Theresa Scavenius (UFG), 2025-12-02:
Tak for en lang og interessant debat.
Jeg havde egentlig skrevet endnu en tale med det lange forsvar for demokratiet og for retsstaten, hvor jeg havde beskrevet, hvordan vi er i tilbagegang i forhold til rettigheder, og hvor jeg citerede Justitia for at sige, at vi er i et overvågningsmareridt på nogle områder, osv.
Så der er masser af at sige.
Men jeg får lyst til at sige noget helt andet, for det, der kommer ud af debatten her, er faktisk på en eller anden måde meget interessant.
For ud over at jeg synes, at det er et enormt godt forslag, forstår jeg faktisk ikke, at nogle kan være imod det, for alle burde jo være for at ville finde ud af, hvor grænserne er.
Selv justitsministeren er, forhåbentlig, selvfølgelig for demokrati og retsstat, så han er selvfølgelig også interesseret i at vide, hvor grænserne er.
Han siger bare – og det sagde Socialdemokratiets ordfører også: Jamen fordi vi er en retsstat, er vi pr. definition inden for grænserne.
Men det er jo der, vi ikke længere er.
Derfor synes jeg, det er lidt bekymrende, at særlig Socialdemokratiet ikke lytter til den kritik, der heldigvis kommer fra rigtig mange partier her, men også er ude i landskabet.
Så jeg havde da håbet, at I ville støtte det nu og her.
Men omvendt tænker jeg også: Er der egentlig behov for den her kommission?
For vi ved jo rigtig mange af tingene allerede.
Det vil sige, at vi allerede godt ved, at vi er på kanten eller ude over kanten af de juridiske rammer.
Derfor er den pointe, jeg allerhelst vil have frem her i dag, spørgsmålet om, hvad der er politik, og hvad der er jura.
Jeg er ret bekymret over, at vi har en justitsminister, som på en eller anden måde snakker om, at det her kun er politiske spørgsmål, som man kan have en holdning til.
Hvad er bundniveauet for justitsministeren, i forhold til hvad det er for nogle retskrav, han skal overholde, når vi laver lovgivning i det her land?
Det er ret uklart.
Det er ikke politik, om man skal overholde grundloven; det er ikke politik, om man skal overholde de europæiske menneskerettigheder.
Men på en eller anden måde er det, som om politik hele tiden spiller ind, fordi mange af ordførerne, også dem, der støtter det her forslag, alligevel siger: Okay, hvis der er det her formål, kan vi egentlig godt lide det, og det er da meget godt, hvis det er på grund af indvandring eller kriminalitet eller noget andet.
Og så har man alligevel lidt nogle gummiparagraffer, hvor man kan vippe lidt med det og sige, at måske kan man gøre det her.
Så måske er det sådan, at den der politiske forståelse, som Socialdemokratiet, altså både ministeren og ordføreren, repræsenterer, faktisk har sneget sig ind rigtig mange steder.
Jamen det er ikke kun et politisk spørgsmål, om man må overvåge – det er et juridisk spørgsmål.
Vi har europæisk lovgivning, både i databeskyttelsesforordningen og i AI-forordningen, der siger, at man f.eks. ikke må masseovervåge med AI, uden at det handler om nationens sikkerhed.
Det vil sige, at alt det, vi har snakket om i dag, må man ifølge AI-forordningen ikke i EU.
Det er bare den juridiske bundlinje.
Så er der selvfølgelig diskussionen omkring alt det her med den teknologiske udvikling, og det er da fuldstændig rigtigt, at det er en kæmpestor opgave at sørge for, at vi hele tiden teknologisk og i forhold til vores lovgivning følger med, sådan at man både den private og den statslige side er rammet ind af de principper, som er nedfældet af vores grundlovsgivende forsamling her.
Det er faktisk det, der er den store udfordring, nemlig at vi ikke har været betimelige nok med at få indført den lovgivning, altså i forhold til at da vi gik fra brevhemmelighed, som der står i grundloven, til at det også handler om digitale mails, har vi ikke fået tilpasset lovgivningen tidsnok, sådan at der har været alt for vide rammer, både i forhold til private og statslige myndigheder, for, at man så bare har kunnet bruge den data.
Det er det, jeg synes er ret bekymrende, nemlig at man ikke i højere grad siger: Hvordan kan vi faktisk genetablere det, der findes fysisk?
For hvis vi snakker om PET-loven, handler noget af det jo f.eks. om, at hvis vi siger, at der står en PET-agent inde i vores dagligstue, så ville alle nok være enige om, at det nok ikke er i overensstemmelse med grundloven.
Men når det drejer sig om noget digitalt sundhedsdata, hvor PET i princippet sidder med hos lægen, når man sidder og forklarer, hvad for nogle sygdomme man har, så synes man, det er okay.
Så det er jo noget med at forstå, at selv om det er digitalt, kan det være lige så voldsomt indgribende, som den fysiske indgriben var fra Stasi og KGB, der var de allerværste overvågningsregimer, der har fandtes, og at det faktisk kan genindføres på det digitale område, uden at man ligesom opdager det.
Men de krænkelser og den reelle information, man får om borgerne, er identiske og kan misbruges på den måde.
Så jeg støtter helt klart forslaget.
Tusind tak til dem, der har fremsat det, og til dem, der sætter den dagsorden.
Det er rigtig godt.
Men jeg vil også gerne efterspørge mere konsistens og mere forståelse for den juridiske bundlinje for de politiske diskussioner.