Peder Hvelplund (EL), 2022-03-02:
Tak for det, formand.
At unge, der er født og opvokset i Danmark, kan få dansk statsborgerskab ved erklæring, er en gammel og velafprøvet regel.
Det manglede da også bare, for naturligvis er unge mennesker danske, når de har haft hele deres liv her i landet.
De skal have ret til et rødbedefarvet pas og den stemmeret, som vi andre har glæde af.
Ordningen med erklæringsadgang blev indført helt tilbage i 1950'erne og gjaldt indtil 2004, da VK-regeringen, som sad på Dansk Folkepartis stemmer, afskaffede ordningen for alle andre end nordiske statsborgere.
Da SRSF-regeringen kom til i 2011, blev det skrevet ind i regeringsgrundlaget, at erklæringsadgangen skulle genindføres.
Den blomst havde så åbenbart ikke groet i Socialdemokratiets have, så de socialdemokratiske justitsministre tog sig rigtig god tid med at etablere ordningen.
Den kom først i 2014, men på grund af vanskeligheder med ansøgeres løsning fra et tidligere statsborgerskab kom ordningen først til at fungere i praksis i 2015.
Derfor kom den kun til at virke fuldt ud i ganske få måneder, før Venstreregeringen som noget af det første tog initiativ til at afskaffe ordningen, i øvrigt med socialdemokratisk støtte.
Fra 2016 har unge, som er født og opvokset Danmark, igen skullet igennem den tunge, bureaukratiske og dyre naturalisationsproces for at få fulde borgerrettigheder i det land, der er deres.
Når vi skal lette erhvervelsen af statsborgerskab for unge mennesker, er det ikke bare en politisk opfattelse, som Radikale Venstre, Enhedslisten, Frie Grønne og SF har, men det er også noget, som Danmark har forpligtet sig til i artikel 6 i den europæiske konvention om statsborgerret.
Efter Venstreregeringen har afskaffet erklæringsadgangen for unge, der er født og opvokset i Danmark, er det ærlig talt svært at se, hvad Danmark gør for at leve op til den forpligtelse, især når man ser på den sidste indfødsretsaftale, som regeringen har indgået med højrefløjen.
Helt konkret ser vi jo netop nu situationer, hvor mennesker, der er født og opvokset her, af forældre, der er født og opvokset her, aldrig får adgang til statsborgerskab.
Det her er jo ikke småting.
Vi er gået fra en situation, hvor vi for 40 år siden havde under 2 pct. af befolkningen uden statsborgerskab og dermed stemmeret, til i dag, hvor vi er helt oppe på omkring 15 pct. i København og omegn, der uden statsborgerskabet heller ikke kan stemme til valg og dermed have demokratisk indflydelse.
Det er altså et alvorligt demokratisk problem.
Én ting er, at dem, der ikke har indflydelse, bliver ramt, men man fjerner faktisk også legitimiteten af alt, hvad vi beslutter herinde, når flertallet konsekvent udelukker en større og større del af befolkningen fra at kunne have indflydelse.
For at rette op på det bør Folketinget hurtigst muligt vedtage det her beslutningsforslag, som Radikale Venstre har fremsat.
Jeg vil gerne slutte min tale med et citat.
Det stammer fra den pressemeddelelse, som den daværende socialdemokratiske justitsminister, Karen Hækkerup, udsendte, da hun i marts 2014 fremsatte SR-regeringens lovforslag om at genindføre erklæringsadgangen.
Og jeg citerer: »De unge udlændinge, der er født og opvokset i Danmark, og som har taget del i det danske samfund, får nu mulighed for at erklære sig danske.
Regeringen mener, at denne gruppe velintegrerede unge skal have lettere ved at opnå statsborgerskab.
Det fremmer integrationen.«
Jeg er fuldstændig enig med den daværende socialdemokratiske minister.
Jeg håber, at det igen bliver en socialdemokratisk regerings politik at fremme integrationen på det her vigtige område.
Derfor kan Enhedslisten naturligvis støtte forslaget.