runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-20:
Så jeg hører ordføreren sige, at Dansk Folkeparti ikke har hold på billetterne i forhold til sine byrådsmedlemmer.
For det, jeg fortalte, var, at jeg kunne se på Facebook, at Dansk Folkepartis byrådsgruppe i Ikast-Brande, som består af tre medlemmer, argumenterer for, at man vil lave én stor VE-park i Ikast-Brande Kommune.
Så har man hold på billetterne i forhold til sine byrådsmedlemmer, eller har man det ikke?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-20:
Det er jo en noget underlig debat at høre på.
Her har vi så en hr. Dennis Flydtkjær, som angriber Dansk Folkeparti for at have lave noget, dengang hvor hr. Dennis Flydtkjær var medlem af Dansk Folkeparti, altså da man lavede den aftale om firdobling af vedvarende energi på land.
Og hvis man bare læste lidt i papirerne, kunne man se, at det altså ikke var små bitte anlæg på 10 m 2 ; det var sådan set store anlæg, der var i proces ude på landbrugsjordene, hvor solceller erstatter en eller anden landbrugsafgrøde.
Nu kan jeg så forstå, at Dansk Folkeparti – med dem, der stadig væk er medlem af Dansk Folkeparti – har skiftet holdning og ikke vil være med i den aftale, som de har været med til at indgå tidligere.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om man fremsætter det her beslutningsforslag for at få styr på egne byrådsmedlemmer, sådan at de ikke kan gå ind for de her store solcelleparker.
For vi er jo andre, der egentlig mener, at det kommunale selvstyre skal råde, og at det ikke er staten, der skal lave styringen, men at det sådan set er kommunerne.
Er det for at få styr på DF's byrådsmedlemmer, at man fremsætter det her beslutningsforslag?
Nick Zimmermann (DF), 2025-02-20:
Jeg vil starte med at sige, at jeg også af og til finder det morsomt, at nogle af de folketingsmedlemmer, som repræsenterede mit parti, før jeg overhovedet blev valgt ind i Folketinget, refererer til nogle aftaler, som blev lavet, mens de selv repræsenterede mit parti.
Så skiftede de parti senere, og så kom jeg i Folketinget.
Det kan nogle gange være lidt forvirrende, vil jeg godt indrømme, og også en lille smule morsomt, og det var også tilfældet med hr. Dennis Flydtkjær her for lidt siden.
Når det så er sagt, er Dansk Folkepartis politik klokkeklar.
Vi mener, at de solcelleanlæg, som kommer rundt omkring i hele landet, de her kæmpestore solcelleanlæg, som rigtig mange steder skaber en dyb frustration og jo skaber en dyb splittelse i lokalsamfundet, optager god landbrugsjord.
I stedet for opsætter man de her solcelleanlæg, og det skal stoppes.
Det er Dansk Folkepartis politik her inde på Christiansborg, og den er klokkeklar.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-20:
Så har Dansk Folkeparti skiftet politik, og det er selvfølgelig også ærligt nok, og så er man så trådt ud af nogle aftaler.
Det skal vi så lige notere os, altså hvor mange aftaler Dansk Folkeparti er trådt ud af, og jeg tror egentlig ikke, det vil gøre den store forskel.
Nu nævner ordføreren, at man har kæmpet for det ene og det andet.
Altså, jeg husker det mere sådan, og jeg har deltaget i rigtig mange møder, at Dansk Folkeparti har været fraværende, eller også har det været et eller andet navn oppe på skærmen til et virtuelt møde, mens vi andre har siddet i rummet.
Så det gør ikke den store forskel, om Dansk Folkeparti er der eller ej.
Nick Zimmermann (DF), 2025-02-20:
Jeg synes, det er frækt at angribe Dansk Folkeparti for ikke at have været til stede i et eller andet møde på et eller andet tidspunkt.
Jeg synes sådan set, at jeg vil sige, at vi er syv mandater i Dansk Folkeparti.
Jeg har jo før hørt andre af mine kollegaer blive angrebet for ikke at deltage i et eller andet møde rundt omkring, og nu hører jeg det så igen her.
Det synes jeg faktisk er frækt – endda også meget frækt.
Jeg synes, at til trods for at vi er syv mandater, både mig selv, men også mine kollegaer, som her bliver angrebet, render vi faktisk rigtig hurtigt rundt og er til rigtig mange møder og er repræsenteret rigtig mange forskellige steder.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-02-20:
Det er bare lige for at korrigere i debatten her, for jeg synes, at man her er ude efter min kollega fra Danmarksdemokraterne hr. Dennis Flydtkjær i en grad, som jeg ikke synes er passende.
Man går ud og siger, at han var selv med til at indgå den her aftale, og at det først var efterfølgende, at han meldte sig ud af Dansk Folkeparti.
Det passer bare ikke!
Aftalen er indgået den 25. juni 2022.
Dennis Flydtkjær meldte sig faktisk ud af samme dag.
Det synes jeg faktisk er ret interessant.
Men lad være med at være efter hr. Dennis Flydtkjær, som gang på gang, bl.a. her i salen i dag, har været med til at bakke op om, at der selvfølgelig skal være flere solceller på tagene, frem for at de skal smækkes op i vores landdistrikter.
Nick Zimmermann (DF), 2025-02-20:
Jeg må jo først og fremmest lige have mig selv undskyldt.
Der er en sundhedsminister meget tæt på mig, der finder et eller andet ufattelig morsomt, hvad der altså gjorde, at der røg cirka halvtreds procent af spørgsmålet, som jeg simpelt hen ikke kunne høre.
Det, som jeg først og fremmest vil sige, er, at Dansk Folkepartis politik på det her område er klokkeklar.
Vi mener ikke, at de her kæmpestore solcelleparker har noget som helst at gøre ude i naturen, og vi mener sådan set, at det er med til at ødelægge vores landdistrikter, og vi finder det også fuldstændig unødvendigt.
Om så hele Danmark blev plastret til med solcelleanlæg, ville det ikke gøre nogen som helst forskel for verdens samlede CO 2 -udledning.
Det ville ikke engang være målbart, overhovedet, og det er den politik, som Dansk Folkeparti fører her fra Christiansborg.
Det kan jeg garantere den konservative ordfører for.
At der så måske for mange år siden, i tidernes morgen, har været et byrådsmedlem i Ikast-Brande Kommune, der har stemt noget andet, kan jo være.
Jeg kan i hvert fald bare konstatere, at Dansk Folkepartis politik herindefra er klokkeklar, nemlig at vi ikke støtter op om de massive solcelleanlæg.
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-20:
Tak for ordet.
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at sige noget, men jeg blev en lille smule motiveret til det her til sidst.
Mener ordføreren, at DF selv har helt hold på blækhuset, når man angriber byrådsmedlemmer fra Danmarksdemokraterne?
Sophie Løhde (V), 2025-02-21:
For det første er det jo ikke regeringen, der vedtager lovgivning.
Det gør et flertal af Folketingets medlemmer her i parlamentet.
Og derfor vil jeg igen sige: Jeg er glad for, der er tre brede politiske aftaler, som står bag de lovforslag, vi behandler her i dag.
For det andet tænker jeg, at hr. Peter Kofod primært spørger til ugegrænsen.
Der er jo sket rigtig meget siden indførelsen af retten til fri abort i 1973, hvor man satte den ved den nuværende 12. graviditetsuge.
Og nej, vi gør ikke det her, fordi man for 30 år siden besluttede at gøre noget anderledes i Sverige.
Jeg bruger bare Sverige som et godt eksempel på, at noget af det, der har været brugt som påstand her i Folketingssalen i dag, nemlig at uha, så fører det nok til mange flere og meget senere aborter, er der bare intet, der taler for.
Vi synes, det er en god balance, i forhold til at der på den ene side er nul sundhedsfaglige argumenter for de nuværende 12 uger, og på den anden side er der betydelig afstand til det såkaldte levedygtighedskriterie i forhold til 22. uge.
Peter Kofod (DF), 2025-02-21:
Tak for det.
Det var sådan set et meget fint svar; det var bare ikke et svar på det, jeg spurgte om.
Altså, jeg spurgte ministeren, om der ikke var noget dybt inde i ministeren, som tænkte: 18. uge er alligevel meget langt henne i graviditeten; det er et meget stort foster; det er et meget udviklet foster.
Jeg kender godt historikken – jeg kender godt historikken, som ministeren lige har linet op og jo også brugt dele af sin taletid på.
Det har vi selvfølgelig sat os ind i.
Vi er bare kommet frem til en helt anden konklusion.
Vi har lavet en anden afvejning end regeringen, og det er jo fair nok, for sådan er politik: Vi kan se de samme ting, og vi kan ende ved et andet facit.
Jeg prøver bare at finde ud af, om der ikke er et eller andet i regeringen, som synes, at 18 uger alligevel lige er et skridt for langt.
Tak for det.
Jeg kan forstå, at sundhedsministeren også synes, det er en glædens dag, og regeringen vedtager jo så tre lovforslag med meget bred forankring, og fred være med det.
Vi har tænkt os at stemme imod fra Dansk Folkepartis side, og det er selvfølgelig fair nok.
Vi er nok bare for langt fra hinanden.
Vi er for uenige til at kunne være med der, hvor regeringen er.
Men det, jeg vil spørge ministeren om, er det med den 18. uge.
Altså, 18 uger synes jeg virkelig er langt inde i graviditeten.
Er der ikke en lille tvivl, bare en lille tvivl, hos ministeren eller i ministerens bagland om, om det virkelig kan være rigtigt, at man går helt med på galejen med de 18 uger?
Jeg er helt med på, at man gør det samme i Sverige.
Man gør masser af ting i Sverige.
Gudskelov kopierer vi ikke alt, hvad de gør i Sverige, for så ville Danmark være et væsentlig dårligere land.
Vi behøver ikke lære alle deres unoder.
Men er der virkelig ikke noget hos ministeren, der tænker: 18 uger er alligevel at dreje den for langt; fosteret er for stort; fosteret er for veludviklet?
Eller synes ministeren bare, det er helt okay, og nu skal vi videre?
Marlene Harpsøe (DD), 2025-02-21:
Jeg og Danmarksdemokraterne er jo slet ikke i tvivl om, at både ministeren, ministeriet og alle ordførerne har været meget grundige og gjort sig utrolig meget umage rent fagligt med at komme rundt i alle ender og kanter i forhold til det her spørgsmål bl.a. omkring fri abort.
Det vil jeg gerne lige have lov til at sige helt tydeligt og klart, hvis der skulle være tvivl om mit synspunkt i forhold til det.
Selvfølgelig har man gjort sig umage.
Men særlig spørgsmålet omkring det her med at rykke abortgrænsen fra 12. til 18. uge er jo også et meget etisk spørgsmål.
Og noget af det, jeg i hvert fald havde håbet på, var, at man ud over de partier, der i dag har lavet en aftale, kunne sikre sig en endnu bredere politisk opbakning, altså meget, meget tæt på flertal i Folketinget, til det her spørgsmål, fordi det netop er så etisk.
Måske var man landet på de 14 eller de 15.
Er ministeren ikke enige i, at i sådan en sag om noget, der er så etisk, havde det været rigtig godt, hvis man havde kunnet samles endnu bredere?
Jeg forsøger i hvert fald at italesætte den her problematik med størst mulig værdighed.
Og set ud fra det aspekt synes jeg også, det er rigtig vigtigt, hvis man kan samle så stor, bred politisk opbakning som overhovedet muligt.
Så det er jo bare det, jeg egentlig gerne vil spørge om, altså sådan helt konkret: Synes ministeren ikke, det havde været godt, hvis der i sådan et etisk spørgsmål som det her havde været endnu større og bredere opbakning?
I Danmarksdemokraterne gik vi jo ind i forhandlingerne og var sådan set åbne over for, at vi også rykkede os fra de 12 uger, bare det ikke blev 18. Men det lykkedes så ikke lige at mødes på midten.
Men hvor havde det været rart, hvis vi kunne mødes et andet sted.
Sophie Løhde (V), 2025-02-21:
Tak til ordføreren for at anerkende, at vi har gjort os umage.
For det var faktisk noget andet, som ordføreren fik sagt heroppe fra talerstolen, og jeg skrev det ned.
Det er jo godt, der er tv på og andet; så kan man altid gå tilbage gense det.
For vi er nogle, der har gjort os store anstrengelser for også at sikre, at vi har haft en ordentlig proces, og vi har gjort os umage og takker også for at anerkende det.
Så er vi i hvert fald ikke uenige på nogen punkter dér.
Kunne det her så være blevet til tre endnu bredere politiske aftaler?
For det er tre brede politiske aftaler; det er blå såvel som røde partier, der står bag.
Så kræver det jo i hvert fald, at der er nogen her i salen, der gerne vil stille sig op og fortælle.
Er det Danmarksdemokraterne, der foreslår 15. uge, 16. uge?
Hvor er det, vi er henne?
Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, andre, altså, hvad er det så, I gerne vil?
Der har det ikke ført til flere aborter, heller ikke senere.
Så vi fandt balancen ved de 18 uger, fordi der er nul sundhedsfaglige argumenter ved den nuværende 12-ugersgrænse.
Men det var vigtigt for mange af de partier, der er med i den brede politiske aftale, at der skulle være en betydelig margen til det såkaldte levedygtighedskriterie.
Undskyld, formand.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for den bekræftelse.
Så kan jeg jo ikke lade være med at spørge, når nu ministeren selv henviser til fru Ruth Olsen, tidligere medlem af Folketinget for SF, og det, at vi nu placerer beslutningskompetencen der, hvor den bør ligge, nemlig hos kvinden selv, om vi så ikke i den her ombæring også burde have sikret, at vi i forhold til de gravide, der måtte ønske en abort frem til levedygtighedskriteriet, altså fra den 18. til den 22. graviditetsuge, også dér fik placeret ansvaret og beslutningskompetencen, sådan som fru Ruth Olsen skitserede det tilbage i 1972.
Sophie Løhde (V), 2025-02-21:
Jeg tror, det er velkendt – og det har debatten i dag jo også vist – at Enhedslisten gerne havde set, at man gik længere.
Jeg synes, at det, at vi nu flytter ugegrænsen fra den 12. uge til den 18. uge, er udtryk for, at vi nu har fundet en ny rigtig god balance, i forhold til at vi responderer på, at der er absolut nul sundhedsfaglig begrundelse for den nuværende ugegrænse på 12 uger, men også, at vi husker på, at der i dag gives tilladelse til langt de fleste ansøgere op til den 18. uge, og at vi dermed også siger, at det skal være op til den enkelte kvinde selv – frem for staten, der så allerede i dag giver et ja, tror vi på kvinderne selv.
Hvis regeringen havde syntes det, havde regeringen nok ikke indgået tre politiske aftaler, som vi i dag sidder og lovbehandler.
Vi synes, vi har fundet den rette balance mellem på den ene side at tage bestik af, at der er nul sundhedsfaglig begrundelse for den nuværende ugegrænse på 12, og på den anden side at sikre, at der er betydelig margen til det såkaldte levedygtighedskriterie i 22. uge.
Så der synes vi, at vi har fundet den rette balance.
Et foster kan i øvrigt heller ikke mærke smerte i 18. graviditetsuge.
Og sådan kan vi godt sidde og tage forskellige argumenter.
Betyder det, at det overhovedet intet indtryk gør på mig, når vi snakker om det her spørgsmål?
Selvfølgelig anerkender jeg, at der er en række forhold, hvor man skal finde de rette svar og afveje de forskellige balancer, men det er der så et bredt flertal her i Folketinget der mener at vi har fundet en god vej til.
Men det er, undskyld mig, en lille smule besynderligt.
Danmarksdemokraterne er med i nul – i nul – af de tre politiske aftaler.
Det tredje lovforslag, vi i dag behandler, om at etablere ét nationalt abortråd, er Danmarksdemokraterne ikke engang med i, på trods af at et ellers stort set enigt Folketing har besluttet at indføre det.
Jeg har søgt og gjort alt for, at noget kunne være bredt, men jeg kan jo ikke forhindre, at der er nogen, der også, selv til det, som alle andre kan samles om, ikke vil være med.
Hvor er det så, at noget skulle have været anderledes?
Der var jo ikke politisk vilje.
Altså, vi har afsøgt alle muligheder og givet os god tid, og jeg tror også, der var nogen, der efterhånden syntes, vi brugte for lang tid og for god tid på at drøfte nogle ting, men det var vigtigt, fordi vi gik op i, at det her skulle være bredt.
Og jeg er rigtig glad for, at vi er lykkedes med at lave tre brede politiske aftaler på det her område.
Peter Kofod (DF), 2025-02-21:
Tak for det.
Vi er ret positivt indstillede over for det her lovforslag, og det betyder, at vi også som det klare udgangspunkt regner med at komme til at stemme for det, når vi når til tredjebehandlingen.
Vi synes, der er et rigtig fint sigte i det, og der ligger jo også nogle potentialer for, at man kan spare nogle penge, som danskerne ikke kommer til at mærke.
Det er jo kun dejligt, hvis det viser sig at være tilfældet.
Så det er vi meget positive over for.
Så er jeg også bare nødt til at sige, at jer, der er her i dag, er jo vidne til en verdenspremiere i Folketingssalen lige nu; jeg er i hvert fald ikke bekendt med, at der nogen sinde før er nogen fra Dansk Folkeparti, der har hilst fra Moderaterne og sagt, at de også kan støtte lovforslaget.
Så det er hermed sket.
Tak for det.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Nu til noget helt andet, kan man vel godt tillade sig at starte debatten her ud med at sige.
Det her lovforslag skyldes, at regeringen sammen med Danske Regioner har lavet en aftale om regionernes økonomi for 2025, hvor vi i en afgrænset periode på 3 år gerne vil være med til at gøre det muligt at forhandle fortrolige priser på nogle udvalgte lægemidler i forbindelse med vurderingen af tilskud.
Man kan jo sådan set sige, at humlen i det hele er, at vi er ret glade for det medicinsystem, vi har i Danmark i dag, med det tilskud til lægemidler, der er, men at vi jo også kan se, at der kunne være mulighed for, at man kunne få nogle fortrolige priser, som regionerne kan forhandle sig til, og som gør det billigere for dem, og det er jo det, som det lovforslag, som vi behandler i dag, skal give mulighed for.
Det er jo som sagt en forsøgsordning, som vi kommer til at kigge på igen efter de her 3 år.
For os at se giver det rigtig god mening, at man, hvis man gerne vil have nye og ofte lidt dyrere lægemidler hurtigere ud til danskerne, har en mulighed for det, og det er sådan set det, der er meget tungtvejende for os, ud over at der, kan man sige, også kan være en besparelse for regionerne.
Så vi støtter lovforslaget.
Helene Brydensholt (ALT), 2025-02-21:
Tak skal du have.
Ligesom mange andre ordførere før mig har vi dog også et behov for at få en teknisk gennemgang af lovforslaget, så vi lige kan blive helt betryggede i kompleksiteten i det, inden vi formentlig trykker på den grønne knap.
Tak for ordet.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-02-21:
Tak, formand.
Med det her lovforslag får regionerne jo som nævnt af flere ordførere indtil videre mulighed for i en 3-årig forsøgsperiode at forhandle fortrolige prisrabatter på medicin, der bliver solgt på apotekerne.
Det skal skabe større fleksibilitet, bedre priser og skabe nye og bedre muligheder for at få ny og innovativ medicin hurtigere ud til gavn for patienterne.
Lovforslaget er jo også en udløber af den økonomiaftale for 2025, som regeringen indgik med Danske Regioner, og det bakker vi naturligvis op om i Radikale Venstre.
Vi forventer selvfølgelig også, at man undervejs i forløbet vil opsamle erfaringer, så vi kan vurdere, om ordningen skal tilpasses, fortsætte uændret eller droppes om de 3 år, når vi står et andet sted og har mere viden, og vi møder også meget gerne op til en teknisk gennemgang af lovforslaget.
Vi bakker op om lovforslaget.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for det, formand.
Først og fremmest vil jeg sige, at i Enhedslisten er vi umiddelbart positive over for det her lovforslag, men i lighed med, hvad nogle andre ordførere har givet udtryk for, er det jo et kompliceret område, og jeg ville egentlig også gerne anmode om, om vi kunne få en teknisk gennemgang af lovforslaget fra ministeriets side, så vi helt kan få afdækket de forskellige elementer, der er i det.
For det er klart, at der er en opmærksomhed i forhold til, at det her ikke må komme til at betyde, at der er patienter, som bliver påtvunget en bestemt medicin, som de egentlig ikke ønsker at skulle tage.
Omvendt er der også et klart behov for at få afdækket, om regionerne også kan få bedre muskler i forhold til at kunne forhandle medicinpriser, for det er jo en velkendt problematik, at vi har et meget uforudsigeligt medicinmarked, hvor priser svinger meget, og hvor der også nogle gange er eksorbitant store fortjenester for medicinalindustrien.
Så derfor er vi sådan set positive over for at se på, om man kunne lave en model, som gør det bedre for regioner at kunne forhandle aftaler, og det er, som jeg i hvert fald forstår lovforslaget, jo også det, der lægges op til her og med den forhandling, der har været mellem regeringen og Danske Regioner.
Så umiddelbart er vi positive over for forslaget, men vil også gerne se frem til en teknisk gennemgang i ministeriet, som kan afdække de forskellige elementer i lovforslaget.
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Tak for det, formand.
Medicin er jo en stor post for samfundet og også for borgerne.
Det er sådan, at vi rent faktisk, som jeg lige husker det, køber medicin for omkring 30 mia. kr. i det her land, så det er noget, der har stor betydning for patienterne, men jo selvfølgelig også for det offentlige, i og med at man betaler store dele af medicinudgifterne i det offentlige.
Det er jo sådan, at der på medicinen, som vi ofte henter på apoteket, er en rigtig god priskonkurrence, i og med at man har sådan nogle 14-dagesauktioner, sådan at leverandøren har mulighed for at byde ind med lavere priser løbende.
Det fungerer rigtig fint; vi har en meget priseffektiv apotekssektor på den måde.
Modsat er det ved sygehusmedicin, som jo typisk er noget, som man får udleveret i forbindelse med et sygehusbehandlingsforløb.
Det er sådan, at medicinalindustrien typisk kører med nogle listepriser, i hvert fald når det handler om sygehusmedicin, som den så giver nogle rabatter på, og det, det her forslag handler om, er dybest set, at man kan hjemtage nogle af de rabatter, sådan at regionerne får en mindre omkostning til medicin.
Det kan vi kun bakke op omkring.
Det er rigtig fornuftigt og godt med sådan et forsøg her, hvor man kan se, om man kan sikre nogle af de dynamikker, som man håber på at kunne hjemtage, og det tror jeg på man kan.
Det er jo også sådan, at der, når man så er i et medicinsk forløb med noget medicin, som man får udleveret på apoteket og selv betaler for, også er en grænse for, hvor meget man kommer til at betale, for der er jo sådan en grænse på lige godt 4.000 kr., og når man kommer på den anden side af den grænse, betaler man ikke.
Så er det det offentlige, der betaler; så er det simpelt hen regionerne, der betaler.
Så samlet set har jeg i hvert fald store forhåbninger til, at det her forsøg kommer til at give nogle besparelser i regionerne, og at vi får prøvet systemet af i forhold til at kunne købe medicin ind til nogle billigere priser end det, som man giver i dag.
Tak for ordet.