runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2018-12-11:
Forslagsstillerne ønsker med dette beslutningsforslag at få regeringen til at afsøge det juridiske grundlag for at forbyde og lukke Masjid Al-Faruq-moskeen på Nørrebro.
Forslagsstillerne beskriver i beslutningsforslaget, at årsagen hertil er, at anklagemyndigheden i juli 2018 har rejst tiltale imod imamen Mundhir Abdallah fra moskeen for at bifalde drab på jøder.
Det er udtalelser, som Venstre selvfølgelig tager skarpt afstand fra.
Det kan slet ikke understreges nok.
Der synes at gå et antisemitisk spøgelse igennem Europa igen, og det er forfærdeligt at være vidne til.
Men ifølge grundlovens § 78 kræver opløsning af en forening ved dom, at foreningen f.eks. søger at nå sit mål ved vold, og Rigsadvokaten har ikke kendskab til andre personer, der i relation til moskeen på Nørrebro er tiltalt eller dømt for strafbare forhold.
Der er altså på nuværende tidspunkt ikke grundlag for at bede Rigsadvokaten vurdere, om der bør iværksættes undersøgelser af, om en eventuel forening bag moskeen kan opløses efter grundlovens § 78.
Vi skal altså ikke sætte grundloven over styr på grund af én mands vanvittige udtalelser.
Men vi skal selvfølgelig heller ikke se passivt til, hvis vores danske normer og værdier ikke efterleves og de forsøges undergravet i visse miljøer.
Myndighederne skal derfor holde et vågent øje med forhold knyttet til disse foreninger.
Det gælder også moskeen på Nørrebro.
Viser det sig, at der er en forening bag, der har til formål at fremme strafbare ytringer, skal den selvfølgelig opløses.
Det ser indtil videre ikke ud til at være tilfældet på nuværende tidspunkt, hvorfor Venstre ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Og jeg skal hilse fra De Konservative og sige, at de heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Marie Krarup (DF), 2018-12-11:
Sådan som jeg forstår ministeren, mener man altså, at det er nødvendigt at have et strafbart forhold, før man vil se på, om Rigsadvokaten skulle åbne en undersøgelse af moskeen.
Men det, som vi ønsker, er jo, at man ser på det med henblik på § 67, altså det her med, om der læres noget, der strider imod sædeligheden.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre: Har man tidligere haft sager på det her område, altså har man egentlig haft en sag i henhold til § 67, og giver det derfor egentlig overhovedet mening at sige, at man først kan åbne en sag, når der er tale om en lovovertrædelse?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-11:
Jeg kan ikke på stående fod stå her og nævne sager – jeg svarer gerne på det skriftligt under udvalgsbehandlingen.
Grunden til, jeg henviser til LTF, er jo lige præcis for at nævne, at der skal noget til, før man kan bruge det argument for at opløse en forening.
Det her handler jo ikke bare om lokalerne i moskeen – ellers har jeg fuldstændig misforstået forslaget.
Det har vi oplevet med andre foreninger, men det er omfattende, og der skal i hvert fald mere til end det, der ligger nu.
Og så kan spørgeren spørge mig lige om lidt, hvor den grænse går, og det kan jeg ikke sige præcis, for det er jo en vurdering.
Marie Krarup (DF), 2018-12-11:
Nej, jeg vil ikke spørge, hvor den grænse går, men jeg vil spørge, om man nogen sinde har undersøgt den grænse med hensyn til § 67, som jo er den paragraf, der handler om religionsfriheden og ikke om forsamlingsfriheden.
Det er to paragraffer, vi beder om at man undersøger det i henhold til, og når det drejer sig om Loyal to Familia, er det jo kun § 78, tror jeg det er, mens det her også omfattes af § 67, og det tror jeg er ny jord, vi betræder, om jeg så må sige.
Men jeg er selvfølgelig ikke ekspert på området, så jeg ved ikke, om man tidligere har haft sager, men det er det, jeg spørger om, altså om justitsministeren ved det, og jeg synes, det netop ville være interessant at kunne få lavet en redegørelse om tidligere brug af § 67.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-11:
Det vil jeg meget gerne undersøge.
Jeg kan simpelt hen ikke svare præcist på det heroppefra, og jeg vil gerne sikre mig, at jeg svarer korrekt.
Så det imødeser jeg et spørgsmål om.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Jeg blander mig ikke i konflikten – den foregår mellem Dansk Jernbane Forbund og DSB.
Men jeg har et ønske om, at man får en bedre overenskomst, sådan at DSB også kan levere en effektiv jernbanedrift.
Jeg kan fortælle, hvad der ville være at blande sig i konflikten
: Det ville det være, hvis jeg gjorde sådan, som der efterspørges af SF og Enhedslisten i den her forespørgselsdebat, nemlig at jeg tager initiativer, der får stoppet konflikten, sådan at togene kører i julen.
Det ville være at blande sig i konflikten, og det håber jeg at Socialdemokratiet tager skarpt afstand fra, for det ville være en kraftig underminering af den danske model.
Så selv om hr. Rasmus Prehn deler fløj med SF og Enhedslisten og har været i regering med SF og haft Enhedslisten som støtteparti, håber jeg ikke, at Socialdemokratiet bakker op om, at jeg skulle gribe ind i konflikten for at sikre juletrafikken.
Det ville i den grad være et opgør med den danske model.
Henning Hyllested (EL), 2018-12-12:
Men ministeren er jo eneejer af DSB eller forvalter statens ejerskab over for DSB.
Og så er det jo efter min mening naturligt, at man – også uden at blande sig direkte i forhandlingerne – når man sidder på den ene side og har afgørende indflydelse på, hvordan i det her tilfælde DSB agerer, så tager fat i DSB's ledelse og siger: Jeg synes som minister, at det her er unødigt konfrontatorisk.
Der er jo ingen grund til at spille hasard med bl.a. – da vi nu befinder os i december – juletrafikken.
Det ville da ikke være at blande sig.
Når man blander sig, er det, fordi man går direkte ind i forhandlingerne.
Men som ejer og siddende for bordenden vil det da være naturligt at sige til DSB's ledelse
: Det, I er i gang med, duer ikke, for I får skabt nogle konfrontationer.
Og når ministeren så faktisk udtaler sig til fordel for DSB's ledelse og det, de gør, så vil det jo være en indblanding i forhandlingerne, og det er at undlade at gøre brug af de midler, som ministeren rent faktisk har, til at få konflikten forligt.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Jamen, altså, når man bliver forelagt et ønske fra DSB om at melde sig ind i DI, er der jo to muligheder: Enten siger man nej til det, eller også siger man ja til det.
Og hr. Henning Hyllested kan selvfølgelig godt påstå, at det, at man siger ja til, at DSB melder sig ind i DI, i højere grad er at blande sig, end hvis man siger nej til det, men det er jeg ikke enig i.
Begge dele er at gøre det, som en regering gør, nemlig at give sin opbakning til indmeldelse i DI eller ej.
Der findes ikke noget tredje valg, og begge dele er i samme omfang at blande sig i DSB's ledelse.
Vi har et ønske om, at DSB skal kunne fungere så effektivt som muligt, og jeg synes, at mange venner af DSB, som hr. Henning Hyllested og Enhedslisten gerne vil være, så også skylder at tillade, at DSB drives effektivt, for ellers amputerer man jo DSB, og så er der kun en måde, hvorpå politikere kan få maksimal jernbanedrift for de penge, som ydes i tilskud, og det er ved at udlicitere, for DSB tillades ikke at drive sig selv effektivt.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2018-12-12:
Nogle siger endda, at det er mere kompliceret end seksualdriften.
Det skal jeg ikke kunne snakke med om.
Kan ministeren ikke bekræfte, at rollefordelingen er den, at på det politiske niveau bestiller vi musikken – altså, det er os, der fastsætter mål for, hvor mange tog der skal køre, hvor i landet, med hvilken frekvens osv. – og at vi stiller noget økonomi til rådighed, endda et ret stort beløb på finansloven, og at DSB's ledelse så har den rolle at leve op til den kontrakt, der er lavet med ministeren på vegne af staten, i samarbejde og god dialog med medarbejderne, og at detikke er politikernes rolle at begynde at blande sig i løn- og ansættelsesvilkår?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Det kan jeg fuldstændig bekræfte, for det var meget, meget korrekt udlagt af Venstres ordfører, hr. Kristian Pihl Lorentzen.
Man kan også supplere med at sige, at det jo ligefrem er fastsat ved lov, at ministeren ikke skal blande sig på den måde, som der nu efterspørges af hr. Henning Hyllested og hr. Karsten Hønge.
Hvad stemte Enhedslisten mon til den lov dengang.
Hvis man stemte ja, gav man altså DSB mulighed for at gøre det her uden ministerens indblanding, selv om man nu kræver, at ministeren skal blande sig.
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Det var kolossalt rørende at høre ministeren tale om den danske model – jeg sad og blev helt glad.
Men er det alligevel ikke temmelig voldsomt, og er det alligevel ikke at tage part i konflikten, når ministeren direkte udtaler om de ansatte i DSB, at de saver den gren over, de selv sidder på?
Er det ikke i den grad at blande sig?
Trækker ministeren det tilbage her fra talerstolen i dag og siger: Undskyld, jeg skulle ikke at blande mig i det; det er en konflikt, som DSB selv klarer med sine ansatte efter den danske model?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Det er jo ikke, fordi jeg ønsker, at lønnen skal være lavere.
Det handler om, at man skal kunne tilrettelægge arbejdet på en måde, så selve driften bliver billigere.
Det vil sige, at man har en effektiv overenskomst, som tillader DSB at tilrettelægge driften effektivt, så driften dermed bliver billigere end i dag og man kan levere et bedre produkt, hvor prisen står bedre mål med den service, man skal levere, og også er en pris, der kan konkurrere med, hvad andre leverer, f.eks. fjernbusser eller andre leverandører af jernbanedrift.
Og det er jo der, jeg og regeringen bakker op om, at DSB melder sig ind i DI for at kunne få en mere effektiv overenskomst, sådan at jernbanedriften kan blive billigere.
Og det står jeg ved.
Men hver gang jeg er blevet spurgt om, hvad jeg synes om konflikten, så har jeg sagt, at den blander jeg mig ikke i, og det kunne jeg da også med fordel have gentaget på det tidspunkt, hvor jeg blev interviewet af Altinget.
det glemte jeg altså at sige ved den lejlighed.
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Jamen det vil jeg da bestemt give ministeren mulighed for at gøre nu, for hvis ministeren mener sig fejlciteret eller fejludlagt, kan jeg ikke forstå svaret til hr. Kim Christiansen, for der understregede ministeren netop, at ministeren støttede DSB's ønske om at få billigere overenskomster.
Så lad os vende tilbage til de udtalelser – medmindre ministeren nu selvfølgelig lægger det hele bag sig, og så skal ministeren kun få ros for det.
Men mit spørgsmål går på, hvordan det kan være, at ministeren vælger at skrue op under gryden med overenskomstforhandlinger her med en entydig, ensidig støtte til arbejdsgiversiden med det udgangspunkt, som ministeren lige har bekræftet, nemlig at man vil have billigere overenskomster.
Hvis det ikke er at blande sig i forhandlingerne, så ved jeg snart ikke, hvad det skulle være.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Nej, det er det ærgerlige, der kan opstå, når man udtaler sig og tingene bliver spidsvinklet af pressen.
Jeg har alle de gange, hvor jeg er blevet spurgt til, hvordan jeg ser på konflikten, sagt, at det ikke er noget, jeg blander mig i.
Men på et tidspunkt bliver jeg i et bredt interview i Altinget om mine 2 år som minister spurgt: Hvad synes du i øvrigt om det, der foregår mellem DSB og Dansk Jernbaneforbund for øjeblikket, og hvad synes du om, at DSB vil indmeldes i DI?
Og så svarer jeg, som rigtig er, at det bakker jeg op om, altså at DSB indmelder sig i DI.
Det bakker regeringen op om, fordi målet med det er at få nogle mere effektive og nogle billigere overenskomster, som kan gøre det muligt for DSB at levere jernbanedrift på en god og effektiv måde, sådan at det ikke altid er sådan, at hvis man spørger Arriva, er de billigere end DSB, fordi deres overenskomst tillader en mere effektiv drift.
Nu er det jo sådan, at man som minister og som politiker i hele taget ofte oplever, at man ikke alene bliver citeret for det, man siger, men også bliver udlagt.
Og der skal der selvfølgelig tages udgangspunkt i, at man skal udlægges rigtigt, og man skal overveje, hvordan man udtaler sig, så man bliver udlagt rigtigt.
Og det kunne jeg godt have gjort bedre i den her sag.
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
Tak for det.
Tak til ministeren.
Er det i harmoni med at lade parterne selv afgøre sådan en konflikt?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-12-12:
Tak for det.
DSB er en selvstændig, offentlig virksomhed.
Det betyder, at virksomheden ledes af en bestyrelse, der har ansat en direktion, som varetager den daglige ledelse af virksomheden, og det ledelsesmæssige ansvar ligger således i DSB.
Det har Folketinget bestemt ved lov i 1998.
Under det ledelsesmæssige ansvar hører også ansvaret for den daglige drift.
Det vil sige, at ledelsen også er ansvarlig for afvikling af juletrafikken.
Hvad angår de igangværende forhandlinger mellem DSB's ledelse og de ansatte, som forespørgerne henviser til, må jeg henvise til den danske model.
Den indebærer, at uenigheder mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, herunder de faglige organisationer, løses direkte mellem parterne.
I sidste ende kan uenigheder afgøres af Arbejdsretten.
Det er med andre ord noget, som hverken jeg som minister eller vi her i Folketinget skal gribe ind i.
At den danske model er i funktion, og at der opnås resultater, så vi senest i søndags, den 9. december, hvor der mellem DSB og Dansk Jernbaneforbund blev opnået enighed om indholdet af en arbejdstidsaftale for lokomotivførere i S-tog.
Der er tidligere, den 15. november, opnået enighed mellem parterne om indholdet af en aftale om tillidsrepræsentanter.
Og den 5. december blev der opnået enighed om ferievalg for sommeren 2019 for lokomotivførere på fjern- og regionaltog.
Jeg er orienteret om, at parterne ikke er i mål med alle aftaler, men der pågår forhandlinger mellem parterne, og det synes jeg er positivt og ganske i overensstemmelse med den danske model.
Henning Hyllested (EL), 2018-12-12:
Enhedslisten og SF har taget initiativ til den her forespørgsel, fordi vi har været vidne til en efter vores mening unødig optrapning af den konflikt, som er opstået i forhandlingerne mellem Dansk Jernbaneforbund og DSB efter DSB's indtræden i Dansk Industri.
Vi mener faktisk, at DSB lægger en konfrontatorisk linje over for de ansatte, når man pludselig vil sætte dem fra bestillingen med at planlægge deres egen arbejdstid.
Det følger jo nok af medlemskabet af en arbejdsgiverorganisation for det private arbejdsmarked, hvor arbejdsgiverne jo står hårdt på deres ledelsesret.
Men DSB er stadig en statslig virksomhed, som vi som politikere har ansvaret for, og her burde forholdet til de ansatte spille en betydelig rolle.
Så store ændringer i virksomheden, som DSB lægger op til efter at have indmeldt sig i Dansk Industri og sat kurs efter, at de politiske vinde lige nu blæser i retning af at omdanne virksomheden til et privat foretagende eller noget, der ligner, kan naturligvis ikke gennemføres over night.
Når DSB så alligevel forsøger at gennemtvinge en hurtig udvikling, der betyder forringelser i arbejdsforholdene og mindre medindflydelse til medarbejderen, så kan det kun gå galt.
Det her handler om det bedste aktiv, som DSB har, de bedste ambassadører, nemlig personalet, især det kørende personel, der dagligt møder kunderne, som jo er DSB's grundlag.
Her går det jo ikke så godt for tiden, og så er det da torskedumt at kaste sig ud i et slagsmål med dem, der holder foretagendet kørende.
Transportministeren er jo eneejer af DSB, og vi mener, at han burde have brugt sin indflydelse i DSB til at fortælle ledelsen, at man i en offentligt ejet virksomhed som DSB anvender ledelsesprincipper, der giver reel indflydelse til medarbejderen og ikke disrupter det eksisterende aftalegrundlag, blot fordi man kan.
Det ansvar synes vi transportministeren bør tage på sig ved at indkalde til et ekstraordinært virksomhedsmøde i DSB, hvilket kan ske med 5 dages varsel, og belære ledelsen om, at konfrontation ikke er vejen frem.
Men det er klart, at hvis transportministeren faktisk er enig med DSB's ledelse om den valgte fremgangsmåde, så lader man naturligvis stå til, og så må passagererne i sidste ende betale prisen.
Det vil i så fald være en underlig prioritering, ministeren foretager.
Rasmus Jarlov (KF), 2018-12-12:
Redegørelsen vil komme til forhandling tirsdag den 29. januar 2019.
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
Derfor mener jeg sagtens, at man kan sidestille DSB med alle andre større virksomheder, i forhold til hvordan man håndterer sådan en konflikt her.
Med hensyn til det lille eksempel, jeg gav, handler det jo altså ikke om, at folk skal gå ned i løn.
Skal det være en på det samme lønniveau som en lokofører med den uddannelse, som en lokofører nu har?
Det er sådan set bare det.
Jeg tror heller ikke, at vedkommende, der går og fejer sne ude på perronerne, får samme løn.
Jeg ved heller ikke, om der er krav om, at vedkommende skal have samme løn som en lokofører.
Så vi skal lige have lidt proportioner ind i det.
Det handler bare om, at man måske skal udnytte de medarbejdere, man har, på en mere optimal måde for at få en bedre togdrift, for at få nogle priser, der er attraktive, så kunderne gider at tage toget frem for at sætte sig ind i deres biler.
Det er et ønske, som i hvert fald også Enhedslisten har.
Henning Hyllested (EL), 2018-12-12:
Jeg synes egentlig, at hr. Kim Christiansens eksempel med den her i salgsvogn osv. i virkeligheden er et eksempel på, at man har en politisk holdning til det, og så er det også det, man giver udtryk for.
Der har man jo opnået en overenskomst.
Det kan godt være, at man som politiker som andre synes, at det er en voldsomt høj løn, de skal have for det.
Men det er jo lige nøjagtig det, vi ikke skal blande os i.
Derfor tager jeg det som udtryk for, at når man så mener, at det skal være effektivt, mener man i bund og grund, at det, der står tilbage, er, at det er personalet, der gennem lavere lønninger skal betale for effektiviseringen.
Det er jo sådan set det, eksemplet viser, hr. Kim Christiansen.
Jeg vil også spørge: Synes hr. Kim Christiansen ikke, at forholdet er ulige?
Når det er en statslig virksomhed med politikere som ejere – og i det her tilfælde er det altså en transportminister, der forvalter ejerskabet – er forholdet vel ulige.
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
Tak for det.
På vegne af regeringen og Dansk Folkeparti skal jeg fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Togtransporten er en integreret del af mange danskeres hverdag.
Det er derfor vigtigt for passagererne, at DSB leverer det togprodukt, som er forudsat i aftalen mellem staten og DSB.
Staten skal både som ejer og kontraktpart respektere den danske model og parternes ageren inden for denne models rammer.«
Som flere andre har nævnt, er det næppe vores i lod herinde i Folketinget at blande os i en konflikt mellem to parter – her er det så oven i købet en selvstændig, offentlig virksomhed.
Jeg er glad for, at ministeren fik præciseret, at ministeren i hvert fald ikke har haft et erklæret ønske om at blande sig i den her konflikt eller at favorisere nogen af parterne, men måske er kommet lidt forkert af sted med udtalelsen, som pressen selvfølgelig også griber med kyshånd.
Det her er affødt af en indmeldelse i Dansk Industri, og jeg tror, som flere andre også har givet udtryk for, at der altså er behov for, at DSB dels kan levere et bedre produkt, dels kan levere nogle bedre priser.
Det betyder ikke, at man skal forringe arbejdsforholdene, men jeg kan nævne et lille eksempel i forhold til de overenskomster, der har været: Kører man f.eks. fra Aalborg til København i dag, kan man ikke få en tår at drikke eller en sandwich eller sådan noget at spise, og det skyldes simpelt hen, at de, der varetog det job, primært damer, skulle have en overenskomstmæssig løn, der lå på niveau med en lokoførers.
Det er et glimrende, fornuftigt job, som vi kunne have tilbudt nogle unge piger under f.eks. HK – må jeg minde om, at man får 118 kr. i timen for at sidde nede i Bilka – og så kunne det her måske have været en rentabel forretning, og det ville kunne give et serviceløft til DSB.
I stedet for laver man en serviceforringelse.
Det er bare nogle af de ting, som jeg synes man skal diskutere.
Så er Dansk Folkeparti ligesom alle andre stor tilhænger af den danske model, og det er selvfølgelig arbejdsgiver og arbejdstager, der skal løse den her konflikt.
Det er så glædeligt, at man er i gang med det, for man har fået lavet aftaler her, som ministeren nævnte, og nu tager man fat på resten.
Vi håber jo alle sammen på, at det falder på plads, inden den allertravleste juletrafik sætter ind, for der vil i modsat fald kun være en taber i det her, og det er passagererne, og det er der ingen af os der ønsker.
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Det kan jeg godt bekræfte.
Jeg kan også bekræfte, og jeg tror også, at jeg sagde det i min ordførertale, at Dansk Jernbaneforbund jo er optaget af at finde løsninger og arbejder på det hver eneste dag.
De har også rost nogle af de ting, de har kunnet lave sammen med Arriva, og jeg tror sådan set, at med den oplevelse, de har, at hvis bare de kunne få de vilkår indført i forhold til DSB, ville det være et skridt i den rigtige retning.
Men vi skal passe på med at blande os her.
Jeg vil bare sige, at jeg faktisk oplever, at Dansk Jernbaneforbundet og deres forbundsformand, hr. Henrik Horup, er stærkt optaget af at finde nye, mere dynamiske måder at løse det her på, og det er måden frem, altså at vi kigger på at finde mulighederne i problemerne i stedet for problemerne i mulighederne.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2018-12-12:
Der er ikke en eneste herinde, der synes, at medarbejdere skal have dårligere forhold, men nogle gange, når man rører i gryden, kan man finde nogle nye måder at planlægge på og arrangere på, som faktisk ender op med at blive til gavn for både virksomheden og medarbejderne, og det er vel den øvelse, som vi håber der nu skal ske.
Det har været et kernepunkt for Enhedslisten, kan jeg forstå, det der med indmeldelsen i Dansk Industri, men kan hr. Rasmus Prehn bekræfte, at en anden togvirksomhed i Danmark, der også har mange medlemmer hos Dansk Jernbaneforbund, nemlig Arriva, har været medlem hos Dansk Industri i mange år, og det har ikke medført dårligere ansættelsesforhold for medarbejderne.
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Tak til Venstres anerkendelse af Socialdemokratiets faste kurs i forhold til det med at bakke op omkring den danske model.
Det er hjerteblod for os Socialdemokrater, at det er parterne, der organiserer det her, og vi skal altså lade være med at blande os i det.
Det betyder kun, at det ender med laveste fællesnævner – det har vi set i mange andre europæiske lande – så vi skal have gode lønmodtagerrettigheder, og det klarer organisationerne selv.
Med hensyn til behovet for rationalisering og effektivisering og modernisering vil jeg sige, at det jo lyder meget godt i nogles ører, andre får nok lidt den fornemmelse, at det tit ender med, at det er lønmodtagerne, der skal betale prisen, at de lige skal lidt ned i løn, at de lige skal arbejde lidt længere, at de lige får lidt færre fridage osv.
Derfor kan jeg godt forstå, at der er nogle af de her medarbejdere, der er bekymrede.
Jeg vil sige, at jeg ser for mig, at vi skal have et mere dynamisk, et mere agilt, et mere visionært DSB, som tager handsken op og giver en bedre service, og det tror jeg også, at man gør, hvis man får medarbejdere, der glæder sig til at komme på arbejde, som fløjter på vej derhen, som synes, at de har gode forhold, som synes, at de bliver ordentligt behandlet, der er et ordentligt arbejdsmiljø, og de har styr på, at der er tid til familien og alt muligt andet.
Det giver service, og det er den vej, vi skal.