Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-16:
Når det meste af vores virkelighed får en digital repræsentation, bliver det pludselig muligt for efterretningstjenesterne at udvikle en totalovervågning af alt.
For at begrænse den indsigt indfører man så i det her lovforslag af en kunstig opdeling mellem indhentning af rådata og den bearbejdelse, der foregår.
Problemet er bare, at bearbejdelsen af rådata er en forudsætning for at kende karakteren og indholdet af data og for at vurdere, om oplysningerne er relevante på FE's arbejde.
Sandheden er altså, at man indhenter og behandler meget mere data, end hvad der er relevant.
Dette lovforslag er selvfølgelig et forsøg på så at sikre bedre rammer for den her overskridelse, som allerede sker i dag, men jeg stiller spørgsmålet, hvorvidt det overhovedet er praktisk muligt.
Jeg kommer med et lidt illustrativt eksempel, som vi kender fra fiskeriet i forhold til bifangst.
Ligesom der er nogen fisk, som vi egentlig ikke må fange, må FE heller ikke indhente og overvåge danskernes kommunikation for at forebygge truslerne fra udlandet.
Problemet er bare, at i den praktiske virkelighed er det umuligt at sondre imellem den kommunikation, for så vidt angår udenlandske og indenlandske borgere, når vi snakker om rådata.
Så siger man så i FE i det her lovforslag, at hvis man finder nogle danskere, er det bare et tilfældighedsfund.
Men pointen er jo, at man stadig væk får de her tilfældighedsfund med, og det vil sige, at man fanger noget, som man egentlig ikke må.
I forhold til fiskene har man i EU besluttet, at man skal være meget mere målrettet og have et fintmasket fiskeri, og det synes jeg faktisk også vi skal gøre i forhold til efterretningstjenesterne.
Her giver høringssvarene en lang række gode muligheder for at sige: Hvordan er det, vi laver nogle mere klare definitioner og nogle mere fintmaskede metoder, sådan at vi i højere grad kan fange de fisk – dvs. går efter efter den relevante data – vi har brug for, og ikke bare tager alt, som er en de facto totalovervågning af alting.
Men vi skal være opmærksomme på, at formålet med det her slet ikke er at stoppe selve den her bifangst; det er bare at føre tilsyn med den.
Vi har allerede været lidt inde på det i forhold til det her med den manglende uafhængighed.
Dertil kommer også, at de ikke har deres eget budget.
Det vil sige, at de ikke kommer til at lave så meget arbejde.
Men allervigtigst står der faktisk i lovforslagets bemærkninger, at de heller ikke skal føre tilsyn med, hvorvidt FE indhenter data, som er hensigtsmæssige.
Det er kernen af problemet.
Men hvis tilsynet ikke må vurdere, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, kan de ikke vurdere proportionalitet.
Så er det, som der står, sådan, at de bare skal sige ja eller nej.
Der vil det jo nok oftest bare være et ja i et kontor i Forsvarsministeriet, og det vil sige, at det bliver en intetsigende lovhjemmel, der bliver givet her, som ikke har den store effekt.
Jeg frygter faktisk, at vi ender med at få et Efterretningsnævn, som ikke bliver et rigtig tilsyn, men bare et pseudokontor i virkeligheden, som måske i den bedste verden ingen indflydelse får.
Men vi får ikke den retssikkerhedsgaranti, vi skulle have i forhold til at sikre borgernes ret til et privatliv.
Det er altså ret voldsomt.
Så jeg vil sige, at det er en form for chatkontrol ind ad fordøren.
Det er ikke en gang ind ad bagdøren som i det nuværende chatkontrolforslag.
Så jeg vil foreslå igen, som jeg har nævnt tidligere, at vi deler lovforslaget op, trods alt, så tilsynsdelen, som er ved at der er en politisk forligskreds bag, som alle vil støtte op omkring, er der.
Men i det mindste kan vi tage det her kapitel om teleudbyderne ud, for det er ikke en del af en politisk aftale, og det bør man altså være imod, hvis man er imod chatkontrolforslaget.
Derudover vil jeg med dem, der har lyst til det, arbejde videre med at lave en mere fintmasket regulering af bearbejdningen af de data, for vi skal ikke foregøgle os og tro, at det her handler om, at FE ikke har adgang til al den data, og den adgang bør vi begrænse i højere grad.