Mattias Tesfaye (S), 2017-04-28:
Det danske Folketing har diskuteret det her emne i mange, mange år, og utallige er de forsøg, som både kommuner og arbejdsmarkedets parter og Folketinget har igangsat.
Alligevel har udlændinge fra ikkevestlige lande haft en markant lavere beskæftigelsesgrad i det danske samfund, særlig kvinderne.
Men vi skal selvfølgelig ikke give op.
Det er tværtimod vores pligt som samfund at lære af de utallige fejl og også de succeshistorier, som nu er en del af vores fælles erfaringsgrundlag.
Den første vigtige lektie er, at antallet af nye opholdstilladelser betyder meget for vores samfunds muligheder for at sikre en god integration på arbejdspladserne.
Der er selvfølgelig enkelte flygtninge, som spadserer lige ind bag et skrivebord som softwareprogrammører eller bygningsingeniører.
Jeg tror, vi alle har set tv-udsendelser om det, og det er selvfølgelig kun godt.
Det er dejligt at se danske virksomheder, ansatte og flygtninge finde sammen til glæde og gavn for alle.
Men når tv'et er slukket, skal vi også være ærlige over for hinanden.
Der er meget langt mellem de historier.
Langt, langt de fleste flygtninge og deres familiesammenførte er ufaglærte.
Mange er analfabeter, og nogle har aldrig haft det, vi forstår som et lønarbejde.
Langt de fleste skal i første omgang finde ufaglært arbejde på et arbejdsmarkedet for ufaglærte, som i forvejen bliver mindre og mindre.
De nye medborgere står altså nede på jobcentret og skal snakke med de samme sagsbehandlere, som skal hjælpe de danske ufaglærte med at komme i gang.
De ringer efter de samme virksomheder i de samme brancher og leder efter de samme jobåbninger.
Vi beder altså igen de lavest lønnede og de kortest uddannede danskere om at træde et skridt til siden og skabe plads til flere.
Når endnu en vellønnet og godt uddannet person udtaler, at vi har plads til flere udlændinge, forstår jeg godt, hvis der skulle sidde en enkelt arbejdsløs ufaglært og tænke: Hvem er »vi«?
Der menes vist, at det er dem, der nok har plads til flere.
Det er jo i praksis de ufaglærte, der skal kæmpe om de samme timer som rengøringsassistent eller lagerarbejder eller på weekendvagt i opvasken.
Selv om nye tal viser, at der er en stigning i antallet af flygtninge og familiesammenførte, der har fået job, er det stadig fra et meget lavt niveau.
Inden for 5 år er det gået fra 6 pct. til 12 pct., og det er selvfølgelig godt.
Men det er langtfra godt nok.
Andre undersøgelser dokumenterer samtidig, at udlændinge har svært ved at bide sig rigtig fast på det danske arbejdsmarked.
Den endelige pris for den lavere beskæftigelsesgrad er omdiskuteret, men der er i hvert fald tale om et anseligt milliardbeløb.
Det er penge, der ellers kunne være brugt på hjemmehjælp, skoler eller nødhjælp i nærområderne.
Derfor bør vi selvfølgelig interessere os for den økonomiske side af sagen.
Men det er mindst lige så vigtigt, at Folketinget også forholder sig til de sociale konsekvenser af det alt for høje antal udenlandske familier, der ikke får lønsedler i deres e-boks, men breve fra jobcenteret.
Mennesker har ikke godt af permanent at blive forsørget af andre.
Børn har brug for at se deres mor og far gå på arbejde.
Børn har brug for forældre, der har noget andet at fortælle om, end hvad der har været i arabisk tv hele dagen.
Alle har godt af, at penge kommer fra arbejde og ikke fra kommunen.
Ingen socialpolitik er bedre end fast arbejde.
Derfor har vi støttet integrationsgrunduddannelsen med alle dens små fejl og mangler, og derfor har vi fremsat forslag om, at erhvervsuddannelse skal tælle med i beskæftigelseskravet for få permanent opholdstilladelse.
Derfor har vi støttet Odense Kommune i deres arbejde med at vende bunkerne og insistere på, at de mange indvandrerkvinder, der har noget at bidrage med, også får noget at bidrage til.
Derfor er vi modstandere af det med dansk først, arbejde bagefter.
Vi er tilhængere af arbejde først, dansk imens, og derfor har vi foreslået, at det uddannelsesforløb, der i dag gælder for unge, måske også kan udvides til nogle af de indvandrerkvinder, der har været på kontanthjælp i lang tid.
Socialdemokratiet er tilhængere af en stram udlændingepolitik, fordi vi ønsker at reducere antallet af asylansøgere og familiesammenførte fra ikkevestlige lande.
Vi er glade for at kunne finde sammen med regeringen om det her.
Men vi er samtidig af den opfattelse, at integrationspolitikken har haltet en smule det seneste stykke tid.
Vi håber, at forespørgselsdebatten her i dag kan være medvirkende til, at vi nu også indstiller den politiske opmærksomhed på at sikre, at de nye medborgere får en plads i vores samfund og nogle opgaver, noget ansvar og noget værdighed.
Vi har derudover en vedtagelsestekst, og jeg skal på vegne af Radikale Venstre, SF og Alternativet læse følgende:
Forslag til vedtagelse
»Nye tal viser, at antallet af flygtninge og familiesammenførte til flygtninge, der har fået job, er tredoblet.
Det er meget glædeligt.
Hver gang fem af disse borgere kommer i arbejde, styrker det samfundsøkonomien med en million kroner.
Derudover får endnu flere familier glæden og stoltheden ved at tjene sine egne penge og bidrage til samfundet.
Folketinget støtter derfor de politiske initiativer, der er aftalt med arbejdsmarkedets parter og Kommunernes Landsforening.
Folketinget udtrykker desuden sin opbakning til, at stadig flere flygtninge erklæres jobparate og opfordrer samtidig virksomheder og medarbejdere til at tage godt imod udlændinge, der forsøger at få fodfæste på det danske arbejdsmarked.«