runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2024-02-28:
Det er fuldstændig korrekt, at Den Internationale Domstol ikke har afsagt nogen endelig dom i sagen – det er slet ikke det, vi diskuterer her.
Det er det, at man har antaget sagen.
Sydafrika har med andre ord sandsynliggjort, at i hvert fald nogle af de handlinger, Israel begår i Gaza, kan opfylde kriterierne for folkedrab, som det er defineret i folkedrabskonventionen.
Og ifølge dommerne kan der altså være plausibel eller rimelig grund til at tro, at Israel gennem sin krigsførelse kan være skyldig i handlinger, der allerede er eller kan føre til folkedrab.
Derfor har domstolen jo så pålagt Israel en række foranstaltninger for at ophøre med de handlinger mod den palæstinensiske befolkningsgruppe i Gaza.
Med andre ord står Israel anklaget for det, som nogle kalder forbrydelsen over alle forbrydelser, i hvert fald en af de værste forbrydelser, man kan komme i tanke om.
Danmark har også underskrevet folkedrabskonventionen, og derfor er vi også som stat forpligtet til at forhindre og straffe folkedrab.
Og det centrale spørgsmål her er ikke at konkludere, hvad domstolen måtte konkludere, men hvad Danmark konkret har gjort, og hvad man har tænkt sig at man vil gøre, når vi netop som stat er forpligtet til at forhindre og straffe folkedrab.
Har man truffet nogen foranstaltninger for at leve op til den forpligtelse?
Har man haft en diplomatisk dialog med Israel – ret direkte – om, hvad det her betyder?
Er der overvejelser i regeringen om, hvordan man kan forhindre sin egen danske medindflydelse eller sit medansvar for det her i form af et stop for våbenhandel eller et stop for andre former for samkvem med Israel?
Har man presset Israel til at gennemføre de foranstaltninger, som domstolen har pålagt Israel, og som Israel skulle rapportere tilbage om i mandags?
Hvad har man foretaget sig fra dansk side for at sikre, at Danmark ikke kommer på kant med de forpligtelser, vi har i folkedrabskonventionen?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-02-28:
Tak for det.
Det kan man ikke lægge til grund.
Jeg kan sige helt overordnet, at vi har et betydeligt engagement i den her sag, som jo ikke er med afsæt i en følelse af en juridisk forpligtigelse, men som nok så meget er drevet af politik og humanitære overvejelser, som har sat sig i, at vi har stemt for resolutioner i FN, der har skullet fremme en humanitær våbenhvile, og at vi har deltaget meget aktivt i EU for at fremme en fælles EU-position, som nu også er der – næsten, altså alle EU-lande på nær ét – med et meget klart signal til Israel om ikke at indlede en landmilitær operation i Rafah.
Og så bruger vi også meget energi uden på nogen måde at overspille vores indflydelsesmuligheder på at fremme en dialog i det internationale samfund, der kan føre til, at den her ting skifter modus, så der på en og samme tid sker frigivelse af gidsler og der kommer mere humanitær adgang til Gaza, pause i kamphandlingerne og indledning af et spor frem mod en varig løsning.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-02-28:
Ministeren har jo sagt det her, hver gang vi har haft diskussionen.
Jeg vil gerne gentage, at der er ingen, der drager konklusioner om, hvilken konklusion Den Internationale Domstol vil nå frem til.
Det, der er hele pointen i folkedrabskonventionen, er jo, at man skal forhindre folkedrabet, og ikke bare om nogle år konkludere, at der måske er, måske ikke er blevet begået folkedrab.
Så er det jo ligesom for sent.
Vores forpligtelse som stat består i at forhindre folkedrab.
Det er det, det handler om.
Og jeg er rundet af en politisk ideologi, hvor det med at forhindre folkedrab er virkelig, virkelig væsentligt.
Det troede jeg også det var for udenrigsministeren.
Så spørgsmålet er igen: Hvilke foranstaltninger har den danske regering truffet for at sikre, at Danmark ikke overtræder konventionen?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-02-28:
Det har jeg jo sådan set gjort rede for.
Altså, vi arbejder internationalt for at fremme en position, som forhindrer, at en humanitær katastrofe eskalerer.
Og hvis man lægger til grund, at en del af den humanitære katastrofe – og det gør jeg så ikke, men det gør spørgeren næsten implicit – også rummer et brud på nogle konventioner, så skal man jo bare glæde sig yderligere over det.
Men det er jo ikke det, der er det drivende.
Det drivende er, at det på alle måder altså er – og så siger jeg det jo meget mildt – uhensigtsmæssigt, at vi har en situation i Gaza som den, vi har aktuelt.
Og derfor er man nødt til at prøve at fremme en løsning, der dæmmer op for det.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-02-28:
Jamen det er jeg uenig med udenrigsministeren i.
Det, der er pointen, er i virkeligheden: På hvilken side ønsker ministeren at Danmark skal stå, når historien bliver skrevet om de her måneder og det, der foregår i Gaza, og den krig, som Israel fører?
Altså, ord som stigende bekymring, mere bekymring og forventning om, at Israel overholder det, er ganske enkelt ikke nok.
Der er brug for noget regulær handling; der er brug for, at Danmark regulært handler og sætter Israel stolen for døren, ikke bare alene som stat, men også i EU-regi, som regeringen, altså udenrigsministeren, siger.
Men hvad er det konkret for handlinger, man vil foretage for at forhindre det, der foregår?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-02-28:
Jeg forstår ikke helt det der med, at man skal stå på en side.
Jeg synes, man skal stå på noget.
Og det, man skal stå på, er jo den internationale ret, herunder den internationale humanitære folkeret.
Og så skal man stå på menneskehedens side.
Hvis man står på det, når man også den konklusion, at det internationale verdenssamfund er nødt til at skabe et pres – og det er jo på Israel, men det er ikke kun på Israel – på den her situation, som gør, at der dæmmes op for den humanitære katastrofe, at gidsler frigives, og at der kommer gang i et forløb, der kan føre til en mere varig løsning af det her, som i sig selv vil dæmme op for enhver risiko for, at der begås brud på konventioner.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-02-28:
Hvad er ministerens holdning til de i medierne omtalte mulige israelske planer om at fordrive Gazas befolkning eller store dele af den over grænsen til Egypten, og hvilke overvejelser gør ministeren sig om muligheden for, at Danmark og andre EU-lande kan gøre noget for at forhindre en eventuel fordrivelse?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-02-28:
Jamen det ligger jo i god forlængelse af den ordveksling, vi lige havde, og hvor jeg sådan set også allerede tilkendegav nogle holdninger.
For der er en helt katastrofal situation i Gaza med mere end 29.000 palæstinensere dræbt siden den 7. oktober, mindst 69.000 sårede, langt størstedelen af befolkningen fordrevet fra deres hjem og en situation i Rafah, hvor man jo i øjeblikket huser eller har placeret, kan man sige, over halvdelen af Gazas befolkning.
Det er i omegnen af ti gange flere, end der normalt bor i den by, og altså på den gode side af 2 millioner.
Det fører jo sådan set til, at uagtet at Danmark støtter Israels ret til selvforsvar efter det forfærdelige terrorangreb den 7. oktober, så skal det understreges, at det skal ske inden for rammerne af folkeretten, herunder den humanitære folkeret, men det er også sådan, at der er brug for, at der politisk sendes et signal til Israel om, at det her skal håndteres anderledes end det, der i hvert fald fremgår af nogle af de planer, der har været kommunikeret offentligt.
Det betyder, at Danmark har bidraget til og søgt at fremme og skrevet sig ind i det, der også er EU's helt overordnede holdning undtagen et enkelt EU-land, og som er et klart signal om, at en tvangsfordrivelse af palæstinensere ud af Gaza, og det er jo det, der spørges til, er uacceptabelt – som i uacceptabelt – og vil bidrage til en yderligere eskalering af konflikten.
Det skriver sig også ind i historien, hvor man jo kan se, at de palæstinensere, der blev fordrevet helt tilbage i 1948 og 1967 til Jordan og Libanon, fortsat lever i flygtningelejre og dermed i virkeligheden udgør en del af det her kerneproblem, der ligger nedenunder.
Det er derfor, vi, senest sammen med 25 andre EU-lande på det udenrigsministermøde, jeg deltog i i mandags i sidste uge, må det have været, kraftigt har opfordret Israel til ikke at iværksætte en omfattende landoperation i Rafah og samtidig i øvrigt presser på for at få en humanitær våbenhvile, ikke mindst med henblik på at få mere nødhjælp ind.
Der forhandles jo intensivt, og det er ikke, fordi jeg skal være overoptimistisk, men der er trods alt signaler om – senest udtrykte den amerikanske præsident, at der måske kunne komme et gennembrud – at det så også bliver brugt til at lægge trædestenene til en mere varig løsning.
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Jeg er lidt i tvivl om, om Dansk Folkeparti ønsker sig tilbage til, hvordan tingene var engang.
Kommunalreformen er blevet evalueret flere gange, og jeg er ikke en af dem, der ønsker mig tilbage til, hvordan tingene var engang.
Jeg befandt mig selv, da kommunalreformen blev vedtaget her i Folketinget, som amtsrådsmedlem i Frederiksborg Amt.
Jeg er glad for, at vi nu har fået et langt mere bæredygtigt sundhedsvæsen, som har skabt nogle enorme fremskridt for kræftpatienter, hjertepatienter og mange andre patientgrupper, som tidligere fik en væsentlig dårligere kvalitet i deres behandling, men for så vidt også hvad angår alle de mange andre opgaver, som kommunerne i dag varetager, og som de jo ganske enkelt var for små til at varetage i sin tid.
Det var jo også den klare konklusion fra Strukturkommissionen.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Men hvis man ikke får defineret det her med det repræsentative demokrati, bliver det måske lidt svært at forholde sig til.
Vi har begge et forhold til Nordsjælland.
Er det Hillerød, ministeren er fra?
Nej, tæt på.
Jeg er i hvert fald fra Frederikssund, og det er ikke så langt derfra, så vi er i hvert fald vokset op ganske tæt på hinanden.
Det kunne også være, at man havde den samme følelse nede i Skibby, for man skal virkelig køre langt for at komme til rådhuset, for at komme til nogle rigtige menneske at tale med inden for det kommunale.
Slangerup, som også er en del af Frederikssund Kommune, har det på samme måde.
Men virkeligheden er jo så, hvis man taler om det repræsentative demokrati, at Frederikssund alligevel er så stor en by, at de formodentlig repræsenterer et flertal af borgerne i den nye kommune.
Derfor kan man jo ikke rigtig tale om, at en afstemning, hvor hovedparten af dem, der sidder i byrådet, er valgt i Frederikssund, gør, at dem uden for Frederikssund bliver hørt, og dermed har de ikke nogen ret til at blive hørt.
Det er jo ikke repræsentativt demokrati.
Det ville det derimod være, hvis man spurgte folk, der bor i Skibby, eller hvis man spurgte folk, der bor i Jægerspris eller i Slangerup, om de er tilfredse med at være i en storkommune under Frederikssund.
Så mener ministeren, når hun taler om det repræsentative demokrati, at det bare skal finde sted inden for de storkommuner, der er nu, for så er det bare snak over for dem, der bor i de tidligere kommuner, hvor man ikke føler sig repræsenteret?
Eller er hun villig til at gå ind på det forslag, vi har stillet i Dansk Folkeparti, nemlig at man spørger, næste gang vi alligevel skal til valgurnerne, for så er det billigere at gøre det, om man er tilfredse med den struktur, der er nu i Slangerup, i Skibby, men jo også i resten af landet, for det her er et fænomen, der i sagens natur er over hele landet?
Så hvad er det for et repræsentativt demokrati, ministeren egentlig vil ind på?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Skibby er i øvrigt en dejlig by.
Jeg er selv fra Birkerød, så det var tæt på Hillerød, og jeg har gået i skole i Hillerød i en årrække.
Jeg synes jo, det er vigtigt, at man som kommune og kommunalbestyrelse hele tiden interesserer sig for tilfredsheden blandt ens borgere.
Det gælder på alle velfærdsområderne.
Hvor tilfredse borgerne er med det lokale plejehjem, eller hvor tilfredse borgerne er med den lokale folkeskole, er da meget, meget vigtigt.
I øvrigt er det fuldstændig uafhængigt af, hvilke streger der så i øvrigt er slået på danmarkskortet, i forhold til hvilken kommune man tilhører.
Hvorfor?
Fordi vi jo skal have velfungerende folkeskoler, plejehjem, sundhedstilbud, og det skal vi have over hele Danmark, i øvrigt helt uafhængigt af den kommunale struktur, for så vidt angår, hvordan danmarkskortet er inddelt.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Hvorfor vil ministeren så ikke forfølge Dansk Folkepartis idé om at spørge folk?
Nu behøver det ikke at være i vores egn af landet; altså, det kan jo være over hele landet.
Jeg nævnte Ribe før.
Jeg oplever, når jeg går rundt i Ribe by, som jo har en lidt anden karakter end Esbjerg, må man sige – og kæmpe respekt for begge, men det er jo to helt forskellige kulturer – en ret stor modstand mod, at man i dag bliver styret fra Esbjerg.
Hvorfor så ikke spørge ripenserne, om de er tilfredse eller ej?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Men der er jo heller intet til hinder for, at man i Esbjerg Kommune eller for den sags skyld i Frederikssund Kommune spørger borgerne, om man er tilfredse med den nuværende inddeling af kommunen.
Og der kan man jo også sagtens interessere sig for, hvad man mener i de forskellige bysamfund, som en kommune består af.
Det tror jeg sådan set godt kommunerne kan finde ud af at navigere inden for.
Peter Kofod (DF), 2024-02-28:
Tak for det.
Jeg tror endda, jeg fik sagt i første runde, at jeg ikke troede, der var nogen herinde, der har talt om, at man skulle have over 270 kommuner igen og den slags.
Det tror jeg heller ikke der er nogen der foreslår.
Det, vi foreslår, er at spørge folk.
Og det, der er problemet, er jo, som hr. Morten Messerschmidt sagde før, at der ikke er nogen, der kan spørge i Ribe f.eks.
Det er et andet sted, den beslutning skulle ligge i givet fald, hvis man skulle træffe en beslutning om at have en folkeafstemning.
Hvad er ministeren bange for?
Hvad skulle problemet være ved at spørge?
Jeg kan virkelig ikke se det.
Jeg tror, at der nogle steder havde været nogle overraskelser.
Vi må da kunne finde ud af det her på en mindelig måde.
Jeg kan slet ikke forstå, at regeringen er så optaget af at være sur over det her.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Altså, hvorfor den her bekymring over folkeafstemninger?
Vi er et land, hvor vi spørger befolkningen, om vi kan tiltræde EU's softwarepatenter, og hvordan vi ønsker tronfølgeloven indrettet, men befolkningens egen nære hverdag, altså om man ønsker at blive styret af en storkommune fjernt fra ens egen grænse uden fornemmelse for, hvem der er borgmester, kommunaldirektør eller sidder i byrådet, vil vi ikke spørge befolkningen om, medmindre man kan overbevise de andre i kommunen om, at der skal være det.
Hvorfor ikke bare spørge lokalt i Give, i Vojens, i Jelling, i alle de kommuner, som i dag må se sig styret langt fra, hvor befolkningen bor.
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Jeg vil først og fremmest sige tak for, at spørgeren siger, at ministeren også stiller fremragende spørgsmål; så er der jo lidt vej, kan jeg høre, til, at jeg skal levere fremragende svar, men det må jeg jo så anstrenge mig for at levere.
Altså, der er jo mulighed for at spørge alle de steder, hvor der også lokalt er et ønske om at blive spurgt.
Jeg følger jo sådan løbende med i dagspressen, i forhold til hvad der foregår rundt i kommunerne.
Jeg mødes løbende med borgmestre og kommunalbestyrelsesmedlemmer og andre.
Jeg må altså sige, at den her trang efter, at der skal være statsligt bestemte folkeafstemninger om forskellige spørgsmål specifikke steder og andet, har jeg simpelt hen ikke mødt andre steder end lige præcis her i den mundtlige spørgetid fra Dansk Folkeparti af.
Men muligheden for at spørge og muligheden for at afholde folkeafstemninger er til stede.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Tak, formand.
Hvorfor mener ministeren, at der er behov for så store kommunale enheder, når udviklingen siden 2007 har vist, at der ikke er sammenhæng mellem en kommunes befolkningsmæssige størrelse og kommunens økonomiske holdbarhed?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Jeg tror, jeg vil indlede med igen at minde om, hvorfor det var, man i 2007 lavede kommunalreformen.
Det var jo for at bidrage til at fremtidssikre den decentrale del af den offentlige sektor, altså at sikre en mere sammenhængende offentlig service af høj kvalitet tæt på borgerne.
En forudsætning for at bevare en stærk forankring var også at skabe nogle større og mere bæredygtige kommuner.
Det var der, hvor Strukturkommissionen var meget klar i spyttet i sin betænkning tilbage i 2004.
Alt for mange kommuner var simpelt hen for små, og derfor kom man også med den konklusion, at det var nødvendigt med nogle større enheder for at sikre både faglig og økonomisk bæredygtighed.
Det er i øvrigt en reform, der er gennemført på Dansk Folkepartis mandater.
Med større kommuner blev det også muligt at flytte opgaver, der tidligere foregik meget mere centraliseret, bl.a. i amterne, ud tættere på borgerne og ud i kommunerne, og dermed er der også langt flere politiske beslutninger, der er flyttet ud til det lokale demokrati.
Derfor ser jeg også de større kommuner som en vigtig del af grundlaget for den decentrale offentlige sektor, som vi kender den i dag.
Peter Kofod (DF), 2024-02-28:
Så lad os da spørge om det.
Så lad os da spørge folk, om de er glade for det, de har, eller bedre kunne lide det, de havde.
Det passer jo ikke helt, når ministeren siger, at det kan man ikke rigtig blande sig i herindefra eller fra statens side.
Altså, sidste gang var det jo staten, der var hovedaktør i, at man fik en kommunalreform, og der var gode argumenter for at sige, at noget nogle steder skulle laves om.
Vi synes bare også, at der er gode argumenter for, at det måske ikke helt er perfekt derude, og at der er nogle ting, hvor vi godt kunne tage initiativet.
Så hvorfor tør vi ikke spørge?
Jeg er nødt til at spørge: Tror ministeren, at det her ville forandre noget?
Tror ministeren, at det kommunale danmarkskort var blevet med de her 270 kommuner som i gamle dage, hvis man havde spurgt?
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Hvad vil ministeren gøre for at modvirke den tendens, som kommunalreformen i 2007 har medført, nemlig at udvikling og initiativer samler sig om kommunens største by, mens de andre byer inden for en kommune bliver ladt i stikken?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
De nuværende kommunekort er jo i al respekt ikke tegnet oppefra og ned, forstået på den måde, at det jo kommer fra lokale ønsker til, hvordan kommuneinddelingen endte med at se ud, nogle steder også efter lokale folkeafstemninger.
Så er det da ikke irrelevant at stille spørgsmålet, om man ønsker sig tilbage til dengang, hvor vi havde 270 kommuner og 14 amter i Danmark.
Jeg er ikke en af dem, der ønsker mig tilbage til den tid.
Peter Kofod (DF), 2024-02-28:
Tak for det, formand.
Jeg læser spørgsmålet højt: Er ministeren enig i, at beslutninger skal træffes så tæt på borgeren som muligt, og at kommunalreformen fra 2007 i mange tilfælde har ført til, at borgerne ikke føler sig hørt?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Ja, jeg mener, at beslutninger skal træffes så tæt på borgerne, som det er hensigtsmæssigt.
Man kan jo tage spørgsmål som eksempelvis sikkerhedspolitik, motorveje og andre ting.
Det synes jeg bedst hører hjemme på nationalt, statsligt niveau, hvorimod beslutninger omkring den nære velfærd f.eks. jo helt klart mest hensigtsmæssigt træffes tæt på borgerne.
Decentraliseringens endemål har for mig aldrig nogen sinde været borgmesterens kontor på rådhuset.
Peter Kofod (DF), 2024-02-28:
Det, jeg er interesseret i at finde ud af, vedrører, at regeringen jo inden længe kommer med,
har jeg forstået, et udspil, der skal gøre det mere attraktivt at bo, arbejde og leve i landdistrikter og måske de sådan mere tyndt befolkede områder, hvor man har nogle andre udfordringer som offentlig instans og som kommune sammenlignet med storbykommuner.
Det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at vide, er, om man kunne forestille sig, at de elementer fra de spørgsmål, som vi har stillet til ministeren i dag, om at trække nogle kommunegrænser anderledes – for der kunne godt nogle steder være nogle behov – vil være noget, der bliver adresseret i sådan et udspil?
Man er åbenbart meget overrasket over, at der kunne være et behov, eller at der er partier som vores, der ønsker en diskussion af det her.
Så kunne man forestille sig, set i lyset af debatten i dag, at regeringen ville fare tilbage i studerekammeret og sige, at det kunne være, at de var nødt til at forholde sig til det her spørgsmål i sådan et udspil?
Det vil jeg gerne starte med at spørge ministeren om.
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Det er helt korrekt, at regeringen kommer med et landdistriktsudspil, fordi vi har fokus på, at det skal være godt at leve, bo og arbejde i alle dele af Danmark, og herunder jo også et stort fokus på, hvad vi kan gøre for at igangsætte en række initiativer specifikt rettet mod ikke mindst vores landdistrikter.
Det er i øvrigt også noget af det, jeg synes vi har taget flere gode initiativer til, også i fællesskab i forbindelse med dette års finanslov, hvor vi jo bl.a. har afsat penge til flere akutbiler, til at sikre et fuldt landevejsprincip, for at nævne nogle af de ting, der indgik i finanslovsforslaget, og som også er med til at styrke servicen.
Peter Kofod (DF), 2024-02-28:
Jeg hører sådan en delvis imødekommelse af, at vi har gjort nogle gode ting før, og det har vi gjort sammen, og vi kan jo gøre flere gode ting i fremtiden.
Så jeg hører sådan en delvis imødekommelse, hvis jeg skal forstå ministeren korrekt, af, at man måske godt kunne forestille sig, at regeringen kunne arbejde hen imod noget af det her, at man måske vil lytte til nogle af de idéer, som vi har haft fra Dansk Folkepartis side, bl.a. om det her, og at man måske kunne putte det ned i et udspil.
Er det sådan, jeg skal tolke ministerens svar?
Sophie Løhde (V), 2024-02-28:
Altså, spørgsmålet om, hvorvidt regeringen kan komme med flere gode ting i fremtiden, kan jeg svare bekræftende på.
Det er jeg helt overbevist om, og den betryggelse vil jeg meget gerne give også til spørgeren i Folketingssalen i dag.
Hvis det handler om at spørge, hvorvidt der kommer en helt ny kommunalreform inde i et landdistriktsudspil, så er svaret jo nej.
Til gengæld er det jo ikke nogen hemmelighed, at vi har nedsat en Sundhedsstrukturkommission, som ser på hele strukturen, finansieringen og organiseringen af det samlede sundhedsvæsen.
Det indbefatter jo både alle de opgaver, der foregår på sundhedsområdet ude i kommunerne, almen praksis, men også alt det, der i dag er organiseret i regionerne, og dermed også vores sygehuse.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-28:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi i fællesskab har lavet den kommunalreform, der ligger i dag.
Men derfor kunne det måske også være en øvelse i fællesskab at prøve at finde ud af, om den virker efter hensigten, og det er, ligesom om ministeren kun vil tale om de ting, der er gået godt.
Jeg går ikke på arbejde om morgenen for at rose mig selv og mine kollegaer for de ting, vi har løst godt.
Jeg går på arbejde for at løse de problemer, der er derude, og min klare oplevelse er, at rigtig mange, der bor i det, man kan kalde oplandskommunerne til det, der så er blevet hovedkommunen i storkommunerne, føler, at der er kommet meget lang vej ind til det kommunale, ind til sundhedsbehandling, ind til hjælp, hvis man bliver arbejdsløs, og jobcenter osv.
Og når man ovenikøbet har set en centralisering inden for mange af storkommunerne, hvor f.eks. busruter mellem de gamle oplandskommuner bliver nedlagt og den eneste offentlige transport, der efterhånden er, er fra udkanten af kommunen og ind mod centrum og hjem igen, så er det, vi gerne vil høre regeringens holdning til, hvad man i det kommende udspil agter at gøre ved den følelse af, at alting er flyttet meget langt væk.