runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Hegaard (RV), 2020-06-18:
Tak for ordet.
Et af de mest banebrydende tiltag og et fundament for individets grundlæggende rettigheder her i landet er Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
F.eks. giver Den Europæiske Menneskerettighedskonvention sammen med grundloven beskyttelse af ytringsfrihed, når grundlovens § 77 kun beskriver den forudgående ytringsfrihed, altså spørgsmålet om censur og tilbageholdelse, inden ytringen trykkes, mens Den Europæiske Menneskerettighedskonvention ligeledes beskytter den efterfølgende ytringsfrihed, altså at man ikke straffes, når en ytring er trykt eller sagt.
Den Europæiske Menneskerettighedskonvention beskytter også imod hate speech, retten til familieliv, retfærdig rettergang og andre rettigheder, der ikke nødvendigvis står skrevet i grundloven.
For at vigtige rettigheder også reelt er rettigheder, når det kommer til stykket, skal de selvfølgelig håndhæves, hvis en borger udsættes for en krænkelse af en sådan rettighed.
Det er derfor, vi har Menneskerettighedsdomstolen.
Formålet med domstolen er at sikre, at medlemslandene efterlever konventionen.
Derfor skal det selvfølgelig være muligt at klage, hvis man mener, at menneskerettighederne krænkes.
For Radikale Venstre er det derfor væsentligt, at vi har Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol til at håndhæve de rettigheder, vi har inkorporeret i dansk lovgivning.
Det er faktisk en forudsætning for de her rettigheder, at man også kan gøre krav på dem; en domstol, der kommer borgerne til undsætning, rigtige mennesker.
Tiderne ændrer sig, og det gør normerne i samfundet også.
Derfor er det naturligt, at Menneskerettighedsdomstolen fortolker konventionerne ind i en nutidig samfundskontekst.
Nogle kalder det aktivistisk, men man kan også bare konstatere, at det er et udtryk for, at domstolen følger med tiden siden 1950, hvor konventionen er fra.
Skulle domstolen så være tilbageholdende, fordi man var det i 1950?
Nej, selvfølgelig ikke, selvfølgelig ikke.
Omvendt er der også områder med større skønsmargen for medlemsstaterne end andre.
Det drejer sig eksempelvis om økonomiske forhold og værdipolitik.
Kan man så diskutere, hvor den skønsmargen lige præcis skal ligge?
Det kan man godt, og det vil man formentlig gøre til hver en tid, uanset hvor den lige ligger.
Se bare på Ungarn og Polen i de her coronatider.
Det viser, hvor vigtig konventionen er, og at vi har en domstol til at håndhæve rettighederne.
Derfor vil jeg nu læse et forslag til vedtagelse op på vegne af Radikale Venstre, Enhedslisten og Sikandar Siddique.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget finder, at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention er et afgørende fundament for borgernes grundlæggende rettigheder.
Folketinget ser med tilfredshed på, at Menneskerettighedsdomstolen medvirker til, at krænkelser af individets grundlæggende rettigheder ikke finder sted eller om nødvendigt dømmes ved domstolen, og finder det naturligt, at domstolen også udvikler sig med tiden i takt med samfundets udvikling og ikke sidder fast i et forstokket syn fra 1950, ligesom medlemsstaterne i øvrigt også er overladt en skønsmargen på visse områder.«
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Tak, formand.
Det kommer jo ikke bag på nogen, at Det Radikale Venstre hylder menneskeretten.
Det Radikale Venstre er jo emancipationens forpost, hvor man hylder individet som et frit fra historie, arv, familie og andet fællesskab fungerende dyr, hvilket derfor afleder nogle rettigheder.
Det er jo en tanke, som vi har helt tilbage fra 1791 med den franske revolution, hvor man sådan begynder forfra i historien og vil prøve at lave en nydefineret retfærdighed.
Det, jeg vil spørge ordføreren om, er, om ordføreren kan få øje på, at hele pligtdelen jo mangler i den moderne menneskerettighedskonvention.
Altså, i 1795 vedtager man jo faktisk ved det franske deputeretkammer Les Devoirs Humaines, som skal stå over for Les Droits Humaines.
Christian Langballe (DF), 2020-06-18:
Jeg ved godt, at jeg nok befinder mig et sted til højre for Djengis Khan, men jeg synes altså, at ordføreren er en ret blødagtig liberal, hvad angår de her ting.
For nu at komme til sagen vil jeg sige, at det, der er selve substansen i det her, er hele konstruktionen med hensyn til på den ene side konventionen og på den anden side den dynamiske retspraksis.
Det er der ikke ændret en tøddel ved – intet.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Jeg anerkender fuldt ud, at det formentlig er nemmere at ændre på dansk lovgivning ved at sammensætte det danske Folketing, end det er at ændre på Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, og at det vil kræve en noget større øvelse.
Ikke desto mindre er det jo demokratiets vilkår – den er lavet af mennesker, og den er indgået på demokratisk vis.
Og så længe der er tilslutning til den, eksisterer den selvfølgelig også i dansk lov.
Christian Langballe (DF), 2020-06-18:
Men altså, Menneskerettighedsdomstolen har jo faktisk over årene udviklet sig til ikke kun at være en juridisk spiller, men også en politisk spiller.
Det er jo lidt paradoksalt, at det faktisk var Winston Churchill, der fik ideen med Europarådet og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og Menneskerettighedsdomstolen for at sikre demokratierne imod den totalitære fare fra Sovjetunionen osv.
Nu er retten til familieliv f.eks. abstrakt formuleret, nemlig at folk har ret til et familieliv, og selvfølgelig har de det, men hvad betyder det nærmere?
Det er her, den dynamiske tolkning bliver farlig, fordi den så bl.a. kommer til at angå sigøjnerbossen Levakovic, som ikke er statsborger i Danmark, men som har familie i Danmark, og som ikke kan udvises, fordi han påberåber sig retten til et familieliv.
Hvis det ikke er politisk, og hvis det ikke er en domstol, der er begyndt at agere i det politiske, ved jeg faktisk ikke, hvad det er.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Jeg tror faktisk, at jeg stort set en til en er enig i det.
Der er da en kæmpe udfordring i, at de konventioner er skrevet og lavet i en tid, som for manges vedkommende er for lang tid siden.
Det betyder i dag, at der bliver lagt en fortolkningsramme ned over dem, som i virkeligheden betyder, at konventionerne også beskytter nogle af dem, vi egentlig ikke mener de burde beskytte.
Derfor skal vi kæmpe imod, når vi finder, at Menneskerettighedsdomstolen bevæger sig ud på et område eller fylder et rum ud, som den ikke bør gøre.
Vi bør da også hele tiden være opmærksomme på, hvordan fortolkningen af de her konventioner bevæger sig.
Det er vanskeligt at lave dem om eller justere dem, men skepsissen, i forhold til at nogle af de her konventioner finder anvendelse på en anden måde end den, der egentlig oprindeligt var tænkt, deler jeg da.
Christian Langballe (DF), 2020-06-18:
Nu har jeg selv siddet nede i Europarådet, og noget mere politisk råd skal man lede lang tid efter.
Man må jo bare sige, at især venstrefløjen på europæisk plan bruger de her værktøjer til at fremme bestemte politiske sager.
Og til det der med, at justitsministeren sagde, at man skal lægge et fint snit imellem politik og jura, må jeg sige: Ja, god morgen; det tog er kørt for mange år siden.
Så min pointe er, at den her sammenblanding af en overnational retsorden med en domstol virkelig, virkelig har skadet de gode nationale retsstater i Europa.
Det determinerer vores lovgivning simpelt hen.
Udlændingelovgivningen er determineret af det.
Der er vel næppe en konvention, der har så meget indvirkning på udlændingelovgivningen som Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Det, at jeg erklærede mig enig i meget af det, hr. Christian Langballe var inde på, betyder naturligvis ikke, at jeg er uenig i det, justitsministeren sagde.
Men jeg deler da bekymringen også på udvisnings- og udlændingeområdet for, at rammerne for, hvad vi kan, har været for snævre.
Derfor synes jeg også, det er en god udvikling, der har været igennem de senere år – og vi har også haft diskussionen med Institut for Menneskerettigheder om, hvad muligheden egentlig er for at lave f.eks. udvisningsregler i forhold til kriminelle udlændinge.
Der er det da vigtigt, at man både som parlament og som regering hele tiden sidder og forfægter de løsninger, vi ønsker, på de problemer, der opstår.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Tak for det.
Ordføreren er valgt for Venstre, og ordføreren er valgt af den danske befolkning som repræsentant for den danske befolkning, men når ordføreren står på talerstolen her i Folketinget, lyder det mere, som om ordføreren er valgt af en europæisk befolkning.
Kan ordføreren ikke se, at der er et skisma i at stå her og forsvare den europæiske befolkning på bekostning af den danske befolkning?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Jeg fristes næsten til at sige, at jeg tror, hr. Michael Aastrup Jensen har været lidt for længe i Strasbourg og måske ovenikøbet nydt lidt for godt af de gastronomiske fordele, der er dernede, for det lyder lidt som en gang bragesnak, må jeg sige.
Altså, de dommere, som den parlamentariske forsamling kan vælge iblandt, indstilles jo af medlemslandene, og man har ikke mulighed for på den måde at vælge iblandt andre end de tre, der kommer.
Problemet er jo ikke, at dem, der sidder ved domstolene, er uduelige.
Kan hr. Michael Aastrup Jensen ikke godt se, at han nede fra Rieslingens hjemland er noget ude i tågerne?
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Tak for det.
Allerførst tror jeg, at hvis man lavede et faktatjek af, hvem der har været mest i Strasbourg de sidste 10 år, ville hr. Morten Messerschmidt vinde den konkurrence og det kapløb ret stort.
Jeg kan slet ikke måle mig i forhold til det antal år, som hr. Morten Messerschmidt har været i Strasbourg.
Og selv om det er en dejlig by, er jeg nu stadig væk stolt af, at jeg kommer fra Randers, og det er nu stadig væk det, der er min hjemby.
I forhold til det, som spørgeren er inde på, er svaret nej.
Altså, jeg kan ikke se, at vejen frem er det, som Dansk Folkeparti ønsker, nemlig at vi reelt opter ud af hele spørgsmålet om Menneskerettighedskommissionen.
Det mener jeg ville være en farlig vej at gå, for jeg er ikke et sekund i tvivl om, at så får vi ikke noget i stedet for, så får vi ikke nogen international retsorden for de europæiske borgere, og det mener jeg bare vi har en forpligtigelse på, men også en gavn af, i forhold til at sikre stabilitet i Europa.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Jeg må jo selvfølgelig give hr. Michael Aastrup Jensen, at jeg har befundet mig ganske meget i Strasbourg, men det, man vel kan konstatere ud af det, er, at min modstandskraft åbenbart har været betragtelig større end hr. Michael Aastrup Jensens.
Vi hører jo slet ikke, hvad svaret fra hr. Michael Aastrup Jensen er på det spørgsmål, jeg stiller.
Altså, vi har tre lande, som hr. Michael Aastrup Jensen mener er på en deroute: Rusland, Aserbajdsjan og Tyrkiet.
Det tror jeg alle kan se.
Men hr. Michael Aastrup Jensen argumenterer jo over for danskerne med, at vi skal blive i et system, hvor vi ikke kan gennemføre love, som danskerne gerne vil, i vores gode demokratiske land her, fordi det er det, der vil sikre, at de tre pågældende lande skulle være på vej i den rigtige retning.
Men hr. Michael Aastrup Jensen siger jo, at de er på vej i den forkerte retning, så det er lose-lose, hr. Michael Aastrup Jensen, for vi får hverken dem demokratiseret eller muligheden for at gøre det, som et demokratisk flertal af danskerne ønsker.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Tak, formand.
Nå, der kom den ned på 1 minut.
Justitsministeren siger, at Danmark skal sige fra, og det er jo svært at være uenig i.
Spørgsmålet er, hvordan justitsministeren agter at vi skal sige fra.
For tredjelandsindsigelser kan selvfølgelig være fint, men det ændrer jo ikke på det helt grundlæggende problem, at vi har en domstol, hvis afgørelser har præjudikatværdi over alle dele af dansk ret.
Det var jo det, som et Folketing under i øvrigt en konservativ justitsminister – det skal man aldrig glemme at minde om – i 1992 besluttede, da man valgte at inkorporere Den Europæiske Menneskerettighedskonvention i dansk ret og dermed jo hæve den konvention over alle de andre.
Og det er jo i virkeligheden det præcis modsatte af, hvad justitsministeren vil, nemlig at sige fra.
Derfor vil jeg høre, om justitsministeren vil være indstillet på at lade menneskerettighedskonventionen få samme status som andre konventioner og ophæve inkorporeringsloven fra 1992.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Det er vel ikke helt rigtigt.
Altså, man kan jo godt være uenig i dansk lov, i den danske straffelov, men betyder det så, at man som vælger, som borger i det her land ikke har mulighed for at ændre den?
Det har man jo.
Man kan jo sammensætte et Folketing, der gør, at man kan få den ændring igennem.
På samme måde kan man også i yderste konsekvens sammensætte et Folketing, som vil følge Dansk Folkepartis anvisning om helt at få Danmark ud af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Og det er jo i sin grundsubstans demokratiets spilleregler.
Britt Bager (V), 2020-06-18:
Tak for det.
Og tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte det her beslutningsforslag.
I Venstre er vi meget optaget af at sikre, at politiet har de mest effektive efterforskningsredskaber til at bekæmpe kriminalitet.
Det gælder ikke mindst muligheden for at registrere og gemme oplysninger, bl.a. fingeraftryk og dna-profiler.
Men det skyldes, som de forrige talere også har nævnt, en dom, som er afsagt af Menneskerettighedsdomstolen i 2008.
Ud over at Menneskerettighedsdomstolen kom frem til, at Storbritannien havde opbevaret dna-profiler for længe, kom den også med en række generelle og mere principielle betragtninger om opbevaring af dna-profiler, celleprøver og fingeraftryk.
Og det rettede vi så i Danmark ind efter, da vi i 2010 ændrede loven om Det Centrale Dna-profil-register, så dna-profiler skal slettes efter 10 år.
For os i Venstre er det vigtigt, at vi overholder de internationale aftaler og forpligtelser.
Vi tilsluttede os Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og vi retter ind efter den, når der falder en dom, og det er jo også derfor, vi stemte for loven om, at grænsen lå på de 10 år.
Men dermed ikke sagt, at den skal blive ved med at ligge der.
Hvis vi kan finde en model, hvor det alligevel er muligt at opbevare fingeraftryk i længere tid med den begrundelse, at politiet har fået nye tekniske muligheder eller andet, så er vi meget åbne over for det.
Vi bakker op om, at vi skal udvide perioden, men vi går ikke ind for en ubegrænset periode.
Kristian Hegaard (RV), 2020-06-18:
Tak for ordet, formand.
Slår man fingeraftryk op, kan man se, at der er tale om særlige mønstre dannet af linjer, papilarer på det yderste led af fingrene.
Læser man artikel 4, stk. 11, i databeskyttelsesforordningen, fremgår det, at fingeraftryksoplysninger rettelig hører under kategorien biometrisk data.
Biometriske data er nærmere defineret som personoplysninger, der som følge af specifik teknisk behandling vedrørende en fysisk persons fysiske, fysiologiske eller adfærdsmæssige karakteristika muliggør eller bekræfter en entydig identifikation af vedkommende.
Læser man videre i artikel 9, fremgår det, at behandling af biometrisk data med henblik på at identificere en fysisk person skal ses som en særlig personfølsom oplysning.
Disse oplysninger skal altså ikke opbevares længere end højst nødvendigt.
I den nuværende lovgivning skal fingeraftrykkene fra en sigtet person slettes efter 10 år.
Er man dømt, bliver aftrykkene lageret, men senere slettet, når man fylder 80 år, eller 2 år efter man er død.
I forslaget her er der lagt op til, at uanset hvad, så skal opbevaring ske tidsubegrænset. En sådan massiv forøgelse af opbevaringen af borgernes personfølsomme oplysninger kan Radikale Venstre slet ikke støtte, og da heller ikke, når det er i uoverensstemmelse med Menneskerettighedsdomstolen.
Statens hånd skal ikke gemme borgernes fedtede fingre længere end højst nødvendigt.
Det bliver en tommelfinger ned herfra.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-06-18:
Jeg kan i virkeligheden gøre det rigtig kort til det her forslag, for der er allerede blevet sagt mange kloge ting om det.
I SF anerkender vi, at fingeraftryk er et rigtig godt efterforskningsværktøj, og derfor er vi selvfølgelig også optaget af, at man har det for hånden, når man skal bruge det.
Men vi anerkender jo også, at man har retten til et privatliv.
Der faldt jo en dom i 2008, som førte til, at vi lavede ændringer i vores slettefrister for fingeraftryk.
Det respekterer vi i SF, men vi er sådan set også åbne over for og villige til at kigge på det, hvis ministeren siger, at han kan finde nye veje til at bevare fingeraftryk for de allergroveste forbrydelser.
For fingeraftryk er jo ikke noget, som bare står alene; det er typisk noget, som man bruger i sammenhæng med andre beviser.
Derfor er risikoen for, at man bliver koblet sammen med noget forkert, nok ikke så nærværende, men det er jo selvfølgelig heller ikke sagens kerne her.
Det, som forslaget går ud på, er, at opbevaringen skal være tidsubegrænset, og det tror jeg er at gå for langt.
Men vi ser frem til det forslag, som ministeren kommer til at lægge på bordet.
Naser Khader (KF), 2020-06-18:
Tak til Dansk Folkeparti, der har fremsat forslag om at lade fingeraftryk blive opbevaret for livstid, hvis en person sigtes.
Når det kommer til spørgsmål som dette, handler det i høj grad om at finde den rigtige balance mellem individets rettigheder og hensynet til samfundets sikkerhed.
Vores indstilling er, at dette forslag går for vidt ved at ville bevare fingeraftryk for evigt.
Hvis man sigtes og ikke dømmes, er det en voldsom krænkelse, at staten skal bevare ens fingeraftryk resten af ens dage.
Der kan være en risiko for, at ens fingeraftryk falder i de forkerte hænder ved læk af personfølsomme oplysninger, som vi har set tidligere.
Samtidig skal det anføres, at man allerede i dag kan beholde en sigtets fingeraftryk i op til 10 år, og jeg tvivler på, at en, der kan holde sig uden for kriminalitet i 10 år, lige pludselig skulle beslutte sig for at blive vaneforbryder, blot fordi ens fingeraftryk er fjernet fra databasen.
I Det Konservative Folkeparti mener vi ikke, at forslaget har den rette balance mellem ret og rimeligt, og derfor kan vi ikke støtte det.
Men vi støtter op om ministerens forslag om at udvide reglen i forhold til visse grove forbrydelser.
Så det glæder vi os til at se på.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Nye Borgerlige støtter DF's beslutningsforslag om tidsubegrænset lagring af fingeraftryk.
Det er relativt svært at misbruge et fingeraftryk, som ligger i et register, og med hensyn til det hensyn, som der jo kan være til – hvad skal man sige – datasikkerhed, eller hensynet til den, som er sigtet, men som ikke er skyldig i en forbrydelse, ser vi ikke fingeraftrykket som noget, som er vanvittig farligt.
Vi har også en situationen i dag, hvor vi jo i stigende grad bruger fingeraftryk, bl.a. i pas, så i den sammenhæng synes vi det er fornuftigt, at man bevæger sig i en retning, hvor man får mulighed for at lagre fingeraftrykkene i længere tid.
Vi kan jo også forstå, at det tidligere har været Socialdemokratiets politik, at man helt ville ophæve den her begrænsning.
Man har så stødt på en regeringsmagt og dermed også et hensyn til en konvention, som det jo ofte sker for regeringer.
Med de ord vil jeg bare sige, at vi støtter forslaget.
Og tak til DF.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-06-18:
Vi støtter ikke beslutningsforslaget.
Det kommer nok bag på de færreste, for vi mener, at det er vigtigt at værne om privatlivets fred.
Og sådan noget som ens fingeraftryk er jo ikke noget, der tilhører staten – det er jo ens eget.
Det at arbejde for, at en masse mennesker, som ikke er dømt for kriminalitet, som måske har været sigtet for noget, men som ikke er dømt, til tid og evighed skal aflevere deres fingeraftryk til staten, er vi sådan grundlæggende skeptiske over for.
Hvis man skal bevæge sig ind på det spor, må det være, fordi det kun er i særlige undtagelsestilfælde; det vil sige i tilfælde af grov kriminalitet, der er blevet gentaget, og hvor opklaringen af forbrydelsen viser sig at være svære uden at have hurtig og nem adgang til fingeraftryk.
Jamen i de tilfælde kan det jo godt give mening, men ellers mener vi, at det er vigtigt at værne om privatlivets fred, om vores menneskerettigheder og vores frihedsrettigheder.
Der står vi jo en smule på samme side som regeringen i den forstand, at vi mener, at vi skal respektere konventionerne.
Jeg fornemmer lidt på regeringen, at det da også er lidt træls, at der er konventioner og menneskerettigheder og den slags, der skal sikre borgerne imod en for vidtgående stat.
Og der har vi måske lidt en anden glæde ved lige præcis de konventioner og menneskerettigheder.
Men igen: I få, få undtagelsestilfælde kan det jo give god mening.
Og det forstår jeg også at der sådan set er en mulighed og en kattelem for.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det her er jo endnu et forslag i en lang række her i salen, som vil styrke staten på bekostning af borgernes frihed, og det er vel i virkeligheden også endnu et forslag i en lang række fra Dansk Folkeparti, der vil styrke staten på bekostning af borgernes personlige frihed.
Alle forstår jo godt, at vi skal opklare forbrydelser, og at vi skal opklare alvorlige forbrydelser – det står vi jo heldigvis sammen om.
Det, der er spørgsmålet her, er, at folk, der ikke er dømt for noget og derfor er uskyldige over for domstolen, over for staten og over for det danske folk, skal registreres på en særlig måde, fordi man på et tidspunkt har troet, at de måske har gjort noget.
For det er jo sådan argument om, at det er meget rart at have, som forslagsstilleren kommer med, og jeg kender også forslagsstilleren godt nok til at vide, at det næppe slutter her, for der er sikkert et par ting mere, som hr. Peter Skaarup vil synes er meget rare at have, og til sidst har vi et nationalt register, hvor vi alle sammen er registreret med dna, fingeraftryk, mundskrab, og hvad ved jeg, fordi det er meget rart at have.
Jeg synes, det er fair, at man siger, at man, når det handler om folk, der har været sigtet for en alvorlig forbrydelse, kan gemme det i en årrække, men at sige, at bare fordi man har været sigtet, skal det kunne gemmes til evig tid, synes jeg ikke er fair.
Det er ikke at respektere den personlige frihed, den personlige integritet hos det enkelte menneske.
Så derfor stemmer jeg nej.
Rosa Lund (EL), 2020-06-18:
Jeg skal også gøre det helt kort.
Er man derimod blevet dømt, gemmes aftrykkene, indtil man fylder 80 år.
Hvis den dømte ikke når at fylde 80 år, gemmes de indtil 2 år efter døden.
I Enhedslisten er vi sådan set enige med forslagsstillerne i, at opklaring af forbrydelser er en vigtig samfundsmæssig interesse.
Over for dette står hensynet til beskyttelsen af personfølsomme oplysninger og princippet om, at en person er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Jeg er sådan set helt enig i, at fingeraftryk kan være et godt redskab og en god måde at opklare forbrydelser på.
En borger, der tidligere har været sigtet, men som ikke er blevet dømt, er at betragte som uskyldig på lige fod med alle de borgere, der aldrig er blevet sigtet eller dømt.
At man i dag gemmer sigtedes fingeraftryk i 10 år, må siges at være et passende hensyn til behovet for opklaring af forbrydelser.
Efter 10 år er det så rimeligt, at man sletter de fingeraftryk, så borgernes situation er helt på linje med situationen for de borgere, der aldrig har været sigtet.
På den baggrund kan Enhedslisten ikke støtte det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Peter Skaarup (DF), 2020-06-18:
Man kunne jo også nævne Amagermanden, som også er blevet nævnt i mange andre sammenhænge, hvor man har nogle rigtig gamle sager, og hvor det kunne være rigtig relevant at bevare de her fingeraftryk.
Jeg håber bare, at Socialdemokraterne og regeringen når frem til at gennemføre det, som ministeren egentlig giver lidt udtryk for måske kunne gennemføres.
Vi har jo haft den her sag oppe at vende mange gange faktisk siden 2010, og skiftende regeringer har jo hver især udelukket muligheden for at gøre noget.
Så hvis vi i virkeligheden har siddet på hænderne i 10 år uden at kunne gøre det rigtige, er der jo et håb, der er lysegrønt, eller hvad man skal sige, tændt nu her, og så håber jeg bare, at ministeren vil følge det til dørs.
Så hvis vi kan få et tilsagn om det, f.eks. inden den 1. januar, ville jeg være glad.