runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Så begrundelsen for det her er, at man gerne vil bevare en politisk ret til at bestemme, hvad der er til barnets bedste eller ej, må jeg forstå.
Altså, jeg kan i hvert fald ikke forstå det anderledes, end at man er nervøs for, at vi med børnekonventionen, som sikrer børns rettigheder – vi har selv ratificeret den – vil kunne komme til at spænde ben for, at man kan træffe beslutninger, fordi man er uenig i børnekonventionens intentioner.
Laura Lindahl (LA), 2019-01-22:
Der er ikke nogen her, der er uenig i børnekonventionens intentioner, men der er måske uenighed om, hvad den bedste vej til at bekæmpe børnefattigdom er.
Der er ikke nogen her, der ønsker børnefattigdom.
Det ønsker jeg heller ikke, selv om jeg er helt med på, at SF ønsker at tegne det billede, altså at Liberal Alliance er ligeglade med børn.
Vi mener bare, at der er bedre metoder til at bekæmpe børnefattigdom på end ved at hæve de sociale ydelser.
Anni Matthiesen (V), 2019-01-22:
Tak til Radikale Venstres ordfører.
Når vi diskuterer de her ting i Folketingssalen, tænker jeg nogle gange, at både SF, men også Radikale Venstre jo også selv har været med i regering på et tidspunkt.
Hvorfor ændrede man det ikke dengang?
Lotte Rod (RV), 2019-01-22:
Dengang nedsatte vi et udvalg, der skulle arbejde på det, og jeg tror, at vi gjorde os skyldige i det, som I måske også gør jer skyldige i nu, men at regeringen har syntes, at det her er en lille smule besværligt og derfor finder en undskyldning for at skyde det til hjørne.
Men som jeg også sagde i min ordførertale: Jeg synes egentlig, at det lidt er noget mærkeligt noget, at vi har taget skridtet, men ikke har gjort det fuldt ud, og jeg tror egentlig godt, at vi kunne blive enige med hinanden om at gøre det.
Vi synes i Radikale Venstre, at det er en god idé at tage det fulde skridt.
Dengang vi sidst sad i regering, nedsatte vi en arbejdsgruppe, som skulle kigge på det.
Der ligger papirer, som alle kan læse, også den nuværende regering, og så må vi jo diskutere det, hvis vi er så heldige, at valget falder ud på en måde, hvor Radikale Venstre har de afgørende mandater.
Pernille Bendixen (DF), 2019-01-22:
Tak for det.
Hvad er det værste, der kan ske? spørger ordføreren, og det kan man jo have mange tanker omkring, og jeg fik lige en.
Hvis man nu forestiller sig, at vi inkorporerede FN's børnekonvention i dansk lovgivning, og vi så kigger på børnene på Sjælsmark, hvad ville det så få af betydning i forhold til vores udlændingepolitik?
Ville det så betyde, at de familier så fik lov til at blive her, fordi man skal leve op til FN's børnekonvention?
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Det her forslag handler hverken om udlændinge- eller asylpolitik – overhovedet ikke – det handler om børn.
Pernille Bendixen (DF), 2019-01-22:
Så klart kan det i hvert fald siges.
: Hvad er det, der forhindrer os i at tage det op til en gennemgang her i Folketinget, hvis vi på en bestemt område har et eksempel på tvang, f.eks. på institutionsområdet, og vi har nogle bekymringer, i forhold til om vi virkelig lever op til FN's børnekonvention?
Hvad er det så, der forhindrer os i at tage det op til en gennemgang her i Folketinget?
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Jamen det er der ikke noget i vejen for, og det gør vi jo også af og til, når vi reviderer lovgivningen, som jeg sagde.
Det er bare mere en systematisk gennemgang af vores lovgivning, for der kan sagtens være steder, hvor vi ikke har opdaget, at vores lovgivning faktisk ikke lever op til konventionen.
Altså, det er jo sådan set – og jeg tror, det var Alternativets ordfører, der brugte begrebet – et filter, vi kommer til at se lovgivningen igennem.
Og det der med, at børns rettigheder kommer til at stå over alt andet, og at det er det filter, vi kigger igennem, er ret fornuftigt, fordi vi vil komme til at opdage, er jeg ret sikker på, at der er steder, hvor der er andre hensyn end hensynet til børnene, der kommer til at veje tungest.
Anni Matthiesen (V), 2019-01-22:
Tak for ordførertalen.
Det gav mig egentlig anledning til at stille et spørgsmål, for det lød næsten, som om Danmark ikke har sikret, at også børnene har kendskab til rettighederne.
Er det ikke rigtigt, eller kan ordføreren ikke bekræfte, at man netop på det område – hvis vi f.eks. tager folkeskoleområdet – faktisk har gjort en stor indsats, netop for at børnene får kendskab til deres egne rettigheder?
Laura Lindahl (LA), 2019-01-22:
Det konkrete eksempel, som jeg netop gav, om, at man skulle hæve de sociale ydelser for at bekæmpe børnefattigdom, mener jeg helt grundlæggende ikke er den rigtige løsning for de her børn.
Vi ved, at der i det, at børn vokser op, uden at mor og far går på arbejde, er en social arv.
Der er større risiko for, at de selv bliver kontanthjælpsmodtagere.
Så jeg tror på, at det bedste for børnene er at vokse op med mor og far, der går på arbejde.
Derfor vil jeg bekæmpe børnefattigdom gennem øget incitament til at komme i arbejde, og det er via lavere ydelser.
Anni Matthiesen (V), 2019-01-22:
I forlængelse af det vil jeg gerne spørge: Hvis det nu skulle vise sig, at vi kom i den situation, at fru Mette Frederiksen blev statsminister – og hun turnerer jo rundt med også gerne at ville være børnenes statsminister – hvordan vil Radikale Venstre så sikre de ting, som man står og siger på talerstolen i dag?
For som jeg forstod på den socialdemokratiske ordfører, bakkede man ikke op om det her beslutningsforslag.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Det er jo sådan set ærlig snak, altså at man ikke vil risikere, at det er noget, der gør, at man skal ændre på de livsvilkår, børn og unge vokser op i, bl.a. fattigdom.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om der overhovedet er noget, der taler imod, at det ville betyde en forbedring af børns vilkår, at man fik skrevet det ind i dansk lovgivning.
Jo, men det, vi foreslår her, er jo at sætte inkorporeringsprocessen i gang.
Det er jo der, vi kommer til at opdage, om vi faktisk i alle dele af vores lovgivning sætter børns rettigheder og tarv øverst.
Det er jo egentlig det.
For det er rigtigt, at vi gør det på nogle enkelte områder, men det her er jo en mere systematisk gennemgang af vores lovgivning, i forhold til om den reelt har fokus på barnet.
Så vil ordføreren ikke anerkende, at det arbejde kunne være med til at sikre det de steder, hvor vi ikke sikrer børns rettigheder ordentligt – det kunne være i forhold til magtanvendelse, det kunne være i forhold til isolation, det kunne være i forhold til tvang i psykiatrien, det kunne være mange af de her steder – og at det faktisk kunne være en fornuftig vej at gå?
Malou Lunderød (S), 2019-01-22:
Jeg vil gerne anerkende, at der er et behov for det her helhedsblik på, hvordan vi styrker børns rettigheder på tværs af de forskellige lovgivningsområder, og det er sådan set også det, vi rigtig gerne vil.
Vi mener bare ikke, at det her nødvendigvis er det mest virkningsfulde værktøj at bruge dertil.
Pernille Bendixen (DF), 2019-01-22:
Tak for det, formand.
Vi har hele tiden fokus på børn og børns rettigheder, og det skal vi selvfølgelig blive ved med.
Så sent som her lidt før jul behandlede vi det nye lovforslag om Familieretshuset, som jeg også ved at fru Trine Torp var med til, og vi har også holdt adskillige samråd og forespørgsler om f.eks. Barnets Reform.
Det er jo, fordi samtlige ordførere her har en bekymring omkring implementeringen af Barnets Reform, og sådan er vi jo hele tiden på her i Folketinget, og det skal vi blive ved med.
Der kan rigtigt nok være noget signalværdi udadtil ved at indskrive den i den danske lov, men for os at se er det sådan set også det, der bliver forskellen, og egentlig ikke så meget det konkrete lovarbejde.
Der vil vi hellere bruge vores tid, som da vi f.eks. var på Grønland – en tur, som jeg også ved fru Trine Torp var med på – for at se på børnene og forholdene deroppe, hvor vi hele tiden ser noget og lærer noget og tager fat i det og gør det til konkret handling her i Folketinget, og som flere har været inde på, har vi allerede ratificeret FN's børnekonvention.
Så vi lever jo sådan set allerede op til den, og der tænker jeg, at man, hvis man har en bekymring for det, kan spørge ind til de enkelte lovforslag for at høre, om de lever godt nok op til FN's børnekonvention.
Det er meget svært at få øje på, hvor forskellen egentlig er.
Jeg vil så lige slutte af med at sige, at selv om vi ikke støtter selve forslaget fra SF, er vi jo enige med SF i, at vi hele tiden skal have fokus på børn og børns rettigheder.
Og det har vi jo også med jeres forslag her i dag, selv om vi ikke støtter det.
Så tak for det.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Vi kunne jo risikere at opdage steder i vores lovgivning, hvor vi slet ikke har taget højde for det.
Det er sådan set det, noget arbejde også kunne gå ud på.
Men er ordføreren af den opfattelse, at en inkorporering af FN's børnekonvention i dansk lov vil føre til, at børn får færre rettigheder end i dag?
Pernille Bendixen (DF), 2019-01-22:
Det er derfor, vi ikke helt kan se, hvad det skulle gøre godt for.
Så kan det da være rigtigt, at der kan være noget lovgivning, hvor vi ikke helt er med.
Der skal vi jo bare, hvis vi bliver obs på noget, tage det op i Folketinget.
Det vil jeg da anbefale at vi alle sammen lige skriver os bag øret.
Men der er jo heller ikke noget, der forhindrer os i som Folketing at lave den beslutning selv.
Det kan vi jo bare vælge at gøre eller sige at vi vil.
Jeg ved ikke, hvor smart det er, men muligheden er der jo i hvert fald.
Anni Matthiesen (V), 2019-01-22:
Tak for ordet.
Indledningsvis vil jeg gerne takke SF for også at have fremsat det her beslutningsforslag, for jeg synes faktisk, det er vigtigt, at vi også får debatten her i salen.
Men det beslutningsforslag, som SF har fremsat, kan jeg så afsløre at Venstre ikke kommer til at støtte, men det gør jo ikke, at det ikke også er vigtigt at debattere tingene.
Med det her forslag vil SF nemlig pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag om inkorporering af FN's børnekonvention i dansk ret inden for det her folketingsår.
Og der er jo også vedtaget en række børnepolitiske initiativer, som er til stor gavn for børnene.
Men samtidig ser SF gerne en fuldstændig inkorporering af børnekonventionen i dansk ret.
Jeg må sige, at vi jo allerede på nuværende tidspunkt er forpligtet til at beskytte børn og sikre deres rettigheder i overensstemmelse med børnekonventionens bestemmelser.
En inkorporering af konventionen vil derfor udelukkende have en form for, kan man sige, symbolsk værdi og ikke medføre reelle forbedringer af børns rettigheder.
Derfor mener jeg faktisk heller ikke, at det er nødvendigt hverken at fremsætte eller behandle et lovforslag, som SF ellers lægger op til.
Børnekonventionen er jo som sagt allerede i dag gældende for Danmark, og vi ønsker i Venstre selvfølgelig fortsat også at arbejde med at se på, om der er steder i dansk lovgivning, hvor vi for den sags skyld kan gøre det endnu bedre.
Med det sagt må jeg desværre sige til SF, at Venstre ikke kommer til at støtte beslutningsforslaget.
Og jeg har lovet at sende en hilsen fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Laura Lindahl (LA), 2019-01-22:
Tak for det.
Jamen jeg vil egentlig også starte med at sige tak til SF for at fremsætte det her beslutningsforslag, som jo i den grad sætter fokus på børns rettigheder.
Jeg vil så også sige, at lige præcis børns rettigheder i Danmark er jeg faktisk ikke så bekymret for.
I den tid, jeg har siddet i Folketinget, 3½ år, har jeg mærket en bred politisk opbakning til at styrke børns rettigheder.
Når vi har siddet i Børne- og Socialministeriet og drøftet alle mulige forskellige lovgivninger, har det hele tiden været med fokus på børns rettigheder.
Når vi har revideret skilsmisseområdet, har det været med fokus på børns rettigheder.
Vi er et foregangsland, når det kommer til børns rettigheder.
Vi styrker børns rettigheder.
Vi taler om det.
Vi debatterer det, som ingen andre lande gør.
Så lige på det her område er jeg faktisk ikke bekymret.
Det er ikke, fordi vi er i mål, men vi er bare langt i forhold til at anerkende børn som selvstændige individer med de tilhørende frihedsrettigheder.
Så når det kommer til det her beslutningsforslag, synes jeg, det er fint at have en drøftelse af det, men, som nogle af de tidligere ordførere har været inde på, er jeg også bekymret for den her forskydning i forhold til kompetencerne.
Jeg er bekymret for, at der lige pludselig er vigtige beslutninger, som ikke skal træffes her i Folketinget af os, der er valgt af borgerne i Danmark, men lige pludselig bliver truffet af domstole på anbefaling af og opfordring fra Børnekomiteen.
Vi ved jo, at Børnekomiteen i 2017 foreslog, at man ikke skar på sociale ydelser i Danmark med henblik på at bekæmpe børnefattigdom.
I Liberal Alliance er vi også meget optaget af børnefattigdom, men vi ønsker at bekæmpe børnefattigdom ved, at mor og far kommer i arbejde, ikke ved at hæve sociale ydelser.
Så det er et konkret eksempel, hvor jeg ville være nervøs, hvad angår vores beslutningskompetence her i Folketinget, hvis vi lige pludselig inkorporerer konventionen i dansk lov og lige pludselig også forskyder kompetencerne.
Derfor kommer Liberal Alliance ikke til at støtte det her beslutningsforslag.
Anni Matthiesen (V), 2019-01-22:
Jo, det kan man på den ene side godt sige.
Men på den anden side kan man sige, at hvis vi vælger at inkorporere børnekonventionen fuldt og helt i dansk lovgivning, så er der den fare.
Jeg synes faktisk, at det tværtimod er rigtig vigtigt, at det er os politikere her i Folketinget, der har de muligheder for at påvirke tingene, og for den sags skyld måske endog gøre det endnu bedre på rigtig mange områder.
Trine Torp (SF), 2019-01-22:
Jeg kan høre, at der ligesom også her er et argument om, at man er i tvivl om, hvad det vil kunne komme til at betyde.
Det er jo også det, øvelsen lidt går ud på, kan man sige.
Men hvad er egentlig det værste, der kunne ske?
Men er det ikke også korrekt, at vi faktisk har et domstolssystem, som er sådan meget konservativt, altså som faktisk ikke har tradition for, som jeg sagde før, sådan at være aktivistiske og ikke lytte til, hvad det er, Folketingets intentioner er, men som har evnen til at balancere mellem de her hensyn?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Jeg er dybt uenig med fru Astrid Krag i, at sundhedsfællesskaberne ikke bliver en motor i vores nære sundhedsvæsen i årene fremover.
Det bliver de da i høj grad, og det er også derfor, vi med vores sundhedsreform lægger op til at ændre noget af den lovgivning, der i dag hindrer fælles finansiering, hindrer fælles ledelse, hindrer fælles ansættelser eller i hvert fald gør det så besværligt, at rigtig mange samarbejdsmuligheder i vores sundhedsvæsen ikke bliver lige så tætte, som de skal være.
Det her er en reform, der skaber mere nærhed.
Den kommer til at udflytte 500.000 behandlinger, som folk og patienter i dag skal køre langt for at få.
Den kommer til at sikre, at vores almene praksis bliver stærkere, og den vil sikre, at samarbejdet mellem kommune, sygehus og almen praksis bliver stærkere.
Det er lige præcis det, vi har behov for i vores sundhedsvæsen for at få hævet kvaliteten og for at få sat patienterne først.
Jeg håber på, at Socialdemokratiet vil være med til at tage ansvar.
Jeg synes, det er utroligt at se, at man ingen bud har på, hvad der sådan grundlæggende skal gøre vores sundhedsvæsen stærkere.
Det er jeg meget uenig med spørgeren i, for det her bliver jo ikke McKinsey-konsulenter og embedsmænd uden ansigter, sådan som hr. Flemming Møller Mortensen turnerer rundt med.
Det sagde statsministeren også på pressemødet.
Det, vi forestiller os, er mennesker, som har både en dyb sundhedsfaglig viden og kompetencer, som ligger i spændingsfeltet mellem politik og sundhed, og som også vil stå på mål for nogle af de beslutninger, der nogle gange skal træffes.
Det her handler ikke om, at man rykker beslutninger ind i mørke bestyrelseslokaler.
Det handler grundlæggende om, at vi flytter flere opgaver ud i vores kommuner, ud i vores 21 sundhedsfællesskaber, hvor vi har stærke folkevalgte led, der er nødt til at forpligte sig mere på sundhedsvæsenet.
Men der er også nogle opgaver, vi flytter herind, og hvor vi siger, at i sidste ende er det jo også Folketinget, der skal tage ansvar for, at der ikke er så store forskelle i vores sundhedsvæsen.
Og så er der nogle i midten, der skal være med til at drive det, og det skal ligge i spændingsfeltet mellem politik og sundhedsvæsen og med patientrepræsentanter, så vi sikrer, at patienterne kommer først i vores sundhedsvæsen.
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Tak for det.
Og jeg må sige, at jeg tror, at folk – hvis der nu skulle sidde nogle derude og følge med – stadig er dybt forvirrede over, hvor det er, man skal gå hen, og hvem det er, man skal rette henvendelse til for at sikre de lokalt tilpassede hensyn og løsninger, der i dag er blevet besluttet, fordi der er lokalt valgte regionspolitikere, der står til ansvar og står på mål over for deres vælgere og i øvrigt kan skiftes ud, hvis vælgerne er uenige med dem.
Borgmestrene bliver holdt op som et skjold, kan jeg forstå, og hvis ikke man synes, den her struktur er god, er det, fordi man ikke har respekt for borgmestrene.
Jeg håber virkelig ikke, der er nogen, der hopper på dét mystiske spin.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-23:
Tak, formand.
Jeg vil sige, at jeg ellers synes, at ministeren har haft rigelig tid til at læse det socialdemokratiske sundhedsudspil og også vores forslag på akutområdet.
Hr. Søren Gade siger, at det, han tror og tænker, er, at hvis det bliver juristerne og økonomerne, bliver der ikke på samme måde vægtet det, der er borgerens hensyn og tanke og lyst og behov.
Lad mig sige, at i den her debat, der er kommet, efter at regeringen har fremlagt deres forslag til en sundhedsreform, er der rigtig mange, der har givet udtryk for deres tanker og holdninger.
Det gjorde kommunalforskeren Roger Buch også i Berlingske den 17. januar, hvor han laver nogle paralleller til, hvad der er sket siden kommunalreformen i 2007, som også havde fokus på borgeren og patienten.
Men hvad er der sket?
Og det er, at det her bliver én stor centralisering, hvor beslutninger glider væk fra borgerne, altså fra de mennesker, der i hverdagen oplever et behov, og hvor de så kan gå til en lokal folkevalgt, og hvor et regionsråd tager bestik af en regions samlede drift.
Vi har set det før fra partiet Venstre og fra de borgerlige partier: Man taler om, at man vil have en nærhedsreform.
Den sidste blev én stor centraliseringsreform.
Det tror hr. Søren Gade – og det tror Socialdemokratiet også – er det, der bliver resultatet af den reform, Venstre har lagt op til her.
Tak, formand.
Er ministeren enig med sin partifælle Søren Gade, når han siger, at der er »en ambulance i Lemvig, og det er helt sikkert, at hvis man tager et DJØF-regneark, så er det en rigtig dårlig forretning.
Den kører ikke med ret mange patienter, men det er tryghed for borgerne i Lemvig-området.
Og det er jo det, politikerne skal.
De skal prioritere, og man kan faktisk godt købe tryghed for penge.
Det er bare et lille eksempel, og dem findes der masser af i hele Danmark«?
For sundhedsministeren er faktisk enig med sin partifælle, formanden for Danske Regioner, Stephanie Lose, i hendes udsagn om, at det bliver embedsmændene, at det bliver bestyrelserne, der for en stor dels vedkommende skal bestemme i forhold til den overordnede struktur i vores sundhedsvæsen.
Det tager regeringen ansvar for, ja, men I skal godt nok også komme til at stå til ansvar for det.
Så siger ministeren, at der vil være politikere i de fem sundhedsforvaltninger.
Ja, det er der lagt op til i overgangsperioden, men hvad kommer der til at ske efter den periode?
Det står så absolut også hen i det uvisse.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Vi står gerne på mål for den konstruktion, vi har lavet, hvor vi skubber flere opgaver ud i sundhedsfællesskaberne, hvor vores borgmestre sidder.
Vi opfatter ikke vores borgmestre og vores folkevalgte ude i kommunerne som embedsmænd.
Det kan jeg forstå Socialdemokraterne gør.
Det synes jeg er en rigtig, rigtig ærgerlig tilgang til vores lokale demokrati ude i kommunerne.
De kommer til at skulle løfte flere opgaver, og vi kommer til at sikre, at der kommer en højere kvalitet i sundhedstilbuddene, så vi kan flytte flere sundhedsopgaver ud tættere på, hvor folk bor.
For der er rigtig mange, der oplever, at der er blevet langt til det nærmeste sygehus.
Derfor skal vi have flyttet flere behandlinger og flere kontroller tættere på, hvor folk bor.
Hvis vi så tager Sundhedsvæsen Danmark og bestyrelsen, vil den jo bestå af de fem formænd for de fem sundhedsforvaltninger.
Der har vi jo fra regeringens side lagt op til at opfordre Stephanie Lose, Anders Kühnau og de fire socialdemokratiske regionsrådsformænd, der sidder i dag, til at fortsætte.
Så vil der være en repræsentant for patientorganisationerne, og der vil være nogle faglige folk med sundhedsfaglige kompetencer og it-mæssige kompetencer.
At det ikke skulle være udtryk for, at der i høj grad både er en lokal forankring og en patientdemokratisk forankring direkte ind i vores sundhedsvæsen, er jeg ikke enig i.
Jeg tror, at demokrati og organiseringsformer har mange forskellige afskygninger.
Jeg tror sådan set, det er vigtigere, at vi i høj grad også kigger på, hvad det er, der behov for i vores sundhedsvæsen i de kommende år, og hvad det så er for en opstilling, der skal være for det.
Det handler om mere nærhed og også på nogle områder nogle nationalt bindende forpligtelser til, at der ikke skal være så stor ulighed i sundhedsvæsenet geografisk såvel som socialt, som vi desværre ser i dag.
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Jeg kører lige mikrofonen lidt ned, hvis jeg også skal kunne se ud over kanten, for det var en lidt høj herre, der stod her lige før.
Er ministeren enig med sin partifælle, formanden for Danske Regioner Stephanie Lose, når denne om regeringens bebudede sundhedsreform siger: »Med Løkkes plan bliver det i højere grad embedsmandsstyre og bestyrelsesstyre, der kommer til at diktere virkeligheden for borgerne, og det vil jeg gerne advare mod.
Jeg tror på folkestyret«?