Mette Frederiksen (S), 2023-04-28:
Tak for det, og tak for ordet.
Jeg vil begynde i Greve Kommune for at glæde Venstres ordfører og også De Konservatives ordfører.
Der var jeg i går, og det var jeg, for i Greve Kommune skal jobparate og uddannelsesparate gøre nytte for deres kontanthjælpsydelser.
De holder strandene rene, de grønne områder ordentlige, og de laver måske småreparationer og andet forfaldende praktisk arbejde i kommunen.
Det gør man 5 dage om ugen med en arbejdsuge på 37 timer.
Målet er selvfølgelig, at flere skal kunne klare sig selv, tjene deres egne penge og blive en del af arbejdsfællesskabet.
Det, man gør med succes i Greve og i øvrigt også andre steder, ønsker regeringen at vi skal gøre i hele Danmark.
For vi må konstatere – for nu at springe til en af konklusionerne med det samme – at alt for mange ikkevestlige indvandrere og efterkommere ikke er i arbejde, og det gælder især blandt kvinderne.
Alt for mange kvinder med ikkevestlig baggrund er på passiv forsørgelse, de går derhjemme, og i mine øjne er det her et af de største svigt, der har været gældende i vores samfund.
Når man møder mennesker med krav, møder man også mennesker respektfuldt.
Vi vil erstatte forsørgelseslogikken med en entydig arbejdslogik.
Det allerbedste er selvfølgelig, at man kan finde sig et ordinært arbejde, og det næstbedste er, at man gør nytte for sin ydelse.
Det drejer sig om op til 37 timer om ugen, og når man er klar til at uddanne sig eller til at tage et job og tjene sine egne penge, skal man gå i gang med det.
Overholder man ikke sin pligt til at deltage og bidrage og ikke har en rimelig grund dertil, mener vi også, at man skal trækkes i sin ydelse.
Når vi gør det her, er det jo, fordi vi betragter vores danske velfærdssamfund som et fællesskab – et fællesskab, der bygger på en grundlæggende tillid til, at alle, der kan, også skal, og at man arbejder og forsørger sig selv.
Det her er forudsætningen for en succesfuld integration, det er forudsætningen for, at flere lærer sproget, og det er en forudsætning for, at de kvinder, der i dag er underlagt social kontrol, sættes fri.
Det her skal også gælde for dem, der har været her i mange år og endnu ikke har fået fodfæste på arbejdsmarkedet.
Jeg skylder her at sige – og det er vigtigt – at vi i dag har masser af mennesker med rødder i andre lande end Danmark, der bidrager positivt til det danske samfund, der går på arbejde, passer vores ældre, kører busserne, forsker, spiller fodbold, laver alt imellem himmel og jord og bidrager positivt.
Det, jeg fokuserer på i talen i dag, er den store gruppe af især kvinder med ikkevestlig baggrund, der ikke går på arbejde.
Det er vigtigt for mig i den her sammenhæng at sige, at kontanthjælpen skal være en midlertidig ydelse.
Det har aldrig været idéen, at man har skullet kunne være der i hverken år eller årtier, og derfor ønsker regeringen at udvide det gældende beskæftigelseskrav, så det også kommer til at gælde for personer på kontanthjælp, der er indrejst før 2008.
Det vil betyde, at mange flere vil blive omfattet af arbejdspligten, få et klart incitament til at få et arbejde, og vores ambition er klar: Vi skal i løbet af de næste 10 år reducere forskellen mellem ikkevestlige indvandrere i arbejde og danskere i arbejde markant.
Det er vigtigt at få flere i arbejde.
Det kan ikke overraske, at en socialdemokratisk statsminister siger det, men det er lige så vigtigt, at vi bliver ved med at have styr på antallet af, hvor mange mennesker der kommer hertil.
Ellers kan skoler, daginstitutioner, boligområder og sammenhængskraft i Danmark ganske enkelt ikke følge med.
I andre europæiske lande er situationen på samme niveau, som den var tilbage i 2015 og 2016.
Det vigtigste er at få styrket EU's ydre grænser og styrke tilbagesendelsen af de flygtninge, som ikke har krav på beskyttelse.
I Danmark har vi fortsat lave asyltal, men, og det vil jeg gerne gøre klart, hvis tilstrømningen stiger væsentligt eller pludseligt, er vi selvfølgelig klar til at handle og til at tage de nødvendige værktøjer i brug.
Vi følger den her udvikling tæt.
Som flere i Folketinget har bemærket i løbet af ugen, har jeg selv valgt at engagere mig personligt i det europæiske spørgsmål på det her område, fordi det er så afgørende, at vi ikke ender i en situation som i 2014 og 2016.
Det helt grundlæggende for os i regeringen er, at vi selvfølgelig på den ene side skal hjælpe mennesker på flugt, men det er lige så vigtigt at passe på Danmark, og lad os forhåbentlig fra start blive enige om en ting.
Det nuværende asylsystem i verden er brudt sammen, og det er inhumant.
Tusindvis af mænd og kvinder og børn tager ud på livsfarlige rejser i håb om at nå det forjættede Europa.
Alt for mange drukner, alt for mange udsættes for vold, alt for mange kvinder bliver voldtaget, og i dag er det reelt kyniske menneskehandlere og menneskesmuglere, der bestemmer, hvem der når frem, og hvem der ikke når frem.
Systemet er brudt sammen!
Den erkendelse oplever jeg er ved at brede sig til flere af mine europæiske kolleger.
Regeringen arbejder for, at vi får et nyt asylsystem, og det skal tilrettelægges på en mere retfærdig måde, hvor flygtninge hjælpes enten i nærområderne eller via kvotesystemet, så vi får brudt menneskehandlernes og menneskesmuglernes måde at tjene penge på, og så vi kan få styr på antallet, der kommer til Europa.