runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-04-06:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Også tak herfra, fordi jeg opfatter ordføreren netop som en politiker, der opfører sig ordentligt i de politiske debatter, og som en venlig sjæl, der gav mig et lift for et halvt års tid siden, da jeg var strandet i Brøndby Hallen og ikke kunne komme hjem.
Nu talte vi tidligere, da fru Christine Antorini var på talerstolen, om skolevalget som en måde, hvorpå vi i skolerne prøver at forberede vores unge mennesker til at blive aktive demokrater.
Jeg kan godt blive en lille smule bekymret for, om vi er dygtige eller gode nok rollemodeller for vores unge mennesker.
Jeg har selv nogle stykker derhjemme, som er teenagere, og som en gang imellem har lidt for meget tendens til at sige, at det ved de ikke, eller at det er lige meget, eller noget i den stil, hvor jeg bare har det sådan: Nej, nu må du tage stilling; når jeg spørger dig om noget, må du have en holdning; det kan godt være, at jeg ikke er enig i den, men du må tage stilling.
Så jeg oplever også selv blandt mit eget afkom nogle unge mennesker, som måske svæver lidt rundt og ikke rigtig tager stilling til deres liv og deres omgivelser og alt det, de befinder sig i.
Er vi dygtige nok i skolerne til at forberede de her unge mennesker til, at de altså skal overtage samfundet efter os andre på et eller andet tidspunkt?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-04-06:
Men det var et meget, meget stort spørgsmål, og ja, hvad skal man lige svare på det?
Jeg kan måske sige, at nogle af os går med nogle tanker om, hvis jeg skal kigge på Alternativet, at det måske er lidt et københavnerparti eller et storbyparti – københavnerparti var for forsimplet – men altså på mange måder et storbyparti, mens jeg jo egentlig synes, at en af tingene, jeg glæder mig over ved at være DF'er, er, at når man kommer rundt i alle afkroge af landet, så møder man danskerne, som de er flest rundt omkring.
Altså, man møder smedelærlingen, og man møder hende, der er frisør, og man møder pensionisten, og man møder ham, der læser til lærer.
Og det synes jeg er skønt ved at komme rundt i vores lokalforeninger i hvert fald.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Alternativet synes, at det, der sker lige nu i forhold til Danmarks Radio, er dybt problematisk, men den diskussion kan vi tage på et andet tidspunkt.
Men jeg vil spørge Peter Kofod Poulsen, om ordføreren kan give os andre nogle gode råd i forhold til at få en mere mangfoldig repræsentation af folketingsmedlemmer.
Altså, jeg tager virkelig hatten af for, at Dansk Folkeparti har været i stand til at tiltrække kandidater og dermed i sidste ende folketingsmedlemmer, som har en bredere social baggrund, altså at folk er faglærte.
Det store flertal herinde er jo akademisk uddannede personer, og jeg holder virkelig meget af, at Dansk Folkeparti sammen med Enhedslisten har været i stand til at få en bredere rekruttering.
Er der nogle gode tip?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-04-06:
Jamen det er vores klare formodning, at der findes et fedtlag, der kan tæres på, samtidig med at det vil give mulighed for, at andre medier kan få mere plads i den offentlige debat.
Det ville sådan set kun være glædeligt.
Jeg synes i øvrigt også, at det er meget at give Danmarks Radio æren for – skulle jeg til at sige – den høje valgdeltagelse, altså at det lige præcis var public service-mediet Danmarks Radio, der skulle have en fortjeneste af det.
Jeg tror, det er langt mere nuanceret, hvorfor danskerne er så gode til at stemme.
Jeg er sådan set ikke så bekymret for det her, for jeg vil sige, at et medie, der får over 3 mia. kr. om året i offentlige midler, står ikke i nogen dårlig situation.
Jeg kan slet ikke forstå, at det at få over 3 mia. kr. om året skulle være en straf eller en ydmygelse – det køber jeg ikke.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Jeg tror, jeg vil følge op på Morten Østergaards spørgsmål.
Hvis man kigger ud i verden, ud i Europa, så kan man se, at dér, hvor man har stærke public service-institutioner, også er dér, hvor man har højest valgdeltagelse.
Så der er åbenbart en relation mellem en stærk public service-institution, og at man har en kritisk, vidende og nysgerrig befolkning.
På nogle af strækkene i medieforliget er jeg fuldstændig enig med Dansk Folkeparti, nemlig at man ønsker at støtte de regionale stationer og de lokale medier.
Men jeg forstår faktisk heller ikke – som Morten Østergaard også spurgte ind til – hvorfor man specifikt ønsker, at Danmarks Radio skal skæres 20 pct.
Altså, Dansk Folkeparti gik jo selv ud med 25 pct. Men nu bliver det 20 pct. – hvorfor lige nøjagtig det?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-04-06:
Det vil jeg altså ikke sige.
Man kan ikke sætte lighedstegn mellem det at ville ønske et Danmarks Radio, der faktisk fylder mindre, og det, at det stadig væk får over 3 mia. kr. om året.
Der kan du ikke sætte lighedstegn, når du siger, at vi skal have en mindre kritisk presse.
Dansk Folkeparti har tværtimod et ønske om, at vi får et bredere mediebillede, hvor jo altså også private aktører som danske dagblade, der jo spiller en kæmpe rolle i den demokratiske debat, kommer til at få nogle flere muskler og fylde mere og der også bliver råd til nye ting som digitale platforme og andre løsninger, der kan få flere danskere, som i dag ikke er involveret i politik, til at tage del i debatten.
Så jeg kan simpelt hen ikke følge spørgeren – det kan jeg ikke.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Det er faktisk det, jeg synes er dilemmaet, for vi skal faktisk gøre begge ting på samme tidspunkt.
Altså, jeg synes – og der har formanden og Præsidiet jo selv været drivende – at man skal se på, hvordan vi kan udnytte det system, vi rent faktisk har, endnu bedre.
Det er også det, jeg hører fru Christine Antorini påpege her.
Og jeg synes, vi skal gøre begge ting på samme tid.
Christine Antorini (S), 2018-04-06:
Men kunne man forestille sig, at vi i fællesskab kunne gøre noget for, at den tænkning om, at borgersynspunkter kunne komme tættere på processer, kunne gøres inden for den demokratiske ramme, at det er i et samspil med udvalgsarbejde og lovprocessen osv.?
For min oplevelse er, at der er utrolig mange muligheder, men de bliver måske ikke brugt så ofte.
Risikoen ved at snakke om, at der skal laves et egentligt borgerkammer, er, at man giver det et indtryk af, at det er umuligt at nå os i det politiske.
Min opfordring er, at vi skal se på, hvad vi kan gøre for at synliggøre, at det har borgerne mulighed for allerede i dag, og se på, om vi kan gøre det på en bedre måde inden for det repræsentative demokratis rammer.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Det er jo en lang snak, altså om der er et behov for at lave et egentligt nyt kammer.
Vi er jo så blevet inspireret af det, de har gjort i Irland og også i Taiwan, hvor de har lagt det, man sådan kunne kalde en demokratisk forstyrrelse – hvis man skal finde et lidt underfundigt begreb på det – ind i den politiske proces.
Her har de udvalgt nogle borgere – ligesom man har nævningeting – uden partipolitiske tilhørsforhold til at komme med deres bud på nogle af de samme politiske udfordringer, som eksempelvis bliver diskuteret her i Folketingssalen.
Christine Antorini (S), 2018-04-06:
Tak for ordet.
Vi synes også, det er super spændende at diskutere, hvordan vi kan inspirere hinanden til at tænke i at udvikle vores demokratiske arbejdsformer.
Derfor er jeg nysgerrig efter at høre lidt mere om Alternativets idé om en eller en form for et tredje borgerkammer, som jeg forstod det, i forhold til Folketinget.
Jeg er nysgerrig på det, fordi jeg har en oplevelse af, at der er meget fine muligheder for borgere, interesseorganisationer og andre, der har noget på hjerte, til at få adgang til os politikere.
Det er både til os som enkeltpersoner, men også i forhold til Folketingets udvalg.
Så hvorfor er det nødvendigt at lave et særligt borgerkammer?
Hvad skal det repræsentere, som vi ikke har i dag?
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
På det punkt er vi overhovedet ikke uenige.
Jeg synes jo, at jo mere og jo tidligere vi kan inddrage borgerne direkte i de overvejelser, vi gør os, både som enkeltpartier, men også som regering, jo bedre.
Det kan jeg kun bakke op om.
Så jeg tror, at i hvert fald lige dér løber Radikale Venstre åbne døre ind hos Alternativet.
Vi er fuldstændig enige.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-04-06:
Tak for det.
Og tak for en spændende ordførertale.
Jeg vil gerne udforske ideen om et borgerkammer lidt, for det synes jeg er interessant.
Nu kan hr. Uffe Elbæk måske forklare sine tanker om, hvordan sådan et borgerkammer skulle se ud, men kunne det ikke i virkeligheden være en falliterklæring, hvis man kommer frem til, at der er behov for et borgerkammer, fordi det borgerkammer, som vælgerne jo i forvejen har sammensat efter grundige overvejelser, viser sig ikke at være tilstrækkeligt?
Morten Østergaard (RV), 2018-04-06:
Det er så en bekymring, som vi deler.
Men nu skal det jo ikke være mørke og sortsyn det hele, og derfor vil jeg pege på en anden ting, som jeg ved hr. Uffe Elbæk selv igennem sit virke har haft masser af personlig erfaring med.
Jeg oplever jo faktisk, at der er en enorm grøde i vores civilsamfund i bredeste forstand, at der er en enorm aktivisme.
Borgerforslagene er eksempel på det, men faktisk er folk dybt engageret i mange ting, som måske så bare ikke er de politiske partier.
Derfor kunne jeg godt have en bekymring for, at nogle af de ting, vi gør, som f.eks. det med borgerforslag, som jeg støtter, bliver noget ekstra, mens det, der sker, når realpolitikken bedrives – når der f.eks. laves en plan for de udsatte boligområder – er, at så foregår det stadig væk i sådan en sluttet kreds, hvor de mange, der kunne være engageret i det, slet ikke får afløb for deres ideer.
Bl.a. fordi magten over de seneste år har lukket sig om sig selv.
Derfor synes jeg, at vi skal passe på med, at det ikke bliver sådan noget, man lægger oven på, men at det bliver de reelle, væsentlige politiske processer, som den aktivisme får del i.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Jeg er meget enig i den bekymring, som hr. Morten Østergaard kommer med her.
Det, vi nu ser i forhold til medieforhandlingerne, ser jeg helt klart som noget, hvor vi endnu en gang oplever, at en demokratisk vigtig institution i Danmark er under et pres.
Men man kan jo også kigge på det i forhold til ombudsmandsinstitutionen, og man kan kigge på det i forhold til rigsrevisorerne.
Altså, jeg oplever, at der er en manglende opbakning til og manglende respekt for de helt grundlæggende demokratiske institutioner i dag, og at der er brug for, at vi står op for dem.
Det er også derfor, jeg siger, at det lidt er et dilemma.
Altså, hele den debat, der har været om borgerforslag, er jo et godt eksempel på det.
Vi ser det som et element i at vitalisere debatten og relationen mellem os herinde og så borgerne.
Det bliver af andre udlagt, som om det er et angreb på det repræsentative demokrati.
Og jeg ser det jo som en styrkelse af det, og jeg ser det som en brobygger.
Men jeg er meget bekymret for det, der sker lige for øjeblikket, også her på den hjemlige bane, i forhold til at stå vagt om vores helt grundlæggende demokratiske institutioner.
Jeg er dybt bekymret.
Morten Østergaard (RV), 2018-04-06:
Jeg vil også godt takke for, at vi får debatten, og jeg kan forstå, at statsministeren – og det er også noget, jeg selv praktiserer – synes, det er vigtigt at forbeholde sig retten til at blive klogere.
Det var lidt uklart for mig, om der lå en erkendelse af at være blevet klogere på noget, der havde med det her at gøre, men det får vi måske lejlighed til at udforske på et senere tidspunkt.
Men i forhold til det dilemma, som der peges på, altså forholdet mellem det at passe på og det at udvikle, synes jeg også, der er et andet dilemma.
Jeg tror nemlig ikke, det handler så meget om vores institutioner, som det handler om den måde, vi bruger dem på, og den måde, politik bedrives på.
Jeg har i hvert fald en bekymring for, om den høje tillid, vi har til vores institutioner, svækkes, når vi samtidig forsøger at udvikle formerne på den måde, vi gør det på.
Nu har vi set et medieudspil her senest, og medierne er jo også en del af vores demokratiske understøttelse.
Jeg vil bare høre: Hvad tænker I i Alternativet om det her med udfordringen af tilliden til vores institutioner, og hvad der er på spil, også når man diskuterer medieforlig?
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Tak, formand.
Jeg har glædet mig til den her debat, hvor vi sammen skal prøve at tage temperaturen på demokratiets tilstand lige i de her tider.
Men først vil jeg lige begrunde, hvorfor Alternativet har stillet statsministeren følgende spørgsmål: »Hvad mener statsministeren at der skal til for at genskabe borgernes tillid til de folkevalgte på Christiansborg og øge det politiske og demokratiske engagement hos befolkningen?
« Grunden til, at vi fra Alternativets side har stillet den her forespørgsel til statsministeren, er primært to ting.
Vi er helt nede på 4 pct. af befolkningen, der synes, at det giver mening at være medlem af et politisk parti.
Og af dem, der så reelt er medlem af et parti, er der færre og færre, der har lyst til sådan aktivt at tage del i det politiske arbejde internt i partierne og stille op til folkevalgte positioner.
Og dem, der så endelig gør det, og som også stiller op som folketingskandidater, begynder mere og mere at ligne hinanden på tværs af de politiske partier.
Det vil sige, at de har den samme uddannelsesbaggrund og de samme sociale referencer.
To partier herinde, som faktisk gør det rigtig godt – altså med hensyn til det der med at få en større bredde blandt deres kandidater og dermed også de folk, der bliver valgt ind – er Dansk Folkeparti og Enhedslisten.
Altså, der er en langt større mangfoldighed i de to partier, hvilket jeg synes er rigtig, rigtig godt.
Men altså, der er få, der har lyst til at være medlem af et politisk parti.
Den anden ting er, at vi kan se, at der er en større og større tillidskløft mellem os folkevalgte og borgerne.
Vi ligger allerlavest i tillidsmålingerne.
De to ting tilsammen, altså det, at man lidt firkantet sagt egentlig kan se dannelsen af, hvad der nærmest minder om sådan en politisk klasse, og så det der tillidsgab mellem borgerne og de folkevalgte, synes vi er en giftig cocktail for et sundt demokrati.
Vi har bevidst valgt ikke at lave et forslag til vedtagelse, fordi vi håber på, at den her debat kan blive både nysgerrig og åben.
Vi er i hvert fald fra Alternativets side meget nysgerrige efter at høre, hvad I tænker i de andre partier, først og fremmest statsministeren.
Altså, hvad er det for nogle former for diskussioner, I i de andre partier har internt om, hvordan I synes demokratiet fungerer i dag, og hvordan vi kan gøre det mere involverende og mere meningsfuldt?
Så jeg glæder mig rigtig meget til, at vi får den her debat.
Og personligt glæder jeg mig rigtig meget til at høre statsministeren.
Christine Antorini (S), 2018-04-06:
Jeg synes, at et af dilemmaerne er, at vi er gået fra at være, kan man sige, klasse- og socialgruppeorienterede partier til, at der er kommet flere identitetspartier.
Og identitetspartier er kendetegnet ved, at man f.eks. er grøn.
Enten er man grøn, eller også er man ikke grøn.
Det kan også være, at danskheden fylder noget.
Så enten er man rigtig dansker, eller også er man forkert dansker.
Og dilemmaet ved identitetspolitikken er, at der er det sværere at indgå kompromiser i forhold til det, der overhovedet betyder mest for en.
Der må man sige, at de gamle klasse- og socialgruppebaserede partier var afhængige af, at man skulle samarbejde på tværs.
Man vidste, at der var forskellige grupper med forskellige interesser, og man havde en interesse i at prøve at lave et flertal.
Jeg synes, at identitetspartiernes fordel er, at de faktisk har fat i nogle dagsordener, som betyder noget for grupper i befolkningen.
Men det gør, at vi alle sammen skal gøre os umage med at sætte det positivt i spil, i stedet for at man kommer til at lave et os-og-dem.
Vi har ikke brug for enten-eller.
Altså, jeg synes, at det smukke ved dansk demokrati er, at vi som regel gør os umage med både-og.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-04-06:
Skolevalget er også noget af det, vi selv har fremhævet som et rigtig godt eksempel på, hvordan vi kan finde ud af at involvere vores unge mennesker i demokratiet.
Men jeg synes måske ikke, at ordføreren kom så meget ind på den udfordring, der ligger i det her med tilliden til politikerne, altså hvorfor vi ligger så lavt i de her tillidsmålinger.
En af teorierne kunne jo være, at vi politikere nogle gange har en tendens til at tegne et billede af samfundet, som folk ude i virkeligheden, var jeg ved at sige, ikke kan identificere sig med.
Statsministeren nævnte det her med, at der er kriminalitet, og at vi har udfordringer med parallelsamfund.
Men hvis vi kigger på statistikkerne, bliver kriminaliteten mindre i Danmark, og uddannelsesniveauet blandt nogle af dem, der lever i de socialt udsatte boligområder, stiger.
Men herinde fra Christiansborg peger vi på sorte huller og øget kriminalitet.
Så jeg tror, at noget af grunden til, at der er den her politikerlede, faktisk er, at der er rigtig mange borgere, som hører os fortælle nogle historier, som de slet ikke kan genkende fra deres hverdag.
Kan ordføreren være enig med mig i, at det også kan være en del af problemet?
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Det er selvfølgelig et argument for, at vi skal skaffe os så godt et vidensgrundlag som muligt for at træffe de beslutninger, som vi nu engang skal træffe.
Uden at gå for meget i detaljer med en idé, som jo som sagt er på tegnebordet, hvad jeg også understregede, så vil jeg sige, at det at have et borgerkammer kan være med til at skaffe viden og indsigt og rejse spørgsmål, som kun kan skabes i kraft af, at borgerne ikke er bundet af et partipolitisk bagland.
Som sagt har man gjort det med gode resultater i Irland og Taiwan.
Så vores ønske er selvfølgelig bare at skabe en så god og demokratisk debat som overhovedet muligt.
Karsten Hønge (SF), 2018-04-06:
Jamen jeg er da oprigtig glad for, at Alternativet har haft et arrangement, de har været glade for.
Det lyder som den slags arrangement, jeg har deltaget i rigtig mange af – måske ikke, hvor man ikke fortæller, hvem man er; det gør folk nu ret hurtigt, og ellers kan man hurtigt dechifrere det.
Men jeg fandt ikke rigtig ud af, hvad det var et argument for.
Er det et argument for, at man så skal have den her særlige borgerparlamentsagtige ting?
Og hvori adskiller det sig fra den åbne høring om præcis det samme tema, hvor vi for kun 1 måned siden fyldte Landstingssalen fuldstændig, og hvor der var en meget konstruktiv stemning?
Så hvad er de ting, som hr. Uffe Elbæk bringer banen, et argument for?
Det er gode historier, men hvad er de et argument for?
Det, der lige inspirerede mig til at stille et spørgsmål, var hr. Uffe Elbæks fortælling om, at man i Alternativet havde afviklet et møde om kontanthjælp.
Men hvad var det, det var et argument for?
Var det et argument for, at man skulle have det her borgerparlament, eller var det tværtimod et argument for, at det ikke er nødvendigt, fordi det jo viser, at man bare kan afholde den slags møder?
Vi har jo fyldt Landstingssalen i forbindelse med store høringer og åbne samråd om lige præcis det her spørgsmål, så hvad var baggrunden for, at hr. Uffe Elbæk nævnte den aktivitet?
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Jeg kan godt forstå spørgsmålet, altså om det er udtryk for en kritik af det repræsentative demokrati med den status og det ansvar, som vi har her.
Når vi snakker om et borgerkammer, betyder det ikke, at det skal være et besluttende borgerkammer.
Altså, det betyder ikke, at det er herinde i Folketingssalen, at borgerkammerets beslutninger bliver truffet.
Men vi tror bare på, at der kan være en værdi i at have en dialog med borgerne om vigtige spørgsmål, som vi i sidste ende lander herinde.
Så man skal egentlig se sådan et borgerkammer som en opkvalificering, en inspirationskilde til det, der foregår her.
Og der skal være en samtale, en dyb, alvorlig samtale mellem os i Folketingssalen og et eventuelt borgerkammer.
Men altså, jeg vil da også sige, at det er en idé, som er på tegnebrættet lige nu.
Og hvis vi går videre med det, skal vi nok komme og delagtiggøre alle i, helt nøjagtigt hvordan vi har tænkt det.
Men det er som sagt for at komme med et eksempel på, hvordan vi kan forestille os en mere interessant demokratisk struktur end den, vi har i dag.
Kan det gøre, at vi får borgerne tættere på, og kan vi gøre det sådan, at borgerne synes, at demokratiet er dybt meningsfuldt, og at det er noget, de har lyst til at involvere sig i?
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-06:
Ja, og så må vi spørge hinanden: Hvordan vrider vi os egentlig ud af det?
For det er måske der, kernen ligger.
Vi kan jo tale meget om mange ting, udadvendthed osv., men det billede, der tegnes af os – og hr. Uffe Elbæk rørte lige ved det – er jo billedet af konflikten.
Og vi har et medieflow nu, som er accelereret de seneste 10 år, og der ligger en undersøgelse, der siger, at det kun er gået ned ad bakke.
Der er der vel grund til at spørge: Hvorfor er det så det?
De medier, vi har nu, og som er helt anderledes, hvad er det for nogle?
Hvordan kan vi gøre noget ved det?
Vi er jo alle sammen en del af det, og som politikere spiller vi måske også beredvilligt med, hvor vi af og til skulle sige nej og lade være – eller hvad?
Hvordan kommer vi ud af det her?
For mediebilledet og -strømmen fortsætter jo – måske også ret ukritisk.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-04-06:
Ja, det er jo et enormt spændende spørgsmål, og jeg har bare lyst til at stå her og snakke i 15 minutter, men det får jeg nok ikke lov til af formanden.
Men jeg synes faktisk, at statsministeren kom med nogle ret gode bud på det.
Altså, det her hus er skabt på konflikt.
Politik er jo konflikt.
Men vi søger den også.
Og vores evne til at lytte og indgå i en reel nysgerrig samtale synes jeg mange gange mangler, og det bliver ofte den ene blok over for den anden blok.
Der kan jo selvfølgelig være dybt reelle kritiske ting, som man synes man er dybt uenig i, og dem skal man jo stå op imod, og man skal sige, at man ikke synes, det er i orden, at nogle gør det eller det.
Jeg tror, at den måde, vi i det her hus forvalter vores rolle som politikere og som partier på, og den måde, som regering og opposition forvalter deres rolle på, gør, at i hvert fald alle jer, der måske sidder og ser på det her på tv, og jer, der sidder oppe på tilhørerrækkerne, ofte oplever, at det bare er mudderkastning, og at den principielle diskussion forsvinder. Det tror jeg er en af grundene til det, men det er absolut ikke den eneste.
Medierne spiller en fantastisk vigtig rolle også på det her område.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-04-06:
Tak for det, og tak til Alternativet og hr. Uffe Elbæk for at rejse den her vigtige debat.
Nu er vi jo i det her hus, og vi er en del af den der statistik, hvor vi ligger lavere end bilforhandlere og, ja, endda lavere end journalister – og det kan man tænke lidt over.
Der ligger vi så lige pludselig.
Og når jeg spørger hr. Uffe Elbæk præcis til det, er det jo, fordi jeg kender hr. Uffe Elbæk fra tiden, før han kom ind i politik herinde, og for at have en høj troværdighed, et højt aktivitetsniveau og en stor berøringsflade.
Pludselig er hr. Uffe Elbæk i det her hus og er så dermed en del af den her statistik.
Jeg fornemmer ikke, at hr. Uffe Elbæk har ændret sig eller opfører sig anderledes.
Hvad er det, der ikke kan udfoldes herinde – sådan den menneskelige udstråling – af det, vi måske kom med hver især, der så gør, at vi pludselig er en del af den statistik og ikke kan rokke os ud af det eller ikke kan adskille os eller få skubbet til den i alvorlig grad?
For det er jo et spørgsmål om Folketinget, forespørgslen går på, og det er der, det måske er allerlavest – også i forhold til kommunalpolitikere osv.
Hvad er det, det hus gør ved os, eller hvad er det, vi glemmer at bringe med herind?