runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2017-02-21:
Der er masser eller adskillige uddannelsesinstitutioner, hvor unge, særlig med muslimsk baggrund, men ikke kun med muslimsk baggrund, føler sig presset ind i forskellige religiøse sammenhænge, og hvor ledelserne skal bruge ressourcer på at håndtere det.
Jeg tror, at det ville styrke de ledelser, hvis Folketinget traf en generel beslutning.
Men jeg anerkender fuldstændig dilemmaet mellem decentralisering og så et klart politisk signal fra Christiansborg.
Jacob Mark (SF), 2017-02-21:
Jeg har faktisk gået og studset en del over det her, fordi jeg som sådan heller ikke er den store tilhænger af religion i det offentlige rum.
Men omvendt er jeg også stor tilhænger af det decentrale, og jeg tror på, at vores selvejende uddannelsesinstitutioner godt selv kan finde ud af at få virkeligheden til at fungere derude.
Nu siger ordføreren, at Danmark har ændret sig, og at befolkningssammensætningen har ændret sig, og at det betyder et nyt pres, men jeg har sådan set prøvet at snakke lidt med folk, som i dag er i uddannelsessektoren, og jeg har bare ikke kunnet finde den der brændende platform, altså, jeg har ikke kunnet finde dem, der siger, at der er brug for national folketingslovgivning imod de her bederum.
Så jeg vil egentlig gerne høre ordføreren, hvad det er, der gør, at der nu er brug for den her nationale lovgivning.
Hvad er det for nogle steder, hvor det ikke fungerer, for jeg kan ikke se det?
Mattias Tesfaye (S), 2017-02-21:
Om det så er i form af en lovændring eller en bekendtgørelse, eller hvad det er, overlader jeg til folk, der er lidt klogere end mig, at finde ud af.
Alex Ahrendtsen (DF), 2017-02-21:
Jeg tager det egentlig som en udstrakt hånd, at man gerne vil finde en løsning sammen med Dansk Folkeparti og regeringen.
Betyder det så, at fru Marie Krarup kan sætte sig sammen med hr. Mattias Tesfaye og eventuelt med ministeren og formulere et forbud, der gør sig gældende, for bederummene, så vi i sidste ende får dem forbudt?
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Vil Socialdemokratiet, hvis vi lige kan blive enige, finde fælles fodslag og være med til at forbyde de her bederum?
Ordføreren har jo egentlig været meget klar.
Hr. Mattias Tesfaye har sagt, at Socialdemokratiet er imod bederum.
Det anerkender jeg.
Det synes jeg egentlig er fint nok.
Problemet er, at ordføreren ikke vil stemme for dette forslag, som egentlig er meget klart.
Der står jo, at det skal gælde for alle.
Bederum, der har en eller anden form for religiøs tilknytning, skal lukkes, skal forbydes.
Men det, jeg også hører ordføreren sige, er, at der er nogle bemærkninger, som man har det lidt svært med, og der er også noget viden, man mangler.
Jeg tænker så: Socialdemokratiet vil på linje med Dansk Folkeparti forbyde de her bederum.
Hvis vi nu kigger lidt på de her formuleringer, bemærkninger, og Socialdemokratiet får den viden, de skal have, er Socialdemokratiet så rede til sammen med Dansk Folkeparti at forbyde de bederum?
Karina Adsbøl (DF), 2017-02-21:
Jeg synes, det er underligt, at ministeren henviser til et hyrdebrev og slet ikke har gjort sig nogen tanker om, hvad der skal stå i det hyrdebrev.
Ministeren siger, at der er kulturelle udfordringer, men at ministeren ikke vil lovgive på området.
Altså, det er jo på en eller anden måde lidt hyklerisk, at man anerkender, at der er store udfordringer på området, men ikke vil handle på det.
Så jeg må undre mig stærkt over, at ministeren ikke engang kan svare på, hvilke tanker ministeren har gjort sig om, hvad der skal stå i et hyrdebrev.
Når ordføreren står oppe på talerstolen og siger, at ordføreren er imod religiøs forkyndelse, så må ordføreren jo også definere, hvad ordføreren mener med det, for mener ordføreren også kristendomsundervisning?
Det kunne jeg jo forstå at ordføreren tidligere sagde ikke var, hvad han mente.
Så hvornår er noget religiøs forkyndelse?
Det kan være, at ordføreren vil gøre det klart og tydeligt for medlemmerne af Folketinget, hvad ordføreren mener.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-21:
Jamen jeg ved ikke rigtig, om det er en politisk debat, vi har her.
For det, jeg egentlig spørger til, er effekt – altså, når man brænder en lille milliard af, hvordan er det så at stå med så usikre indikatorer på, at det overhovedet nytter?
For nu siger ministeren, at det er vigtigt for den enkelte, og ja, det er utrolig vigtigt for den enkelte langtidsledige, men vi brænder vel ikke 800 mio. kr. af for den enkelte.
Jeg vil bare spørge ministeren direkte, hvordan ministeren har det med at bruge så mange penge – 800 mio. kr.; det er jo en lille milliard – på noget, som vi ved så lidt om hvorvidt virker.
Kunne man ikke have forestillet sig en lidt mindre forsøgsmodel?
Hvorfor hive så mange penge ud af bl.a. byfornyelsesrammen så hurtigt i stedet for at starte med et beløb, der var noget mindre, så man derfor kun skulle finansiere et beløb, der var noget mindre?
Og hvis det her så virkede, ville det jo få medvind med det samme.
Hvorfor ikke starte lidt mere stille og roligt i stedet for at bruge de her enorme summer på noget, som vi ikke ved om duer?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Det er, tror jeg, fordi der er noget galt med hr. Leif Lahn Jensens ører – eller i hvert fald den måde, han hører det på, der kommer ud af min mund.
Jeg siger sådan set, at der allerede i dag er en meget stor tilskyndelse til at gå fra integrationsydelse til job.
Og man må sige, at der jo er en mindre økonomisk tilskyndelse til at gå fra kontanthjælp og ind på arbejdsmarkedet, hvis man får et lavtlønsjob.
Det er jo lige præcis derfor, vi laver en jobpræmieordning, som jeg så også noterer mig at Socialdemokratiet kvitterer for.
Dog vil de gerne have uddybet, kan man sige, finansieringen, og det er jo helt fair.
Men man skal jo huske at kvittere for, at Socialdemokratiet her faktisk ser ud til at ville støtte forslaget.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-02-21:
Sagt med andre ord: Det, jeg hører ministeren sige, er, at jobpræmien virker på kontanthjælpsmodtagere og andre mennesker, der er langt fra arbejdsmarkedet, men den virker ikke på integrationsydelsesmodtagere.
Det er det, jeg hører ministeren sige.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Min holdning er den, som er meget klar, nemlig at modtagere af integrationsydelse allerede i dag via den lave ydelse har et stærkt incitament til at komme i beskæftigelse og dermed blive en del af det danske arbejdsmarked.
Så hele det der spring fra at være på passiv forsørgelse til at komme i job er der jo allerede et stærkt incitament til at foretage i dag på grund af den ydelsesstruktur, der er.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-02-21:
Der var noget af det, ministeren sagde, jeg var rørende enig i, nemlig at det handler om at gøre noget for det enkelte menneske; det handler om, at det enkelte menneske bliver en del af arbejdsmarkedet.
Det synes jeg er rigtigt sagt.
Jeg kan så bare se, at en integrationsydelsesmodtager ikke er en del af det her.
Vil det sige, at regeringen ikke ønsker, at integrationsydelsesmodtagere skal være en del af arbejdsmarkedet?
Det var første spørgsmål.
Det næste spørgsmål vedrører, at integrationsydelsesmodtagere jo sådan set er omfattet af kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen, men så vidt jeg kan forstå ikke af den her del.
Hvorfor mener man, at man kan få de her mennesker i gang ved at skære i deres ydelse, men ikke på den anden måde, som man mener andre kan?
Hvad er ministerens holdning til det her spørgsmål?
Det kan godt undre mig lidt.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Det vil jeg glæde mig til at svare på i en meget klar form, så det bliver helt præcist, hvordan reglerne er.
Bent Bøgsted (DF), 2017-02-21:
Det der med uge 48 var for at undgå spekulationer – det var derfor, det blev lavet sådan, har jeg forstået.
Jeg har også læst det, der står i lovforslaget – selvfølgelig har jeg det.
Men lad os få det uddybet i et skriftligt svar; jeg skal nok sende spørgsmålet over til ministeren.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Det kan jeg godt, og det vil jeg da også gerne uddybe, og det står også i lovforslaget.
Hvis vi f.eks. ser på side 11 i lovforslaget, kan vi se, at der jo står, at jobpræmieordningen skal omfatte personer, som i uge 48 i 2016 har haft mindst 1 års sammenhængende forløb på kontant- eller uddannelseshjælp, sygedagpenge, ledighedsydelse, revalideringsydelse eller ressourceforløb.
Derudover foreslås det, at ordningen skal omfatte personer, som i uge 48 i 2016 har haft mindst 1½ års sammenhængende forløb på arbejdsløshedsdagpenge.
Så altså dem, der måtte være i den lykkelige situation at komme i job, kommer jo så til at kunne bruge den her model, som er lagt frem.
Og det vil jeg gerne uddybe i skriftlig form, sådan at det er fuldstændig tydeligt.
Men der er ikke nogen i den periode, der – om man så må sige – falder ned i et sort hul, hvis det er det, der er Bent Bøgsteds bekymring.
Bent Bøgsted (DF), 2017-02-21:
Som jeg allerede nævnte i min ordførertale, har vi jo selvfølgelig en del spørgsmål, vi så sørger for at sende over til ministeren.
Jeg tror ikke, at ministeren kan svare på dem her.
Men jeg vil gerne have, at ministeren forholder sig til ét spørgsmål her, nemlig ikrafttrædelsen den 1. april.
Man skal jo opfylde reglerne for at komme i betragtning i uge 48 i 2016.
Hvis nu man har fået et job her i februar eller marts – det kan være nogle få timer om ugen – så kan man ikke komme i betragtning til den her jobpræmie, hvis jeg altså har forstået det rigtigt.
Men hvis nu man får aftale om en ansættelse, der starter den 1. april eller senere, så kan man få en jobpræmie.
Hvordan ser ministeren på det?
For dem, der måske tager et job her i februar eller marts, kan føle sig snydt, og så kan de måske sige jobbet op for at få en ny ansættelse den 1. april.
Hvordan spiller det sammen?
Kan ministeren svare på det nu her?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Enhedslisten taler jo meget om, hvor meget man vil gøre for dem, der er uden for arbejdsmarkedet, og det bliver kun til snak.
Her har vi så præsenteret en helt konkret model for netop at gøre det attraktivt at gå fra passiv overførsel og ind på arbejdsmarkedet.
Deri er vi jo så forskellige, og det er godt, at det er tydeligt for enhver.
Finn Sørensen (EL), 2017-02-21:
Jeg tror, at næsten alle partier i Folketinget er enige om, at der skal være en sammenhæng imellem de initiativer, man foreslår, og den finansiering, man foreslår, og finansieringen er jo et politisk spørgsmål.
Det er der, vi tit er uenige, men vi er dog enige om, at tingene skal finansieres.
Så det var jo heller ikke det, jeg spurgte til.
Så det var sådan set fair nok, synes jeg, at Venstre dengang brugte det argument.
Det var også fair nok, at Venstre dengang mente, at den ordning, som vi lavede sammen med R-S-SF-regeringen, var alt for dyr.
Den kostede 95 mio. kr.
Nu foreslår man noget, der koster det tidobbelte, uden at man kan fremlægge nogen evidens for, og uden at man har forventninger til, at det øger beskæftigelsen.
Mit spørgsmål er: Hvad er det, der er sket i Venstres hoveder i forbindelse med det?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Nu er det jo ikke første gang, at den tidligere Venstreregering eller den nuværende regering med deltagelse af Venstre har fremsat et forslag.
Det gjorde vi jo sådan set også tidligere i forhold til den første jobordning, og det syntes vi var en rigtig, rigtig god idé.
Vi synes, det er godt at give dem, der er længere væk fra arbejdsmarkedet, en tilskyndelse til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Så er det jo klart, at der skal være en sammenhæng mellem den indsats, man laver, og den finansiering, der er, og det er jo så årsagen til, at vi har stemt, som vi har, historisk.
Vi mener jo, at det skal give mening med den måde, man finansierer jobordningerne på, og det er jo så også det, som vi i dag har fremlagt et klart svar på.
Vi mener både, at vi vil styrke indsatsen med den model, vi har præsenteret, og så mener vi også, at det giver god mening, at vi har finansieret det på den måde, som jeg har redegjort for.
Så har jeg noteret mig, at der er nogle, der gerne vil have uddybende svar i forhold til de to finansieringselementer, som er nævnt i det brev, som jeg har sendt til Folketinget.
Finn Sørensen (EL), 2017-02-21:
Jeg skal bare prøve at forstå regeringens tænkning omkring det her lovforslag.
For jeg vil gerne spole tilbage til 2012, til den 27. april, for at være helt nøjagtig, da vi havde førstebehandlingen af det lovforslag, som R-S-SF-regeringen fremsatte om en jobpræmie.
Dengang havde Venstre to argumenter for at stemme imod forslaget.
For man stemte faktisk imod det sammen med resten af de blå partier, og der var altså to argumenter.
Det ene har jeg nævnt, og det var et spørgsmål om, at man ikke brød sig om finansieringen.
Den ordning, man behandlede dengang, kostede samlet set 95 mio. kr.
Nu fremsætter regeringen et forslag, der koster det tidobbelte.
Så spørger jeg bare: Hvad er det for nogle erfaringer, tanker, overvejelser, man har gjort sig, siden man skruer det op i den skala?
Hvad er det for nogle forventninger, man har, når man samtidig må indrømme, at man ikke ved, at det virker?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Men der tror jeg det er vigtigt at sige, at den undersøgelse, som KORA så kommer med, jo ikke kommer til at give det endelige svar, for de to jobpræmieordninger, der har været tidligere, er ikke sammenlignelige med den, vi har i dag.
Den her er meget mere omfattende, den er meget mere økonomisk attraktiv end de tidligere.
Så man kan ikke bare slutte, at når vi så ser det, som KORA måtte nå frem til, er det en anbefaling til, hvad man skal gøre.
For der er meget stor forskel i den måde, modellerne er lavet på.
Men når det så er sagt, mener jeg, at det her i bund og grund ikke er et spørgsmål om teknik, men et spørgsmål om politik.
Vil man gøre noget for dem, der er langt væk fra arbejdsmarkedet, og give dem en økonomisk tilskyndelse?
Det vil regeringen, og det kan man selvfølgelig være imod.
Fordi vi jo har et klart prioriteret mål om, at det i højere grad skal kunne betale sig at gå fra at være kontanthjælpsmodtager og til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Så giver vi en saltvandsindsprøjtning, virkelig en håndsrækning til, at dem, der træder ind på arbejdsmarkedet, får mere til sig selv.
Det kan man være politisk uenig i.
Men jeg mener bestemt, at det er et meget klart politisk signal at sende, at det er den vej, vi gerne vil være med til at hjælpe nogle af dem, der er langt væk fra arbejdsmarkedet i dag, så de kan blive en del af det arbejdende fællesskab.
Det synes jeg i bund og grund er meget sympatisk, for som jeg har nævnt tidligere i dag, er det både godt for den enkelte, som bliver en del af det arbejdsmæssige fællesskab, men derudover er det sådan set også meget, meget sundt samfundsøkonomisk, at flest mulige mennesker bliver aktive på arbejdsmarkedet.
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
Det er jo selve forskellen, kan man sige, på at være Liberal Alliance og Dansk Folkeparti, nemlig at vi også anerkender, at der kan være problemer, som vi afstår fra at lovgive omkring, altså at der er nogle problemer, som man må håndtere på anden vis end ved at lovgive.
Vi er et land, der har ekstrem meget lovgivning, og der skal være en balance imellem problemets omfang og den politiske løsning, man kommer med.
Brevet er ikke formuleret endnu, så jeg kan desværre ikke fremlægge det i sin ordlyd.
Karina Adsbøl (DF), 2017-02-21:
Ministeren anerkender, at der er et problem, men ministeren vil samtidig ikke forbyde, at der er bederum på institutionerne, og det kan jo undre.
Ministeren snakker om ledelsesret.
Kan ministeren ikke fortælle lidt om, hvad ministeren ønsker der skal stå i det hyrdebrev?
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
Det præcis rigtige juridiske ord for det vil jeg gerne vende tilbage med.
Men det handler om, at jeg som undervisningsminister i hvert fald anerkender, at der er problemer, og at det er mere end ét sted.
Mattias Tesfaye (S), 2017-02-21:
Jeg kan forstå, at det ikke er et pålæg, der kommer fra undervisningsministeren til uddannelsesinstitutionerne, men at det er et brev, hvor de vil få at vide, at de ikke står alene med problemerne, som ministeren i sin tale kaldte store og reelle problemer på uddannelsesinstitutioner.
Er det en anbefaling fra regeringens side, eller er det bare en holdningstilkendegivelse, eller hvordan skal de tage det her brev ned?
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at ministeriet ikke har en sådan vejledning p.t. – det er også en iagttagelse, jeg har gjort mig.
Jeg har talt med en rektor på et teknisk gymnasium, jeg har talt med en rektor på et alment gymnasium, og jeg har her til morgen talt med en underviser på VUC, som forklarer mig om det religiøse pres, der kan være nogle steder.
Jamen vi formulerer et hyrdebrev, hvad der præcis kommer til at stå i det – det er ikke nedfældet endnu – vil ikke være et pålæg, for et pålæg, kan man sige, vil være ens for alle, det vil være en egentlig lovgivning.
Så det er jo noget, der skal anerkende, at der er en ledelsesret lokalt, der er et civilsamfund, men også sige: Prøv at høre her, I står ikke alene med den her udfordring, og vi arbejder også med at rådgive jer om, hvordan man håndterer det her.
Laura Lindahl (LA), 2017-02-21:
Tak for det.
Jeg bliver bare en lille smule forvirret.
Kan ministeren ikke bekræfte, at de penge, der er afsat her, bruger vi jo kun, hvis langtidsledige kommer i arbejde?
Så effekten kommer til at blive afspejlet i, hvor meget vi kommer til at bruge i kroner og øre på det her område.
Så jo flere penge vi bruger, jo flere langtidsledige er kommet i beskæftigelse.
Er det ikke korrekt?
Mattias Tesfaye (S), 2017-02-21:
Jeg havde netop lige en telefonsamtale med en bestyrelsesformand på en teknisk skole, som stod med det her inde på livet for et lille stykke tid siden.
Han henvendte sig til Undervisningsministeriet for at høre, om han kunne få noget vejledning eller noget hjælp til, hvordan man kunne håndtere, at der var radikalisering og et ønske om et bederum, og han var ikke synderlig tilfreds med det budskab, han fik fra Undervisningsministeriet.
Han følte ikke, at han fik den vejledning, han havde brug for.
Så jeg er glad for, at der nu kommer et hyrdebrev ud, og jeg vil gerne spørge lidt ind til indholdet.
Er det en anbefaling fra regeringens side om ikke at oprette bederum?
Er det et pålæg om ikke at oprette bederum?
Kan man betragte det som en vejledning fra ministeriets side, eller hvad er de retslige konsekvenser af, at de nu modtager sådan et brev?
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
De må ikke stå alene med de her problemer, og det er en af grundene til, at vi har besluttet at sende det her hyrdebrev.
Men der må som sagt pågå en dialog om, hvad der er omfanget af problemet, for der er udfordringer.
Altså, politisk islam kan jo presse friheden på mange forskellige punkter: den enkeltes personlige frihed, ligestilling, åndsfrihed, kritisk tankegang osv.
Det er noget, vi må have en længerevarende debat om og finde en løsning på.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Nej, det tror jeg nemlig heller ikke man gør, for det er at overvurdere de enkelte skolelederes eller institutionslederes styrke.
Det kan være svært for dem.
Man kan også spørge sig selv, om det er rigtigt.
Altså, bør regeringen i virkeligheden ikke stå på mål for grundloven og for, at vi har religionsfrihed, men ikke religionslighed, og dermed kæmpe mere aktivt for at fastholde den frihed, som vi har – og den skyldes jo først og fremmest kristendommens påvirkning – og modvirke den islamisering, som udgår fra den facilitet, som et bederum er?
Tak, og tak for talen.
Jeg er selvfølgelig glad for, at der vil blive udsendt et hyrdebrev.
Det synes jeg lyder fornuftigt.
Men jeg er selvfølgelig også utilfreds med, at det er det hele.
Jeg kunne godt tænke mig, at der blev gjort noget mere.
Jeg synes, det er fint, at ministeren går ind for frihed, ligeværd og demokrati på uddannelsesinstitutionerne, men der er jo en væsentlig ting her, man skal huske, og det er, at vi har religionsfrihed, men ikke religionslighed.
Hvis man lægger det ud til den enkelte rektor, den enkelte skoleleder at beslutte, hvordan de skal agere i de her religionsspørgsmål, kan man jo faktisk risikere, at de sætter den her bestemmelse om, at vi har religionsfrihed, men ikke religionslighed, ud af kraft og dermed begynder at behandle islam som en religion, der er ligestillet med kristendommen, og dermed lader den her islamisering, der er i gang i det danske samfund, køre videre og misser chancen for at forsvare de muslimer, som rent faktisk ønsker at bryde ud af den sociale kontrol, som de lever under.
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
Lad mig starte med at sige, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Forslagsstillerne begrunder beslutningsforslaget med, at de offentlige uddannelsesinstitutioner ikke skal understøtte islamisk social kontrol og dermed en videre islamisering af det danske samfund.
Lad mig gøre det helt klart, at regeringen lægger stor vægt på, at de danske uddannelser hviler på grundlæggende principper om frihed, ligeværd og demokrati.
De offentlige uddannelsesinstitutioner har en vigtig opgave med at forberede eleverne og de studerende til at leve i et demokrati med frihed og folkestyre.
Uddannelsesinstitutionernes rolle er at uddanne eleverne og de studerende og skabe en dansk uddannelseskultur, hvor institutionerne er tydelige omkring danske værdier, bl.a. ved at holde fast i normer som demokrati, tankefrihed og religionsfrihed.
Religionsfrihed betyder ikke, at den enkelte borger til alle tider på alle steder og i alle sammenhænge har ret til aktivt og i offentlighed at praktisere den pågældende religion.
Regeringen mener imidlertid, at det er den enkelte uddannelsesinstitution, som har størst kendskab til de lokale forhold og dermed har de bedste forudsætninger for at afveje forskellige hensyn på stedet.
Forholdene er ikke ens på alle uddannelsesinstitutioner.
Der kan f.eks. være store forskelle i elevsammensætningen fra institution til institution.
Det er derfor også den enkelte institution, som er bedst til at beslutte, hvordan institutionens lokaler skal anvendes, og om der f.eks. skal stilles bederum til rådighed for eleverne og de studerende.
Institutionens beslutninger og ageren skal naturligvis til enhver tid holde sig inden for lovgivningens rammer og uddannelsernes formål.
Vi tror ikke, at centrale regler i dette spørgsmål er løsningen i forhold til de kulturforskelle og de kultursammenstød, der forekommer på det her område.
Undervisningsministeriet og Uddannelses- og Forskningsministeriet vil sende et hyrdebrev til uddannelsesinstitutionerne, som gør opmærksom på de overvejelser, som institutionerne bør gøre sig, i forhold til at stille bederum til rådighed for elever uanset religiøst tilhørsforhold.
Regeringen er altså optaget af, at uddannelsesinstitutionerne forholder sig til spørgsmålet om bederum de steder, hvor det er aktuelt, men det er som nævnt regeringens opfattelse, at beslutningen træffes bedst af ledelsen på den enkelte institution.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Man skylder at sige tak til Liberal Alliance for muligheden for netop at sige, at der ikke bliver brændt 800 mio. kr. af.
De bliver brugt på noget, der er meget fornuftigt, nemlig at folk kommer ind og bliver en del af arbejdsmarkedet, og ellers bliver de ikke brugt.
Merete Riisager (LA), 2017-02-21:
Jeg tror, vi er enige i analysen så langt, at der er store og reelle problemer med religiøs kontrol, både på uddannelsessteder og andre steder i samfundet, og at politisk islam kan presse åndsfriheden.
Gymnasier eller andre ungdomsuddannelser skal jo være højborge for åndsfrihed og kritisk tænkning.
Det er hyrdebrevet et eksempel på, men jeg forestiller mig ikke, at vi kommer problemerne fuldstændig til livs med det hyrdebrev.
Laura Lindahl (LA), 2017-02-21:
Tak for det svar.
Men det er ikke tilfældet, for hvis vi bruger 800 mio. kr., er det, fordi vi har fået rigtig mange langtidsledige tilbage i arbejde.
Tak for svaret.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-02-21:
Jo, det er meget korrekt.
Man kan ikke bruge penge, hvis der ikke er nogen, der tager imod modellen.
Derfor er det jo heller ikke et spørgsmål om at brænde penge af.