Troels Lund Poulsen (V), 2026-01-16:
Tak for det, og tak for en god debat her i Folketinget om ligestilling og kønskrænkende adfærd i forsvaret, som jo er den første redegørelsesdebat om det, og som jo også udspringer af flere gode og helt berettigede samråd i forhold til det her spørgsmål.
Det beviser jo også, at hvis der er udfordringer, er vi også villige til at sætte dem på dagsordenen, så vi også får lejlighed til at drøfte dem.
Det her er sådan set et meget smukt eksempel på, hvad det betyder at have et samråd, som kan skabe en ny mulighed for at italesætte et spørgsmål, som kræver opmærksomhed, ikke bare en gang, men varigt.
Det var jo et samråd, tror jeg, som Carsten Bach havde indkaldt til, som nu har ført os hertil.
Så tak for det.
Det skal man også huske at notere.
Der er blevet sagt meget her i dag omkring perspektiverne for dansk forsvar, og rigtig mange af ordførerne – hvis ikke alle, så næsten alle ordførerne – har jo også tjent det danske forsvar, og tak for det.
Det har jeg ikke haft mulighed for at gøre.
Jeg aftjener min værnepligt nu som forsvarsminister.
Det er selvfølgelig meget interessant at høre om alle de gode oplevelser, man har haft med dansk forsvar, men der er nok heller ikke nogen tvivl om, at dansk forsvar står i en skæbnestund i forhold til den udvikling, som vi står over for.
Det hænger også sammen med den alvorlige sikkerhedspolitiske situation, og det er jo ud fra det, at vi også står i en historisk genopbygning af forsvaret, som skal ske med en stor grad af hastighed, og i 2025 kunne vi jo konstatere at forskningsbevillingerne var mere end 80 pct. større end i 2024.
Så det er massivt.
En af de største udfordringer for forsvarets samlede kampkraft er, hvis vi ikke kan tiltrække og fastholde personale, for så kommer vi ikke videre i forhold til at bruge det udstyr, vi måtte købe.
For vi kan købe alt det militærudstyr, der skal til, men hvis der ikke er nogen til at bemande og vedligeholde kapaciteterne, er vi lige vidt.
Det er derfor også en afgørende forudsætning for forsvarets kampkraft, at forsvaret har de rette dygtige og motiverede medarbejdere.
Her er vi heldigvis godt hjulpne, men der bliver brug for flere dygtige kolleger.
Det er afgørende, at man har lyst til at bidrage, og det er også afgørende, at man har evner og kompetencer.
Danmark har ikke råd til, at den ene halvdel af befolkningen oplever, at forsvaret ikke er en arbejdsplads for dem.
Ved at kunne rekruttere bredt uanset køn styrker forsvaret også sine muligheder for at kunne tiltrække de dygtigste og mest motiverede unge.
Forsvaret var historisk en arbejdsplads for mænd.
Det ændrede sig, da kvinder fik adgang i 1962.
Men på trods af de mange år, der er gået, har kønsfordelingen været og er stadig væk meget skæv.
Der er lagt mange kræfter i arbejdet for, at flere kvinder vælger en karriere i forsvaret, men vi må også konstatere, at det går for langsomt og går for trægt med at rykke ved kønsfordelingen, selv om vi med værnepligten har fremdrift.
Men fremdrift kræver et vedvarende fokus og handling, og det er også derfor, det er godt, at vi nu starter med den her redegørelsesdebat.
Med indførelsen af fuld ligestilling i værnepligten blev der taget et afgørende skridt på vejen til at få flere kvinder i forsvaret.
Jeg synes faktisk, at Venstres ordfører holdt en glimrende indlæg i den forbindelse, der også blev støttet af Dansk Folkeparti, ikke nødvendigvis fra talerstolen, men i debatten, som vi havde om kvindelig værnepligt.
Nogle af dem, der lægger afgørende vægt på hele spørgsmålet omkring kønskrænkende adfærd, er jo Liberal Alliance, og nogle af de ting, Liberal Alliance udtaler om kvinder, er trist.
Det er ikke ordføreren, men det er partiet.
Så derfor er det da på sin plads, at man også byder kvinder velkommen i forsvaret, ikke kun de kvinder, som skal aftjene værnepligt, men også de kvinder, der forhåbentlig kan blive i det danske forsvar og få de stillinger, som gør, at vi får en større grad af kvinder og mænd, der har forskellige opgaver.
Nogle spurgte også her under debatten om, hvad man kunne gøre for at fremme flere kvinder i ledende stillinger.
Jeg synes ikke, at man skal fremme nogle bestemte.
Jeg synes, at man skal gå efter fagligheden; det må være de faglige forudsætninger, der gør forskellen.
Men jeg noterer mig da, at der for første gang i Forsvarsministeriets historie under min ledelse som forsvarsminister er en kvindelig departementschef.
Det er da et meget, meget tydeligt signal, et politisk signal, og hun er ikke valgt, fordi hun er kvinde, men hun er valgt, fordi hun er dygtig.
Men det glæder mig at se, at det er muligt.
Men det er klart, at der kan gøres mere for, at der også i forsvarets øverste top er flere kvinder, der får lejlighed til at bestride de stillinger, som er afgørende for at udvikle dansk forsvar.