runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Preben Bang Henriksen (V), 2024-04-26:
Tak for det.
Jeg er ordfører i dag på vegne af fru Anni Matthiesen, som ellers skulle have stået her.
Jeg siger tak for ordet, og tak for at rejse denne forespørgsel for Folketinget i dag.
Forslagsstillerne interesserer sig hovedsagelig for to temaer, nemlig hvordan vi kommer silotænkningen til livs i specialeplanlægningen, og hvordan vi kan undgå økonomiske prioriteringer og afgøre, om en borger med handicap får en god eller en dårlig behandling.
Det er jo emner, som vi har diskuteret længe, og det vidner om, at problemet ikke er løst, og at problemet ikke bare løses med et fingerknips.
Der er stadig alt for mange danskere med handicap, der oplever usammenhængende forløb i vores sundhedssystem og i sociale indsatser, fordi der stadig er en udpræget kassetænkning, og fordi fagområderne ikke taler godt nok sammen.
Det kan vi ikke være bekendt, og jeg forstår godt, hvorfor mange af os hyppigt modtager henvendelser fra frustrerede borgere, der oplever at blive kastet rundt i systemet.
Et led i den specialeplanlægning på socialområdet indebærer naturligvis også, at der skal være en bredere sammenhæng på tværs af sundheds- og socialområdet.
Sundhedsstrukturkommissionen er i gang med at se på, hvordan nærliggende områder kan tale bedre sammen, og den kommer i juni med sine anbefalinger til en fremtidig organisering af sundhedsvæsenet.
Jeg håber, vi kan lykkes med at komme silotænkningen til livs, for det vil gavne borgerne, der alt for tit kastes rundt i systemet.
Den anden bekymring, forslagsstillerne adresserer, er bekymringen om, hvorvidt en borgers behandling og visitering vurderes ud fra et økonomisk hensyn.
Det har gjort, at mange har sat spørgsmålstegn ved områdets faglige og økonomiske bæredygtighed.
Kommunernes stigende udgiftspres er en af grundene til, at der blev nedsat et Tranæsudvalg, der netop er kommet med deres 19 anbefalinger til at sikre faglig og økonomisk bæredygtighed.
Udvalget peger i sin rapport på, at vi faktisk kan sikre mere omsorg og et mere redeligt liv for borgere med handicap for næsten de samme penge, hvis vi får justeret på rammerne.
For det duer ikke, at vi har strukturer, der betyder, at pengene bruges på administration i stedet for på kerneopgaven i de sociale indsatser, så de mennesker, der har brug for hjælp, ikke får den nødvendige hjælp.
Vi ser frem til at dykke ned i udvalgets anbefalinger og drøfte dem i Sammen om handicap.
I det hele taget ønsker vi et socialområde, der tager mere udgangspunkt i den enkeltes udfordringer og forudsætninger og giver mere frihed til både kommunen og borgeren.
Jeg glæder mig til de videre drøftelser og forhandlinger, for der er ingen tvivl om, at det er nødvendigt at gentænke det specialiserede socialområde.
Vi skal sikre, at de forskellige fagområder taler bedre sammen, og vi skal sikre en værdig behandling for borgere med handicap.
Tak for ordet.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-26:
Der er jo en meget, meget stor frygt i øjeblikket blandt handicaporganisationerne og bevægelsen #enmillionstemmer for, at den her rammeaftale, der er under forhandling, skal trække penge ud af handicapområdet eller i hvert fald skabe dårligere økonomiske vilkår – en udtalt frygt.
Jeg synes hele tiden, at vi hører, at der kan hentes nogle penge på handicapområdet, som måske kan dække nogle af de udfordringer, der er.
Der bliver talt meget om afbureaukratisering og reduktion af administration.
Det bliver sagt rigtig, rigtig meget.
Men der er også et væsentligt stigende behov.
Hvor store er de besparelser, der kan skabes?
Nu bliver der talt så meget om dem, og nu vil jeg godt høre det: Kan man sætte et cirkatal på dem, også sådan at vi kan se dem præcist og forstå, om der er nok til at finansiere det utrolig store og stigende behov, der er for hjælp til mange?
Eller er handicapbevægelsens frygt i virkeligheden berettiget?
Rosa Eriksen (M), 2024-04-26:
Jeg er helt enig.
Og i forhold til det her med, at vi kan stå herinde og sige evidensbaseret viden nu, hvor jeg er sygeplejerske, så skal vi bare huske, at hvis du som sygeplejerske har nogle med somatiske sygdomme, så er det nemmere at bruge evidens, end det er på socialområdet, fordi mennesker er forskellige.
Så jeg tror, at vi både skal have evidens, men at vi også skal have et område, hvor der er plads til forskellighed, og hvor vi giver noget mere albuerum til, at socialrådgivere og socialpædagoger kan bruge deres faglighed og ikke skal sidde begravet i stakke af papir med bureaukrati, der ikke hjælper borgerne.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-26:
Tak for det svar, tak for det passionerede svar.
Man kan godt mærke, at der står en sygeplejerske på talerstolen i dag – endnu en – og det er rigtig positivt.
For jeg havde det lidt ligesom taleren i dag, at man får et chok, når man kommer som sygeplejerske og ser, hvordan det fungerer på socialområdet.
Og der er i hvert fald en klar opfordring til, at vi går hånd i hånd, i fællesskab, i forhold til at sikre, at der rent faktisk en gang for alle bliver lavet om på det her område – så man sætter mennesker i centrum på baggrund af en evidensbaseret viden.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-04-26:
Tak for det.
Tak for talen, og også tak for at sætte fokus på det her med at nedbryde siloer.
Jeg er selv af den klare overbevisning, at hvis der er noget, der genererer bureaukrati i den offentlige sektor, så er det netop silotænkningen.
Derfor vil jeg også bare gerne spørge ordføreren, om det er ordførerens opfattelse, at de forhandlinger, der pågår lige i øjeblikket, i forhold til borgere med særlige, specialiserede behov, faktisk er tværfaglige, altså at man dér også har sundhedstænkningen med ind over det, og at man dér også tænker i boligsituationer og andet.
Vi har lige forhandlet sammen på ældreområdet og konstateret, at dér måtte vi nøjes med at beskæftige os med serviceloven og dér kunne vi ikke komme til at tale om sundhed.
Det synes jeg stadig væk er en kæmpestor svaghed ved den aftale.
Så løser vi jo ikke problemerne, hvis vi tænker det.
Så er man i gang med at tænke tværfagligt i regeringen?
Rosa Eriksen (M), 2024-04-26:
Som ministeren også har været inde på, skal vi jo have gennemsigtighed i økonomien.
Vi skal have styr på udbud og efterspørgsel.
Vi skal være sikre på, at de penge, der bliver brugt på det her område, faktisk bliver brugt på mennesker, borgere, med handicap.
Så synes jeg også, det er vigtigt at sige i forhold til de mennesker, de socialrådgivere og socialpædagoger, der arbejder på det her område: Gud, hvor må det være opslidende at skulle sidde og beregne nogle helt ligegyldige ting, som ikke kommer borgerne til gavn.
De har jo taget en uddannelse for at være der for mennesker med handicap eller andre udfordringer.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-26:
Først tak for en rigtig fin tale.
Formanden for Sundhedsstrukturkommissionen, Jesper Fisker, har jo udtalt i Altinget, at økonomiske incitamenter, der vender skævt, kan bidrage til at bremse fagligt kloge forandringer.
Og nu vi taler om det her, har Dansk Socialrådgiverforening lavet en undersøgelse, hvor syv ud af ti sagsbehandlere i en rundspørge har svaret, at økonomiske hensyn altid, ofte eller indimellem står i vejen for at iværksætte den fagligt korrekte foranstaltning.
Så kan fru Rosa Eriksen uddybe, hvad der præcis gør sig gældende i specialeplanlægningen, der vender om på det her?
Rosa Eriksen (M), 2024-04-26:
Jeg er jo helt enig i problemstillingen, og jeg ser problemstillingen, men jeg tror bare ikke, vi er enige om, hvordan vi kommer derhen.
Men jeg tror, at ordføreren og jeg vil samme sted hen.
Jeg tror på, at hvis ikke vi tager nogle babyskridt i forhold til socialområdet, kan vi slet ikke være med, når Sundhedsstrukturkommissionen kommer.
Så jeg tænker, at det, der er vigtigt, er, at vi kommer i gang med socialområdet og kommer i gang med den her specialisering og bruger den tid på det, som det fortjener, så vi netop kan komme af med alle de her siloer og arbejde tværfagligt til gavn for borgerne.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-04-26:
Den kan vi tage en anden gang.
Ordføreren nævner også den der tværfaglighed.
Hvis urtiden var i 2007, er det jo ikke så længe siden.
Så kan vi næsten alle sammen huske det, altså der, hvor kommunerne jo netop tog rigtig mange opgaver hjem på lige præcis det her område, og vi har også oplevet en afspecialisering.
Men noget af det, som kendetegner silotænkningen, er jo også, at det smitter af på faggrupperne, og det betyder, at det er bestemte faggrupper, der ligesom tager sig af opgaverne på de konkrete institutioner, hvor man ikke i højere grad får integreret f.eks. sundhed.
Rosa Eriksen (M), 2024-04-26:
Tak for spørgsmålet.
Jeg mener, at socialområdet simpelt hen er tilbage fra oldtiden.
Som sygeplejerske fik jeg et chok, da jeg kom ind på socialområdet, og jeg tænkte: Kan det her overhovedet passe?
Det, der er vigtigt, er, at vi får socialområdet op i gear ved netop specialeplanlægning, sådan at vi, når Sundhedsstrukturkommissionen kommer, er klar til at se det store billede, i forhold til hvordan vi skaber værdighed og nedbryder det her bureaukrati.
Og så vil jeg altså lige sige med hensyn til ældreloven, at der jo er sundhed med.
Der er § 83 a, som jo er en uddelegering fra sygeplejerskerne.
Så det der med, at der slet ikke er sundhed med, er jo faktisk ikke rigtigt.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-26:
Tak for svaret på det.
Nu er der jo rigtig mange borgere derude, som har desperat brug for hjælp, og som oplever, at systemet svigter dem igen og igen, og derfor synes jeg også, det er vanskeligt at skulle diskutere det herinde igen.
Det føles lidt, som om nu står vi her igen, og hvad med borgeren derude, som står og har brug for hjælp?
Jeg vil bare høre, om den socialdemokratiske ordfører vil være med til at skubbe på, for at vi nu en gang for alle laver noget godt, og lad os få det i gang hurtigst muligt.
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Jeg tror, der er nogle helt grundlæggende strukturelle problemstillinger, som vi bliver nødt til at løse, for at borgerne netop ikke ender i den her flippermaskine.
Et eksempel er merudgiftsydelser.
Kan vi gå ind og kigge på at få lettet bureaukratiet inden for det?
Hvis man f.eks. har et barn, der har brug for noget særligt tøj, skal du ind at søge for hver eneste beklædningsgenstand i stedet for en samlet tøjpakke.
Det er jo fuldstændig galimatias.
Sådan nogle ting tænker jeg er virkelig vigtige at vi får kigget på, så borgerne ikke bliver sendt rundt i systemet hele tiden.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-26:
En kommunal flippermaskine – det synes jeg var et rigtigt ord for det, som borgerne oplever lige nu og her, for borgerne oplever netop, at man bliver sendt fra det ene tilbud til det andet, og det gør man jo, fordi kommunerne sådan set heller ikke har den nødvendige viden om, hvad det er, der virker for de enkelte borgere i forhold til de udfordringer, som de har.
Så en kommunal flippermaskine er det, vi netop skal gøre op med, men samtidig sidder vi jo i en situation, hvor man rundtomkring i landets kommuner er gået i gang med en kæmpe besparelse på det her område.
Hvordan har ordføreren det med det, og hvad tænker ordføreren vi kan gøre herindefra?
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Som ordføreren også er bekendt med, sidder vi i et forhandlingsforløb lige nu.
Der er sat penge af til en specialeplanlægning, som skal afdække noget af det, og det var jeg inde på i mit tidligere svar.
Og så tror jeg oprigtigt på, at vi ved at mindske, at borgerne ender i sådan en kommunal flippermaskine og bliver sendt rundt for at få den rette hjælp, og at vi ved ligesom at sikre, at man får den rette hjælp fra start, kan spare nogle penge; og vi kan spare tid og få kvalitet i borgerens liv ved at ramme rigtigt.
Nu kommer jeg jo selv med en baggrund på 13 år i byrådspolitik, og jeg tror, at meget af det handler om viden og ekspertise, som vi kan se desværre er gået tabt.
Så jeg tror, at det er vigtigt, at vi får opbygget den faglige kapacitet igen.
Det kan vi jo bl.a. gøre via en specialeplanlægning, så vi får givet borgerne de rette tilbud fra starten, så borgerne, som jeg sagde i min tale, ikke bliver gjort dårligere ved f.eks. en forkert indsats.
Jeg tror virkelig, at det sker, ved at vi får opbygget viden, uddannelse og kapacitet igen, så vi kan hjælpe borgerne bedst muligt.
Rosa Lund (EL), 2024-04-26:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad man i Socialdemokratiet tror er årsagen til de stigende udgifter på handicapområdet.
For udefra set virker det jo lidt, som om man i Socialdemokratiet er i tvivl, ikke så meget herinde på Christiansborg, for finansministeren har sagt undskyld, og alt er fint.
Alligevel står man jo ude i kommunerne med borgere, der ikke får den rette hjælp, hvad ordføreren også selv er inde på.
Så hvad tror ordføreren er årsagen til de stigende udgifter?
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Tak for det.
Tusind tak til de partier, der har taget initiativ til den her forespørgselsdebat.
I Socialdemokratiet har vi med stor glæde set frem til denne grundlæggende debat om, hvordan vi kan fremme en bedre sammenhæng på social- og sundhedsområdet.
Forestil jer et velfærdssamfund, hvor hver enkelt borger, uanset om vi kæmper med fysiske eller psykiske udfordringer, er sikret en behandling – en behandling, der ikke alene er baseret på faglig viden, men også udøves med omsorg.
Det er ikke blot et ønske om en grundlæggende rettighed, som vi i Socialdemokratiet brænder for at udbygge; vi har en vision om, at mennesker med handicap mødes af præcis den faglige ekspertise, de behøver, og det fra første færd.
Det gælder ikke kun de almindelige behov, men også når vi står over for de mere specialiserede og komplekse behov.
Lad os tage et eksempel: Hvis du har smerter i knæet, vil du så opsøge en øre-næse-hals-læge?
Selvfølgelig ikke.
Det er her, vi ser behovet for en målrettet ekspertise.
Det er ren logik, at når man samler viden og indsigt, skabes der en dybere forståelse og en styrket fagekspertise.
Forestil jer en borger, der får den rette hjælp med det samme – en hjælp baseret på en solid fagekspertise.
Det vil ikke alene forbedre borgerens livskvalitet, men også være en mere omkostningseffektiv løsning.
Vi står over for en stigende gruppe af borgere med komplekse udfordringer, der krydser sektorgrænserne.
I Socialdemokratiet vil vi sikre, at den støtte og assistance, der tilbydes, kan navigere mellem disse områder.
Det er simpelt.
En indsats eller et tilbud, der er veltilrettelagt, er ikke bare mere effektivt, det er også billigere i længden.
Lad os vende tilbage til eksemplet med det ømme knæ.
Vi anerkender udfordringerne inden for handicapområdet, og det er her, vores ambitioner om specialeplanlægning for højt specialiserede handicaptilbud kommer ind i billedet.
Denne specialeplan vil blive vores faglige fundament.
Med forårets ankomst uden for vinduerne føler jeg en spirende optimisme og glæde, og jeg tror oprigtigt, at vi er på rette vej – en vej, som regeringen har banet ved at bygge videre på det grundlæggende arbejde med specialeplanlægningen, som den tidligere regering påbegyndte, og som er et arbejde, vi i Socialdemokratiet er klar til at tage arbejdshandskerne på for at udføre.
Jeg tror, at vi dermed kan tackle en af de største barrierer for mennesker med handicap og sikre den rette hjælp fra starten.
Rosa Eriksen (M), 2024-04-26:
Jeg vil til det her med, hvad det her kommer til at koste, og hvor meget vi sparer på det, sige, at jeg da ville ønske, at jeg havde indsigt i alle 98 kommuners økonomi, så jeg kunne se, om jeg kunne hjælpe med noget, men det har jeg desværre ikke.
Men jeg tror på, at når vi får gjort op med noget bureaukrati, får sat socialrådgiverne lidt mere fri – det kan vi jo godt lide i Moderaterne – sætter pædagogerne mere fri, bliver der også mere kvalitet i den hjælp, mennesker med handicap eller med psykiatriske udfordringer får.
For den hjælp, der er der nu, gør jo nogle gange, at de næsten bliver mere syge eller misser et forløb, fordi de ikke får den rigtige hjælp første gang.
Så jeg synes, at det er et godt spørgsmål, men jeg kan ikke svare så konkret på det, det kan jeg ikke.
Sådan er det jo i et dynamisk samfund.
Rosa Lund (EL), 2024-04-26:
Så er vi tilbage ved, at regeringen er nødt til at sætte nogle flere penge af til det her område.
Lige nu står vi jo i en situation, hvor man ikke engang overholder den lovgivning, der er i det her land på det her område.
Så bliver man som borger med handicap henvist til, at det er økonomien, der er problemet.
Nu har regeringen endda også det her Tranæsudvalg, som siger, at man godt må skele til økonomien.
Så hvad mener Socialdemokratiet vi skal gøre for at undgå den situation?
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Det er fuldstændig korrekt.
Altså, gennemsigtighed havde vi jo om i debatten i går, og der tror jeg også, at ordføreren hørte fra mange partier, at det er noget af det, som vi også er optagede af.
For selvfølgelig skal vi være obs på, om vi, når vi har den stigning i udgifter på eksempelvis botilbud, så får den bedre kvalitet ud af det.
Og der skal vi være enormt sikre på, at vi også får investeret pengene korrekt.
Jeg synes faktisk, at man allerede i regeringsgrundlaget kunne se, at vi er klar, og vi er også i gang.
Og som jeg sagde i min tale, føler jeg en spirende optimisme, fordi vi er midt i et forløb, som jeg tror på kan være første skridt på vejen.
Selvfølgelig kan vi ikke vende hele det her område, som er så komplekst, på hovedet og ramme rigtigt første gang, men det vil være et stort og markant og vigtigt skridt, som vi kommer til at tage, forhåbentlig i fællesskab.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-04-26:
Tak for det, og også tak fra mig for en fin tale.
Jeg tror jo ikke, der overhovedet er et parti på Christiansborg, som ikke er enig i, at vi skal fjerne overflødigt bureaukrati, og at enkeltydelser er virkelig bureaukratiske og måske i virkeligheden i stedet for bare burde erstattes af noget mere tillid.
Altså, rigtig mange medarbejdere kunne jo frigøres på den konto til måske at være med til at hjælpe mennesker, der har brug for hjælp.
Jeg er også enig i, at det godt kan betale sig at kigge på overnaturligt dyre priser på eksempelvis bosteder, men er det ikke alligevel et spørgsmål om hønen eller ægget?
Altså, kan vi spare først og så håbe, at vi lykkes med de indsatser, som vi ikke er lykkedes med i årevis, bagefter, eller burde vi få løst de konkrete problemer, der er med økonomien i forhold til bureaukrati, dyre priser og andet, før vi sparer pengene?
Katrine Daugaard (LA), 2024-04-26:
Men her er gennemsigtighed i økonomi jo fuldstændig afgørende, for det er jo også igennem den, at vi kan se, hvor det er, at vi bedst bruger pengene; hvordan det er, at vi kvalitetssikrer og bruger pengene rigtigt.
Og der er det jo rigtigt, hvad finansministeren siger, nemlig at vi ikke får særlig meget for pengene, i hvert fald ikke for de øgede udgifter, som det ser ud nu.
Men vi er vel nødt til at sikre den data, for at vi fremover kan ramme rigtigt og bruge pengene rigtigt.
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Jeg er ikke enig i, at grundlaget ikke er der.
Vi ved, at udgifterne til botilbud er steget, og det går vi ind og gør noget ved.
Vi ved, at der er en problematik omkring merudgiftsydelser, og det går vi ind og ser på.
Så er der noget omkring den tid, vores personale bruger på registreringer osv., og det går vi ind og kigger på.
Jeg synes faktisk, at der er mange fornuftige tiltag og ting, som vi går ind og kigger på, og det er korrekt, at data har vi jo brug for at få noget bedre til at kunne lave de rette indsatser.
Men det er jo os noget af det, som jeg synes at specialeplanen faktisk skal give os noget mere data om, altså hvad det lige præcis er, der kan virke for den enkelte målgruppe.
Katrine Daugaard (LA), 2024-04-26:
Vi hørte finansministeren før bekræfte, at regeringspartierne og dermed jo også Socialdemokratiet havde tænkt sig at indføre flere af Tranæsudvalgets anbefalinger.
Hvad tænker ordføreren om, at selv om Tranæsudvalget jo netop konkluderer, at der mangler data, og at det ikke kan konkluderes, hvad det er, der driver de øgede udgifter, så ønsker man alligevel, altså på baggrund af meget manglende vigtig viden, at implementere deres anbefalinger?
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Jeg tænker, at hr. Torsten Gejl fik et udmærket svar af finansministeren lige for 5 minutter siden, så det tænker jeg at jeg vil læne mig rigtig godt op ad.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Nu er jeg er handicapordfører og ikke ældreordfører, men vi har jo netop ved sidste finanslovsaftale vedtaget en pulje på 1,5 mia. kr., som kommunerne kan søge, netop for at få udbygget nettet af botilbud, sådan at vi kan få et bredere tilbudsnet, så borgerne kan få et tilbud, der passer bedre til dem.
Den pulje er jeg meget fortrøstningsfuld ved.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-04-26:
Nu har vi lige forhandlet ældrepleje, og noget af det, der også fyldte meget dér, var jo boliger, altså steder, som mennesker, som har brug for hjælp, kan bo.
Nu er boligministeren her tilfældigvis også og kunne jo faktisk gøre rigtig stor gavn i den her debat, også fordi: Har vi løst de opgaver, der skal løses for at sikre, at der er boliger nok til mennesker, der har brug for hjælp, støtte eller andet i hverdagen?
Sara Emil Baaring (S), 2024-04-26:
Jeg er sådan set grundlæggende enig i den tekst, som vi jo i fællesskab er blevet enige om.
Jeg tror, botilbud er nøglen.
Det er her, hvor vi virkelig skal have vores obspunkt, for det er det, der kan frigøre noget, sådan at vi får kigget på strukturerne, der skal til, på alle de andre områder, og så der netop bliver frigjort tid ude hos den enkelte medarbejder, så man kan kere sig mere om borgerne.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-26:
Imens forhandlingerne om rammeaftalen pågår, sparer regeringen penge på BPA og merudgiftsydelser for at finansiere det offentlige lønløft, altså et lønløft til de offentlige ansatte.
Så det vil sige, at man sådan set trækker penge ud af området.
Nu trækker man så penge ud af området og bruger dem bl.a. på et trecifret millionbeløb, der blandt andre finansieringsposter skal finansiere det offentlige lønløft.
Hvad tænker ordføreren om, at mens man forhandler om rammeaftalen, suger man penge ud af handicapområdet til det offentlige lønløft?
Lotte Rod (RV), 2024-04-26:
Da jeg sad og drak morgenkaffe i morges, dukkede der et citat op fra Caspar Eric på Bremen Teater, hvor han udfordrer os på det her med, at vi lever i sådan et produktivitetsparadigme, hvor handicappede på en måde er noget af det farligste og mest samfundsundergravende, men måske er de i virkeligheden vores alle sammens redning – en redning fra det effektive, det nyttige, fra hamsterhjulet, fra dårlig samvittighed klokken alt for sent eller alt for tidligt ved lågen til børnehaven og fra angsten for ikke at slå til.
Måske findes skønheden i det besværlige og det langsomme, og måske er det os, der er de handicappede.
Hvad tænker ministeren om det?
Marlene Harpsøe (DD), 2024-04-26:
Tak for svaret.
Og hvordan vil ministeren så sikre det?