runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Regeringen har ingen ambitioner om at gå ud og eksperimentere med at komme af med nogen af forbeholdene.
Det gør sig også gældende, selv om jeg aldrig har lagt skjul på, at jeg gerne så, at man kom af med f.eks. forsvarsforbeholdet.
Og jeg så gerne, vi på et tidspunkt ender med at have – det foreslog jeg allerede dagen efter den sidste folkeafstemning – en meget mere snæver folkeafstemning i forhold til politisamarbejdet i Europa.
Men det er bare ikke der, vi er.
Vi skal også bare lade være med at knalde hovedet direkte ind i nederlag.
Det er der jo ingen grund til at gøre.
Vi skal gøre det, når tiden er inde til det, og når tiden er den rigtige.
Det er klart, at hver gang, vi har det oppe og diskuterer det, så er jeg nødt til at sige på Danmarks vegne, at det kan vi selvfølgelig ikke deltage aktivt i, fordi vi har et forbehold.
Sådan er det jo, når man har haft folkeafstemninger om det og den danske befolkning har besluttet sig for, hvor rammerne går, i forhold til hvad vi skal være en del af som fuldgyldigt medlem.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Tre ting: Jeg skal prøve at gøre det på 30 sekunder, jeg har 10 sekunder til hver.
For det første er jeg jo meget enig i beslutningen om at fastfryse de forhandlinger med Tyrkiet om optagelse, som er lige nu, for jeg mener ikke, at de har noget at gøre i EU med den måde, de opfører sig over for deres borgere eller deres demokrati på.
For det andet har EU jo allerede nogle tætte partnerskabsaftaler med en række lande uden for, hvor vi netop arbejder sammen, hjælper dem osv.
Det mener jeg netop også er en af de forpligtelser, vi har.
Og det sidste, jeg vil sige, er i forhold til Europarådet.
Jeg kan altså ikke selv med min bedste vilje – og jeg elsker virkelig Europarådet – se det som et lige så forpligtende samarbejde som det, vi ser i EU, hvor vi står til ansvar for hinanden på en hel række områder, og hvor vi også går mere i detaljer med ens regler osv.
Der er det altså på en helt andet niveau i Europarådet.
Så jeg synes, at det at sammenligne de to er en meget, meget skæv og asymmetrisk sammenligning.
Leif Mikkelsen (LA), 2017-12-01:
Altså, nu var det jo ikke et spørgsmål, men en kommentar fra et af regeringspartierne, og den synes jeg fint står for sig selv.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
For hvis man skal rydde op i bureaukratiet i EU, kræver det jo, at man er der.
Dem, der bestemmer i EU, er kernen, og det, der ligger i bl.a. hvidbogen, er jo, hvordan vi får et mere smidigt, et mere effektivt EU – og det gør man ved at få ryddet op i det bureaukrati, der jo er nogle steder, ligesom der sådan set også er det her i Danmark.
Eksempelvis tager det 14-16 måneder at få behandlet noget så simpelt som en ansøgning om at få dansk statsborgerskab; det tror jeg ikke vi kan give EU skylden for.
Leif Mikkelsen (LA), 2017-12-01:
Nu består en regering jo i hvert fald i øjeblikket af tre partier, og tre partier arbejder med det, tre partier bliver enige om, og det vil så sige, at det er en fællesnævner.
Det er sådan set demokratiets pris.
Det er kompromis, og man kan ikke gå længere med synspunkter, end tre partier kan blive enige om, og den diskussion skal man jo så have internt i regeringen med respekt for et sådant regeringssamarbejde.
Derfor melder man jo ikke entydigt ud, at man vil præcis det og det, uden at man har afstemt med sin regeringspartner, om det kan lade sig gøre eller ej.
Den måde arbejder Liberal Alliance på, og derfor tager det nok tid.
Nu er der også størrelsesforskelle på de tre partier i regeringen, så det største vejer måske lidt mere end de to andre.
Derfor tager det lidt længere tid, men jeg mærker faktisk en ret stigende forståelse for ønsket om et mere dynamisk drive på EU, og om, at man skal holde fast i de oprindelige dyder, som jeg har nævnt her.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Så vil jeg meget håbe, at Liberal Alliance får tilstrækkelig tyngde til at gennemtvinge det synspunkt over for Venstre, fordi jeg har en forståelse af, at hr. Rasmus Jarlov, når han udtaler sig i pressen – vi ser ham jo ikke i Folketingssalen – i virkeligheden deler nogle af de samme synspunkter, som hr. Leif Mikkelsen giver udtryk for her.
I samme artikel sagde hr. Anders Samuelsen i øvrigt også, at hr. Anders Samuelsen var parat til at bryde EU's regler, hvis de var i vejen.
Det var så konkret om børnechecken.
Det forlanger jeg ikke, men jeg må sige, at jeg er lidt skuffet over, at man, når man nu sidder to partier, som er EU-skeptiske, så ikke kommer videre med den linje.
Altså, hvorfor er retorikken ikke ændret i forhold til det, vi hørte for halvandet år siden fra regeringens side?
Leif Mikkelsen (LA), 2017-12-01:
Det kunne jo udvikle sig til en vældig spændende diskussion, og uanset hvornår hr. Anders Samuelsen har sagt det, er det sådan set meget bærende for Liberal Alliances synspunkter på området, vil jeg bare sige.
Derfor var vi selvfølgelig enige med hr. Anders Samuelsen i 2014, og det er vi også i dag i Liberal Alliance.
Vi er sådan set ret kritiske over for store dele af det europæiske samarbejde.
Det er for bureaukratisk og for tungt og indadvendt, og den kerne ønsker vi jo ikke at være i.
Vi ønsker sådan set at sætte et alvorligt spørgsmålstegn ved det.
Det er derfor, at jeg er her i dag siger, at det er af hensyn til medlemslandene og virksomhederne, at EU's arbejde skal foregå, og det skal være mindre bureaukratisk, mere åbent, mere frit og mere dynamisk, og det håber vi at den her hvidbog kan lægge op til en debat om og at det kan udvikle sig til.
Det er sådan set de kerneværdier, EU blev dannet på, som vi gerne skulle holde fast, og ikke noget, der bevæger sig i retning af en europæisk union.
Det er vi ikke tilhængere af.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Jeg vil starte med at takke hr. Leif Mikkelsen for at deltage i debatten.
Der er jo et andet parti, som altid glimrer ved deres fravær i den her debat.
Det har jeg også forventning om vil ske den her gang, og så vil jeg da sige lidt om det, når den tid kommer.
Så tak til Liberal Alliance for rent faktisk at prioritere at være her i Folketingssalen og deltage i folkestyrets arbejde.
Det, jeg vil spørge hr. Leif Mikkelsen om, er, at nu hørte vi hr. Jan E. Jørgensen sige, at Danmark skal være en drivkraft i EU-samarbejdet.
Den 4. april 2014 sagde hr. Anders Samuelsen til Berlingske: »I det hele taget skal Danmark i endnu højere grad droppe eventuelle ambitioner om at blive en del af EUs inderkreds, hvis det står til Liberal Alliance.«
Hvad er Liberal Alliances politik?
Altså, er Liberal Alliances politik den samme som Venstres, altså, at Danmark skal være en drivkraft i EU-samarbejdet mod mere union, eller er det det, som hr. Anders Samuelsen udtrykte den 4. april 2014 om, at vi skal droppe de der er ambitioner om at være en del af EU's inderkreds?
Hvis det er det, er den logiske konsekvens af det så ikke at indkalde til forhandlinger om en ny europapolitisk aftale?
Leif Mikkelsen (LA), 2017-12-01:
Tak for det.
Det er, fordi vores ordfører på området, fru Christina Egelund, er til forhandlinger og ikke kunne være her, og så er det mig, der har været så heldig at vinde den lodtrækning her en fredag eftermiddag.
Det er dejligt, for det er jo som altid interessant at have europapolitiske diskussioner her i Folketingssalen, og i dag diskuterer vi så på baggrund af Kommissionens hvidbog med fremtidsscenarier og en række idépapirer, der skal danne udgangspunkt for en diskussion om fremtidens EU-samarbejde.
Det har været både nødvendigt og meningsfuldt, at man efter Brexit nu fra EU's side sætter sig ned og grundigt drøfter, hvordan fremtidens EU skal se ud.
Storbritanniens udmeldelse kan og bør man ikke bare se passivt på fra EU's side, men derimod bruge som en anledning til at se indad.
Med Kommissionens hvidbog lægges der op til en vigtig diskussion af, hvordan fremtidens EU skal se ud, og det er en diskussion, som vi i Liberal Alliance ser frem til at følge og bidrage til.
I Liberal Alliance er vores klare udgangspunkt, at fremtidens EU skal være et EU med fokus på kerneværdierne, fred, frihed og frihandel.
EU-initiativer, der sikrer økonomisk fremdrift, som fremmer det åbne og frie marked, bør altid stå højt på EU's dagsorden.
Vi skal hele tiden sørge for at arbejde for et EU, der er mere fokuseret og effektivt, og som leverer konkrete resultater til gavn for borgere og virksomheder i medlemslandene, og derfor er det også afgørende, at EU formår at omsætte de lidt mere abstrakte ideer og ambitioner til konkret politisk handling.
Sluttelig vil jeg så sige, at vi i Liberal Alliance glæder os over den EU-debat, der allerede foregår herhjemme, både i offentligheden og så også her i Tinget.
Et godt eksempel er jo debatten i dag.
Vi mener, at en bred debat om fremtidens EU er enormt vigtig, hvilket så også Kommissionens hvidbog, der kom i foråret, bidrager til.
Vi ser frem til den fortsatte debat.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Spørgsmålet er jo, om det, der sker, ikke er, at de klimaskeptiske lande i øjeblikket blokerer for, at de lande, der gerne vil gå foran, rent faktisk gør det.
Hvis det er sådan, at et land kan lave en grøn omstilling, der økonomisk kan svare sig, kan man så forestille sig, at der over længere tid er folk i andre lande, der vil sige: Hm, vi synes, det er en rigtig dårlig idé med forurening.
Det synes vi er en rigtig dårlig idé.
Nej, der vil selvfølgelig komme et pres, og det ser vi jo selv i USA.
Det kan da godt være, at man har valgt en præsident, men der er jo massevis af stater, som siger nej, og derfor er det afgørende jo at mobilisere befolkningerne.
Ideen om, at man kan have en god klimapolitik, der står i modsætning til befolkningerne, holder ikke.
Der er kun én vej frem, og det er at overbevise et flertal, og at det har tillid til folk.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Det er jo en fantastisk stor tillid, man viser lande, men en fantastisk lille tillid, man så har til de enkelte mennesker.
Der synes jeg der er en eller anden inkonsekvens.
Jeg bliver så bare nødt til at spørge: Tror hr. Søren Søndergaard virkelig, at vi kan løse et problem som klimaproblemet?
Det er så dyrt at omstille sin energisektor.
Tror hr. Søren Søndergaard virkelig, at det kan ske rent ad frivillighedens vej, ved at man siger: Vi vil gerne være et dydsmønster.
Vi vil gå foran.
Tror hr. Søren Søndergaard virkelig på det?
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jamen jeg tror, vi har en grundlæggende uenighed her, og den uenighed går på, om man i længden kan forestille sig situationer, hvor befolkninger og befolkningers regeringer og repræsentanter bliver stemt ned af andre lande og så alligevel følger de love og regler, der bliver vedtaget.
Vi tror, forudsætningen for, at det kan ske, er, at folk bliver overbevist. Er det så urealistisk?
Tja, hvordan fik vi afskaffet dødsstraffen i Europa?
Jeg håber, at fru Zenia Stampe kan huske, at vi havde dødsstraf for ikke ret mange år siden i Europa.
Der var dødsstraf i Rusland, og der var dødsstraf i Polen, og der var dødsstraf i England, og der var dødsstraf alle mulige steder, men Europarådet lavede en protokol mod dødsstraf, og det førte til, at der kom bevægelser i Storbritannien, bevægelser i Rusland, bevægelser i Polen, som kæmpede for at få afskaffet dødsstraffen, og det var med til, at man så fik dødsstraffen afskaffet, i forbindelse med at de lande valgte – for de to sidstes vedkommende; England var allerede medlem – at tilslutte sig Europarådet.
Jeg tror, at vi skal lave holdbare løsninger her, og det gør vi ved at bygge på demokratiet.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Det er nok det mest liberalistiske projekt, jeg nogen sinde har hørt om fra Enhedslisten.
Det er jo sådan et fritvalgsprojekt.
Så må jeg bare spørge: Hvordan får man klimaskeptiske lande til at gå ind i klimarummet?
Hvordan får man cowboyderkapitalistiske lande til at gå ind i ordentlige forhold for arbejdstagerrummet osv. osv.?
Jeg har en lillebitte smule svært ved at forstå et parti, som gerne vil kræve rigtig mange skatter op fra danskerne, fordi man ikke har tillid til, at folk selv vil bidrage på forskellige områder, men når det handler om lande, har man meget stor tillid til, at vi ud fra liberalistiske fritvalgsprincipper så helt frivilligt kan løse alle de her store problemer.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Nej, det gjorde hr. Jan E. Jørgensen så ikke.
Men jeg tror, at hvis jeg havde været en advokat, ville jeg sige: I rest my case.
Det tror jeg betyder noget i retning af: Det bekræfter fuldstændig, hvad jeg sagde.
Norge kan ikke være med i et politisamarbejde i Europa og bekæmpe kriminalitet i Europa på linje med Rumænien, fordi den norske befolkning er så uartige, at de ikke vil være med i EU.
Er det ikke hele pointen i det her?
Er det ikke derfor, vi skal have et europæisk samarbejde i flere rum, hvor dem, der gerne vil bekæmpe kriminalitet og leve op til de standarder, der skal være – for der skal selvfølgelig være noget med datasikkerhed og den slags ting – kan få lov til at være sammen der, i stedet for at gøre EU til den der sol, som alt skal gå igennem i en situation, og det var sådan set det, der var pointen i min tale, hvor det er fuldstændig klart, at EU aldrig nogen sinde kommer til at dække hele Europa eller bare størstedelen af Europa?
Det er jo sådan set det, der er vores udgangspunkt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Tak for det.
Jeg synes egentlig, det var interessant at lytte til hr. Rasmus Nordqvist.
Altså, jeg har forstået, at det, Alternativet vil, er det der med, at vi skal være mere demokratiske og mere sociale og mere grønne, og alt det der.
Det har jeg forstået.
Men det, jeg er optaget af lige nu og her, er, inden for hvilken ramme vi skal være det, så jeg vil egentlig godt høre hr. Rasmus Nordqvist: Skal der så i Alternativets univers f.eks. være flere flertalsafgørelser i EU? Når hr. Rasmus Nordqvist siger, at Parlamentet skal have mere indflydelse, betyder det så, at Parlamentet skal træffe flere beslutninger?
For det er jo al ære værd.
Jeg har respekt for alle de ting, som hr. Rasmus Nordqvist gerne vil, men jeg skal bare forstå, om det er inden for sådan en føderal paraply, at hr. Rasmus Nordqvist ser de der ting gennemført.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Det kan være, at vi skal tage den i parterapien om forskellen mellem størrelse og rum og sådan noget.
Europarådet er jo et eksempel på et europæisk rum, der ikke er EU.
Jeg er sådan set fuldstændig enig i, at de lande, der gerne vil ind i EU, hvor problemet er, at der ikke er nok rettigheder til deres borgere, eller der ikke er nok datasikkerhed, eller hvad det nu kan være, dem skal man da hjælpe, så de kan komme det, hvis befolkningerne ønsker det.
Jeg vil ikke holde nogen uden for EU, der ønsker at komme ind i EU, men det, der er pointen, er bare, at hvis vi ser på et land som Ukraine, så ved enhver, at de ikke kommer ind i EU de næste 20 år.
Hvorfor er det ikke vigtigt at binde et land som Ukraine ind i et europæisk samarbejde, ligesom med Tyrkiet, ligesom med Rusland, ikke bare på menneskerettighedsområdet, men også når det gælder miljø, eller når det gælder, hvad ved jeg?
Hvorfor ikke åbne den mulighed?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Jeg synes, at de to roller, som EU og Europarådet spiller, er meget, meget forskellige.
Jeg er helt enig i, at der er nogle, der står uden for, der gerne vil ind.
Der synes jeg, at man skal hjælpe de lande til at komme ind og til at kunne leve op til de ting, for det er klart, at når vi har lavet de konstruktioner, vi har, i EU med et indre marked, hvor vi ikke tjekker ting på samme måde, så skal man leve op til nogle standarder.
Der skal vi jo hjælpe de lande som eksempelvis nogle af dem på Balkan med, hvordan de kan komme ind, fordi de gerne vil ind.
Der er også nogle, der ikke vil ind.
Fint, så skal vi selvfølgelig have et godt samarbejde med dem, som vi har med eksempelvis Norge, Island osv.
Men jeg ser ikke EU som modsætning til Europarådet, jeg ser dem som to vidt forskellige størrelser, hvor man diskuterer forskellige ting.
Europarådet handler for mig ikke om et indre marked, hvor vi har åbnet grænserne, hvor man kan flytte rundt, forelske sig, arbejde osv. på tværs af grænserne, som vi kan, og som selvfølgelig også kræver nogle fælles regler.
Det er nogle andre ting, der er på spil i Europarådet.
Så det er to meget, meget forskellige størrelser og ikke nødvendigvis bare to forskellige rum, man går ind i.
Det er to forskellige størrelser, og det er forskellige opgaver, der ligger i dem.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jeg glæder mig bestemt også til at komme i parterapi med hr. Rasmus Nordqvist.
Er det på fandens fødselsdag, eller ...?
Det er cirka deromkring.
Men jeg bemærkede, at hr. Rasmus Nordqvist flere gange gentog tallet 510 millioner, og at hr. Rasmus Nordqvist sagde: Der skal udvikles, og det skal være godt for demokratiet.
Hr. Rasmus Nordqvist må ikke forstå det polemisk, men hvad med alle dem, der er uden for de 510 millioner, som er en del af Europa?
Hvad skal deres placering være?
Det er jo EU's afgørelse, hvordan det er, men de kan bare ikke komme ind i EU med de regler.
Hvordan er vi gode over for dem?
Eller er der en mur rundt om de 510 millioner, hvad jeg er sikker på at hr. Rasmus Nordqvist ikke vil have?
Det hænger lidt sammen med det andet spørgsmål, det med de flere rum.
Vi har jo et andet rum.
Det hedder Europarådet.
En masse af de opgaver, som ligger i Europarådet, bliver i øvrigt langsomt trukket ud af Europarådet og over i EU, altså det her omkring uddannelse osv., selv om Europarådet har en meget, meget større bredde.
Jeg går ikke ud fra, at hr. Rasmus Nordqvist har noget imod det rum, der hedder Europarådet.
Men hvad er så problemet ved at have sådan nogle rum, hvor alle lande i Europa kan deltage og gerne på et forpligtende grundlag – for Europarådets grundlag er jo forpligtende?
Det har den danske regering meget imod at det er, men det er det jo, og det støtter vi jo også at det er.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Der er ligesom to niveauer i EU, og det synes jeg også jeg svarede meget tydeligt til spørgerens partikollega.
EU består jo af nationalstater, EU er os, og det er nationalstaterne, der er gået sammen, men samtidig er der et lag, der handler om unionsborgerne, de 510 millioner borgere, og der er nogle beslutninger, vi træffer allerbedst, fordi de er grænseoverskridende, med flertalsafgørelser, altså, ligesom vi gør det i dag, og andre gør man det ikke med, og det er netop det, vi står og diskuterer; det er det, vi diskuterer lige for tiden, med en taskforce, for at finde ud af, hvad det er for nogle niveauer, vi skal arbejde på, og det er egentlig det arbejde, som jeg synes det ville være så rart at man gik mere aktivt ind i.
For jeg hører det ikke sådan fra DF's side, at man bare skal melde sig ud i morgen, for hvis det er det, man gerne vil, så er det jo også en interessant holdning.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Jamen det lyder også godt med bæredygtigt Europa og gennemsigtigt Europa, det tror jeg faktisk er værdier, som vi grundlæggende deler, men det er måske mere forskelligt, hvordan vi synes det skal udmøntes.
Men jeg vil gerne høre, også for at være mere i den konkrete verden: Er det flere centrale afgørelser i Bruxelles, Alternativet mener der skal foretages?
Eller skal indflydelsen og magten placeres i medlemsstaterne?
Er det føderalisme, eller er det mere et demokrati, som er funderet på medlemsstaternes eget lokale demokrati?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Jeg er rigtig glad for, at jeg holder en typisk Alternativetordførertale, da jeg repræsenterer Alternativet, så det i sig selv tager jeg jo som et meget stort kompliment.
Som jeg sagde meget tydeligt, synes jeg, at det mest interessante har været alle de sjette scenarier, der er kommet, selv Juncker er kommet med et sjette scenarie.
Så nej, jeg har ikke behov for at pege på et af de fem scenarier.
Jeg synes, det, som er kommet fra Friends of the Earth Europe, er et rigtig godt scenarie, som er underskrevet af en hel række civilsamfundsorganisationer fra hele Europa, og som netop handler om, hvordan vi skaber et bæredygtigt og gennemsigtigt Europa.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Jeg vil fortsætte lidt i det spor, som min partifælle kørte i før.
Den ordførertale, som hr. Rasmus Nordqvist holdt lige før, var en rigtig typisk Alternativetordførertale, så jeg blev ikke overrasket.
Det var noget med en masse plusord, det var noget med inddragelse, samtale, dialog, og det var noget med demokrati og en hel masse andre rare ting.
Det lyder alt sammen meget rart og hyggeligt, men hvis vi nu meget konkret tager de fem scenarier, som Jean-Claude Juncker har listet op, så kan det jo godt være, at der ikke er et af de fem, som Alternativet lige præcis synes er det, der er det vigtigste.
Men hvad for et er Alternativet mest tiltalt af, for nu at være lidt konkret?
Hvilket af de fem foretrækker Alternativet?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Nej, det er ikke nødvendigvis flere flertalsafgørelser, men når jeg snakker om demokratisering, og når jeg snakker om Parlamentets rolle, er det faktisk, fordi Parlamentet jo er demokratisk valgt.
Der mener vi godt at vi også kan overlade dem noget initiativret til, at de kan komme med udspil, som der så egentlig bliver taget stilling til i de forskellige institutioner, der skal gøre det.
Samtidig taler vi også meget for at inddrage nationalstaternes parlamenter i endnu højere grad.
Der synes jeg jo det er dejligt, at der nu bliver nedsat den her taskforce, hvor bl.a. COSAC deltager, og hvor vi skal se på, hvornår vi kan arbejde med subsidiaritetsprincippet, altså hele nærhedsprincippet, hvordan vi kommer hen til at arbejde mere aktivt med det.
Det, som jeg netop synes er godt i det arbejde, som foregår nu, og som jo er udsprunget af de her fem scenarier, er, at man aktivt går ind og siger
: Hvor er det egentlig, vi har nogle udfordringer, som vi skal prøve at løse?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Altså, jeg kunne bare godt tænke mig at vide, hvad det er for en organisatorisk ramme for EU-samarbejdet, som Alternativet ser for sig.
Det er så ikke en føderation, men er det f.eks. flere flertalsafgørelser?
Skal man have flere flertalsafgørelser i EU?
Skal der overføres mere magt til EU-systemet?
For jeg forstår godt, at selve det politiske sigte er nogenlunde det samme som Enhedslistens, men der forekommer at være to meget forskellige måder, hvorpå man når til det resultat.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-12-01:
Nej, det er ikke en føderal paraply.
Det, det handler om, er hele tiden at finde ud af, hvad det er for nogle beslutninger, der skal træffes.
Der er nogle, som vi bedst træffer på overstatsligt niveau.
Altså, hvis det er udfordringer med pas, skal vi selvfølgelig gøre det i fællesskab.
Andre beslutninger skal selvfølgelig være nationale.
Men alt det her med suverænitet, og hvad det er, vi bedst bestemmer selv, er en lidt forældet snak, som jeg ikke kan genkende fra den virkelighed, vi lever i.
For vi har nogle udfordringer, som er så grænseoverskridende, at det ikke nytter noget, vi bare sidder og snakker om dem i Danmark.
Det kan vi ikke se noget ondt i.