Marie Krarup (DF), 2020-12-10:
Tak for ordet.
Hvis Dansk Folkeparti havde 90 mandater, ville vi indrette processen med at få statsborgerskab anderledes.
Vi ville fastholde kravene til at komme på loven, og vi vil meget gerne være med til at skærpe dem.
Vi vil mene, at man skal være gift med en dansker for at komme i betragtning, og at man skal opsige eller afsige sig sit tidligere statsborgerskab.
Vi ønsker ikke, at man går rundt med flere statsborgerskaber.
Det er en uskik.
Hvis man ønsker at være dansker, skal man holde op med at kalde sig ved en anden nationalitet samtidig.
Man kan ikke have to nationaliteter på samme tid.
Statsborgerskab skulle kun gives til 1.000 om året, og det skulle ikke være internationale konventioner, der bestemmer, hvem der skal være inkluderet i de 1.000.
Og man skulle ideelt set stemme om hver enkelt hver for sig, og man skulle have mulighed for at få vedkommende til en samtale, så man ved, hvem de er.
Hvis ikke man kan stemme om hver person for sig, skal man i det mindste kunne opdele folk efter kulturkredse eller landekredse, ganske ligesom vi også, når vi tildeler folk visum, ikke bare ser på objektive kriterier, men også er på, hvor de kommer fra.
Det er for øvrigt også et objektivt kriterium.
Man kunne lave de landegrupper efter kulturgrupper eller bare efter internationale organisationer.
Det er en lang række skærpelser, vi taler om, og som vi gerne vil have foretaget.
I de forhandlinger, som det her forespørgselsdebat handler om, ved vi ikke, hvor langt vi kan komme.
Men vi vil gå ind i dem og forsøge og få det så langt, som vi selvfølgelig kan.
For det er noget, der er af så stor betydning for Danmarks fremtid, at bare en lille smule også har ret.
Vi fører ikke sådan en Fremskridtsparti-politik, hvor man vil have alt eller intet, og hvor 99 pct. aldrig er godt nok; kun 100 pct. er godt nok.
Nej, vi går ind og forsøger pragmatisk at få det, vi kan få.
Det her er et sindssygt vigtigt område, for når man giver folk statsborgerskab, giver man dem arveret til vores gamle rige, til vores gamle nation.
De får lov til for evigt at kunne kalde sig selv og deres efterkommere danskere, og man giver dem ret til at bestemme over, hvordan Danmark skal indrettes.
Det er utrolig væsentligt, at man for det første giver det til folk, som man kan have tiltro til vil bygge videre på Danmark, sådan som Danmark er, og ikke vil smadre det hele og f.eks. lave det hele om til et kalifat.
Men det er også vigtigt, at man giver det i små doser, for selv om det er venligsindede folk, måske fra nabolande, vil de jo alligevel have en anden indstilling til det at være dansk, når de er nytilkomne.
Så bare af den årsag er man nødt til at give det til ganske få ad gangen, og det er derfor, vi mener, at 1.000 om året må være det absolutte maksimum.
Vi ønsker ikke, at der skal ske en befolkningsudskiftning, og det er det, der sker, hvis vi fortsætter i den fart, som der har været siden 1983 med den ulyksalige lovgivning, vi fik på det tidspunkt med liberaliseringen af flygtningeloven, hvor stort set enhver kan komme til Danmark og kræve at bo her og få ophold og få statsborgerskab efterfølgende.
Det er alt for mange, det skal bremses op.
Hvis ikke vi gør det, vil vi blive anklaget af vores danske efterkommere – og med rette – for, at vi solgte ud af Danmark.
Så derfor kan jeg kun glæde mig over, at vi får forhandlinger, selv om det så kommer lidt senere, om muligheder for at skærpe reglerne for statsborgerskab.
Dansk Folkeparti kan tilslutte sig det forslag til vedtagelse, som Konservative læste højt fra talerstolen.