Peter Hummelgaard (S), 2022-05-19:
Tak for ordet.
Jeg vil også gerne starte med at takke de initiativtagere, der har rejst borgerforslaget om ligestilling i lønforhold mellem faggrupper i det offentlige.
Jeg vil også gerne sende en tak til de folketingsmedlemmer, som har valgt at fremsætte forslaget som et beslutningsforslag.
Det er i mine øjne et udtryk for en god og sund demokratisk kultur, at vi i dag skal diskutere et spørgsmål, som optager ganske mange mennesker og ikke mindst også regeringen.
Med beslutningsforslaget har en stor gruppe borgere foreslået, at regeringen indkalder til trepartsforhandlinger hurtigst muligt med henblik på at skabe ligestilling i lønforhold mellem offentlige fag.
Forslagsstillerne fremhæver desuden, at lønefterslæbet er skabt politisk og derfor kræver politisk handling.
Ligestilling og ligeløn er emner, som regeringen har et stort fokus på, og som vi også ser på med stor alvor.
Det er en helt central dagsorden for mig og for regeringen, at lønforskellen mellem kvinder og mænd skal bekæmpes, og det er ikke nogen hemmelighed, at der er lønforskelle mellem kvinder og mænd på tværs af arbejdsmarkedet.
Dertil kommer den enkeltes egne ønsker og præferencer og måske også forventninger hos familie og omgangskreds, når unge mennesker skal vælge fag og uddannelse.
Regeringen har et stort fokus på at skabe et mindre kønsopdelt arbejdsmarked.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at der ikke er nogen nemme eller hurtige løsninger, det er snarere det lange, seje træk, som vi må have fokus på.
Den 2. august i år træder en ny orlovsmodel i kraft.
Med de nye regler deles orloven med barselsdagpenge fremover lige mellem forældrene.
Så her har vi taget et vigtigt skridt mod at sikre ligeløn ved at tilskynde fædre til at tage en større del af orloven.
Jeg må dog også understrege, at det ikke vil være muligt at lave en en til en-effektmåling af orlovsreglernes påvirkning af mænds og kvinders løn.
Vi taler igen om det lange, seje træk og frem for alt om at bidrage til en kulturforandring og en ny måde at se på mænds og kvinders roller som omsorgspersoner på.
Forslagsstillerne og andre i debatten henviser til, at lønnen og den manglende ligestilling i lønforholdene på det offentlige arbejdsmarked er et resultat af tjenestemandsreformen fra 1969.
Siden 1969 har løn og øvrige vilkår helt i overensstemmelse med tjenestemandsreformen været forhandlet mellem parterne hvert andet eller tredje år.
Der er ved de forskellige aftalerunder aftalt ændringer i lønvilkår, og der har altså været mange anledninger til at forhandle lønnen, og de aftalte lønninger må ses som udtryk for parternes prioriteringer, valg og fravalg gennem forhandlingerne igennem de seneste 50 år.
Overenskomster og aftaler har løbende siden 1969 erstattet lovgivningen.
Der har været mange tal, mange myter og historier om lønudviklingen i den offentlige sektor og for de enkelte grupper, og regeringen har derfor valgt efter eget forslag fra fagbevægelsen at nedsætte en Lønstrukturkomité.
Det er regeringens ambition, at Lønstrukturkomitéens arbejde netop skal tilvejebringe et solidt udgangspunkt for parternes drøftelser af de store og komplekse spørgsmål om lønstrukturerne og ligeløn i den offentlige sektor.
Den skal med andre ord sørge for, at der kommer et fælles billede af og en forståelse af, hvad der er op og ned.
Vi forventer, at Lønstrukturkomitéens arbejde er afsluttet inden udgangen af i år.
Lønstrukturkomitéen skal understøtte et bredt analytisk perspektiv på lønstrukturen og løndannelsen i den offentlige sektor, også i relation til den private sektor, kønsopdelingen af personalegrupper og lønstrukturen i et historisk perspektiv.
Det er centralt, at arbejdet kommer til at bygge videre på Lønkommissionens arbejde fra 2010, og forhåbentlig vil komitéen få drøftet og gennemført de nødvendige analyser, som kan danne grundlag for kommende overenskomstforhandlinger på det offentlige område.
Lønstrukturkomitéen vil desuden foretage en historisk afdækning fra tjenestemandsreformerne efter anden verdenskrig og frem af udviklingen i lønstrukturer og kollektive aftaler for ansatte i den offentlige sektor.
Så for at vende tilbage til det konkrete forslag er det parterne, der aftaler løn- og ansættelsesvilkår på det danske arbejdsmarked, også i den offentlige sektor.
Det er kernen i den danske aftalemodel, og den skal vi værne om.
Trepartsdrøftelser er et vigtigt redskab i værktøjskassen, når der skal findes tværgående løsninger på det danske arbejdsmarked, men det er helt afgørende, at parterne selv tager ansvar for at løse spørgsmålet om løn.
Det er regeringens holdning, at kommende drøftelser af lønvilkår bør foregå inden for rammerne af den danske aftalemodel.
Lønstrukturkomitéens afrapportering vil være et fundament at stå på under drøftelserne mellem arbejdsmarkedets parter.
Det er regeringens vurdering, at der ikke bør indkaldes til trepartsforhandlinger om ligestilling i lønforhold mellem offentlige fag.
Vi venter på Lønstrukturkomitéens anbefalinger, så man så på den baggrund kan forhandle ud fra den ved de kommende overenskomstforhandlinger.
På den baggrund indstiller regeringen forslaget til forkastelse.
Tak for ordet.