Inger Støjberg (V), 2018-04-18:
Det hører ingen steder hjemme, at forældre, der bor og opholder sig i Danmark, ikke ønsker at følge de regler og værdier, vi i Danmark lever efter, men at de direkte modarbejder deres børns integration i det danske samfund ved at tvinge dem på en genopdragelsesrejse, fordi de er blevet for danske eller på andre måder ikke lever op til forældrenes forventninger.
Regeringen er derfor helt enig med forslagsstillerne i, at det er uacceptabelt, hvis forældre tvinger deres barn på genopdragelsesrejse, og at det også skal have alvorlige konsekvenser for forældrene, når de tager sådan en beslutning.
Derfor har regeringen også som et element i parallelsamfundsudspillet fremlagt forslag om netop det her emne.
Jeg anerkender fuldt ud, at målet med B 75, som vi behandler lige nu, er det samme, men imidlertid rejser forslaget en række problemstillinger, som gør, at regeringen ikke kan støtte op om forslaget i dets nuværende udformning.
Vores forslag går ud på, at forældre, der sender deres barn eller børn på en genopdragelsesrejse, der er til alvorlig fare for barnets sundhed og udvikling, skal kunne straffes med op til 4 års fængsel.
Forældrenes handling skal med andre ord kriminaliseres.
Og er der begået et sådant strafbart forhold af en udenlandsk forælder, skal det kunne medføre udvisning, hvis det er muligt inden for Danmarks internationale forpligtelser.
Og det er en helt central pointe i regeringens forslag, at straffen både rammer udenlandske og danske forældre.
Beslutningsforslaget går nemlig alene ud på at inddrage forældrenes opholdstilladelse.
Forslaget vil derfor i sagens natur kun ramme udlændinge, der opholder sig i landet på grund af en opholdstilladelse, men ikke dem, der er blevet eller bliver danske statsborgere.
Undersøgelsen viser imidlertid, at langt de fleste af de børn og unge, som kommunerne har kendskab til har været eller er på et længerevarende udlandsophold, rent faktisk er danske statsborgere.
Et forslag om at fratage forældrenes opholdstilladelse vil derfor i sagens natur ikke ramme forældre, der har et dansk statsborgerskab, og det vil samtidig betyde, at udenlandske forældre, der sender deres børn på genopdragelsesrejse, behandles forskelligt i forhold til de forældre, der har et dansk statsborgerskab.
Som det også fremgår af beslutningsforslaget, blev det i 2012 i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag B 18 vurderet, at ordningen vedrørende inddragelse af en forælders opholdstilladelse ville kunne rejse alvorlige spørgsmål i forhold til diskriminationsforbuddet i artikel 14 i menneskerettighedskonventionen.
Svaret på dette er ikke givet alene ved at henvise til, at en inddragelsesregel kun skal anvendes, hvis inddragelsen efter en konkret vurdering kan ske i overensstemmelse med Danmarks internationale forpligtelser.
Det skyldes, at de spørgsmål, der kan rejses, angår selve reglen som sådan og ikke kun reglens anvendelse.
Regeringen kan jo så allerede af den grund heller ikke på nuværende tidspunkt fremsætte et lovforslag i den form, som B 75 lægger op til.
Endelig forstår jeg beslutningsforslaget sådan, at forslagsstillerne håber, at det kan medvirke til at forebygge genopdragelsesrejser, som jo er et overgreb på barnet.
Det synspunkt deler jeg et hundrede procent, og regeringens forslag vil derfor først og fremmest have et præventivt sigte.
Men jeg forstår også, at det er forslagsstillernes holdning, at hvis barnet allerede er sendt væk fra Danmark, bør hele familien følge med.
Det vil altså betyde, at når en 12-årig pige f.eks. er sendt på genopdragelsesrejse i Somalia, skal hun blive i Somalia, og så følger forældrene og hendes søskende med, fordi deres opholdstilladelser inddrages.
I min optik har vi imidlertid en pligt til at beskytte de børn, der udsættes for overgreb, og det skal være med et initiativ, som har den størst mulige effekt.
Fokus skal være på at ramme forældrene, men det skal også være på at beskytte børnene.
Uanset de retlige spørgsmål, som beslutningsforslaget rejser, må man derfor også forholde sig nøgternt til, hvilke tiltag der bedst værner mod, at forældre tvinger deres børn på genopdragelsesrejser i udlandet.
Og det er altså min opfattelse, at beslutningsforslaget ikke får de tilstrækkelig vidtgående konsekvenser for forældre, som der reelt er behov for.
Efter min opfattelse går regeringens forslag både videre, men det er også et mere målrettet indgreb over for genopdragelsesrejser end det, der er blevet fremsat her med beslutningsforslaget.
Jeg har allerede nævnt de uafklarede spørgsmål, der er i forhold til Danmarks internationale forpligtelser, men samtidig vil jeg sige, at det jo er fuldstændig afgørende, at vi kommer de her sager til livs.
Jeg anerkender også, at regeringens forslag muligvis vil kunne udbygges og dermed få en større effekt, og derfor vil jeg afslutningsvis sige, at regeringen er indstillet på at undersøge, om der i tillæg til det forslag, som regeringen kommer med i det nye folketingsår, vil kunne peges på andre initiativer som værn imod genopdragelsesrejser end det, der ligger nu.
Så det skal sådan set ses som en invitation til, at vi får kigget hele det her område igennem.
Jeg mener som sagt, at regeringens forslag er skarpere end det, der ligger her, men kan vi kombinere tingene, synes jeg sådan set, at det er en væsentlig og god ting, for målet er fælles, og det er, at man ikke skal sende sit barn på genopdragelsesrejse.