Karin Gaardsted (S), 2018-05-25:
Tak til statsministeren for en udførlig redegørelse for rigsfællesskabet.
Vi har jo efterhånden en række debatter om Arktis og rigsfællesskabsmæssige forhold her i Folketinget, og jeg synes faktisk, at de debatter bliver bedre og bedre og har et både relevant og væsentligt indhold.
Færøerne er stadig inde i en god udvikling.
Men der er også en underliggende strukturel udfordring med en befolkning, som i de kommende år vil blive ældre og ældre.
Hvor der i dag er fem i den erhvervsaktive alder for hver pensionist, vil der, når vi når 25 år længere frem, kun være to i den erhvervsaktive alder pr. pensionist.
Det er selvfølgelig en udfordring, som det færøske samfund må forholde sig til.
Der er stor fremgang på Færøerne.
Der investeres i en ny infrastruktur.
Tunnelerne mellem Østerø og Strømø og Sandø vil udvide det attraktive område omkring Thorshavn og på den måde udvide hovedstadsområdet til også at omfatte dele af Østerø og Sandø.
Det vil uden tvivl blive et stort aktiv for Færøerne.
For alle tre lande i rigsfællesskabet gælder det, at der ved fiskerireformer enten er grebet ind eller vil blive grebet ind over for de såkaldte kvotekonger i fiskeriet.
Det har vist sig som en stor udfordring for både Danmark, Færøerne og Grønland, at fiskeriet var ved at blive samlet på for få hænder.
Færøerne har nu lavet en fiskerireform og har samtidig vedtaget, at det færøske ejerskab af alle fiskerirettigheder skal være til stede, og at udenlandsk ejerskab skal afvikles inden for de nærmeste år.
Færøerne arbejder med at hjemtage flere områder, som de jo kan ifølge selvstyreloven.
Vi vil sandsynligvis allerede i det kommende år se nogle tiltag, der skal føre til, at det kommer til at ske.
Så til Grønland.
Først og fremmest tillykke til Grønland med den nye regering.
Kim Kielsen er fortsat landsstyreformand, og som socialdemokrat kan jeg jo kun udtrykke tilfredshed med det.
Redegørelsen beretter om, at økonomien er dårlig i Grønland.
Vi ved, at økonomien ikke er god, men vi bør også anerkende, at Grønlands BNP i 2016 havde en vækst på over 7 pct.
Jeg ved godt, at en enlig svale ikke gør en sommer, og at redegørelsen fortæller, at Grønlands Økonomiske Råd forudsiger en lav vækst fremover.
Dertil kan man jo sige, at det lyder foruroligende.
Man kan også sige, at det ved vi ikke med sikkerhed, for tallene for 2017 er endnu ikke offentliggjort, og Grønlands Økonomiske Råd gættede ret meget forkert om 2016, hvor rådet gættede på en fremgang på 2 pct., mens virkeligheden viste 7 pct.
Hvis det må være mig tilladt at sige det, er det faktisk en ret stor fejlmargin.
Ledighedstallene indikerer ikke en aftagende vækst, tværtimod er beskæftigelsen stadig stærkt stigende.
Der er mangel på kvalificeret arbejdskraft i byggeriet i Grønland til f.eks. byggeriet af lufthavnene.
Og for mikroøkonomier som den grønlandske vil der næsten altid være for lidt kvalificeret arbejdskraft til store byggerier.
Derfor vil der skulle importeres arbejdskraft til projekter, ligesom det gælder i Danmark, når vi f.eks. bygger metro eller store broer.
Den danske regering advarer imod at lave offentlige investeringer, når der er mangel på arbejdskraft, men er det ikke sådan, at de borgerlige aldrig mener, at tiden er den rette til offentlige investeringer?
De siger: I højkonjunktur mangler vi arbejdskraft, i lavkonjunktur mangler vi penge.
Det vigtige for Grønland er at få uddannet kvalificeret arbejdskraft og få ufaglærte lært op til at kunne bestride nogle af de mange ledige stillinger, så de kan komme ud af arbejdsløshed.
Det helt store samtaleemne er udbygningen af lufthavnene i Ilulissat, Nuuk og Qaqortoq, hvor finansieringsmodellen endnu ikke er endeligt fastlagt.
Der er naturligvis stor opmærksomhed i Danmark på, om bukserne kan holde, eller om de revner.
For med en investering af næsten astronomiske højder for et samfund med 55.000 indbyggere er det bydende nødvendigt, at der kommer langt flere indtægter til det grønlandske samfund, at der kommer langt flere turister, og at disse turister bliver i længere tid, så indtjeningen ikke kun ligger hos flyselskabet, men i høj grad i de lokale områder.
Et af de områder, den nye grønlandske regering har med i sin regeringsaftale, er, at første fremmedsprog i fremtiden skal være engelsk i stedet for dansk.
Jeg er fuldt ud klar over, at det er noget, man afgør internt i Grønland; det har vi ikke nogen indflydelse på fra Folketingets side.
Nu sætter man så en proces i gang, hvor Grønland ønsker, at engelsk skal have en mere fremtrædende rolle som fremmedsprog.
Engelsk fylder også meget i alle de øvrige nordiske lande, så set fra det perspektiv er der ikke så meget at sige til det.
Problemerne opstår, når landsstyret skal have overgangen fra folkeskolen til at nå sammen med korte, mellemlange og længerevarende videregående uddannelser.
I dag undervises der på alle videregående uddannelser på dansk.
Siumut og naalakkersuisut ønsker, at håndværkeruddannelserne bliver omstillet til grønlandsk, fordi personer med kort videregående uddannelse typisk udfylder opgaver i Grønland, og fordi det vil være en måde, hvorpå man kan give et uddannelsesløft til dem, der afslutter folkeskolen uden at have lært dansk i tilstrækkelig grad.
Gymnasierne underviser på dansk, mens der på mellemlange uddannelser som sygeplejerske, socialrådgiver, pædagog og lærer samt lange videregående uddannelser undervises på dansk og på engelsk.
Grønland har i dag en håndfuld universitetsuddannelser, men mange rejser jo til Danmark for at få en bestemt universitetsuddannelse.
Og her oplever de, at deres engelsk ikke slår til, fordi de fleste universitetsuddannelser i Danmark har engelsksproget litteratur i en ret stor del af pensum.
Grønlændere, der falder fra danske universitetsuddannelser, gør det, bl.a. fordi deres engelsk ikke rækker til fagsprogsniveau.
Det forsinker dem i uddannelsen, når de ikke har forstået nok til at bestå, og derved mister de studiestøtten og dropper ud, hvorefter de mister deres kollegiebolig og må flytte hjem til Grønland uden uddannelse, men med studiegæld.
Jeg skal ikke her gøre mig til dommer over noget som helst, og jeg forstår godt, at der er en problematik i det, jeg netop har beskrevet.
Men ja, der er da en bekymring i retning af, hvordan lærerstaben skal gøres klar til at undervise på et tilstrækkelig godt engelsk til, at de unge, der får afgangseksamen fra folkeskolen i Grønland, vil være klædt godt nok på til at kunne engelsk på et niveau, der kan sikre et langt højere uddannelsesniveau i Grønland, for det er der brug for for at sikre vækst og udvikling i Grønland.
Der er også en bekymring for de mange tusinde grønlændere, som kun taler dansk eller har dansk som deres hovedsprog.
Uddannelse er og bliver den helt store udfordring for Grønland sammen med løsningen af de store sociale problemer, som til stadighed udfordrer børn, unge og familier, erhvervslivet og hele det grønlandske samfund.
Jeg vil slutte med at nævne, at vi ser frem til i nær fremtid at debattere DF's forslag om en dansk investeringsfond rettet mod danske virksomheder, der vil investere i Grønland.
Der er stor interesse for rigsfællesskabet, og vi glæder os til rejserne.
Socialdemokratiet støtter fuldt ud op om rigsfællesskabet.
Vi mener, det er en styrke for alle tre lande, og vi ønsker, at rigsfællesskabet skal bestå.
Dialog, tillid, respekt og samarbejde er bærende elementer i at bevare rigsfællesskabet.
Og med disse ord ser jeg frem til en god debat.