runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-11-20:
Selvfølgelig betyder det noget, at der er arbejde at få.
jeg ved, hvad det betyder for de mange mennesker, der ellers har været på kanten af arbejdsmarkedet, at de lige nu kan forsørge deres familier på en helt anden måde, og at deres børn kan se deres forældre ranke ryggen og gå på arbejde.
Og det kan godt være, at spørgeren bare ikke anerkender det som et svar, men jeg mener simpelt hen, at det også handler om at indbygge i systemet, at det kan betale sig at supplere sin ydelse, ved at man f.eks. kan tjene 5.000 kr. ved siden af sin kontanthjælp med bare nogle få timers arbejde om ugen uden at blive modregnet.
Det betyder da noget, at der er den gulerod, men selvfølgelig betyder det også noget, at der er arbejde at få.
Victoria Velasquez (EL), 2024-11-20:
Men ministeren svarer jo simpelt hen ikke på spørgsmålet: Hvad skal der ske med de resterende børn?
Det, at antallet af folk i beskæftigelse er steget, har jo noget med konjunkturerne at gøre.
Ministeren ved udmærket godt, at vi lavede en evaluering sammen med børnetillægget i 2019, og den viste, at selv om vi hævede ydelserne for børnefamilierne, var tilgangen til arbejde større.
Måske handler det snarere om, at det ikke er de lave ydelser, der får folk i arbejde, men at det faktisk er det, at der er arbejde at få.
Derfor vil jeg gerne høre ministeren svare på: Hvad vil man gøre for de resterende børn i fattigdom?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-11-20:
Det bliver simpelt hen nødt til at være en del af bagtæppet for den her diskussion, at vi lige nu kan se, at vi på 5 år, altså fra 2019 til 2024, næsten har halveret antallet af børn, der har forældre i kontanthjælpssystemet.
Der må jeg bare sige, at det jo lige præcis er i anerkendelsen af, hvor meget det her kan gå i arv, altså hvor meget det at have en forælder, der ikke er i arbejde, kan gå i arv til børnene, at det først og sidst er beskæftigelse, der får mig op om morgenen.
Derfor er det jo en glædelig baggrund for den her diskussion, at antallet af børn med forældre i kontanthjælpssystemet på 5 år er halveret, og at vi så derudover med den nye kontanthjælpsaftale både sætter penge af til, at der kan leves et fritidsliv, og at man kan få den medicin, man har brug for osv.
Victoria Velasquez (EL), 2024-11-20:
Aftalen efterlader jo titusinder af børn i fattigdom.
Lige nu er der 42.000 børn, som vokser op i fattigdom.
Så bliver der henvist til, at forældrene skal have et arbejde, men ministeren og jeg ved udmærket godt, at der kan være mange årsager til, at ens forældre lige nu ikke har et arbejde.
Der kan være rigtig mange forskellige ting, der gør, at man har brug for kontanthjælpssystemet.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge: Hvad gør vi så nu?
For den aftale, der er blevet landet, når på ingen måde alle de børn, som vil opleve konsekvenser af at vokse op i fattigdom.
Så kan vi bokse med konsekvenserne, og det er alle mulige andre steder.
Vi ved, at noget af det, mange børn uden uddannelse og arbejde har tilfælles, er, at en af deres forældre har været i systemet.
Det vil sige, at vi står med en kæmpe risiko for, at vi herinde fra Christiansborg simpelt hen lader systemet gentage sig selv igen og igen, og at det bliver statens negative sociale arv, fordi vi ikke går hele vejen, selv om vi godt kan gøre det.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvad vil ministeren gøre for at hjælpe de børn, som ikke bliver hjulpet af kontanthjælpsaftalen?
Jeg vil faktisk mene, at man næsten er endnu mere forpligtet til at komme med en handleplan mod børnefattigdom, når man ikke mener, at det at sikre en ydelse, som løfter nogen ud af relativ fattigdom, længere skal være en grundsten i vores samfund.
Hvor er handleplanen, der vil sikre ret til gratis skolemad, så børn ikke skal gå til undervisning og have svært ved at koncentrere sig, fordi de er sultne?
Hvor er de forskellige initiativer til eksempelvis at fjerne brugerbetalingen på uddannelse eller andre ting?
Det er derfor, jeg spørger, hvad regeringen vil gøre for de resterende tusindvis af børn.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-11-20:
Tak for det.
Først og sidst er mit svar på dette spørgsmål altid, at hvis deres forældre kan arbejde, skal vi have dem i arbejde, fordi det er den sikre vej ud af et liv, hvor det er svært at få enderne til at mødes.
Men jeg kan også godt se, at ordførerens spørgsmål kredser meget om, hvad vi kan gøre inden for kontanthjælpssystemet.
Der er jeg rigtig glad for, at det nye kontanthjælpssystem, der snart træder i kraft, gør et ihærdigt forsøg på slå ring om børnene.
Det er børnetillæg, det er fritidstillæg, og det er medicintillæg.
Det er en række af de ting, som vi kan se at de her børn nogle gange er mere udsatte i forhold til.
Igen må jeg så også bare nævne, at selv om det handler om kontanthjælpssystemet, handler det for mig også meget om det nye indkomstfradrag, som jeg virkelig tror på vil være en gulerod.
Hvis du er i kontanthjælpssystemet og f.eks. er på den lave ydelse, kommer du til med det nye system at kunne tjene 5.000 kr. ved siden af din kontanthjælp.
Dermed kan man bare med nogle få timer om ugen forbedre sin økonomiske situation for ens børnefamilie.
Ud over at det kan være at bygge en bro ind på arbejdsmarkedet til fast beskæftigelse, kan det også her og nu forbedre din økonomiske situation.
Victoria Velasquez (EL), 2024-11-20:
Hvis intet barn skal vokse op i fattigdom, hvad vil ministeren så gøre for at sikre de børn, som med regeringens aftaler om et nyt kontanthjælpssystem, inklusive ny arbejdspligt, fritidstillæg og børnetillæg, ikke bliver løftet ud af relativ fattigdom?
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-20:
En del af grunden til, at vi har et ønske om at gennemføre nogle nye regler for beskatning af kryptoaktiver, er jo, at der har været nogle eksempler fremme, også i dagspressen, der har vist, at almindelige mennesker er kommet i klemme.
Det er en del af årsagen til, at vi har et ønske om at lave de her regler om.
Vi nedsatte jo så derfor en ekspertgruppe, som nu er kommet med nogle anbefalinger, og noget af det, de foreslår, er jo bl.a. en model, hvis man går ned ad den sti, der hedder lagerprincippet, så vi for det første sikrer, at man opgør gevinst og tab samlet for indkomståret, som for det andet giver en mere ensartet beskatning, og som for det tredje giver bedre mulighed for at anvende oplysninger om handel med kryptoaktiver på tværs af EU-lande og gør det enklere for investorer, også dem, der handler meget ofte.
Det er jo nogle af de fordele, der trods alt er ved den nye model.
Steffen W. Frølund (LA), 2024-11-20:
Jeg hilser det velkommen, at ministeren anerkender, at de beslutninger, der tidligere er truffet på det her område, var helt forkerte.
Der er i den grad brug for nye regler på området.
Men med den nye lov, som ministeren vil gennemføre, vil der altså stadig væk være danskere, flere endda, som tvinges til at betale skat af penge, de aldrig har tjent, og vi vil endda være det eneste land i verden med sådan en lov.
Gør det virkelig ikke noget indtryk på ministeren?
Christina Olumeko (ALT), 2024-11-20:
Tak for ordet.
Som flere af mine kolleger har været inde på, vil det her lovforslag helt konkret medføre, at kunstnere skal betale moms, når de modtager rettighedsmidler for deres værker.
Det mener Alternativet ligesom flere andre partier vil være en bombe under danske kunstnere.
Vi er bekymret for, at rigtig mange kunstnere vil være tvunget til at hæve prisen på deres værker og ydelser, hvilket jo i sidste ende uundgåeligt vil påvirke forbruget af kunst og kultur i en negativ retning.
Det kan være livemusikken til kultureventet eller en 40-årsfødselsdag, der bliver dyrere, og det samme bliver kunstværker til hjemmet.
Det er bog- og musikudgivelser, der kan blive færre af, hvilket jo på den store skala kan betyde, at vi får færre kulturoplevelser i form af f.eks. færre festivaler.
Det betyder mangel på ny kultur.
Samtidig bliver vi også alle sammen fattigere, både bogstaveligt, men jo også åndeligt.
For vækstlaget og den eksperimenterende kultur, som vi har brug for mere end nogen sinde før,
kan det i værste fald være dødsstødet.
Det er samtidig klart vores opfattelse, at Folketinget og regeringen vil kunne finde en løsning inden for de EU-retlige rammer.
Som flere af mine kolleger har været inde på, synes vi ikke, at regeringen har redegjort godt nok for den juridiske vurdering.
Derudover forstår vi ikke, hvorfor lovforslaget ikke har været i høring, og vi forstår ikke, at det ikke har været omtalt i lovkataloget.
Et lovforslag, der har så store konsekvenser, bør simpelt hen fremgå, i tide til at offentligheden kan reagere på det, og det her er ganske enkelt ikke rettidig omhu.
Hvis lovforslaget vedtages, giver det landets kunstnere under 2 måneder til at forberede sig på loven, og det er rent ud sagt ikke i orden.
Det er Alternativets holdning, at vi som Folketing som minimum burde forlænge ikrafttrædelsestidspunktet for lovforslaget, hvis ikke der kan findes flertal for at droppe lovforslaget.
Så vil jeg gerne kvittere over for hr. Jan E. Jørgensen fra Venstre for ordførerens rigtig fine bemærkning om, at Folketinget som lovgivende forsamling mangler juridiske kompetencer til at kunne vurdere den her type EU-retlige spørgsmål.
Folketinget bør selv være i stand til at vurdere, om der er hold i det, som Skatteministeriets embedsfolk finder frem til.
Det så jeg gerne havde flere muskler end det, der er tilfældet i dag.
Tak for ordet.
Zenia Stampe (RV), 2024-11-20:
Jeg forstår faktisk ikke det her med ministeransvarlighedsloven.
Jeg forstår ikke helt det der spor, men det kan jo være, at vi kan spørge ministeren om det – det er jo ham, det handler om – når han kommer herop.
Jeg kender godt ministeransvarlighedsloven, men hvad er det, han helt præcis kommer i klemme med der?
Det vil jo ikke være første gang, at der er en juridisk gråzone, hvor man så vælger én tolkning og man så må se, hvis der kommer en retssag, hvor man så ender.
Det vil jo ikke være nyt.
Anders Kronborg (S), 2024-11-20:
Jeg kan så afsløre over for fru Zenia Stampe, at selv om skatteministeren er ny minister, er han en minister, der tør tage tyren ved hornene og udfordre embedsværket.
Det har der også været kvitteringer for fra andre ordførere i dag i forhold til andre taler.
Og fru Zenia Stampe har jo været lang tid nok i politik, så fru Zenia Stampe ved også godt, at det ikke alene er skatteministeren, der har siddet med den her sag.
Det er en sag, der også har været ved andre ministre, som både har anciennitet og flere stjerner på skulderen end skatteministeren.
Man har virkelig afsøgt mulighederne, og det har man brugt omkring 2 år på, også med hjælp fra andre ordførere.
Jeg synes ikke, vi hører et svar på det.
Hvad ville fru Zenia Stampe gøre?
Peter Kofod (DF), 2024-11-20:
Jeg er i chok.
Jeg er i chok over, at det er lykkedes at identificere et punkt, hvor Europa-Kommissionen siger, at det her må landene selv ligge og rode med, men at der samtidig tilsyneladende både er en regering og et flertal i Folketinget, der siger: Så gør vi det lige alligevel bare lige for at være helt sikre, bare lige fordi hvis der nu er et eller andet styresignal, så er vi nødt til lige at være fuldstændig sikre.
Sagen er jo, at det er ligegyldigt, hvad Folketingets jurister siger, eller hvad regeringens jurister siger.
For hvis man skal læse den aftale, som vi har lavet i sin tid, så handler det jo dybest set om, hvad EU siger.
Så handler det jo om, om EU gør krav på det her, og det gør Europa-Kommissionen tilsyneladende ikke.
Derfor er det mig også en gåde, at regeringen har valgt at lægge det her forslag i Folketingssalen, og at regeringen regner med, at man bare skal stemme det her igennem.
Hvor er, ja, røgsignalerne?, spurgte jeg før.
Hvor er de signaler, der gør, at vi er tvangsindlagt til det her?
Det giver ingen mening.
Anders Kronborg (S), 2024-11-20:
Jeg kan forstå, at ordføreren for Radikale Venstre syntes, at det var en vild tale, undertegnede holdt.
Jeg synes selv, det var en kedelig tale.
Den var kedelig på den måde, at jeg sådan set går op i, at der skal være god regeringsførelse i det her land, og at en minister skal overholde ministeransvarlighedsloven.
Når en minister får klare signaler, rådgivning og dessiner fra sit departement – ikke bare sit eget departement, men også Justitsministeriets departement – synes jeg, at det er helt naturligt, at en minister handler og fremlægger et lovforslag for Folketinget.
Men jeg kunne da godt tænke mig at høre noget, for det var der ikke særlig meget af i ordførerens tale.
Jeg tænker også, at fru Zenia Stampe godt kunne tænke sig at være minister på et tidspunkt.
Så kunne fru Zenia Stampe ikke indføre os i, hvad skatteministeren ellers skulle have gjort.
Hvordan skulle skatteministeren have ageret?
Skulle han have sagt til sit embedsværk: Ved I hvad, I kan rende og hoppe; I må ikke lave styresignaler osv.? Så havde han med fuldstændig åben pande forbrudt sig mod de anbefalinger, som juristerne kom med.
Hvad siger fru Zenia Stampe til det?
Frederik Bloch Münster (KF), 2024-11-20:
Det er en interessant tanke, ordføreren kommer med.
Jeg vil i hvert fald sige, at for nuværende har jeg ingen intentioner, og det har mit parti heller ikke, om at lægge hr. Rasmus Stoklund i fodlænke.
Men jeg vil så sige, at hele den her sag jo egentlig er et udtryk for lav lovgivningskvalitet, ikke sandt?
For man har jo skrevet noget ind i en aftaletekst, som man tydeligvis ikke har kunnet følge til dørs på den måde, det blev aftalt oprindelig.
Det synes jeg egentlig er bedrøveligt, for nu ender vi med at have den her situation, hvor der er den her diskussion mellem jurister, og sådan burde det jo egentlig ikke være.
Vi burde jo kunne lave nogle klare aftaler med nogle klare forudsætninger, hvor vi ikke gør regning uden vært.
Men jeg ser ikke for mig, at hr. Rasmus Stoklund skal i fodlænke.
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-11-20:
Tak, hr. formand.
Jeg synes allerførst, at jeg vil sige, at det da altid er dejligt, når en minister siger, at man indbyder til en teknisk gennemgang, men med al respekt synes jeg egentlig ikke, at det er det, vi har brug for.
Jeg ved udmærket, at det er noget, en minister siger for at vise imødekommenhed uden at kunne levere noget.
Så siger man altid: I er så velkomne til at komme til noget kaffe og en teknisk gennemgang.
Nej, det, vi har brug for, er egentlig, at det her lovforslag ikke bliver til virkelighed; længere er den jo sådan set ikke. Nu har ministeren jo sagt og forklaret lidt omkring baggrund og bevæggrund osv., men jeg undrer mig gevaldigt over, at det ikke er et lovforslag, som var med i det udsendte lovkatalog fra regeringen.
Hvorfor har man valgt at gemme forslaget, så det skulle komme som en tyv om natten dagen efter det amerikanske valg?
Og hvorfor har man valgt, at der ikke skal en ny høringsperiode til?
Vil ministeren svare på det?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-11-20:
Tak for det.
Jeg havde den blandede fornøjelse at stå og behandle det her, da det første gang blev fremsat for godt 3 år siden, og det har været en virkelig mærkværdig proces siden da.
På det tidspunkt var det knyttet an til nogle forhandlinger omkring kriminalforsorgsaftalen, og nu har det været lagt til side i lang tid – i 3 års tid, som ministeren også selv redegjorde for – og så lige pludselig, ud af det blå dukker det op uden at stå i lovkataloget.
Man har fremsat det, vel vidende at det her har været en sag igennem mange år; den har været verserende; den har ikke været afsluttet; og der har været stor politisk uenighed omkring det.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor det ikke så bare i det mindste har stået i lovkataloget.
For jeg kan også fortælle ministeren, at der er rigtig mange organisationer, kunstnere osv. derude, som har fået sig et gevaldigt chok.
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-20:
Jeg siger bare, at det er sådan i en situation, hvor myndighederne siger, at der slet ikke er tvivl om retsgrundlaget, at det ikke handler om noget med en procesrisiko, men at det er en klokkeklar vurdering, at hvis ikke Folketinget gennemfører den her lovgivning, så mener Skatteforvaltningen, at den er forpligtet til at gøre det.
Så udsætter den et styresignal, og så indretter den i praksis administrationen i strid med, hvad vi har ønsket som parlament.
Det kan jeg godt forstå hvis Folketinget ville blive vrede over.
Der ville så være den alternative mulighed, at vi kunne fremsætte et lovforslag om, at vi ønskede at administrere i strid med EU-retten ifølge forvaltningens fortolkning.
Det ville så betyde, at vi med åbne øjne skulle køre over for rødt lys i forhold til EU-retten.
Søren Søndergaard (EL), 2024-11-20:
Det er klart, at det i sidste ende er sådan, og det er så der, man i andre sager har valgt at tage en betydelig procesrisiko, som man skriver.
Men okay, fred være med det.
Jeg er ikke helt sikker, men jeg kan uddybe det skriftligt.
Bare for at få afsluttet det der med fodlænker og ministeransvarlighedsloven vil jeg spørge: Kan ministeren ikke svare klart på, hvem det er, der kan gøre en sag gældende efter ministeransvarlighedsloven.
Er det EU?
Er det politiet?
Er det kommunerne?
Altså, hvem er det, der har retten til at rejse en sag i forhold til ministeransvarlighedsloven?
Jeg spørger, mere for at vi ikke sidder og diskuterer fuldstændig absurde ting – noget, der aldrig nogen sinde ville komme til at ske, hvis ministeren ikke gennemførte den her lov.
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-20:
Først og fremmest er det jo netop af samme årsag som det, hr. Søren Søndergaard indleder med at sige, at jeg er villig til at se på, om vi på en eller anden måde kan udskyde ikrafttrædelsen lidt.
Men grunden til, at der er også er et vist pres på mig som minister, er, at det i centraladministrationens øjne, fordi man har den juridiske vurdering, man har, er en meget stor forsinkelse af en lovgivning, der burde have været tilrettet for at være i overensstemmelse med EU-retten og ikke er blevet det endnu her flere år efter, og at vi derfor skal skynde os at få bragt det i orden.
Det er jo grundlæggende den logik, der hersker, og det hænger sammen med det her såkaldte styresignal, som ellers kunne blive en konsekvens, og som jeg synes at vi som Folketing også med god grund kunne slå os på.
I forhold til det med de juridiske vurderinger vil jeg sige, at der faktisk i de her meget omtalte juridiske vurderinger ikke er en stor uenighed.
Der er nogle enkelte uenigheder, men langt hen ad vejen er de to parter, altså den eksterne part og centraladministrationen, jo enige.
Så er der nogle elementer til sidst, som det viser sig at man er uenige om.
Men det ændrer grundlæggende ikke på, at den autoritative fortolker for os som regering ikke er forskellige advokathuse rundtomkring.
Det er centraladministrationen, og det jo er juristerne i Justitsministeriet og Skatteministeriet.
Det var det, jeg forsøgte at svare på før.
Det gjorde regeringen ikke, fordi vi har forsøgt at vende forskellige sten for at se, om der var grundlag for at stille os på den samme konklusion som den, der jo er et udbredt ønske om – også her i Folketingssalen – at vi kunne undgå, nemlig den her såkaldte kunstnermoms.
Det har taget noget tid at få lavet nye juridiske vurderinger i to ministerier, hvor de bl.a. har skullet forholde sig til nogle af de indlæg, der er kommet udefra.
Det er jo det, vi har ventet på, og nu har vi så fået en afklaring, der lyder på, at vi er forpligtet til at fremsætte det.
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-11-20:
Ja, det er en genfremsættelse af et forslag, som var i høring tilbage i 2021.
Vi er snart i 2025.
Altså, der er en forældelsesfrist på mælk hjemme i køleskabet, det er der også på kødet i fryseren, og det synes jeg måske også der burde være på høringssvar, så man får en opdateret mulighed for som branche og involverede parter at komme med sine opdaterede bekymringer i forhold til det her meget vidtgående lovforslag, som ministeren jo har fremsat.
Det ændrer jo ikke ved, at det er underligt, at man ikke har valgt at italesætte det her lovforslag i regeringens lovprogram.
Hvorfor gjorde man ikke det?
Rasmus Stoklund (S), 2024-11-20:
Grunden til, at jeg foreslår en teknisk gennemgang, er egentlig mere, at jeg jo i den debat, vi nu har haft, kan høre, at der bliver sat mange spørgsmåltegn ved den juridiske vurdering, der er foretaget af embedsmændene i Justitsministeriet og Skatteministeriet.
Der synes jeg, at det måske kunne være interessant for nogle at høre juristerne forklare, hvorfor det er, de når frem til et andet resultat; men hvis der ikke er stemning for det, er det ikke, fordi jeg skal pålægge nogen det.
Det er kun, hvis det har en interesse, selvfølgelig.
Derudover, for at svare på de to andre dele af spørgsmålet, er en del af grunden til, at forslaget er blevet fremsat sent, at vi har haft en lang proces.
Den går jo sådan set helt tilbage til 2021, kan man næsten sige, men vi har forsøgt igen at undersøge, om der er et eller andet grundlag for at sige, at det her behøver vi ikke at implementere i dansk lov.
Vi har forholdt os til vurderinger fra bl.a. Gorissen Federspiel, og vi har få lavet nye juridiske vurderinger i de to ministerier osv.
Og grunden til, for at svare på den sidste del af spørgsmålet, at forslaget ikke er i høring igen, er, at det jo er en genfremsættelse af et forslag, der har været i høring.
Søren Søndergaard (EL), 2024-11-20:
Jeg noterer mig selvfølgelig, at ministeren åbner op for, at ikrafttrædelsen bliver på et senere tidspunkt end inden for den meget, meget korte frist, der er sat.
Jeg vil sige, at det vel også bare manglede.
Altså at påføre nogle en kæmpe millionudgift, bare fordi det skal igangsættes nogle måneder før, må jeg indrømme at jeg synes ville være direkte ondskabsfuldt, og det forestiller jeg mig ikke at regeringen er.
Men jeg har to spørgsmål.
Nu var den socialdemokratiske ordfører meget interesseret, og ministeren nævnte også det der med ministeransvarlighedsloven og fodlænker og sådan nogle ting.
Hvem er det, der skal afklare, om der skal rejses sag i forhold til ministeransvarlighedsloven?
Er det noget, politiet gør, er det noget, embedsmændene gør, eller er det noget, EU gør?
Hvem er det, der skal rejse den sag, når der kommer en problematik om ministeransvarlighed ind i det?
Det var det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Anerkender ministeren, at der er forskellige kvalificerede juridiske vurderinger?