Rune Lund (EL), 2016-10-28:
Da B 19 i sin tid blev behandlet her i salen var justitsministeren en anden, justitsministeren var dengang hr. Morten Bødskov, og i forbindelse med behandlingen af forslaget ville regeringen ikke dengang stemme for det, bl.a. fordi – som ministeren sagde – en eventuel indførelse af en ordning som den foreslåede derfor efter justitsministerens opfattelse i givet fald må forudsætte nærmere overvejelser i forhold til grundloven og menneskerettighedskonventionen.
Det synes jeg er interessant.
Jeg er også enig.
Men det er da også bemærkelsesværdigt, at det her lovforslag så ikke indeholder noget om de principielle overvejelser i forhold til forsamlingsfriheden, grundloven og menneskerettighedskonventionen.
Det er særdeles utilfredsstillende.
Hverken ordet grundlov, ordet forsamlingsfrihed eller ordet menneskerettighedskonvention optræder i lovforslaget eller i bemærkningerne til forslaget.
I dag er det sådan, at et forbud kan gives, men at der er indbygget en advarsel, og det betyder jo, sådan som det også står beskrevet i bemærkningerne, at »... Der skal dog naturligvis i praksis gives den, der råder over de pågældende lokaler, og som har modtaget en advarsel, en reel mulighed for at træffe foranstaltninger til at få ændret benyttelsen af de pågældende lokaler, sådan at et forbud kan undgås.«
Det er så der, der bl.a. ligger en beskyttelse af forsamlingsfriheden.
For efter de regler, der er for hashloven i dag, er det sådan, at det ved forbud er forbudt at modtage besøgende eller at opholde sig som besøgende i eller i umiddelbar nærhed af de pågældende lokaler, og det gælder, uanset om det f.eks. kan bevises, at en person, der træffes i en hashklub, ved en hashklub, konkret har villet købe eller modtage hash ved den pågældende lejlighed.
Her er der jo tale om en klokkeklar indskrænkning af forsamlingsfriheden, og det burde da være noget, som et regeringsparti, som kalder sig Danmarks Liberale Parti, var noget mere grundig med at behandle, når der bliver fremsat sådan et lovforslag som det her.
I stedet for burde man gå en anden vej – nemlig den vej, vi fra Enhedslistens side ønsker at gå.
Vi ønsker at legalisere, regulere og kontrollere hash som rusmiddel både i forbindelse med produktion og salg under kontrollerede forhold, og det ville bl.a. kunne fjerne en stor del af finansieringen fra rockere og organiserede kriminelle.
Indtil videre har det jo vist sig, at forbudsstrategien ikke har ført til et mindre forbrug af hash, det er der ingen dokumentation for, men der er i hvert fald dokumentation for, at organiserede kriminelle tjener gode penge.
Den situation er uholdbar.
I forhold til den anden halvdel af lovforslaget, som også indeholder mange principielle overvejelser, og som man måske derfor kunne sige burde have været behandlet i et selvstændigt lovforslag, så vi havde haft ordentlig tid til debatten, kan jeg konstatere, at den bekendtgørelse, der eksisterer i dag, bliver flyttet over i lovgivningen.
Og det er umiddelbart positivt, kan man sige, at det bliver reguleret ved lov; det konstaterer Institut for Menneskerettigheder da også.
Men det er da et problem, at en praksis, vi har i dag, efter en bekendtgørelse har betydet, at politiet ikke i tilstrækkeligt omfang indser, hvad det er for et magtmiddel, de bruger, og at det nye magtmiddel, som de har fået i form af peberspray, rent faktisk betyder, at magtanvendelsen er steget; sådan er det, hvis man f.eks. spørger Institut for Menneskerettigheder.
Rapporten, som Institut for Menneskerettigheder har lavet i 2015, viser jo bl.a., at politiets betjente opfatter peberspray som et af de mest skånsomme magtmidler, som politiet råder over, og – skriver man i rapporten – det er dog en vurdering, som de personer, som har været udsat for peberspray, ikke deler; de oplever, at peberspray er voldsomt og har en langvarig virkning.
Østre Landsret mener, at brugen af peberspray kan betegnes som et angreb af særlig farlig karakter, og vi kan se, at peberspray jo også er farligt og kan forårsage alvorlige læsioner på hornhinden.
Så vi har stadig væk et problem.
Og i den forbindelse synes jeg, at justitsministeren skal svare på, om justitsministeren ser, at der er et problem med den måde, som peberspray bliver brugt på i dag, både fordi det ikke bliver opfattet af politiet som et alvorligt magtmiddel, men også fordi vi har set, at magtanvendelsen generelt er steget, efter at politiet har kunnet bruge peberspray som magtmiddel.