runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Men hør her, jeg er jo selv et eksempel på, at indbrudssikring kan foretages på andre områder.
I mit private hjem har vi to gange haft indbrud netop igennem vinduer med hasper.
Så lige så snart de har brudt op og er gået ind i huset og har hørt alarmen bippe, er de forsvundet igen, og det er da selvfølgelig ærgerligt at skulle sætte nogle nye hasper på, men det er altså en indbrudssikring, der virker, altså at sætte tyverialarm op.
Så det har vi valgt i min familie, og det synes jeg også at andre familier skal have mulighed for at vælge, hvis de gerne vil have de vinduer.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-05-24:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ministeren om den her certificeringsordning, der er, hvor der bliver udført nogle test på vinduer og døre, og der skal de helst kunne modstå i omkring 3 minutter, og der vil jeg gerne spørge ministeren om, hvor retvisende den her test er efter ministerens synspunkt.
Der er jo begrænsninger, i forhold til hvilke værktøjer man må bruge på de her vinduer og døre.
Så kan man regne med, at de her 3 minutter, som de her vinduer og døre skal modstå, i virkeligheden er 3 minutter, hvis man spørger regeringen?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Det kan jeg ikke svare på på stående fod, men hvis det bliver en del af lovbehandlingen og et skriftligt spørgsmål, vil jeg meget gerne prøve at give et kvalificeret svar på det.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-05-24:
Jeg skal så prøve at stille mit spørgsmål mere simpelt, så ministeren har en chance for at være med.
Er det sandt, at man i den her 3-minutterstest f.eks. ikke må bruge et brækjern?
Uden at have sådan stor erfaring i at begå indbrud, tænker jeg, at et brækjern vil være et rimelig åbenlyst redskab at bruge, hvis man skulle ind igennem et vindue.
Så kan ministeren bekræfte det?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Men jeg ved det ærlig talt ikke.
Jeg skal dykke ned i nogle papirer, jeg ikke har med her på talerstolen.
Trine Bramsen (S), 2017-05-24:
Nu er vi jo så i en situation, hvor vi under den nuværende regering har set et markant fald i antallet af indbrud, der opklares.
Altså, det er status lige nu.
Så jeg spørger igen: Anerkender ministeren, at samtlige organisationer, der beskæftiger sig med kriminalitetsforebyggelse – for jeg forventer, at ministeren har forberedt sig til den her debat i dag – TrygFonden, Det Kriminalpræventive Råd, Forsikring & Pension, som ministeren jo også bør have noget at gøre med, og sikkerhedsbranchen, alle sammen anviser, at det er den her løsning, vi skal have fat i, hvis antallet af indbrud skal ned?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Jeg er jo ikke retspolitiker, så derfor kan jeg ikke principielt udtale mig alt for meget om, hvad der virker i forhold til indbrud, men jeg vil alligevel forsøge.
Det, der ville virke allerbedst, var, hvis indbruddene blev opklaret.
Jeg er sådan set enig med hr. Rune Lund, der siger, at det nok ikke hjælper noget med højere straffe for indbrud.
Nej, men det ville virkelig hjælpe noget, hvis man opklarede indbruddene, så folk i det hele taget blev straffet, og der har vi en meget, meget lille opklaringsprocent for indbrud i Danmark.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-05-24:
Jeg synes egentlig, at det er godt at tage udgangspunkt i at beskytte lejerne, at det sådan set er det, der skal være i fokus, for man kan jo egentlig godt forestille sig, at en dansk spekulant, der investerer i en udlejningsejendom, kan være lige så slem som en udenlandsk investor.
Det er tit sådan, at dem, der investerer med henblik på at beholde værdien i mange år, er de mindst slemme.
Vi har så nok haft en periode i Danmark, hvor der var nogle danske spekulanter, som var meget aktive.
De er så blevet erstattet af andre investorer, og jeg synes, det er foruroligende, at vi har kunnet læse i nogle artikler, at den investering fra udlandet er steget fra 4 mia. kr. om året til 26 mia. kr. sidste år.
Det er en voldsom stigning, som indikerer, at der her er en eller anden ny tendens.
Og jeg synes, det er meget rimeligt, at vi får kortlagt omfanget af udenlandske opkøb af udlejningsejendomme i Danmark og også får kigget på, hvilke juridiske muligheder der er for at begrænse det.
Det kan godt være, at det vil være noget, som udfordrer EU-lovgivningen, men det har vi i Enhedslisten ikke noget problem med, altså at udfordre EU-lovgivningen, hvis det er sådan, at der er danske løsninger, der er bedre end det, som EU forsøger at styre.
Jeg synes, debatten her har vist, at det her er flersidigt.
Ved at gå ind og ændre § 5, stk. 2, og få de her moderniseringer af udlejningsejendomme, der sker ude i virkeligheden, reduceret, er der sådan set en bedre mulighed for at beskytte lejerne.
Hvis det, at det her beslutningsforslag blev fremsat, kan medføre, at vi kommer frem til at få ændret § 5, stk. 2, eller få den helt ud, ville der sådan set være en rigtig god effekt af beslutningsforslaget.
Jeg kan høre på regeringen, at de ikke er så begejstret for at lave de her analyser.
Så må vi håbe – hvis der ikke er flertal i Folketinget – at der er aktører og journalister, som vil fortsætte med at have et fokus på, hvad det er, der sker.
Men hvis de her udenlandske investeringer sker, fordi der er blevet kalkuleret med, at der med den udflytning, der er over tid i en udlejningsejendom, kan laves § 5, stk. 2-moderniseringer, hvorefter man så har mulighed for at få en langt højere lejeindtægt, er det foruroligende, ligesom det også vil være foruroligende, hvis det er det, der driver danske investorer.
Jeg ser meget gerne, at vi kommer frem til en situation, hvor det er danske pensionskasser, som i højere grad investerer, at det sådan set er nogle langsigtede investeringer af vores fælles penge, der bliver foretaget.
Det ville jeg være mere tryg ved.
Jeg ser frem til, at vi får en drøftelse i udvalget af forslaget her og får kigget på, på hvilken måde man kan ændre § 5, stk. 2, og dermed beskytte lejerne bedre.
Villum Christensen (LA), 2017-05-24:
Tak for det.
Jeg tror på, at vi alle bliver rigere af kapitalens frie bevægelighed.
Det er et vigtigt princip.
Skal vi have flere boliger, skal de i øvrigt også finansieres, og det kræver kapital.
Så er jeg også på linje med ministeren og en række andre ordførere i forundringen over, at man har valgt at fremsætte et beslutningsforslag i det her regi om at pålægge regeringen at redegøre for analyser af udenlandske opkøb af udlejningsejendomme.
Det kunne sagtens være klaret med et udvalgsspørgsmål, som det også har været fremme, og det er egentlig hovedgrunden til, at vi afviser det her forslag.
Men når vi nu diskuterer emnet, vil jeg sige, at jeg ikke mener, at man kan tilskrive den stigning i ejendomspriserne, vi har set i de senere år, udenlandske opkøb af udlejningsejendomme.
Vi er på vej ud af en økonomisk krise, og det er kun naturligt, at når befolkningens tillid til ejendomsmarkedet stiger, så følger ejendomspriserne med.
Sådan har det jo altid været.
Vi skal også huske på, at det jo ikke er så forfærdelig længe siden, nemlig før krisen, at der også blev bygget rigtig meget.
Lige pludselig sagde det stop, og de fleste kan sikkert huske de der nærmest spøgelsesagtige byer, vi havde, hvor projektejendomme stod tomme i lang tid, og så begyndte man successivt at leje dem ud og gøre dem færdige.
Det var jo ikke noget kønt syn.
Så der er altså grænser for, hvor meget man kan regulere.
Der er en dynamik i markedet, som vi har vanskeligt ved at håndtere.
Jeg tror i hvert fald ikke på, at den omstændighed, at en bestemt ejergruppe bliver udelukket fra et område, gør, at vi så forhindrer nogle prisstigninger selektivt i nogle boliger.
Det har jeg svært ved at forstå.
Så logikken her forstår jeg ikke, og så er der også det her med, at det er ret vanskeligt rent juridisk i forhold til EU-reglerne at gøre noget ved det.
Så jeg vil sige, at problemet selvfølgelig er der, men at det ikke er noget, vi lige kan trylle væk, og den her medicin er i hvert fald ikke den rigtige.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-24:
Jeg har fornøjelsen af at vikariere for Roger Matthisen, som normalt er ordfører på det her område, og han har bedt mig sige, at vi støtter det her forslag.
Vi synes, det er et sympatisk forslag fra Socialdemokratiet og Enhedslisten, som har til hensigt at skabe et mere ligeværdigt samfund og sikre, at alle samfundsklasser har adgang til en bolig i et overkommeligt prisleje i et område, hvor deres arbejde befinder sig, og hvor de ønsker at bo.
I takt med den stigende urbanisering bør det samtidig være muligt for dem, der gerne vil bo og arbejde i byerne, at have råd til det på en almindelig indkomst.
Den modsatte udvikling, som vi har været og stadig er vidne til, understøtter desværre en samfundstendens med geografisk differentiering på baggrund af socioøkonomisk status.
Selv om det er svært at undgå, er det vores ansvar som politikere at modarbejde sådan en udvikling, som vi mener har en negativ indvirkning på sammenholdet i samfundet.
Så derfor støtter vi op om forslaget om at undersøge problemets omfang og efterfølgende se på, hvad vi kan gøre ved det.
Andreas Steenberg (RV), 2017-05-24:
Først vil jeg sige, at vi i Radikale Venstre forstår forslaget sådan, at ved at stemme ja siger man ja til at få leveret nogle faktuelle svar på det, der står i forslaget, men man siger ikke ja til de forskellige forslag, som forslagsstillerne senere hen gerne vil have gennemført.
Vi synes, det er lidt svært at være imod, at Socialdemokratiet og Enhedslisten får nogle faktuelle svar og nogle analyser af nogle forhold, hvilket de to partier gerne vil have, og derfor har vi tænkt os at stemme for beslutningsforslaget.
Det er sådan set rimeligt nok, at de to partier får det.
Jeg kan også forstå på både ministeren og Liberal Alliances ordfører, at man sådan set er rede til at svare på mange af de spørgsmål, der rejses, bl.a. via et udvalgsspørgsmål.
Nu går forslaget til udvalgsbehandling, og så kan man jo få det løst.
Så dem føler vi os ikke bundet af ved at støtte beslutningsforslaget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-24:
Tak for det.
Tak til Socialdemokraterne og Enhedslisten for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Det slog mig i det mindste, at det var svært tankevækkende, at vi faktisk ikke har de oplysninger, som det her forslag efterspørger.
Og det er da ikke uvæsentligt, hvem de udenlandske opkøbere af udlejningsejendomme i Danmark er, og hvor de kommer fra.
Det er ikke uvæsentligt, hvilke EU-retlige regler der gælder for udenlandske opkøb af danske udlejningsejendomme, og det er ikke uvæsentligt, hvilke juridiske muligheder vi har for at begrænse udenlandske investorers ret til at købe danske udlejningsejendomme.
Det giver rigtig god mening at pålægge Folketinget at fremkomme med et bud på mulige regelændringer i dansk regi for fremover at begrænse muligheden for udenlandske investorers køb af danske udlejningsejendomme.
Det er et faktum, at vi i Danmark mangler billige lejeboliger, og det er naturligvis stærkt problematisk, hvis vores lokale indsats i Danmark risikerer at blive undermineret af håbefulde udenlandske købere og da ikke mindst, hvis det får betydning for huslejepriserne.
Derfor støtter SF forslaget.
Kaare Dybvad (S), 2017-05-24:
Den er ikke kun speciel, fordi en by af den størrelse selvfølgelig altid har sin egen charme, den er også speciel, fordi man vil opleve, at mange huse står tomme.
Selv ud på aftenen står de gamle etageejendomme tilbage uden lys og liv i vinduerne, mens bistert udseende vagter patruljerer foran den tomme parkeringsplads.
De har ikke råd til at bo i husene, men må flytte langt uden for byen og friste en pendlertilværelse uden ret til deres egen hovedstad.
Husene er ejet af hovedrige russere og arabiske investorer, der bruger den britiske hovedstad til at placere penge i, som de med en vis sandsynlighed har tiltusket sig på mere eller mindre legal vis, som nu har fået magt over en hel storby og forvist almindelige mennesker fra den.
Sådan er det heldigvis ikke i Danmark.
Sådan er det ikke i vores hovedstad eller i de andre store byer i vores land.
Men inden for de senere år er udviklingen taget til, og flere og flere udenlandske investorer presser priserne på ejendommene og skaber større afstande mellem lejere og udlejere.
Forslaget her, som Socialdemokratiet og Enhedslisten har fremsat sammen, er en praktisk foranstaltning.
Det er et forsøg på at blive klogere på, hvordan markedet for udenlandske opkøb af udlejningsejendomme har udviklet sig, og hvilke juridiske muligheder vi har til rådighed.
Investeringerne er femdoblet siden 2011.
Op imod en tredjedel af de største udlejningsejendomsfirmaer i Danmark er nu udenlandske.
Jeg vil ikke foregøgle, at vi får forslaget vedtaget.
Det synes jeg er sundt.
Jeg synes, der er behov for, at vi giver mulighed for, at det ikke kun er dem, som har råd til at købe de store ejendomme, som har mulighed for at bo der, men at det også er noget, der er en rimelig adgang til.
Jeg har noteret mig, at der er en interesse for at gå videre med det her arbejde.
Det er i hvert fald noget, som vi fra Socialdemokratiet og Enhedslisten, som er medforslagsstillere – jeg håber, at jeg også kan tale på jeres vegne – har tænkt os at have fokus på i det fremadrettede arbejde.
Mange tak.
Rune Lund (EL), 2017-05-24:
Vil hr. Peter Kofod Poulsen ikke anerkende, at hvis vi ser på de erfaringer, der er fra Holland og England, som jo har indført lovkrav om indbrudssikring ved nybyggeri, er det sådan, at begge lande har halveret antallet af indbrud i nybyggede hjem?
Og siger det ikke noget om, at hvis man stiller sådanne krav i bygningsreglement til døre og vinduer og låse, så har det faktisk en effekt i virkelighedens verden?
Rune Lund (EL), 2017-05-24:
Når vi snakker kriminalitetsbekæmpelse, er der tit en diskussion her i Folketinget, hvor det handler om mere straf, og hvor der ikke i høj nok grad er fokus på forebyggelsen.
Her har vi jo faktisk et område, hvor der er meget stor enighed blandt aktører og organisationer, der beskæftiger sig med forebyggelse, i forhold til, hvad vi kan gøre for at forhindre indbrud, f.eks. Det Kriminalpræventive Råd, som jo også anbefaler en løsning, hvor man laver nogle ændringer af bygningsreglementet, sådan at der bliver en minimumstid for, hvor lang tid det vil tage at bryde ind i et hus.
Det er rigtigt, at der er nogle typer byggerier, og det nævner ministeren, som kan være ældre eller andet, hvor det er nødvendigt, at man har en eller anden form for dispensationsordning.
Det kender vi jo også i dag i forhold til ældre bygninger, hvor der kan være dispensationsmuligheder i forhold til energikrav og andre ting.
Så hvis et forslag som det her indebærer en sådan model for en dispensationsordning, f.eks. i forhold til ældre byggeri, vil det, der ligger i forslaget, grundlæggende være en god ting set med ministerens øjne?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Det ville da være bedre end det, der ligger nu, men det ville efter min mening ikke være godt.
Det skyldes da også, at der er nybyggerier, hvor folk gerne vil efterstræbe et traditionelt udseende af deres hus frem for et moderne udseende af deres hus.
Så også i nybyggeri kan man have lyst til at have de vinduer, som er populære i en murermestervilla.
Jeg synes virkelig ikke, at hverken hr. Rune Lund eller Socialdemokraterne eller SF skal have lov til at forbyde folk at bygge et hus, der ser ud, som deres farmors hus gjorde, hvis det er den drøm, de har.
Rune Lund (EL), 2017-05-24:
Jeg må indrømme, at jeg synes, at når vi snakker om meromkostninger på omkring 5.000 kr. ved f.eks. et nyt parcelhus til omkring 2 mio. kr., er vi nede i meget små beløb, som kan betyde meget i forhold til den kriminalitetsbekæmpelse, der ligger i det her forslag, nemlig forebyggelse.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Nu forstår jeg det ikke rigtigt, fordi i det første spørgsmål sagde hr. Rune Lund, at der nok var behov for en dispensationsordning for ældre huse, hvis man der fortsat gerne ville have gammeldags vinduer, når man skulle renovere.
Hvis man bare kunne lave nye vinduer, der ser ud som de gammeldags vinduer, så var den dispensationsordning jo ikke nødvendig.
Men nu mener hr. Rune Lund pludselig, at når det er nye huse, er det slet ikke nødvendigt med en dispensationsordning for at bruge gammeldags udseende vinduer.
Der synes jeg der er lidt modstrid.
Men helt principielt: Når der er meget stor forskel hen over landet på indbrudsrisiko i huse, hvorfor skal man så have de samme stramme regler overalt, når der nogle steder ikke er brug for de stramme regler?
Trine Bramsen (S), 2017-05-24:
Først lige til det læserbrev, som ministeren citerede fra: Anerkender ministeren, at det er et læserbrev og dermed et partsindlæg og altså ikke en artikel, som ministeren sagde?
Og dernæst: Anerkender ministeren, at TrygFonden, Det Kriminalpræventive Råd, Forsikring & Pension, sikkerhedsbranchen og stort set samtlige eksperter, der beskæftiger sig med kriminalitetsbekæmpelse, anviser, at hvis vi vil have nedbragt antallet af indbrud i Danmark, som ligger i den europæiske superliga – det er kun Grækenland, som lige overgår os med en my – er det altså den her løsning, vi skal have fat i?
Det er den her løsning, der kan sikre, at vi får antallet af indbrud i Danmark til at falde markant mere, end hvad vi ser nu.
Jeg synes, kommentarerne er meget relevante, og det skal vi selvfølgelig have med i en beretning.
Med hensyn til netop det her, som ministeren også anfører som argument, med, at det kan gå ud over æstetikken, synes jeg, vi skal bede ministeriet om at opsamle erfaringerne fra Holland.
Hvad er der for vinduestyper på det hollandske marked?
Hvad har man gjort i forhold til at sikre, at gamle bygninger selvfølgelig stadig væk kan fremstå æstetiske?
I det hele taget synes jeg, at vi skal få afmonteret den her bekymring for, at det her vil betyde ens vinduesstandard for alle, gennem en undersøgelse af de hollandske erfaringer.
Tak for opbakningen.
Preben Bang Henriksen (V), 2017-05-24:
Jeg kommer til at gentage mig selv: Jeg er da ikke i tvivl om, at jo mere man sikrer et hus, jo mindre bliver kriminaliteten.
Det er et spørgsmål om, om det her skal være noget, vi fra Folketingets side tvinger ned over hovedet på folk, og det mener vi ikke i Venstre man skal gøre.
I relation til bygningsreglementet må jeg sige, at der er mange krav i bygningsreglementet.
Det er som oftest krav om noget, som man siger det er nødvendigt at etablere eller det er nødvendigt at fastslå, når huset bygges – det kan være dørbredde, det kan være loftshøjde, det kan være gulv i beboelsesrum osv. i forhold til terrænhøjde – det er noget, der ikke ændres siden hen.
Det, vi taler om her, er forhold, som enhver ejer kan etablere siden hen, og derfor er og bliver det en frivillig sag.
Villum Christensen (LA), 2017-05-24:
Tak for det.
Med beslutningsforslaget her foreslår Enhedslisten, Socialdemokratiet og SF at pålægge boligejere at indbrudssikre deres hjem.
I Liberal Alliance har vi den helt grundlæggende holdning, at staten i videst muligt omfang ikke blande sig i, hvordan helt almindelige danskere lever deres liv, så længe deres valg ikke går ud over andre.
I denne situation kan man diskutere, om det generelle ønske om at nedbringe indbrudskriminaliteten kan retfærdiggøre et så omfattende indgreb i den personlige frihed.
Jeg synes, det er langt ude.
Vi må simpelt hen have tiltro til, at borgerne kan tage ansvar selv og selv vurdere, hvordan de vil sikre deres eget hjem.
Der er kommet mange eksempler.
For det første er det jo ikke alle, der bor i et område med en høj indbrudsrisiko, som vi også har hørt, og for det andet er det da ikke alle, der har råd til at indbrudssikre deres hjem.
Det skal vi ikke tvinge dem til; de skal selv bestemme, om det er nødvendigt inden for det økonomiske råderum, de nu måtte have.
Derudover er spørgsmålet også, om det overhovedet har en proportionel effekt at tvinge alle boligejere til at indbrudssikre deres hjem.
Det kan jo være, at man i nogle områder, som vi har hørt, har valgt at gøre nogle helt andre ting, bl.a. hørte vi, at ministeren har installeret en alarm, og det er der også andre der har.
Det er faktisk sagens kerne, nemlig at det, man reelt vælger som privat boligejer, er ens egen sag og ikke statens.
Det er klart, at vi som liberalt parti ikke kan støtte det her forslag, hvor staten griber ind i helt almindelige danskeres hverdag på så omfattende et område og totalt fratager dem deres frihed til at indrette sig, som de vil.
Derfor er det meget principielt for os, og det er et spørgsmål om den personlige frihed.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-24:
Mange tak.
Forslagsstillerne ønsker med det her beslutningsforslag en ændring i bygningsreglementet, således at alt nybyggeri og større ombygninger af private hjem skal være indbrudssikret.
Det vil sige, at døre, vinduer, herunder låse, skal kunne modstå indbrudsforsøg på 3 minutter.
Det er godt nok noget, vi har diskuteret rigtig intensivt i Alternativet, for der er faktisk rigtig mange gode argumenter både for og imod det her forslag.
På plussiden for forslaget er, at vi efter Grækenland har flest indbrud i Europa, og at vi bruger masser af ressourcer og har en rigtig lav opklaringsprocent i forhold til indbrud.
Et plus er også, at indbrudssikring af et hjem med sikring af døre og vinduer er den mest effektive form for indbrudsforebyggelse, du får, og det har været med til at halvere antallet af indbrud i nybyggede hjem i Holland og England – ganske vist også sammen med andre initiativer.
Så har vi faktisk udgiften på plussiden.
Vi synes, at 5.000 kr. eller måske mindre er en lille udgift sammenlignet med samlede omkostninger ved byggeri og renoveringer.
På minussiden, altså grunden til at stemme nej til det her, har vi, at ansvaret for sikring af hjemmet ligger hos den enkelte, også indbrudssikring; det er den enkelte persons private ret at bestemme det.
Et andet argument er, at det må være forsikringsselskaberne, som må pålægge folk at forsikre deres eget hjem og ikke staten.
Et tredje argument mod det er, at man kan frygte, at indbrudstyvene bare ruster sig til den nye situation og bliver endnu dygtigere og bruger hårdere midler for at komme ind i folks huse.
Et fjerde argument er, at vi måske skubber indbruddene fra de nyrenoverede hjem over i hjem, der ikke er nybyggede og nyrenoverede.
Og man kan også spørge, om det bliver sværere at lave eksperimenterende byggerier?
Når det er sådan, som I nok kan høre, er der argumenter både for og imod.
Jeg tror også, der er noget principielt i den her sag, og det handler om, hvor meget staten skal gå ind og blande sig i folks privatliv i forhold til det her.
Det har vi diskuteret lystigt, og når vi sådan cirka står fifty-fifty i Alternativet, spørger vi vores medlemmer.
Så vi har simpelt hen bedt vores 11.000 medlemmer om at afgøre den her sag.
Helt konkret har vi sendt en mail ud, hvor vi spørger vores medlemmer, hvad de mener, og hvis 10 pct. af dem svarer – og jeg kan godt afsløre, at det har 1.300 medlemmer allerede gjort – giver vi det, vi kalder et medlemsmandat, og det vil sige, at vi følger den afgørelse, som medlemmerne pålægger os.
Trine Bramsen (S), 2017-05-24:
Jeg vil bare lige spørge ind til det sidste, altså det her med det eksperimenterende, hvor ordføreren siger, at det kan være, at man så ikke kan eksperimentere så meget med vinduer.
Først og fremmest vil jeg høre ordføreren, om han har været i Holland for nylig og bemærket, om der skulle være særlig grimme vinduer, eller om man netop i de her mange gamle bygninger, som der rent faktisk er i Holland, har måttet udskifte alle de gamle vinduer.
Mig bekendt er det nemlig ikke tilfældet – der har man fundet en løsning.
Så vil jeg spørge ordføreren, om man ikke kunne forestille sig, at den her eksperimenteren kunne give en innovationsfordel i Danmark, når vi netop kan se, at landene omkring os er ved at udbrede samme løsninger.
Altså, kunne vi her fra Folketingets side skubbe på en udvikling, som kunne ende med at være til stor gavn for de danske virksomheder?
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-24:
Angående Holland vil jeg sige, at nej, jeg har ikke været der for nylig.
Men hvis det viser sig, at man kan løse det med respekt for gamle byggetraditioner og det stadig væk ser rigtig fint ud, så synes jeg, det er et supergodt argument at få med ud til vores medlemmer, lige så vel som at det er et fint argument med hensyn til bedre muligheder for innovation.