Ellen Trane Nørby (V), 2017-05-17:
Tak for det, hr. formand.
I beslutningsforslaget lægges der op til, at regeringen skal ændre reglerne for praksis, så bloddonation også bliver muligt for mænd, der har sex med mænd.
I det følgende vil jeg for nemheds skyld kalde den gruppe msm, som jeg også ved bliver brugt som betegnelse i mange af de her sammenhænge.
Forslagsstillerne ønsker, at msm kan donere blod i de danske blodbanker på lige fod med alle andre.
Og samtidig foreslås det at lave ændringer i de spørgsmål, som donorer skal svare på inden tapning.
Spørgsmålene skal være ens for begge køn, og mænd må ikke spørges, om de har haft sex med en anden mand.
B 118 begrundes med, at den nuværende praksis bidrager til en urimelig forskelsbehandling og stigmatisering af msm.
Forslagsstillerne mener ikke, at det i praksis er fagligt velbegrundet, og at eventuel virus i blodet kan opdages med de nuværende screeningsmetoder.
Det er regeringens ansvar og vores ansvar som sundhedspolitikere at sikre, at doneret blod har høj kvalitet og mindst mulig risiko for de syge, der skal modtage blodet.
Og vi skal også hele tiden tænke på, at blod kun skal tappes for at hjælpe vores syge medborgere.
Derfor kan personer ikke være donorer, hvis de har smitte, som kan overføres med deres blod.
Det er rigtig mange mennesker, der er permanent udelukket fra at donere blod.
Det gælder f.eks. alle med kræft, smitsomme sygdomme og sygdomme i centrale organer som mave, tarme, nyrer og lunger osv.
Personer med en risikofyldt seksuel adfærd tilhører også den gruppe, fordi deres adfærd statistisk set giver en forøget risiko for, at de får sygdomme, som kan overføres med deres blod.
Der er også rigtig mange, der udelukkes fra bloddonation i kortere eller længere tid.
Det kan de f.eks. blive, hvis de har haft infektioner, bruger noget bestemt medicin, har været på rejse i et område med malaria eller har en anden høj smitterisiko.
Men der er ingen regler uden undtagelser, og mens vi i Danmark udelukker msm fra bloddonation, er der i princippet mulighed for at fravige det efter en konkret vurdering i blodbanken.
Udvælgelsen af donorer har den største betydning for blodets kvalitet og dermed også for patientsikkerheden i Danmark.
Regeringen er enig med forslagsstillerne i, at der kan være behov for at gennemføre donorudvælgelsen bedst muligt.
Det tror jeg vi alle sammen har et ønske om, og derfor er regeringen sådan set også indstillet på at iværksætte en gennemgang af blodbankernes proces for vurdering af donors egnethed.
Vi ønsker ligesom forslagsstillerne, at donorer så hensynsfuldt som muligt stilles spørgsmål om deres helbred og andre forhold af betydning for blodets kvalitet.
Men spørgsmålene skal også samtidig være så fyldestgørende, at alle relevante oplysninger sikres for blodbankernes vurdering.
Msm er i dag generelt udelukket fra bloddonation på grundlag af Styrelsen for Patientsikkerheds faglige risikovurdering, og ligesom tidligere regeringer fra både blå og rød side finder den nuværende regering det rigtigst at følge styrelsens faglige vurdering.
Det vil sige, at vi ønsker at opretholde gældende praksis, og dermed afviser vi B 118.
Jeg vil gerne fremhæve, at den holdning på ingen måde handler om diskrimination af homoseksualitet, hvad jeg kan høre nogle gerne vil gøre det til.
De vurderes som andre donorer.
Regeringen og tidligere regeringers holdning bygger på, at det i forhold til msm og behandling med blod alene handler om faglige sikkerhedshensyn, altså at der i patientbehandlingen er et hensyn til de alvorligt syge, som har behov og brug for undersøgelse og behandling med blod.
Jeg tror, vi alle sammen ved, at der i 1980'erne var en ulykkelig blødersag herhjemme, hvor omkring 90 bløderpatienter fik hiv fra inficerede blodprodukter.
Siden da har kvalitet og sikkerhed ved blodtransfusioner og behandling med blodprodukter haft allerhøjeste prioritet i Danmark.
En generel udelukkelse af msm bygger på tre faktuelle forhold, oplyst af Styrelsen for Patientsikkerhed.
For det første er der en øget smitterisiko.
Msm anslås at have halvtreds gange større forekomst af hiv og en øget forekomst af hepatitis B sammenlignet med heteroseksuelle.
Og i de senere år er antallet nye hiv-tilfælde hos msm steget med 33 pct. i EU og i EØS-landene.
Her er der i aldersgruppen 15-19 år sket en stigning på 83 pct., og der er sket en stigning på 50 pct. hos msm mellem 20 og 24 år.
For det andet har nogle msm hiv, som endnu ikke er diagnosticeret.
De er derfor heller ikke i en behandling, der forebygger overførsel af hiv via blod, og de kan derfor smitte andre.
For det tredje kan smitte med bl.a. hiv ikke registreres i screening af tappet blod, hvis smitten er opstået kort forinden.
Og det er uanset, at forslagsstillerne påstår, at smitte også kan påvises i den såkaldte vinduesfase.
Derfor kan overførsel af smitte ikke helt udelukkes, selv med de nuværende effektive testmetoder.
Jeg vil gerne understrege, at regeringens holdning er i overensstemmelse med den gældende EU-regulering på området.
Siden 2002 er der indført ensartede og høje krav til kvalitet og sikkerhed for blod i hele unionen.
Kvalitetsniveauet er hævet i alle led.
Det er ikke kun i forhold til krav til tapning og test af blodet, men også i forhold til kvalitetsstyring og kontrol med blodbankerne.
Det vigtigste led i brugen af donorblod er naturligvis selve udvælgelsen af donorer.
Donors egnethed skal derfor undersøges grundigt inden hver eneste tapning, så det kan afklares, om en person må udelukkes permanent, skal være i midlertidig karantæne, eller om der kan være andre problemer.
Et af de faste kriterier i den vurdering er mulige donorers seksuelle adfærd.
I Danmark har det kriterium som sagt ført til en generel udelukkelse af mænd, som har sex med mænd.
Det kriterium kan i princippet fraviges efter en konkret vurdering i blodbanken.
Det var også det, jeg sagde tidligere, og det synes jeg sådan set er væsentligt for nogle af de ting, som forslagsstillerne fremhæver i deres forslag.
Regeringen er opmærksom på, at nogle EU-lande har lempet kravene, så bloddonationen tillades fra mænd, der ikke har haft sex med en anden mand inden for de seneste 12 måneder.
Det svenske myndigheder forventer at revidere deres regler på blodområdet, og i den forbindelse vil de vurdere og tage stilling til deres praksis for msm.
Sveriges revision på området forventes afsluttet inden udgangen af 2018, og den vil jo selvfølgelig være interessant at kigge på også i en dansk sammenhæng.
Som sundhedsminister anerkender jeg til fulde, at der er mænd, der har sex med mænd og rigtig gerne vil give blod til gavn for deres medmennesker.
Jeg har stor respekt for og er taknemlig over de omkring 230.000 danskere, der frivilligt og uden betaling bidrager aktivt med at donere blod og blodplasma.
De yder en stor samfundsmæssig indsats, der sikrer det danske sundhedsvæsen en tilstrækkelig og stabil selvforsyning med blod.
Men desværre er det som sagt ikke sådan, at det er alle, der kan være donorer.
Der er en lang række grupper, der er udelukket fra at være bloddonorer i Danmark, og så længe den sundhedsfaglige vurdering taler for udelukkelse af msm, vil regeringen hellere gå med livrem og seler.
Og i reglerne er der i dag de her muligheder for, at man ud fra en konkret vurdering godt kan blive optaget som donor.
For vi vil ikke gå på kompromis med sikkerheden.
Det er i sidste ende patienternes sikkerhed, vi skal sætte øverst, når det handler om bloddonation i Danmark.