runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-01-22:
Jeg har ikke set programmet, men jeg kan levende sætte mig ind i – selvfølgelig – den krænkelse, der ligger i det.
Altså, vi kan hurtigt komme vidt omkring her.
Det fremgår jo udtrykkeligt af tilholdsloven, at stalking er en skærpende omstændighed ved fastsættelse af straf.
Der findes i dag en straffebestemmelse om stalking, som understreger, at det er en alvorlig forbrydelse.
Og den her kriminalisering af psykisk vold, vi taler om, vil omfatte psykisk vold, der har stalkinglignende karakter, og derfor kan det også komme stalkingofre til gode.
Jeg er ikke i stand til her på stående fod at kommentere det i detaljer i forbindelse med forslaget om, om man kan sætte rammer for, hvor man må bo.
Jeg tror måske ikke, det er noget, man skal regulere i det her lovforslag; så tror jeg, det er noget helt andet, vi skal have fat i.
Altså, problemstillingen synes jeg det vil være vældig interessant at kigge nærmere på, men jeg er lidt mere i tvivl om, om det skal være en del af det her lovforslag.
Karina Adsbøl (DF), 2019-01-22:
Men det skader jo ikke at gøre et lovforslag bedre, og det vil vi i Dansk Folkeparti gerne være med til.
Den anden del, jeg lige vil spørge ind til, er i forhold til det, ministeren sagde om, hvad det med opholdssteder hører under.
Så det skal jeg bare forstå.
Måske skal det præciseres noget mere i forhold til den del, at omsorgspersoner, dvs. pædagoger, lærere og andre, når man f. eks. er anbragt uden for hjemmet, også er en del af det her, og at det ikke kun er i forhold til husstanden.
Vil ministeren bekræfte, at det også er på opholdssteder og lignende?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-01-22:
Hvis det foregår i daginstitutioner og skoler, hvor man ikke bor, er der andre regler.
Altså, skoleelever er beskyttet af lov om undervisningsmiljø, og daginstitutioner er beskyttet på lignende måde.
Men hvis man er anbragt på et opholdssted, vil bestemmelsen her også kunne bringes i anvendelse, netop fordi det har karakter af, at det er her, man bor; så vil den – alt efter omfanget naturligvis – kunne bringes i anvendelse.
Rosa Lund (EL), 2019-01-22:
Jeg kan sagtens forstå regeringens og ministerens overvejelser om, hvor brede definitioner der skal være i det her lovforslag, for det er et nyt område, som man kriminaliserer.
Derfor skal jeg bare høre ministeren, hvordan ministeren forholder sig til, om det skal indeholde psykisk vold pr. stedfortræder, og hvis ikke der skal være en indsats mod stalking i det her lovforslag, hvor skal det så være?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-01-22:
Stalking og chikane kan allerede være en del af det her lovforslag, alt efter sammenhængen i det.
Vi har jo lavet initiativet »Stop stalking«, som jeg har bedt om at få en evaluering af.
Så har vi også indført lovgivning på området, som jeg mener der står i loven skal evalueres til næste år.
Så tror jeg, at jeg skal svare skriftligt på det med stedfortræder, for jeg skal bare være sikker på, at vi taler om det samme.
For hvis pr. stedfortræder skal betyde, at det ikke er en af forældrene, men hvis det er en, der har relation til hjemmet og begår det, så kan det også komme ind under det her.
Jeg har lidt på fornemmelsen, at vi måske her skal være lidt præcise i et svar.
Jeg vil selvfølgelig rigtig gerne svare på det, måske også skriftligt, for lige at brede det ud.
Rosa Lund (EL), 2019-01-22:
Jeg sender meget gerne et skriftligt spørgsmål over til ministeren.
Så skal jeg bare lige høre ministerens overvejelser omkring det her med tilknytning til husstanden.
Jeg forstår godt, at man går efter de nære relationer, så lad os lægge den del væk, hvor det er begået af nogle, der ikke har nære relationer.
Men når det er tilknyttet husstanden, sætter det så ikke nogle uhensigtsmæssige begrænsninger?
Når jeg tænker på det, der er formålet, nemlig at kriminalisere den psykiske vold og stoppe den psykiske vold, så tænker jeg, at det er en uhensigtsmæssig begrænsning at lægge ned over, fordi det jo sagtens kan være begået af nogle, som aldrig har haft en tilknytning til ens husstand.
Jeg tager muligvis fejl, muligvis gør jeg ikke.
Jeg kunne i hvert fald godt tænke mig lige nu og her at høre ministerens overvejelser.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Tak for det.
Det er rigtigt, at vi faktisk, når vi har revideret lovgivning, har tænkt det ind både med familieretssystemet og med serviceloven, men det er jo sådan drypvis.
Her er der lagt op til at gennemgå al lovgivning, faktisk for at se, om vi lever op til børnekonventionen.
Ministeren bruger som argument, at Menneskeretsudvalget synes, det var utrolig omfattende.
Nu havde de jo ikke kun børnekonventionen at tage sig af, det var jo også en lang række andre konventioner.
Kan ministeren sige, at det her ikke vil forbedre vilkårene for børn i Danmark – og også bekræfte, at det i hvert fald ikke vil forværre det?
Mai Mercado (KF), 2019-01-22:
Jamen børnekonventionen er jo allerede tænkt ind i dag.
Der er altså en meget stor forskel på, hvor man ender med at lægge kompetencen – om kompetencen er lagt her i Folketinget, således at det er her, vi rent faktisk laver de reelle forbedringer, vi gerne vil i fællesskab, eller om det ender med at blive en forskydning, hvor det er domstolene, som i stedet skal formulere det, og som også skal tage stilling til fordelingsmæssige spørgsmål.
Det, jeg hæfter mig ved, er dels den her forskydning, og så hæfter jeg mig i virkeligheden også ved, at man ikke med en inkorporering vil give bedre eller flere rettigheder, fordi børnekonventionen jo sådan set allerede bliver fulgt, men at det er i dansk lovgivning, den bliver fulgt.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Ministeren nævner også – og det er egentlig noget, der relaterer sig til svaret her – at det kun vil have symbolsk betydning.
Mig bekendt bliver der truffet mange beslutninger i øjeblikket i det her Folketing, som udelukkende har symbolsk betydning, så det burde ikke afholde nogen fra at stemme for det.
Men den symbolske betydning har faktisk også en reel betydning for børn og unge i det her land, i forhold til at man sender et tydeligt signal om, at børns rettigheder står over alt andet, i forbindelse med at få det skrevet ind i dansk lovgivning.
Nu var det jo et flertal i det her udvalg, som faktisk godt kunne anbefale, at børnekonventionen blev indskrevet, og vi har de nordiske lande, som vi normalt sammenligner os med, som gør det, så kan ministeren svare på, hvorfor det er, at Danmark skal være sådan fodslæbende i forhold til de øvrige nordiske lande?
Mai Mercado (KF), 2019-01-22:
Men Danmark er på ingen måde fodslæbende i forhold til at sikre børns rettigheder.
Jeg sagde ikke, at det her var et forslag, som ville have symbolsk betydning.
Det, jeg sagde, var, at hvis man inkorporerer børnekonventionen, står man både med nogle politiske udfordringer, fordi man forskyder kompetencen fra Folketinget over til domstolene, men man står også med nogle praktiske udfordringer.
Og i dag er det jo sådan, at i den lovgivning, vi vedtager, har vi allerede børnekonventionen, og vi bliver også løbende vurderet af GREVIO, i forhold til hvordan Danmark lever op til børnekonventionen.
Så jeg synes sådan set, at vi har sikret det bedst mulige grundlag.
Jeg foretrækker, at det er politikerne, som træffer beslutningerne om, hvordan vi sikrer børns rettigheder, og at det altså ikke er noget, som bliver forskudt til at være hos domstolene.
Malou Lunderød (S), 2019-01-22:
Tak for det.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at det er forkert og uacceptabelt, hver eneste gang et barn krænkes på dets rettigheder.
Vi må som samfund jo beskytte og tage vare på dem, som ikke selv altid har mulighed for at sige fra eller råbe op, og det gælder selvfølgelig også børnene.
Socialdemokratiet deler SF's opfattelse og holdning til børns behov og ret til beskyttelse.
Det var også derfor både nødvendigt og på sin plads, at det internationale samfund i 1989 blev enig om FN's børnekonvention, der jo bl.a. sikrer børn ret til uddannelse, ret til social sikkerhed og en rimelig levestandard, ret til sundhed og barnets ret til at blive hørt og dets synspunkter respekteret
Efterfølgende har Danmark jo så ratificeret konventionen, og derfor har vi jo så også en forpligtelse til at sikre, at vi kontinuerligt overholder de bestemmelser, der ligger deri.
Ligeledes har vi jo tiltrådt tillægsprotokollen i 2014, som giver klageadgang til FN's børnekomité.
Det giver os en anledning til løbende at vurdere, om der faktisk også sker fremskridt i forhold til at forbedre børns rettigheder.
Jeg antager, at der er bred enighed i Folketinget om at sikre børns rettigheder i det lovarbejde, vi laver.
Arbejdet med at styrke børns rettigheder kan bestemt intensiveres i forhold til, hvordan det ser ud i dag.
F.eks. er det jo ikke ret længe siden, at jeg og andre stod i den her sal, hvor vi drøftede implementeringen af Barnets Reform, og hvor der også var ret stor enighed om, at der her også er plads til forbedringer, når det kommer til den konkrete implementering.
Men for os handler det ikke om at sende et signal gennem inkorporering af konventionen sådan decideret; for os handler det faktisk mere om at finde den mest virkningsfulde måde til at styrke børns rettigheder på.
Når vi ikke støtter beslutningsforslaget, som det ligger her, er det dels, fordi vi ikke er overbeviste om, at det her er den mest virkningsfulde måde at styrke børns rettigheder på, dels fordi vi på baggrund af Menneskeretsudvalgets betænkning også er bekymret for den forskydning af kompetence fra Folketinget til domstolene, der kan ligge.
Så selv om vi er helt enige i SF's bevæggrunde for at fremsætte beslutningsforslaget, ønsker vi hellere at drøfte andre måder til at forbedre børns rettigheder på og sikre, at de får en stærk stemme.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-01-22:
På initiativ af Socialdemokratiet har regeringen nu fremsat et lovforslag, der sender et klart og tydeligt signal om, at psykisk vold skal gøres ulovligt på lige fod med fysisk vold.
Det er et lovforslag, der eksplicit gør psykisk vold ulovligt og strafbart.
Og det er på tide.
I Socialdemokratiet har vi længe arbejdet for, at psykisk vold skulle gøres eksplicit forbudt.
Derfor er vi naturligvis også glade for, at regeringen nu har anerkendt behovet for en selvstændig bestemmelse i straffeloven.
Det er nemlig utrolig vigtigt, at vi signalerer, at psykisk vold har meget voldsomme konsekvenser, og at vi som samfund tager problemet alvorligt.
Isolation og langsom nedbrydning af et menneske gennem gentagen tvang, trusler, kontrol, fornedrelse og ydmygelser koster langvarige psykiske skader for offeret.
En opgørelse fra landets kvindekrisecentre viser også, at praktisk talt alle kvinder på centrene også har været udsat for psykisk vold, og næsten halvdelen af dem har symptomer på posttraumatisk stress.
Det har vi som samfund naturligvis pligt til at sætte ind over for.
Vi skal ikke gøre os illusioner om, at vi kan komme problemet til livs alene ved blot at tilføje en bestemmelse i straffeloven og gøre det strafbart, men en selvstændig bestemmelse i straffeloven kan få politiet og anklagemyndigheden til at være mere opmærksomme på, at psykisk vold sker og kan straffes og i mange tilfælde også skal straffes.
Derfor er den forebyggende indsats naturligvis mindst lige så vigtig, og det kræver også en politisk prioritering.
I Socialdemokratiet vil vi derfor arbejde videre for, at den forebyggende indsats stadig væk prioriteres og prioriteres højt, bl.a. med efteruddannelse af politiet og anklagemyndigheden, sådan at de bliver bedre til at spotte og reagere på tilfælde af psykisk vold, og også ved at der foregår flere ambulante tilbud, så færre først søger hjælp, når de ender på krisecentrene.
På den baggrund kan jeg meddele, at Socialdemokratiet naturligvis støtter lovforslaget, men også med den tilføjelse, at vi ikke må glemme, at målet altid er at forebygge, at mennesker ender som ofre.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-01-22:
Tak for det.
Tak til ordføreren for talen.
Det er dejligt, at I tager så positivt imod det.
Jeg er jo ligestillingsordfører, og i dag er det vores retsordfører, der tager sagen.
Men jeg er lidt nysgerrig i forhold til psykisk vold, og jeg synes, det er så godt, at vi kommer med det nu.
Hadforbrydelser, som jeg ved I også har talt med ordføreren om, ligger jo også i den boldgade.
Vi har Institut for Menneskerettigheder, der i 2017 kom med en rapport, der viser, at næsten halvdelen af kvinderne på de sociale medier, især Facebook, afholder sig fra den demokratiske debat på grund af det her miljø.
Det samme gælder etniske minoriteter og religiøse minoriteter.
Hvor er vi henne i forhold til at vurdere det her som psykisk vold?
For jeg er helt enig med ordføreren i, at vi også skal se på, om folk uden for en husstand kan være krænkere, og det sker jo også på internettet.
Så kan ordføreren knytte en kommentar til det?
Karina Adsbøl (DF), 2019-01-22:
Tak for spørgsmålet.
Som ordføreren ved, sidder vi jo i Ligestillingsudvalget sammen.
Nu sidder jeg også som formand for Ligestillingsudvalget, og vi har netop sendt et skriv rundt i forhold til en eksperthøring eller andet, vi skal have i Ligestillingsudvalget, netop i forhold til hadforbrydelser.
Jeg ved ikke, om ordføreren har set det, men der er kommet et udkast, og ordføreren er selvfølgelig velkommen til at tilføje noget til udkastet, hvis ordføreren mener, at der skal andre eksperter ind, netop også for at få en bredere viden om området, og hvis der er nogle gråzoner i forhold til lovgivningen.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-01-22:
Tak for opfordringen.
Det vil jeg helt sikkert gøre, og så tror jeg egentlig bare, vi drøfter det efterfølgende.
Så der er ikke flere spørgsmål.
Rosa Lund (EL), 2019-01-22:
Psykisk vold er ekstremt alvorligt.
At være udsat for psykisk vold kan fuldstændig smadre en persons liv.
Når en person er udsat for psykisk vold, glemmer vedkommende, hvem de selv er.
De kan blive i tvivl om, hvad der er rigtigt og forkert.
De kan blive i tvivl om, hvor deres egne grænser er, og hvor andre menneskers grænser er.
Psykisk vold er meget alvorligt, og det bør, som den socialdemokratiske ordfører også var inde på, først og fremmest forebygges.
Hvis man tager ud og besøger et krisecenter for kvinder, der har været udsat for vold, så kan flere af dem berette om, at den psykiske vold, de har været udsat for, har været lige så hård som den fysiske, og ikke mindst, at de to ting tit hænger sammen.
Det er ikke så tit, at jeg roser justitsministeren, men i dag fortjener han ros.
Det er et rigtig stort fremskridt, at psykisk vold nu kriminaliseres.
En kriminalisering af psykisk vold vil forhåbentlig også have en præventiv effekt.
Normalt tror jeg ikke på, at strengere straffe eller straffe i det hele taget kan virke præventivt, men da det her er en helt ny kriminalisering, mener vi i Enhedslisten, og håber vi i Enhedslisten, at den kan have en præventiv effekt og ikke mindst give politiet nogle redskaber til at sætte ind over for den psykiske vold.
Dernæst kan det forhåbentlig også give os et større indblik i, hvem der begår den psykiske vold, og hvem den psykiske vold går ud over.
Den psykiske vold begås af både mænd og kvinder og går ud over både mænd og kvinder.
Uanset hvad, er der brug for mere klarhed over, hvem der begår den psykiske vold, og hvordan den begås, så vi kan få det stoppet og gerningsmanden kan komme i behandling.
At kriminalisere psykisk vold kan forhåbentlig også hjælpe til at få sat en stopper for den sociale kontrol, som vi desværre ser i nogle etniske miljøer og i nogle religiøse miljøer.
Vi er i Enhedslisten med andre ord rigtig glade for, at man nu kriminaliserer psykisk vold, og vi har tænkt os at stemme for lovforslaget.
Men vi har selvfølgelig nogle forbedringsforslag.
Først vil jeg gerne høre ministerens overvejelser om det, som nogle af høringsparterne er inde på, nemlig at begrænsningen nu ligger i, at det skal være psykisk vold, der begås af en, der er inden for husstanden eller har været det.
Jeg synes, at vi bør overveje, om ikke vi skal fjerne den afgrænsning, så vi netop i højere grad også får indrammet den del, der handler om stalking, og de problematikker, der handler om stalking, som ordføreren for Dansk Folkeparti også var inde på.
Så det glæder jeg mig til at høre ministerens overvejelse om, og jeg håber, at vi kan tage det op i udvalget.
Til sidst vil jeg bare lige nævne, at jeg jo i sammenhæng med det her lovforslag havde ønsket mig, at regeringens arbejdsgruppe, som ser på vores voldtægtslovgivning om samtykke, havde været færdig, og at justitsministeren i dag også kunne præsentere en samtykkebaseret voldtægtslovgivning, så vi for alvor kunne få forbedret kvinders retsstilling i det her samfund.
Men til sidst vil jeg bare sige: Stor ros til lovforslaget.
Vi glæder os til udvalgsarbejdet og regner stærkt med at stemme for.
Christina Egelund (LA), 2019-01-22:
Tak for det.
Jeg glæder mig oprigtigt over det her lovforslag.
Jeg kan så forstå på Socialdemokratiets ordfører, at han også glæder sig over lovforslaget og implicit siger, at justitsministeren jo nærmest løber Socialdemokratiets ærinde med det her forslag.
Det er jo sådan set godt, at VLAK-regeringen gennemfører noget og sætter handling bag ord på noget, som Socialdemokratiet har arbejdet for og gerne har villet rigtig, rigtig længe.
Der ligger et grundigt arbejde bag det her lovforslag, for det er kompliceret, og det kan vi også se i de høringssvar, der er kommet, og af den debat, der i øvrigt har været om det.
Det er kompliceret at omsætte, hvordan man straffer psykisk vold, til lovgivning, hvordan man dokumenterer og dermed løfter bevisbyrden for ar på sjælen ved en domstol.
Det er lettere at dokumentere et brækket ben eller blå mærker på ryggen.
Så jeg medgiver fuldstændig, at det er et kompliceret område at skulle omsætte det til noget, der skal anvendes i praksis ved en domstol, men det betyder selvfølgelig ikke, at man bare skal give op og sige, at det er for besværligt, så det beskæftiger man sig ikke med.
Som Venstres ordfører, hr. Mads Fuglede, sagde, er der også en kritik, som går på, at vi på en eller anden måde skulle have et ønske om at blande os i privatlivets sfære, og hvad der foregår mellem f.eks. et par.
Svaret til det er: Ja, vi blander os, når et menneske begår vold mod et en andet menneske, men vi blander os ikke i, at nogle måtte mene, at ens partner f.eks. havde været en kedelig type igennem længere tid.
Der er forskel på de to ting, og det er jo så det snit, vi forsøger at finde med den her lovgivning.
Jeg er glad for lovforslaget, og Liberal Alliance støtter det varmt.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-01-22:
Tak til regeringen for at fremsætte lovforslaget.
Det er vigtigt, at vi med en særlig del af vores straffelov understreger, at vi ikke accepterer psykisk vold, at vi ikke accepterer, at man forsøger at styre eller skade en anden med en bevidst adfærd, som kan have meget alvorlige konsekvenser.
Det er vigtigt, at vi beskytter alle, der udsættes for vold, uanset om det er fysisk eller psykisk vold, for det kan være mindst lige så skadeligt at blive udsat for psykisk vold som for fysisk vold.
Psykisk vold kan begås på mange forskellige måder.
Det er selvfølgelig mere vanskeligt at lovgive – det er der ingen tvivl om – omkring psykisk vold end fysisk vold, fordi fysisk vold jo kan bevises ved det, at man ofte kan se på en person, at der er sket noget fysisk overlast.
Jeg kunne godt tænke mig at understrege, som også andre ordførere har understreget, at psykisk vold desværre også begås mod børn.
Det kan være børn, der mærker den psykiske vold på deres egen krop, men det kan også være børn, der udsættes for vold på den måde, at de er vidner til, at en forælder eller en søskende udsættes for fysisk vold eller psykisk vold.
Det kan påvirke et barns udvikling og kan sætte dybe spor i et barns psyke og præge et barn hele barnets voksenliv og opvækst.
Man kunne også overveje, om man ikke skulle være mere specifik i forhold til børn, der udsættes for psykisk vold.
Men det er ordene fra os.
Der er blevet sagt rigtig mange vigtige og gode ting af de andre ordførere, så vi støtter lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2019-01-22:
Tak for det, formand.
Ingen børn skal vokse op med at blive ignoreret, ingen børn skal nægtes omsorg, ingen børn skal tages som gidsler i deres forældres konflikter, og ingen børn skal opleve at blive talt ned til af deres forældre på grund af deres vægt eller udseende, eller hvad de spiser, for godt nok giver psykisk vold ikke blå mærker på huden, men inde under huden gør det lige så ondt – og det er, uanset om man er barn eller voksen, om man er mand eller kvinde.
Derfor er det godt, at vi med det her lovforslag kommer til at sidestille psykisk vold med fysisk vold i nære relationer.
Vi har modtaget en række gode og meget grundige høringssvar fra de forskellige fagfolk på området, som jeg gerne vil komme ind på.
Der er jo flere, der har peget på det her med, at den psykiske vold ikke nødvendigvis opstår med det samme, men i virkeligheden kan ske, mange år efter at man er gået fra hinanden, fordi den ene så finder en ny partner.
Det kan først være der, den psykiske vold begynder.
Jeg synes, det er meget godt, at justitsministeren har lyttet til de høringssvar, der er kommet, og har været med til at præcisere, at det også tæller som psykisk vold, selv om det først er noget, der sker senere.
Den første handler om Istanbulkonventionen.
Jeg vil derfor gerne bruge udvalgsbehandlingen til at spørge lidt ind til – justitsministeren må også meget gerne svare på det i dag, hvis han synes, det er nemmere – hvad forklaringen egentlig er på, at man ikke skriver konventionen ind, for hvis det er sådan, som jeg umiddelbart læser notatet fra justitsministeren, så mener han, at vi sådan set er dækket ind med det, vi gør her.
Og så tænker jeg, at hvis vi er det, så lad os da også skrive det direkte ind.
Den anden ting er afgrænsningen, altså det her med, at det skal være nogle omkring husstanden: Hvad er egentlig problemet med at udvide det, så man også har de tilfælde med, som vi her beskriver som værende dem, der gør det via stedfortrædere?
Det er typisk mænd, som får nogle andre til at chikanere, eller det kan være decideret stalking.
Jeg kan se, at justitsministeren skriver, at det vil være mest hensigtsmæssigt at have den afgrænsning, der er her, men jeg kan lytte mig til, at Enhedslistens ordfører har været inde på noget af det samme, at Dansk Folkeparti også var inde på det og ligeledes Alternativet, så vi er jo flere ordførere, der godt kan se, at det ville give mening, at man udvider det, sådan at vi har flere med, fordi psykisk vold er så alvorligt, som det er.
Så det vil jeg også bruge udvalgsbehandlingen til at dykke yderligere ned i.
Til sidst skal jeg bare hilse fra SF og sige, at de også kan støtte forslaget.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Det tænkte jeg næsten var en selvfølge, og sidst det her forslag blev behandlet, var Socialdemokratiets argument, at man ville afvente, at det her udvalg faktisk kom med deres anbefalinger.
Og det er rigtigt, at den betænkelighed, som de kommer med, handler om den her forskydning.
Men de danske domstole – vi har set det i andre sager – dømmer faktisk ikke særlig aktivistisk.
Normalt opererer de efter et forsigtighedsprincip, hvor de netop ikke aktivistisk går ud og dømmer efter sådan nogle konventioner.
Så det er måske en lidt uberettiget bekymring, men jeg kunne bare godt tænke mig at høre ordføreren: Hvorfor skal vi ikke følge i de nordiske landes spor, når vi nu gerne alle sammen vil være børnenes statsminister?
Malou Lunderød (S), 2019-01-22:
Vi kan bestemt lære meget af de nordiske lande, i forhold til hvordan vi sikrer børns rettigheder, og jeg tror også, de kan lære noget af os.
Vi vil meget gerne være med til at snakke om, hvordan vi kan styrke børns rettigheder, som jeg også sagde.
Men der er det bare vigtigt for os, at det er os, der laver lovgivningsarbejdet, og derfor er vi oprigtigt bekymret for, at vi kommer til at give noget kompetence fra os til domstolene, som vi sådan set langt hellere ser ligge herinde i Folketinget.