Pernille Vermund (NB), 2020-05-19:
Når vi i Nye Borgerlige kæmper for at få løst udlændingepolitikken fra bunden, hænger det i høj grad sammen med friheden, friheden for danskerne.
For årtiers fejlslagen udlændingepolitik stiller os konsekvent over for valget mellem to onder: Skal vi acceptere, at volden, hverdagsterroren og forråelsen af vores samfund breder sig på bekostning af danskernes frihed, eller skal vi på den anden side acceptere at tage midler i brug, som alt andet lige begrænser vores frihed – overvågning, øget politibeskyttelse og øget kontrol – for netop at beskytte borgernes frihed?
De valg vil vi ikke blive ved med at blive stillet over for.
Derfor er vi nødt til at få løst udlændingepolitikken fra bunden.
Der skal indføres et asylstop, kriminelle udlændinge skal ud, konsekvent og efter første dom, og så skal vi sikre, at de udlændinge, der opholder sig i landet, forsørger sig selv.
Og hvorfor hænger det her sammen?
Det gør det, fordi vi kan se, at en række af vores grundlæggende frihedsrettigheder er truet.
Vores ytringsfrihed er truet af voldsparate muslimer, som truer islamkritiske journalister, politikere og debattører.
Når folk som Lars Hedegaard, Kurt Westergaard og Flemming Rose skal have konstant politibeskyttelse for at ytre sig kritisk om islam, vidner det jo om, at årtiers fejlslagen udlændingepolitik har begrænset vores ytringsfrihed – unødvendigt, uhensigtsmæssigt og uproportionalt, som der står i forslaget.
Religionsfriheden er også truet.
Når danske jøder skal beskyttes med politi og skudsikkert glas, for at de i fred og tryghed kan dyrke deres tro og forsamles i deres synagoge,
vidner det om, at en ækel og til dels importeret antisemitisme og antizionisme har begrænset vores religionsfrihed unødvendigt, uhensigtsmæssigt og uproportionalt.
Vores forsamlingsfrihed er truet.
Når lovlige demonstrationer mod islamisering af vores samfund lukkes ned eller direkte forbydes, vidner det om, at den fejlslagne udlændingepolitik har givet nogle mennesker ophold i vores land, som ikke respekterer, at vi her kan ytre os og forsamles om det, vi tror på politisk.
Og når det kommer til ejendomsretten – en af de allervigtigste frihedsrettigheder – er den truet af verdens højeste skattetryk, næsthøjeste må jeg hellere skynde mig at sige, inden jeg ender i »Detektor«, for vi er overhalet af Frankrig.
Frugten af eget arbejde tilhører den enkelte, og ejendomsretten er en frihedsret for mennesker, som omfatter vores ret til at disponere over egne goder.
Set fra et borgerligt perspektiv er friheden til at beholde og disponere over vores egne goder unødvendigt, uhensigtsmæssigt og uproportionalt begrænset.
Sådan kan man blive ved, og for mig og for Nye Borgerlige er den stigende islamisering, statens indgreb i danskernes hverdag og økonomi og EU's tiltagende magt over vores folkestyre de største trusler mod danskernes frihed, og truslen er reel.
Derfor kunne det være fristende at stemme for nærværende beslutningsforslag, men forudsætningen for, at resultatet af en frihedskommissions arbejde ville være mere og andet end endnu en stak bøger betalt af danskernes skattekroner, er jo, at konklusionerne fører til politiske indrømmelser.
Og jeg tvivler ærlig talt på, at partier som Enhedslisten og Radikale Venstre vil flytte sig på udlændingepolitikken, fordi de jo så erkender, at en fejlslagen udlændingepolitik har medført begrænsninger i vores frihed.
Og jeg tvivler ærlig talt på, at der vil være et flertal for at begrænse EU's magt over vores folkestyre, bare fordi vi kan se, at EU gang på gang underkender det, som vi her i Folketinget ønsker at vedtage.
Så set i det lys vil en sådan frihedskommission desværre ende med at blive endnu en bog, der ligger på kontorerne, præcis som den store bog, eller de to store bøger, vi har fået fra Ytringsfrihedskommissionen, som jo siger en masse gode ting, men som der alligevel ikke bliver lyttet til.