Jacob Mark (SF), 2021-04-16:
Frihedens vinde blæser over den danske folkeskole, og det trænger den godt nok også til.
For i mange år har skolen været holdt i et jerngreb, hvor politikere på Christiansborg med skolepolitiske mindreværdskomplekser har valgt at styre stadigt mere, hver gang TV 2 News har haft fat i en skolepolitiker og sagt, at nu er Kina nået hertil eller nu ligger de andre lande i PISA her – hvad vil I så gøre?
Så er der blevet stadigt flere læringsmål, stadigt flere krav om tests, stadigt flere krav om opfølgninger, stadigt mindre udfoldelsesmuligheder ude på den enkelte skole og stadigt mindre frihed.
Den tid ser ud til at være forbi, og det er godt.
For man kan drive skole på mange måder.
Man kan gøre det, som vi har gjort i 10-15 år nu, hvor man inde fra Christiansborg laver 4.000 bindende læringsmål, kobler dem op på nationale tests, som der hvert år afholdes 517.000 af, og så tvinge kommunerne til på dyre digitale læringsplatforme at bede lærerne om at sætte flueben ved, om ungerne nu har lært lige præcis det, som christiansborgpolitikerne gerne vil have dem til at lære.
Det er en måde at drive skole på, hvor man tror, at der et centralt sted i Danmark er en bedre forståelse af, hvordan man driver skole, end alle andre steder i det her land.
Man kan også drive skole på en lidt anden måde.
I stedet for at lave mere målstyret skole kan man lave formålsstyret skole, hvor vi siger, at vi har et formål med den danske folkeskole: Børn skal have færdigheder og kundskaber; børn skal være dannede og skal kunne forholde sig kritisk til den verden, de møder.
Vi vil gerne bidrage med mål, hvor vi siger, at det her er nogenlunde der, hvor vi gerne vil have at børnene skal hen, og I kan lade jer inspirere.
Uden at vi knægter jeres metodefrihed, kære lærere, så kan I lade jer inspirere og se, om det er den rigtige vej for jer ude i klasselokalerne – eller I kan gå en anden vej, så længe I opnår de overordnede mål og formålene.
Jeg tror ikke på, at der er one size fits all i skolepolitik.
Og heldigvis, heldigvis nåede det aldrig dertil, at den bevægelse, der var i skolepolitikken, nåede helt ned i dagtilbuddene, selv om der var en overgang, hvor det var lige ved at ske.
Men så ændrede kursen sig, og det var dejligt og vigtigt, for det ville være endnu værre i dagtilbuddene.
Så det, jeg bare prøver at sige, er, at det her lovforslag og den her idé fra regeringen, som også kommer lidt ud af idéen om frikommunerne, og som kommer ud af den debat, der også har været i den sidste valgperiode, om grundlæggende at give mere frihed, jo er det fuldstændig modsatte.
Det er jo troen på, at man ude lokalt ud fra skolens formål selv kan finde ud af, hvordan man bedst driver skole.
Og nu bor jeg tilfældigvis i en af de kommuner, som har fået fuld frihed og er meget tæt på processen, og det er spændende.
Og det er fantastisk at se, hvordan skolebestyrelserne tager det her dybt alvorligt, og de står til ansvar over for børnene, og de står til ansvar over for forældrene.
Så det her er et fantastisk forslag.
Det er desværre for få, der får friheden.
Det var også det første, jeg sagde til ministeren, da ministeren ringede til mig, nemlig at det her er en fantastisk idé, altså det her med at give mere frihed til folkeskolerne og til dagtilbuddene, men det må endelig ikke stå i vejen for en mere grundlæggende frihedsreform, hvor det jerngreb, der har været omkring skolepolitikken, bliver løsnet, og hvor alle skolerne i Danmark får mere frihed.
Så det er et rigtig godt forslag.
Jeg glæder mig til at se, hvad det bærer med sig.
Jeg har store forventninger til det, og jeg synes, det er rigtig godt, at vi nu har en proces, hvor vi i udvalget løbende snakker med de her kommuner og hører, hvordan det går.
Vi støtter.