Carsten Bach (LA), 2017-05-23:
Mange tak for ordet, og mange tak til ministeren for den energipolitiske redegørelse.
Den er lang og detaljeret, og så er det faktisk også ved at være et godt stykke tid siden, jeg har læst den.
Så vidt jeg husker, er den dateret den 3. maj, men så detaljeret et dokument er selvfølgelig meget lang tid undervejs i ministeriet, og derfor er der nok heller ikke sådan rigtig noget udtryk for den begejstring, der ellers kunne have været udtrykt over Energikommissionens rapport til fremtidens energipolitik i redegørelsen.
Men heldigvis indgik begejstringen i ministerens tale for lidt siden.
For ud over aftalen om afskaffelse af PSO'en, som jo hele tiden har været en meget fremtrædende LA-mærkesag, er Energikommissionens rapport for mig at se den vigtigste begivenhed på den energipolitiske scene i det forgangne år.
Min forgænger som energiordfører for Liberal Alliance, hr. Villum Christensen, sagde sidste år i forbindelse med redegørelsesdebatten for 2016 følgende: Vi skal have mere marked, mere forskning og udvikling til gengæld for mindre planøkonomi.
Det er den retning, vi skal gå i fremtiden, og det er den eneste måde, vi kan få billigere løsninger på.
Vi skal ikke herindefra – og der mener han fra Folketingets side – pinpointe, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert, vi skal lade teknologierne konkurrere mod hinanden.
Det mener jeg sådan set summer meget godt op på Energikommissionens anbefalinger, og jeg glæder mig til i de kommende drøftelser om fremtidens energipolitik gentagende at kunne slå op i kommissionens rapport for retningsangivelse.
Det har som sagt været en markant mærkesag for Liberal Alliance lige siden indførelsen at få afskaffet PSO'en igen, og derfor er det også fantastisk, at det er lykkedes i det forgangne år.
Det næste må så være, at der indføres teknologineutrale udbud, der skal gøre helt op med garantipriser for elproduktion.
I stedet kan der måske indføres et CO2-certifikatlignende system, hvor hver CO2-fri kilowatt-time støttes med samme beløb, uanset hvilken teknologi der er tale om, for målet er velsagtens at nedbringe CO2-udledningen på den billigste måde, og at den CO2-fri energiproduktion på sigt kan klare sig helt uden støtte på markedsvilkår.
Endelig skal også forskning i energiteknologier sikres frie og lige vilkår.
Alt det her er desværre ikke nævnt i redegørelsen, fordi der p.t. ikke eksisterer teknologineutralitet i vores energiforsyning.
I stedet er der i redegørelsen en meget fin præsentation af udviklingen i de uoverskueligt mange eksisterende og meget komplicerede teknologispeficikke støtteordninger, hvoraf mange, specielt inden for solenergi, er gået helt galt og har krævet hasteindgreb på hasteindgreb for ikke at dræne statskassen.
Det er en yderst uheldig måde at føre energipolitik på og skyldes jo først og fremmest den planøkonomiske energiaftale fra 2012.
Liberal Alliance vil i de kommende måneder arbejde intenst for at sikre en markedsbaseret energiaftale for 2020 og frem.
Til sidst vil jeg blot konstatere, at jeg finder det meget tilfredsstillende, at regeringen har skudt gang i en eksportstrategi for energiteknologi, men at der f.eks. med hensyn til effektivisering af forsyningssektoren, energimærkning og energispareindsats også fortsat er brug for betydelige justeringer.
Med disse bemærkninger vil jeg igen takke for redegørelsen, og jeg vil tilkendegive, at Liberal Alliance selvfølgelig støtter den vedtagelsestekst, som blev læst op af Venstres ordfører tidligere, og så skal jeg desuden også hilse fra Det Konservative Folkepartis ordfører og sige, at de ligeledes støtter den af Venstre fremsatte vedtagelsestekst.
Tak for ordet.