal stå sammen med et mere – hvad skal man sige – fair refusionssystem.
Det ene udelukker jo ikke det andet, tværtimod.
For vi er jo enige i, at den anden indsats virkelig er der, man kan flytte mennesker, men hvorfor dog ikke også ved siden af det have et refusionssystem, som gør det mere økonomisk uafhængigt for kommunen at vælge den rigtige løsning for borgeren i stedet for at blive fristet af at finde billige løsninger og dermed glemme borgeren?
Bent Bøgsted (DF), 2019-02-28:
Den billige løsning er jo netop, hvis kommunerne får en stor refusion, hvor de kan se, at de faktisk får alle pengene retur i den ydelse, de skal give.
Så sparer de ved at lade være med at lave en indsats.
Så behøver de ikke lave noget, for så har de ingen udgifter på vedkommende.
Det er den billige løsning.
Det er det, hr. Karsten Hønge egentlig siger at kommunerne skal have.
De får en så stor refusion, at det ikke har nogen betydning, om de laver en indsats for at få en borger ud på arbejdsmarkedet.
Men den største gevinst er stadig væk at få borgeren ud på arbejdsmarkedet.
Det er der, hvor Dansk Folkeparti står, og det er den indsats, der skal laves.
Hans Andersen (V), 2019-02-28:
Tak for det.
I Venstre har vi fokus på at sikre en effektiv beskæftigelsesindsats.
Vi har eksempelvis gået forrest for at luge ud i rigide regler og bøvlet bureaukrati, som har ligget som snubletråde i den aktive beskæftigelsesindsats.
Der, hvor vi så ikke er helt enige, er jo, når det handler om refusionssystemet.
Med refusionsreformen i 2015 mener jeg sådan set at vi har indrettet et system, som ansporer kommunerne til at investere i at få borgerne hurtigst muligt væk fra offentlig forsørgelse og i job frem for en indsats baseret på at have fokus på den højeste refusionsprocent.
Det har vi bl.a. sikret ved at ensrette refusionsreglerne og med en aftrapning af refusionen over tid, og det spor har regeringen holdt næsen i med forenklingen af den økonomiske styring af beskæftigelsesindsatsen.
Det er helt afgørende, at kommunerne tager medansvar for at sikre en effektiv beskæftigelsesindsats, herunder at holde de samlede udgifter nede, og det mener jeg ikke at beslutningsforslaget understøtter.
Derudover er der jo iværksat en evaluering af refusionsreformen, som det er sund fornuft at afvente resultatet af, og så kan vi drøfte behovet for justeringer, når vi har en rapport, en evaluering, at forholde os til.
Det er i hvert fald, mener jeg, en fornuftig rækkefølge at gøre tingene i.
På baggrund af de argumenter kan vi ikke støtte op omkring beslutningsforslaget, og jeg skal også hilse fra Det Konservative Folkeparti, som desværre ikke kunne være til stede i dag, og sige, at de heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Jeg vælger lige at tage fat i den sætning, som hr. Hans Andersen sagde: Det her er også et spørgsmål om at holde udgifterne nede.
Men hvis vi tror på, at kommunerne vælger den rigtige løsning for borgerne, koster det her vel ikke noget?
Altså, jeg mener bare, at hvis vi går ud fra det samme ræsonnement om, at kommunerne til enhver tid tager udgangspunkt i, hvad der er bedst for borgeren, kan det her vel ikke koste noget?
Søren Søndergaard (EL), 2019-02-28:
Jeg står fuldstændig på mål for det citat, for det er jo sådan, folk opfatter det.
Altså folk, hvem er folk?
Der er mange, der ikke opfatter det sådan.
Der er mange, der opfatter det sådan, at alt i EU er vidunderligt, og at der ingen problemer er, og at folk har en lav løn.
Det er der sikkert.
Men jeg vil sige, at der også er rigtig mange mennesker, der opfatter, at det er, som SF skrev for 21 år siden.
Det vil jeg fuldstændig stå ved.
Og jo før man får gjort noget ved Enhedslistens forslag her, jo hurtigere kan vi slippe af med den forståelse blandt folk.
Men det kræver nok, at tempoet bliver sat op.
Der er gået 21 år, uden at der er sket noget.
Det kan ikke fortsætte, vel?
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Man kan næsten ærgre sig over, at det ikke var antallet af voksne i daginstitutioner, vi skulle tale om nu, men kommunal refusion.
Men jeg har da et spørgsmål her.
For hvis man nu tror meget på økonomiske incitamenter, som i hvert fald ministeren gør meget, og det gør vi også i SF i de rette sammenhænge, og det nu virker, er det så ikke også rigtigt, at den her økonomiske incitamentsstruktur, vi har her, er et incitament til, at kommunerne finder den billigste løsning?
Det er det, der er udfordringen her, nemlig at vi ser for mange kommuner, der er under skarp mistanke for at vælge en billig løsning for kommunekassen, men måske nok en dyr løsning for borgerens liv.
Leif Lahn Jensen (S), 2019-02-28:
Det her er jo meget, meget svært, og jeg kan huske, at dengang vi lavede det, kom stort set alle interessegrupper på det område forbi mit kontor, og jeg bad om guldægget, men jeg tror ikke rigtig, der findes noget, for det her er meget, meget svært, og der er altid, når vi snakker refusion og udligning, nogle plusser og minusser.
Men jeg mener rent faktisk, at vi her har en model, hvor det kan svare sig for kommunerne at tænke langsigtet.
Desværre er jeg nødt til også at give hr. Karsten Hønge ret i, at det er der rigtig mange kommuner der desværre ikke gør.
De tænker kortsigtet.
Men når refusionerne er sådan, at jo længere tid de her mennesker er på en ydelse, jo mindre refusion får kommunerne og staten, så gør det jo også, at hvis jeg var en borgmester derude, ville jeg sørge for, som mange gør, at bruge de rigtige redskaber, uanset hvad det kostede, så jeg kunne få de mennesker i gang, så jeg på sigt rent faktisk kunne putte penge i lommen, sådan som nogle har gjort.
Derfor mener jeg bare, at de kommuner, der har vist vejen, bare viser, at det her er den rigtige model, og jeg ville bare ønske, at der var flere, der ville gøre det.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-02-28:
Jeg mener faktisk, at der er et meget klart sammenfald, for det er altid en god idé for de kommuner at investere og lave de rigtige løsninger – det kan både være dyre og billige løsninger.
For det at interessere sig for mennesker gør jo, at man først og fremmest gør noget godt for den enkelte, der er på passiv overførsel, men det betyder også noget for kommunens økonomi.
Jeg har gentagne gange haft lejlighed til at præsentere forskellige eksempler fra landets kommuner, hvor man jo ved en investeringsstrategi har dokumenteret i en lang række kommuner, at man ved at investere 1 kr. faktisk får 2 kr. igen.
Så det synes jeg netop er beviset på, at ud over at gøre noget særligt for en gruppe af borgere, som fortjener særlig opmærksomhed, så er det faktisk også en god forretning.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Det har ministeren jo ret i.
Men er det så ikke også lidt tosset, at vi her laver en struktur, som giver et incitament til kommunerne til hele tiden at lede efter en billig løsning, i hvert fald efter den første tid?
Så kan de jo ret hurtigt sige, at fidusen måske mere er at holde borgeren på en lav ydelse, fordi det er det billigste for kommunen.
Var det ikke smartere, at vi lavede en økonomisk incitamentsstruktur, der gjorde, at det kunne være lige meget for kommunen, hvilken løsning de valgte, hvis de altid tog udgangspunkt i, hvad der er bedst for borgeren, som jeg da også ved ministeren ønsker kommunerne skal gøre?
Men her giver vi dem lidt en belønning for at lede efter billige løsninger i stedet for det, der er bedst for borgeren.
Og på længere sigt – det har ministeren jo ret i – er det jo rent faktisk en god investering.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-02-28:
Det spørgsmål er vel lige så meget udtryk for, om man har tillid til landets kommunalpolitikere.
Det har jeg.
Jeg har tillid til, at de, der har ansvaret lokalt, tænker på vegne af borgerne.
De er trods alt valgt af borgerne og skal jo også repræsentere borgerne i den respektive kommune.
Derfor er jeg ikke enig i konklusionen, nemlig at man bare vil vælge en billig løsning.
Men det er så også vigtigt at understrege, at vi selvfølgelig skal have synlighed og transparens omkring kommunernes resultater, sådan at man også kan følge det, for hvis der er nogle kommuner, der ikke laver en indsats, bliver man selvfølgelig også nødt til nationalt at følge op på de kommuner.
Leif Lahn Jensen (S), 2019-02-28:
Tak for det, formand.
Når et menneske bliver arbejdsløs og skal have hjælp i jobcenteret, er det selvfølgelig vigtigt, at kommunen handler lynhurtigt og ikke mindst handler rigtigt.
Den helt rigtige måde at få et menneske i arbejde på er jo meget, meget individuel.
Det afhænger af de problemstillinger, man kommer med som person, og af den måde, man er på som person.
Det skal selvfølgelig ske sammen med den enkelte og på en måde, som den enkelte kan se sig selv i.
På den måde får man nu engang, som jeg ser det, bedst flyttet mennesker det rigtige sted hen.
Det er nu engang bedst for alle, at den arbejdsløse kommer hurtigt i gang og ikke ender i langtidsledighed.
Hvis kommunen gør en god og hurtig indsats, der virker, er det da også rigtig godt, at kommunen har en økonomisk gevinst ud af det.
Det mener jeg faktisk at den refusion, vi lavede tilbage 2014, gav dem mulighed for.
Jeg mener, at de langtfra har forstået det, jeg sagde før, og at det har virket, som om de har haft svært ved at se den mulighed, de har fået, med den refusion, som vi lavede dengang, hvor de virkelig i en tid med fremgang, som vi har nu, kunne gøre en kæmpe forskel både for dem selv, men ikke mindst for de arbejdsløse borgere i deres kommune.
Når det så er sagt, er der da også kommuner – og her kan jeg bl.a. nævne dem, som også ministeren var inde på, Hjørring, Silkeborg og andre kommuner, som vi også har snakket med – som er begyndt at gøre det samme.
Det er kommuner, som netop har investeret i at få flere sagsbehandlere og har sørget for at give det helt rigtige redskab til den arbejdsløse.
Efter en kort periode fik de jo så flere i job og kunne også efter den korte periode igen putte flere penge i kassen, som politikerne så kunne bruge til en bedre velfærd.
Men har den ændring, vi lavede i refusionen, gjort, at flere arbejdsløse er kommet i arbejde?
Har den givet det rigtige incitament i kommunerne, så de med fordel kan investere i at gøre det rigtige for de arbejdsløse?
Og vil det, som vi lige har besluttet i regelforenklingsforliget om at føre et skærpet tilsyn over for de kommuner, som ikke lever op til deres ansvar, sammen med refusionen gøre, at flere kommuner vågner op?
Det må vi jo se i den evaluering, som er i gang, som ministeren også nævnte.
Hvis det ikke gør det, må vi jo kigge på det igen, men lad os nu vente og se resultatet.
Derfor stemmer vi imod dette forslag, da vi lige nu mener, at den model er den rigtige, men det er klart, at hvis det viser sig, hvilket det sikkert gør, at den skal justeres, når vi kommer dertil, må vi jo gøre det.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Igen vil jeg sige, at det bliver spændende at se evalueringen, men er der ikke nogen ting, og det er, uanset hvad den evaluering vil sige, der alligevel giver – hvad kan man sige – et fundament for, hvordan kommunerne opfører sig?
Det har jo egentlig også vist sig at være helt indlysende, at der er en række kommuner, der søger den billigste løsning.
Så kan man godt sige, at det er op til kommunalpolitikerne.
Jo, men er vores erfaring ikke, at mange kommuner – ikke alle, men mange kommuner – her vælger at se på, hvad der på kort sigt giver penge i den kommunale kasse, frem for hvad der er godt for borgeren?
Derfor skal vi vel have en incitamentsstruktur, der gør, at det kan være lige meget, hvilken indsats kommunen vælger, og at de altid vælger det, der er bedst for borgeren, og ikke det, der på kort sigt er bedst for kommunekassen.
Hvis hr. Leif Lahn Jensen giver mig ret i det, kan vi vel uanset evalueringen sige, at så har vi brug for at lave om på den struktur, for den struktur, vi har i dag, opfordrer nærmest kommunerne til at finde billige løsninger.
Hans Andersen (V), 2019-02-28:
Jeg synes, at vi har indrettet et fornuftigt refusionssystem på den måde, at vi ansporer kommunerne til hurtigst muligt at hjælpe mennesker i job, altså refusionsprocenten falder i takt med tiden, som borgeren desværre er uden for arbejdsmarkedet.
Det ansporer da kommunerne til i høj grad at få mennesker i job, og det mener jeg ikke der ligger i SF's beslutningsforslag her.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Jo, jo, men jeg mener bare, at hvis vi nu igen lidt ligesom hr. Bent Bøgsted tror på det bedste i mennesker og tror på det bedste i kommunerne, så skulle det her vel ikke koste noget, for så skal de jo til enhver tid vælge den løsning, der er bedst for borgeren.
Men problemet er vel, at der går så kort tid, før man rammer de 20 pct., og jeg kan jo spørge hr. Hans Andersen, om hr. Hans Andersen ikke har oplevet kommuner tænke mere på økonomi i den forbindelse, end de tænker på borgeren, fordi der er et økonomisk incitament.
Laura Lindahl (LA), 2019-02-28:
Nej, men kommunerne har da lige præcis en økonomisk interesse i at få borgerne i arbejde, fordi det er der, der er flest penge at hente for kommunerne.
Og den løsning, der sikrer, at det er nemmest at få borgerne i arbejde, er den bedste løsning for borgeren og for kommunen.
Så vi tror på, at de incitamenter, der er lagt ned her, er gode til at få borgerne i arbejde, for ja, vi tror på økonomiske incitamenter.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-02-28:
Radikale Venstre er jo med i forliget om refusionssystemet, og som det fremgår, er der altså igangsat en evaluering af reformens både økonomiske og organisatoriske effekter.
Den evaluering ønsker vi fra radikal side at afvente.
Men indtil videre kan vi ikke fra radikal side støtte dette forslag.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
SF afventer med spænding evalueringen og deltager selvfølgelig også meget gerne i de forhandlinger, som kommer, ligesom vi deltager i forhandlinger om ethvert hjørne i beskæftigelsesindsatsen.
Men der er alligevel nogle ting, der ikke ændrer sig, som har et fundament, og som har været der, lige siden loven blev vedtaget i 2015.
Allerede dengang kunne vi se i et høringssvar fra FTF, at der står, at de er bekymrede for de faldende refusionssatser, der kommer ned på 20 pct. allerede efter 1 år, og at det vil skabe et stærkt økonomisk incitament i kommunerne til at presse borgerne ud af offentlig forsørgelse eller ned på en lavere ydelse, fordi borgerne bliver for dyre for kommunen.
Det er en oplysning, som vi vidste ville gælde for systemet, og det gjaldt fra starten, og det gælder i dag.
Det ændrer jo ikke på, at vi selvfølgelig støtter tankerne bag det.
Der står jo også, at det ifølge aftalen er hensigten med omlægningen at styrke kommunernes fokus på resultater gennem et større økonomisk incitament til at forebygge langvarig offentlig forsørgelse og gennemføre en effektiv indsats.
Det er da svært at være imod.
I modellen skal kommunerne gradvis selv betale mere af ydelsen.
Tankegangen bag aftrapningsmodellen er, at kommunerne kun i begrænset omfang kan forhindre, at en borger kommer på offentlig forsørgelse.
Derfor er refusionen høj de første 4 uger.
Derimod har kommunerne bedre mulighed for at påvirke, hvor længe borgerne forbliver på offentlig forsørgelse, og derfor nedsættes refusionen gradvis.
Se, det kan godt give mening, men ikke på den måde, som det er skruet sammen på, nemlig at man procentvis indbygger et incitament til at få kommunerne til at vælge billige løsninger.
Det er derfor, at vi bliver nødt til at ændre på systemet.
Det, der står på spil her, er også borgernes retssikkerhed; de må aldrig være i tvivl om, at den løsning, kommunen vælger for dem, er den, der er bedst for dem selv i deres liv, der, hvor de er, og ikke, hvad der på kortere sigt er af interesse for kommunekassen.
Så tænker jeg bare, at hvis man nu tror meget på økonomiske incitamenter – hvilket der kan være god grund til at gøre for nogle mennesker og i nogle konkrete sammenhænge, her f.eks. i kommunerne – og indbygger et incitament til, at det, hvis man først er kommet over den første tid, så kan være en fortjeneste for kommunen enten at presse borgerne ud af offentlig forsørgelse eller at holde dem på lavere ydelser, hvorfor skulle en række kommuner så ikke vælge at gå i den retning?
Og det er fuldstændig rigtigt, at det er der heldigvis en række kommuner der gør.
Men der er da også mange andre tilfælde, hvor man kan se, at her vælger man ikke, hvad der er bedst for borgeren, men hvad der er bedst for den kommunale kasse.
Det er derfor, det her forslag er et forsøg på at gøre op med kassetænkning og gøre op med at reducere borgerne til genstande, som man kan flytte rundt på efter snæver interesse for den kommunale økonomi på kort sigt.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-28:
Men det er nu, ministeren bliver testet på sin holdning omkring en investeringsstrategi.
I forhold til det forrige beslutningsforslag, som vi behandlede, og i øvrigt i forhold til en række andre sammenhænge har ministeren jo slået på tromme for, at kommunerne skal forfølge en investeringsstrategi, og det er vi fuldstændig enige i.
Det her er jo en konkret udmøntning af en investeringsstrategi gjort i satspuljesammenhæng og nu i Aarhus.
Troels Lund Poulsen (V), 2019-02-28:
Nu prøvede jeg faktisk på i lang tid at sige noget positivt om forslaget.
Det har været vanskeligt for mig, men jeg blev overbevist om, at det nok var klogt at gøre.
Men man må sige, at der er et par små hængepartier, som jeg også synes hr. Karsten Hønge lige skal være opmærksom på: en potentielt stor milliardregning, som man jo i bund og grund som ansvarlig regering bliver nødt til at forholde sig til.
Derudover synes jeg, at man tværtimod skulle glæde sig over, at der nu er en bred politisk enighed om det satspuljeprojekt, der kører.
Hvis det så viser sig at være en god idé, tror jeg da også, at alle partier vil være villige til at se på, om man i højere grad skal bruge det her redskab.
Men jeg tror ikke, at man på baggrund af et spændende forsøg i Aarhus, hvor vi jo ikke ned i detaljen har evidens for, hvordan det virker, bare kan skalere det op.
Det er jeg i hvert fald ikke i stand til lige her torsdag formiddag.