runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Mikkelsen (LA), 2017-05-30:
Tak for det.
Jeg viser med glæde jævnligt det her hus frem og fortæller om Folketinget, Christiansborg og alt, hvad det indeholder.
Noget af det, jeg fremhæver, er den måde, man samarbejder på herinde, hvor man kan være politisk uenige fra talerstolen, og at man som tilhører måske kan fornemme stor uenighed og skarp debat, men hvor der alligevel er gode kollegiale relationer og venskaber, som lever videre på tværs af partier.
En anden ting, jeg fremhæver, er – og som jeg har glædet mig meget over fra den første dag, jeg var her – at en aftale er en aftale, at et ord er et ord.
Hvis man snyder på vægten herinde, er man ret hurtigt færdig som gårdsanger.
Så nævner jeg, at vi jo så også holder fast i de her tiltaleformer, som givetvis for nogle kan virke lidt fremmedartede, men det har vi altså holdt fast i indtil nu.
Det er med til at højne den måde, vi tiltaler hinanden på, og til at fastholde respekten, så man ikke sådan forfalder til det, der tit sker i debatter, nemlig at man svarer ved at gå direkte til angreb.
Jeg hører faktisk ingen, der ikke siger, at det faktisk er rigtig gode værdier ved det her hus, der her fremhæves, og at det er med til at højne respekten for det.
Og jeg hører faktisk ingen, der siger, at det da er noget mærkeligt, oldnordisk noget, at vi tiltaler hinanden på den her måde – man kan faktisk godt forstå det.
Derfor tror jeg faktisk, at der er væsentlig opbakning til, at man holder fast i tiltaleformerne i det her hus sammen med de værdier, jeg her har nævnt, som jeg synes heldigvis kendetegner det politiske liv på Christiansborg, som vi så på trods af politisk uenighed eller måske netop derfor faktisk kan være stolte af.
Det synes jeg er vigtigt at fortælle om, og det gør jeg med glæde til hver en tid.
Lige så snart jeg har chancen for det, siger jeg ja til rundvisninger og til at fortælle om det her fremragende hus og også om de forholdsvis gode mennesker, der er herinde.
Derfor er det her beslutningsforslag et unødvendig forslag, synes jeg.
Det er også utidigt, som det er nævnt, i forhold til at der faktisk allerede er nogle, der sidder og kigger på hele vores arbejde her i Folketinget, og så kan vi passende runde det til den tid.
Men vi afviser det her beslutningsforslag.
Søren Gade (V), 2017-05-30:
Men det er jo så et holdningsspørgsmål altså.
Jeg har jo ingen problemer med at omtale mine kollegaer med »du«, når vi står og taler og drikker en kop kaffe ude bagved.
Og det giver ikke mig anledning til at føle nogen form for skizofreni, i og med at jeg skal sige »De« og »hr.« og »fru« herinde i salen.
Jeg synes faktisk, at det er med til dels at vise respekt over for mine kollegaer, dels til også ligesom at vise danskerne, at vi tager det her alvorligt.
Og det er noget specielt, når man er så privilegeret at have lov til at stå på den her talerstol.
Christian Juhl (EL), 2017-05-30:
Sådan er vi så forskellige.
Altså, jeg bruger stort set kun »De«, hvis jeg skal lægge en arrogant distance til nogen, jeg ikke synes om – og så er jeg vel også nødt til det her i Folketinget, selvfølgelig – hvorimod folk, jeg gerne vil have en reel samtale med, vil jeg gerne så tæt på, at jeg kan tillade mig at bruge tiltale i 2. person.
Det synes jeg er meget mere respektfuldt end at bruge »De« og »hr.«
Søren Gade (V), 2017-05-30:
Jeg mener generelt, at debatkulturen i Danmark er for nedadgående.
Hvis man følger med på de sociale medier og i aviserne, er der en forråelse af debatten.
Og det mener jeg faktisk lykkes ret godt.
Der er det gamle ordsprog, der hedder: If i ain't broken, don't fix it.
Og jeg mener faktisk ikke, at der er nogen grund til at lave det om.
Jeg mener, vi har en debat og en debatkultur og en måde at tiltale hinanden på, som vi godt kan være bekendt, og som er med til at udvise respekt for det arbejde, vi hver især udfører, uanset vores politiske ståsted.
Christian Juhl (EL), 2017-05-30:
Er det respektløst at kaldehr. Søren Gade for Søren Gade, hvis nu det var, at jeg mødte en person, der hed sådan?
Mener ordføreren i fuld alvor, at det er et respektløst sprog, der bruges ude blandt almindelige danskere, eller for den sags skyld i andre fine, høje, besluttende organer som f.eks. Nordisk Råd, udvalgene i det her hus, regionsråd og byråd?
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Det er klart, at det ikke er til gavn for borgerne at blive holdt i det, vi har i dag, og det er klart, at der skal gøres noget.
Det synes jeg sådan set også at jeg anerkendte i min tale.
Jeg tror ikke, at der er ét quick fix her, jeg tror ikke, at der er én ting, vi kan gøre.
Jeg tror sådan set på, at økonomiske sanktioner virker, og derfor er vi i Liberal Alliance tilhængere af det.
Det er vi meget, meget sjældent.
Josephine Fock (ALT), 2017-05-30:
I forhold til de pågældende ændringsforslag er de først kommet kl. 20.00 i aftes.
Det, vi nok tror de indeholder, er, at de faktisk giver de samme klagerettigheder, som danske børn, som har opholdstilladelse, eller som har statsborgerskab her i Danmark, har, men det har vi ikke haft lejlighed til at nå at få uddybet, og derfor vælger Radikale Venstre, Enhedslisten og Alternativet at stemme gult til de pågældende ændringsforslag.
For vi har simpelt hen ikke haft mulighed for at sætte os ind i dem.
Grunden til, at vi stemmer gult, er også, at der i forvejen er en enorm usikkerhed omkring den her lovgivning, fordi man er i færd med at indføre en parallellovgivning, som ikke nødvendigvis giver de pågældende uledsagede flygtningebørn, som er her lovligt, de samme retssikkerhedsmæssige garantier, som man giver andre børn, som skal tvangsfjernes, og ligeledes vil man også lave pædagogiske sanktioner, som er mere vidtgående end de sanktioner, man giver etnisk danske børn, som risikerer at blive tvangsfjernet, eller danske børn, som har statsborgerskab eller opholdstilladelse her.
Så det er alt i alt en lovgivning, som på en lang række områder er usikker.
Martin Henriksen (DF), 2017-05-30:
Jeg vil bare sige, at der er kommet to ændringsforslag over til udvalget, som nogle argumenterer for er tekniske justeringer af lovforslaget.
Vi har den opfattelse i Dansk Folkeparti, at der også er substans i det, og derfor synes vi, at Folketinget skal have lejlighed til at tage stilling til det, og derfor synes vi også, at de skal til afstemning.
Ændringsforslagene handler, sådan som vi forstår det, om, at der bliver tildelt flere klagemuligheder til mindreårige uledsagede asylansøgere, og det synes vi Folketinget skal tage stilling til, og vi synes, at det er et forkert ændringsforslag.
Josephine Fock (ALT), 2017-05-30:
Jamen jeg er ked af, at ordføreren synes, det er mærkeligt.
Folketingets formand har jo også været ude at ytre sig offentligt om lige præcis den her debat, vi er i gang med nu.
Så synes jeg, som jeg har sagt, at det er en politisk diskussion, og jeg synes egentlig, det kommer befolkningen til gode, at vi har en diskussion her i Folketingssalen om, hvordan vi, kan man sige, følger med tiden, når vi debatterer med hinanden.
Og det er derfor, jeg igen siger, at jeg synes, det er en god idé at fremsætte sådan et beslutningsforslag.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-05-30:
Tak for det.
Vi står med et rigtig vigtigt lovforslag her.
Vi skal jo ikke være med til at finansiere islamister i hellig krig.
Når jeg tager ordet her til andenbehandlingen, er det, fordi vi i løbet af udvalgsbehandlingen stillede et spørgsmål til regeringen – et spørgsmål, som regeringen har imødekommet, og det er vi meget taknemmelige for.
Det går på en karantæne i ydelsessystemet.
Det er rigtig godt, så ros til regeringen for det.
Vi har efterfølgende stillet et nyt spørgsmål, og svaret på det er så kommet i dag.
Og på den baggrund vil jeg gerne bede om, at forslaget bliver sendt tilbage til udvalgsbehandling mellem anden og tredje behandling, så vi kan få spørgsmålet optrykt og få skrevet en tillægsbetænkning.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Jeg vil gerne kvittere for det, som ordføreren sagde om det her med, at man skal tage udgangspunkt i, hvad den enkelte har brug for, og det er jo i virkeligheden derfor, at vi sidder her.
Problemet er jo bare, at det er der nogle kommuner der ikke er så gode til.
Synes ordføreren så ikke, at det i de tilfælde, hvor man ikke får foretaget de her individuelle skøn, måske er en god idé lige at give sådan lidt faglige råd og sparring til dem?
Carl Holst (V), 2017-05-30:
Jeg bliver spurgt til, hvad vi gør med de kommuner, hvor det ikke fungerer.
Jeg siger så, at et samarbejde mellem en kommune og en taskforce, som er frivilligt, som man har gjort i Jammerbugt eller Middelfart eller for nylig Københavns Kommune, er vejen frem, i stedet for at man får en oplevelse af, at nu bliver man påduttet noget, altså regler, kontrol, og hvad ved jeg.
Jeg tror ikke på, at den offentlige sektor har brug for flere regler, kontrol og påbud.
Jeg tror faktisk, at den har brug for, at alle gode kræfter snakker sammen, altså dialog.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Man nævner dialog.
Nu er det sådan, at vi har nogle kommuner, som har svært ved at overholde lovgivningen, også trods det, at der er gentagne hjemvisninger fra Ankestyrelsen, og så kører det frem og tilbage.
Når der er tale om lovbrud og man ikke følger lovgivningen, er Venstres forslag så, at vi skal have dialog?
Carl Holst (V), 2017-05-30:
Spørgeren siger, at jeg har været i Socialudvalget i lang tid.
Det er godt et år.
Men oplevelserne kan være forskellige.
Det er rigtigt, at i det år, jeg har været med, og tidligere, har man gang på gang set sager, hvor beslutningen i administrationen i en kommune bliver omgjort af Ankestyrelsen.
Der bliver spurgt om, hvorfor vi ikke støtter.
Det, der er problemet, er, at vi ikke tror, at løsningen er, at man skaber et samspil mellem en myndighed og nogle medarbejdere, offentligt ansatte, som skal bero på tvang i stedet for det, som ministeren i sin venlige og positive indledende tale om forslaget gjorde opmærksom på, nemlig den gode dialog.
Jammerbugt Kommune blev brugt af ministeren som eksempel på det.
Løsningen er dialogen om at få det løst.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Ordføreren siger i sin tale, at løsningen er dialog.
Nu har vi siden 2011, da jeg blev valgt ind,
haft dialog om netop det her emne.
Det er blevet diskuteret rigtig, rigtig mange gange, og det er stadig væk ikke blevet bedre.
Så helt konkret, når Venstre ikke kan støtte det her, hvad foreslår ordføreren så der skal sættes i stedet?
For vi har p.t. en frivillig taskforce, og der er kommuner, der boner ud gang på gang.
Ankestyrelsen og tilsynet er jo sammen nu, så de kan hurtigt danne sig et overblik over, hvad det er for kommuner, der går igen.
Hvad er problemet i at støtte det her forslag?
Carl Holst (V), 2017-05-30:
Problemstillingen, som er rejst, er alvorlig.
Venstre ville støtte forslaget, hvis vi troede på, at det virkede.
For der skal gøres noget ved det.
Vi tror bare ikke på, at det, som forslaget lægger op til, er løsningen.
Og så kan folk tænke, at ja, det er typisk; altid velmenende ord i forhold til konkrete forslag, men handlingen er der ikke.
Men det er jo netop, fordi vi ikke tror på, at medicinen er den rigtige.
Vi tror ikke på, at påbud, regler og tvang i sammenspillet mellem myndigheder og kommuner er vejen frem.
Vi tror ikke på, at ensartethed og kasser, som jo ville blive konsekvensen, når man skulle tvinges til at lave målinger, er vejen frem, fordi det vil ødelægge det, man har brug for i socialpolitikken, og det paradigme, vi skal i retning af i socialpolitikken, nemlig en mere individuel tilgang, mere udgangspunkt i, hvad den enkelte socialt udsatte gerne vil.
Det er hele mindsettet i forhold til borgerstyrede budgetter, som vi skal have bredt endnu mere ud.
Jeg frygter, at et regime som dette vil medføre, at man i tilgangen til de socialt udsatte vil prøve at se på, hvad det er, kassen siger, fordi så kan vi blive målt på den rigtige måde i forhold til et måleregime, som vil medføre, at vi i højere grad går fra relationsvelfærd til systemvelfærd, og vi skal modsat.
Vejen til, at vi bliver modsat tænkende, er, at vi giver plads til, at man udeomkring møder den enkelte, der har brug for hjælp, individuelt med udgangspunkt i den enkeltes ønsker.
Det kan man kun gøre, ved at man lokalt har friheden til at tage individuelle skøn.
De skøn er nogle gange rigtige og nogle gange forkerte, og det er stærkt bekymrende, at antallet af sager, der bliver omgjort, er stigende, så vi jo er over en tredjedel.
Det er stærkt bekymrende.
Men jeg tror ikke på, at forslaget er løsningen, men det er dialogen med kommunerne.
På den baggrund er Venstre stærkt skeptiske i forhold til forslagets indhold, men meget varme for at se på, hvad vi så gør for at få løst problemstillingen.
Tak for ordet.
Orla Hav (S), 2017-05-30:
Jeg er ikke enig med hr. Finn Sørensen i, at det her handler om kommuner, der har fralagt sig ansvaret.
Jeg tror faktisk, man kan finde repræsentanter for de kommuner, som har meget høje omgørelsesprocenter, som ville kunne give udtryk for, at de netop foretager prioriteringen af de forskellige synspunkter, som ligger i en kommunal sagsbehandling og en kommunal drift, og prioriterer dem forskelligt.
Og her har de så valgt at prioritere nogle andre forhold end dem, vi selvfølgelig med vores baggrund og indsigt synes skal tilgodeses.
Så jeg synes ikke, det er et udtryk for, at man kan sige, at en kommunalbestyrelse på nuværende tidspunkt har fralagt sig ansvaret.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-30:
Men så kan vi i hvert fald være enige om, at der ikke sker nogen som helst ændring af det juridiske ansvar ved at gennemføre sådan et forslag.
Det er jo fair nok, det er en vurdering.
Men så er det, som om ordføreren overser, at sådan et forslag som det her jo er møntet lige nøjagtig på kommunalbestyrelser, der har fralagt sig ansvaret.
Det er jo det, der er formålet med forslaget, nemlig at man kan konstatere, at der er en kommune, der gentagne gange ligger på en fuldstændig uacceptabelt høj omgørelsesprocent, og den vil man gerne hjælpe – altså en kommune, der har fralagt sig ansvaret.
Orla Hav (S), 2017-05-30:
Jamen sådan billedligt talt kunne man jo forestille sig en kommunalbestyrelse læne sig tilbage og sige: Jamen det er noget, de afgør ovre på Christiansborg, hvorfor skal vi engagere os i det?
Hvor er så det kommunale engagement i forhold til at servicere borgerne?
Og det frygter jeg lidt kan være en konsekvens.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-30:
Tak til ordføreren, også for, hvad skal vi sige, en i hvert fald i retorikken noget mere imødekommende holdning til både forslaget og håndteringen af problemstillingen, end ministeren udviste.
Sådan en nuance vil man jo gerne kvittere for.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvordan skulle det på nogen måde ændre på ansvarsfordelingen at gennemføre sådan et forslag?
Det er et argument, ordføreren har brugt, og jeg hørte også ministeren bruge det.
Kan vi ikke få konkret at vide, hvor der sker en forflytning af ansvaret, hvis man gennemfører det forslag, der er fremsat her?
Orla Hav (S), 2017-05-30:
I min begrebsverden er der en risiko for, at man flytter på den ansvarsforpligtelse, som hvert enkelt kommunalbestyrelsesmedlem føler for at løse opgaverne ordentligt.
Det er ikke sikkert, det berører det, som hr. Kristian Hegaard beskriver, nemlig de administrative, faglige forhold.
Men oplevelsen af, at kommunalbestyrelsen er forpligtet over for den lovgivning, der er, og over for de borgere, de skal servicere, er sådan set det, der er min bekymring.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Det var et meget langt svar, men er det ikke rigtigt forstået, at ordføreren så er enig i, at det ikke påvirker den fulde metodefrihed, som stadig vil foreligge i den enkelte kommune, at der stadig vil være fuld frihed til, hvordan man løser opgaven, og at der stadig er fuld frihed og kompetence til at træffe afgørelser for den enkelte kommune?
Så man ændrer sådan set ikke ved noget af det, der har med kommunestyret at gøre i forhold til den kompetence, der er tillagt.
Orla Hav (S), 2017-05-30:
Jamen sådan som hr. Kristian Hegaard beskriver det, lyder det jo tilforladeligt, at det er sådan.
Men det, der er min bekymring, er: Flytter vi den oplevelse af ansvar, det ansvarsforhold, som det enkelte kommunalbestyrelsesmedlem har i forhold til at servicere de borgere, der i virkelighedens verden vælger kommunalbestyrelsesmedlemmerne?
Det er der, jeg har min bekymring.
Hvis man med det her forslag risikerer at komme til at flytte på den der hårfine balance i respekten mellem borgerne og deres valgte repræsentanter, frygter jeg, at det kan blive en dårlig hjælp til den gruppe, som vi i virkelighedens verden vel alle sammen gerne vil give en god hjælp.
Carl Holst (V), 2017-05-30:
Jo, det synes jeg, og det er det, der er formålet med taskforcen.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Først og fremmest tak til ordføreren for gerne at ville adressere problemstillingen.
Det ændrer ikke ved, at der stadig er fuld frihed til opgaveløsning, og det ændrer ikke ved, at der stadig er fuld frihed og kompetence til at træffe afgørelser.
Er ordføreren ikke enig i det?
Mette Abildgaard (KF), 2017-05-30:
Tak for det.
Fru Josephine Fock sagde i sin ordførertale, at man skal ændre sproget, så det følger med tiden.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om der også er andre steder, hvor man bør ændre retningslinjerne herinde, så sproget følger med tiden.
Altså, eksempelvis må man jo heller ikke bande her i Folketingssalen eller bruge kraftudtryk.
Det er jo også meget oppe i tiden.
Der er ikke mange unge mennesker, der laver en hel sætning, uden at der indgår en eller anden form for speciel forkortelse eller bandeord eller noget af den kaliber.
Skal man også følge med tiden på den kant i Folketinget?
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Mener ordføreren, at det er til gavn for borgerne, som bliver fanget i alt det her, i forhold til at en kommune har 50 pct. i omgørelse?
Mener ordføreren, at det er til gavn?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren så mener, at vi skal lave et lovforslag om tvangsbøder.
Er det så bedre?
Det ligger jo i god tråd med det, ordføreren tidligere har været ude at sige på børneområdet.
Er det så den vej, vi skal gå?
For det er vi da villige til i Dansk Folkeparti at kigge på.
Vi kan også lave et ændringsforslag til det her beslutningsforslag om det, hvis det er det, Liberal Alliance er med på.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Men jeg synes jo, at taskforcen er god, når den er frivillig.
Når kommunen indser, at den har brug for den hjælp, er det, at jeg er fuldstændig på linje med ordføreren, nemlig at så er det en hjælp, og så kan man bruge den rådgivning og sparring.
Men jeg er bange for, at det der med, at man kommer og presser det ned over kommunerne, vil opfattes som en sanktion.
Det vil opfattes som en straf, og så tror jeg, at det faktisk kan have en negativ effekt, altså at man faktisk modarbejder det, fordi man ikke mener, at det er rimeligt, og det tror jeg faktisk ikke er til gavn for borgerne.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg undrer mig meget over, at Liberal Alliance ikke støtter det her, fordi jeg jo ved, at ordføreren er meget optaget af det, der er foregået på børne- og ungeområdet og har været massivt ude i pressen og har sagt noget om tvangsbøder til uvorne kommunalpolitikere og flere ting.
Det, jeg undrer mig over, er, at ordføreren siger, at det er en sanktion.
Det kan da aldrig nogen sinde være en sanktion at pålægge nogen at tage imod hjælp, ligesom det heller ikke er en sanktion at sige til sit barn: Du skal passe skolen.
Er det så en sanktion, at de skal overholde lovgivningen?
Det er jo ikke en sanktion.
Det er en hjælp, og jeg tror faktisk, at rigtig mange sagsbehandlere ønsker den hjælp, men jeg tror måske, at der er en kultur i nogle forvaltninger, som mener, at det kan man klare selv.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Jeg kan jo indlede talen med at slå fast – på opfordring fra hr. Finn Sørensen – at omgørelsesprocenter på 30 pct. eller derover er fuldstændig uacceptable.
Det er jeg sådan set ikke bange for at sige, og det tror jeg ikke der er nogen herinde der ikke mener.
Og det er jo lige præcis det, forslagsstillerne vil med det her forslag, nemlig at sætte fokus på lige præcis problemerne med sagsbehandling i kommunerne på handicapområdet.
Man foreslår så, at problemerne med de høje omgørelsesprocenter skal løses ved, at den tidligere frivillige taskforce bliver en taskforce, der kan pålægges kommunerne af Ankestyrelsen, og så skal der også være nogle måleværktøjer på området.
Jeg synes, det er et vigtigt område at sætte fokus på.
Blandt mennesker med funktionsnedsættelser har man jo også nogle af samfundets svageste personer, og selvfølgelig skal vi garantere en ordentlig sikkerhed for, at de får den hjælp, som er foreskrevet i loven.
I Liberal Alliance har vi den generelle betragtning, at vi ikke ser noget problem med at sanktionere kommuner, når de ikke overholder loven.
Problemet med det her forslag er for mig at se, at taskforcen på handicapområdet ikke bør være en sanktion, men bør være en hjælp til kommuner med rod i forholdene.
Og hvis man bruger det som en sanktion, tror jeg faktisk ikke, at man får en særlig god effekt ud af det.
For jeg tror ikke på, at man kan ændre på forholdene i kommunerne, altså de her meget kritisable forhold, uden at kommunen aktivt gerne vil være en del af en ny proces, og at de er engageret i processen.
Det er sådan set ikke, fordi jeg står her og bare siger, at vi skal have mere dialog.
Jeg er sådan set med på handling, det tror jeg de fleste af os er, vi vil gerne ændre noget.
Jeg har ikke været medlem af Folketinget i så mange år som nogle af de andre ordførere her, men for mig er den her problemstilling jo heller ikke ny.
Jeg anerkender, at den har pågået i flere år, og at der skal gøres noget.
Jeg føler mig bare ikke overbevist om, at det her er det rigtige.
Har jeg så svaret på, hvad der er det rigtige?
Nej, det har jeg ikke.
Det kan man selvfølgelig sagtens kritisere mig for.
Det, jeg gerne vil, er at blive klogere på, hvad det er, der er baggrunden for de høje omgørelsesprocenter.
Hvorfor er det, de forekommer?
Er det rigtigt, hvad hr. Finn Sørensen siger, i forhold til at det er på grund af en stram økonomi ude i kommunerne?
Er det, fordi de ikke er fagligt nok klædt på?
Er det, fordi lovgivningen er for kompliceret?
Jeg har ikke svaret, men jeg synes, at vi skal være enige om, at det her problem skal løses – det tror jeg vi er enige om – og så tror jeg sådan set godt, at vi kan gå videre ad den vej og blive klogere på, hvad roden til de her udfordringer er.
Og det er vi i hvert fald indstillet på at dykke ned i. Så vi støtter ikke det her konkrete forslag, men vi støtter – det er efterhånden en kliché at sige – intentionen i lovforslaget, og vi vil sådan set gerne arbejde videre med den.
Orla Østerby (KF), 2017-05-30:
Vi hørte jo ministeren fortælle, at der netop ikke findes sådan en facitliste – den eksisterer simpelt hen ikke.
Så hr. Finn Sørensen må lige fortælle mig, hvad det er for en facitliste, han vil arbejde med.
Og hvad sker der, hvis kommunen nægter at tage imod et tvungent taskforceforløb?
Skal kommunen så dømmes?
Skal de have en millionbøde?
Hvordan vil hr. Finn Sørensen finde ud af, hvordan han tackler en kommune, der mener, at de godt selv kan løse den her opgave?
Finn Sørensen (EL), 2017-05-30:
Det vil jeg ikke stå og fastlægge i detaljer her, og det indgår heller ikke i beslutningsforslaget.
Men der er ikke noget nyt i det.
Det er jo det, Ankestyrelsen gør i dag.
Når Ankestyrelsen laver sine praksisundersøgelser, er det jo med det formål at kvalitetsanalysere kommunernes sagsbehandling – det er jo det, der er formålet – holdt op imod, hvad loven siger.
Det er det, en praksisundersøgelse går ud på.
Og det er lige nøjagtig den praksisundersøgelse, der viser, at der er alt for mange kommuner, der har nogle fuldstændig uacceptabelt høje omgørelsesprocenter.
Så arbejdet bliver jo gjort i forvejen.
Det, det handler om, er at foretage sig noget på baggrund af den kvalitetsanalyse.