Liselott Blixt (DF), 2017-05-29:
Hvor er det dog herligt at få en rigtig god debat heroppe fra talerstolen, så vi kan komme ind på alle de ting, der er sket i løbet af de sidste par år, og måske også få noget faktuelt – og måske blive enige om, at tandsundheden bliver vi nødt til at gøre noget ved i Danmark.
Hvad angår selve forslaget, syntes jeg jo, da jeg første gang hørte om, at vi skulle gøre det gratis for de unge, at det meget lignede et forslag, Dansk Folkeparti havde for et par år siden, hvor vi foreslog, at de første kontrolbesøg hos en tandlæge skulle være gratis for unge.
Det var faktisk nogle tandlægestuderende, der havde lavet en undersøgelse, der viste, at det, der var svært – og det er også det, man arbejder med i øjeblikket – var at komme fra skoletandplejen og over i den private tandpleje.
Det var der, de faldt fra.
Og jeg synes jo, det er rigtig synd – det synes vi i Dansk Folkeparti – at vi bruger utrolig mange ressourcer på forebyggelse og tandpleje i folkeskolen, og at det så ender med, at vi får nogle unge mennesker med rådne tænder, som koster endnu mere både for den enkelte og for samfundet.
Så det var et af vores forslag, men det blev faktisk hældt ned ad brættet, da der på et tidspunkt kom en ny regering bestående af Socialdemokratiet, SF og Radikale Venstre.
Derfor synes jeg også, det er rigtig godt, at vi får debatten – bl.a. da den forrige ordfører var heroppe – så vi kan få det sat lidt på plads.
For jeg har altså været med i det her spil i nogle år efterhånden.
Når vi taler om, hvad der har gjort, at tandlægeregninger i dag er så store, så kom der jo i 2013 ikke bare ét lovforslag, heller ikke to lovforslag, men tre lovforslag, der gjorde, at det blev dyrt for den enkelte dansker at gå til tandlæge.
Et af lovforslagene har de tidligere ordførere været inde på.
Det handlede om tandrensning, og man sagde, at det var raske mennesker, der kom til tandrensning.
Og nej, altså, har man ikke brug for en tandrensning, er det da det sidste, man gør.
Altså, jeg får det selv, og det er overhovedet ikke rart.
Men ellers udvikler det sig bare til paradentose, og så bliver det endnu dyrere.
Og der er kun én – eller én part – til at betale, og det er de patienter, der kommer hos tandlægen.
Den sidste lovændring i 2013 handlede om, at man lagde ekstra gebyr på kontrolbesøgene.
Det vil i fagsproget sige, at det er diagnostiske fund ved diagnostiske undersøgelser.
Og for unge mennesker, som er dem, det handler om her i dag, betød det, at i stedet for at give 71 kr. for at komme til en undersøgelse igen skulle de betale 204 kr.
Det var godt nok noget af et hop, og det gjorde man i 2013.
Det var det tredje lovforslag, som blev vedtaget.
Den fjerde ting, der har gjort, at tandlægeregningen er stor, er netop de nye kliniske retningslinjer, som man også har lagt, og som gør, at tandlægerne skal udfylde flere papirer.
Der har lige for et par måneder siden været en debat på Altinget, hvor der var flere, der kommenterede det, og hvor jeg også nævnte, at jeg mener, vi bliver nødt til at gå hele det her tandlægeområde igennem.
Det er jo lappeløsning på lappeløsning.
Noget, en tidligere regering i hvert fald ikke har gjort, er at gøre det her nemmere, for der er flere og flere mennesker, der vender om i døren, når de kommer til tandlægen og får at vide, hvad det vil koste.
I Dansk Folkeparti har vi kigget på hele området, og vi kunne godt tænke os, at vi fik set det igennem.
Vi har kigget lidt til, hvad man gør i andre lande.
I Sverige og Tyskland, som vi har kigget på, gør man det, at man siger, at der skal noget incitament til, for at folk kommer til tandlægen.
Vi har set på, hvordan vi kan gøre forebyggelsen bedre, om vi kunne blive ved med at forebygge, også efter de 18 år.
Det kunne også være, den unge skulle have et gratis besøg, og at man så, hvis man kom til det, fik et nedslag i regningen, næste gang man kom.
Det er noget af det, man gør i Sverige.
Der har man også et maksimum for, hvad der skal betales.
De ældre på plejehjemmene fik vi heldigvis sat penge af til på satspuljen sidste år, 40 mio. kr.
Men for de socialt udsatte, der også er nævnt her, er det, der er vigtigt, forebyggelse.
For det nytter ikke noget, at vi hjælper nogle af de socialt udsatte med at få nogle pæne tænder med kroner osv. og der så ikke bliver passet på dem.
Det er penge ud af vinduet.
Det, der er vigtigt, er, at forebyggelsen hele tiden følger med, uanset om vi taler om de unge, om de ældre, om de socialt udsatte, om de hjemløse, eller hvem pokker det er.
Og der skal vi være meget bedre til at spørge: Hvad er det for nogle incitamenter, vi kan give dem, for at de kommer igen?
For hvis vi bare siger, at det er gratis her ved kasse et, og at alle kan komme og få ordnet tænderne, så passer de jo ikke godt nok på dem derhjemme.
Vi skal blive bedre til den forebyggende indsats og sikre tandplejen, sikre, at vi kommer ud og fortæller folk, hvordan det er, de behandler de nye tænder, de måske har fået.
Vi har set nogle projekter, der kørte over satspuljen, og der mener jeg også at kommunen har et ansvar.
Kommunerne fik nogle penge til at hjælpe stofmisbrugere til at få ordnet deres tænder, efter de var blevet stoffrie.
Det viste sig faktisk, at over halvdelen gik ud og fik et arbejde og lige pludselig var med til at betale til skattekassen og være en del af det sociale samfund.
Og så sagde man i en kommune: Ja, nu kan vi så ikke gøre det mere, for nu får vi jo ikke flere penge.
Det kostede 300.000 kr. om året for kommunen at yde den indsats.
Jeg tror altså, de får meget mere tilbage igen, ved at folk kommer ud at arbejde.
Så den kommunale indsats betyder altså også noget.