Sigurd Agersnap (SF), 2024-04-04:
Tak for ordet, formand.
Jeg vil gerne starte med et citat: Hvad er en skattelettelse værd, hvis ens gamle mor ligger på plejehjem med en våd ble 12 timer i træk, fordi der ikke er personale nok på arbejde?
Hvad er det værd med en skattelettelse, hvis man afleverer sit barn i en daginstitution og man tænker: Hvis han falder på den der løbecykel, han lige har lært at køre på, er der så overhovedet nogen til at trøste ham?
Citat slut.
Ordene er ikke mine.
Det er Mette Frederiksens i en video på Socialdemokratiets facebookside, og jeg kunne ikke have sagt det bedre selv.
Hvad skal jeg med en skattelettelse, når der er brug for pengene i vores velfærdssamfund?
Hvad skal jeg med en skattelettelse, når pengene mangler på vores nedslidte skoler?
Hvad skal jeg med en skattelettelse, når der fyres folk i plejesektoren eller på sygehusene, eller når daginstitutionerne i landets kommuner lukker tidligere på grund af nedskæringer?
Nogle har så forsøgt at påstå, også heroppe i dag, at det slet ikke er et valg mellem skattelettelser eller velfærd – at man kan vælge både-og.
Det kunne jo være fedt.
Prøv at tænk på, hvor let politik så ville være.
Du kan få både i pose og i sæk.
Men det lyder for godt til at være sandt, og det er for godt til at være sandt.
Når man bruger pengene på skattelettelser, er de der ikke til at investere i vores velfærdssamfund.
Selv om nationaløkonomi og privatøkonomi ikke er helt det samme, kan jeg huske fra min barndom, at når jeg brugte lommepengene på fodboldkort i stedet for fredagsslik, så var der ikke noget fredagsslik.
Den holder også her, for når regeringen bruger 6,75 mia. kr. fra råderummet, kan de penge ikke bruges på velfærd.
Har man ikke et pengetræ i baghaven, må man vedstå sig, at politik er prioriteringer, og regeringen og aftalepartierne har så prioriteret skattelettelser.
Det er tilmed en skattelettelse, som primært er til dem med de højeste indkomster.
Direktøren får 1.000 kr. i skattelettelse om måneden.
Kassemedarbejderen får under 100 kr. om måneden.
Så er det rigtigt, at man kan ændre på eksemplerne og sige, at hvis man er enlig forsørger med en lav indkomst, får man en højere skattelettelse.
Det er rigtigt.
Det udgør samlet 2 pct. af dem, der får en skattelettelse.
Det er ikke dér, de store penge ligger.
Fire ud af ti får ikke en skattelettelse.
Det er kontanthjælpsmodtageren, den studerende, pensionisten og førtidspensionisten.
De 10 pct. rigeste i samfundet får en skattelettelse, som er 17 gange højere end den tiendedel med mindst.
Det er skævt, og det er asocialt.
Det svækker velfærdssamfundet, mens de rigeste bliver rigere, og det er den forkerte vej at gå.
At skære på velfærden og skænke skattelettelser til de velhavende har skubbet vores samfund i retning af større ulighed og større splittelse, og det svækker velfærdssamfundet.
Så jeg vil slutte med et citat: Når jeg ved, at der er mange ældre og der bliver flere ældre, heldigvis, der har behov for en ældrepleje med værdighed, så vil jeg være sikker på, at der er medarbejdere nok på arbejde, også om natten, også omkring vores demente og også omkring dem, der har behov for genoptræning, før vi begynder at give skattelettelser.
Og når vi ved, at vi skal leve af uddannelse i fremtiden og det bedste for alle os, der er forældre og bedsteforældre, er at give vores børn og børnebørn en god uddannelse, så de får et godt fundament at stå på, så vil jeg saftsuseme hellere bruge penge på skole og på uddannelse, end jeg vil bruge dem på nogle skattelettelser.
Citat slut.
Ordene er endnu en gang Mette Frederiksens, og jeg er meget enig.
Eller som den socialdemokratiske borgmester i Frederikshavn har sagt om regeringens skatteudspil: »Jeg har spurgt: Kan I overhovedet stave til velfærd?«
Det har hun sagt, fordi hun mener, at pengene burde bruges på velfærd i stedet.
Det her er ikke kun et spørgsmål om ideologi.
Det er også et spørgsmål om at sikre vores velfærdssamfund og sørge for, at det kan leve op til det, vi forventer i fremtiden.
Der skal pengene prioriteres til velfærden og ikke til skattelettelser.
For Danmark er et for lille land til store forskelle og et for lille land til store skattelettelser.
Jeg skulle hilse fra Alternativet og sige, at de også er imod skattelettelserne.
Tak for ordet.