Heidi Bank (V), 2025-02-18:
Tak for det.
Som det er blevet nævnt, handler forslaget B 83 om at give andelsboligforeninger mulighed for at opdele ejendommene i ejerlejligheder.
For det har stor betydning for den enkelte at have mulighed for at eje eget hjem.
Desværre er det for en del noget nær en umulig drøm, særlig i og omkring de største byer.
Derfor hilser vi også idéen på boligområdet velkommen.
Tanken om, at andelsboliger skal kunne omdannes fra andelsboliger til ejerboliger bliver der også fra tid til anden kraftigt lobbyet for, ikke mindst fra ejere af nogle af de andelsboliger, der står til at kunne få en større gevinst ved omdannelse fra andelsbolig til ejerbolig.
Og jeg er sådan set enig i flere af de uhensigtsmæssigheder, beslutningsforslaget oplister, bl.a. at andele kan være svære at få fat i uden de rette kontakter, og at de udbydes i meget lukkede systemer, og her vil jeg tilføje, at det særlig gælder de mest attraktive beliggenheder.
Med det samme kan altså også siges om resten af vores boligmarked.
Der er ejendomme, der er ejet af private investorer, f.eks. pensionskasser, hvor man f.eks. skal være medlem af en bestemt pensionskasse for at kunne komme i spil til en lejebolig.
Der er ejerboliger i områder så dyre, at det for de fleste mennesker ikke er en realistisk mulighed.
Og der er almene boliger på de bedste beliggenheder, f.eks. i København, hvor man skal have stået på venteliste i årevis, hvis ikke årtier, for overhovedet at kunne komme i betragtning – noget, som de færreste, der står i et jobskifte fra det jyske til det københavnske lige havde tænkt over at de skulle huske i teenageårene.
Med andre ord er der knaster i vores boligmarked, der hæmmer gennemsigtigheden og mobiliteten, men selvsagt også en regulering, der beskytter den private ejendomsret og lejeretten.
For andelsboligerne gælder det, at de er købt i fællesskab af en forening.
Der er opsat en række regler i andelsboligforeningen for, hvilke kriterier der gør sig gældende, når en andel skifter hænder fra én andelshaver til en anden.
Det er kriterier, andelshaverne selv har nydt glæde af ved købet af deres andelsbevis.
Den helt store udfordring, vi har i boligmarkedet, særlig i og omkring de større byer, er, at der ikke bliver bygget nok, og at alt for meget af det, der bliver bygget, er lejeboliger.
Værre er det så tilmed blevet i København, fordi man efter min opfattelse i for mange år har holdt fast i, at der skal bygges større boliger, desuagtet at rigtig mange singler og små husstande også gerne vil have mulighed for at bo i København.
Det er da et kæmpeproblem, at de ikke i tilstrækkelig grad er blevet prioriteret.
Venstre kommer ikke til at stemme for forslaget, som det ligger her, men ser gerne på det i en større og bredere boligpolitisk drøftelse, for vi vil meget gerne, at flere får mulighed for at kunne eje deres eget hjem.
Jeg oplever så også, at mange, der ejer en andelsbolig, føler, at de gør netop det.
Jeg tror, at langt de fleste er glade for deres boligform, men er naturligt nok også fristet af den store gevinst, deres andel kunne indbringe dem, hvis den kunne blive omdannet til en ejerbolig.
Jeg tænker, at det er meget menneskeligt.
Jeg ser frem til en videre og bredere boligpolitisk drøftelse, når der bliver indkaldt til boligpolitiske forhandlinger.
Tak for ordet.