René Christensen (DF), 2019-10-22:
Tak for det, formand.
Så står vi her.
Der har været folketingsvalg, vi har fået en ny socialdemokratisk regering og en masse løfter til vælgerne.
Det har været optakten til finanslov for 2020, og nu står vi med forslaget her i dag.
Det kom ikke lige efter valget, som vi alle ved var den 5. juni i år, og det var her ikke engang, da vi havde Folketingets åbning den 2. oktober.
Nej, det kom faktisk først, 119 dage efter folketingsvalget var afsluttet.
Så der har faktisk været god tid til, at Socialdemokratiet kunne komme med et bud på, hvordan budgettet for Danmark skal se ud i fremtiden.
Finansloven er jo den gode mulighed for at føre sin politik ud i den virkelige verden, og hvad er det så, vi står med her i dag?
Vi står med et finanslovsforslag, hvor Socialdemokraterne svigter de ældre.
Der er en markant nedprioritering af provinsen, et angreb på dansk erhvervsliv og danske virksomheder – også de virksomheder, som tager et socialt ansvar.
Der er flere udlændingelempelser med store udgifter til følge, og sidst, men ikke mindst, kommer det faktisk også til at handle om dyrevelfærd.
Det er jo sjovt at stå og grine, når elefanter får et godt liv i rette rammer, men når man kigger på finanslovsforslaget, skæres der faktisk 13,5 mio. kr. i 2020 på netop indsatsen omkring dyrevelfærd.
Der er 300 mio. kr. mere til ikkevestlig indvandring, men ikke én krone til de ældre eller én krone til dyrevelfærd eller landdistrikterne.
Det er en regering, som løber fra sine aftaler, og som måske også varmer lidt op til at løbe fra løftet til danskerne om at skaffe dem en tidlig tilbagetrækning.
Vi bliver flere og flere danskere i Danmark.
Det glæder vi os over i Dansk Folkeparti.
Der skal en ny milliard til.
Derfor er vi også glade for, at et af støttepartierne, Socialistisk Folkeparti med Pia Olsen Dyhr i spidsen, den 11. maj – det er faktisk kun få måneder siden – sagde til Danmarks Radio: »Det er et forhandlingskrav, som vi selvfølgelig går til Mette Frederiksen med, hvis hun vinder valget – og det håber jeg, at hun gør.«
Landdistrikterne er også under voldsomt pres i det forslag, som Socialdemokraterne har fremsat.
Her er bredbåndspuljen aflyst.
It-opkobling i landdistrikterne er åbenbart ikke noget, man ønsker skal videreføres.
Det er altså et dødsstød til provinsen.
Hvis det ikke er muligt at arbejde eller drive en virksomhed hjemmefra, er det ikke muligt at bo i provinsen.
Det er simpelt hen ikke godt nok.
Det er nærmest pinligt, at en ny regering som noget af det første kommer med sådan et angreb på netop provinsen.
Så er der uddannelsesområdet.
Regeringen ønsker, at der skæres 5 pct. af tilskuddet til privat- og friskoler, og det er på en gang.
Det er ikke noget med at indføre det langsomt over en årrække; det er på en gang.
Det betyder selvfølgelig, at der er skoler særlig i provinsen, som får det svært og måske må lukke.
I rigtig mange landdistrikter er det netop skolen – den friskole, som jo mange steder desværre er opstået, på trods af at lokalpolitikerne har lukket den lokale skole – der er med til, at man stadig væk har en brugsforening, er med til, at man stadig væk kan sælge sit hus, er med til, at der stadig væk er et sammenhold i landdistrikterne.
Det er de skoler, man nu går til angreb på.
De allersvageste medborgere, dem, der står på kanten af arbejdsmarkedet, får desværre også en tur med finanslovsforslaget.
Det bliver langt sværere i fremtiden for disse borgere at finde mulighed for beskæftigelse.
Socialdemokraterne ønsker, at arbejdsgivere, som tager et socialt ansvar, bliver straffet.
Det forstår vi ikke.
Vi synes jo, at de her arbejdsgivere, som tager et socialt medansvar, skulle have et skulderklap med på vejen og ikke straffes.
Det er sådan, hvis forslaget kommer igennem, at hvis den ansatte bliver syg – det er der jo relativt stor risiko for – vil arbejdsgiveren i fremtiden, hvis det står til regeringen, i forbindelse med sygdom have en udgift, der er op til 25 pct. større end i dag.
Det kommer selvfølgelig til at betyde, at færre virksomheder vil tage det sociale ansvar, og det er jo ikke værdigt.
Det er jo ikke værdigt over for de borgere, som ønsker at komme i beskæftigelse, selv om de har udfordringer i livet.
Det kan ikke være rigtigt, at en socialdemokratisk regering på den måde vil afskære en så stor gruppe af borgere fra at komme ind på arbejdsmarkedet, og det vel at mærke på en rigtig virksomhed.
De har fundet sammen, og nu vil man så gøre det sværere.