Karina Adsbøl (DF), 2017-04-26:
Tak for det.
Det her forslag handler om anvendelse af tvang ved somatisk behandling af varigt inhabile, tvangsbehandlingsloven.
Med forslaget foreslår regeringen at få indført regler, hvorefter det bliver tilladt at tvangsbehandle varigt inhabile somatiske patienter over 15 år.
Der foreslås desuden indført regler om tvangsindgreb, som skal sikre, at tvangsbehandling kan gennemføres, herunder regler om fysisk fastholdelse, anvendelse af beroligende medicin, tvangsindlæggelse, tilbageholdelse og tilbageførelse, samt regler om gennemførelse af personlig hygiejne.
En beslutning om tvangsbehandling og tvangsindgreb kan alene træffes af en læge eller tandlæge.
Beslutningen kræver desuden samtykke fra patientens nærmeste pårørende eller værge.
Af hensyn til patientens retssikkerhed foreslås det, at der kan klages over beslutninger om tvang til Tvangsbehandlingsnævnet, som oprettes ved Styrelsen for Patientsikkerhed.
Nævnet kan tage stilling til, om betingelserne for en beslutning om tvang var opfyldt på tidspunktet for beslutningen.
Ud fra det samme hensyn foreslås det endvidere, at en beslutning om og enhver gennemførelse af tvangsbehandling og tvangsindgreb bortset fra ved personlig hygiejne skal indføres i en tvangsprotokol.
Enhver beslutning om tvangsbehandling og tvangsindgreb skal ligeledes indberettes til Sundhedsdatastyrelsen.
Det her lovforslag, som regeringen har fremsat, har en række etiske dilemmaer, f.eks. hvorfor tvang ved personlig hygiejne ikke skal indføres i en tvangsprotokol.
Jeg er også bekendt med, at der står i serviceloven, at der kun kan gives tilladelse til magtanvendelse, hvis det er absolut nødvendigt i forhold til opfyldelse af omsorgspligten, herunder varetagelsen af forhold som den enkeltes værdighed, sociale relationer og sundhedstilstand.
I hygiejnesituationen skal der sørges for borgerens grundlæggende behov, vises respekt og tages hensyn til borgerens selvværd og livsfølelse.
Efter bestemmelsen kan der anvendes magt i form af fastholdelse med henblik på tandbørstning, barbering, hårvask, badning, tøjskift, klipning af hår og negle, skift af bleer og bind, pleje af hud og fjernelse af madrester i kindpose og mundhule.
Der må ikke bruges hjælpemidler til fastholdelsen, og det må ikke være et fysisk overgreb.
Hvordan håndteres det så i praksis?
For hvis det er et tvangsindgreb, mener vi også, det skal føres til protokols.
Vi skal sikre, at der kan laves et behandlingstestamente, sådan at man, mens man er rask, kan få nedskrevet, hvordan man vil behandles, så det ikke er andre, der bestemmer over en.
Lovforslaget, som regeringen har fremsat, indeholder som nævnt en lang række etiske og patientsikkerhedsmæssige og retssikkerhedsmæssige dilemmaer.
Skal det være muligt via f.eks. et behandlingstestamente at kunne tilkendegive, mens man stadig er habil, om man ønsker behandling?
Og hvordan sikrer vi så, at der ikke udvikles forskellig praksis på forskellige behandlingssteder?
Skal der eventuelt oprettes et videncenter?
Er det forsvarligt med en gyldighedsperiode på hele 6 måneder i forhold til beslutninger om tvangsbehandling og tvangsindgreb, herunder tvangsindlæggelse?
Er det nødvendigt med en bestemmelse om gennemførelse af personlig hygiejne på tvangsindlagte patienter; hvorfor er der ikke tilknyttet en klagemulighed til denne bestemmelse; og hvorfor skal personlig hygiejne under anvendelse af tvang ikke indføres i tvangsprotokollen?
Skal indberetningerne ikke også indeholde oplysninger om, hvilke pædagogiske tiltag der er anvendt før tvangen?
Og hvordan sikrer vi, at det personale, der skal udføre det her, er ordentligt uddannet?
Det fremgår heller ikke klart af lovforslaget, om patientens egne ønsker om helbredelse eller om ikke at blive holdt i live skal inddrages på anden måde end ved den beskrevne helhedsvurdering.
Det kan undre en, at patientens værdighed fremstår som et hensyn, der skal tages i betragtning, mens patientens egen vilje og egne ønsker ikke er specifikt nævnt.
Vi har rigtig mange spørgsmål i Dansk Folkeparti.
Vi synes, det er et rigtig, rigtig svært lovforslag, og derfor vil vi stille en række spørgsmål under udvalgsbehandlingen og se, om vi kan få nogle opklarende svar, i forhold til hvilke konsekvenser det her vil medføre.
Vi synes også, det er rigtig svært, fordi vi sådan set ikke rigtig ved, hvor mange borgere det fremsatte lovforslag handler om.
Vi har ikke rigtig nogen føling med det.
Så vi ser frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi vil stille en række opfølgende spørgsmål, og så vil vi på baggrund af de svar, vi får, komme frem til, om vi kan støtte forslaget.