Astrid Krag (S), 2022-04-29:
Tusind tak for det, formand.
Med forslaget her foreslås det, at der indføres en ordning om kontaktbevarende overvåget samvær, når den ene forælder fremsætter usande påstande i samværssager.
Ordningen skal kombineres med et fasttrack, der skal sikre, at der træffes en hurtig afgørelse i sager med høj konflikt.
Alternativt foreslås det, at regeringen igangsætter en uvildig undersøgelse af, hvordan problemet om samarbejdschikane og fremsættelse af usande påstande i samværssager kan løses.
Forslaget er bl.a. begrundet i lange ventetider, og jeg citerer fra forslaget: »Det er et velkendt faktum, at sagsbehandlingstiden i Familieretshuset er alt for lang«.
Der henvises til en udtalelse fra Ombudsmanden fra maj 2021.
Heldigvis er vi et andet sted, end da Ombudsmanden kom med den udtalelse, nemlig på det niveau, som blev forudsat, da Familieretshuset fik tilført ekstra midler, og sagsbehandlingstiderne er faldet betydeligt.
Det gælder også for overvåget samvær og for kontaktbevarende samvær.
Faktisk viste fjerde kvartalsrapport, at Familieretshuset har nedbragt ventetiderne hurtigere end forventet i den aftale, vi lavede.
Det er ulykkeligt, og det er beklageligt, for det er jo helt åbenlyst svært at være i, særlig for de børn, som er i klemme.
I mine øjne bliver vi dog nødt til at forholde os til den situation, systemet er i nu, og ikke diskutere fremtidens skilsmissesystem ud fra en ikke længere gældende præmis om for lange ventetider.
Når det er sagt, er det lidt svært at se behovet for det, som forslagsstillerne lægger op til, for det fremgår allerede af forældreansvarsloven, at Familieretshuset og familieretten kan træffe midlertidige afgørelser om samvær under behandlingen af sagerne.
Det fremgår også allerede af lovgivningen, at der kan fastsættes vilkår for samværet, bl.a. at det kan gøres overvåget.
Tal fra Familieretshuset, som ordførerne fik forud for sidste statusmøde – dem holder vi jo som bekendt løbende ovre i mit ministerium – viser, at Familieretshuset i 2021 fastsatte kontaktbevarende samvær i 262 tilfælde, og at man igangsatte 327 forløb med overvåget samvær.
Den gennemsnitlige sagsbehandlingstid for kontaktbevarende samvær overholder nu den frist på 3 uger, som Familieretshuset har til at træffe afgørelse i de her sager.
Mulighederne er der altså allerede.
Det vil sige, at der allerede kan fastsættes kontaktbevarende samvær og træffes midlertidige afgørelser, herunder om overvåget samvær.
De forskellige muligheder bliver brugt, og nu da ventetiderne er nedbragt, kan Familieretshuset hjælpe familierne som tiltænkt, samtidig med at redskaberne til at imødegå chikane kan få lov til at virke, som de skal.
Og så er det også vigtigt at huske på, at det er en konkret vurdering, om det er til det enkelte barns bedste, at der fastsættes samvær.
Derfor vil der også være situationer, hvor det ikke er til barnets bedste, at der er samvær, heller ikke selv om det kan foregå under overvågning.
I de situationer, hvor det er nødvendigt at give afslag på samvær for at beskytte barnet, og hvor den ene forælder ikke er enig heri, er det ikke reglerne, den er gal med.
Det, der er galt, er, at konflikten mellem forældrene er kørt så meget af sporet, at der er behov for, at systemet sætter ind for at skærme barnet.
Så at påstå, at overvåget samvær vil løse tingene, mener jeg er lidt for letkøbt, for man glemmer hensynet til barnet, der i nogle af disse meget, meget voldsomme og få sager er i voldsom klemme, og som derfor har det meget svært.
Og så til spørgsmålet om, om ikke en fasttrackordning ville være en god idé.
Jeg vil gerne minde om, at § 7-sagerne er tunge sager.
Det er alvorlige sager, og det er et helt grundlæggende element i reformen, at de her sager i højere grad, end de blev tidligere, skal behandles grundigt og skal behandles til bunds.
Det vil sige ved en grundig screening af, hvad der er på spil, og en nærmere udredning af sagen efter behov, også i samarbejde med kommunen.
Intentionen bag reformen var jo netop at gøre op med automatik og gøre op med en one size fits all-model.
Et helt bærende princip i forældreansvarsloven er, og det er et meget rigtigt princip, at hensynet til barnets bedste og barnets ret til trivsel og beskyttelse skal komme i første række.
Oplyser en forælder om risikofaktorer, f.eks. vold og misbrug, ja, så skal Familieretshuset afklare, om der er hold i oplysningerne.
Sådan en absolut frist for, hvornår der skal træffes afgørelse, eller hvornår en sag skal sendes i retten, som der lægges op til med en fasttrackordning, ville kunne betyde, at der er sager, der ikke bliver udredt tilstrækkeligt.
Det ville indebære en risiko for, at hensynet til barnet bliver tilsidesat, og at sagen skal behandles forfra i familieretten.