Inger Støjberg (V), 2018-11-15:
Det Radikale Venstre foreslår med dette beslutningsforslag, at det i indeværende folketingssamling pålægges regeringen at fremsætte et lovforslag om at afskaffe kravet om, at børn over 8 år skal gennemgå en vurdering af, om der er grundlag for en vellykket integration i Danmark, før de kan bo i Danmark med deres forældre.
Det er selvfølgelig ikke på nogen måder nyt for mig, at Det Radikale Venstre er imod integrationskravet, når det handler om sager om familiesammenføring med børn, og jeg tror heller ikke, det kommer som den helt store overraskelse, når jeg indledningsvis vil starte med at sige, at regeringen ikke kan støtte det her beslutningsforslag.
Det kan vi ikke, fordi vi i regeringen mener, at udgangspunktet i de gældende regler er aldeles fornuftigt.
Det er vigtigt i forhold til integrationen generelt, men også af hensyn til børnene selv.
Jeg vil nemlig lige først sige lidt om, hvad det er for en regel, og hvorfor vi har den.
Vi har de gældende regler, på grund af at vi har et klart udgangspunkt om, at et barn over 8 år, som både har en forælder her i landet og en forælder i hjemlandet, kun kan familiesammenføres, hvis der, som det hedder i udlændingeloven, er grundlag for en vellykket integration af barnet i Danmark.
Jeg synes, man skal huske på, hvorfor et bredt flertal i Folketinget vedtog de her regler tilbage i 2004.
Sagen var den, at man på det tidspunkt så et særligt immigrationsmønster, hvor forældre bevidst holdt deres børn i hjemlandet så længe som muligt af frygt for, at børnene skulle blive for danske.
Forældrene ønskede for alt i verden ikke, at deres børn skulle præges af danske normer og værdier, mens de var børn, og derfor hentede man måske først børnene til Danmark, når de var næsten voksne, selv om børnene kunne være kommet til Danmark langt tidligere.
Det siger sig selv, at det alt andet lige er sværere at falde til i Danmark, hvis man eksempelvis har gået på – og det er jo det, vi ofte har henvist til, for det var det, der var problemet – en koranskole i f.eks. Pakistan i hele sin barndom.
Derfor indførte Folketinget en regel om, at børn, der kom hertil meget senere end deres forældre, skulle integrationsvurderes.
Men med den såkaldte Genc-dom fra foråret 2016 fandt EU-Domstolen, at 2-årsreglen ikke var proportional.
Det betød, at vi var nødt til at ophæve 2-årsreglen, hvis vi ønskede at fastholde udgangspunktet om, at der af hensyn til integrationen her i landet bør stilles krav til forældrenes ageren.
Det ønskede regeringen i 2016, og det gør vi som sagt fortsat, og derfor er det helt klare udgangspunkt i dag, at alle børn over 8 år skal integrationsvurderes.
Som jeg sagde indledningsvis, mener regeringen nemlig, at udgangspunktet i de her regler er aldeles fornuftigt, og derfor har vi altså ikke i sinde at afskaffe integrationskravet.
For regeringen er det afgørende at holde fast i, at vi skaber det bedst mulige grundlag for integration for familiesammenførte børn i Danmark, og det er derfor regeringens holdning, at mindreårige udlændige, der skal bo i Danmark, så vidt muligt bør komme hertil så tidligt som muligt og få så stor en del af deres opvækst i landet som overhovedet muligt.
Jo flere formative år et barn tilbringer i udlandet, jo sværere bliver det alt andet lige at sikre en vellykket integration her i landet.
Hvis vi afskaffer integrationskravet, vil det have den konsekvens, at man kan holde sine børn i hjemlandet i de formative år og så først hente dem til Danmark, når de er blevet formet af værdier, som i visse tilfælde ligger meget langt fra vores.
Regeringen mener derfor, at det er nødvendigt, at vi har regler, der på bedst mulig måde sikrer, at vi kan integrere børn, der skal have deres liv i Danmark, og derfor kan regeringen ikke støtte forslaget om at afskaffe integrationskravet.
Jeg er selvfølgelig godt klar over, at vi har den her drøftelse i dag, fordi medierne på det seneste har beskrevet en lang række sager, hvor en udenlandsk kvinde, der typisk er gift med en dansk mand, ikke har kunnet få sit særbarn familiesammenført til Danmark.
Jeg vil gerne helt generelt påpege, at der ofte er mere til de sager end det, der kommer frem i mediernes dækning.
Man kender altså nødvendigvis ikke hele sagen, hvis man er læser.
Jeg mener sådan set, at det er en forkert præmis, når de her sager bliver fremstillet sådan, at det er reglerne, der skiller familierne ad.
Jeg vil i den forbindelse godt gøre det helt klart, at efter de gældende regler, er det altså sådan, at der normalt slet ikke bliver foretaget en integrationsvurdering, hvis forælder og barn kommer til Danmark med det formål at fortsætte et eksisterende faktisk familieliv.
Altså, kommer mor og barn hertil sammen, og har mor og barn boet sammen i hjemlandet uden far, vil integrationskravet normalt slet ikke blive stillet.
Men det, vi typisk ser i de her sager, som medierne jo så beskriver, er, at der er tale om familier, der rent faktisk selv har ladet sig adskille, ved at en forælder, typisk moren, er rejst til Danmark og har efterladt sit barn i hjemlandet for så først senere at ville have barnet hertil.
Jeg har selvfølgelig fuld forståelse for, at familier i de her sager, som vi har hørt om i medierne, har et ønske om et andet udfald af sagerne, men jeg må også sige, at jeg har fuld tillid til, at udlændingemyndighederne foretager en grundig behandling af sagerne, og jeg stoler selvfølgelig på, at de kompetente myndigheder behandler sagerne helt efter reglerne.
Det giver én incitamentet til ikke at holde sit barn i hjemlandet.
Når det er sagt, er det selvfølgelig ærgerligt, hvis den forælder, der finder en ny ægtefælle her i landet, ikke i alle tilfælde fuldt ud har forstået konsekvenserne af valget om at efterlade sit barn i hjemlandet og først søge familiesammenføring på et senere tidspunkt.
Jeg har derfor også bedt mit ministerium om at se på, om man over for forældrene kan tydeliggøre konsekvenserne af ikke at hente børn hertil, samtidig med at man selv bliver familiesammenført til en ny ægtefælle.
Altså sagt med andre ord om at vejlede noget bedre.
Derudover har jeg også bedt ministeriet om at se nærmere på, om reglerne kan justeres, så de i endnu højere grad adresserer netop det problem, de skabt for at løse.
Jeg vil dog godt igen understrege, at det er afgørende for mig, at vi fastholder kernen i reglerne, nemlig at vi har nogle regler, der sikrer, at vi skaber det bedst mulige grundlag for integration for de børn, der familiesammenføres til forældre her i landet.
Det mener jeg at vi skylder os selv som samfund, så vi sikrer, at sammenhængskraften i Danmark stadig er intakt, men vi skylder det sådan set også over for de børn, hvis fremtid skal være her i landet, og derfor kan vi som regering ikke støtte Det Radikale Venstres forslag om at afskaffe integrationskravet.