runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det.
Jeg tror i høj grad, at de oplever, at det har givet mening at stå frem, for det er direkte deres ord, der er blevet til det her beslutningsforslag, men det vil jeg egentlig gerne tage lidt fat i.
Jeg ved godt, at Socialdemokratiet før har anerkendt arbejdsskader på den her måde.
Lige nu er det jo frisører, bioanalytikere og andre, som betaler med deres kroppe, fordi vi simpelt hen halter totalt bagud på det her område.
Når f.eks. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur har kritiseret det her problem, altså netop det her med, at der ikke er det kraftige stød, hvorfor bliver der så ikke lyttet, hvorfor bliver der så ikke reageret?
Hvorfor er det først, når der kommer et beslutningsforslag, som jo er fremsat på vegne af alle de mennesker, der er ramt, at vi afsætter ressourcer til forskning?
Det burde jo egentlig ikke være sådan, at man skal igennem mediemøllen for at vække politikeres bevågenhed.
Hvis det her system fungerede, burde det jo være sådan, at lige så snart man ser, der er et problem, bliver der faktisk afsat ressourcer til at få det afdækket.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-08:
Der er så klart ligestillingsudfordringer på vores arbejdsmarked, og det viser sig også i forhold til arbejdsmiljøet.
Der er nogle ting, hvor vi er rigtig langt fremme i forhold til at anerkende det.
F.eks frisører, der får eksem, har en markant større grad af anerkendelse end frisører, der får ondt i bevægeapparatet.
Det vidner jo også om, at der er noget viden, vi er langt med, og så er der noget, vi mangler noget om.
Det er jo det, vi må få opdateret, og vi må få bragt ny viden til torvs, sådan at mennesker, der bliver syge af at gå på arbejde, også oplever at blive anerkendt, når de bliver syge af deres arbejde.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Jamen det er jeg sådan set enig i.
Det burde jo ikke handle om, om man kan få rejst diskussionen i Folketingssalen.
Jeg synes, det er lidt svært at stå her og sige, at vi så kan konstatere, at de myndigheder, de eksperter og de folk, vi har til at sidde og arbejde med det, med vilje har set bort fra noget, ikke passet deres arbejde eller ikke gjort det ordentligt.
Men når vi spørger myndighederne, om vi har et lægefagligt grundlag at stå på, og om vi faktisk kan bevise, at det er det her arbejde, som har ført til de her skader, og at vi dermed kan konstatere, at det er en arbejdsskade, så siger de, at det mangler vi videnskabeligt belæg for.
Så skal vi jo selvfølgelig sige, at det skal tilvejebringes.
Ja, i den ideelle verden, og det sker heldigvis også, tager man jo selv initiativ – i Arbejdsmiljøfonden og de steder, hvor man ligesom laver forskning – og kigger hele tiden på det nyeste.
Det her er så et eksempel på noget, som, om man så må sige, er kommet igennem mediemøllen, som fru Victoria Velasquez siger, og ind i den politiske verden, men det ændrer jo ikke på, at man hele tiden skal opdatere sin viden på området.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-02-08:
Ordføreren har fuldstændig ret; jeg står altid på borgernes side mod systemet, så tak for komplimentet – det tager jeg som et stort kompliment.
Når jeg mener, at det er en syltekrukke og en klassisk omgang Christiansborg-bla-bla, er det, fordi man ikke er villig politisk til at tage ansvar for den tidsplan, der skal lægges.
Det kan man da ikke bare overlade til andre.
Hvad er det, vi siger til de borgere, som vi er valgt af, og som vi skal repræsentere?
Hvornår kommer der noget, der rykker videre?
Så ville det være dejligt og befriende, hvis man herinde i Folketinget tog ansvar og sagde: Det her er den tidsplan, vi gerne vil have, for det er her, vi mener I kan forvente et svar.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det.
Først vil jeg også bare rigtig gerne anerkende talen og det, som kommer fra ordføreren, især også det om, at vi sikrer de kvinder, som udfører et hårdt arbejde.
Altså, jeg vil bare lige minde om, at de i forhold til grad af muskel- og skeletbesvær ligger højere end folk, der laver anlægs-, slagteri-, rengørings- og betonarbejde.
Det er så vigtigt, at vi faktisk får anerkendt det, for alt for ofte bliver det negligeret og faktisk nogle gange endda latterliggjort.
Så det er jeg rigtig glad for.
Helt konkret i forhold til den beretning, vi skal lave, mener jeg, at det er ukontroversielt, og jeg håber også, og det vil jeg gerne høre ordføreren om om ordføreren vil være med til, at vi sammen på tværs af partierne og med regeringen får skrevet, at det er det repetitive og det kraftfulde, vi skal have skilt ad.
Det er nemlig der, kernen til problemet er, og det er en af hovedårsagerne til, at folk lige nu ikke får anerkendt deres arbejdsskader.
Så jeg vil høre, om ordføreren vil være med til at prøve at arbejde for det, som egentlig burde være ret ukontroversielt, nemlig at vi får adskilt de to ting fra hinanden.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Jeg kan se, at ministeren lytter intenst, så det er jeg sikker på er noget af det, som vi kommer til at arbejde videre med.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Det er jeg glad for at ordføreren siger, for vi taler om, at det skal være på lægefagligt grundlag; det skal være på forskningsmæssigt grundlag.
Men det, der er problemet her, er faktisk, at det bliver politisk, for det bliver låst i den struktur, vi har lige nu, hvor dem, der repræsenterer skadelidte, jo er afhængige af to andre parter.
Der glæder jeg mig rigtig meget til, at Venstre forhåbentlig vil være med i en beretning, hvor vi adresserer det her problem, som det jo lige nu konkret er frisører, bioanalytikere og andre, som betaler for.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Altså, det lyder umiddelbart som en god idé.
Jeg kan ikke stå og love, at det er noget, vi vil gøre, men jeg synes umiddelbart, det lyder som en god idé.
Jeg er helt med på, at det ikke er en eller anden fiks idé, Enhedslisten har fået nede i frisørstolen, hvor frisøren har klaget over ondt i kroppen eller andet.
Men det må stadig væk være sådan, at det er Erhvervssygdomsudvalget, der afgør, om en skade skal anerkendes som en arbejdsskade og som en erhvervssygdom eller ej.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Når en ortopædkirurg siger, at skaden, som frisøren har, er en skade, som kommer direkte fra arbejdet, er det faktisk vedkommende, jeg lytter til.
Den anden ting er det her med, at vi jo tydeligvis ser, at på nogle områder er systemet låst.
Vi har nogle parter, som repræsenterer skadelidte, som repræsenterer de lønmodtagere, der er kommet i klemme, og de kan ikke få det igennem i den partskonstruktion, der er.
Så vil Venstre være med til at sikre det og se på, hvordan vi gør op med de strukturelle problemer, der så kommer, når de bliver låst på den her måde?
For jeg synes, at i de her eksempler, vi ser, er det jo helt åbenlyst.
Altså, det er jo helt åbenlyst med de udtalelser, der er, også fra de behandlende, at det skyldes arbejdsskader.
Vil Venstre være med til at se på, at vi årligt samler op på, hvor det så er, der mangler forskning eller andet, så vi får sørget for, at det kommer til at ske?
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Helt konkret vil jeg gerne have, at de kommer med et grundlag, som vi faktisk kan bruge til at anerkende de mennesker, som er blevet syge af at gå på arbejde, for det er jo det, systemet handler om.
Og nej, hr. Lars Boje Mathiesen, det var faktisk ikke noget kompliment.
For når man finder på en konflikt mellem systemer og mennesker, som ikke er der, er det jo ikke et kompliment; så er det, at man finder på et politisk problem.
Men at vi skal stå på borgernes side, kan vi da ikke blive uenige om.
Det er jo faktisk derfor, at vi siger, at her er der noget, vi skal have undersøgt bedre.
Astrid Carøe (SF), 2024-02-08:
Tak for det.
Så håber jeg bare, at ministeren vil række ud til de partier, der er med i regeringen og sidder her i Folketinget, og opfordre til, at vi så laver en eller anden form for fælles beretning, hvor vi anerkender det her i højere grad, end hvis vi bare stemmer det her beslutningsforslag ned.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, hvad ministeren lidt mere principielt tænker om det her med, at det i de klassisk kvindedominerede fag er markant sværere at få anerkendt sin arbejdsskade, end det er i de klassisk mandsdominerede fag.
Det her er jo et klassisk eksempel på det, men det er jo ikke kun her, vi ser det.
Kan ministeren ikke godt se, at vi måske har en udfordring, som der også er behov for at få lavet nogle flere undersøgelser omkring for at sikre, at kvinder, der går på arbejde, også får anerkendt deres arbejdsskade?
Charlotte Munch (DD), 2024-02-08:
Jeg er godt klar over, at det spænder meget vidt.
Men det er enormt vigtigt for mig og mit parti, at vi, når vi sætter os ned og laver noget, gør det så gennemtænkt og fuldført, at det, vi kommer ud med, dækker den rigtige faggruppe, og det kan være hvem som helst, men også, at det, vi kommer ud med, er noget, der rent faktisk virker i praksis.
Så jeg vil ønske, og jeg håber, og jeg vil appellere til, at ministeren måske ser muligheden i en arbejdsgruppe i det her regi.
Helle Bonnesen (KF), 2024-02-08:
Inden vi går herned i salen en dag som i dag, har der jo været et forarbejde med at få printet papirer og akter og få samlet mapperne og gjort hele materialet klar, og hvem har så hjulpet mig i dag?
Det har en frisør.
For vi kender dem jo alle sammen, frisørerne, som strander med arbejdsskader, og som finder deres plads andre steder som f.eks. på Christiansborg.
Derfor vil jeg også gerne sige tak til Enhedslisten for at have fremsat forslaget om anerkendelse af frisørers og bioanalytikeres skader i bevægeapparatet som arbejdsskader og for at sætte fokus på problemstillingen.
Det er en dagsorden, som også optager De Konservative meget, faktisk så meget, at vi lægger navn til en konference om området senere på måneden her på Christiansborg i samarbejde med branchen og Dansk Frisør & Kosmetiker Forbund.
Alle her skal selvfølgelig være så velkomne.
Derfor vil Konservative også gerne som udgangspunkt kreditere for intentionen i forslaget.
Naturligvis skal vi sikre, at folk ikke bliver syge af at gå på arbejde.
Erhvervssygdomme skal registreres og fastsættes, men ikke af os.
Jeg har faktisk behov for at gå lidt ud ad en tangent, for der er en ret væsentlig problemstilling i det her, som er: Hvorfor forlader så mange frisører branchen i en ung alder?
Jeg er godt klar over, at det ikke er en del af beslutningsforslaget her, men det er jo en indlysende del af problemstillingen.
Så alt i alt, som beslutningsforslaget ligger her, bliver det med tungt hjerte, at vi kommer til at stemme imod, men jeg håber virkelig, at vi i udvalgsregi med en beretning eller anden form for arbejde kan finde en løsning og sætte turbo på det og gå videre med det, og det fornemmer jeg også at der er rigtig stor opbakning til her i salen.
For problemstillingen er der, og vi skylder at gøre noget ved den.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Men der er jo ikke noget, der forhindrer os i at kunne gøre begge dele.
På den ene side har vi trilogforhandlingerne, og der er møde her igen på fredag om det, og på samme tid ved vi jo godt, det håber jeg, at vi i Danmark gerne vil gå længere.
Så det at få indkaldt de faglige organisationer og talt om, hvad det er for et lønmodtagerbegreb, vi gerne vil have, og som de kan se er det vigtige, og spørgsmålet omkring omvendt bevisbyrde er jo et arbejde, der tager tid, og i al den tid der går, rammer det jo konkret de lønmodtagere, som ikke er beskyttede.
Så jeg er bare lidt nysgerrig og vil gerne blive lidt klogere på, hvad det er, der forhindrer, at vi kan komme i gang med arbejdet.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Grundlæggende set er udfordringen jo, at vi, hvad vi er enige om, har en større gruppe, en stigende gruppe, på arbejdsmarkedet, som har haft svært ved at blive placeret, og hvor der lige nu foregår retssager og armlægninger om, hvordan man skal placere de her ting.
Det vil vi grundlæggende set gerne have bedre sorteringsmekanismer for.
Vi vil gerne være bedre til at kunne identificere og sige: Du er faktisk lønmodtager, og du skal omfattes af de rettigheder, som lønmodtagere har.
Når vi har forfulgt EU-sporet frem for at lave et nationalt spor, er det jo, fordi vi grundlæggende set også mener, at det er mere hensigtsmæssigt at lave det i en EU-ramme, fordi ikke mindst rigtig mange af de virksomheder og platforme jo opererer på tværs af grænser.
Derfor kan man sige, at det sådan set er rigtigt, at der er tale om et minimumsdirektiv.
Man kommer bagefter til en diskussion af, hvordan man vil implementere det i dansk lovgivning.
Men det er en lille smule svært at finde ud af, hvad det er, vi mangler, eller hvad det er, vi har lyst til at implementere i dansk lovgivning, før vi har en aftale på EU-plan, som forhåbentlig kommer snart, for der har jo været gjort flere forsøg.
Jeg skulle hilse og sige, at det også er noget, som vi opfatter som noget, der meget gerne skulle komme en afklaring på.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Jeg er særlig interesseret i det med, at beslutningsforslaget jo faktisk kredser om noget af det, som ministeren kom ind på, nemlig at tale med de faglige organisationer om, hvad vi gør nationalt.
Og der er ikke noget til hinder for, at vi kan gøre det, fordi det netop er et minimumsdirektiv, altså, det er en bund, så vi kan gå videre derfra.
Derfor vil jeg bare spørge: Hvad er det, der ligesom holder os tilbage i forhold til at kunne sikre reglerne nu og her, så vi faktisk kunne få skabt den her beskyttelse, som nemlig er supervigtig?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-08:
Altså, nu skylder vi jo stadig væk at se den endelige model.
Det, der forhandles lige nu, er nærmere, at man skal lave nogle nationale modeller.
Det ser jeg ikke på nogen måde som en udfordring af vores arbejdsmarkedsmodel.
Og uanset hvordan direktivet kommer til at se ud, kommer jeg også til at insistere på, at det skal overholde vores danske arbejdsmarkedsmodel – og ellers kan vi ikke være med – og det antager jeg at det kommer til, og dermed kommer jeg også til at gå den vanlige gang ind i implementeringsudvalget i Beskæftigelsesministeriet, hvor parterne har fast sæde og dermed er med til at implementere al lovgivning på beskæftigelsesområdet.
Peter Kofod (DF), 2024-02-08:
Det bringer mig faktisk videre til det næste spørgsmål, for man kan jo sagtens have nogle gode intentioner og man kan sagtens have haft en god drøftelse i Europaudvalget, hvor man siger, at vi sætter nogle grænser, men hvad med EU-Domstolen?
Altså, der er jo ikke rigtig nogen, der sætter nogle grænser for EU-Domstolen.
Det er også det, der giver nogle problemer i mindstelønsdiskussionen.
Så er man ikke bekymret for, at de selv samme problemer, der vil være med Domstolens aktivistiske kurs, vil kunne gentages her, hvis man lægger det her over i armene på EU?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-02-08:
Det har jeg grundlæggende på nogle områder, især når det kommer til beskæftigelse, og det kan være svært at få skabt bred forståelse for, hvordan vores arbejdsmarkedsmodel fungerer, også selv om den er højt besunget, og også selv om vi løbende har folk fra andre lande, der kommer hertil for at studere den.
Så længe det ikke gør det, kan vi ligesom være med inde i forhandlingerne, og det synes jeg er et sundt princip.
Jeg synes, det er en rettesnor, vi hele tiden skal have med, især på beskæftigelsesområdet.
Og der, hvor vi ikke synes, at EU har forståelse for lige præcis den ordning, går vi jo så også op imod det, f.eks. i forhold til et annullationssøgsmål om mindsteløn, som vi lige nu fører.
Peter Kofod (DF), 2024-02-08:
Tak for det.
Noget af det, der bekymrer os ved det her beslutningsforslag, er, at det lægger så stor vægt på EU.
Vi har jo den holdning i Dansk Folkeparti, at EU i udgangspunktet skal holde sig fuldstændig ude af beskæftigelsespolitik.
Det er noget, som politikere i øvrigt helst skal blande sig så lidt som overhovedet muligt i, fordi vi har en model, som er meget højt besunget og har fungeret fantastisk godt i mange år, men måske er det vigtigst af alt, at der er meget få mennesker i Bruxelles, der forstår, hvordan vores model fungerer, og derfor er det så meget desto vigtigere, at vi passer på vores danske model og vogter over den.
Så jeg kan måske ikke forstå, at den socialdemokratiske beskæftigelsesminister så kærligt og åbenhjertigt smider sig selv i armene på EU-systemet i den her debat.
Så er der ikke internt i Socialdemokratiet en eller anden form for bekymring for, om man ikke er ved at gå for vidt?
For den bekymring har vi i hvert fald.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Men det mandat fra Europaudvalget, som Enhedslisten også stod bag, og som der heldigvis var en meget bred opbakning til, lægger jo faktisk vægt på, at man laver noget, altså at man støtter den kommissionsmodel, hvor man har en række fælles kriterier.
Så det er udelukkende en anerkendelse af, at vi jo faktisk fra dansk side har arbejdet på fælles kriterier.
Det har vi lagt vægt på.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Tak for det, og tak for muligheden for at diskutere EU og platformsarbejde.
Enhedslisten har fremsat et beslutningsforslag vedrørende en national formodningsregel for platformsarbejde, som skal bidrage til at afklare, om den enkelte platformsarbejder er selvstændig eller lønmodtager.
Jeg vil sige, at vi i Venstre i fællesskab med regeringen prioriterer, at reguleringen af området foregår i et samarbejde med EU, og at vi allerede derfor ikke kan tilslutte os beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
For platformsarbejde er noget, der foregår på tværs af landegrænser, og derfor giver det rigtig god mening med en fælles europæisk tilgang.
Så allerede af den grund kan Venstre ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.
Karsten Hønge (SF), 2024-02-08:
Jeg synes ikke, det giver mening i den her sammenhæng.
Det er godt, at folk starter deres egen virksomhed – og man kan sagtens have en virksomhed, der kun består af en enkelt person, det er der ikke noget galt i – men man skal blive enige om en definition af det at være selvstændig, der også betyder, at man har beslutningsret over sit arbejdsliv, og at man selv giver et bud på arbejdet, og at man på den måde, selv om man kun er en enkelt person, også har sit eget firma.
Det er det, vi ser vokse op også i en række lande omkring os, bl.a. jo England, hvor falske selvstændige har smadret den engelske byggebranche, slået den til plukfisk, så man har atomiseret forholdene for dem, der i virkeligheden er lønmodtagere, og rubriceret dem som lønmodtagere uden rettigheder, falske selvstændige.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Jeg bliver også bare nødt til at kvittere for det.
Jeg er sgu glad for at være på hold med ordføreren, ikke mindst i kampen for at sikre bedre rettigheder her.
Jeg er bare imponeret over, at man kan have været til debat sent i går om Palæstina m.m. og så alligevel lande med en perfekt humor og »en plat form for økonomi«.
Det synes jeg er stærkt.
Noget andet, som jeg også synes kan være lidt plat, er, at der er nogle, der gemmer sig bag, at man ikke må blande sig, og den danske model osv.
Det vil jeg gerne spørge ordføreren ind til.
For det her er ikke en indblanding i den danske model; det er ikke en indblanding i arbejdsmarkedsforholdene.
Det her vil være med til at give en forbedring af det og handler jo netop om, at det er et minimumsdirektiv, og at vi kan gå videre her i Danmark i samspil med de faglige organisationer.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad ordføreren synes om, at nogle gemmer sig bag at ville beskytte den danske model og så derfor ikke kræver en ordentlig formodningsregel.
Karsten Hønge (SF), 2024-02-08:
Det mest centrale i den danske model for arbejdsmarkedet er, at arbejdsmarkedets parter aftaler kollektive overenskomster, der sikrer lønmodtagerne ordentlige løn- og arbejdsvilkår, og at fagforeningerne håndhæver aftalerne for de ansatte, som er omfattet af overenskomsten.
Men den danske model favner ikke alle på det danske arbejdsmarked.
Nogle falder uden for, og antallet af de mennesker ventes at stige i de kommende år.
Alt for ofte i den her debat skjuler argumenter om fremskridt og moderne teknologi en ældre og mere sådan genkendelig sandhed: Hvis vi udhuler rettighederne for dem, der laver arbejdet – sænker deres løn og gør hverdagen farligere – så er der profit at hente for dem, der er i toppen.
Men uden platformsøkonomiens røgslør af dårlige argumenter ser vi argumenterne for, hvad det egentlig er: social dumping.
For SF er der altså forskel på platformsøkonomi og så en plat form for økonomi.
SF foreslog faktisk for et års tid siden, at vi fik en egentlig lønmodtagerlov, der, ligesom det, regeringen har talt om, indfører en formodningsregel.
Det der med formodningsregler går ud på at tage luften ud af det med at være falsk selvstændig.
Det er helt fint at være selvstændig, men falske selvstændige, hvad er de?
Det er jo bare lønmodtagere uden rettigheder.
Og man behøver såmænd ikke bruge sådan et fint ord som formodningsregel om, hvad det her handler om.
Man kan bruge det, som man også bruger om dyreriget, hvor man artsbestemmer dyr: Hvis det ligner en and, går som en and og lyder som en and, så tror jeg, det er en and.
Så hvis det, man ser, er en lønmodtager med de arbejdsvilkår, lønmodtageren har, så er det nok en lønmodtager.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Der er jo en helt grundlæggende forskel på at være selvstændig og at være lønmodtager, og noget af det, man får som selvstændig, er jo en frihed og en fleksibilitet, som man omvendt ikke har som lønmodtager; der skal man møde ind til det tidspunkt, man har aftalt, og man har først fri, når man har fri.
Den fleksibilitet er jo en, som platformsøkonomien giver en.
Omvendt gælder det, at hvis man arbejder 37 timer og ens arbejdsforhold er fuldstændig som, om jeg så må sige, for almindelige lønmodtagere, så er der jo formentlig tale om omgåelse.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Det var også derfor, jeg valgte det ud.
For jeg synes, at det meget klart tegner en linje.
Altså, det, jeg godt kan blive lidt bekymret for, er, at man faktisk kommer til at tippe til den forkerte side i forhold til ikke at sikre et værn omkring lønmodtagerne.
I forhold til den bekymring og det, som ordføreren også siger, nemlig at man skal lande balancen, vil jeg spørge: Hvilke tiltag mener ordføreren så vi i Danmark vil kunne tage for at beskytte lønmodtagere bedre, så de ikke ligesom ved Wolt eller andre virksomheder risikerer at komme i klemme, når det angår barsel, sygdom og andre eksempler?
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Ja, det har vi mig bekendt.
Vi synes, der er mange spændende ting ved den nye økonomi, som platformsøkonomien udgør, altså en fleksibilitet i, at man kan tjene nogle penge på de tidspunkter, det passer at have arbejdet, måske ved siden af ens andet arbejde osv.
Omvendt skal der selvfølgelig være styr på tingene, altså at man betaler sin skat osv., og at man også skal være reelt selvstændig, hvis man skal behandles som selvstændig.
Det siger sig selv.
Så jeg synes, det var et meget, meget fint citat, som blev læst op, fra hr. Hans Andersens side.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for talen.
Jeg kunne godt tænke mig at få noget af det uddybet lidt.
Det vedrører så også en anden ordfører – det er Hans Andersen – og noget, som han sagde til Altinget i februar 2022, og jeg citerer: »Vi ønsker først og fremmest, at vi får nogle klare og målrettede regler i EU-regi, der kun rammer de egentlige platformsvirksomheder, og som ikke skaber unødige gener for hverken virksomheder eller de danskere, der går på arbejde hver dag.
Det indebærer, at vi tillader den fleksibilitet og den frihed, som platformene giver for den enkelte, samtidigt med at vi skaber sikkerhed for skattebetaling og klarhed over, om der er tale om selvstændige eller lønmodtagere.
Så der er brug for, at regeringen i forhold til direktivet fra EU-kommissionen om platformsøkonomi får sikret, at direktivforslaget begrænses væsentligt i dets anvendelsesområde, så det bliver vanskeligere at blive betegnet lønmodtager, samt får begrænset de meget omfattende oplysningskrav i direktivet.«
Der vil jeg gerne spørge, om Venstre stadig har den holdning, som der bliver skitseret her.