Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-05-17:
Tak for det.
Det glæder mig, at Dansk Folkeparti bekender sig så åbenhjertigt til Københavnskriterierne , som jo er hjørnestenen i EU's udvidelsespolitik.
Jeg bliver selvfølgelig deprimeret
Sådan måtte man jo forstå det, der blev sagt.
Københavnskriterierne er vigtige.
Det er som sagt hovedhjørnestenen i EU's udvidelsespolitik.
Det vedrører som bekendt bl.a. demokrati, retsstatsforbehold, menneskerettigheder og markedsøkonomi.
Og det er krav, som landene skal være rede til at påtage sig at overholde, hvis de skal være medlemmer.
Det er uomgængeligt, og det er også helt oplagt, at vi risikerer at underminere EU's sammenhængskraft, hvis vi optager lande, som ikke møder de kriterier.
Det skal vi stå vagt om.
Så langt er jeg og regeringen jo enige med forslaget her.
Men jeg synes ikke, at forslaget tager fuld højde for, hvordan udvidelsesprocessen faktisk foregår.
Det handler ikke om vetoer, men om at følge traktatens bestemmelser og nå til politisk enighed.
En beslutning om optagelse i EU skal træffes med enstemmighed i Rådet, og det sker efter godkendelse af Europa-Parlamentet på baggrund af en samlet vurdering af, hvorvidt det pågældende land i tilstrækkelig grad lever op til kriterierne, herunder Københavnskriterierne.
Hertil kommer så det politiske spørgsmål om, hvorvidt der er behov for overgangsordninger i tiltrædelsestraktaten, som skal ratificeres af de enkelte medlemslande.
Sådanne overgangsordninger vil typisk gælde, i forhold til hvornår det fulde EU-regelsæt på et givet område skal være opfyldt.
Men der kan også være tale om bestemmelser, der i en afgrænset periode giver nye medlemmer begrænset adgang til de fordele, eksisterende medlemmer har.
Det så vi f.eks. tilbage i 2004 med den store østudvidelse, hvor de daværende medlemmer fik mulighed for at indføre nationale begrænsninger i op til 7 år for den fri bevægelighed for arbejdstagerne fra de nye medlemslande.
Det var noget, som vi til en start delvis gjorde brug af ved at stille krav om fuldtidsbeskæftigelse.
Det gjorde vi så ikke senere, da der kom flere lande til.
Så i den forstand er der jo en fleksibilitet i de her processer.
Regeringens position er den, at vi støtter en åben og meritbaseret udvidelsesproces, hvor ansøgerlandene skal bedømmes ud fra deres reformbestræbelser og deres efterlevelse af EU's grundlæggende værdier.
Det ønsker vi at stå vagt om.
Vi er også meget bevidste om, at det, der kunne anspore en til at lave reformer, måske står stærkere, når man søger optagelse i klubben, end når man først er blevet medlem af den.
Jeg tror, at jeg udtrykte det ved at sige, at vi ikke skal sænke barren, men at vi skal assistere kandidatlandene i at kunne springe over den – jo hurtigere, desto bedre.
Det er jo en samlet politisk vurdering, og derfor bliver jeg nødt til at sige, at den danske regering ikke kommer til at gå til forhandlinger om optagelse af nye medlemmer med en ubestemt trussel om et veto.
I den nuværende geopolitiske situation er der mere end nogen sinde behov for, at vi gør, hvad vi kan, for at fremme fred og stabilitet på vores kontinent, og det bidrager EU's udvidelsesproces til.
Så vi skal se på mulighederne i udvidelsen med nye lande, og vi skal hjælpe landene med at gennemføre de nødvendige reformer, så længe de selv ikke kun med ord, men også med handling, viser, at de ser deres fremtid i EU.
Som jeg har sagt mange gange før, og som jeg sagde for kort tid siden, skal vi ikke sænke barren, men hjælpe kandidaterne op over barren.
Regeringen vil derfor på baggrund af den etablerede praksis for EU's udvidelse støtte optagelsen af nye medlemmer i EU, når vi sammen med resten af EU vurderer, at både landet og EU – for der ligger også en udfordring internt i EU – ud fra en samlet vurdering er parat, og at traktatens bestemmelser, herunder landets overholdelse af EU's værdier, er opfyldt.
På den baggrund kan regeringen derfor ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.