runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2023-11-15:
Tak for det.
Og tak for spørgsmålet, for det er nemlig rigtigt, at det er vigtigt, og det er også rigtigt, at vi jo står over for en udvikling i antallet af ældre, der gør, at rigtig mange kommuner ser ind i at skulle – og allerede gør det – forholde sig rigtig meget til ældrepolitik, herunder også på boligområdet.
Og bare for at vi sådan lige får delt op, hvem der tager sig af hvad, har Boligministeriet ganske rigtigt ressortansvar for etablering af visitation til plejeboliger, mens Ældreministeriet har ressortansvar for den hjælp, der gives i plejeboliger.
Og for så at tage den tredje ind i ligningen er det faktisk kommunalbestyrelsen og ikke os her på Christiansborg, som fastsætter kriterierne for visitation til plejeboliger, og som også har en forpligtelse til at sørge for, at der er det nødvendige antal plejeboliger.
Det vil altså sige, at på ældreområdet har vi indrettet os på den måde, at det er kommunalbestyrelsen, der fastsætter visitationskriterierne til plejeboliger, og ikke os, og det synes jeg egentlig er den rigtige måde at gøre det på, fordi de lokale forhold selvfølgelig skal kunne tages i betragtning, når man laver visitationskriterier til plejeboliger.
Der er meget stor forskel på, om man bor i byen eller på landet, og hvordan plejeboligerne er fordelt, og der er alle mulige andre ting, der gør, at visitationskriterierne ligger bedst i kommunerne.
Og det her med, at visitationen foregår derude, er ikke noget, vi fra regeringens side har tænkt os at lave om på.
Det vil sige, at i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt visitationskriterierne er for stramme, vil det være forskelligt fra kommune til kommune, fordi kriterierne simpelt hen er forskellige, alt efter hvilken kommune man er i.
Det ændrer ikke på, at man er forpligtet til at stille det nødvendige antal plejeboliger til rådighed.
Pia Kjærsgaard (DF), 2023-11-15:
Tak for det.
Det, jeg godt vil høre ministeren om, er et kæmpe problem, og jeg læser lige spørgsmålet op.
Hvad vil ministeren gøre ved, at på trods af at antallet af ældre stiger, så får færre plads på et plejehjem, fordi kriterierne for at få en plads er blevet for stramme?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2023-11-15:
Nu diskuterer vi jo ikke et konkret forslag her.
Jeg er selvfølgelig interesseret i at diskutere forskellige bud på, hvordan vi kan gøre tingene.
Det, jeg forsøger at understrege, er, at jeg ikke kan sige, hvordan vi forholder os til et konkret forslag, som bliver stillet på et senere tidspunkt i Folketinget.
Og det, der lægges op til i det her spørgsmål, som er det, der egentlig er blevet stillet – vi behandler jo ikke noget beslutningsforslag lige nu – er, at vi fra statens side skal begynde at diktere forhold vedrørende visitation til plejeboliger, og det synes jeg virkelig er en dårlig idé.
Så må vi jo tage drøftelserne om de andre ting.
Med hensyn til de idéer, der kommer på bordet, synes jeg jo altid vi skal have både et åbent sind og en åben dør, for at vi får forskellige bud på, hvordan vi kan løse samfundsproblemer.
Jette Gottlieb (EL), 2023-11-15:
Spørgsmålet lyder: Kunne ministeren overveje at gennemføre en ekstraordinær økonomiforhandling med regioner og kommuner med et beløb øremærket til opretholdelse af de truede busruter i landdistrikterne som et alternativ til at øge befordringsfradraget i 4 år i de samme kommuner?
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jeg skal så starte med at sige tak for, at vi kunne udskyde det fra sidste onsdag til den her onsdag.
Så skal jeg svare på spørgsmålet og sige, at det først og fremmest er vigtigt at slå fast, at social kontrol er helt uacceptabelt.
Lærere skal altid kunne tage svære emner op i undervisningen, og det gælder også Muhammedkrisen, som er en central del af vores nyere danmarkshistorie.
Der er heller ikke nogen undervisere, der skal undlade at undervise i emner af frygt for trusler og repressalier fra elever.
Så langt er jeg sikker på at vi to er enige.
Regeringen har besluttet at igangsætte en undersøgelse af omfanget af selvcensur blandt lærere i grundskolen og undervisere i gymnasiet.
Der er jo mange synspunkter omkring det her, men jeg tror, der er behov for, at vi bliver klogere på omfanget og eventuelle årsager til selvcensur blandt lærere og undervisere.
Men jeg tror ikke altid, at løsningen på problemerne er, at der så absolut skal undervises i bestemte, specifikke emner.
Det kan også handle om at sikre, at skolerne og kommunerne har viljen, evnerne og ressourcerne til at tage hånd om de problemer, de oplever.
Dermed ikke sagt, at jeg som minister ikke også har et ansvar, og derfor er det også sådan, at vi jo i ministeriet fører tilsyn med folkeskolernes kvalitet, og her bliver der også sat fokus på at opspore skoler i risiko for at have problematikker med parallelsamfund.
Det kan handle om vold, negativ social kontrol, radikalisering og ekstremisme.
Derudover vejleder ministeriet også skolerne om, hvordan man kan forebygge og håndtere vold og trusler mod lærere, og hvordan man lokalt kan udarbejde sikkerheds- og beredskabsplaner.
Jeg mener derfor også, at vi allerede prøver at arbejde målrettet med at sikre beskyttelsen af lærerne og eleverne i folkeskolen.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Selve spørgsmålet kommer på baggrund af tidligere debatter, vi har haft i Folketinget, hvor ministeren, som ministeren også fremfører nu, har sagt, at man vil til at se på det, og at man vil undersøge, om det er muligt at begynde at undervise i Muhammedtegningerne.
Men det var på den præmis, at det var Muhammedtegningerne, der var problemstillingen.
Nu ser vi en skole, som ifølge Arbejdstilsynet bliver kørt fuldstændig benhårdt med trusler fra en religiøs gruppering.
Jeg giver ikke hele skolen skylden, men det er i hvert fald elever på den her skole, som kører den meget, meget strengt.
Muhammedtegningerne er – det er rigtigt – en vigtig del af nyere dansk historie.
Det er en præmis, hvor vi står fast på, at ytringsfrihed er vigtigt, at satire er en del af dansk kultur og er noget, man skal kunne acceptere og leve med.
Og når vi så på en skole, hvor man ikke har været i nærheden af at undervise i Muhammedtegningerne i årevis, stadig ser videreudviklingen af religiøs kontrol, er det så ikke på tide, at vi vender den anden side til og sætter den præmis, at i en dansk folkeskole skal der undervises i alle former for vigtige danske begivenheder og naturligvis også på en måde, hvor der er stolthed over, at i Danmark er satire accepteret, at religion ikke står over ytringsfrihed, og at det må man lære at acceptere uden at true personalet eller personalets familier?
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jo, det er jeg enig i.
Jeg er enig i, at Muhammedkrisen er en vigtig del af nyere dansk historie, jeg er enig i, at satire er en vigtig del af dansk historie, og jeg er enig i, at det må man lære og opdrages til.
Det står sådan set i folkeskolens formålsparagraf, som jeg altid har i inderlommen.
Der står i § 1, stk. 3, at folkeskolen skal forberede eleverne til deltagelse i folkestyret, og skolens virke skal derfor være præget af åndsfrihed, ligeværd og demokrati.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Mener ministeren så, at Arbejdstilsynet er kommet frem til en konklusion om, at man i en dansk folkeskole, som er under ministerens ressort, har åndsfrihed?
Mener ministeren, at det er åndsfrihed, at personalets døtre bliver draget ind i trusselsbilleder?
Er ministeren enig i, at den metodik, vi har brugt, med ikke at turde stå fast på dansk kultur og dansk historie har fejlet, og at det er på tide, at vi tager skeen i den anden hånd?
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jeg betragter det som en ledelsesopgave på skolen at sikre, at skolen bygger på åndsfrihed, ligeværd og demokrati.
Og vi skal passe på med i Folketingssalen at ville løse problemer på alle 1.300 skoler på den samme måde.
Men fordi det er en ledelsesopgave, bliver det at være skoleleder i et samfund, der er multikulturelt og multireligiøst, mere og mere en opgave for en åndsfyrste og mindre og mindre for en driftsherre.
Vi har ikke kun behov for folk, der kan kigge på budgetter; vi har også behov for folk, der kan bære demokratiet i hjertet og tage værdikampene, også når det er svært, også i Kolding og også med forældre, der måske kan være lidt svære at bokse med.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Det lyder jo også rigtig godt, at man skal være klar til at tage værdikampen.
Men det er sagt på baggrund af en situation – også her i Folketingssalen – hvor vi ved, at der er masser af folkeskolelærere, som ikke tør undervise i Muhammedtegningerne.
Er det et jobopslag til mennesker, som gerne vil ansættes i folkeskolen?
For vi døjer jo i forvejen med ikke at kunne få folkeskolelærere nok.
Og til det der med ansvarsfralæggelse, og at man ikke har et ansvar i Folketingssalen: Jo, vi har.
Vi har et ansvar for at beskytte vores ansatte.
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Selvfølgelig har vi et ansvar i Folketingssalen.
Spørgsmålet er, hvor nidkært og detaljeret det skal være.
Jeg deltog i skoleledernes årsmøde.
Der var over 1.000 mennesker forsamlet i Fredericia i fredags, og et af de budskaber, jeg havde til dem, var, at det er deres ansvar at sikre, at jødiske danske børn, der går i den danske folkeskole, ikke chikaneres, og at de er trygge ved at gå i skole i den situation, vi er i nu med det, der sker i Mellemøsten, og at de konflikter, der er i Mellemøsten, ikke trækkes ind i den danske skole.
Vi kan ikke stå her og beslutte, at ingen må chikaneres – eller det kan vi godt, men det daglige arbejde med at sikre det i praksis er skoleledernes opgave.
Tak for spørgsmålet.
Jeg skal måske starte med at sige, at elever godt kan smides ud af en skole, men de kan ikke smides ud af hele skolesystemet.
En bortvisning er jo den yderste konsekvens af en elevs gentagne brud på skolens ordensregler, og den kan ikke iværksættes, uden skolen først har haft samtaler med eleven om, hvad konsekvensen er, hvis den dårlige opførsel fortsætter, og uden skolen først har forsøgt at forebygge dårlig adfærd.
Skolen kan derfor ikke bare bortvise en elev uden først at have gjort sig de nødvendige pædagogiske overvejelser og taget stilling til, om der er behov for at involvere andre relevante personer – det kunne f.eks. være PPR og ikke mindst forældrene.
Elever, der bortvises, smides heller ikke ud af hele folkeskolen som sådan, de bliver bare placeret på en ny skole, hvor de så skal færdiggøre deres grundskole.
Ved at bortvise elever, der udviser negativ adfærd, er der derfor altid en risiko for, at vi egentlig ikke rigtig løser problemet, men blot skubber det over til en anden skole.
Regeringen mener, at skoleledelsen skal have vide beføjelser til at drive skole, og det er også regeringens ambition med det udspil for folkeskolen, vi lancerede sidste måned.
Jeg har i øvrigt, siden jeg startede som undervisningsminister, været rundt og besøge rigtig mange skoler, og jeg hører rigtig mange skoleledere fortælle mig, hvad de oplever af udfordringer, og de plejer ikke at lægge fingrene imellem, når det handler om, hvad de også ønsker sig for folkeskolen.
Jeg er ikke endnu stødt på en skoleleder, der ønsker sig, at det skulle være nemmere at smide elever ud af skolen, men jeg afviser ikke, at de findes, men jeg er ikke stødt ind i nogen af dem.
Jeg tror grundlæggende, at de fleste skoleledere ønsker, at de elever, de nu engang har, lykkes med at være gode elever og gode kammerater, og det skal vi så hjælpe de skoleledelser med.
Men jeg mener ikke, at der er behov for at gøre det endnu nemmere, end det er i forvejen, at bortvise elever fra skolen.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Men er det ikke også problemet i en nøddeskal, altså at det er fuldstændig konsekvensløst at styre en skole på en måde, hvor man under fasten går og holder øje med, om der er nogen, der spiser?
Man laver et harampoliti, som dybest set kræver, at alle andre elever overholder de religiøse dogmer, man selv har, i en skole, som vel ret beset skal anses for at være et fristed for alle trosretninger, men også for ateister.
Og er problemstillingen ikke også, at det er, fordi man er bange for rent ud sagt at smide folk helt ud af skolen, og så må de familier, som har opdraget børn, der ikke forstår at indordne sig under et sæt regler, som fællesskabet har sat, selv tage ansvar for uddannelsen? For det er jo stadig væk muligt for dem at have hjemmeskole.
Er det ikke korrekt?
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jo, vi har ikke skolepligt i Danmark, men vi har undervisningspligt.
Derfor er det jo en mulighed for forældrene at stå for undervisningspligten derhjemme, men det er også en rettighed for familierne, at der er en folkeskole i kommunen eller i hvert fald et tilbud, der lever op til undervisningspligten, i kommunen, som deres børn kan gå på.
Jeg er heller ikke tilhænger af, at det skal være konsekvensfrit.
Jeg er f.eks. stor tilhænger af, at det fortsat er muligt at smide elever uden for døren og sende dem op til skolelederen, hvis det er det.
Men hvis du smider en elev helt ud af skolen og de bare starter på naboskolen, har du jo ikke løst nogen problemer, så har du bare flyttet rundt på problemerne.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Men det er igen lidt holdningsløst at sige, at man ikke har løst problemet.
Det kan da godt være, at man ikke har løst det for den unge mand eller pige, der mente, at de skulle agere som religiøst politi, men det har man jo over for alle ofrene, for det er jo et voldsregime, som man får lov til at udøve, fordi man gemmer sig bag en religion, og vi har en minister, som dybest set ikke er klar til at sætte familierne stolen for døren og sige: Hvis ikke I sørger for, at jeres børn kan finde ud af at opføre sig ordentligt, får I en pligt til at undervise dem selv.
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jeg så engang en hollandsk samfundsforsker i fjernsynet sige, at når der kommer de her kultursammenstød, skal vi i virkeligheden være glade for dem, for de er et udtryk for, at vi ikke lever i totalt afsondrede parallelsamfund.
Nu talte han så om Holland, men det er jo egentlig det samme, vi kan sige i Danmark.
Det er ikke for at sige, at vi skal have armene over hovedet i jubel, når vi ser et harampoliti, men det er jo trods alt et udtryk for, at de kulturkonflikter, der er i samfundet, møder vi stadig væk, og dem kan vi så forsøge at håndtere.
Det mener jeg er skoleledelsens opgave at gøre ved at fortælle folk, at der ikke er nogen, der skal være religiøst politi over for andre.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
De to spørgsmål, jeg har stillet ministeren, er jo nøjagtig det samme sted fra, og Arbejdstilsynet har jo påpeget over for ministeren, at vi ikke har håndteret det.
Vi har ansatte, som siger op, vi har ansatte, som bliver truet.
Vi har de facto et harampoliti, der styrer en skole, og ministerens svar til det er: Jamen vi er simpelt hen forpligtet til, at de får lov til at gå på den skole, og ellers flytter vi bare problemet til den næste skole, og så er intet løst, for voldsmanden skal have lov til at have en uddannelse.
Og der bliver jeg bare nødt til at sige, at i Nye Borgerlige går vi nok ind for, at familien kan blive stillet til ansvar.
Kan man ikke opdrage sine børn ordentligt, må man jo skole dem selv.
Mattias Tesfaye (S), 2023-11-15:
Jeg mener ikke, at man skal give op, men jeg mener, at demokratiet skal vinde kampen over totalitære idéer.
Og en del af den sejr kan godt være, at nogle elever skal flyttes væk, hvis der er opstået for stærk en klike, der er i gang med at styre en skole.
Selvfølgelig kan bortvisning sagtens være en del af løsningen, men opgaven er jo, at demokratiet vinder, og at vi får overbevist eleverne om, at man ikke kan bestemme, om andre skal tage tørklæde på, eller om de må spise svinekød, eller om de i det hele taget må spise, når solen er på himlen i ramadanmåneden.
Og den der kamp skal vi jo ikke vige uden om, den skal vi gå direkte ind i.
Og der har vi brug for skoleledelser, der glæder sig over, at de kampe er til stede, i stedet for at dukke sig.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-15:
Er det ministerens opfattelse, at tiden er kommet til at give effektive regler, der tillader skoler at smide elever, der bruger religion som styringsredskab, ud af skolen?
Jeg vil starte et helt andet sted og give ministeren en undskyldning for, at jeg tidligere har haft det her spørgsmål i salen, hvor jeg så formåede ikke selv at møde op.
Det beklager jeg meget.
Der var sket en intern fejl, og det tager jeg det fulde ansvar for.
Og jeg lover, at det aldrig bliver aktuelt igen.
Med henvisning til Arbejdstilsynets afdækning af forholdene på Munkevængets Skole i Kolding mener ministeren så ikke, at tiden er kommet til at undervise i Muhammedtegningerne, og at tiden er kommet til at sikre beskyttelse af elever og lærere?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2023-11-15:
Jeg mener, at vi har et helt særligt ansvar i forhold til at sikre børns tarv, og det gælder også de børn, som vokser op med en forælder på kontanthjælp.
Det er ikke noget, det enkelte barn selv har valgt eller har kontrol over, og jeg mener helt grundlæggende, at det bedste, man kan gøre, er at hjælpe til, at de børns forældre bliver bragt ud af arbejdsløshed og ind i et arbejde, også for børnenes skyld.
Men jeg mener også, at vi har fundet den rette balance mellem de hensyn, der skal tages, og jeg synes, at især det at få lavet en aftale, som på flere punkter har blikket rettet mod børnene, bl.a. med både et børnetillæg, et fritidstillæg og et medicintilskud, jo også er noget af det, som jeg kan se at de her 22 organisationer har efterspurgt og har peget på.
Så mener jeg også, at vi i det hele taget skal sørge for at bidrage til at bryde den negative sociale arv, og det mener jeg også at aftalen bidrager til.
Så tak.
Victoria Velasquez (EL), 2023-11-15:
Tak for svaret.
Med den aftale, der er blevet lavet, er det om 22 år omkring 4.000 børn, der løftes ud af fattigdom.
Det er ikke godt nok, og det er et svigt.
Jeg vil så også sige, at det med den aftale, som vi var med til at lave, var det over dobbelt så mange børn, omkring 9.000 børn, der blev løftet ud af fattigdom, men når vi taler om 50.000 børn, der lever i fattigdom, så er det jo også langtfra godt nok.
Derfor vil jeg gerne spørge lidt mere ind til det, som ministeren kommer ind på, omkring den her rette balance.
For det, som vi faktisk kan se, når vi fattiggør folk på den måde, altså når vi laver så lav en ydelse, som mindstesatsen er, er, at vi skubber børnenes forældre ud i sygdom, nogle af dem ud i kriminalitet og flere af dem længere væk fra arbejdsmarkedet, end de var til at starte med.
Nogle af de børns forældre – faktisk rigtig mange af dem – har det rigtig svært, og det er især psykisk, at de har det virkelig, virkelig svært.
I sidste uge talte vi om, hvordan der ikke er nogen evidens, der viser, at det hjælper unge, som har det rigtig svært, og som psykisk har det virkelig dårligt, med at komme tættere på det at få et arbejde, at man tager 4.000 kr. fra dem om måneden.
Men det samme gælder jo også de her forældre.
Som ministeren også er inde på, er der heldigvis rigtig mange, som får en god oplevelse med at få fodfæste på arbejdsmarkedet i de her dage.
Men det er ikke alle, der gør det, og hos rigtig mange af dem, som ikke har fået det endnu, og som er på kontanthjælp, er det, fordi de kæmper med noget andet end ledighed, og det er bl.a., at de enten ikke har uddannelseskompetencerne, eller at de har en psykisk sårbarhed.
Så jeg vil gerne bede ministeren om at uddybe, hvad det er, hun mener med, at den rette balance er fundet.
For vi kan vel være enige om, at man med 50.000 børn i fattigdom så ikke har ramt den rette balance.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2023-11-15:
For det første vil jeg godt anerkende spørgerens engagement i vores børn og i, hvad det gør ved en at vokse op i et udenforskab.
Der tror jeg vi deler et brændende ønske om, at der er færre børn i den gruppe.
Du har ikke hørt mig tale om, at der sker et eller andet om 22 år.
Jeg er stået frem med en aftale og har sagt, at jeg synes, at der grundlæggende er fokus på børnene.
Der er også færre børn i lavindkomstgruppen i det her.
Det er der ikke først om 22 år, men det er der fra den dag, det træder i kraft.
Men derudover er der også slået ring i forhold til deres fællesskaber i fritiden, deres medicintilskud osv., og det mener jeg er den rette balance.
Victoria Velasquez (EL), 2023-11-15:
Rigtig mange af de 50.000 børn, der lige nu er i fattigdom, har forældre, der er på en social ydelse af en eller anden art.
Og når man her fra Christiansborgs side legitimerer, at en ydelse kan være enormt lav – hos nogle af dem er det jo 6.553 kr., som mindstesatsen er på, og så kan der være nogle tilskud – så kommer man selv i de familier, hvor forældrene har børn, der får fritidstillæg og andet, ikke op på den sats, som Ydelseskommissionen anbefalede at man skulle have, hvis man skulle have et sundt liv og have mulighed for at kunne deltage i fællesskaber.
Så jeg vil bare lige spørge, om jeg skal forstå det sådan, at den rette balance så er med en anerkendelse af, at der er de her 50.000 børn i fattigdom.
Eller mener ministeren slet ikke, at vi kan gøre mere for at få løftet nogle af de børn ud af fattigdom?
Helst skulle der jo være nul børn, der vokser op i fattigdom.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2023-11-15:
Det er jeg fuldstændig enig i, og derfor tror jeg heller ikke, at vi skal bilde os ind, at hverken den tidligere regerings aftale om kontanthjælp eller den her regerings aftale om kontanthjælp er svaret på børns udenforskab i Danmark.
Men jeg mener, at det, som vi har lavet bredt i Folketinget, og som for første gang i mange år har forligsbelagt og skabt ro om det her område, har nogle balancer, hvor vi i meget høj grad værner om børnene, både hvis de har brug for medicin og hvis de ønsker et fællesskab i fritiden og de f.eks. har brug for at gå til fodbold, men også i det hele taget.
Og det synes jeg er den rette balance.
Victoria Velasquez (EL), 2023-11-15:
Jeg bliver nødt til at anfægte, at det har skabt ro.
At der bliver et forlig, som mange partier står bag, skaber ikke ro, og det er altså, for at være helt ærlig, en Christiansborglogik.
For det skaber uro hos de børn, som oplever at leve i fattigdom, og det skaber uro hos de forældre, som springer måltider over.
Den afsavnsundersøgelse, som vi har set, har jo vist, at der, selv med det midlertidige børnetilskud, som vores flertal lavede sidst, er alvorlige tal, og at der er alvorlige problemer.
Selv med den hjælp, som der var dér, var problemet langtfra løst.
Så hvad vil ministeren gøre i dag og i morgen, så vi får de sidste børn med, og så vi når hensigten om, at nul børn vokser op i fattigdom?