Peter Hummelgaard (S), 2021-08-27:
Jamen det her indgreb ophøjer den mæglingsskitse, som blev indgået den 18. maj, til lov, og den giver sygeplejerskerne en lønstigning på lidt over 5 pct. – det svarer til, er jeg i hvert fald blevet oplyst om, i gennemsnit 2.000 kr. pr. sygeplejerske.
Det har jeg fuld respekt for at man som medarbejdergruppe sagtens kan mene på det her tidspunkt ikke er nok, og det er derfor, man har taget en konflikt.
Jeg tror ikke, at man entydigt kan svare på, om det her gør noget ved ligelønnen eller uligelønnen; jeg tror, det mest realistiske svar er, at det nok ikke rokker noget i hverken den ene eller den anden retning.
For uligelønnen, som vi jo anerkender er en udfordring, har mange forskellige faktorer.
Vi ved, at der i gennemsnit er en lønforskel på 14 pct.
Alle de ting skal vi jo have adresseret, og der, hvor vi også skal have adresseret lønudviklingen i den offentlige sektor, er i den lønstrukturkomité, som fagbevægelsen i øvrigt selv har peget på som en meget, meget vigtig del af løsningen.
For det første: At Folketinget skulle beslutte som en del af et indgreb at give én part på arbejdsmarkedet en markant højere del af lønposen, ville på alle tænkelige måder være et kæmpe, kæmpe brud med den måde, politikere og Folketing blander sig uden om arbejdskonflikter på.
For det andet: Hvis man tager Enhedslistens forslag om at lave en pulje på 5 mia. kr., ville det i sig selv heller ikke være nok til at løse de strukturelle uligelønsproblemer, som Enhedslisten og andre peger på at der er.
Det er jo derfor, vi har brug for lønstrukturkomitéen til at belyse, hvad det er, politikerne kan gøre, hvad det er, parterne kan gøre sammen, og hvad man ikke mindst på lønmodtagersiden – hvilket jeg tror er meget, meget vigtigt – selv er nødt til at gøre.
Jeg har i øvrigt også noteret mig ved almindelig avislæsning, at der ikke har været enighed om, hvorvidt det var klogt at kaste sig ud i en strejke med det større og, tror jeg, helt rigtige formål, som fru Kirsten Normann Andersen beskriver.
Det skal jeg ikke blande mig i, det er det ikke regeringens opgave at blande sig i, men det har jeg noteret mig har været en del af diskussionen både før og efter onsdag.
Det er også derfor, regeringen siger: Vi tager den her lønstrukturkomité alvorligt.
Vi vil gerne have belyst de ting her.
Og vi vil i øvrigt også gerne have nogle bud på, hvad det er, der kan gøres i de forskellige fora, hvor man har mulighed for at gøre noget.
Konfliktvåbnet er en vigtig, vigtig del af enhver forhandling på arbejdsmarkedet, men det er jo en regerings opgave i videst muligt omfang ikke at blande sig i parternes legitime konflikter i en forhandlingssituation.
Det er jo det, den her regering har gjort, og vi har gjort det i op mod 10 uger, og vi var nået til et sted, hvor begge parter, herunder den strejkende part, selv bad om at få det afsluttet.
Det er jo så det, vi har lyttet til, og det gjorde vi konkret ved, at jeg havde parterne inde til et møde i onsdags, hvor jeg spurgte dem: Tror I overhovedet på under nogen omstændigheder, at der kan forhandles en løsning?
Det svarede de nej til, og så var der jo ikke andet at gøre end at tage det, der rent faktisk var blevet mæglet om, altså den mæglingsskitse, som Forligsinstitutionen havde været inde over.