runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2021-01-27:
Først vil jeg sige tak for de positive ord til »Børnene Først«-udspillet.
Det har vi arbejdet meget længe med, og det er et hjertebarn for mig, så det vil jeg gerne takke spørgeren for at nævne her i dag.
Det er en stor dag på den måde endelig at have lagt det frem, og jeg ser meget frem til forhandlingerne om det.
Så må jeg simpelt hen bare skynde mig videre, så jeg når til mit svar, og sige: Prøv at høre, den her regering vil ikke lukke alle private tilbud ned, og det er forkert at påstå, at så vil vi se en kommunalisering af det her område.
Der skal stadig være et privat alternativ til det kommunale, og det har vi ingen grund til at antage at der ikke vil være.
Stén Knuth (V), 2021-01-27:
Tak for det.
Altså, konsekvensen af jeres forslag vil være, at der ikke vil blive etableret noget privat i fremtiden, og det vil jeg godt lige komme tilbage til.
I 2018 åbnes der 33 private tilbud, og der lukkes 12.
I 2019 åbnes der 35 private tilbud, og der lukkes 16.
Så der er en vis fleksibilitet derude, som kommunerne bruger i deres behov for at få anbragt nogle børn.
Det er den ene del af spørgsmålet.
Den anden del er det, som ministeren også tidligere drøftede med mine kollegaer.
Altså, det, regeringen er i gang med, er jo at lukke alt det private ned.
Det er dagtilbud, det er skoler, og det er i forhold til ældre; når man snakker frikommuner, kan de ikke få lov til at vælge i fremtiden, altså at have det frie valg.
Og det er bosteder, som jo også er omfattet af det udspil, der er kommet i dag – og tillykke med det, for der er faktisk ret meget godt i det, men lige præcis på det her område bliver ved med at forfølge det private, og det vil gøre, at der ikke er nogen private, der vil etablere sig, altså fordi det bliver under så strenge forhold og det bliver uden at kunne trække noget profit ud; det vil gøre, at man ikke i fremtiden vil se det private etableret.
Og hvad vil ministeren gøre for, at kommunerne bliver klar til det?
Astrid Krag (S), 2021-01-27:
Jeg må dog starte med ærligt at indrømme, at det er noget uklart for mig, hvad der helt præcis menes med spørgsmålet, altså hvad det er for en fleksibilitet, hr. Stén Knuth henviser til.
Men jeg antager, at spørgsmålet vedrører det, vi også lige drøftede i det tidligere spørgsmål, nemlig udtagelse af profit på sociale tilbud.
Lad mig bare slå fast til en start, at regeringen ikke har foreslået at forbyde private tilbud, så det kun er det offentlige selv, der vil skulle løfte opgaven med at etablere og drive sociale tilbud.
Vi har ikke noget imod private sociale tilbud.
Det, regeringen derimod vil sikre, er, at offentlige velfærdskroner rent faktisk går til indsatsen for de udsatte børn, unge og voksne mennesker med svære handicap, som bor på eller bruger vores sociale tilbud, og at de penge ikke i stedet for bliver trukket ud som millionoverskud til private ejere.
De vil blot ikke kunne trække overskuddet ud af tilbuddet til en privat ejerkreds som f.eks. en kapitalfond.
Vi vil altså sikre, at der fortsat eksisterer et privat alternativ, samtidig med at overskud – og det vil altså sige offentlige velfærdskroner – geninvesteres og bruges til gavn for de mennesker, som pengene er tiltænkt.
Så det er altså en stråmand af karat, når spørgeren og hans partifæller prøver at stille det op, som om regeringen vil kommunalisere alle sociale tilbud.
Det er jo netop regeringens hensigt, at der stadig skal være et privat alternativ, men de skal ikke kunne trække store overskud ud af tilbuddet og væk fra de udsatte børn eller mennesker med svære handicap, som jo er dybt afhængige af fællesskabets hjælp.
Private tilbud er jo ikke kun de kommercielle private tilbud, men også de selvejende, som i parentes bemærket udgør langt størstedelen af de sociale tilbud, og derfor kan vi bare konstatere, at ikkeoffentlige tilbud er en vigtig del af det samlede tilbudsbillede, og de indgår også på lige fod med de offentlige tilbud i den kommunale forsyning.
Og vi mener, som jeg også lige har diskuteret med spørgerens partifælle, at de fleste private tilbud gør det godt, men for os er det fuldstændig afgørende, at de velfærdskroner, vi bruger på de sårbare borgere, også går til dem.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Jamen der er sådan set flere grunde til, at jeg ikke synes, det giver stor mening at gå ind i at studere forskelle og ligheder mellem sager – navnlig ikke sager, som ikke har været ført – fordi, som jeg har været inde på, to sager aldrig er ens.
I nogle sager – og det ved både spørgeren og medspørgeren udmærket godt – vælger vi i Folketinget at gribe til en næse; i nogle sager vælger man at vælte en minister; nogle gange laver man advokatundersøgelse, undersøgelseskommissioner og alt muligt andet, som er en refleksion af den konkrete politiske kontekst.
Er det nu også rigtigt, at Socialdemokratiet er tungen på vægtskålen, når der nu bliver stemt?
Lad os nu tage bare f.eks. skyld, fordi det nu bliver sagt, at Socialdemokratiet er tungen på vægtskålen.
Lad os nu antage, at vi stemte anderledes, og at de andre partier stemte, som de i øvrigt havde meldt.
Så ville der vel stadig væk være en rigsretssag, sådan som jeg lige kan regne det ud i hovedet.
Det, som jeg til gengæld synes kan være værd at vende tilbage til, er – spørgeren gjorde selv et par gange opmærksom på det, og det rejser i virkeligheden et spørgsmål for mig ...
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Jamen det centrale her er jo ikke så meget spørgsmålet, om der kommer en rigsretssag.
Det gør der jo, medmindre justitsministeren overtrumfer statsministeren osv.
Det centrale er, om der burde komme en rigsretssag, og det centrale er, hvordan man agter at vinde den.
Nu var vi før inde på det med anklagemyndigheden og bevisets stilling, og hvordan ansvarsvurderingen skal være.
Ifølge den danske færdselslov er det jo også ulovligt at køre over for gult.
Jeg har ingen erindring om, at det nogen sinde har ført til en tiltale, at man har gjort det.
Man får måske et bødeforelæg og en påtale.
Men det er jo lidt det, vi har at gøre med her.
For hvis det, fru Inger Støjberg har gjort, svarer til de ting, som andre ministre tidligere har gjort uden at blive stillet for en rigsret, men måske har fået en næse eller er blevet bedt om at træde tilbage, eller hvad det måtte være, jamen så er vi ude i den situation, hvor man ikke længere behandler det lige lige.
Og så er det jo relevant, som hr. Peter Skaarup gør, at spørge, hvorfor det så er, fru Inger Støjberg skal behandles anderledes.
Der bliver taget ganske mange forbehold i den delrapport, der er kommet, og vi har ikke engang fået rapporten, der behandler embedsværket, endnu.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Det er lidt tilbage til det samme som før, ikke?
Folketinget er ikke bundet i sin beslutning om, om man vil rejse tiltale eller ej – med den beskedne modifikation, som vi var inde på før, og som sikkert ikke engang gælder, om et muligt forbehold for partipolitisk magtfordrejning.
Derfor må de enkelte sager selvfølgelig vurderes i den kontekst af det Folketing, som sidder, og i kontekst af den tid og de omstændigheder, som der er.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Det er et glimrende svar, bare ikke på det spørgsmål, jeg stiller.
For jeg spørger ikke, om Folketinget gør noget ulovligt ved at rejse en rigsretssag.
Det gør de ikke.
Folketinget er, det er jeg enig i, medmindre man magtfordrejer, fuldstændig fri i sit skøn.
Det, der er spørgsmålet, er, om justitsministeren virkelig vurderer, at det, Inger Støjberg har forbrudt sig imod, svarer til noget, vi har set tidligere, uden at det har ført til en rigsretssag.
Det er jo ikke, fordi det er ulovligt at have dårlig moral.
Så ville der være masser af kriminelle rundtomkring i landet.
Det er heller ikke ulovligt at gøre noget, som er sådan på kanten.
Men når det er noget, man gør imod en politisk modstander, skal man godt nok være sikker på, at man har rent mel i posen.
Derfor spørger jeg for fjerde gang: Hvad er det, fru Inger Støjberg har gjort, som er værre, end hr. Morten Bødskov har gjort?
Peter Skaarup (DF), 2021-01-27:
Jeg synes, der er lidt for meget snak og lidt for lidt svar på de spørgsmål, der bliver stillet.
Men jeg synes, der dog kom et svar, som jeg håber ministeren anerkender er givet, nemlig at det her i høj grad er en politisk sag.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge, når vi nu er enige om det – at det er en politisk sag – hvad det er for nogle politiske overvejelser, som Socialdemokraterne og regeringen har haft, siden man går ind i en rigsretssag, stemmer for en rigsretssag.
Og så kunne jeg også godt lige tænke mig at spørge: Når ministeren siger, at man ikke er tungen på vægtskålen, betyder det så virkelig, at ministeren tror, at Venstre og Konservative ville have stemt for en rigsretssag, hvis Socialdemokraterne ikke havde gjort det?
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Nej, det tror jeg såmænd ikke, og jeg sagde også: hvis alle andre partier gjorde, som de ellers havde meldt.
Så det vil jeg alligevel ikke tages til indtægt for.
Det der med, om det bare er en politisk sag: Når vi står, hvor vi står, er det jo i høj grad, fordi der har været Instrukskommissionen, som har afgivet en delberetning, og som er kommet frem til nogle konklusioner, efter hvilke der er sket overtrædelser af lovgivningen, som efterfølgende er blevet vurderet af nogle advokater, som tiltræder den vurdering.
Dermed er det jo ikke bare en politisk vurdering.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Tak, formand:
Finder ministeren det rimeligt, at et flertal i Folketinget angiveligt vil rejse en sag mod forhenværende udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg set i lyset af forslaget om rigsret imod de forhenværende arbejdsministre, herunder især Svend Auken?
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Her er der jo nok en vis fare for, at jeg kommer til at gentage mig selv, for som jeg har nævnt tidligere, er enhver sag sin egen, som Folketinget vælger at håndtere på sine egne præmisser, herunder jo også, hvad der er den kontekst, som der er i Folketinget i den givne situation.
Derfor giver det ikke mening uden videre at sammenligne sager, som er foregået i andre tider, eller som er blevet bedømt af et anderledes sammensat Folketing.
Det er heldigvis meget sjældent, at vi har en sag, hvor der foreligger en klar, uafhængig og gennemarbejdet vurdering af, at der er retligt grundlag for at indlede en rigsretssag.
Det har vi så i den her sag, og det har af den ene eller den anden grund ikke været tilfældet i en række af de andre sager.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Det er en del af romerretten.
Det ved justitsministeren jo udmærket godt.
Både forsvareren og anklagemyndigheden – og det er en helt fast del af proceduren – vil jo gøre gældende, hvor der er tilsvarende sager, og så derpå sige: Okay, hvor er så forståelsen af gerningens indhold, og hvor er strafniveauet?
Så det er jo en fuldstændig grundlæggende del af det danske retssystem, at man ser på sammenlignelige sager.
Og jeg vil da sige, at hvis ikke både anklager og forsvarer i den kommende rigsretssag, som justitsministeren er med til at starte, gør brug af tidligere sager, så gør de da ikke deres arbejde.
Og det er måske derfor, regeringen har valgt ikkestrafferetskyndige advokater til at gennemgå den og lave anbefalingen om, om der så kan rejses en sag.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at fru Inger Støjberg har begået en form for neglekt i forhold til sit ansvar.
Det, der er det fuldstændig centrale spørgsmål, er jo så, om hendes ansvar er større end det, hr. Svend Auken i sin kapacitet af arbejdsminister i sin tid havde, da han sammen med andre arbejdsministre sørgede for, at Arbejdernes Landsbank håndterede dagpengene, sådan at Arbejdernes Landsbank fik en gevinst på hundredvis af millioner kroner, som skatteyderne egentlig havde krav på.
Altså, det var jo en ganske alvorlig sag.
Dengang valgte Folketinget jo at sige, at der ikke var grundlag for at sige, at det var brud på ministeransvarlighedsloven.
Hr. Ole Espersen udtalte direkte, at man ikke fandt grundlag for at sige, at det var brud på ministeransvarlighedsloven – det var Socialdemokratiets ordfører.
Hr. Erik Ninn-Hansen var De Konservatives ordfører og mente, at man kun skulle rejse en rigsretssag, hvis der var rimelig grund til at forvente, at tiltalen kunne føre til domfældelse.
Der må man sige, at Instrukskommissionens delrapport rejser meget tvivl om bevisførelsen og indholdet af sagen.
Og fru Lone Dybkjær fra De Radikale sagde, at man kun skulle bruge en rigsretssag som et helt ekstraordinært apparat.
Altså, er der intet her, der får justitsministeren, som jo er en dygtig og samvittighedsfuld jurist, når han ikke er minister – eller forhåbentlig begge dele på samme tid også – til at tænke en lille smule over, hvad det er, man har gang i?
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Om det der med at gøre brug af tidligere sager, og det var vi jo også inde på før, må man vel grundlæggende sige, at de tidligere sager, der bliver brugt, typisk er sager, hvor der faktisk er afsagt en dom, sådan at man kan se, hvad domstolene har fundet er det, som skal være gældende ret på det her område, hvor der måtte være tvivl – og typisk er der jo kun retssager, når der er tvivl, for hvorfor skulle man ellers føre dem?
Jeg synes også, at man reflekteret i det, der er grundlaget for den her sag, må sige, at noget af det, som der er hentet meget inspiration i, netop er argumentationen og vægtningen af forskellige principper i tamilsagen, som jo var en sag, der blev ført.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Jo, men nu er det f.eks. også sådan, at i tamilsagen droppede Folketinget jo at rejse anklage om vildledning af Folketinget over for Erik Ninn-Hansen
Man gjorde det så over for Schlüter, og den sag tabte man.
Men over for Erik Ninn-Hansen rejste man netop ikke den påstand.
Det gør Folketinget nu her, selv om vildledningen må siges at ligge på et noget lavere punkt.
Jeg kunne selvfølgelig også godt have spurgt til I. C. Christensen-sagen, som jo førte til total frifindelse, men 100 år er trods alt noget vand under broen.
Men jeg vil egentlig gerne have, at justitsministeren forholder sig meget konkret til det, der blev sagt, dengang man afviste at rejse en rigsretssag mod Svend Auken, som altså havde forårsaget et tab på måske 100 millioner 1980-kroner, altså ganske mange penge, for statskassen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2021-01-27:
Tak for det meget, meget klare svar.
Det er jeg meget tilfreds med, altså at der bliver svaret så klart og tydeligt på det.
I forhold til det med udflytningen af en satellit, vil jeg sige, at jeg da sagtens kunne forestille mig det, og det vil jeg da meget gerne i dialog med ministeren om.
Så hvis ministeren er indstillet på det, synes jeg, det er noget, vi skal tage op til drøftelse i forligskredsen.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Det er vel så der, vi rammer den politiske uenighed, om det her er usmageligt eller ej.
Jeg synes, at det stående på en delberetning fra Instrukskommissionen, stående på anbefalingerne fra advokaterne, er svært ikke for os, Socialdemokratiet, at nå frem til den konklusion, at her bør der rejses en rigsretssag; et synspunkt, som jo i øvrigt deles af partier til venstre for os, men i betydelig grad også af partier til højre for os, kan jeg konstatere.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-27:
Jo, det kan ministeren mene, men man må jo bare sige, at Socialdemokraterne og dermed regeringen har været tungen på vægtskålen i den her sag hele vejen igennem, i forhold til hvilke advokater man skulle vælge fra Folketingets side til at håndtere sagen.
Det var Socialdemokraterne, der var tungen på vægtskålen der.
Skulle der føres en rigsretssag?
På hvilket grundlag skulle den føres?
Hele vejen igennem har Socialdemokraterne været tungen på vægtskålen og dermed afgørende for, at der i dag ligger en rigsretssag eller i hvert fald et grundlag for, at Folketinget skal træffe beslutning om en rigsretssag.
Så jeg må spørge igen: Hvad er det for en målestok, der er så skæv, at man kan komme af sted med at give en nødløgn til Folketinget, men er der tvivlsspørgsmål og en sag som den her, så skal der føres en rigsretssag?
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Jeg synes sådan set, det er relevant at prøve at holde fast i den politiske kontekst.
Jeg synes simpelt hen ikke, det er rigtigt, når der bliver sagt, at vi i Socialdemokratiet har stået på nakken af hinanden for at fremme den her rigsretssag.
Jeg synes faktisk, at vi har stået pænt tilbage og afventet, hvad der måtte ligge af undersøgelser og redegørelser.
Jeg synes heller ikke, det er fair at sige, at det her nok bliver gjort for at please venstrefløjen, for så pleaser vi også den venstrefløj, som så i givet fald omfatter Det Konservative Folkeparti, og den venstrefløj, som i givet fald også omfatter Venstre, Danmarks Liberale Parti, som jeg også forstår støtter den her rigsretssag.
Så at sige, at det skulle være sådan en venstrefløjsøvelse, er måske trods alt at stramme den.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Men præmissen for den udlægning giver jo ikke mening, justitsminister.
Den giver jo kun mening i det tilfælde, at Folketinget så kunne dømmes for at foretage en forkert tiltalerejsning.
Hendes Majestæt Dronningen?
Jeg tror, hun er klogere end justitsministeren til at holde sig ude af det her morads.
Så derfor er det jo et spørgsmål om selvdisciplinering, og det er jo der, hvor den tidligere justitsministers reference til retsplejeloven og objektivitetsprincippet bliver interessant.
Nej, det er jo ikke ulovligt, hvad Folketinget gør imod Inger Støjberg, det er bare usmageligt.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Så er vi tilbage til det med, at der ikke er en sædvane, som binder Folketingets skøn og så meget desto mindre, om man vil rejse tiltale eller ej, og så meget desto mindre en retssædvane, men at der måske er – men dog nok ikke engang – en binding, som tager forbehold for politisk magtfordrejning, altså partipolitisk magtfordrejning, altså at man ville iværksætte en rigsretssag alene for at ramme modstandere.
Det er der bestemt ikke tale om her, men selv hvis man lagde det til grund, ville det ikke være en situation, hvor man ville sige – sådan som Jens Peter Christensen i hvert fald udlægger teksten – at her har man bevæget sig ud over sine retlige bindinger.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Nej, men der er jo den lille undtagelse, som Venstresocialisterne gjorde gældende, og som justitsministeren har nævnt flere gange nu, dog uden at nævne citatets ophav, nemlig hvis der er tale om politisk misbrug, og det er jo den tanke, man bliver ramt af her.
Når man kan se, at tidligere ministre, hvor vi ikke skal tilbage til 1950'erne eller 1980'erne, men i de regeringer, hvor vores nuværende Hækkerup selv har siddet, har begået fejl, ulovlige handlinger, som, vil jeg sige, i hvert fald juridisk er på niveau med og formodentlig også værre end det, som fru Inger Støjberg har gjort, så bliver det jo politik.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Og efter min families udlægning af juraen på det tidspunkt er der jo sket ting, bl.a. den bog, den afhandling, som spørgeren står med, i hvilken det præcis bliver vurderet, om objektivitetsprincippet er en retlig binding på Folketingets mulighed for at rejse en rigsretssag, og i hvilken det bliver konstateret, at det er det ikke.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Det er jo måske, fordi de advokater, som man så har valgt, ikke har den strafprocessuelle baggrund.
Der er jo stor forskel på, om man fører en ophavsretssag mod en it-virksomhed eller man sidder med en mordsag, hvor man skal bevise, at morderen er skyldig og skal have livsvarigt fængsel.
Det er jo også derfor, man som advokat typisk specialiserer sig inden for et område, og eftersom det står direkte i rigsretsloven, at processen for Rigsretten følger af retsplejelovens regler om strafferetten, så er det da bemærkelsesværdigt, at man så ikke vælger bare en eneste strafferetsadvokat til at vurdere, hvorvidt man burde rejse den her sag.
Når jeg nævner Johannes Kjærbøll-sagen, er det jo ikke bare, fordi det er en af den moderne danmarkshistories største skandaler, hvor det, at en grønlandsminister fuldstændig åbenlyst vildleder Folketinget – jeg går ud fra, at det nærmest var fra den her talerstol, for det var i 1957, og da var vi jo samlet her – fører til, at »Hans Hedtoft«-forliset bliver en virkelighed, og 95 mennesker omkommer, herunder det grønlandske medlem, som havde stillet spørgsmålet, og der kom man frem til, at det, som ministeren havde gjort, ikke var nok til, at man kunne rejse en rigsretssag.
Og hvad var begrundelsen?
For der kommer det nemlig til spørgsmålet om tiltalerejsningen og ikke kun spørgsmålet om bevisførelsen i forhold til ansvaret, men Folketingets ageren.
For da sagde Hans Hækkerup, justitsministeren på det tidspunkt, nemlig, og med formandens tilladelse citerer jeg: Jeg kan ikke undlade at understrege, at den retsgrundsætning, der er nedlagt i retsplejelovens § 711 efter mit skøn må være gældende for det høje Ting og for de enkelte medlemmer.
Når jeg for min del er kommet til den opfattelse, at en sådan rigsretstiltale ikke kan føres igennem til en domfældelse, er det min pligt at stemme imod et forslag herom.
Jeg skal sige, at § 711 selvfølgelig i dag er § 96, den er flyttet i retsplejeloven, men det er objektivitetsprincippet, vi taler om, altså at man kun skal rejse en tiltale, når der er en overvejende sandsynlighed for, at den kan vindes.
Og der må jeg bare sige til justitsministeren, både som minister og som kløgtig jurist – det har vi vist efterhånden bekræftet hinanden i nogle gange – at der ikke er nogen overvejende sandsynlighed for, at fru Inger Støjberg kan dømmes, både på grund af det, der står i delrapporten, men da også fordi man har bragt sig i den ulykkelige situation, at det ikke engang er strafferetsadvokater, man har fået til at vurdere det.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Jeg noterede mig, at en tidligere justitsminister, også ved navn Hækkerup, var inde over selv samme sag.
Her står vi så i en sag, hvor der er en klar, uafhængig og gennemarbejdet vurdering af, at ja, der er grundlag for at indlede en rigsretssag, som så efterfølgende er fulgt op af en advokatvurdering af det samme spørgsmål, noget, som der jo f.eks. ikke har været i en række af de andre sager.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Finder ministeren det rimeligt, at et flertal i Folketinget angiveligt vil rejse en sag mod forhenværende udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg set i lyset af forslaget om en rigsret imod forhenværende grønlandsminister Johannes Kjærbøl, en anden socialdemokrat?
Nick Hækkerup (S), 2021-01-27:
Nu står spørgeren med doktorafhandlingen foran sig, og det gør jeg så ikke, men det er faktisk efter min bedste erindring et af de argumenter, som Jens Peter Christensen siger sådan set er et sagligt og relevant argument.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-27:
Er det sidste runde?
Men jeg spørger jo ikke i nogen af de foregående runder, jeg har haft, om det er lovligt, at Folketinget kan rejse tiltale.
Det er det utvivlsomt.
Men så skulle man også bare have gjort det over for hr. Morten Bødskov, som vi talte om før i spørgsmålet fra hr. Peter Skaarup.
Det, jeg spørger om, er, om det virkelig er værd at ulejlige 15 højesteretsdommere og skatteyderne med at køre en proces, hvis man ser på de tidligere sager, der har været, hvor vi i dette høje Ting har drøftet sagerne, og hvor man er kommet frem til ikke at rejse rigsretssager for noget, der altså er værre end det, fru Inger Støjberg har gjort.
Det er det, jeg spørger om.