Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-05-03:
Man siger, at sejren har mange fædre, men at nederlaget er forældreløst, og sådan skal det jo ikke være i den her sag.
Det er også derfor, jeg er glad for, at vi er så mange partier, der tager ansvaret på os for det, der skete med skattevæsenet over lang tid, over mange forskellige ministre og regeringsperioder, og at vi fra den ene ende af salen til den anden går sammen om at sige, at der skal være et robust skattesystem i et land.
Uanset om man er Liberal Alliance eller SF, så mener man, at der skal være det.
Det er også, som tidligere ordførere har været inde på, et spørgsmål om ret og rimelighed, altså at folk ved, at der er lighed for loven, og at det, der skal opkræves – og det er politisk bestemt herinde, hvad niveauet skal være – også bliver det.
Så er der en anden diskussion, en politisk uenighed, om, hvad vores skattesatser skal være.
Men det er ikke kun et økonomisk problem, at der har været så mange problemer i SKAT.
I sidste ende blev det også et demokratisk problem, fordi tilliden til vores fælles institutioner falder og har været faldende og været for lav i den periode.
Det har rigtig mange af os et ansvar for.
Dog vil jeg så også sige, at når jeg tænker tilbage – jeg har været skatteordfører siden 2011 – på den periode, i 2011, i 2012, i 2013, inden det gik op for os, hvor store problemer der egentlig var på det her område, var den store skattepolitiske diskussion ikke, om der var ressourcer nok i SKAT, men det var, om SKAT var for emsig, for aggressiv, for meget efter nogle, der skulle betale SKAT.
Der var en række højt profilerede sager.
Der er bare for at sige, at meget hurtigt kan dagsordenen jo ændre sig, og godt for det.
Der skal være en fairness og en ordentlighed i det, men vi må også bare sige, at SKAT blev udsultet i en høj grad, fordi man havde et overoptimistisk syn på, hvad digitalisering kunne gøre – og inden det var klart med EFI.
Og igen: Det er vi mange, der har ansvaret for, og vi har også taget det på os, mener jeg.
Derfor er det også alle Folketingets partier, der støtter op om skatteministerens bestræbelser på at få genrejst SKAT, både af hensyn til, at der skal penge i kassen for at drive et velfærdssamfund, men i endnu højere grad, og hvad der er vigtigere, for at sikre opbakning til den samfundsmodel, vi har valgt.
Jeg plejer også – det er en tradition – at rose skatteministeren fra talerstolen, når vi diskuterer det her, og det vil jeg også gøre i dag.
Jeg synes, vi har en god skatteminister på det her område.
Dog vil jeg også sige, at jeg er enig med min kollega fra Enhedslisten i, at vi ikke er i mål i forhold til at sikre ressourcer til skattekontrollen.
Vi får løbende opdateringer om, hvor relativt få procenter, der bliver udtaget til kontrol, og jeg tror, at ingen af os i dag kan garantere, at der ikke vil komme nye sager, som simpelt hen smutter, fordi der er en for lille kontrol.
Men det, det drejer sig om i dag, er jo netop den aftale, som vi har lavet, omkring inddrivelse af gæld og også eftergivelse af gæld.
Der vil jeg også gerne pege på bare to ting i den aftale.
Da vi lavede aftalen, var det jo en overordnet aftale.
Nu ser vi den udmøntet helt konkret i lovforslaget og med bemærkningerne.
Men jeg har også lagt mærke til, at flere høringssvar peger på det her med forældelsesfrister.
Er der en retssikkerhed i forståelsen og definitionen af dem, altså hvor præcise er de, og er de for lange?
Det håber jeg også vi kan diskutere.
Vi vil i hvert fald også bringe det op i udvalgsarbejdet.
Det samme gælder eftergivelse af gæld, altså den forståelse, vi havde, da vi lavede aftalen, nemlig at det på den ene side ikke giver mening at bruge en masse ressourcer på at inddrive noget gæld, som ikke kan inddrives, fordi folk ikke har de økonomiske muligheder for det, men på den anden side at finde den rigtige gruppe, vi vil hjælpe.
Det er også derfor, vi i aftalen sagde, at der altså er nogle grupper, som man selvfølgelig stadig væk af hensyn til retsfølelsen og retssikkerheden skal forsøge at inddrive fra, men på dem, der helt legitimt og reelt ikke har betalingsevne, vil vi ikke fokusere vores energi.
Det er der ingen grund til.
Og der tror jeg, der udestår at få en forståelse, i forhold til hvordan lovforslaget helt præcist bliver udmøntet.
Men SF stemmer for og støtter selvfølgelig den aftale, vi har indgået.