Karsten Lauritzen (V), 2017-02-28:
Tak for det, formand, og tak for den positive modtagelse af lovforslaget.
Jeg er som skatteminister rigtig glad for, at så mange partier bakker op om lovforslaget.
Det er jeg, fordi lovforslaget er et afgørende skridt i retning af at få skabt en velfungerende og effektiv inddrivelse, hvor der vel at mærke inddrives på en lovlig og retssikkerhedsmæssigt forsvarlig måde.
Jeg har et ønske om at gentage det, jeg har sagt en del gange før, nemlig at det efter min opfattelse som skatteminister hverken er ret eller rimeligt, at andre borgere skal betale for dem, der ikke betaler deres gæld til det offentlige.
Jeg kan berolige den socialdemokratiske ordfører, hr. Jesper Petersen med, at det ikke er udtryk for en ny retssikkerhedsmæssig dagsorden.
Det er en rimelighedsbetragtning.
Hvis vi har et inddrivelsessystem, der ikke er velfungerende, fordi folk kan tænke i ikke at betale, så har det jo en omkostning for dem, der betaler, og det er simpelt hen ikke rimeligt.
Det skal selvfølgelig ske under iagttagelse af den kollektive retssikkerhed, som jeg ved ligger Socialdemokratiet meget på sinde – det kan man måske også i det her tilfælde se som en illustration af interesse for staten og for fællesskabet –
men også, og det er så den dimension, jeg lægger oveni og i en lang række tilfælde sætter foran fællesskabets og kollektivets retssikkerhed, give retssikkerhed for den enkelte borger.
Derfor skal det altså også foregå på et lovligt grundlag.
Og man må konstatere, at det ikke i alle tilfælde har gjort sig gældende i forhold til EFI, som SKAT jo altså slukkede for den 8. september 2015, da man stoppede al automatisk inddrivelse af gæld til det offentlige.
En af grundene til, at EFI ikke fungerede, var, at systemet skulle tage højde for en lang række særregler og et meget indviklet regelgrundlag.
Det er også baggrunden for, at regeringen sammen med Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre har aftalt at iværksætte en række initiativer, så inddrivelse af gæld til det offentlige kommer på fode igen.
Og jeg vil gerne kvittere over for den kreds af partier for den gode og konstruktive proces, vi har haft.
Det er i øvrigt et godt forhandlingsklima, der er i den kreds af partier, der står bag investeringsaftalen, hvor vi investerer op mod 7 mia. kr. og skal ansætte op mod 1.000 flere medarbejdere i 2020 end dem, der er i skattevæsenet i dag.
Jeg tror også, at hr. Dennis Flydtkjær fra Dansk Folkeparti var inde på det.
I de tider, hvor nogle i hvert fald fremstiller, hvad vi laver i Folketinget og på Christiansborg, som om man kaster med mudder og ikke taler ordentligt til hinanden, er destruktive og ikke konstruktive, er den aftalekreds, vi har, og i øvrigt den proces, vi har kørt i forbindelse med det her forslag og i forbindelse med en række andre forslag for at få genopbygget tilliden til skattevæsenet, et godt eksempel på, at den fremstilling ikke er korrekt, i hvert fald slet ikke korrekt, når det handler om skatteområdet.
Så har vi masser af slagsmål om skattepolitikken, og dem skal der også være plads til.
Men vi er enige om – og det er jeg som skatteminister glad for – at vi skal have et skattevæsen, hvor systemerne nedenunder fungerer.
Det vil jeg godt kvittere for.
I lyset af erfaringerne med EFI er det nødvendigt at forenkle reglerne på inddrivelsesområdet og ophæve en lang række særregler.
Og som flere ordførere har været inde på, er forenklinger helt afgørende for udviklingen af it-systemet, som vi jo i parentes bemærket ikke selv udvikler i Skatteministeriet, men som man har købt, altså Netcompany; en vare, der var på hylden, og som man så får rettet til.
Man har også lært af nogle af de ting, der gik galt i forhold til it-udviklingen af EFI, som bestemt ikke var den korrekte måde at gøre det på.
Og det virkede heller ikke.
Men forenkling er helt afgørende for, at man kan få it-understøttelse.
Og fokus på forenkling af det nye it-system har således været drivende for regelforenklingerne.
Det lovforslag, som vi førstebehandler her i dag, udmønter de forenklinger af de grundlæggende elementer og strukturer i det nye it-system.
Fremadrettet kan der blive behov for at fremsætte andre lovforslag, der tager sigte på at understøtte den videre udvikling af det nye it-system og den fremadrettede administration af inddrivelsesområdet.
Jeg vil afslutningsvis lige nævne, at lovforslaget jo heller ikke står alene.
Regeringen og aftalepartierne har også aftalt en række regelforenklinger af bekendtgørelsen på området.
Det drejer sig bl.a. om, at flest mulige gældstyper pålægges ens rentesats under inddrivelsen.
Det betyder, at misligholdte SU-lån – altså når en SU-modtager, der har fået et lån, ikke betaler af på det og har misligholdt det lån – og strafprocessuelle omkostninger fremadrettet forrentes på samme måde som hovedparten af al anden offentlig gæld under inddrivelse.
Det har ikke noget med lovforslaget som sådan at gøre, men det har jo noget med bekendtgørelsen at gøre.
Det sker af hensyn til udviklingen og understøttelsen af det nye it-system og også ud fra et ønske om at gøre det så enkelt som muligt.
Derfor skal den samme rentesats gælde på flest mulige gældsposter.
Hvis jeg lige kort skal respondere på et par ting, som blev nævnt her under debatten, så har jeg beroliget Socialdemokratiet – nej, beroliget er nok ikke det rigtige ord – ved at sige, min opfattelse af retssikkerhed tager først og fremmest udgangspunkt i retssikkerhed for den enkelte og ikke den kollektive retssikkerhedsbetragtning, selv om jeg anerkender argumenterne bag ved den.
Over for Dansk Folkeparti vil jeg også kvittere for det gode og konstruktive forløb, der har været.
I forhold til Enhedslisten og hr. Rune Lund kan jeg berolige med at sige, at der ikke her i lovforslaget ligger noget, der gør, at jeg som skatteminister pludselig kan afskrive fordringer for et stort milliardbeløb.
Den afskrivningsøvelse, der har været snak om, kommer der til at være politiske forhandlinger om, og de vil forhåbentlig, hvis vi skal have en velfungerende inddrivelse, føre til, at vi bliver enige om at løse det afskrivningsproblem.
Der kan vi ende med at nå frem til et lovforslag, men så skal det selvfølgelig behandles her i Folketingssalen.
Den bemyndigelse, der ligger i lovforslaget, handler om en vurdering af, om fordringerne er retskraftige, det vil sige, om de er gyldige.
Jeg deltager selvfølgelig også i de drøftelser, der er, om kompensation for kommunerne.
Det er jo i sidste ende et spørgsmål, som jeg tror kommer til at blive taget op i forbindelse med forhandlingerne om kommunernes økonomi.
Det vil sige, at det ikke ligger ovre hos mig, men ovre i Finansministeriet.
Men jeg er i en god og konstruktiv drøftelse med Kommunernes Landsforening.
Med de ord skal jeg sige tak for en god modtagelse og meddele Folketinget, at hvis der måtte være spørgsmål, både her i salen i dag og under udvalgsbehandlingen, så vil jeg glæde mig til at svare på dem.