Heidi Bank (V), 2025-05-13:
Tak for det, formand.
Vi behandler i dag et forslag fra Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten, der sigter mod at stramme reglerne for korttidsudlejning af private boliger via platforme som Airbnb.
Turismen fylder med de fordele og de udfordringer, den nu engang også indimellem kan medføre.
Jeg vil derfor gerne starte med at anerkende de gode intentioner bag forslaget.
I Venstre er vi enige i, at vi skal sikre, at vores boligmarked fungerer, at reglerne overholdes, at der er tryghed i vores hjem, og at konkurrencen er fair, men samtidig er det også vigtigt for Venstre, at der er plads til den deleøkonomi, som for flere og flere heldigvis bliver en naturlig del af, hvordan de forbruger.
Jeg er med på, at deleøkonomi nok kan udfordre, særlig i de tilfælde, hvor de regler, vi allerede har i dag, og som ministeren allerede har været inde på, ikke følges.
Men når det så er sagt, skaber deleøkonomien fleksibilitet og lidt større økonomisk frihed for dem, der vælger at udleje via ordningen.
Når en studerende kan korttidsudleje sin lejlighed, mens han eller hun måske bruger sommeren til en længere rejseoplevelse eller blot en hyggelig ferie hjemme hos mor og far i det jyske, eller når et ægtepar i deres otium vælger at leje ud for at skabe økonomisk råderum til rejser og oplevelser, så er det da positivt.
Det er en frihed, vi bør værne om.
Det gør i øvrigt også, at vi udnytter den boligmasse, den beton, de mursten, det træ, der allerede er brugt bedst, i stedet for at det står tomt.
Så skal vi også huske, at korttidsudlejning for nogle i en periode kan være en økonomisk nødvendighed for at få enderne til at hænge sammen – den nyskilte, den, der er blevet ramt af sygdom eller arbejdsløshed og dertil nedsat arbejdsindkomst.
For dem kan det i en periode være en økonomisk nødvendighed, ikke blot et supplement.
Hvis vi begrænser mulighederne for at korttidsudleje for meget, risikerer vi at ramme dem, der selv finder løsninger på de udfordringer, de står med, men som ikke desto mindre står i en sårbar situation.
Hvorfor gøre deres liv sværere, hvis det ikke er deres udlejning, der udgør det reelle problem?
Så hvor skal snittet lægges?
Hvor meget må man dele sit hjem?
Det giver lovgivningen allerede nu ret klare rammer for.
Tidshorisonten for udlejning af en bolig er en afvejning af frihed og kontrol.
Beslutningsforslaget om at sænke loftet for udlejning fra 70 til 35 dage om året er en markant ændring.
Lad os huske, at de nuværende regler, som blev indført i 2019 netop blev designet til at finde en balance mellem frihed for boligejerne og kontrol med markedet.
Efter sommerhuslovens § 5 kan man i dag udleje sin fulde helårsbolig op til 30 dage om året.
Men dette loft kan hæves til 70 dage, hvis udlejningen formidles via en platform, der indberetter til skattemyndighederne.
Nogle kommuner kan endda hæve dette loft til 100 dage, hvis de ønsker det.
Denne fleksibilitet blev indført for at skabe incitamenter til at bruge lovlige platforme, der indberetter til skattemyndighederne.
Det er et system, der over tid vil være med til at sikre en vis transparens, der gør det muligt at kontrollere, at skattereglerne overholdes.
At halvere loftet til 35 dage kan risikere at skubbe udlejerne væk fra disse platforme og over i et mere uigennemsigtigt marked.
Så er der demografiske forskelle.
Det er også vigtigt at huske, at denne udfordring ikke er lige stor over hele landet.
Det er primært i de store byer, særligt i København, hvor presset på boligmarkedet i forvejen er størst.
Samtidig er det også hovedstaden, langt de fleste turister besøger.
Det er ikke for at tale udfordringen i København ned, men for blot at understrege, at nok er vi et lille land, men det, der er en udfordring et sted i landet, fylder ikke nødvendigvis andre steder i landet.
Tryghed.
Vi skal opleve at være trygge i vores hjem.
Det er ultravigtigt for Venstre, for det mener vi er med til, at vi trives i vores hverdag.
Derfor er det også relevant at se på, hvordan vi kan styrke de lokale muligheder for at sikre, at korttidsudlejningen ikke går ud over netop det, og at vi får gjort opmærksom på de muligheder, der allerede er til rådighed.
Hvad kan aftales privat?
Jeg har f.eks. set lejekontrakter, hvor der er forbud mod korttidsudlejning.
Jeg tænker, at det på samme måde er værd at se på rammerne for ejerforeninger, andelsboligforeninger og beboerforeninger.
Hvordan kan man bedre tale sig til rette, så der måske er lidt mere åbenhed om, hvor lang tid man lejer ud, hvilke uger osv.
Hvad kan beboerdemokratiet selv være aktivt omkring?
For der bør selvsagt fra dem, der korttidsudlejer være respekt for den deleøkonomi, man som ejer eller lejer er en del af, når man deler opgang, cykelstativ og vaskekælder med sine naboer – der skal vises hensyn.
Så er der selvfølgelig dem, der bevidst misbruger de ordninger, vi har.
Dem, der lejer ud erhvervsmæssigt uden tilladelse, eller som omdanner hele ejendommen til minihoteller, igen uden nødvendige tilladelser i strid med lovgivningen.
Dem er vi selvfølgelig helt enig i man skal kunne tvinge.
Og nu må jeg så hellere stoppe, for jeg har faktisk fået skrevet en lidt for lang tale i dag.
Men tak for ordet.