Jette Gottlieb (EL), 2018-05-17:
Hver eneste dag året rundt sendes tusind arbejdsløse ud i ulønnet virksomhedspraktik, og man kan ikke gå ind i et supermarked, hvor ikke mange af de ansatte i virkeligheden er udskrevet gratis arbejdskraft.
Ingen af dem har udsigt til job i butikken efter endt virksomhedspraktik, og det bidrager, hvad enten man kan lide det eller ej, til fortrængning af ordinære jobs.
Væksten i antallet af aktiverede i virksomhedspraktik er stærkt stigende, og nu må tilhørerne undskylde, at jeg gentager nogle af de tal, jeg har nævnt i debatten.
Samlet set var der 143.614 i virksomhedspraktik i 2016 og lidt flere i 2017.
Det svarer altså faktisk til over 25.000 fuldtidsjob, og det svarer nogenlunde til det samlede antal jobparate kontanthjælpsmodtagere, så hvis man tænkte, at markedet var fuldstændig gennemsigtigt, og hvis man troede, at man kunne formidle det direkte, ja, så var der simpelt hen job til dem alle sammen.
Og det ville selvfølgelig være yndigt.
Det er muligt, at de mange aktiverede ser godt ud i kommunernes statistikker, og desværre er det jo en faktor, vi må tage med, men realiteterne i den virkelige verden viser noget andet.
Hvis det handler om at få folk i varige ordinære job, er det ikke en særlig god løsning, for fakta er, at kun meget få kommer i arbejde efter virksomhedspraktik: 12 pct.
Tallene har ikke ændret sig siden 2013, så det er ikke noget nyt, vi først lige opdager nu.
Det er noget, vi har vidst længe, og det kan ikke kaldes en succes for andre end nogle få; samfundsmæssigt er det en fiasko.
En hel branche, nemlig detailhandelen, har organiseret anvendelsen af virksomhedspraktikken.
Det beror selvfølgelig på, at man kan bruge hver enkelt butik som en modtager af en praktikant, og derfor er det meget nemt at omgå reglerne, når man bruger det systematisk, sådan som supermarkederne gør i praksis.
Meget få får efterfølgende job.
Det er sådan, at hos Dansk Supermarked og Coop bliver kun 1 ud af 30 ansat på deltid og 1 ud af 25 på fuldtid efter endt aktivering.
Og det foregår ikke kun der, det foregår også inden for rengøring, inden for byggeri, inden for hotel- og restauration og mange andre steder.
Der er simpelt hen brug for, at vi tænker helt forfra med den her virksomhedspraktik.
Virksomhedspraktikken bør være et kortvarigt tilbud, som frivilligt kan tilvælges af den arbejdsløse, eller som den ledige kan bede om, hvad mange også gør, hvis de f.eks. gerne vil finde et brancheskift, hvis de f.eks. selv har fundet et praktiksted eller andet.
Samtidig skal det så kobles sammen med forskellige andre typer regler, f.eks. dem, jeg tidligere har nævnt, som handler om, at der skal ligge en progression i forløbet, som er klart beskrevet, og det skal være sådan, at man forøger antallet i ordinær ansættelse bagefter.
Det kan laves til en sammenknyttet ordning, sådan at praktik alene efterfølges af en ordinær ansættelse på den ene eller den anden måde.
Det er et input til debatten, det er et bidrag til nogle måder, man kan forbedre det på.
Der er brug for skærpede regler mod fortrængning af ordinært ansatte.
Det kan f.eks. løses ved, at det kun er fuldtidsansatte, der tæller med i opgørelsen af ansatte.
I øjeblikket er det sådan, at hvis man ansætter fem flaskedrenge i et supermarked, tæller de med i opgørelsen over antallet af ansatte.
Jamen det er jo fuldstændig meningsløst.
Så det vil sige, at hvis man lavede reglerne om, sådan at det kun var voksne fuldtidsansatte, der talte med i forholdstallet, så var der rigtig mange steder, hvor man ikke kunne misbruge ordningen på samme måde.
Nultimerskontrakter, altså tilkaldevikarer og den slags, kan i øvrigt også regnes med i sådan en opgørelse.
Så skal man samtidig sikre, at virksomhedens egne ansatte har fuld indflydelse på brugen af praktikordninger, sådan at man f.eks. som minimum kunne have de samme rettigheder for de ansatte, som når der laves løntilskudsordninger.
Det er jo forholdsvis vigtigt at få med.
Et ekstra argument for vores forslag er, at det faktisk sparer penge.
Altså, selve forslaget er udgiftsneutralt, idet de sparede omkostninger til aktiveringen bør bruges bedre, f.eks. til en helhedsorienteret hjælp til de ledige.
Men vi forventer jo også, at der kan spares udgifter til overførselsindkomster, og at der kommer øgede skatteindtægter, hvis det faktisk lykkes at få de praktikpladser, der jo altså udgjorde 25.000 helårsjob, omsat til egentlig ansættelse.
Og selv om vi godt er klar over, at det selvfølgelig ikke kan oversættes direkte til 25.000 stillinger – det er vi fuldt vidende om – vil der i hvert fald være en stillingsgevinst i det.
Jeg vil slutte med at opfordre ministeren – for nu har jeg hørt samtlige ordførere, undtagen en, nævne, at alt det her foregår der jo forhandlinger om i øjeblikket – til at invitere os og den anden ordfører, som heller ikke har været inviteret, med i forhandlingerne.
Vi har mange ideer at bidrage med.