Ole Birk Olesen (LA), 2017-04-26:
Det er et indviklet område lovgivningsmæssigt, fordi det både reguleres af planloven og af boligreguleringsloven.
Boligreguleringsloven varetager hensynet til boligforsyningen og regulerer boliger, der er taget i brug til helårsbeboelse.
Formålet med reglerne er at give kommunen mulighed for at fastholde bestanden af helårsboliger.
Reglerne i boligreguleringsloven kan derfor først bringes i anvendelse, når boligen er taget i brug til helårsbeboelse.
Det fremgår af boligreguleringslovens § 50, stk. 1, at en bolig, som inden for de sidste 5 år har været anvendt til helårsbeboelse, ikke uden kommunens samtykke må tages i brug til sommerbolig eller anden midlertidig benyttelse, der er til hinder for, at boligen fortsat benyttes til helårsbeboelse.
Når boligen er omfattet af denne bestemmelse, tales der om bopælspligt i boligen.
Pligten består i, at man skal sørge for at bebo boligen selv eller leje den ud.
Bopælspligten indtræder i det øjeblik, boligen tages i brug til helårsbeboelse med fast bopæl.
Hvis en ejer ønsker at benytte en helårsbolig til andet formål end helårsbeboelse, skal samtykke indhentes fra kommunen.
Der findes således i princippet ikke i boligreguleringsloven bopælspligt for en nyopført bolig, før boligen er taget i brug til helårsbeboelse.
Men lovgivningen giver i dag mulighed for at omfatte nybyggeri af en lokalplan, hvor der kan stilles krav om, at boligerne skal anvendes til helårsbeboelse.
Med planloven kan kommunerne udlægge områder til helårsbeboelse.
Planloven indeholder regler om planlægning for et områdes anvendelse, herunder helårsbeboelse.
Formålet med lokalplaner er at give kommunerne mulighed for at fastsætte bestemmelser for udviklingen i bestemte områder, herunder kan kommunerne bestemme, i hvilket omfang boligerne i området skal anvendes til helårsbeboelse.
I lokalplanen kan kommunen bestemme, at nyopførte boliger kun må anvendes til helårsbeboelse og dermed ikke lovligt kan anvendes til andre formål.
Hvis boligen anvendes til andre formål, f.eks. ferieudlejning, kan ejeren straffes med bøde.
Håndhævelse af en lokalplans krav om helårsbeboelse kan kun ske ved pålæg om at ophøre med den ulovlige benyttelse.
Der kan således ikke gives pålæg om at iværksætte den lovlige benyttelse.
I praksis betyder det, at ejeren kan vælge at lade boligen stå tom.
Jeg er enig i, at det er et problem, hvis det ikke overholdes, når kommunerne beslutter, at boliger skal anvendes til helårsbeboelse i bestemte områder, hvis de i stedet f.eks. anvendes til korttidsudlejning det meste af året eller bruges som ferieboliger.
Hvis boligerne bare står tomme, det vil sige hverken bruges som ferieboliger eller pendlerboliger eller udlejes kort tid, findes der i dag ikke regler om, at kommunerne kan pålægge ejerne at flytte ind eller leje boligerne ud.
Jeg synes, vi skal gøre os umage og se på forholdets omfang og baggrund, før vi lægger os fast på en løsning.
Vi ved ikke, hvor mange af disse boliger der er omfattet af lokalplanens bestemmelser om anvendelse til helårsbeboelse, som bruges som fritidsboliger i strid med lokalplanen eller udlejes via Airbnb.
Vi ved ikke om og i givet fald hvor mange af disse boliger der er ubenyttede, tomme og aflåste lejligheder.
Vi ved ikke, om og i givet fald hvor mange af disse boliger der bruges i forbindelse med arbejde i hovedstaden af borgere, der ikke ligesom f.eks. folketingsmedlemmer har mulighed for at få dispensation fra reglerne om bopælspligt.
Vi ved heller ikke, om kommunerne bruger de redskaber, som de gældende regler i planlovgivningen stiller til rådighed.
Derfor har jeg allerede i februar igangsat en analyse af bopælspligten, herunder omfanget af tomme boliger samt kommunernes brug af sanktionsmulighederne i gældende lovgivning.
På den baggrund vil vi kunne sige noget om omfanget i de tre største byer i Danmark samt kommunernes praksis på området.
Analysen forventes at være færdig inden sommerferien 2017.
Der er ca. 2.000 boliger i Københavns Kommune, som ikke har været anvendt til helårsbeboelse.
Det svarer jo til 0,7 pct. af alle boliger i kommunen.
Over halvdelen, 1.158 af de 2.000 boliger, ligger i et område uden lokalplan eller med en lokalplan, hvor der ikke er krav om helårsbeboelse.
De benyttes derfor helt lovligt til andet end helårsbeboelse, og det kan vi ikke ændre på, da det ville have virkning med tilbagevirkende kraft.
42 pct., eller 839 af boligerne, ligger i områder, som Københavns Kommune har udlagt til helårsbeboelse.
Her gælder planlovens bestemmelser dermed, og kommunen kan pålægge ejerne, at de ikke må anvende boligen i strid med lokalplanen til f.eks. fritidsbolig eller korttidsudlejning.
Vi ved ikke helt præcis, hvor mange af de 839 boliger i Københavns Kommune der er tomme, men de tal, som jeg lige har nævnt, tyder altså på, at problemet med boliger, der står helt tomme, er relativt begrænset.
Problemet er således ikke de boliger, som står tomme, fordi ejeren inden for en overskuelig tid vil flytte ind i boligen, eller fordi boligen er sat til salg.
Det er delvist konjunkturafhængigt og kan næppe undgås.
Det er såkaldt tomme boliger, som bruges som ferieboliger eller til kortidsudlejning, som jeg synes vi skal se nærmere på.
Der er her tale om, at der er nogle, der søger at omgå reglerne og bruge deres bolig til et andet formål end det, kommunen har bestemt.
Som sagt vil analysen være færdig inden sommerferien, og jeg vil gerne drøfte resultaterne med ordførerne.
Jeg er åben for, at vi skal se på lovgivningen, der regulerer helårsbeboelse, og vi skal se på, om der er behov for at revidere den, eller om vi bare skal tydeliggøre de gældende regler.
Men det er klart, at kommunerne skal have mulighed for at håndhæve reglerne.
Inden sommerferien vil jeg derfor invitere ordførerne til en gennemgang af analysens resultater og til en drøftelse af den videre proces med en ny vejledning til kommunerne – eller en revision af lovgivningen.
En ændring af lovgivningen i indeværende samling, sådan som beslutningsforslaget lægger op til, kan ikke lade sig gøre rent tidsmæssigt.
Dertil er folketingsåret for langt fremskredet.
Og der er også behov for, at vi bliver klogere på problemets omfang og karakter.
Men det kan vi blive klogere på med den analyse, der er på vej.
Regeringen vil godt kunne støtte et beslutningsforslag, som tager udgangspunkt i denne analyse, og som på det grundlag lægger op til en drøftelse mellem partierne af, om det kan håndteres inden for rammerne af den gældende lovgivning gennem bedre vejledning af kommunerne, eller om der er behov for, at kommunerne får nogle bedre håndtag til at håndhæve de gældende regler, herunder til at håndhæve kravet i lokalplanerne om helårsbeboelse – eller om der er behov for en egentlig stramning af reglerne om helårsbeboelse.
Det er jeg indstillet på at indbyde partierne til en fordomsfri drøftelse af, og det håber jeg vi kan blive enige om i behandlingen af dette beslutningsforslag.
Tak for ordet.