runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2017-10-12:
Tak, hr. formand.
Lovforslaget her, L 39, indeholder, som den foregående ordfører på talerstolen var inde på, en lang række af noget forskellige elementer, som alle sammen har det tilfælles, at de hører ind under energilovgivningen, men det er vel så også der, at lighederne først og fremmest hører op.
Når man tager nogle af de forskellige elementer og gennemgår dem, er der jo elementet om, at udløbet af visse støtteordninger, hvor udløbsdatoen ikke i dag fremgår af loven, men hvor man skal lede andetsteds efter, hvornår støttetilladelsen fra EU-systemet udløber.
Dermed er det den, der er styrende for udløbsdatoen for støtteordningen, og der mener vi, at det er fornuftigt og pædagogisk, at tingene bliver skrevet ind i lovgivningen, således at det ikke er unødig besværligt at finde ud af, hvornår en støtteordning udløber.
På samme måde synes vi også, at det er fornuftigt, at man giver mulighed for, at der kan ske midlertidig drift af elproduktionsanlæg, uden at man har en normal elproduktionstilladelse.
Det er selvfølgelig kun i særlige tilfælde, at sådan en ordning skal kunne benyttes, men det er fornuftigt at have den, for det tilfælde hvor det måtte være nødvendigt.
Ligeledes vil jeg også sige om elementet om, at der bliver lavet frister for nettilslutning og ansøgning om udbetaling af forhøjet pristillæg for den række overgangsordninger, der blev lavet i 2013 for solcelleanlæg, at nu er det over 4 år siden, at ordningen blev vedtaget af Folketinget, og så må det også være rimeligt, at der bliver lavet en udløbsdato for, hvornår man kan søge ind i den her ordning.
Ligeledes er der en bestemmelse om solcellepuljen for 2017.
Så samlet kan jeg sige, at det er en god omgang blandede elementer på energiområdet, men det er alle sammen elementer, som Dansk Folkeparti kan tilslutte sig, så vi støtter lovforslaget.
Marianne Bredal (V), 2017-10-12:
Med lovforslag L 39 foreslår vi at tydeliggøre udløbsdatoen for en række af VE-lovens støtteordninger omfattet af EU's statsstøtteregler.
På den måde har lovforslaget til formål at ensrette støtteordningerne i VE-loven i forhold til det EU-retlige grundlag for statsstøtteregler.
Lovforslaget indeholder desuden forslag om at indsætte en pulje på 1 MW i nogle af støtteordningerne for mindre VE-anlæg.
Det vil sikre, at der ikke sker en uforudset og ukontrollerbar udbygning af støtteordningerne.
I regeringen kæmper vi for mest mulig grøn omstilling for pengene.
Derfor indeholder lovforslaget yderligere et forslag om at ophæve solcellepuljen for 2017 til fordel for et mere omkostningseffektivt teknologispecifikt udbud for solcelleanlæg under 1 MW.
Ved at lade solcelleprojekterne byde ind hver især vinder det projekt, der ganske enkelt leverer mest grøn energi til den bedste pris.
Med lovforslaget foreslås desuden mulighed for midlertidig drift af elproduktionsanlæg på havet uden elproduktionstilladelse.
Det er hensigtsmæssigt, i tilfælde af at en ufyldestgjort panthaver overtager og driver anlægget i en begrænset periode.
Sidst, men ikke mindst foreslås det at nedjustere balancegodtgørelsen for at sikre overensstemmelse med Europa-Kommissionens godkendelse af ordningen.
Alt i alt understøtter lovforslaget således regeringens klare ambition om en omkostningseffektiv udbygning med vedvarende energi.
Derfor støtter Venstre naturligvis op om L 39.
Villum Christensen (LA), 2017-10-12:
I fravær af vores ordfører kan jeg oplyse, at lovforslaget, vi behandler her, efter vores opfattelse indeholder en række fornuftige tiltag og justeringer.
Der indsættes udløbsdatoer på en række støtteordninger, som vi har hørt, balancegodtgørelsen nedjusteres, ligesom der lægges op til, at der gives mulighed for midlertidig drift af elproduktionsanlæg på havet uden eltilladelse.
Det her er altså en blandet landhandel.
Det er dog særlig ophævelsen af den økonomisk ineffektive solcellepulje for 2017, vi glæder os over i Liberal Alliance.
I stedet for at udmønte en pulje, der i øvrigt ville have været en samfundsøkonomisk dyr løsning med små anlæg, der kun vil producere til eget forbrug, omkonverteres puljen med det her lovforslag nu til et udbud, og sådan noget kan vi godt lide.
På den måde sikres det, at mere effektive solcelleanlæg kan deltage i udbud, hvilket betyder, at der kan udbygges med langt flere megawatt for de samme penge.
I Liberal Alliance ærgrer vi os dog over, at pengene fra solcellepuljen stadig øremærkes til en bestemt teknologi.
Vi havde gerne set, at pengene var blevet overflyttet til den teknologineutrale udbudsrunde, som regeringen – som vi lige har hørt – sammen med Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti står bag.
Det havde været den bedste samfundsøkonomiske løsning.
Dog ser vi stadig flere positive elementer i forslaget og kan på den baggrund støtte det.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-10-12:
Nu er der jo med den aftale, der er lavet om et solcelleudbud, nogle principper, der er lagt fast, og jeg kan høre på ordføreren, at han ikke kan lide, at man holder sådan et udbud, hvor man vælger en bestemt teknologi.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om han har hørt om, at det kunne være en fordel, at man i det samlede energisystem har et energimiks, som understøtter en forsyningssikkerhed, og at man i sådan et scenarie – når man i Danmark har ekstremt meget vind – også er fornuftigt at have andre energikilder.
Der er forskere, der er kommet frem til, at 20 pct. fra solceller i vores elsystem ville være noget, som stemmer godt overens med den meget store vindmølleudbygning, og at det ville give en bedre forsyningssikkerhed, end hvis det hele kom fra vindmøller.
Jeg vil godt høre ordføreren, om han er bekendt med, at sådan noget energimiks er noget, som kan indgå i planlægningen.
Villum Christensen (LA), 2017-10-12:
Det er rigtigt, at der er mange udsving i de måder, vi får energi ind i vores system på, og der er noget, der kan afbalancere hinanden, vind og sol, det er korrekt, men det ændrer ikke ved det forhold, at vi synes, det er utrolig vigtigt, at vi får en billigere adgang til det her.
Vi har jo netop i forbindelse med at vælge nogle specifikke teknologier ud og lave nogle faste støtteordninger, der gælder i rigtig mange år, set, hvordan det går galt i planlægningen, fordi det er utrolig svært at forudse teknologiernes prisudvikling.
Jeg hørte selv ordføreren nævne det her stop and go som et problem, og det har vi jo set inden for solcelleområdet, netop fordi vi ikke kan forudsige tingene.
Så at ændre det til et udbud, så man styrer økonomien og lader teknologierne konkurrere, gør jo, at vi får et langt mere sikkert økonomisystem.
Jeg skal minde om, at det eksisterende energiforlig næsten blev 25 mia. kr. dyrere end forventet i 2012, og tænk lige engang, hvor mange hundrede eller tusinde procent det er, hvis det var et sygehusbyggeri, der blev så meget dyrere.
Og det er konsekvensen af, at man har et system, hvor man ikke kan styre tingene, det er konsekvensen af, at energipriserne faldt.
Så man kan aldrig styre fremtiden, og derfor skal vi have noget mere neutralt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2017-10-12:
Som det er sagt tidligere, er det en blandet landhandel, og derfor vil min opfordring være til ministeren, at man kigger på, om man kan opdele lovforslaget i to dele.
For jeg synes, det er nyttigt, at der er så mange som muligt i Folketinget bag delen omkring vores solceller, for det er jo en energiaftale, vi har lavet sammen.
Vi kan godt støtte en ophævelse af solcellepuljen, men det kan vi jo kun, fordi vi netop har lavet en aftale i energiforligskredsen om at lave en anden form for solcelleudbud.
Den ene af de ting, som SF er kritisk over for, er de tidsfrister, der er blevet diskuteret med EU – hvornår vi kan forlænge, og hvad vi ikke kan forlænge, og hvad vi kan få af klagesager – og det vil vi gerne afprøve i udvalgsbehandlingen, hvor vi gerne vil have nogle klare svar fra ministeren om, hvad der er af muligheder i forhold til EU.
Så er der to yderligere elementer i lovforslaget, som vi er kritiske over for.
Det er selvfølgelig spørgsmålet om den grønne ordning.
Derfor ønsker vi, at den grønne ordning skal fortsættes.
Derudover er vi ret kritiske over for, at man endnu en gang vælger at nedjustere balancegodtgørelsen.
Det er sådan set meget nørdet, men hver gang man ændrer på en balancegodtgørelse, ændrer man også forudsætningerne for udbygning af vedvarende energi.
Og når den her regering ellers snakker om at være venlig over for erhvervslivet, og at de skal have sikre rammevilkår, er det er sådan set en lille smule paradoksalt, at vi igen og igen skal opleve, at der sker den her form for nedjustering af balancegodtgørelsen.
Jeg er godt klar over, at forudsætningerne ændrer sig undervejs, men jeg synes også, man med rimelighed kan sige, at man skal have noget gennemskuelighed på markedet.
Så vi er imod forslaget, medmindre vi får det delt op.
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Det er vores klare opfattelse, at det kan man godt.
Vi er jo helt opmærksomme på, at der i forhold til balanceomkostningerne også skal være en sikkerhed for, at man ikke betaler et unødigt højt beløb.
Det er jo det, som vi er blevet opmærksomme på er sket.
Det er også derfor, at det indgår i det her, at vi får reduceret balanceomkostningerne.
Christian Poll (ALT), 2017-10-12:
Men balancegodtgørelsen, som jeg har forstået den, reguleres jo løbende netop baseret på de faktiske historiske omkostninger.
På den måde er der jo i hele det koncept en justering, der gør, at vi ikke betaler for meget.
Her er det bare, ligesom man har forsøgt at presse citronen yderligere ved at basere det på fremskrivninger i stedet for.
Kan ministeren forklare, hvorfor man har valgt at tage det skridt?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet igen.
For os er det helt afgørende, at det, der betales til balanceringsomkostninger, også er de reelle balanceringsomkostninger, der er.
Og det er efter vores opfattelse en rigtig model, der er fundet.
Malte Larsen (S), 2017-10-12:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der i rigtig mange lokalsamfund er bekymring for at få møller opstillet i nærområdet.
På den baggrund har vi set den grønne ordning som et tilskud til at få lokalbefolkningens goodwill for at få projekter op at stå.
Vi er optaget af, at de ting, der er stillet befolkningen i udsigt, også lever op til forventningerne og bliver gennemført.
En lang række kommuner, KL og Landbrug & Fødevarer er bekymrede over, at den grønne ordning sådan forsvinder, måske før end de tilskud, der er stillet i udsigt, egentlig når at blive udbetalt.
Så jeg vil gerne have lov at spørge ministeren: Tør ministeren garantere, at de projekter, der er afsluttet, eksempelvis pr. 20. februar 2018, også når at få den grønne ordning udbetalt, i tråd med hvad de projekter, der kører lige nu, egentlig stilles i udsigt under projektbehandlingen?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Jeg kan garantere hr. Malte Larsen om, at vi gør alt, hvad vi kan, for at presse på i forhold til sagsbehandlingen osv., således at så mange af de her ansøgninger som overhovedet muligt når at blive behandlet.
Og så er det i øvrigt således, at det jo følger af statsstøttegodkendelsen, at ordningen udløber i februar 2018.
Malte Larsen (S), 2017-10-12:
Er det korrekt forstået?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Vi presser på, alt det vi overhovedet kan.
Vi har ingen intentioner om at forhindre nogen af dem, som retmæssigt har krav på at få andel i den grønne ordning, i at få det.
Benny Engelbrecht (S), 2017-10-12:
Tak, formand.
Nærværende lovforslag er en del af udmøntningen af den politiske aftale, der blev indgået den 22. marts 2017 mellem regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og SF, om udviklingen af Nordsøen.
For Socialdemokratiet har det som part i denne aftale været vigtigt at sikre de mange arbejdspladser, der har været på spil i Nordsøen.
Med aftalen om en genopbygning af Tyrafeltet har vi sikret en central infrastruktur fra aktiviteterne i Nordsøen og dermed også de mange jobs, der har været i risiko for at forsvinde.
Socialdemokratiet sikrede sammen med andre gode kræfter, at finansieringen af aftalen er rimelig og socialt balanceret i modsætning til regeringens oprindelige finansieringsudspil.
Uden en aftale ville der være færre penge til rådighed til at sikre og udvikle vores velfærdssamfund.
Det kan nu betale sig at genopbygge feltet i Nordsøen, mens staten til gengæld får del i det overskud, der måtte komme.
Det er vi tilfredse med.
Og så er vi glade for, at aftalen nyder opbakning på tværs af de politiske partier i Folketinget.
Dette konkrete lovforslag har til formål at forbedre samarbejdsmulighederne i Nordsøen og sikre, at infrastrukturen anvendes på den samfundsøkonomisk mest hensigtsmæssige måde.
Det er en hensigt, vi fra Socialdemokratiets side kan bakke op om, og derfor støtter Socialdemokratiet lovforslaget.
Og vi vil selvfølgelig i udvalgsarbejdet drøfte de eventuelle detaljer, der måtte være i den forbindelse.
Mikkel Dencker (DF), 2017-10-12:
Tak, formand.
Lovforslaget her, L 42, handler jo om udmøntningen af den aftale, der blev indgået imellem et ret bredt udsnit af Folketingets partier, nemlig regeringen, Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet, Radikale Venstre og SF, i marts måned, som handler om rammevilkårene for udvindingen af olie og gas i Nordsøen.
Der er ingen tvivl om, at udvindingen af olie og gas i den danske del af Nordsøen har været en kilde til stor rigdom for Danmark.
Det har bragt et stort provenu i statskassen, det har skabt mange arbejdspladser, og det har bidraget til, at Danmark i en lang periode var selvforsynende med energi i form af det forbrug af olie og gas, der er i Danmark.
Der er ingen tvivl om, at de lavthængende frugter fra olie og gas i Nordsøen allerede er plukket.
Men undersøgelser har også vist, at der stadig er masser af olie og gas at hente op, hvis de rette rammevilkår er til stede, sådan at det stadig væk er rentabelt for rettighedsindehaverne.
Der var formålet med den aftale, som blev indgået tilbage i marts måned, og som vi i Dansk Folkeparti er glade for at være en del af.
Helt konkret er lovforslaget her så den – kan man sige – del af aftalen, som har med energiministerens ressort at gøre, og som handler om, hvordan man kan få en bedre og mere rentabel og mere rationel udnyttelse af de rørledninger, der allerede er til stede, sådan at man samlet set har en mere rentabel udnyttelse af infrastrukturen og af de ressourcer, som er til stede i Nordsøen.
I Dansk Folkeparti er vi glade for, at vi med aftalen her har været med til at forlænge den periode, hvor vi kan udvinde olie og gas fra Nordsøen.
Dermed sikrer vi til dels, at vi i en lang periode endnu er selvforsynende, samtidig med at vi sikrer et godt provenu til statskassen, samt at der fortsat er en hel del arbejdspladser i forbindelse med at udvinde olie og gas.
Så vi er glade for aftalen, og vi støtter derfor også lovforslaget, som udmønter en del af aftalen.
Christian Poll (ALT), 2017-10-12:
Tak for det.
Jeg ville jo godt have ministerens kommentarer til det, som Danmarks Vindmølleforening fremhæver i sit høringssvar.
Det handler om, at hvis man havde benyttet det, vi plejer at gøre, altså at se på faktiske historiske omkostninger, som det også er beskrevet i Europa-Kommissionens godkendelse, den, der hedder N 354 fra 2008 – altså at det er den metode, man skal bruge – var vi endt på en balancegodtgørelse på 1,13 øre.
Det er, fordi man altså fra regeringens side eller fra styrelsens side har valgt at lave en fremskrivning i stedet for.
Kan man det i forhold til Kommissionens godkendelse?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Nu er der jo forskellige måder at udtrykke sig på.
Jeg kan sige, at vi selvfølgelig står bag energiaftalen fra 2012, men omvendt må jeg også sige, at økonomien i aftalen fra 2012 jo i allerhøjeste grad skred.
PSO'en viste sig pludselig at blive fordoblet, og hvor der var en forventning om årlige omkostninger på ca. 4 mia. kr. i 2016-17, var omkostningerne løbet op i 6-7-8 mia. kr.
Det er også derfor, vi i forhold til den fremadrettede energipolitik ligesom Liberal Alliance er optaget af at sikre, at vi også har styr på omkostningerne.
Orla Østerby (KF), 2017-10-12:
Tak for det.
Som andre ordførere har været inde på, er det her jo en pose blandede bolsjer: tilretninger, indsatte udløbsdatoer i overensstemmelse med det statsstøtteretlige grundlag for en række støtteordninger, nedjustering af balancegodtgørelsen, at lave en pulje på 1 MW til en række støtteordninger for små VE-anlæg, og så indsætter vi nettilslutningsfrister for solcelleanlæg fra 2013 – det er vel ret rimeligt, at vi får lavet en slutdato på det – og så giver vi mulighed for midlertidig drift i produktionsanlæg på havet, som kan være i økonomiske problemer, og hvor kreditorer måske har mulighed for at fortsætte produktionen i stedet for, og der er man selvfølgelig nødt til at have en elproduktionstilladelse, og så sidst, men ikke mindst, at solcellepuljen for 2017 ophæves.
Jeg glæder mig til, når vi er ovre de her krydsninger på de her energiaftaler, at vi her i efteråret og i det nye år skal have forhandlet nye energiaftaler på plads.
Der er vi Konservative meget ambitiøse.
Vi har jo et mål, som også står i regeringsgrundlaget, på 50 pct. i 2030 og 100 pct. i 2050.
Som det ser ud lige nu, synes jeg, det ser fornuftigt ud at nå de her tal.
Der skal selvfølgelig investeres rundtomkring i vedvarende energi, men det ser også ud til, at vi bl.a. på vind allerede omkring 2025 er fremme ved, at vi kan få havvindmølleparker op, uden at vi skal op med statskroner til det, og så begynder det at blive rigtig positivt. Så Konservative støtter forslaget, som det er lagt frem her i L 39.
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for det, formand.
Jeg vil gerne starte med at takke for ordførernes bemærkninger til lovforslaget.
Det primære tiltag i lovforslaget er, at solcellepuljen for 2017 foreslås ophævet.
Solcellepuljen blev besluttet i 2013, men vi er i forligskredsen kommet frem til, at midlerne kan anvendes mere effektivt, ved at vi i stedet gennemfører et teknologispecifikt solcelleudbud.
Lovforslaget indebærer derfor, at vi aflyser udmøntningen af solcellepuljen i 2017.
Der vil blive fremsendt et særskilt lovforslag om udmøntningen af det teknologispecifikke solcelleudbud næste år.
Baggrunden for, at vi vil erstatte solcellepuljen i 2017 med et teknologispecifikt udbud i 2018 for solcelleanlæg under 1 MW, er, at vi vurderer, at vi dermed kan få mere vedvarende energi for pengene.
Denne del af lovforslaget blev sendt i høring i forbindelse med lovforslagets fremsættelse.
Den sene høring skyldes, at ophævelsen af puljen først blev aftalt kort før lovforslagets fremsættelse.
Høringsnotatet er derfor først oversendt til Folketinget i går.
Derudover indgår der en række mere tekniske elementer i lovforslaget, som i bund og grund er at udvise rettidig omhu.
Som det allerede er fremgået, er lovforslaget vist et af dem, man kan kalde et decideret samlelovforslag.
Helt kort er formålet – ud over at ophæve solcellepuljen – at vi vil indsætte udløbsdatoer i VE-loven i overensstemmelse med det statsretlige grundlag for en række støtteordninger.
Det bringer vores lovgivning helt i overensstemmelse med udløbet af støtteordningerne i EU.
Vi vil indsætte nettilslutningsfrister og frist for ansøgning om udbetaling i en række støtteordninger for solcelleanlæg fra 2013.
Det skaber klarhed over, hvor mange anlæg der optages på gamle overgangsordninger.
Endelig vil vi give mulighed for midlertidig drift af elproduktionsanlæg på havet uden elproduktionstilladelse for at sikre, at havvindmølleparker også kan drives i særlige tilfælde uden elproduktionstilladelse. Lovforslaget og tilhørende bekendtgørelser planlægges at træde i kraft 1. januar 2018.
Jeg er glad for den interesse, der er udtrykt for lovforslaget her i Tinget i dag.
Jeg ser frem til at fortsætte drøftelsen af lovforslagets enkelte elementer i Energi-, Forsynings- og Klimaudvalget.
Og jeg takker for bemærkningerne og vil anmode om en velvillig behandling af lovforslaget.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-10-12:
Nu er der jo nogle ting i det her lovforslag, som er en udløber af den stemmeaftale, der er indgået mellem Dansk Folkeparti og regeringen om det her udbud på vedvarende energi i 2018 og 2019.
I den aftale er der så et budget, hvor der jo er taget med, at man reducerer balancegodtgørelsen, og at man fjerner den grønne ordning.
Og det giver nogle penge.
Så har hensigten jo også været, at aflysningen af solcellepuljen skulle være med til at finansiere noget af det her.
Og det blev så heldigvis ikke til noget, da vi lige pludselig landede en aftale for solcelleudbygningen.
Jeg synes, det er godt, at vi fik lavet det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre til finansieringen af det her udbud, for der står i aftalen, at der også skal findes en finansiering fra reduktion af støtten til biogas som følge af overkompensation på 486 mio. kr.
Er det de penge, som ellers var beskrevet i finanslovsforslaget som en forventet udgift på 500 mio. kr. i de kommende 3 år?
Er det sådan, at regeringen vil komme med et ændringsforslag til sit eget finanslovsforslag som følge af den aftale, der er lavet sammen med DF?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan sige, at der ikke aktuelt er overvejelser i den retning.
Det, vi kigger på, er støtten til biogas.
Vi er blevet opmærksom på, at der er sket en overkompensation.
Det er vi simpelt hen nødt til at have håndteret.
Det kan vi ikke bare lade fortsætte, og vi er så inde i overvejelser om, hvordan vi kan håndtere det på en fornuftig måde, så vi fortsat sikrer en udbygning med biogas.
Men vi skal gøre det på en måde, således at vi undgår, at biogas overkompenseres.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-10-12:
Det var da interessant, hvis det er sådan, at det, som der her håndteres, ikke har konsekvenser for det finanslovsforslag, regeringen har lagt frem.
For der kalkulerer man jo med, at man har en udgift på 500 mio. kr. i alt for de kommende 3 år.
Jeg synes, det kunne være interessant at få drøftet i energiforligskredsen, hvad det er for nogle justeringer, der kan laves.
Det kunne være, man kunne lave noget, som også reducerede den planlagte udgift på de 500 mio. kr.
Kan ministeren se nogle muligheder i det?
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan altid se nogle muligheder i, at vi mødes i forligskredsen.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2017-10-12:
To spørgsmål.
Ja, jeg tager et ad gangen.
Undskyld!
Jeg starter forfra.
Jeg vil gerne høre ministeren, om ministeren kunne forestille sig at dele forslaget op – eftersom ministeren siger, at den klart vigtigste del af det her lovforslag er, at solcellepuljen ophører, og at vi i energiforligskredsen netop har lavet en aftale om et nyt udbud – sådan at det var for sig selv, og så de øvrige elementer for sig.
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Jeg har lyttet til debatten her i dag, og jeg er optaget af, at der på de områder, hvor vi kan blive enige, også er bred opbakning i Folketinget til det.
Jeg har lyttet til de fremførte synspunkter, og jeg er parat til at drøfte med partierne i Folketinget, om det kunne være fornuftigt at opdele lovforslaget.
Når det ser ud, som det gør, er det jo, fordi det efter vores opfattelse, for så vidt angår de dele, der ligger ud over solcelleudbuddet, er tale om konsekvenser af EU-lovgivningen, så er det tekniske tiltag, der er.
Men skulle der være et bredt ønske om det, så er det noget, vi ser positivt på.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2017-10-12:
Og vi gør det gerne sammen med ministeren i udvalgsbehandlingen.
Det andet, jeg gerne vil spørge ministeren om, handler simpelt hen om, at Liberal Alliances ordfører nævnte planøkonomi i forbindelse med energiforliget fra 2012, som jo er det energiforlig, vi stadig væk har at operere ud fra.
Og derfor vil jeg spørge, om Venstre, som jo er en del af det energiforlig, er enige med Liberal Alliances ordfører i, at der er tale om planøkonomi.
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Det er ikke min vurdering, at man vil kunne bruge en henvisning til Parisaftalen i den her sammenhæng.
Vi mener simpelt hen ikke, at det her lovforslag og den problemstilling her er relevant i forhold til den her lovgivning.