Søren Søndergaard (EL), 2022-01-11:
Det foreliggende forslag indeholder et par elementer, som vi godt kan støtte.
Og så er der det afgørende, nemlig moms på kunstneriske rettigheder, og det kan vi bestemt ikke støtte.
Det er imod det, regeringen hævder de ønsker, og det er i øvrigt også i strid med forståelsespapiret, som er grundlaget for regeringens eksistens, og som har målsætningen at styrke dansk public service.
Det sidste var et citat.
Det centrale her er tv-pakkerne, som dels bringer dansk public service-indhold ud til forbrugerne, og som dels betaler rettighedspenge til kunstnerne.
Når tv-pakkerne pålægges moms på 25 pct., kan der ske to ting.
Enten bliver de dyrere og kommer dermed til at stå dårligere i konkurrencen med streamingtjenesterne, og der vil blive solgt færre tv-pakker, eller også undlader de at betale momsen selv, og så skal de finde beløbet et andet sted.
Uanset om de vælger den ene eller den anden kombination, er resultatet det samme: færre penge til køb af dansk indholdsproduktion og færre penge til kunstnerne.
Omvendt vil abonnementspriserne for de internationale streamingtjenester uden dansk public service-indhold ikke blive berørt af forslaget.
Også på andre områder vil forslaget skade dansk kulturproduktion.
Lad os f.eks. tage en forfatter – det kunne også være en sangskriver, en komponist eller en illustrator – og skatteministeren siger, at den enkelte forfatter ikke bliver momspligtig, og at man ikke påfører den enkelte yderligere administrative byrder, men i lovforslagets § 13, stk. 1, nr. 7, står der – citat: Fritagelsen omfatter dog ikke overdragelse af rettigheder.
Citat slut.
Men overdragelse af ophavsret er jo kernen i f.eks. forfattervirksomhed.
Og det er ikke småpenge, vi snakker om.
Indfaset vil forslaget give en forventet merindtægt til staten på i omegnen af 0,25 mia. kr. om året – penge, som altså ikke på den ene eller anden måde kan gå til dansk indhold.
Det kunne man selvfølgelig lave om, hvis man ville, for hvis man virkelig mener, at denne nyordning er et uomgængeligt krav fra EU's side og oven i købet måske et positivt krav fra EU's side, kunne man jo bare føre provenuet tilbage til dansk indholdsproduktion, men det gør man ikke.
I stedet bliver pengene brugt til at finansiere et forlig inden for kriminalforsorgen.
Derfor er det et bevidst valg, man har truffet.
Det er ikke et valg, EU har truffet, det er ikke et valg, skæbnen har truffet, det er lige præcis et valg, som politikerne i det her Folketing har truffet, hvis de ender med at stemme for det her forslag.
Forslaget er jo blevet os påtvunget af en EU-dom, ganske vist ikke en EU-dom mod Danmark, men mod Rumænien.
Står reglerne så mejslet i sten?
Det kan man ikke just sige.
F.eks. er der en betydelig forskel mellem det forslag, som lå i begyndelsen af december, og det forslag, som vi behandler i dag.
Disse ændringer har Skatteministeriet, som de selv skriver, foretaget ved, og jeg citerer, nærmere overvejelse – ved nærmere overvejelse – uden dog at gøre nærmere rede for, hvad disse overvejelser går ud på.
På den baggrund og på baggrund af de store negative konsekvenser, som det her forslag har for dansk indholdsproduktion og for kunstnernes levegrundlag, vil Enhedslisten opfordre til, at det her forslag bliver udsat for en overordentlig grundig behandling, herunder også med afholdelse af en høring, hvor alle berørte parter kan få mulighed for at komme til orde.
Og i den behandling vil et centralt spørgsmål være, om den udgave, vi står med i dag, er den nødvendige minimumsimplementering af EU's krav, eller om regeringen ved nærmere overvejelse og hjælp fra et flertal af Folketingets partier kan finde en model, som er mindre skadelig for dansk kulturliv.