runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2022-04-21:
Tak for spørgsmålet.
Der er to svar til det.
For det første er det jo en strategi, hvor vi sætter et kompas, som hr. Søren Søndergaard var inde på, så det er jo noget omkring værdier, og der behøver vi jo ikke at minde hinanden om, at kriserne i øjeblikket står i kø – en coronakrise, Afghanistan, og nu har vi en krig på europæisk jord, vi ikke har set magen til siden anden verdenskrig – og der er det vigtigt, at vi navigerer med kompasset.
Så det vil vi gerne opdyrke, og nu kan jeg sige det, som det er
: Da jeg kom til som udenrigsminister, var der ikke rigtig noget arbejde tilbage på den front, undskyld til dem, der er mine forgængere, men det var sandheden, og nu har vi opprioriteret nedrustningsarbejdet, og jeg tror kun, det bliver vigtigere.
Vi skal også gerne have Kina med i det her ud over Rusland og andre lande, sådan at vi kan få skabt en mere sikker verden, få kontrol med våbnene, få stoppet spredningen, ikke mindst af atomare våben, som hr. Søren Søndergaard er inde på.
Søren Søndergaard (EL), 2022-04-21:
Tak for det svar.
Så vil jeg bare høre, hvad de sammenhænge bliver, hvor Folketinget får en diskussion af det.
Altså, er det noget, hvor regeringen vil præsentere en redegørelse, eller er det noget, hvor vi skal indkalde til en forespørgselsdebat?
Vil det være i Nævnet, eller hvor vil det være?
Hvad er ligesom den organisatoriske ramme?
For der er næppe ret mange, der tror, at Rusland – uanset Putins ønsker – har en kapacitet til konventionelt militært at angribe alle lande i Europa.
Men han har en atomar trussel, og den er alvorlig, ikke?
Så hvor er rammen, hvor vi kan diskutere de her ting?
Jeppe Kofod (S), 2022-04-21:
Jeg synes, at det helt naturligt er i Folketingssalen, men selvfølgelig også i Det Udenrigspolitiske Nævn og andre steder.
Det er også vigtigt – og det støtter vi – at der er en strategisk dialog mellem de lande, der er atommagter, for at sikre ikkespredning, men også undgå brug af atomvåben.
Altså, vi ønsker i virkeligheden en verden uden atomvåben, og en vigtig del af f.eks. NATO-samarbejdet er jo faktisk også våbenkontrol og ikkespredning, det at arbejde for kontrol og transparens, og det vil vi fortsat gøre.
Søren Søndergaard (EL), 2022-04-21:
Tak for talen, som jeg i det store og hele var enig i.
Der er én ting, jeg ikke helt forstår ved Venstres position, og det er opfattelsen af forholdet mellem Menneskerettighedsdomstolen, og hvad man beslutter i de nationale parlamenter.
Jeg skal forklare grunden til, at jeg ikke forstår det: Man tilslutter sig en konvention, man er ovenikøbet selv med til at vælge dommerne, man har demokratisk indflydelse på, hvem der er valgt til dommere – altså, det er jo helt unikt, det er næsten amerikansk – og det, man så giver til gengæld for det, er, at man respekterer de domme, der kommer, netop for at sikre, at hvis der bliver vedtaget noget i de nationale parlamenter, som går imod det, man oprindelig har forpligtet sig til, og de minimumsrettigheder, man er med på, så bliver man fastholdt på det, man har tilsluttet sig.
Er det ikke sådan, det skal være?
Michael Aastrup Jensen (V), 2022-04-21:
Jo, og det, jeg egentlig også prøvede at sige, var, at jeg anerkender, at der skal være nogle minimumsrettigheder, når man er europæisk borger.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig vigtigt, at der er det.
Men hele diskussionen – jeg anerkender, at det er en diskussion, og det prøvede jeg også at tydeliggøre i min tale – går på, hvor balancegangen går mellem, hvad Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol skal tage sig af, og hvad de nationale parlamenter skal tage sig af.
Det kan hurtigt blive en diskussion, ligesom det selvfølgelig er en diskussion i forhold til EU, hvad de skal tage sig af i forhold til de nationale parlamenter.
Det eneste, jeg faktisk bad om, hr. Søren Søndergaard, var jo ikke, at vi skulle kopiere og straks overtage osv. fra Storbritannien, men det var, at vi skulle lave et samarbejde med Storbritannien i det analysearbejde, der er, og så må vi se, hvad de finder frem til.
Jeg ved jo ikke, hvad de finder frem til.
Det kan være, de finder frem til, at det er komplet umuligt, fordi det vil være et brud med konventionen eller noget andet, og så er vi imod det.
Så er vi voldsomt imod det.
Vi støtter konventionen.
Men jeg ved det ikke, og det er jo derfor, at jeg vil koble mig op på det analysearbejde, der er.
Det er mit eneste ønske.
Søren Søndergaard (EL), 2022-04-21:
Men mere end det vel egentlig gælder arbejdsdelingen mellem Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol på den ene side og så de nationale parlamenter på den anden side, gælder det vel arbejdsdelingen mellem Menneskerettighedsdomstolen og de nationale domstole.
For vi har vel et behov for så at sige at lægge grænser for politik.
Jeg ved godt, at man siger »Ingen over og ingen ved siden af Folketinget«, men jeg kan da huske, at der også over for det her Folketing er blevet grebet ind af lovgivningsmagten, så der skal vel være grænser.
Michael Aastrup Jensen (V), 2022-04-21:
Selvfølgelig skal der findes den nødvendige balance, og det er derfor bare et helt oprigtigt ønske fra min side, at vi simpelt hen ser på, om der kan findes en løsning.
Her prøvede man jo også at finde alle mulige løsningsforslag, og man kunne ikke rigtig finde dem.
Så jeg anerkender gerne, at det er op ad bakke, men hvis , og det understreger jeg, Storbritannien finder dem, så er det faktisk det analysearbejde, jeg efterspørger at vi følgelig skal koble os op på.
Michael Aastrup Jensen (V), 2022-04-21:
Tak til den nuværende taler.
Jeg bliver bare nødt til at holde fast i, at præmissen jo er at finde ud af, hvem der skal have magten på nogle centrale områder.
Er det de nationale parlamenter, eller er det domstolen?
Det er jo det, det hele handler om.
Det handler simpelt hen om, om vi skal have, at domstolen går ind og er politiserende på nogle områder, f.eks. på udlændingeområdet.
Det er der, forskellen er.
Rasmus Nordqvist (SF), 2022-04-21:
Nu handler det her jo heller ikke om, at domstolen vil sidde og skrive den danske udlændingepolitik.
Det, domstolen vil sikre, er, at landene overholder Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, og når domstolen går ind og laver en påtale over for et land, er det, fordi man ikke overholder menneskerettighedskonventionen.
Så ved jeg godt, at man snakker om, at den er aktivistisk, og hvad I ellers har brugt af udtryk igennem tiden omkring de forskellige domstole.
Jeg må bare sige, at jeg er glad for, at vi har en domstol, som faktisk har udviklet sig, for ellers stod vi ikke der, hvor vi står i dag i forhold til eksempelvis lgbti-rettigheder.
Det er jo netop, fordi der hele tiden sker en udvikling i, hvordan man læser de her paragraffer.
Mette Thiesen (NB), 2022-04-21:
Som sagt var det en samlet aftale, og som sagt arbejder vi stadig væk for at gøre Storebæltsforbindelsen betalingsfri.
Men altså, ordførerens parti har jo lige indgået en aftale om at styrke forsvaret, hvor man ændrer budgetloven og gældsætter danskerne – det ville jeg heller ikke umiddelbart før har troet var konservativ politik, men det kan jeg så forstå at det åbenbart er.
Karsten Hønge (SF), 2022-04-21:
Så Enhedslisten synes nu både, at NATO er en brandgod idé, og kan også fremhæve ting, der er godt ved at være medlem af NATO.
Jeg har forstået, at Enhedslistens politik fortsat er sådan, at man skal gå i gang med en dramatisk afrustning af Danmark, måske mere end en halvering af militærudgifterne.
Hvordan har hr. Søren Søndergaard det med, at Enhedslisten vil have Danmark med i en forening, som ovenikøbet leverer gode ting, og som man er vældig glad for, samtidig med at man vil betale langt under halvdelen af det kontingent, som foreningen kræver af sine medlemmer?
Søren Søndergaard (EL), 2022-04-21:
Det bedste ved NATO aktuelt er jo, at det er med til at forhindre et konventionelt angreb på bestemte lande, der ligger i randen af Rusland, og som tilhører tidligere sovjetrepublikker.
Det er det bedste ved NATO.
Susanne Zimmer (FG), 2022-04-21:
Tak, og tak til ordføreren for talen.
Altså, ordføreren gør meget ud af at sige, at det er fint at kigge på nye ejerskabsformer, men kunne jordbrugsfonden netop ikke gøre, at det bliver let?
For det, der sker lige nu, er jo småtterier.
Rasmus Nordqvist (SF), 2022-04-21:
Jamen det, jeg meget tydeligt spørger om, er: Hvordan kan vi understøtte nye ejerskabsformer?
Jeg siger ikke, at det går godt, som det gør nu.
Jeg siger, at der er en problematik dér, som vi skal undersøge, og som jeg faktisk håber at vi kan gå ind i i udvalgsarbejdet.
Er det det rigtige, at det er staten, der skal eje det for at forpagte det ud?
Zenia Stampe (RV), 2022-04-21:
Tak for det.
Det her forslag er lutter gode intentioner.
Og hvis nu vi stod i 2001, havde jeg måske ikke været helt så afvisende, som jeg er i dag.
Jeg tror nok, at jeg ville have en vis skepsis som radikal over for netop at gå ind at opkøbe så meget jord og forpagte det, altså nærmest nationalisere så stor en del af vores jord.
Men på det tidspunkt havde det nok været meget gunstigt, hvis vi havde kigget på vores jord og taget stilling til, hvordan den mest hensigtsmæssigt havde været brugt.
I stedet for er der jo gået 20 år, hvor der er sket en centralisering af landbruget.
Fødevareministeren nævnte selv de mange opkøb, der er sket, hvor mange færre hænder og ejere der i virkeligheden er i landbruget, og hvor svært det er for nye landbrugere at komme ind på markedet, så at sige.
For 20 år siden kunne vi måske også have gjort mere for at sikre en bedre anvendelse af jorden i forhold til at beskytte miljø, klima og biodiversitet.
Så jeg kan jo sådan set godt forstå tanken om at se det hele i et større perspektiv og planlægge, hvordan vi anvender vores arealer.
Jeg er simpelt hen bange for, at det ville forsinke den proces, vi er i gang med nu, der handler om at få udtaget lavbundsjorder hurtigst muligt frem mod 2030.
Jeg er bange for, at det ville forsinke den proces væsentligt, hvis vi lige pludselig skulle gentænke det fuldstændig og i sammenhæng med en masse andre problemstillinger.
Jeg ville da nogle gange ønske, at vi netop havde ét sted, hvor vi gjorde det, ét sted, hvor vi forholdt os til alle de her hensyn på en gang, i stedet for at det ligger i hundrede sytten forskellige støtteordninger.
Jeg tror bare ikke på, at vi ville finde en mere effektiv og hurtigere løsning ved at kaste det hele op i luften og så putte det hele ned i en ny stor, kæmpe fond, hvor jeg er sikker på, at det ville tage et par år, før vi kunne komme ordentligt af sted med den.
Derfor stemmer vi nej til forslaget.
Vi har så også den kritik, som jo er tilbagevendende i forbindelse med mange af de beslutningsforslag, vi behandler her i Folketingsalen, at man jo også gerne skulle forholde sig til, hvor pengene kommer fra.
Og i forhold til 30 mia. kr. – eller det er så i virkeligheden 90 mia. kr. – i et beslutningsforslag fremsat i Folketingssalen synes jeg, at hvis det virkelig var noget, man mente, så var det vel noget, man havde bragt op i forbindelse med de finanslove, vi har forhandlet sammen.
Jeg synes altså, det er en lillebitte smule useriøst, ærlig talt, at det, når man nu sidder og forhandler penge til finansloven en gang om året, så ikke er der, man kommer med det krav.
Vi kom faktisk med et krav om flere penge til udtagning af lavbundsjorder et år, hvor jeg tror Enhedslisten kom med et krav om, jeg kan ikke huske, om det var sygeplejersker, pædagoger eller lærere, og det var også rigtig fornuftigt.
Jeg synes bare ikke, det er en seriøs tilgang til et sindssyg stort og vigtigt problem, som kræver konkrete og ikke mindst hurtige løsninger.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2022-04-21:
Nu er det jo ikke Enhedslisten, der har fremsat det her beslutningsforslag, men man skal faktisk ikke mere end 5-6 år tilbage, før man kan se, at vi havde vores eget beslutningsforslag om at lave en statslig jordbrugerfond.
Og vi har sådan set brug for mange virkemidler.
Vi har også en Klimaskovfond – den klarer jo heller ikke det hele alene; den har et begrænset antal millioner at starte investeringer med.
Vi har sådan set via finanslove fået sat noget i gang, som kan ende med grønne obligationer, som jo godt kunne være noget, som skaffede finansiering til sådan noget som det her – 10 mio. kr. i sidste finanslov – som forberedelse til, at der kunne være noget, der kunne skabe mere skovrejsning.
Så ja, vi har noget i proces, men det er jo ikke noget, som gør, at man så ikke skal gøre mere.
Så det vil jeg gerne appellere til at vi er åbne over for.
Hvad vil man gøre på det tidspunkt?
Kunne det være en statslig jordbrugerfond?
Zenia Stampe (RV), 2022-04-21:
Jeg vil gerne starte med at komme med en undskyldning – jeg troede faktisk, at beslutningsforslaget kom fra Enhedslisten, fordi Enhedslisten har argumenteret så flittigt for det her, når vi har siddet sammen og diskuteret landbrug.
Men jeg kan så forstå, at det er fremsat af Frie Grønne.
Det forklarer det også lidt bedre, altså at det kommer fra Frie Grønne, der jo ikke sidder med i finanslovsforhandlingerne.
Så det beklager jeg.
Jeg kender jo godt Enhedslistens forkærlighed for den her løsning, men det er så ikke Enhedslisten, der har bragt det frem i dag og således lagt et beslutningsforslag til 90 mia. kr. i Folketingssalen uden et bud på en finansiering.
Og det er jo i sidste ende det, det står og falder med.
Det er manglende finansiering, men det er også, at det vil trække en proces ud, som vi har ganske travlt med, og hvor vi har gang i rigtig mange forskellige ting, der desværre kører i forskellige spor og ikke altid bliver koordineret.
Men nogle gange er koordinationen desværre også det, der gør, at det tager ekstra tid, og vi har meget travlt, ikke mindst i forhold til udtagning af lavbundsjord.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2022-04-21:
Men kan ordføreren ikke se, at hvis nu vi skulle accelerere noget skovrejsning i Danmark, kunne det være et virkemiddel?
Altså, vi har jo statsskov allerede, og vi har også kommunale skove nogle steder, og hvis nu vi skal prioritere det, er det vel ikke mere avanceret, end at man kunne lave en statslig fond, som køber jord op, og som kunne etablere skov.
Det kunne også være, at man forpagtede landbrugsjord ud.
Det er ikke i modstrid med vores politik.
Men kan ordføreren ikke se, at det faktisk kunne være en måde at accelerere nogle ting på?
Zenia Stampe (RV), 2022-04-21:
Det kan jeg sagtens se.
Vi har selv foreslået en klimafond, og vi vil jo gerne have en massiv investering i skov.
Og det vil vi fortsat kæmpe for; selv om vi allerede har opnået resultater i forskellige forhandlinger, vil vi da fortsat arbejde og kæmpe for, at der bliver sat endnu flere penge af til udtagning af jord, plantning af skov osv. osv.
Det, vi er imod, er jo konstruktionen, og så er det at lægge et beslutningsforslag til 90 mia. kr. uden at anvise en finansiering.
Susanne Zimmer (FG), 2022-04-21:
Tak, og tak til ordføreren.
Nu er det jo 90 mia. kr. over 8 år, og der kommer jo penge ind, samtidig med at man forpagter det ud.
Så beløbet er jo i virkeligheden ikke så stort, men man skal vide, hvad det er for en kapital, man som udgangspunkt har at arbejde med.
Der er sikkert mange investeringsselskaber, der vil skyde penge ind, for lige nu vil mange virksomheder jo gerne markedsføre sig som grønne.
Det her giver jo netop mulighed for at tegne den udvikling, vi gerne vil have i landbruget.
Zenia Stampe (RV), 2022-04-21:
Så landbrugsaftalen var jo kulminationen på mange år, hvor det ikke er gået hurtigt nok, men også kulminationen på ret lang ventetid til overhovedet at starte forhandlingerne og finde nogle konkrete løsninger.
Det er jo der, jeg synes, at det her er en smuk tanke, men at det altså også lidt er en vejsidebombe i forhold til det arbejde, som vi nu endelig er ved at komme i gang med, og som vi har – jeg må ikke bande – meget travlt med at komme i mål med, hvis vi skal løse klimakrisen.
Og der kan jeg altså ikke se, at sådan en kæmpe nationaliseringsmodel, der har mange forskellige hensyn på en og samme tid, skulle kunne bringe os i mål hurtigere, og vi har travlt.
På mange måder ville det måske skabe en smukkere løsning, hvis vi fik sammentænkt det hele og planlagt det ud fra hundrede sytten bundlinjer på en gang, men vi har bare ikke tid til det lige nu.
Vi har travlt.
Susanne Zimmer (FG), 2022-04-21:
Det er jo netop det, vi har – vi har travlt.
Og det, der sker nu, ser vi i Frie Grønne ikke som at have travlt nok.
Så vil jeg sige, at vi jo har et redskab i forhold til at håndtere det her, for der er jo gjort nogle erfaringer med multifunktionel jordfordeling.
Der er også gjort gode erfaringer med det.
Zenia Stampe (RV), 2022-04-21:
Jamen det er lige præcis multifunktionel jordfordeling, jeg tænker på, når jeg siger, at det på den ene side ville være fantastisk, hvis man kunne sammentænke alle hensyn, men at jeg på den anden side ikke er sikker på, vi har tid til at gøre det helt så gennemført, som vi kunne ønske os.
For det tager tid, og der er jo blevet udtaget meget lidt jord i forbindelse med multifunktionel jordfordeling, desværre.
Jeg er så ikke helt klar over, hvilken indvirkning det vil have på priserne, hvis staten på forhånd går ind og siger, at man skal ud at investere 70 mia. kr. i landbrugsjord.
Det ville jo så gøre det endnu mere attraktivt at få fat på de jorder, der rent faktisk bliver udbudt.
Susanne Zimmer (FG), 2022-04-21:
Tak til ordføreren.
Det er jo dejligt, at det lyder, som om vi kan finde et fælles ståsted her og arbejde videre med det.
Så bliver den store udfordring at få nogle med os, kan jeg høre.
Den kamp må vi tage.
Tak til ordføreren.
Per Larsen (KF), 2022-04-21:
Jeg forestiller mig ikke, at forslagsstillerne har nogen illusioner om, at vi skulle stemme for det her forslag.
For det er klart slet ikke noget, som vi på nogen måde kan støtte.
Vi har jo for ikke så lang tid siden indgået en rigtig god landbrugsaftale, bredt funderet i Folketinget.
Enhedslisten og alle mulige andre gode partier har kunnet se sig selv i en rigtig god aftale, som sikrer nogle gode rammevilkår for landbruget og sikrer stabilitet, netop fordi aftalen er så bredt funderet.
Så forslaget om, at staten skulle have tildelt forkøbsret til landbrugsjorden til en på forhånd fastsat pris på omkring 150.000 kr. ville være dræbende.
Kreditforeningerne, og hvem der ellers har finansieret landbruget, ville jo i den grad skælve, og mange ville jo givetvis komme til at gå nedenom og hjem, hvis det er sådan, at de skulle til at have indfriet deres pant, fordi priserne på jorden jo simpelt hen ville være faldet.
Jeg kan oplyse, at jordpriserne rent faktisk steg med 8,2 pct. i 2021, og det ville jo have nogle store konsekvenser, hvis der var nogen, der havde købt lige her på toppen og skulle til at indfri, fordi jordpriserne så ville falde.
Jeg ser heller ikke, at der er nogen seriøse finansieringsmuligheder i det forslag, som Frie Grønne fremsætter.
Så er der den her italesættelse af, at generationsskifte skulle være et kæmpestort problem.
Det ved jeg ikke hvor forslagsstillerne har fra.
Det er jo ikke sådan, at der står store og effektive produktionsejendomme rundtomkring, som ikke bliver drevet.
Mig bekendt bliver al den landbrugsjord, der er rundtomkring, drevet, og de produktionsejendomme, der bliver sat til salg, bliver ret hurtigt købt og generationsskiftet, og jeg ser slet ikke, at der er noget problem i den sammenhæng.
Det er også unge landmænd, som etablerer sig på ret store bedrifter, og hvis de ellers er dygtige nok, og det er rigtig mange af dem, så kan de godt få kreditgiver til at finansiere de ejendomme, så det er bestemt ikke noget, staten på den måde behøver at blande sig i.
Rasmus Nordqvist (SF), 2022-04-21:
I de landbrugsforhandlinger, vi havde, var vi meget åbne over for at diskutere de løsninger, Enhedslisten kom med, men jeg kan ikke genkende, at det her skulle være Enhedslistens forslag, altså at vi laver den her fond med de penge, der står i den.
Men det kan være, at ordføreren kan gøre os klogere, når han kommer på talerstolen.
Når jeg rynkede på næsen af, at spørgeren snakkede om mindre tiltag, var det faktisk, fordi jeg synes, at den drikkevandsfond, som vi lykkedes med at få skabt med finansloven for 2022, er et rigtig vigtigt og ikke lille redskab i forhold til at sikre rent drikkevand i Danmark.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2022-04-21:
Det kan jo laves på forskellige måder.
Det kan også være en model, som Enhedslisten tidligere har foreslået, ligesom man har Danmarks Grønne Investeringsfond.
Man kan godt lave noget, hvor man ikke har en helt tæt statslig styring af det hele.
Men med alt det, vi skal omlægge til mere skov, tage så mange af lavbundsarealerne ud, synes jeg, der er brug for flere virkemidler.
Jeg har noteret mig, at der er gode, mindre initiativer – jo, det er det jo, når man har en økologisk jordbrugsfond, som måske er oppe i at have investeret i 100 ha, for så skal der meget til af den slags, for at vi kommer i mål, og det er derfor, jeg synes, at der også skal være en statslig jordbrugsfond.
Brian Bressendorff (S), 2022-04-21:
Tak for ordet.
Først og fremmest vil jeg sige tak til forslagsstillerne for det her forslag om oprettelse af en statslig jordbrugsfond.
I Socialdemokratiet er vi i udstrakt grad enige i de problemstillinger, som beslutningsforslaget søger at løse.
Vi deler samtidig også intentionen om, at dansk landbrug skal omstilles i en grøn og klimavenlig retning.
Der er ingen tvivl om, at vi står i en situation, hvor dansk landbrug ikke i tilstrækkelig høj grad appellerer til de nye generationer af mere klimabevidste og entreprenante unge.
Vi er også enige i, at der er nogle gode demokratiske perspektiver i at øge mulighederne for at udbrede ejerskabet til jorden, så der for fremtiden er bedre plads til mindre besætninger og nye former for ejerskab i landbruget.
Det er der hovedsagelig to grunde til.
Det ene er, at vi ikke finder det hensigtsmæssigt, at staten køber al landbrugsjord gennem sådan en generel forkøbsret.
Det vil indskrænke landbrugeres ret til at råde over deres ejendom.
Og så er det også, fordi forslaget, som det fremgår her, vil lægge beslag på en meget stor del af statens finanser.
Det vil koste i omegnen af 90 mia. kr. frem mod 2030 at opkøbe jord i den størrelsesorden.
Men til trods for at vi ikke mener, at forslaget anviser den rigtige løsning, vil jeg egentlig gerne understrege, at jeg synes, at forslaget adresserer nogle ret vigtige problemstillinger, og jeg kan forsikre jer om, at Socialdemokratiet har rettet fokus mod både den grønne omstilling og generationsudfordringen i landbruget.
Vi er heldigvis i fuld gang via andre spor.
For få måneder siden indgik vi med et stort bredt flertal, hvad der måske er verdens mest ambitiøse grønne landbrugsaftale, som styrker klimaet, biodiversiteten og miljøet.
For der er ikke nogen tvivl om, at det er en meget vigtig forudsætning, at landbruget kan appellere til en ny, ung, forandringsparat og klimabevidst generation.
Det er afgørende, hvis vi skal kunne lykkes med en så ambitiøs grøn omstilling af landbruget.
Når det så er sagt, giver det i høj grad mening, at vi tænker videre i forhold til problemet om den tiltagende koncentration af jordejerskabet og behovet for nye ejerformer i landbruget.
Det er en udvikling, som vi er nødt til at være opmærksomme på, og det er derfor også nogle ret vigtige problemstillinger, som vi meget gerne vil drøfte videre.
For at summe op vil Socialdemokratiet på den baggrund, som jeg allerede har nævnt, afvise forslaget, fordi vi ikke mener, forslaget anviser den rigtige løsning, og det er altså, til trods for at vi mener, at der bliver rejst nogle vigtige diskussioner i det, som vi sådan set gerne vil drøfte fremadrettet.
Tak for ordet.
Susanne Zimmer (FG), 2022-04-21:
Tak, og tak til ordføreren.
Ordføreren nævner, at der kan være et problem, i forbindelse med at man giver forkøbsret til, at staten kan opkøbe jorden, men det ligger jo i forslaget, at det bliver til de markedspriser, der i øvrigt er.
Så hvilken betydning har det for landmanden, om han sælger til en statslig fond, som efterfølgende forpagter jorden ud, eller om han sælger til en anden landmand eller et eller andet stort selskab, som køber jorden og slår den sammen med andre jorde på andre gårde?
Hvad betyder det for den landmand?
Hvad mister han eller hun?