runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Det skyldes jo, at der desværre ikke er noget nyt under solen fra regeringens side på det område.
Det, der er nyt, og som vi derfor har hæftet os ved, er, at man over en relativt kort periode er kommet til en anden vurdering af, hvad behovet for at investere i fællesskabet er.
Jeg ved ikke helt, hvad forklaringen er.
Det kan være, at vi bliver klogere senere på dagen, når statsministeren kommer på talerstolen.
Jeg synes i hvert fald ikke, at hr. Jakob Ellemann-Jensen var i stand til rigtig at forklare det – altså hvad det er, der gør, man ikke længere mener, det er nødvendigt at investere i det offentlige sektor, når demografien er, som den er.
Det synes vi er vigtigt at få sat fingeren ned på, for vi vil jo rigtig gerne samarbejde med regeringen om at lave nogle reformer, der øger vores råderum – det er jo dem, jeg har talt om her – for så kan vi investere i uddannelse.
Men hvis man vil føre en økonomisk politik som den, regeringen har lagt op til, vil det betyde, at de besparelser, der lige nu regner ned over vores uddannelsesinstitutioner, vil fortsætte i uendelige tider, altså fordi alene den demografiske udvikling vil sluge de ressourcer, man har afsat til den fælles velfærd.
Det er derfor, jeg synes, det er vigtigt at få afprøvet den her diskussion.
Altså, hvis vi tager de beslutninger, skulle vi så ikke være enige om, at målet ikke er bare at vedligeholde eller udhule den nuværende velfærd, men at målet faktisk er at udvikle den, sådan at vores børn og unge får en bedre fremtid?
Marcus Knuth (V), 2016-12-05:
Mange tak.
Og tak til ordføreren.
Jeg står her med ordførerens forslag til vedtagelse, og det er jo interessant læsning.
Der står nemlig ikke særlig meget konkret i det.
Der står noget om, at vi skal styrke vores unikke samfundsmodel og ting, som jeg tror vi alle sammen kan være enige i, men der står ikke noget om de centrale områder, f.eks. asylområdet.
Det har vi netop set hvor meget fylder her i salen, og det undrer jo så, at det slet ikke er blevet nævnt.
Er det, fordi man ligger for langt fra hinanden?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Altså, jeg tror ikke, der er noget nyt i, at Det Radikale Venstre peger på fru Mette Frederiksen som statsminister.
Det, jeg har sagt, er, at vi jo gør det, fordi vi ønsker en anden politik på en lang række områder, også på udlændingeområdet.
Derfor forventer vi selvfølgelig, at vi får en god drøftelse om det på det tidspunkt, og vi har da en vis erfaring med, at så finder vi en fælles vej – ikke en vej, der er vores i et og alt, men som på en eller anden måde er et kompromis mellem de synspunkter, der er.
Det er ikke ulig det, vi har set de seneste uger, mellem de tre partier, der nu danner regering.
Så det skulle heller ikke være uvant for Venstre.
Man kan sige det sådan, at hvis det har et humanitært sigte, der handler om at undgå, at folk bliver taget af dage i forsøget på at komme væk fra nærområderne, og hvis den eneste mulighed er at kaste sig i armene på menneskesmuglere, så er vi altid interesseret i det.
Jeg tror stadig væk, at anerkendelsesprocenten i Syrien er tæt på 90, og hvis ikke man er enige om at fordele dem, så tror jeg i hvert fald ikke, vi skal regne med, at det er vejen til færre asylansøgere i Danmark, for jeg tror måske nok, at vi ville være et interessant land at komme til, da vi har relativ lav arbejdsløshed og høj social tryghed.
Derfor vil jeg sige, at det nok alligevel er klogest at gøre det sammen med andre EU-lande, der har en fælles forståelse af, hvordan man griber det an for at løfte det i flok, i stedet for at det bliver tilfældighederne, der råder.
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Jeg mener, man sagtens kan gennemføre det her uden nødvendigvis at ensrette asylreglerne i Europa.
Jeg kan sagtens forestille mig et center i et tredjeland, hvor man søger om asyl.
Der kan så være et sted, hvor man søger asyl i Danmark, så kan der være et andet sted, hvor man søger asyl i en gruppe lande, som er blevet enige om ens asylregler.
Så bare for at opklare, hvad det er, der er tanken i det, vil jeg sige, at det jo ikke nødvendigvis kræver en ensretning af vores asylregler, men at man gør håndteringen mere rationel.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Jeg berørte det kort i min ordførertale, og det gjorde jeg, fordi vi med interesse har fulgt diskussionens udvikling.
Hvis det, man foreslår for at undgå de tragiske ting, vi ser i Middelhavet og Det Ægæiske Hav, er, at der så skal kunne søges om asyl fra nærområderne til de store flygtningekatastrofer, så synes vi, at tanken er interessant, men det fordrer nok, at der opnås enighed om, hvordan EU i fællesskab håndterer de flygtninge, der så får asyl.
Hvis et enkelt land gjorde det, ville det jo formentlig, tror jeg, skabe et relativt stort pres på det ene land.
Det er nok i den rækkefølge, det skal tages, og hvis det – det var også det, jeg sagde – er udtryk for et reelt kursskifte, hvor man indtager den, synes jeg, for Danmark helt åbenlyst mere interessante position, nemlig at samarbejde mere med de andre EU-lande om at håndtere flygtninge, så stiller vi os selv bedre, vi stiller flygtningene bedre, og vi stiller Europa samlet set bedre.
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Mit spørgsmål er overhovedet ikke polemisk ment, det er fuldstændig bundet i nysgerrighed og oprigtig interesse.
I regeringsgrundlaget beskrives et nyt asylsystem, hvor man skal afsøge området for europæiske alliancepartnere med henblik på at indrette asylsystemet på en anden måde, altså på en – synes vi i Liberal Alliance – mere konstruktiv og mere rationel måde, hvor hensigten er at få stoppet trafikken hen over Middelhavet, så der søges asyl i et tredje land.
Mit spørgsmål er: Er det en indsats eller en retning, som Det Radikale Venstre er enig i og vil bakke op om?
Pelle Dragsted (EL), 2016-12-05:
En af de ting i det nye regeringsgrundlag, som måske kan bekymre allermest, er den her intention om at udlicitere vores velfærd til sådan nogle private velfærdskoncerner, altså at lade private koncerner komme ind og tjene penge, trække profit ud af vores børnehaver og plejehjem osv.
Det Radikale Venstre har jo historisk været meget kritisk over for det.
Dengang VK-regeringen ville privatisere børnehaverne, udtalte De Radikales fru Lone Dybkjær: »... vi synes ærlig talt, at det er helt utroligt, at vi nu pludselig for kommunale penge skal begynde at lade private tjene penge og så lade dem trække pengene ud.
Det var sådan set helt acceptabelt, hvis de blev i børnehaven.
Jeg har ikke noget imod private institutioner.
Jeg er ikke ideologisk på den måde.
Men jeg er imod, at private mennesker kan trække penge ud ...« .
Altså ja til selvejende institutioner og den slags, men nej til profitbørnehaver.
Egentlig vil jeg bare spørge, for jeg tror, det bliver et stort politisk spørgsmål i de kommende år
: Er det stadig De Radikales holdning, nemlig nej til profit i børnehaver og på plejehjem, altså at i den borgernære velfærd skal man ikke kunne komme ind og trække de penge ud, som skatteyderne investerer i kvalitet og ansatte, og føre dem ud til f.eks. en ejerkreds eller en kapitalfond eller aktionærer, eller hvad det nu kan være?
Er det stadig Det Radikale Venstres holdning, som det var dengang?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2016-12-05:
Formanden glemte at sige Danmarks liberale parti, men det er åbenbart kun ved særlig udvalgte lejligheder.
Jeg vil gerne rose Det Radikale Venstres politiske leder hr. Morten Østergaard.
Den anden dag så jeg partiets julekort på de sociale medier, og der gik op for mig, at man faktisk har humor.
Jeg har nu også altid betragtet hr. Morten Østergaard som en mand, der var særlig påpasselig med at ramme fakta.
Derfor er jeg lidt ked af nogle af de bemærkninger, hr. Morten Østergaard startede med at fremføre i sin ellers udmærkede ordførertale.
Den første drejer sig om den grundskyld, der jagter og plager mange af de helt almindelige mennesker, der bor i landets kommuner.
Tag f.eks. en 140 m² villa i Lyngby-Taarbæk, hvor grundskylden er steget med 180 pct. over de sidste 6-8 år.
Det kan man mene er fair, men jeg er nødt til at spørge hr. Morten Østergaard, hvordan man mener, at en fastfrysning af grundskylden, så man også til næste år kun betaler 45.000 kr., er et generationstyveri.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Det, vi har lagt op til i vores finanslovsforslag, er jo med lidt med det samme formål, men ad en anden vej.
For vi har afsat ressourcer til, at man rent faktisk kan bruge den tid, der var afsat til det, til bl.a. at gøre ideerne om den åbne skole til virkelighed.
Så det er en anden vej at gå, kan man sige, for at nå det samme mål.
Men jeg tror egentlig ikke, uenigheden er større, end at det kan vi snakke os til rette om.
Det, vi har et ønske om, er grundlæggende at give så meget frihed som muligt ude på den enkelte skole, ude i det enkelte klasseværelse, men i respekt for, at der sådan set var en mening med, at vi ønskede en åben skole, og at vi ønskede en varieret skoledag.
Derfor er vi lidt opmærksomme på, at vi ikke træffer beslutninger, der gør, at man bare komprimerer det hele og ser stort på det med, at der skulle være bevægelse hver eneste dag, og ser stort på det med, at vi skulle have lokalsamfundet ind.
Det vil vi være sikre på vi også får med.
Jacob Mark (SF), 2016-12-05:
Den åbne skole er en rigtig god idé, men mange steder lader det sig ikke rigtig gøre, fordi der ikke er ressourcer nok til det.
Og det, der er rigtig godt, synes jeg, ved den her idé om at gøre dagene lidt kortere for så til gengæld at have to voksne med, er netop, at der så er ressourcer til at invitere folk ind i skolen, men også til, at man kan komme ud af skolen og besøge institutioner.
Man skal jo være to voksne for at tage ud.
Det, som vi konkret foreslår, er, at man lægger det frit ud til skolerne at sige: Hvis vi gerne vil gøre skoledagen 1 time kortere for til gengæld at have to voksne i timerne
I dag er det kommunalbestyrelsens ansvar.
Er det noget, De Radikale vil være med til, netop at give skolerne den fleksibilitet?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Jeg synes, at en af de meget væsentlige intentioner, der var med skolereformen, var ønsket om at give et langt større frirum ude på den enkelte skole, og for så vidt ude i det enkelte klasselokale, til selv at tilrettelægge tingene, men det er noget af det, der er gået fløjten i implementeringen.
Det er blevet en slags skoleforvaltningsreform, hvor der bliver styret langt mere, end nogen havde intention om.
Jeg tror, at den diskussion, som hr. Jacob Mark henviser til, er spørgsmålet om den understøttende undervisning, hvor det, vi står vagt om, er intentionen om den åbne skole, altså en skole, hvor lokalsamfundet bliver draget ind, og hvor man aktivt drager ud.
Og det kræver jo også, at der er nogle timer til det.
Derfor er det sådan set med den intention, ikke med ønsket om, at der ikke skal være tolærertimer.
Det må der meget gerne, og vi vil også gerne prioritere flere ressourcer til det, men vi er optaget af, at intentionerne om den åbne skole bliver til noget.
Og derfor vil man også på vores finanslovsforslag se, at vi har afsat flere hundrede millioner kroner til at bidrage til, om jeg så må sige, at smøre kæden for den del af skolereformen, hvor det helt åbenlyst halter.
Jacob Mark (SF), 2016-12-05:
Tak for det.
Nu talte den radikale partileder om folkeskolen, og den vil jeg straks gribe.
Det er et område, der ligger mig nært.
Jeg synes, det er spændende, og vi snakker for lidt om det.
Noget af det, der bliver snakket om i folkeskoledebatten, er jo de her skoledage og længden af dem.
Der er mange kommuner, hvor skolerne har så lange dage, at det faktisk bryder med de intentioner, vi havde, fordi man skemaplanlægger på en forkert måde.
Vi har i SF forsøgt at samle et flertal i forligskredsen for, at det skal være lettere at gøre skoledagene lidt kortere, hvis man til gengæld har to voksne i de resterende timer.
Jeg har desværre haft lidt svært ved at få Det Radikale Venstre med på ideen.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Det var jo os, der afskaffede det, da vi sad i regering, og det gjorde vi, fordi vi ikke bryder os om den type af tvang.
Altså, jeg har ofte haft diskussionen med nogle af de aktører, der er der, og som jo er rigt til stede i kommunerne.
Hr. Pelle Dragsted får det til at lyde, som om der ikke findes private aktører i vores daginstitutioner, men jeg tror, at i langt de fleste af vores daginstitutioner er der private involveret i hvert fald i rengøring og nogle steder i madlavning osv.
Og jeg har bare ikke den der ideologiske måde at skelne på.
Jeg synes, kommunerne skal træffe deres egne beslutninger, og jeg kan se, at når man kigger ud i den virkelige verden, derude, hvor de beslutninger træffes, så er det ikke et ideologisk spørgsmål, for det er faktisk sådan, at de socialdemokratiske borgmestre er dem, der udliciterer allermest.
Pelle Dragsted (EL), 2016-12-05:
Okay, selv om I stemte imod lovforslaget dengang, accepterer I i dag, at man kan gå ind, hvis kommunerne ønsker det, og etablere profitbørnehaver.
Det kunne være ISS, som drev alle børnehaverne i en kommune.
Når jeg spørger, er det jo, fordi vi har lidt af et skrækeksempel fra Sverige, hvor man virkelig åbnede op for det her med nogle meget, meget voldsomme konsekvenser både for kvaliteten, men også på den måde, at der røg millioner af kroner i skattely.
Men jeg noterer mig, at Det Radikale Venstre ikke længere er imod det.
Så langt, så godt.
Det, jeg så også kan høre, er, og det er jeg rigtig glad for, at som jeg forstår det – og det vil jeg gerne have bekræftet – ønsker man ikke, at kommunerne skal tvinges til det her.
For det, der ligger i regeringsgrundlaget, er jo, at man vil indføre obligatoriske måltal, og det handler om, man vil ud og have de her store bundter, sådan at det rigtig bliver interessant for de store koncerner at komme ind.
De er jo ikke inde i dag.
De private børnehaver er typisk ideelle små lokale børnehaver.
Vi har ikke koncernerne inde.
Men er det De Radikales holdning, at man ikke støtter de obligatoriske måltal for at lade de private komme ind og tjene penge på vores børnehaver?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Ja, det er bestemt en diskussion, vi har haft rigtig mange gange.
Og det viser sig, at det særlig er herinde i Folketingssalen, at det bliver et ideologisk spørgsmål, for ude i den virkelige verden er det jo typisk de socialdemokratiske borgmestre, der udliciterer mest.
Derfor har jeg det sådan, at jeg synes, at det spørgsmål må man forholde sig til i den enkelte kommune: Hvad er det for nogle aktører, man vil drage ind?
Vil man drage dem ind til rengøring, vil man drage dem ind til noget andet, så må man gøre det.
Det vil jeg ikke tvinge ned over hovedet på nogen.
Men vi har ikke nogen forslag om at ændre i lovgivningen på det område, hvis det er det, der sigtes til.
Jamen hr. Rasmus Jarlov: Vi står i den største humanitære katastrofe siden anden verdenskrig.
Hvis det var muligt, at landene selv bestemte, hvor mange asylansøgere de fik, så er jeg overbevist om, at vi ikke havde sat en eller anden form for Danmarksrekord i 2015, efter at vi endda havde fået en regering understøttet af Det Konservative Folkeparti, som var valgt på, at der skulle være et akut asylstop.
Og aldrig har vi fået så mange flygtninge, som efter at have fået en regering, der var blevet valgt på at ville lave et stop.
Og det er jo, fordi det handler om, hvor mange flygtninge der er i verden.
Jeg ved ikke, om det er Det Konservative Folkepartis opfattelse, at det skal vi se stort på, altså at det er ligegyldigt, hvor mange flygtninge der er, i forhold til hvor mange vi tager i Danmark.
Men det betyder også noget, at man tager ansvar for den verden, man lever i.
Og det synes jeg egentlig også burde være en konservativ dyd.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-12-05:
Det er jo rigtigt, at der er forskel på, hvor mange vi kan tage, afhængigt af hvilken type det er og hvor meget de bidrager med til samfundet og hvordan de har det med at falde til osv.
Men hvis vi nu tager udgangspunkt i den migrationsstrøm til Danmark, der har været de sidste 3-4 år.
Og der ved vi godt nogenlunde, hvordan sammensætningen er sådan rent uddannelsesmæssigt og i forhold til baggrund, alder, køn osv. Hvis vi kigger på den strøm, hvor stor kan den være efter Radikale Venstres opfattelse?
Hvor stort et antal kan Danmark tage imod om året, for at det stadig væk er bæredygtigt og ikke ødelægger sammenhængskraften og ikke giver nogle sociale spændinger i Danmark, som vi ikke kan overskue?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-05:
Tak, og tak for talen.
Det Radikale Venstre er jo en stor fortaler for europæisk samarbejde og ønsker mere samarbejde, også så vidt jeg kan høre på ordførerens tale.
Nu skal vi på onsdag førstebehandle et beslutningsforslag fra SF om en finansskat.
Det er noget, vi har diskuteret i mange år, men efter Brexit er der for alvor kommet skub i forhandlingerne.
Og det forstærkede samarbejde mellem de ti lande, der samarbejder om det her, har netop også fået noget hjælp og noget input osv. fra Kommissionen, hvor vi jo har en dansk kommissær siddende.
Så har det, den nye udvikling, fået Det Radikale Venstre på andre tanker i forhold til at støtte op om, at Danmark skal tilslutte sig det her forstærkede samarbejde, hvor lande som både Tyskland og Frankrig er med, for netop at sikre, at finanssektoren også kommer til at bidrage?
De penge, der kommer i den danske statskasse, bliver vurderet til at være omkring 7 mia. kr. årligt, og de penge kan man jo bruge enten på velfærd eller på at sætte skatten ned eller på noget helt tredje.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Der er jo en SU-forligskreds, som Enhedslisten ikke er en del af.
Jeg anerkender helt interessen for SU-området, men man har endnu aldrig båret den langt nok, til at man var inde og tage ansvar for SU-systemet.
Derfor er min grundlæggende tilgang den, at vi fortsat ønsker et bredt forlig om SU'en.
Vi har ingen forslag om at forringe den.
Det, vi ønsker, er at deltage i forhandlinger, der samlet set øger muligheden for at investere i uddannelse – og det foreslår vi altså at man gør – med en generationsgave fra alle os, der kan, på arbejdsmarkedet, frem for at skære i SU'en.
Eva Flyvholm (EL), 2016-12-05:
Jamen jeg er rigtig glad for, at der ikke er et forslag om en SU-reform fra Radikale Venstre.
Det har jeg også noteret mig.
Og jeg mener, at det er meget vigtigt at investere i uddannelse.
Men jeg vil bare gerne lige have ordføreren til at gøre det klart og sige, at et godt uddannelsessystem ikke kun bygger på investering i uddannelse, men også på investeringer i vores SU.
Kan vi ikke sige, at vi står samlet frem mod næste valg på, at der ikke skal være forringelser i SU'en?
For så kan vi faktisk også få stoppet det her.
Det kunne jeg godt tænke mig ordføreren sådan lige kunne give et mere klart signal om og sige, at det her også gælder, at man vil forsvare SU'en.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Ja, også det er vist en debat, vi har haft før, og jeg tror, jeg svarede det samme dengang, nemlig at sammen om SU'en står vi jo ikke, for Enhedslisten har jo aldrig været en del af SU-forligskredsen og har aldrig været med til at løfte ansvaret for, at vi har et fantastisk SU-system i Danmark.
Men jeg kan sige, at for Det Radikale Venstres vedkommende er det sådan, at vi ønsker at investere i vores børn og unge og i uddannelse, og at vi derfor ikke har nogen forslag om en SU-reform.
Eva Flyvholm (EL), 2016-12-05:
Mange tak.
Vi kan jo se nu, hvordan den nye regering også holder fast i de her trusler om at ville skære ned på SU'en, for står det til Venstre, Konservative og Liberal Alliance, skal studerende jo have omkring 20 pct. mindre i SU, og de risikerer også at miste det sjette SU-år, som giver mulighed for en mere fleksibel uddannelse.
Det vil sandsynligvis betyde, at færre unge kan gennemføre deres uddannelse.
Det vil især ramme de unge, der ikke har nogle meget rige forældre, der kan hjælpe dem, og det vil i det hele taget gøre det svært for en masse studerende at betale deres husleje.
Så jeg synes jo, at det er meget, meget vigtigt, at vi får lagt de her SU-nedskæringer godt og grundigt i graven til næste valg.
Og derfor vil jeg gerne spørge hr. Morten Østergaard, som jo netop også har talt meget om uddannelse, om vi kan regne med, at vi også på SU-spørgsmålet står sammen her, og at Radikale Venstre ikke vil være med til at skære ned på SU'en, hverken i forligskredsen eller sammen med regeringen.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Vi vil gradvist forøge udviklingsbistanden år for år, og vi har ikke lagt os fast på, i hvilket tempo det skal være.
Det afhænger jo også af de muligheder, der opstår, men det er klart, at der i vores plan er mulighed for at øge udviklingsbistanden hvert eneste år, og det vil vi gøre, hvis vi får magt, som vi har agt.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Det er modtaget, og tak for det.
Men jeg kan forstå, at nogle af de områder, som ordføreren står her og taler for, altså det, der handler om fremtidsinvesteringer og grøn omstilling og uddannelse, sammen med udviklingsbistanden skal have ca. 40 milliarder.
Så det er rigtigt, der er jo et stykke op til de her 68,4 milliarder.
Hvor stor en del skal så gå til udviklingsbistanden, og hvor højt kommer den op i 2025?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Jeg tror, jeg vil sige efter som minister at have fulgt diskussionen i kredsen af lande, der har et forstærket samarbejde, ret tæt i en periode, at hvis det er derfra, man vil finde finansieringen til sine ideer, så tror jeg, man skal væbne sig med tålmodighed, for det går helt utrolig langsomt.
For de lande erkender jo det samme, som vi gjorde, nemlig at det er rigtig vanskeligt at lave en ø i EU – inden for et sted, hvor kapitalen bevæger sig frit – hvor nogle lande beslutter sig for en sådan skat, uden at andre er med.
Og derfor er mit svar det samme: Nej, vi synes ikke, det giver mening at etablere et system, hvor man næsten med sikkerhed kan regne med, at aktiviteter, man havde fået i Danmark, vil havne et andet sted.
Men kunne man blive enig i den brede kreds, allerhelst globalt, ville det selvfølgelig stille sagen anderledes.
Der vil jeg bare understrege, at det, jeg synes trænger sig mest på, ikke er at indføre nye skatter, men at sørge for, at de skatter, man i forvejen er skyldig, bliver betalt, at vi bekæmper skattely, og at vi samarbejder endnu stærkere på skatteområdet for at sørge for, at der ikke bliver lavet skatteaftaler som nogle af dem, vi har set nogle lande lave, bl.a. Luxembourg og Irland.
Og det tror jeg sådan set er en langt hurtigere vej til at øge statens indtægter end det andet, som jeg betragter som et i hvert fald noget langsigtet projekt.
Ja, det minder mig nu på en eller anden måde om en debat, vi har haft, men vi kan jo sagtens tage den igen.
Vi har jo fremlagt – det gjorde vi faktisk allerede i valgkampen, dengang statsministeren kaldte det masochisme – et bud på en 2025-plan, og af den kan man se, at vi gradvist vil øge udviklingsbistanden, men ikke til 1 pct. i 2025.
Dertil rækker pengene ikke.
Tak for det spørgsmål.
Også det er jeg i god vane med at svare på, kan jeg vist roligt sige.
Jeg har diskuteret det med hr. Kristian Thulesen Dahl, med fru Mette Frederiksen og med statsministeren – alle som en – og der er ingen, der har sådan et tal.
Og det er, fordi det jo er et meningsløst spørgsmål.
Altså, taler vi om indiske computeringeniører?
Er det dem, hr. Rasmus Jarlov har i tankerne som nogle, der ligesom skal et loft på for, hvor mange vi kan klare?
Så synes jeg, man skulle tage at invitere den konservative erhvervsklub, vi jo godt kender – C-Business, eller hvad den hedder – til et møde og så spørge virksomhederne, om de synes, det er et problem, at der er blevet lavet begrænsninger på at tiltrække dygtige, velkvalificerede folk uden for Europas grænser til de danske virksomheder.
Spørg, om der er vækst i muligheden for at tiltrække udenlandsk arbejdskraft, også selv om det vil vise sig i den statistik om ikkevestlig indvandring, som hr. Rasmus Jarlov taler om.