Nikolaj Villumsen (EL), 2017-10-05:
Den almindelige HK'er vil få mest i skatterabat.
Det gjorde regeringen et stort nummer ud af, da den præsenterede sit skatteudspil.
Det var bare ikke rigtigt.
Nej, det var faktisk manipulation.
Virkeligheden er, at en direktør ikke alene får en markant større skattelettelse i kroner og øre end en HK'er – også i procent af indkomsten får direktøren i regeringens udspil mere end HK'eren, stik imod hvad statsministeren påstod over for danskerne.
Det harmonerer jo ikke særlig godt.
Hvis statsministeren og resten af regeringen virkelig tror på sin egen politik, hvorfor står de så ikke ved den?
Hvorfor holder de sig ikke til virkeligheden?
Sandheden er nok, at statsministeren og regeringen ikke vil stå ved, at deres politik i virkeligheden gavner de få.
Under finanskrisen bad statsministeren almindelige mennesker om at spænde livremmen ind, mens bankerne, spekulanterne, der skabte finanskrisen, fik milliarder i bankpakker.
Så blev regningen sendt til almindelige danskere.
Resultatet er, at mennesker må gå fra hus og hjem, fordi de er så uheldige at blive ramt af arbejdsløshed.
Slagteriarbejderen, rengøringskonen og jord- og betonarbejderen, der har slidt hele livet, kan se pensionsalderen forsvinde i horisonten.
Statsministeren påstod dengang, at forringelserne var nødvendige – nødvendige, fordi der skulle være råd til velfærd i fremtiden.
Men nu står vi så her.
Meget tyder på, at velfærden, der i forvejen er under pres,
bliver den store taber, hvis vi ikke får stoppet regeringens planer.
Statsministeren vil bruge milliarder på skatterabatter til de rigeste danskere betalt af fællesskabet.
De rigeste 1.000 danskere kan se frem til omkring 190.000 kr. ekstra om året i skatterabat; samtidig kan de rigeste glæde sig over, at det er blevet markant billigere at købe en sportsvogn.
Den her regering har altid travlt med at forgylde dem, der i forvejen har mest.
Samtidig er det altid i fremtiden, der skal investeres i velfærd – aldrig nu.
Hvis regeringen får sin politik igennem, betyder det 24.000 færre ansatte i vores fælles velfærd i 2025.
Der er brug for velfærden, fordi vi alle sammen lever længere.
Man behøver altså ikke at være professor i matematik for at regne ud, at den hjælp, vi så tilbyder de ældre, bliver ringere.
Så der bliver jo ikke investeret det nødvendige i velfærden, selv om det ellers var undskyldningen for at forringe vilkårene for arbejdsløse og for dem, der har psykisk og fysisk nedslidende jobs.
Pengene bliver endnu en gang sendt til de rigeste i samfundet.
Det store flertal af danskere står tilbage med et ringere socialt sikkerhedsnet, ringere velfærd og en lang næse.
Ved I, hvad det er?
Det er klokkeklart løftebrud.
Og det er også den forkerte retning for Danmark.
Danmark er ikke blevet et af verdens rigeste lande ved at forgylde de få.
Danmark er blevet et af verdens rigeste lande, fordi vi har bekæmpet ulighed og skabt et stærkt fællesskab.
Det giver muligheder og tryghed for den brede befolkning, bl.a. gennem gratis uddannelse, gratis sundhed og en hjælpende hånd, når uheldet er ude og vi rammes af arbejdsløshed.
Men nu ser vi, at uligheden i vores samfund er vokset, og at den velfærd, der både er med til at skabe tryghed og velstand, er blevet markant forringet.
Berit arbejder i hjemmeplejen.
Som hun siger: Vi har kun 2 minutter til at give en ældre en strømpe på, lige meget om vedkommende bor på 2. eller 12. sal.
Det kan ikke lade sig gøre.
Berit fortæller også, at de nidkære skemaer ikke tager højde for, at man har med mennesker at gøre.
Det kan jeg godt forstå.
Men den slags er der bare ikke afsat tid til, så planerne skrider.
Men på trods af de arbejdsvilkår, slider Berit sig alligevel i bogstaveligste forstand gennem regn og slud for at hjælpe vores ældre medborgere.
Hun er en af velfærdens helte.
Uden dem ville vores samfund ikke køre rundt.
De fortjener ordentlige arbejdsvilkår og anerkendelse for deres store indsats, men de får så langt fra den anerkendelse og de arbejdsvilkår, de har fortjent.
Står det til regeringen – og måske også til Dansk Folkeparti, det vil tiden vise – så skal Berit løbe endnu stærkere, der skal være endnu færre kollegaer til at hjælpe flere ældre.
Den udvikling ser vi overalt i vores velfærd.
Står det til Enhedslisten, skal der i stedet for investeres i vores fælles velfærd.
Lad os sikre en fair løn til de offentligt ansatte og gøre op med den urimelige lønforskel, der er mellem mænd og kvinder.
Lad os vise mere tillid til de offentligt ansatte, så de får plads til at bruge kræfterne på borgerne frem for på en uendelig bunke af bureaukrati.
Vi skal have ansat flere kollegaer til Berit og resten af velfærdens helte.
Det er ikke kun, når det handler om velfærd og skatterabatter, at regeringen har lidt svært ved stå ved sin politik.
Det har den altså også, når det handler om vores klima.
Statsministerens stod for nylig i New York og sagde, at Danmark er klar til at tage lederskab på klimaområdet, men herhjemme har regeringen brugt kræfterne på at bremse den grønne omstilling.
Det er da en pudsig måde at vise lederskab på; altså, det kan resten af verden da ikke tage alvorligt.
Det svarer lidt til, at man møder sin fitnesscoach på den lokale grillbar.
For nylig sad hr. Thomas Danielsen, Venstres energiordfører, i Deadline og sagde, at den her regering er den grønneste i nyere tid.
I virkeligheden har regeringen afskaffet Danmarks ambitiøse klimamål om 40 pct. CO2-reduktion i 2020, modarbejdet planlagte vindmølleparker, har givet landbruget lov til at åbne gyllesluserne, har sat prisen ned på benzinbiler og salget af elbiler i stå.
Og mens DSB udsultes, bruges der hundreder af millioner på motorveje.
Resultatet er større trængsel, flere forsinkelser og mere forurening.
Hvorfor siger Venstre så, at regeringen er den grønneste i nyere tid?
Hvorfor vil Venstre ikke stå ved – herhjemme og i New York – at der er skruet ned for den grønne omstilling?
Altså, Venstre har selv kaldt det for grøn realisme.
Og det er det modsatte, vi har brug for lige nu.
Verden står med en bunden opgave.
Vi kan ikke fortsætte som hidtil, hvis der skal være en fremtid for kommende generationer på den her klode.
I sådan en situation skal vi selvfølgelig ikke stoppe og bremse den grønne omstilling – vi skal sætte tempoet op.
Regeringens svigt over for klimakrisen og fremtidens generationer står i skærende kontrast til befolkningens engagement i den grønne omstilling i Danmark.
Regeringens kulsorte politik er ganske enkelt ude af trit med befolkningen.
Regeringens svigt over for velfærdssamfundet står i skærende kontrast til det ønske, som et stort flertal af danskerne har, om, at vi skal passe bedre på hinanden.
Spørger man danskerne, om det økonomiske råderum skal bruges på velfærd eller skatterabatter, så vælger blot 10 pct. skatterabatter, mens mere end halvdelen vælger velfærd.
Ser man på valgløfterne forud for sidste valg, burde statsministeren ikke have en kinamands chance for at gennemføre sine maskerede topskatterabatter.
Derfor vil jeg godt bruge den sidste del af min tale til at sende en klar besked til Dansk Folkeparti, og jeg håber, at hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Peter Skaarup lytter efter, for de lovede danskerne i valgkampen at sikre bedre velfærd.
Der er ikke nogen undskyldning for at lægge stemmer til den her regerings planer om at forringe velfærden og ødsle pengene væk på dem, der har mest i forvejen.
Der er et flertal i Folketinget, som kan bruges til at stikke en kæp i hjulet på regeringens asociale planer.
Der er ikke nogen undskyldninger – lad os da bruge det flertal.
Jeg håber, at det her bliver et politisk efterår, hvor regeringen vil stå ved sin politik, droppe manipulationer, så vi kan få en åben politisk diskussion om, hvilken retning det her samfund skal i.
Og jeg er sikker på, at vi får et politisk efterår, hvor det kommer til at fremstå helt klart, hvem der her i Folketinget reelt vil være med til at skabe bedre velfærd, og hvem der ikke vil.