runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Nu har statsministeren jo selv ad nogle omgange også haft lejlighed til at sætte flere ord på det citat, som der spørges ind til her.
Jeg kan jo sige, at det er regeringens holdning og har været det længe – det er i øvrigt en holdning, jeg klart mener vi deler med Folketinget med henvisning til en række vedtagelser her i Tinget gennem årene – at der langsigtet er brug for en tostatsløsning.
Det er den eneste måde, hvorpå man sådan for alvor kan få løst den konflikt, som har været hos os i mange år, og som jo er accelereret helt vildt siden Hamas' forfærdelige terrorangreb den 7. oktober sidste år.
Oven på det er der houthierne, Det Røde Hav og Hizbollahs sympatikrig, havde jeg nær sagt, fra Libanon.
Så der er jo ikke noget nyt i, at vi ønsker en tostatsløsning.
Det er sådan set bare blevet forstærket af det, vi har set med alle de her regionale implikationer, herunder Hizbollah i Libanon, Irans destruktive adfærd osv., som jo rummer risikoen for, at vi alternativt ender i en regional storkrig, hvad ingen har en interesse i.
Det er også baggrunden for, at Danmark fra start har bakket op om de primært amerikansk ledede bestræbelser på at opnå en våbenhvile i både Gaza og i Libanon.
Så engagerer vi os sammen med vores partnere i primært EU i en diskussion om, hvordan vi kan skabe de bedste forudsætninger for en tostatsløsning.
Der kigger vi selvfølgelig, sådan som statsministeren også er inde på, på alle mulige optioner.
En grundforudsætning er jo, at der kommer en palæstinensisk autoritet, som har autoritet og har noget folkelig forankring, og som også vil Israel.
Så det er jo et fokusområde.
Der er desværre ikke noget af det, der ser ud til at falde på plads på den meget korte bane, men der er jo ingen tvivl om, at når og hvis vi kommer derhen, vil hele spørgsmålet omkring en sikkerhedsparaply over Palæstina-Israel være centralt, og i den sammenhæng kan man jo ikke udelukke, at der også vil være brug for militær tilstedeværelse.
Men vi er jo ikke et sted nu, hvor man med militær magt kan tvinge en tostatsløsning igennem.
Charlotte Munch (DD), 2024-10-23:
Jeg er selvfølgelig interesseret i at høre følgende
Der henvises til artiklen »Mette Frederiksen er åben for international militær involvering i Mellemøsten« fra Jyllands-Posten den 1. oktober 2024.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Nej, for jeg hører ikke statsministeren på den her sådan meget kategoriske måde, som hr. Peter Skaarup øjensynlig hører statsministeren på: at nu skal vi ud af ingenting opfinde en eller anden militær kraft, som skal sættes ned i Mellemøsten.
Sådan hører jeg det ikke.
Jeg hører, at det, statsministeren siger, er fuldstændig på linje med det, jeg siger.
Det er, at den eneste måde at få løst den her situation bæredygtigt på, er en tostatsløsning.
Det kræver, at det internationale samfund tvinger det igennem, fordi vi gør det op imod en aktuel regering i Israel, som ikke er åbne over for det, og nogle terrororganisationer, som sådan set helst ser Israel fjernet fra jordens overflade.
Derfor kommer det ikke til at ske, medmindre der kommer et pres og det internationale samfund bruger energi på at tvinge det igennem.
Og en del af en sådan løsning er også nødt til at være en militær komponent.
Charlotte Munch (DD), 2024-10-23:
Jeg tænkte undervejs i forbindelse med de her spørgsmål til ministeren, om ministeren virkelig mener, at der overhovedet er en mulighed for at lave en forhandling med terrororganisationer, og her taler jeg naturligvis om Hamas eller Hizbollah, som er den modsatte part, når vi her taler om en tostatsløsning.
For jeg er selvfølgelig med på, at ministeren mener, at det skal være det palæstinensiske folk, der skal komme med noget.
Så mit spørgsmål er, om det overhovedet kan lade sig gøre at forhandle med terrororganisationer.
Sophie Løhde (V), 2024-10-23:
Tak til spørgeren.
Jeg anerkender fuldt ud, at der er et potentiale for forebyggelse af behandlings- og især indlæggelseskrævende lungeinfektioner, og vaccination er bestemt også et effektivt værktøj til forebyggelse af nogle, men, vil jeg også understrege, ikke alle typer af lungebetændelse.
Vaccination er derfor også i dag et tilgængeligt tilbud til netop dem, som er i særlig øget risiko.
Det kan f.eks. være ældre personer eller personer, der har visse former for kroniske sygdomme, som kan få vaccinen hos egen læge med det, der hedder et klausuleret tilskud.
Så har jeg noteret mig, at fagfolk og patientforeninger i sidste uge har peget på, at det i dag er et tilbud, som kan opleves som uigennemsigtigt og også besværligt for nogle.
Jeg er sådan set
optaget af, at tilbuddene i vores sundhedsvæsen skal være præcis det modsatte, og derfor har mit ministerium også bedt Sundhedsstyrelsen om at kigge på, hvordan vi kan få gjort tilbuddet lettere tilgængeligt.
Herudover vurderer sundhedsmyndighederne jo løbende, hvilke vacciner som skal indgå i vaccinationsprogrammerne.
På nuværende tidspunkt foreligger der ingen anbefaling om, at vaccination mod pneumokokker skal tilbydes i vaccinationsprogrammet.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2024-10-23:
Tak for det.
Mener ministeren, at det kan afhjælpe presset på sygehusvæsenet, hvis flere ældre vaccineres mod lungeinfektioner, og hvad er ministerens holdning i så fald til at foretage en medicinsk teknologivurdering af at tilføje en vaccine mod pneumokokinfektion til vaccineprogrammet?
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Jeg anerkender også det, som ministeren siger, og en stor del af analysen af, hvor udfordringerne ligger, deler vi jo i virkeligheden også.
Det springende punkt er, hvad det er, der sker, når et USA eksempelvis siger, at »inden for 30 dage, så ... «.
Det har jo ikke andet end en rituel værdi, hvis ikke der sker et eller andet efter de 30 dage.
Altså, der skal jo ske noget konkret, for at Israel ikke skal fortsætte sin kurs med en åbenlys foragt over for det internationale samfund, men jo også over for de lande, der omtaler Israel som deres venner, herunder Danmark.
Det er jo bizart at have et venskab, hvor den ene ven notorisk bryder alt det, man selv står for, og i virkeligheden bryder alle de værdier og principper, som man siger at venskabet bygger på.
Er ministeren enig i det?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Hvis »man« ikke bare er regeringen, men »man« er det internationale samfund, så er der jo bl.a. spørgsmålet om våben.
Altså, vi har, som spørgeren er fuldstændig bekendt med, selv flyttet vores eget eksportregime fra »restriktivt« til »meget restriktivt«, og så har vi jo ad flere omgange vendt de særlige dimensioner omkring F-35, hvor Danmark vanskeligt kan indtage en position, der er unik, og som adskiller sig fra andres, fordi det ligesom vil bringe hele F-35-programmet i fare.
Og der har jeg taget det amerikanske signal til Israel om, at der skal ske noget, ned, og det var jo så med afsæt i den humanitære adgang til Gaza.
For ellers ville det kunne få en implikation i forhold til det spørgsmål, og man må jo her nok være ærlig omkring opgavefordelingen, altså at det ikke er i mine eller i vores hænder at træffe en eller anden operationel beslutning, der kan løsne op for alt det her.
Men vi deltager i den del af arbejdet, og vi er helt åbne over for, at vi, uanset hvad der er afsættet for det her, Hamas' terrorangreb, så også er nødt til at have et øget pres på Israel inden for mange dimensioner.
Hele spørgsmålet om, at man ikke får afskåret det palæstinensiske selvstyre fra dets mulighed for at løse sine opgaver på Vestbredden er én vigtig dimension, hele spørgsmålet om den humanitære adgang til Gaza er en anden vigtig dimension, og så er der hele Libanonspørgsmålet med UNIFIL m.v., som vi har diskuteret her, og som så er et tredje element.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2024-10-23:
Jeg er glad for at høre, at ministeren anerkender problematikken og egentlig også er imødekommende i forhold til de besværligheder, der rent faktisk er i dag i forhold til at få den her vaccine, for man skal først til lægen og have en henvisning, så skal man på apoteket og købe vaccinen og så tilbage til lægen for at få det stik.
Så hvis vi kan gøre det enklere, synes jeg det ville være rigtig, rigtig dejligt.
Af den artikel, som også har været på DR's hjemmeside, fremgår det, at der hvert år indlægges 29.000 personer med akutte luftvejsinfektioner og lungebetændelse.
Det er jo altså hårdt for dem, der bliver ramt – i nogle tilfælde er det rent faktisk også dødbringende – og det er også en belastning for vores sygehusvæsen og sundhedsvæsen.
Det er derfor, man under covid besluttede at bruge den her vaccine i forhold til det her.
Sundhedsstyrelsen udtaler også, at de gerne vil lave en grundig gennemgang af pneumokokker, hvor de forskellige vacciner kan ses i forhold til hinanden.
Så hvorfor er det så, at vi ikke finder de relativt få midler, der skal til for at kunne lave den gennemgang, så vi kan få bekræftet, at det er fornuftigt – hvilket jeg forventer at man vil finde ud af – at forebygge sygdom og død hos vores ældre medborgere og lette det pres, som lægerne også beskriver i artiklen at det påfører vores sundhedsvæsen?
Hvorfor er det, at vi ikke får sat gang i den her vurdering, så vi rent faktisk kunne sige, at vi har grundlaget for at beslutte, om det skal ind i vaccinationsprogrammet?
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Tak, og jeg vil også gerne kvittere for, at Danmark faktisk også er aktiv i forhold til en række af de ting, som ministeren her siger, og formentlig i virkeligheden også er proaktiv i forhold til dem og med i den mest aktive landekreds.
Ikke desto mindre er det jo svært ikke at se det her som en ekstremt alvorlig situation, hvor Israel på 13. måned udviser en decideret foragt over for det internationale samfund, hvad enten det er EU, det er USA eller det er FN, og det er jo i den her sammenhæng så FN, som er omdrejningspunktet.
Men hvad er det for et mere konkret pres, der bliver diskuteret og man kunne forestille sig?
Er der tale om en overvejelse omkring et økonomisk pres, altså økonomiske sanktioner eller andet?
Der er EU's associeringsaftale, og der har gennem mange måneder også været diskussioner om våbensalg.
Hvad er der af konkrete nye ting, som man diskuterer, altså ud over ord og breve?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Jeg synes jo ikke, der er nogen grund til at gøre nogen stor hemmelighed ud af, at der selvfølgelig er – hvad skal man kalde det – en eller anden voksende frustration, som jeg ikke tror jeg alene repræsenterer, men som jeg også kan se udfolde sig f.eks. i Amerika.
Her har den amerikanske præsident jo længe presset på bl.a. også i forhold til mere humanitær adgang til Gaza
– den her sag er jo ikke kun et spørgsmål om Libanon, men det er også hele konflikten, bosættelserne i Vestbredden m.v. – uden at der i hvert fald for nærværende har været noget stort gennemslag.
Nu er den amerikanske udenrigsminister så igen i området, og jeg har jo også noteret mig den amerikanske melding om, at der skal ske noget, hvor man har defineret 30 dage, og ellers kan der komme en eller anden implikation, og det er også vores tilgang.
Jeg har selv været fortaler for på det absolut sidste møde, vi havde i EU's udenrigsministerkreds – det var i sidste uge – at vi også er nødt til at dyrke den dimension mere, der handler om Israel, som er en ven og det eneste demokrati i området, men som ikke på alle punkter lever op til sit ansvar.
Hvis man ligesom gør det til andet og mere end spørgsmålet om Libanon, handler det f.eks. også om bosættelserne, hvor vi jo er åbne for flere sanktioneringer, og vi har allerede sanktioneret.
For så vidt angår, kan man sige, spørgsmålet om eroderingen af FN, bl.a. min israelske kollegas udmeldinger om, at Guterres var persona non grata i Israel, har vi sammen med en meget, meget bred landekreds været medinitiativtagere til en offentlig udtalelse, og vi kører en målrettet outreach i forhold til det parlamentariske arbejde, der er i gang i Israel i øjeblikket, og som handler om, at UNRWA i virkeligheden bliver forment adgang til at kunne udøve sit arbejde.
Så det er en dimension i hele den her konflikt, som har vores bevågenhed.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Tak for svaret.
Alligevel tænker jeg, at der har været rigtig mange måneder, hvor der er foregået ting, hvor Israel har forbrudt sig mod folkeretten og mod krigens love, hvor de har begået angreb på civilbefolkningen i Gaza, der har været åbenlyst uproportionelle, og hvor de har udvist foragt for FN, og hvor det hver gang er blevet mødt med ord, med bekymringer og med fordømmelser, måske ikke engang med fordømmelser, men i hvert fald med en afstandtagen og med ord som »uacceptabelt«, at »vi ser med bekymring på«, at »vi løfter en pegefinger« eller noget andet, og på en eller anden måde er det jo, så længe det bare bliver ved ordene, svært at se, at det er ret meget andet end rituelt.
For det, vi ser der sker, er, at Israel fortsætter sin kurs, og måske er den endda blevet skærpet, og at de nu i hvert fald også rykker ind i forhold til Libanon.
Så derfor ville det være interessant at høre, hvad ministeren tænker, og om det kunne være mere konkret.
Ministeren sagde til den tidligere spørger også det her med at sætte mere handling bag ordene.
Så hvad er der af konkrete muligheder?
Hvad for konkrete muligheder for at sætte handling bag ordene i forhold til de her bekymringer blev der f.eks. diskuteret på EU's udenrigsministermøde, hvor det helt åbenlyst ikke virker, som om det gør en dyt indtryk på den israelske regering?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Tak for det.
Som følge af de igangværende kamphandlinger mellem Israel og Hizbollah er der foreløbig over 2.000 dræbte og flere tusind sårede.
De libanesiske myndigheder vurderer, at over 1 million mennesker er internt fordrevne.
Danmark har derfor senest besluttet at øge den humanitære støtte til Libanon med yderligere 25 mio. kr., hvilket bringer den samlede humanitære støtte i indeværende år op på mere end 90 mio. kr.
Så ser vi i øvrigt også aktuelt på, hvordan vi kan bidrage til Libanons væbnede styrker.
Vi har gentagne gange opfordret parterne til at udvise tilbageholdenhed og bidrage til en deeskalation.
Det gælder også i forhold til Israel, som har indledt omfattende luft- og landangreb i Libanon, men i høj grad selvfølgelig også Hizbollah, hvis raketangreb mod Israel er fortsat kontinuerligt siden dagen efter den 7. oktober sidste år.
Begge dele skal stoppes, og derfor tager vi også dyb afstand fra den seneste tids israelske angreb mod FN's fredsbevarende mission, UNIFIL.
Det har vi sagt flere gange, og det har vi gjort både bilateralt og via EU.
Der er ingen tvivl om, at en beskyttelse af de fredsbevarende styrker er en klar forpligtigelse, der påhviler alle parter i en konflikt, og at ethvert angreb mod FN's fredsbevarende styrker er helt uacceptabelt.
Der er heller ingen tvivl om, at den aktuelle situation er uholdbar.
Derfor har vi altså også straks støttet de amerikansk-franske bestræbelser på at få en våbenhvile og en diplomatisk løsning med henblik på at få en fuld implementering af den resolution, jeg også omtalte i forbindelse med det sidste spørgsmål, altså resolution 1701.
Det var også et af hovedbudskaberne fra det ekstraordinære EU-udenrigsministermøde, som jeg selv deltog i den 30. september, og jeg forventer så i øvrigt også, at det bliver et hovedbudskab fra den konference, som er indkaldt af Macron, og som finder sted i Paris i morgen, og hvor jeg også selv deltager.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Tak for det, og spørgsmålet lyder: Hvilke konkrete skridt mener ministeren at Danmark, EU-kredsen og FN bør tage over for Israel i anledning af den seneste tids udvikling, hvor Israel har såret FN-repræsentanter i Libanon, og hvor premierminister Benjamin Netanyahu har opfordret FN til at trække FN-styrker ud af Sydlibanon, henset til ministerens udtalelse til DR: »Det tilkommer ikke Israel at diktere tilstedeværelsen for den fredsbevarende FN-mission i Libanon«?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Hamas er jo designeret som en terrororganisation, og vi ser ikke Hamas have nogen fremtid i forhold til en tostatsløsning.
Det er jo præcis derfor, at noget af det, vi fra dansk side unilateralt satser på, men som vi i øvrigt også presser på for i EU, er, at vi vil investere mere energi i at opbygge det palæstinensiske selvstyre, altså med afsæt i Ramallah.
For der er jo nødt til at være nogle, der så at sige repræsenterer det palæstinensiske folk, og det kan ikke være Hamas.
Det er nødt til at være nogle andre, og det sted, man kan vende sig hen til, med alle de udfordringer, der knytter sig til det, er det palæstinensiske selvstyre i Ramallah.
Så vi vil gerne bruge energi på at bygge dem op.
For det er dem, der kan være den rigtige part over for Israel, som aktuelt har en regering, som ikke rigtig er åben over for det her, men som jo også er et demokrati, og der findes jo også en anden holdning i det israelske samfund.
Igen vil jeg også sige, at en sådan tostatsløsning rummer mange komponenter, og at en af dem nødvendigvis vil være, hvordan man så sikrer, at det bliver to stater, der lever i fred med hinanden, og at det formentlig kræver en eller anden form for ekstern militær tilstedeværelse.
Serdal Benli (SF), 2024-10-23:
Tak for det.
Hvordan agter ministeren at betrygge de borgere, der har fået deres oplysninger misbrugt, og kan ministeren berolige de pågældende med, at de ikke i fremtiden skal frygte repressalier fra eksempelvis andre landes myndigheder, kriminelle grupperinger m.v., når deres oplysninger også fremadrettet kan lækkes ustraffet, sådan som det fremgår i artiklen »Misbrugte adgang til tusindvis af tyrkeres oplysninger – frifundet af retten« fra Sjællandske Nyheder den 3. oktober 2024?
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Mange tak for redegørelsen.
Det var i virkeligheden en holdningstilkendegivelse om, om ministeren mener, at de regelsæt, Danmark har, er tilstrækkelige til at sikre, at Danmark efterlever vores internationale forpligtelser i forhold til våbenkontrol, og hvad ministeren gør sig af tanker om mulige udfordringer.
Det korte svar her ville så måske være, at man ikke anser det her for at have nogle udfordringer.
Det er i hvert fald lidt det, jeg tolker ud fra det svar, ministeren giver.
Nu har vi, som ministeren også selv er inde på, diskuteret det her igennem rigtig mange måneder, altså hvordan det er, at dansk eksport af våben og våbendele foregår.
Vi har brugt mange måneder på at lege med sproget – at man fra dansk side er gået fra en restriktiv til en mere restriktiv kontrol, noget, der mere har haft effekt på det sproglige, end det har haft effekt på antallet af tilladelser, der er givet.
Der, hvor det store spørgsmål ligger, er i øvrigt i F-35-samarbejdet.
Samtidig med, at vi har vi haft de her uendelig mange diskussioner og bekymringer om ord og ordvalg i Danmark, er der i titusindvis af palæstinensiske børn, der er blevet slået ihjel, og voksne med dem, fordi Israel fører en krig på en fuldstændig brutal måde, helt uden for almindelige spilleregler.
Det har været en perlerække af krigsforbrydelser eller mulige ditto.
Israel står anklaget for folkedrab ved Den Internationale Domstol.
Det, der er spørgsmålet her, justitsminister, er jo i virkeligheden ikke, hvordan reglerne er, men om ministeren mener, at de er tilstrækkelige til at sikre, at Danmark ikke eksporterer våben, våbendele eller komponenter til et land, hvor der er risiko for, at de her eksportdele bliver anvendt til en krigsførelse, hvor man risikerer alvorlige krænkelser af folkeretten eller af menneskerettighederne.
Og med den viden, vi har, ved vi, at den risiko er overhængende.
Vi ved oven i købet, at dansk producerede dele har siddet på nogle af de kampfly, der de facto har været i luften over Gaza i løbet af de sidste 13 måneder.
Kan ministeren som socialdemokrat leve med, at vi fortsætter den eksport?
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Tak for ordet, og tak for spørgsmålet.
Lad mig starte med at sige, som jeg også har sagt ved mange andre lejligheder, at jeg synes, at konflikten i Mellemøsten er meget ulykkelig, og derfor følger vi selvfølgelig også udviklingen meget tæt.
Jeg har ved flere tidligere lejligheder redegjort for Danmarks regler om våbeneksportkontrol, men gør det naturligvis gerne igen.
Kontrol med eksport af militært udstyr er reguleret i den danske våbenlovgivning.
Våbenloven indeholder et principielt forbud mod eksport af militært udstyr med mulighed for eksport efter en konkret tilladelse.
Formålet med eksportkontrollen er overordnet, at Danmark bidrager til det internationale samarbejde om effektiv kontrol og transparens i forhold til handel med forsvarsmateriel.
I Danmark er det Rigspolitiet, der udsteder tilladelse til eksport af militært udstyr.
I en ansøgning til Rigspolitiet om eksport af militært udstyr skal der fremgå oplysninger om slutbrugeren, hvis denne er kendt på ansøgningstidspunktet.
På samme måde skal oplysninger om slutbrugeren også fremgå af ansøgningen, hvis produktet skal indgå i et andet slutprodukt.
I en ansøgning, hvor slutbrugeren er ukendt, vil Rigspolitiet og Udenrigsministeriet behandle ansøgningen med udgangspunkt i modtagerlandet.
Det følger af Danmarks internationale forpligtelser, at der i vurderingen af modtagerlandet bl.a. tages udgangspunkt i kriterierne i Rådets fælles holdning, herunder modtagerlandets respekt for den humanitære folkeret.
Det her er en del af den udenrigs- og sikkerhedspolitiske vurdering, som Udenrigsministeriet foretager.
Jeg må derfor henvise til udenrigsministeren for nærmere oplysninger om det, herunder i forhold til de seneste FN-rapporteringer, som der henvises til i spørgsmålet.
I Rigspolitiets sagsbehandling er der sager, hvor der under sagsbehandlingen opstår tvivl om, hvorvidt der er en konkret kendt slutbruger, og her vil Rigspolitiet kontakte ansøgeren og spørge til, om ansøgeren er bekendt med konkrete slutbrugere.
Hvis ansøgeren bliver bekendt med en slutbruger, inden ansøgningen er færdigbehandlet, skal ansøgeren oplyse det til Rigspolitiet.
Det er sådan, processen er, og det er helt efter bogen.
Så vil jeg afslutningsvis gerne understrege, at oplysningerne i ansøgninger om eksport af militært udstyr gives under strafansvar, altså efter
straffelovens § 163
Tak for ordet.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-10-23:
Er det ministerens opfattelse, at de danske regler om kontrol med eksport af våben, i lyset af Israels seneste angreb på FN-styrker i Libanon og de seneste FN-rapporteringer om mulige israelske krigsforbrydelser i Gaza, er tilstrækkelige til at sikre, at danskproducerede våben og andet militært udstyr ikke anvendes til at begå eller facilitere alvorlige krænkelser af den humanitære folkeret og internationale menneskerettigheder, og hvad er ministerens tanker om mulige udfordringer?
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Jeg kommer til at gøre alt, hvad der står i min magt, for at sikre, at politiet har de nødvendige ressourcer.
Men jeg kan da under ingen omstændigheder stå her i dag og garantere, at der ikke skal ske tilpasninger i den generelle økonomi, når der er så store fordyrelser inden for politiets organisation og Rigspolitiet i forhold til bl.a. nye, dyre it-kontrakter, hvor der sådan set ikke bliver leveret meget mere nyt i dag, end der gjorde i går, men hvor der bare har været et genudbud og alt muligt andet, der er dyrere.
Jeg kan heller ikke stå og garantere mod fyringer, al den stund at vi jo har truffet en beslutning bredt i Folketinget om, at der skal ske en reduktion af antallet af statslige årsværk.
Men når det er sagt, ligger det mig meget på sinde og regeringen meget på sinde at reducere det tilpasningsbehov mest muligt, og der er det, at jeg siger: Der har ordførerens parti og ordføreren selv også en rolle at spille i forhold til at hjælpe til med det.