Mette Abildgaard (KF), 2024-05-30:
Tak for det.
Og tak til fru Theresa Scavenius for at fremsætte det beslutningsforslag, som vi har haft lejlighed til at drøfte i salen i dag.
Egentlig skulle det have været behandlet den 16. april, hvor det var planlagt til behandling sammen med to andre beslutningsforslag, bl.a. det fra Enhedslisten, som blev omtalt tidligere i debatten.
Det havde nok givet ret god mening at tage det samlet den dag, fordi der er så store overlap mellem de forskellige beslutningsforslag.
Der valgte forslagsstilleren at trække det – respekt for det – og så får vi så debatten i dag.
Men jeg vil også tillade mig, ligesom hr. Alexander Ryle fra Liberal Alliance gjorde, at henvise til nogle af de argumenter, der blev fremført i forbindelse med de andre beslutningsforslag, der blev drøftet den dag, og som jo var meget relateret til det her.
For vi er nødt til at starte ud med at anerkende, at det setup, vi har i dag, ikke er velfungerende.
Det er det ikke i forhold til de virksomheder, som kommunerne har et ansvar for at føre tilsyn med.
Det er det heller ikke i forhold til den myndighedsopgave, kommunerne har.
Jeg tror, der kan være en usund incitamentsstruktur i nogle kommuner, der har et ønske om at tiltrække arbejdspladser til kommunen, og som derfor måske går længere i forhold til at finde lokaliteter til forurenende virksomheder, end de burde.
Måske er svaret, at virksomheden burde ligge i nabokommunen, hvor der var bedre egnede faciliteter til det.
Det kan tale for, at der er andre, der skal have myndighedsansvaret i forhold til den type virksomheder.
Det har jeg også som statsrevisor selv været engageret i.
I den store undersøgelse, der blev lavet der, kunne man bl.a. se, at 10 ud af 77 af de her særligt forurenende virksomheder ikke opfyldte lovkrav om løbende revurdering.
Det er kritisabelt; vi må kunne regne med, at der, når en virksomhed er udpeget til at være særligt forurenende, så også er et særligt fokus i forhold til at sikre de rigtige revurderinger, tilladelser osv.
Den beretning, Rigsrevisionen lavede der, og som gav anledning til den her statsrevisorkritik, kommer vi jo til at følge op på som statsrevisorer.
Vi kommer ikke bare til at slippe det her.
Vi kommer til hele tiden at følge op over for ministeriet, i forhold til om man har fået rettet op med hensyn til den kritik, der blev rettet mod det.
Så jeg er sådan set enig med forslagsstilleren i, at der er meget, der ikke fungerer på det område i dag, både i forhold til kommunernes ansvar, men også i forhold til Miljøstyrelsens opgave på det her område.
Men jeg har det nok fuldstændig ligesom hr. Alexander Ryle: Jeg føler mig ikke overbevist om, at det er den her taskforce, der er svaret.
Jeg siger heller ikke, at den ikke er svaret, men jeg er bare ikke klar til at konkludere på det ud fra det beslutningsforslag, som er fremsat i salen her.
Jeg glæder mig til, at ministeren kommer til at indkalde til forhandlinger om det her.
Det her forslag ville være et, jeg kunne forestille mig ville indgå deri.
Men allerhelst ville jeg jo gerne have styrket det miljøtilsyn, vi allerede har i dag, så de magter at løfte opgaven.
Det her er lidt et tilsyn, der skal føre tilsyn med dem, der fører tilsyn, hvis forslagsstilleren kan følge mig, og det synes jeg måske ikke er den mest simple struktur, men at der skal ske noget på området, kan vi kun være enige om.
Så vi kommer fra Det Konservative Folkepartis side ikke til at stemme for beslutningsforslaget.