Dennis Flydtkjær (DF), 2019-12-04:
Tak for det.
Tak for debatten, og specielt tak til de blå partier for at ville støtte forslaget.
Men jeg vil starte med at sige, at jeg også synes, det har været en lidt ærgerlig debat, for der gik sådan typisk Christiansborg i det – altså, hvis der er en blå regering, vil man typisk altid støtte de røde beslutningsforslag, og her er det jo så de røde, der sidder med flertallet, og så vil man ikke støtte de blå beslutningsforslag, fordi man ikke vil give dem æren for det.
Og så har man valgt helt bevidst at fejllæse beslutningsforslaget og sige, at så kommer det an på finansieringen, selv om det ikke kræver nogen finansiering.
Det handler jo om at få et beslutningsgrundlag for, at vi kan gøre tingene mere simpelt.
Jeg synes, det er virkelig ærgerligt, når politikere selv får politikerlede – så synes jeg måske, det er ved at være lidt for langt ude.
Altså, jeg synes, det er så ærgerligt at have en debat, hvor man bevidst fejllæser et forslag bare for at have en eller anden grund til at sige nej til det.
Jeg synes ærlig talt, det er en smule sølle.
For helt oprigtigt er det her ikke tænkt som en debat om, om skatten skal op eller ned.
Jeg synes faktisk, det er ærgerligt, at det bliver set sådan.
Det er faktisk for at prøve at få det i en ny retning, for det er jo oplagt, at der er nogle, der synes, at skatten skal op, og at andre synes, den skal ned, men burde vi ikke kunne blive enige om, at det skulle være mere simpelt, altså at man kunne administrere det, både fra erhvervslivets og fra skattevæsenets side?
Jeg tror, at en del af de problemer, vi har med skattevæsenet, skyldes, at reglerne for afgifterne er blevet så komplicerede, at skattevæsenet ikke engang selv kan finde ud af det, og chokoladeafgiften er en af dem.
Det er også umuligt at digitalisere vores skattesystem, fordi det er blevet så kompliceret.
Så jeg håbede egentlig på, at vi kunne få en debat om det her, og at vi kunne blive enige om, at vi kunne gøre det simplere.
Og så kunne vi altid efterfølgende være uenige om, om skatten skal op eller ned.
Fokus har egentlig været på, at afgifter jo kan være gode nok, hvis de er adfærdsregulerende, altså at vi skal spise sundere eller bruge færre ressourcer eller bruge mindre energi.
Men der er bare rigtig mange afgifter, som ikke er adfærdsregulerende, og som ikke giver mening.
Jeg kom egentlig på det her en dag, hvor jeg under folketingsvalget sad i en debat med Mette Frederiksen og Lars Løkke Rasmussen.
Og jeg kan huske, at hun holdt sådan en autopære til en bil op og spurgte, om det gav mening, at sådan en steg med 50 øre.
Socialdemokraterne og Venstre syntes jo, at det ikke gav mening.
Men det rigtige spørgsmål var egentlig: Hvorfor er der overhovedet en afgift på en elpære til en bil?
For der er jo lovkrav om, at vi skal have elpærer i bilen, og at der skal være lys på, så den afgift har ingen adfærdsregulerende effekt.
Det er jo ikke sådan, at folk skifter pæren ud hver fjortende dag for at være sikker på, at den ikke springer, eller at man, når man kommer hjem fra arbejde, lader bilen stå med lys på i en halv time ekstra.
Så den har ingen adfærdsregulerende effekt.
Så i stedet for at diskutere, om skatten skal op eller ned på en autopære til en bil, skulle vi så ikke diskutere, om vi overhovedet skulle have den afgift?
Så kunne det jo godt være, for at vi ikke skulle have diskussionen om, om skatten så skulle ned, at det kunne være noget andet, man beskattede i stedet for – en bredere base, hvor man ikke kunne snyde med det, men hvor der faktisk var noget adfærdsregulerende.
Jeg synes jo, at der er talrige eksempler, og jeg har nævnt mange af dem i spørgsmål i dag, f.eks. afgiften på luft i softice.
Jeg har endnu ikke mødt nogen, som synes, at det er en fantastisk logisk afgift.
Der er i gennemsnit 65 pct. luft i softice.
Skattevæsenet kunne så ikke finde ud af at administrere det, fordi der er forskellige mængder luft i de forskellige maskiner, der pumper luft i isen, så derfor har man lavet en standardsvulmningsprocent, som i hvert fald er nem at administrere for skattevæsenet.
Men det giver jo stadig væk ikke mening.
Vi har ikke afgift på saftevand, men hvis man fryser saftevand til is, er der en isafgift.
Hvis du laver frysselvis med præcis den samme mængde saftevand i, er der ikke afgift på det, for du fryser det først derhjemme.
Og hvad er mest usundt?
Jeg tror, at alle kan sige, at det rent logisk nok er lige usundt.
Kunne vi ikke lave det simplere?
Altså, det er jo ikke et spørgsmål om, om de skal op eller ned, men det skal være simplere.
En af de værste – og det er jo her, man skal passe på i forhold til det her Christiansborgfnidder – er tillægsafgiften på vinafgiften, altså på mousserende vin.
Som jeg har nævnt, er det sådan, at hvis der er 3 bars tryk ved 20 grader, er der en tillægsafgift.
Det drejer sig om billig Asti og champagne, og når man så som politiker stikker hovedet frem og foreslår det, er det en champagnereform, og så er der ingen, der tør gøre noget ved det.
Og det handler jo ikke om finansieringen, så kunne man ikke bare blive enige om, at vi fjernede tillægsafgiften på luftboblerne i en Asti og sagde, at det så kunne være vinafgiften, der kunne være lidt højere?
Så havde vi fået løst det problem, hvis det er finansieringen, man er sur over.
Hvis man f.eks. har en kiks med vaniljecreme og en anden kiks med chokoladecreme, kan der jo i princippet være lige mange usunde ting i dem, men hvis det er med vaniljecreme, er det uden afgifter, og hvis det er med chokoladecreme, er det med afgifter.
Og hvis grunden til det er, at folk bliver tykke af det, er de jo altså lige fede, uanset hvilken kiks de spiser.
Jeg synes, der er så mange ting at tage fat i.
Chokoladeafgiften er en anden afgift.
Den er fra 1922 og blev indført som en luksusafgift for at beskytte vores betalingsbalance, men den er bare indrettet, så den er fuldstændig umulig at administrere.
Jeg stillede hr. Ole Birk Olesen et spørgsmål, der gik på eksemplet med, at hvis der er en kage, der er fuldt overtrukket, er det med fuld chokoladeafgift, men at hvis den er halvt overtrukket, er det en laboratorieundersøgelse, der skal afgøre det.
Altså, kan vi byde vores virksomheder, at vi har den slags skatteregler?
En bager har jo ikke en laborant ansat til det.
Og når Skatteministeriet ikke engang selv kan finde ud af at svare på, hvordan man udregner afgiften, kunne det godt tænkes, at vi i Folketinget skulle gennemgå det igen.