Karsten Lauritzen (V), 2016-12-09:
Tak for det, formand.
Jeg vil godt starte med at sige tak for den tilslutning, der er til lovforslaget.
Det er måske ikke så overraskende.
Det udmønter jo en del af finanslovsaftalen mellem den tidligere etpartivenstreregering og Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti.
Med det her lovforslag, hvilket også har været nævnt i debatten, nedsætter vi registreringsafgiften ved at forhøje skalaknækket fra 84.600 kr. til 106.600 kr. for personbiler og for motorcykler fra 26.700 kr. til 33.600 kr.
Det gør vi jo, fordi det er aftalt i finansloven, og det er jeg som skatteminister glad for.
Så kan man selvfølgelig politisk diskutere, hvor henne man skal sænke skatten.
Den daværende Venstreregerings største prioritet har været at gøre noget ved at sænke skatten på at arbejde, og det er også afspejlet i det nye regeringsgrundlag.
Når det er fint at sænke registreringsafgiften, handler det om, at selv efter den sænkelse, der var sidste år, fra 180 pct. til 150 pct. og med den forøgelse af skalaknækket, som jo et eller andet sted også svarer til en sænkning, er den danske registreringsafgift fortsat blandt verdens højeste.
Men med det her lovforslag ønsker vi altså at gøre det billigere for danskere at købe mere familievenlige og trafiksikre biler.
Det er mindre end den nedsættelse, der var sidste år, og selvfinansieringsgraden er ikke lige så stor, men når man har en meget, meget høj afgift – i det her tilfælde havde vi jo en registreringsafgift på 180 pct. – så er det jo sådan, at selvfinansieringsgraden er størst, når man starter fra toppen af og bevæger sig ned.
Sådan har det også været med den topskatteøvelse, den tidligere regering lavede, hvor man hævede grænsen.
Der er store effekter at hente til at starte med.
Jo mere man hæver grænsen, jo færre der betaler topskat, jo mindre bliver selvfinansieringsgraden typisk.
En nedsættelse af registreringsafgiften skønnes samtidig at have en positiv effekt på arbejdsudbuddet.
Det har der været lidt debat omkring, og den kan vi også tage, hvis der skulle være spørgsmål til mig som skatteminister.
Jeg vil gerne takke for den debat, der været, og for de indkomne høringssvar, som Skatteministeriet har modtaget, til trods for at lovforslaget er sendt i høring med en kort frist.
Jeg skal også beklage, at der ikke har været en 4-ugershøring af lovforslaget.
Det burde der have været, og det bør der være af alle lovforslag.
Men det skyldes altså i det her tilfælde, dels at lovforslaget er en del af aftalen om finansloven for 2017 – den blev indgået den 22. november 2016 – dels hensynet til at få lovforslaget vedtaget så hurtigt som muligt af hensyn til bilbranchen.
Jeg tror også, det er derfor, at der ikke er så mange af høringsparterne, der har været utilfredse med den korte høringsfrist.
Nu har der været politisk enighed om at øge skalaknækket, og så handler det om at få det gennem Folketinget, så det kan komme ud at virke ude i virkeligheden og bilforhandlere og bilkøbere kan indstille sig på det.
Ellers fryser alting jo fast.
Jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget og står selvfølgelig til rådighed her i salen i dag og til de spørgsmål, der måtte være.
Hvis jeg ud over det lige skal knytte et par bemærkninger til den debat, der har været rejst, så skal det være i forhold til hr. René Christensen fra Dansk Folkeparti, som var inde på reparationsgrænsen.
Jeg kan sige, at den tidligere Venstreregering har noteret sig, at Dansk Folkeparti har en interesse for reparationsgrænsen og også fremfører en fornuftig argumentation, ligesom branchen også har gjort det over for mig.
Derfor er det også et signal fra Dansk Folkeparti, der vil blive taget ned af hele regeringen.
Det har jo været drøftet nogle gange, og jeg oplever ikke, at der som sådan er nogen partier i den borgerlige lejr, der er uenige i, at man skal se på reparationsgrænsen.
Det har strandet lidt på spørgsmålet om, hvad det koster, og at der var nogle andre ting, man hellere ville.
Derfor håber jeg da, at det er muligt at se nærmere på den her reparationsgrænseproblemstilling.
Jeg er helt enig i den argumentation, som hr. René Christensen fremfører i forhold til den.
Så er der en diskussion mellem hr. Rune Lund fra Enhedslisten og hr. Joachim B. Olsen fra Liberal Alliance om biler og om, hvor langt de kører på literen.
Der kan jeg bekræfte, og det kan jeg af egen erfaring, at det, hr. Joachim B. Olsen siger om, at det faktisk er mellemklassebiler, der kører længst på literen, er korrekt.
Det er det i hvert fald i mit tilfælde.
Jeg er ejer af en Volkswagen Polo, og jeg købte den, fordi jeg skulle have den bil, der kørte længst på literen.
Den kører 30,3 km på 1 l diesel og kostede dengang et par hundrede tusind kroner.
Den koster så noget mindre nu, fordi vi to gange har nedsat registreringsafgiften.
Jeg har i øvrigt også haft et kapitaltab.
Det synes jeg nu er fint, for det giver mig anledning til, at jeg, næste gang jeg skal have en ny bil, måske kan købe en, der er lidt større, og det synes jeg egentlig er et meget godt bytte.
Jeg tror i den forbindelse, at jeg kan sige, at den lidt mindre Volkswagen, nemlig en Volkswagen up!, som er noget billigere og i øvrigt ikke får nogen lettelse i den her omgang, kører 24,7 km på 1 l.
Det er så ikke diesel, men benzin.
Altså, som jeg erindrer det, gav nedsættelsen sidste år 700 fuldtidspersoner i øget arbejdsudbud, og med det her lovforslag er det 450.
Det er jo efter de beregningsmetoder, som er gængse, som man bruger, og som den tidligere regering også brugte.
Det er jo helt legitimt at problematisere dem, og jeg har noteret mig, at der er en socialdemokratisk netavis – Piopio, tror jeg den hedder – hvor analysechefen for Arbejderbevægelsens Erhvervsråd udtaler sig og fremfører argumentationen om, at det er et meget gammelt studie, der ligger til grund, og i øvrigt et studie, der ikke handler om registreringsafgiften, men om en sænkelse af marginalskatten, og det er et studie tilbage fra 2000 et eller andet.
Jeg vil meget gerne diskutere studier eller andet – altså, jeg har det ønske som skatteminister og som politiker, at vi ikke skal politisere den måde, man regner på, men have det bedst mulige beregningsgrundlag.
Og derfor er det selvfølgelig legitimt at diskutere det, men så skal man finde et eller andet rum at gøre det i, hvor man siger, at nu må man opdatere de beregningsmetoder, man bruger – og der er i øvrigt også nogle, der kritiserer den måde, man beregner reparationsgrænser og andet på, og siger, at det ikke kan passe, at det koster så meget.
Det er fair nok.
Jeg kan også godt følge det i forhold til nogle af tingene, og derfor har jeg det udgangspunkt som politiker og også som skatteminister, at jeg selvfølgelig kigger på, hvad de økonomiske beregninger er, men jeg har også andre ting, der ligger til grund for, hvor jeg holdningsmæssigt står, i forhold til om noget er en god eller dårlig idé.
Og i det her tilfælde er det ikke arbejdsudbuddet, der er det afgørende for regeringen, og jeg hører heller ikke, det er tilfældet for Liberal Alliance, men det er ønsket om at give danskerne nogle billigere biler.