Rune Lund (EL), 2021-09-09:
I Enhedslisten knokler vi hver dag for at trække Danmark i en mere rød, en mere grøn og en mere humanistisk retning, og rigtig meget af det er heldigvis lykkedes.
Vi har fået sikret en enormt ambitiøs klimalov og måske danmarkshistoriens største naturaftale; vi har været med til at føre Danmark godt igennem coronakrisen; vi har sikret et massivt velfærdsløft; vi har fået indført en samtykkelov; vi har fået børnene ud af Sjælsmark; og en del af børnene kommer forhåbentlig snart hjem fra de syriske lejre – for bare at nævne en brøkdel af de aftaler, som vi har lavet de sidste 2 år, og som er god Enhedslistepolitik.
Jeg er stolt over de fremskridt, vi har lavet, det er fremskridt, som forbedrer livet for helt almindelige mennesker i Danmark, og jeg er stolt over, at vi i Enhedslisten har mere indflydelse end nogen sinde.
Men vi går et heftigt efterår i møde.
Regeringen er fodslæbende, gammeldags og langsom, når det kommer til klimaet.
FN's klimapanel udkom i starten af august med en uhyggelig rapport, som viser, at vi er direkte på vej imod klimakaos.
Tiden er simpelt hen løbet fra regeringens klimanøl.
Samtidig er det helt centralt, at der bliver leveret i forhold til den stigende ulighed.
Da beskæftigelsesministeren i foråret blæste på de fattige i landet, vil jeg sige, at vi – da det, som det hed, ikke er et prestigeprojekt for regeringen at gøre noget ved de store og reelle fattigdomsproblemer i Danmark – måtte trække en klar streg i sandet.
Regeringen skal levere resultater for de fattigste mennesker i Danmark, det var en af grundene til, at regeringen fik nøglerne til Statsministeriet: Der skal være en klar, tydelig og mærkbar forskel mellem rød og blå blok, hvad angår fattigdomspolitikken.
Det skal regeringen bevise i den kommende tid.
I forhold til det finanslovsforslag, der er fremsat, er der gode initiativer, flere gode initiativer, i det, som regeringen har fremlagt.
Og selv om ambitionsniveauet ikke er der, hvor det skal være, er det tydeligt for alle og enhver, at der er forskel på det politiske flertal, der er nu, og det, som der f.eks. var der fra 2015 til 2019.
Og når jeg står her på Folketingets talerstol i dag, kan jeg ikke lade være med at tænke tilbage på den debat, vi havde sidste år på samme tid, eller for den sags skyld på åbningsdebatten ved Folketingets åbning sidste år.
Og jeg husker også både tiden før og efter.
Vi har klaret os godt igennem krisen, men det er min klare oplevelse, at hvis ikke der var kommet et nyt flertal til magten efter valget i juni 2019, ville vi ikke have klaret pandemien lige så godt, så havde der ikke været ført den nødvendige ekspansive politik, og så havde der været ført mere laissez faire-politik på sundhedsområdet.
Vi har under corona set, hvordan borgerlige partier prøvede at få det til at se uansvarligt ud, at der bliver optaget gæld, for at vi investerer os ud af krisen, selv om det er sund økonomisk fornuft, selv om det har været en succes.
Vi har set, hvordan borgerlige partier både offentligt og i forhandlingslokalerne i stort omfang har været modstræbende, i bedste fald nølende, i forhold til de nødvendige nedlukninger, samtidig med at der har været en uansvarlighed i forhold til at presse på og ville forcere en genåbning igennem.
Det havde ikke været godt for Danmark, og jeg må sige, at det i det hele taget faktisk løber mig lidt koldt ned ad ryggen ved tanken om, hvordan det var gået, hvis ikke vi havde fået et nyt flertal i juni 2019, men havde fået en dysfunktionel VLAK-regering, som skulle have stået med ansvaret for Danmark i hænderne.
Jeg er glad for, at vi fik et nyt flertal efter valget i 2019, og det tror jeg også Danmark kan være glad for.
Men finanslovsforslaget fra regeringen er skuffende og uambitiøst.
Der mangler på den grønne omstilling.
Naturen og klimaet er i krise, så vi skal have investeringer i grøn omstilling nu og ikke først, når klimaforandringerne er væltet ind over os.
Og vores velfærd lider under mange års nedskæringer og forringelser, så der er brug for investeringer.
Og hvis man ønsker at bremse en smule op i økonomien, er der jo andre og bedre måder at gøre det på end ved at lade velfærden og den grønne omstilling holde for.
Vi kan jo f.eks. fjerne boligjobordningen og i det hele taget få de rigeste til at betale en mere fair andel til fællesskabet, efter at de i mange år har fået den ene skatterabat efter den anden og ikke mindst fik det under de blå partier fra 2015 til 2019, hvor der blev aftalt skatte- og afgiftslettelser, som hvert år vil koste vores samfund og statskassen omkring 22 mia. kr. – hvert eneste år.
Regeringen har hvert år, forud for at forhandlingerne om finansloven gik i gang, sagt, at der ikke var penge nok til en ambitiøs aftale.
Begge gange skete der det, at den endelige aftale blev mere ambitiøs end den, regeringen selv havde lagt frem, så vi har sådan set fra Enhedslistens side tænkt os, at det er det samme forløb, vi skal have igen i år, og vi forventer, at vi får en aftale, der er bedre end den, regeringen har lagt frem.
Vi skal have gjort mere for den grønne omstilling, for tandsundhed og ligeløn, rettigheder til fødende og mennesker med handicap.