Rosa Lund (EL), 2021-03-05:
Tak for det.
Det er jo altid alvorligt, når nogen udsættes for en forbrydelse – et umotiveret voldeligt overfald, en digital krænkelse, en seksualforbrydelse, og sådan kunne man jo blive ved.
Der er altid mindst ét offer i sådan nogle sager, og de skal leve med det, de har været udsat for, resten af livet.
Heldigvis bor vi jo i et land, hvor størstedelen af befolkningen ikke behøver at frygte for deres egen sikkerhed, når de går på gaden, eller når de blander sig i den offentlige debat, eller når de passer deres arbejde helt almindeligt.
Men vi har desværre befolkningsgrupper, som er hyppigere udsat for overfald, for trusler og for andre overgreb.
Minoriteter i vores samfund har ikke den samme tryghed, som andre har.
Hvis man tilhører en seksuel minoritet, er man ekstra udsat.
Og det samme gælder, hvis man bærer tørklæde eller kalot eller en davidsstjerne.
Men det gælder også, hvis man har et handicap.
Derfor er jeg rigtig glad for og stolt af, at vi i dag behandler et lovforslag fra regeringen, som sikrer, at mennesker med handicap er bedre beskyttet.
Jeg er også rigtig glad for, at det er et forslag, der er bred opbakning til – det stammer jo fra den aftale om politiets økonomi, som blev indgået i december.
Når en minoritetsperson bliver udsat for en hadforbrydelse, er det ikke kun det ene offer, der mærkes for livet.
Det påvirker større grupper af personer, der til daglig skal tænke sig om en ekstra gang, inden de deltager i den offentlige debat, og med omhu skal tænke over, hvordan de færdes på gaden.
Det medfører simpelt hen, at en del af befolkningen ikke kan nyde den frihed, som vi andre kan.
Det kan afholde de her mennesker fra til fulde at udnytte deres rettigheder til at leve på lige fod med majoriteten, hvis de skal leve med frygten for hatecrimes i et samfund, der tidligere ikke har taget truslen alvorligt.
At få indført handicap i strafskærpelsesbestemmelserne er bestemt et skridt i den rigtige retning, men vi er ikke i mål endnu.
Og det er ikke en begrænsning af eller et angreb på at have lov at ytre sig.
Det er en sikring af, at alle kan ytre sig.
Det er en sikring af, at vi beskytter de mennesker, som i dag afholder sig fra at deltage i den offentlige debat, fordi de bliver udsat for trusler – at de får mulighed for at ytre sig.
Vi har set i mange sager, hvor man skulle tro, at det var åbenlyst, at der var tale om en hatecrime, at de ikke er blevet behandlet sådan af anklagemyndigheden, når sagerne så endelig er kommet for retten.
Senest er jo eksemplet fra februar måned, hvor en kvinde i 30'erne med tørklæde umotiveret blev overfaldet på en parkeringsplads foran et byggemarked af et ældre ægtepar.
Samtidig med de trusler og den vold, som kvinden blev udsat for, blev der råbt, at hun skulle skride hjem, at hun var – og nu beklager jeg sprogbruget, men det er et citat – en perkerluder.
Denne information havde politiet vidner der kunne bekræfte, men på trods af vidneforklaringerne var det i politiets øjne bare et helt almindeligt overfald, som alle kunne være blevet udsat for på deres vej hen til deres bil efter en tur i Harald Nyborg.
Efter den helt store tur i mediemøllen og efter et godt arbejde af forsvarsadvokaten ændrede anklagemyndigheden holdning.
Og det synes jeg jo vidner om, at vi har et problem her – for det første at vores politi, som jeg ellers normalt har meget tillid til, ikke er rustet godt nok til at håndtere hatecrimes og sager om hatecrimes, og for det andet, at vi har et lovgivningsmæssigt problem.
Det skal simpelt hen klargøres i bemærkningerne, og det er et arbejde, jeg håber vi kan tage fat på, når vi har færdigbehandlet det her lovforslag, som Enhedslisten varmt kan støtte.