Nanna Høyrup (ALT), 2023-05-10:
Det blev lige præcis, som jeg havde håbet på, nemlig en rigtig, rigtig god debat omkring et emne, som fylder alt for lidt herinde efter Alternativets og min mening.
Igennem de sidste 15 år har jeg beskæftiget mig med småbørnsfamilien.
Og jeg er vild med den mangfoldighed, som findes derude, og netop den mangfoldighed er for mig og Alternativet noget, vi skal værne utrolig meget om, for den repræsenterer en rummelighed og en meningsfuldhed, som har stor betydning for forældre og børns trivsel.
Vi er som mennesker i konstant udvikling gennem hele livet, og der er faser som især tiden med små børn, som kræver en høj grad af fleksibilitet og valgmuligheder, for at vi trives, fordi små børn er en utrolig uforudsigelig størrelse set med vores voksne øjne.
De kræver vores nærvær med deres enorme nysgerrighed og prøven livet af.
De har brug for os voksne til at læne sig op ad og ind i, når verden skal fordøjes.
Ja, vi bør egentlig faktisk i højere grad indrette vores samfund, så vi voksne kan være mere til stede i barnets omskiftelighed og samtidig kunne forene det med de interesser og glæder, vi har som voksne – det være sig arbejde eller fritidsinteresser.
I Alternativet ønsker vi at imødekomme forældres ønske om mere fleksibilitet i de første år af barndommen.
»Arbejde uden adskillelse« er en formulering og en tendens, som er stigende i mange danske familier, og det er en udvikling, som har flere årsager, bl.a. digitaliseringen, som gør arbejdspladsen langt mere fri og løsrevet af en bestemt fysisk lokation, og så det faktum, at langt flere forældre bare ønsker mere tid med deres børn.
I Alternativet ser vi en nødvendighed i at integrere familiepolitiske dagsordener som dette beslutningsforslag i en tidssvarende udvikling af samfundet.
Så når forældre, som enten allerede passer deres eget barn eller ønsker at gøre det, især når børnene er små, udtrykker et ønske om at kunne fastholde deres tilknytning til deres arbejde uden at miste det tilskud, der følger med, så mener vi, at vi som Folketing har et ansvar for i det mindste at afsøge muligheden for, at det kan lade sig gøre at have den supplerende indtægt ved siden af tilskuddet, og selvfølgelig i en model, der giver mening i forhold til den størrelsesorden, som arbejdet må have, før tilskuddet bortfalder, præcis som vi kender det fra su-modellen.
Det her beslutningsforslag har jeg faktisk lavet sammen med Alternativet i samarbejde med en del af de omtalte forældre igennem et utal af debatter på de sociale medier, hvor forældre deler deres drømme om et langt mere bæredygtigt familieliv.
Jeg har i forbindelse med udformningen af det her beslutningsforslag haft kontakt med Hjem – Hjemmeforældrenes Landsorganisation, som er en nystiftet interesseorganisation for hjemmeforældre, og de har på nuværende tidspunkt gang i en undersøgelse af de forskellige behov blandt forældre, der varetager pasning af deres eget barn eller ønsker at gøre det.
Her har jeg fået lov til at dele en form for exitpoll, der viser, at ud af de 425 besvarelser, som de har modtaget på nuværende tidspunkt, så ønsker 84,2 pct. muligheden for at have en indtægt ved siden af.
Ud over de trivsels- og ligestillingsmæssige fordele, som vi har forsøgt at beskrive i beslutningsforslaget, vil jeg afslutningsvis sætte det i sammenhæng med manglen på arbejdskraft, som fylder i nærmest al politik i dag – især gør det sig gældende inden for vores velfærdsinstitutioner.
Her er vores beslutningsforslag det, som vi kalder et input i den relationelle velfærd.
Det virker i vores optik ret oplagt at imødekomme forældrenes ønske og sætte dem meget mere fri til at forvalte deres liv som familie og deres tilknytning til arbejdslivet, om det er som sygeplejerske, som kontorassistent, iværksætter eller andet erhverv, som den enkelte familie mener kan forenes med deres hjemmeliv.