Peter Hummelgaard (S), 2020-05-29:
Tak for ordet, formand.
Vores dagpengesystem er konstant i søgelyset og med god grund, for det er en helt central hjørnesten i vores danske flexicuritymodel.
Dagpengesystemet har derfor også været i fokus under coronakrisen, hvor der i den ekstraordinære situation bl.a. er indført en pause i dagpengeforbruget og er blevet lavet mere fleksible regler for at få supplerende dagpenge under arbejdsfordelingsordningen.
For situationen har ændret sig markant, siden det her beslutningsforslag blev fremsat tilbage i januar 2020.
Det ændrer ikke på, at vi aldrig må tage dagpengesystemet for givet, så derfor også tak til Enhedslisten for at minde os om det.
Med beslutningsforslaget, som vi skal behandle i dag, pålægges regeringen at indkalde til forhandlinger i indeværende folketingssamling med henblik på at stoppe udhulingen af dagpengenes værdi.
Forslaget begrundes med, at trygheden i dagpengesystemet er svækket.
Der refereres bl.a. til tal fra FH om, at bruttokompensationsgraden for almindelige lønmodtagere skulle være faldet de sidste 25 år fra 57 pct. i 1994 til 48 pct. i dag.
Jeg vil først og fremmest gerne understrege, at regeringen er meget optaget af, at vi har et dagpengesystem, som er økonomisk trygt og har bred opbakning i befolkningen.
Jeg tror, at vi alle fra venstre til højre her i Folketingssalen er stolte over og anerkender, hvor meget den danske flexicuritymodel betyder for vores arbejdsmarked og evne til at skabe arbejdspladser i Danmark.
Dagpengesystemet giver lønmodtagere tryghed, hvis de mister deres arbejde, og det giver fleksibilitet for virksomhederne, som hurtigt kan omstille sig til nye tider og nye markeder.
Hvis lønmodtagerne ikke føler, at dagpengesystemet giver dem tryghed, risikerer vi, at de eksempelvis vil kræve større tryghed i ansættelsen – det kan være igennem en noget længere opsigelsesperiode.
Hvis virksomheder ikke forholdsvis nemt kan tilpasse deres beskæftigelse, vil de være forbeholdne med at ansætte.
Og så skrider fundamentet for vores fleksible arbejdsmarked, vores flexicurity.
Også i tider, som vi oplever nu, er flexicuritymodellen værdifuld.
Fleksibiliteten på arbejdsmarkedet kan netop være med til, at arbejdsgivere hurtigere tør ansætte, når de igen ser en fyldt ordrebog, og det vil kunne smitte af på andre virksomheder, f.eks. underleverandører, som også får mere at lave.
Jeg har en indædt tro på, at den danske flexicuritymodel vil medvirke til, at vi kommer bedre igennem krisen, end man ville gøre det med langt de fleste andre samfundsmodeller rundtomkring i verden.
Regeringen vil derfor gerne styrke vores dagpengesystem, så den danske flexicuritymodel står stærkt og solidt, også i fremtiden.
Vi er i gang.
Vi startede med at fjerne opholdskravet for ret til dagpenge, som mødte stor kritik fra stort set alle dele af samfundet.
Det hæmmer ikke kun den internationale mobilitet, det får også folk til at melde sig ud af a-kassen, og det skader dermed opbakningen til vores dagpengesystem.
Mere kan gøres, men afskaffelsen af opholdskravet er et første vigtigt skridt for at styrke dagpengesystemet.
Og jeg er faktisk stolt over, at vi fik det opholdskrav fjernet.
Jeg mener og er enig med Enhedslisten og fagbevægelsen i, at en væsentlig forudsætning for, at folk i fremtiden forsikrer sig mod arbejdsløshed, er, at det fortsat er attraktivt at være dagpengeforsikret.
Det er bestemt ikke ligegyldigt, hvilken kompensation man får, hvis man mister sit job.
Når man ser på udviklingen i kompensationsgraden, bliver tingene hurtigt komplicerede, for der findes nemlig ikke blot én måde at opgøre kompensationsgraden på, men forskellige metodiske tilgange.
Derfor ser vi også forskellige tal i den offentlige debat.
FH's opgørelse af kompensationsgraden, som Enhedslisten henviser til i bemærkningerne til forslaget, medregner pension.
På det punkt er deres opgørelsesmetode forskellig fra den metode, som Dagpengekommissionen anvendte.
Dagpengekommissionen tilkendegav i forbindelse med deres analyser af kompensationsgraden, at dagpengesystemet primært skal ses som en forsikring mod det umiddelbare indkomsttab, som personer oplever ved overgangen fra beskæftigelse til ledighed, og ikke som en forsikring mod tab af livsindkomst.
Skatteaftalen fra 2012 betyder dog, at dagpengene bliver reguleret mindre end lønudviklingen frem til 2023.
Det er jeg meget opmærksom på.
Med aftalen om ny regulering af folkepension og indførelse af obligatorisk opsparing for overførselsmodtagere gælder desuden, at 0,3 pct. af dagpengenes årlige regulering fra 2020 afsættes til dagpengemodtageres egen pensionsopsparing.
Dagpengene reguleres altså ikke i samme takt som lønnen i de kommende år.