Søren Espersen (DF), 2021-04-07:
For nogle år siden, mens Villy Søvndal var udenrigsminister, bad jeg ham bekræfte, at enhver resolution vedtaget i FN's Generalforsamling ikke har status af international lov.
Det bekræftende skriftlige svar fra udenrigsministeren lød, og jeg citerer: Resolutioner vedtaget af FN's Generalforsamling er ikke juridisk bindende, men alene udtryk for en politisk tilkendegivelse fra en del af FN's medlemsstater.
Jeg ønskede bekræftelsen, fordi der er opstået den myte, at det, Israel har foretaget sig og foretager sig i sin tilstedeværelse på Vestbredden, er ulovligt, altså stridende mod international lov.
Med udenrigsministerens svar bliver det fastslået, at samtlige resolutioner vedtaget af FN's Generalforsamling mod Israel, og det drejer sig i tidens løb om omkring 350, ingen juridisk gyldighed har. Men hvad er det så, der juridisk betragtes som værende international lov?
Jo, en international lov bliver til enten ved traktater mellem stater eller ved tradition.
I den forbindelse kan det undre, at ingen i de sidste 50 år har krævet Israel for domstolen i Haag, når man nu er helt overbevist om, at Israel handler ulovligt.
Efter 1967-krigen vedtog FN's Sikkerhedsråd resolution 242, hvori det hedder, at Israel skal trække sig tilbage fra territorier indtaget i krigen.
Der står altså i ubestemt form »territorier« og ikke i bestemt form.
Det er meget væsentligt.
Det stod der nemlig i det første tekstudkast, og det blev ændret, for hvis ikke det var blevet ændret, havde såvel England som USA nedlagt veto.
I Genèvekonventionen hedder det, at en magt, der holder et andet land eller dele af et andet land besat, ikke må overføre sin egen befolkning ind til de territorier, som det besætter.
Men hvad nu, hvis bosættelserne ikke strider mod international lov?
Hvad nu, hvis den almindeligt brugte sætning »de besatte palæstinensiske områder« ikke har nogen lovmæssig understøttelse?
Ja, sagen er, at der aldrig har været truffet nogen lovmæssig beslutning om overhøjheden over disse territorier, ligesom der ikke imellem Israel og PLO er truffet nogen aftale om deling.
Territorierne er derfor lovmæssigt alene at betragte som uafklarede stridspunkter, idet der jo er to parter, som gør krav på det samme område.
I Osloaftalen nævnes ingen steder et forbud mod at opføre bygninger eller boliger.
Her i Folketinget kan vi altså godt politisk mene, at bosættelserne er uantagelige, men det er ikke det samme som at sige, at bosættelserne er ulovlige, som det igen og igen påstås.
For ifølge international lov er der intet juridisk, der forhindrer Israel i at opføre boliger på Vestbredden.
Danmarks regering har altså fastslået, at de knap 350 resolutioner fra FN's Generalforsamling er juridisk værdiløse, og når det så samtidig forholder sig således, at Genèvekonventionen alene drejer sig om forholdet mellem stater, må man altså konkludere, at Genèvekonventionen bevidst mistolkes, for hverken Vestbredden eller Gaza har status som en stat og har aldrig nogen sinde haft det i historien.
De såkaldte bosættelser kan altså juridisk ikke betragtes som illegale, hverken i forhold til Genèvekonventionen eller FN's resolution 242.
Afsluttende kan jeg sige, at juridisk bliver grænserne mellem Israel og en eventuelt kommende palæstinensisk stat således først international lov i det øjeblik, de to parter er nået til enighed om, hvor grænserne mellem de to lande går.
Folketinget understreger nødvendigheden af en snarlig genetablering af politiske forhandlinger mellem Israel og Det Palæstinensiske Selvstyre inden for en realistisk tidshorisont, at forhandlinger skal inkludere begge parter, samt at ingen af de to parter møder frem med ultimative krav.
Folketinget noterer med tilfredshed, at der på en lang række områder så som eksempelvis sundhed, videnskab, kultur, sport, uddannelse, arkæologi, arbejdsmarked, erhvervspolitik og sikkerhed foregår en stadig tættere forbindelse mellem Israel og Det Palæstinensiske Selvstyre - til stor fordel for de to befolkninger.
Folketinget noterer yderligere med tilfredshed, at Israel og en række arabiske stater har indledt en succesrig forsoning, således at Israel nu har indgået en række diplomatiske, handelsmæssige, kulturelle forbindelser.
Det er Folketingets håb, at dette samarbejde vil kunne blive et forbillede for forholdet mellem Israel og Det Palæstinensiske Selvstyre«
Tak for det.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi så bliver enige om, at der er tale om politik, og at vi ikke hele tiden henviser til en juridisk domstol, som ikke har afsagt nogen kendelse, og til en lov, som ikke er overtrådt.
Hvis det her bliver en politisk diskussion om, hvad man synes er fair og rigtigt, vil vi altid gerne tage den, men når man hele tiden henviser til, at noget er ulovligt, vil jeg spørge, som jeg også spurgte hr. Karsten Hønge: Hvilken lov er blevet overtrådt?
Det er det første.
Det andet er, om hr. Martin Lidegaard var enig med udenrigsminister Villy Søvndal, da han sagde, at resolutioner vedtaget af FN's Generalforsamling ikke er juridisk bindende, men alene udtryk for en politisk tilkendegivelse fra en del af FN's medlemsstater.
Hvilken lov er overtrådt, og er ordføreren enig med Villy Søvndal?
Det var et meget, meget underligt svar.
Altså, det, jeg egentlig bare spurgte om, var: Hvis der er noget, der er ulovligt, så må det da være, fordi der er en lov, man har overtrådt.
Det er egentlig et meget simpelt spørgsmål, der bliver stillet: Hvad er det for en lov, der er blevet overtrådt?