runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2020-12-11:
Tak for det.
Jeg tror lige, vi skal have to små ting på plads omkring juraen.
Det er jo sådan, at når man laver en lovgivning og den skal udmøntes korrekt nok af domstolene, så gør de det på baggrund af den lovgivning, som vi laver herinde, inklusive bemærkningerne, og de er så i øvrigt også forpligtet til at følge praksis fra domstolenes side.
Så når det siges, at der, når man laver lovgivning, kan forekomme store variationer i skøn, vil jeg sige, at det jo rent faktisk er domstolenes primære og fornemste opgave at sikre, at det ikke er tilfældet.
Så det synes jeg måske er en lidt søgt indvending.
Det er jo sådan med lovgivningen, at den skal udmøntes af bl.a. domstolene, og deri ligger der noget skøn.
Man kan heller ikke altid med hensyn til et indirekte objektivt ansvar sige, at der kunne have været gjort mere.
For det er jo lige præcis det, som er domstolenes opgave, altså at skønne, hvornår der ikke kunne have været gjort mere.
Så det kan man ikke altid bare sige, og det er bare lige for at få på plads, hvad forslaget egentlig handler om.
Det, som jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om Venstre synes, at arbejdsgiverne i tilstrækkelig grad i dag lever op til deres moralske ansvar.
Eller er der ingen tilfælde, hvor Venstre tænker, at der altså er nogle arbejdsgivere, som svigter?
Anne Honoré Østergaard (V), 2020-12-11:
I dag skal vi behandle et beslutningsforslag, som er fremsat af Enhedslisten.
Enhedslisten foreslår, at der indføres et indirekte objektivt ansvar, så arbejdsgiveren kan holdes ansvarlig for chikane, der udøves af kolleger, ledere, kunder, klienter eller andre, som kunne have været undgået med passende forholdsregler.
Ifølge forslaget henviser det indirekte objektive ansvar til, at arbejdsgiveren kun kan holdes ansvarsfri, hvis vedkommende kan godtgøre, at chikanen ikke kunne have været undgået ved passende forholdsregler.
Debatten om seksuel chikane er ekstremt vigtig, og der skal være nultolerance i forhold til seksuel chikane på arbejdsmarkedet.
Alle i Danmark skal trygt kunne gå på arbejde uden at skulle frygte seksuelle krænkelser.
Det er jo efterhånden ret klart, at vi alle har en kultur på en række områder i samfundet, som vi skal have ændret på.
I det arbejde er det vigtigt, at virksomhederne bruger alle de redskaber, der er til rådighed, både forebyggelsesarbejdet, og når de skal håndtere sager om seksuel chikane.
Arbejdsgiverne har allerede i dag et udvidet ansvarsgrundlag for at sikre, at sexisme og seksuel chikane ikke finder sted på arbejdspladsen.
Nu er det jo kun en uge siden, at vi drøftede seksuel chikane i Folketingssalen.
Og der fremsatte Venstre sammen med andre gode partier et forslag til vedtagelse, der pålægger regeringen at indkalde arbejdsmarkedets parter til trepartsforhandlinger med henblik på at finde fælles løsninger til, hvordan kulturen på arbejdsmarkedet kan ændres.
Vi synes, det er fornuftigt, at arbejdsmarkedets parter skal drøfte, om de har de nødvendige redskaber til at skabe en kulturændring.
Og vi ser frem til at følge arbejdet og høre om resultatet af drøftelserne.
Derfor kan man sige, at dette beslutningsforslag foregriber begivenhedernes gang.
Når det er sagt, mener Venstre ikke umiddelbart, at det her beslutningsforslag er den rigtige vej at gå.
Dette tenderer omvendt bevisbyrde.
Det bliver meget svært for en arbejdsgiver at løfte den bevisbyrde, da man altid vil kunne påpege, at der skulle være gjort mere eller andet med henblik på at forebygge chikane.
Spørgsmålet er derudover, hvornår kravet om passende forholdsregler er opfyldt.
Dette vil være overladt til domstolene og blive vurderet fra sag til sag.
Derudover kan der være store variationer i, hvad der inden for enkelte brancher kan blive anset for passende forholdsregler.
Desuden skal man også være opmærksom på, at skærper man arbejdsgiveransvaret, kan det fundamentalt ændre den måde, som vi indretter arbejdspladser på, og der er stor risiko for, at skærpelsen medfører en overvågningskultur og rigide regler på arbejdspladsen.
Det kan betyde, at en mand og en kvinde ikke længere kan holde møde med lukket dør, eller at der skal være overvågningskamera på kontorerne.
Med disse ord kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2020-12-11:
Tak for det, formand.
Og tak til forslagsstillerne for at bringe debatten om et godt fysisk og psykisk arbejdsmiljø ind i Folketinget igen.
Vi har over nogle år haft en lang og god proces omkring aftalen om en ny arbejdsmiljølov med inddragelse af arbejdsmarkedets parter, herunder Dansk Arbejdsgiverforening og FH – jeg tror nok, at de dengang hed LO og FTF, men det er i hvert fald det, der danner FH i dag – samt en lang række andre eksperter.
Og vi har nu faktisk for første gang i danmarkshistorien fået en selvstændig bekendtgørelse om psykisk arbejdsmiljø, der i afsnittet om krænkende handlinger, herunder mobning og seksuel chikane, som er det, der hedder § 22, siger – og jeg citerer helt nøjagtigt: »Arbejdet skal i alle led planlægges, tilrettelægges og udføres, således at det er sikkerhedsmæssigt og sundhedsmæssigt fuldt forsvarligt på kort og på lang sigt i forhold til krænkende handlinger.«
Herunder er det underforstået: seksuel chikane.
I afsnittet om straf, og det er § 36, står der – og jeg citerer igen: »Medmindre højere straf er forskyldt efter lov om arbejdsmiljø eller anden lovgivning straffes med bøde eller fængsel i indtil 2 år den«, der overtræder bl.a. § 22, som jeg netop har citeret.
I Socialdemokratiet er vi enige om, at det her jo godt kan efterlade et rum for en debat og en diskussion om metoder og ansvar i forbindelse med forebyggelse og håndtering af mobning og krænkende handlinger, herunder chikane og overgreb på arbejdspladsen.
Og i forhold til det rejste spørgsmål om indirekte objektivt ansvar i forbindelse med seksuel chikane har vi med tilfredshed noteret, at ministeren nu har indbudt arbejdsmarkedets parter til at deltage i drøftelser allerede inden jul.
Det er vigtigt og godt, at vi diskuterer her i salen og også laver lovgivning, men det er jo ude på arbejdspladserne, at tingene skal fungere i et samarbejde mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og kolleger.
Vi vil naturligvis forholde os til det resultat, der kommer ud af de drøftelser.
På det grundlag kan vi ikke støtte det fremsatte forslag.
Peter Hummelgaard (S), 2020-12-11:
Jeg synes i hvert fald helt klart, at der er et grundlag for at diskutere, om ikke der er behov for at tydeliggøre det.
Og det synes jeg i lyset af den markante overrepræsentation, der er af de tilfælde, hvor lønmodtagere oplever, at de er udsat for seksuel chikane som en del af deres arbejde, i lige præcis lavtlønsgrupperne, og der er hotel- og restaurationsbranchen en af dem, men det er også andre brancher.
Det i sig selv synes jeg giver grundlag for at diskutere en tydeliggørelse af ansvaret, og hvad vi kan gøre for også at forebygge det.
Pernille Skipper (EL), 2020-12-11:
Det er lige præcis det, jeg refererer til.
Altså, der er jo også situationer, og vi ser det især i hotel- og restaurationsbranchen, hvor unge kvinder, som ofte også er ufaglærte og lavtlønnede, i særlig grad bliver udsat for seksuel chikane, også fra kunder.
Og det er jo ikke sådan, at fordi det er kunder, har arbejdsgiverne nul ansvar – at så kan de bare kigge den anden vej.
Jeg hører f.eks. ofte fra kvinder, at på deres arbejdsplads er kulturen sådan, at hvis man endelig går til chefen med sådan noget, er man ikke sikker på, at chefen vil bakke en op.
Så vil man måske nærmere blive mødt med: Arh, var det nu så slemt?
Den reaktion, altså hvordan man reagerer på kunders seksuelle chikane, er jo arbejdsgiverens ansvar, og det tror jeg ikke er tydeligt nok i dag.
Kunne ministeren ikke være enig i, at det er et eksempel på noget, hvor arbejdsgivernes ansvar skal tydeliggøres?
Peter Hummelgaard (S), 2020-12-11:
Først og fremmest synes jeg ikke, det er en dårlig ting, at Enhedslisten har fremsat det her beslutningsforslag og på den baggrund også fremmer debatten.
Og regeringen er ikke blankt afvisende over for at gøre det mere tydeligt, hvad arbejdsgiverens ansvar så rent faktisk er, for der vil være eksempler, som jeg tror er dem fru Pernille Skipper refererer til, hvor det er, at arbejdsgiveren har forsømt at opstille nogle procedurer, som kunne have undgået, at ansatte blev udsat for eksempelvis chikanerier fra kunder, selv om det faktisk ikke er arbejdsgiveren selv, der udøver den chikane.
Pernille Skipper (EL), 2020-12-11:
Tak for det, og i øvrigt tak for indledningen og den positive tilkendegivelse af den her diskussion.
Det er vigtigt, at vi bliver ved med at have den, og det er også vigtigt, at den bliver taget i treparten, så tak for det.
Når vi alligevel har forslaget på, er det jo også, fordi vi, som vi allerede nu kan se med ordudvekslingen med hr. Ole Birk Olesen, jo skal finde hinanden, i forhold til hvor langt det her ansvar så udstrækker sig for arbejdsgiveren.
Der er jo ikke nogen, tror jeg, der er uenige i, at der er noget, som en arbejdsgiver ikke på nogen måde kunne have undgået eller gjort for, altså nogle af de situationer, som hr. Ole Birk Olesen nævner her –
det kan man ikke stille en arbejdsgiver til ansvar for.
Men der er også nogle situationer, som måske kunne have været undgået, hvis arbejdsgiveren rent faktisk havde involveret sig mere i arbejdsmiljøet på arbejdspladsen, og det er intentionen her.
Så hvad tænker ministeren om det ansvar, som arbejdsgiverne har i dag: Kunne man udvide det til også at gælde situationer, som kunne have været undgået fra arbejdsgiverens side?
Pernille Vermund (NB), 2020-12-11:
Men problemet må vel være, at forbrydelserne sker, og at forbrydelserne sker med et våben, som gør, at offeret ikke kan forsvare sig, og dermed kan pebersprayen selvfølgelig være en spray, man benytter i anledningen som et våben, men alternativet kunne have været en kniv, alternativet kunne have været et slagvåben, alternativet kunne have været et skydevåben.
Peter Skaarup (DF), 2020-12-11:
Jeg vidste, at jeg kunne regne med dig.
Nej, det må vi ikke sige.
Selvfølgelig er det ikke under nogen omstændigheder rimeligt, hvis danske hjemløse opfører sig på en måde, som giver utryghed, eller de gør det, som hr. Ole Birk Olesen nævner her.
Det er der ikke nogen der kan lide.
Når jeg siger, at vi skal kunne diskriminere her, så handler det om, at vi vil udvise personer, der begår den her form for kriminalitet, som det jo er blevet, efter at Folketinget trådte ind med lovgivning på det her område, og som det også er ifølge en række andre lovsæt, vi har.
Så for mig at se handler det her om at sige farvel og tak til mennesker, der ikke vil rette ind efter danske regler, og der må vi godt have lov til at diskriminere.
Det er det, diskussionen handler om.
Vi må godt have lov til at sige til udenlandske statsborgere: Hjem med jer!
Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-11:
Nu kom jeg da pludselig lidt i tvivl.
Synes Dansk Folkeparti – Nye Borgerlige kan desværre ikke svare – at danskere skal have lov til at slå lejr omkring Rundetårn og smide med ekskrementer og skrald og sådan noget?
Det synes jeg da ikke.
Det ville da være noget værre noget at have inde i byen, selv hvis det var nogle danskere, der skulle finde på at gøre det.
Det håber jeg da ikke at Dansk Folkeparti vil tillade.
Jamen jeg tror ikke, at vi er særlig meget uenige.
Og jeg håber heller ikke, at vi er uenige, når jeg nu siger, at hvis man er arbejdsgiver i en branche, som stort set aldrig har oplevet sexchikane – hvis man f.eks. har julemænd ansat til at underholde børn og aldrig i den branche har oplevet, at der var sexchikane – og der så pludselig en dag opstår et eller andet i forbindelse med en kvindelig pædagog, som man ikke kunne forvente, så kan den arbejdsgiver vel ikke stilles til ansvar for, at vedkommende ikke har lavet de nødvendige foranstaltninger for at hindre det, for man har aldrig oplevet problemet før.
Men hvis man er i restaurationsbranchen, i nattemiljøet eller lignende, kender arbejdsgiveren til de her problemer og bør kende til dem.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-11:
Det er bare, om ordføreren kan bekræfte, at der allerede i den nuværende og gældende lovgivning pålægger arbejdsgiverne et ansvar for at sikre et sundt arbejdsmiljø, og at det også gælder mod seksuel chikane, og at hvis de ikke gør det, kan de faktisk allerede på nuværende tidspunkt blive straffet for det?
Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-11:
Det synes jeg at have læst ud af bemærkningerne, og det henholder jeg mig til.
Men hvis hr. Lars Boje Mathiesen kan fortælle noget andet, må jeg jo læse yderligere på lektien.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-11:
Jamen det kan vi sagtens tage en drøftelse om, men altså, jeg skulle lige til at sige, at når man snakker om seksuel chikane, kan en seksuel chikane jo både være psykisk og fysisk, så det er jo stadig væk dækket ind under de samme områder.
Og hvis der er problemer derude, er det forhåbentlig noget, der optager nogle brancheforeninger og nogle trepartsforhandlinger.
Altså, mener Liberal Alliance, at det rigtige er, at man kan lovgive sig til et godt arbejdsmiljø derude, hvor de her ting så ikke vil foregå?
Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-11:
Jeg mener, at lønmodtagere og arbejdsgivere indgår aftaler med en lovramme omkring, og hvis der ikke er den lovramme, bliver de nødt til at lave aftalerne selv.
I dag er det bare sådan, at der er nogle love, og så er der nogle aftaler, der er lavet under hensyntagen til, at vi har de love.
Hvis vi ikke havde lovene, ville aftalerne være mere omfattende.
Det er den praktiske virkelighed, vi er i, og det er den virkelighed, jeg forholder mig til.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2020-12-11:
Tak for det.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Inden jeg stiller det, vil jeg bare sige, at ordføreren jo gør glimrende rede for vigtigheden af hele den her diskussion i sit indlæg.
Men jeg har egentlig et spørgsmål, der ligesom rækker lidt videre end det, for i hvert fald når vi snakker om arbejdsmiljø, taler vi jo ikke kun om seksuel chikane, så handler det jo også om hudfarve, hårfarve, køn, etnicitet, religiøs baggrund osv.
Jeg vil egentlig bare spørge ind til, om ikke ordføreren for forslagsstillerne vil sige noget om – hvad vi end beslutter om det her – hvordan Enhedslisten ser på, om det også skal gælde for alle de andre ting.
Pernille Skipper (EL), 2020-12-11:
Det er jeg rigtig glad for.
Altså, man kan sige, at hvis der i det her tilfælde, hvor man taler om en arbejdsgiver i forhold til en ansat, som er blevet udsat for krænkende adfærd eller måske decideret overgreb, ligesom opstår en erstatningssag eller en arbejdsmiljøsag, så er der jo ikke en anklagemyndighed, der tager over; så er det jo enten arbejdstageren, altså den ansatte, eller vedkommendes repræsentant, der skal bevise, at der ikke er gjort nok, eller også er det arbejdsgiveren, der skal bevise, at der er gjort nok.
Men jeg glæder mig til at diskutere det mere med Liberal Alliance.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-11:
Ja, og det er vi så enige om: at der, hvor arbejdsgiveren har gjort det, som man kan forvente af en arbejdsgiver for at forhindre en ansat i det i en branche, hvor der er den slags jævnlige tilfælde af sexchikane, skal arbejdsgiveren ikke kunne straffes.
Så er spørgsmålet bare: Hvem skal bevise, at arbejdsgiveren har gjort nok?
Er det arbejdsgiveren, der skal bevise, at arbejdsgiveren har gjort nok?
Fru Pernille Skipper har helt ret i, at der er dele af retssystemet i forhold til erstatninger, hvor der gælder nogle mildere regler for, hvornår man kan pålægge erstatning, end hvis man har med straf at gøre.
Og det er så sådan noget, som vi skal dykke ned i for at finde ud af, hvordan vi står i forhold til det her beslutningsforslag.
Astrid Carøe (SF), 2020-12-11:
Tak for det.
Ordføreren stillede det samme spørgsmål i sidste uge, og jeg vil opfordre ordføreren til at hive fat i enten vores beskæftigelsesordfører, hvis det er på arbejdsmarkedet, eller vores retsordfører, hvis det er uden for arbejdsmarkedet.
Jeg ved ikke præcis, hvor SF stiller sig i den her sag.
Men hvis erstatningen er lige så lav, så man ikke kan komme videre efter en retssag, som det er ved seksuel chikane, så skal vi da have kigget på det.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-11:
Det er jeg glad for.
Det var bare et spørgsmål om, om man vægter folk, som er ofre for seksuel chikane, højere end folk, som er ofre for voldtægt eller noget andet.
Så vil jeg bare gerne have mig frabedt, at ordføreren tager på sig at definere, hvorfor vi andre griner af en historie, vi synes bliver fortalt på en sjov måde.
Det er klassisk socialisme – og det er ikke et spørgsmål, det er en kommentar.
Astrid Carøe (SF), 2020-12-11:
Okay, det er klassisk socialisme at undre sig over, hvorfor man griner af en historie om en kvinde, der blev nødt til at ty til vold, fordi hun blev udsat for seksuel chikane.
Det kan godt være, at ordføreren synes det.
Det mener jeg ikke.
I forhold til om der skal være en ordentlig godtgørelse for voldtægtsofre: Selvfølgelig skal der være det.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Naser Khader (KF), 2020-12-11:
Tak, formand.
Jeg vil starte med at slå helt fast, at chikane selvfølgelig ikke hører hjemme nogen steder.
Den seneste tid har vist os, at diskussionen og debatten er aktuel.
Derfor vil jeg også gerne kvittere Enhedslisten for dette beslutningsforslag, hvori det bliver foreslået, at der indføres et indirekte objektivt ansvar for arbejdsgivere i chikanesager.
Chikane på arbejdspladsen kan være forfærdelig og ødelæggende for den person, det går ud over.
Det kan der ikke være to meninger om.
Derfor skal vi selvfølgelig tage emnet alvorligt.
Men samtidig skal vi også tænke os om, inden vi drager forhastede konklusioner og beslutninger.
Det skylder vi sådan set også de ofre, der er, for chikane.
Fra Det Konservative Folkepartis side mener vi ikke, at det her er den rette måde at løse problemet på.
For ved at indføre et indirekte objektivt ansvar vil arbejdsgiveren kun kunne holdes ansvarsfri, hvis det kan bevises, at chikanen kunne være undgået ved passende forholdsregler.
Ligestillingsministeren har desuden for nylig præsenteret 14 initiativer med henblik på at forebygge seksuel chikane, herunder et initiativ til en alliance om seksuel chikane, som skal kunne dele viden og anbefalinger til at støtte kulturændring.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-12-11:
Indirekte objektivt ansvar: Det vil være en yderligere, meget, meget kraftig skærpelse af arbejdsgivernes ansvar.
Jeg kom til at tænke på det, da jeg hørte det, og jeg tænkte, at det godt nok er for langt ude, at man på den måde nu skal sige, hvad man kunne have forebygget.
Jeg kom til at tænke på, om det så også betyder, at der ikke kan afholdes en julefrokost.
For burde arbejdsgiveren have forudset, at der kunne komme flirt til en julefrokost?
Burde arbejdsgiveren havde forudset, at når folk drikker alkohol, så kunne der ske ting, som folk måske ikke var så glade for – at folk nærmede sig, og hvad man nu gør, når der kommer alkohol ind osv.?
Kan man så blive holdt ansvarlig for at afholde de julefrokoster?
Jeg synes, der er nogle ting, der blæser lidt i vinden.
På den anden side synes jeg, at det er et interessant begreb, indirekte objektivt ansvar.
For der ligger faktisk nogle meget, meget interessante betragtninger i det.
For hvis vi skal til at indføre det, er det vel ikke kun på det her område.
Så er det vel også på andre områder.
Hvis man kunne have forudset, at der var noget, der ville ske ved ens beslutninger, så mener forslagsstillerne her, at man skal kunne holdes ansvarlig for det.
Så tænker jeg bare: Hvis vi kigger på kriminaliteten, er det et faktum, at mandlige ikkevestlige efterkommere begår dobbelt så meget kriminalitet som danskere.
Det er et faktum.
Det ved vi.
Vi ved så også, at hvis vi tillader, at der kommer flere fra ikkevestlige lande hertil, så vil de begå mere kriminalitet.
Kan de ofre for den vold og de voldtægter og den kriminalitet begået af ikkevestlige efterkommere nu holde politikerne herinde ansvarlige?
Burde politikerne ikke vide, at hvis man tillader en øget indvandring af ikkevestlige, så vil der ske en øget kriminalitet?
Det siger statistikkerne, og så kan man ikke træffe en beslutning om at tillade, at der kommer flere ind, uden at pådrage sig et ansvar for det.
Så jeg vil håbe, at SF og Enhedslisten tænker sig rigtig godt om.
For hvis vi skal indføre et indirekte objektivt ansvar over for de selvstændigt erhvervsdrivende, burde vi også, hvis ikke det skal være rent hykleri, indføre det over for de politikere, som sidder herinde i Folketinget og træffer beslutninger, og så kan de danskere, som bliver ofre for vold, holde politikerne herindefra personligt ansvarlige for de ting, som foregår der.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-12-11:
Tak for det.
Vi synes normalt, at Enhedslistens beslutningsforslag er rigtig dårlige, men det her synes vi er mere interessant; det rummer nogle rigtige ting, nogle rigtige tanker.
Vi er også enige i, at hvis arbejdsgiveren ikke har gjort nok for at forebygge, at den slags opstår, så bør der kunne placeres et ansvar hos arbejdsgiveren.
Der er vi lidt mere skeptiske.
Hvis der havde stået, at hvis den domstol, der har med det at gøre, kan bevise, at arbejdsgiveren ikke har gjort nok, så kan der gøres et ansvar gældende – altså hvis man kan bevise, at arbejdsgiveren er skyldig i ikke at have gjort nok, så kan der gøres et ansvar gældende – tror jeg at vi havde stemt for beslutningsforslaget.
Men det, der står her, er, at arbejdsgiveren skal bevise sin uskyld, og det er et princip, som vi aldrig nogen sinde, tror jeg, har støttet, altså at den anklagede skal bevise sin uskyld.
Men jeg tror, at beslutningsforslaget og de tanker, der er bag, er udtryk for den rigtige tænkning, altså at der bør gøres noget for at gøre et ansvar gældende over for arbejdsgivere, der ikke har gjort nok for at forhindre sexchikane på arbejdspladsen, ligesom der også kan gøres et ansvar gældende, hvis arbejdsgiveren ikke har gjort nok for at forhindre fysiske arbejdsskader.
I den ånd vil vi kigge nærmere på forslaget og gøre vores stilling endeligt op senere.
Pernille Skipper (EL), 2020-12-11:
Jeg vil bare sige tusind tak for den imødekommelse og særlig for den lille sviner til at starte med – det er altid hyggeligt.
Nej, tak til Liberal Alliance for at kigge konstruktivt på det; det synes jeg giver debatten ære, og det mener jeg virkelig.
Der er jo mange steder, hvor vi egentlig bruger et helt objektivt ansvar, og hvor vi så at sige vender bevisbyrden om, særlig når vi kommer uden for strafferetten.
Det skal ikke ske i strafferetten, men der, hvor det handler om en ansvarspålæggelse i en mere sådan erstatningsretlig forstand, findes det jo i flere forskellige former.
Og det er også det, vi synes man skal gå i gang med at arbejde med i forbindelse med det her – for at være meget, meget klare, med hensyn til at arbejdsgiverne jo ikke kun har et ansvar for det, de selv ser; det, de hører; og det, de er vidende om, men også har et ansvar for at sikre, at der er en kultur, hvor der løbende bliver taget de forholdsregler – om det så er over for kunder eller over for andre medarbejdere – for at sikre, at man altså kan forhindre det i videst muligt omfang.
Men jeg vil også bare gerne understrege, at vi selvfølgelig ikke synes, at der, hvor man har gjort det, man kunne, og det, som er inden for helt almindeligt bonus pater-arbejdsgiveransvar, så kan man jo som arbejdsgiver heller ikke gøre mere, end hvad menneskeligt er; det er klart.
Som hr. Lennart Damsbo-Andersen nok ved, har vi mere end et folketingsmedlem i Enhedslisten, som går ekstremt meget op i psykisk arbejdsmiljø, og som også er meget stolt af de bekendtgørelsesændringer, der er sket de seneste år.
Vi bilder os selv ind, at vi måske har haft en lillefinger med i spillet med vores vedvarende fokus, og der er ikke nogen tvivl om, at seksuel chikane er én form for chikane, som findes på vores arbejdsmarked – en form for psykisk mobning, kan man sige.
Og det er diskrimination på grund af hudfarve, religion, seksualitet og kønsidentitet bestemt også.
Så, jo, vi mener også, at vi kan skærpe lovgivningen på de områder – ingen tvivl om det.