Sophie Hæstorp Andersen (S), 2025-01-22:
Tak til forslagsstillerne for at sætte fokus på et område, der ligger mig rigtig meget på sinde, nemlig hvordan vi skaber de allerbedste muligheder for vores børn og unge, særlig dem, der er udsatte, og som, som ordføreren også sagde, hverken kan eller skal blive boende hjemme, fordi det simpelt hen er for svært.
Beslutningsforslaget pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag om, at alle anbragte unge får stillet en obligatorisk børneopsparing til rådighed, når de fylder 18 år.
Jeg er helt enig i, at når vi som samfund har taget ansvaret for et barn eller en ung, må vi ikke give op, og vi må ikke give slip, før de er godt på vej i voksenlivet.
Alle børn fortjener en tryg og god barndom, og vi skal løfte ansvaret for, at den rette støtte gives, både i barndommen, men også i overgangen til voksenlivet.
Vi skal sikre, at et udsat barn ikke bliver en udsat voksen, som vi desværre alt, alt for ofte ser ske.
Derfor bakker jeg fuldstændig op om formålet med og intentionen bag beslutningsforslaget.
I efteråret landede en analyse på mit bord, der gjorde et rigtig stort indtryk på mig.
Analysen beskriver de 43.000 unge, der ikke har en uddannelse eller er i beskæftigelse.
Den viser, at over halvdelen af de unge har modtaget en social indsats på et tidspunkt i deres liv, og at de i langt højere grad end andre unge har udsatte forældre.
Det skal vi tage alvorligt, og vi skal løfte det ansvar, som vi har.
Derfor er det en prioritet for regeringen at gøre noget for de unge mennesker, der har svært ved at finde fodfæste i voksenlivet.
Det skal vi gøre ved at se bredt på, hvordan vi kan hjælpe den her gruppe af unge mennesker, og vi har et særligt ansvar for de unge, der er eller har været anbragt.
Det er helt afgørende, at tidligere anbragte unge støttes i at lande i voksenlivet med stærke relationer, netværk, bolig, job eller uddannelse.
Der findes allerede regler om ungestøtte, så kommunerne har en række greb, der skal sikre, at tidligere anbragte unge ikke slippes for tidligt.
Det kan være ved at opretholde en anbringelse eller sikre en fast kontaktperson.
Her har vi mulighed for at gentænke de eksisterende indsatser, så den støtte, vi giver, rent faktisk opleves som en hjælp.
De analyser, der allerede er udarbejdet, skal vi lære af og følge op på, og vi skal særlig lytte til, hvad de unge selv fortæller at de ønsker sig.
Det kræver, at vi tænker os godt om og får taget højde for den kompleksitet og variation, der også er i målgruppen, og jeg ser rigtig meget frem til, at vi også kan drøfte dette politisk.
Når det er sagt, peger al forskning på, at udsatte børn og unge klarer sig væsentligt bedre i livet, hvis vi sætter tidligt ind med den rigtige hjælp og støtte.
Med aftalen »Børnene Først« har vi taget et vigtigt første skridt med et markant løft af området og med en aftale om, at vi skal sikre en bedre og tidligere indsats til udsatte børn og familier.
Unge er generelt en høj prioritet for regeringen, og jeg er glad for, at der også på andre områder er taget vigtige skridt for at hjælpe lige netop den målgruppe, vi taler om i dag.
Med aftalen er der afsat mere end 1,3 mia. kr. til investeringer i de unges fremtid, og med de midler skal flere hjælpes til at realisere deres drømme og ønsker om at få plads på en arbejdsplads, få en uddannelse eller indgå i andre meningsfulde fællesskaber.
Med det nye kontanthjælpssystem har vi også taget et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Gennem en række tillæg og tilskud skal det nye system sikre, at vi tager særlig hånd om udsatte unge og børn med forældre i kontanthjælpssystemet.
F.eks. kan unge kontanthjælpsmodtagere, der har udfordringer udover ledighed, få ekstra støtte i form at et særligt ungetillæg.