Carl Valentin (SF), 2017-10-26:
Mange tak.
I SF mener vi, at der er en række gode intentioner bag det her lovforslag, nemlig regelforenkling og afbureaukratisering, men også et ønske om fortsat kvalitetssikring af de videregående uddannelser.
Både her på Borgen, men også udenfor, bliver der snakket meget om, hvordan man kan sikre uddannelser med kvalitet, og jeg tror, at svaret langt hen ad vejen i virkeligheden er at have tillid til, at vores studerende gerne vil, at underviserne gerne vil, og at institutionerne gerne vil.
Jeg tror på, at det giver kvalitet, når der er ressourcer nok til at sikre, at de studerende får den undervisning og feedback, som de har brug for.
Når det er sagt, synes vi, det er fint med det her lovforslag om akkreditering af videregående uddannelsesinstitutioner, for der er brug for løbende at se på, om vores kvalitetssikring af institutionerne er god nok.
I SF er vi overordnet set positive, men forslaget rejser også nogle spørgsmål, som vi gerne vil tage op i det videre arbejde.
Det er for det første positivt, at den maksimale periode, hvor der gives betinget positiv institutionsakkreditering, forlænges fra 2 til 3 år.
Vi tror på, at en længere proces vil give institutioner bedre mulighed for at inddrage de studerende og undervisere.
For det andet er det godt, at der sker en forlængelse af udpegningsperioden til Akkrediteringsrådet for studenterrepræsentanter, så de studerende, der vælges, har bedre mulighed for at bruge deres indsigt og erfaring i arbejdet over en længere periode.
De studerende fra MVU-netværket rejser dog også den bekymring, at ændringen kan betyde, at de studerende, der er nået langt i deres uddannelse, fravælges til fordel for studerende, der kan sidde i rådet i sammenhængende 2 år.
Det er en god betragtning, og den bekymring mener vi at man i det kommende arbejde skal være opmærksom på.
Det er for det tredje et rigtig positivt skridt, at prøvesystemet og eksamenssystemet indarbejdes i kriterierne for institutionsakkreditering.
Det er støttet af universiteterne, de studerende, erhvervslivet og de ansatte.
Vi mener dog også, det er vigtigt, at institutionerne inddrages i udarbejdelsen af kriterierne.
Det store tvivlsspørgsmål til det her lovforslag, som samtlige universiteter rejser, er, om lovforslaget samlet set regelforenkler og fjerner bureaukrati.
Det mener flere af universiteterne ikke at forslaget gør.
På den ene side forstår jeg godt universiteternes bekymring, for det er jo at tage frihed fra universiteterne.
Derudover er der også den usikkerhed i lovforslaget omkring uddannelser, som måske ligger i grænselandet mellem et videnskabeligt område og et andet.
Omvendt virker det hensigtsmæssigt, at institutionerne ikke uden videre kan udbyde undervisning uden for de videnskabelige områder, der har indgået i en akkreditering, for det er vigtigt, at de studerende oplever uddannelser af kvalitet og med et stærkt forskningsmiljø bag.
Samlet set er vi i Socialistisk Folkeparti derfor positive over for forslaget, men vi er også villige til at se på eventuelle ændringer, der kan få institutionerne til at opfatte lovforslaget som skarpere og som en reel regelforenkling.
Og så skulle jeg hilse fra Alternativet, der desværre ikke kunne være her, og sige, at de har samme indstilling som SF.