Henrik Frandsen (M), 2023-05-15:
Tak for ordet, hr. formand.
Der er efterhånden gået godt og vel halvanden måned, siden vi stod her i salen og førstebehandlede regeringens forslag til finanslov for 2023.
Vi gjorde det på et bagtæppe af bekymringer, og der er ingen tvivl om, at det var en stram finanslov, der blev præsenteret, med hovedfokus på at holde inflationen i ro og på at vise en ansvarlig vej frem for Danmark.
Vi lever i en tid med krig i Europa og et velfærds- og sundhedssystem under pres.
Derfor er jeg også stolt af, hvor vi er endt i dag.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at regeringen gik ind til forhandlingerne om finansloven med en forhåbning om, at vi kunne lande den bredest mulige aftale.
I Moderaterne såvel som i den samlede regering tror vi på, at dialog, samarbejde og åbenhed for kompromiser er vejen frem for at løse de udfordringer, som vores samfund står over for.
Vi er jo en regering, som har et flertal i sig selv, men vi er også en regering, der prioriterer det brede samarbejde.
Jeg er derfor også utrolig glad for som finansordfører for Moderaterne og som medlem af et regeringsparti at være med til at tredjebehandle finansloven for 2023 – vel at mærke en finanslov med partier fra begge sider af den politiske midte.
Det er sød moderat politik-musik i mine ører.
Jeg vil gerne bruge lejligheden til at rose de aftalepartier, som sammen med regeringen har indgået aftale om finansloven.
I har udvist ansvar, og I har udvist mod ved at gå ind i forhandlingerne og være med til at sætte jeres præg på resultatet.
Og I har vist, at I er bevidste om netop det ansvar, ved at være med til at sikre en stabil og bred aftale om den – og nu kommer det, for det er den jo – stramme finanslov.
Derfor skal der lyde en stor tak til Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
Særlig vil jeg rose jer for jeres konstruktive tilgang til forhandlingerne.
Vi i regeringen præsenterede jo en stram finanslov, men det var også et finanslovsforslag med en relativt lille forhandlingsreserve.
Det gav i udgangspunktet ikke ret meget at forhandle om, men konstruktivitet, vedholdenhed og ansvar betaler sig.
Det udviste I alle sammen i aftalepartierne, og derfor var det også meget glædeligt, at vi i løbet af forhandlingerne kunne udvide forhandlingsreserven, som vi også fra start af havde meddelt at vi håbede på at vi kunne.
Det gav langt mere spillerum, og det gav også langt flere muligheder for at sætte præg på det hele med diverse forslag og indspil til finansloven.
Det var netop ikke intentionen fra starten, at vi absolut ville give Folketingets partier så lidt som muligt at forhandle om.
Tværtimod var det vores intention, at vi efter at have prioriteret de helt centrale sager på finansloven såsom en akutplan for sundhedsvæsenet, Ukrainefonden og inflationshjælpen til udsatte danskere m.m. skulle have så meget som muligt at forhandle om.
Derfor gjorde vi, hvad vi kunne, for at finde flere penge, og det lykkedes heldigvis i fællesskab.
Derfor vil jeg endnu en gang give en kæmpe ros til de partier, der valgte at gå med i aftalen – Socialistisk Folkeparti, Radikale, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
I kunne have valgt at lukke døren bag jer fra starten, ligesom andre gjorde – fred være med det – men det gjorde I heldigvis ikke, og det gav pote.
Derfor skal der bare lige herfra komme en lille, stille, forsigtig opfordring til alle partier i Folketinget om at følge netop dette eksempel.
Regeringen er absolut til at forhandle med.
Her mod slutningen af min tale vil jeg så lige komme lidt ind på indholdet – men bare rolig, jeg skal nok lade være med at tage det fra ende til anden og i alle detaljer; vi har jo ligesom ad flere omgange været inde omkring de store linjer.
Jeg vil i stedet dvæle kort ved nogle af de initiativer, som de store landsdækkende medier og aviser måske ikke har skrevet så meget om.
Ud over en ansvarlig stram finanslov med en række store prioriteringer har vi nemlig afsat 75 mio. kr. til 36 små lokale initiativer.
Det er små initiativer i finanspolitisk sammenhæng, men store initiativer i lokal betydning.
Jamen jeg vil bare gentage, hvad jeg sagde i mit første svar, nemlig at vi selvfølgelig er åbne for at se på, hvor der er muligheder, og hvor det giver mening at lægge statslige arbejdspladser, også uden for hovedstadsområdet, også ude i provinsen.
Men det skal, som jeg ser det, være noget, der giver mening, og det gjorde det, da man gjorde det tilbage i, det er nok den forrigeforrige regerings tid.
Det har været en stor succes rigtig mange steder, og den succes tænker jeg man kan gentage, også for at kunne bemande de statslige arbejdspladser, for det er også et spørgsmål om, om man kan finde den nødvendige arbejdskraft her, og den findes også ude i landdistrikterne.