runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Schack Elholm (V), 2017-05-19:
Jeg må beklage, men jeg har altså ikke spørgsmål nr. 232 med herop på talerstolen, så det kan jeg ikke rigtig forholde mig helt specifikt til.
Men jeg vil sige, at der jo nok vil være en naturlig ting i, at når vi ansætter folk til at hjælpe os med at rydde op i SKAT, skal de, når de er færdige med at rydde op i SKAT, ikke rydde op i SKAT mere.
Altså, det skulle gerne være sådan, at når vi når til 2020, har vi fået ryddet op i inddrivelserne, også dem, vi ikke ved om er gyldige eller ej.
Og så skal der jo ikke ryddes op i inddrivelserne mere – så forsvinder den opgave forhåbentlig, fordi det er et efterslæb, vi er i gang med at rydde op i nu.
Derfor skal man jo også huske på, at noget af det, vi sætter penge af til, er noget oprydning, og det skal helst ikke være noget, der fortsætter i al uendelighed.
Men derfor skal vi jo stadig væk have fokus på, hvordan vi sikrer SKAT fremadrettet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-05-19:
Tak for det.
Det vil sige, at jeg altså kan tolke det, hr. Holger K. Nielsen siger i dagens Politiken om, at SF er positiv over for forslaget, sådan, at man så er det, eller hvad?
Jeg er jo sådan et positivt menneske, så jeg vælger i hvert fald at tolke det sådan, at SF's udviklings- og udenrigsordfører på en eller anden måde taler på vegne af SF, når han udtaler sig i Politiken i dag.
Så er der jo også kommet noget rigtig godt ud af det, og det er, at SF også kan se fremad, ligesom regeringen gør omkring en ny model, som kan være med til at sørge for, at vi ikke har en debat som den her.
René Gade (ALT), 2017-05-19:
Det kan jeg egentlig fint følge, men jeg kan i hvert fald oplyse, at jeg nærmest red med på en bølge fra Enhedslisten, da de havde lavet et kæmpestort stykke forarbejde, og vi undersøgte så tingene ret godt til bunds og tænkte, hvad er realistisk, og hvad er politisk muligt lige nu.
Så det var heller ikke bare en finger oppe i luften og så tænke: Ja, det kunne være 1000!
Men jeg tror, at vi langt hen ad vejen er enige.
Jeg stejlede bare lige over, at det var anderledes pudsigt, når vi sagde, at det skulle være 1.000, end når regeringen sagde det.
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-19:
Jeg kan godt forstå spørgsmålet, men jeg synes bare ikke helt, at det er sammenligneligt.
For der er forskel på, at man som politiker, hvor vi jo ikke sidder med hænderne nede i mulden i SKAT, siger, at 1.000 er det rigtige tal – ikke 1.001 eller 1.002, men 1.000 er det rigtige tal – i forhold til at man laver en politisk aftale, hvor der selvfølgelig er nogle fagfolk inde over, hvor det jo ikke er 1.000, bare fordi det var det rigtige tal.
Men det var så det, der var en politisk prioritering og der var økonomi til, men hvor vi også erkender – og det er grunden til, at vi står her i dag – at det jo ikke var nok.
Så derfor vil vi have en runde to for at sige, at der skal yderligere ressourcer til, specielt på indsatsområdet, som vi jo ikke fik rørt ved.
Men det er jo et eller andet samarbejde, man er nødt til at få med de fagfolk, der sidder der, hvor vi jo sidder som lovgivere og ikke er en del af den udøvende magt.
Så derfor synes jeg, at den rigtige løsning – og det er derfor, vi har lavet det beslutningsforslag, som vi har – er, at vi ikke tænker på et tal, selv om det jo er meget nemmere at kommunikere.
Det er da langt mere populært at gå ud i befolkningen og sige, at vi vil have 1.001 eller vi vil have 1.002 for at overbyde hinanden, hvor vi bare synes, at det er mere sagligt, at vi sætter os sammen, ikke bare mit parti, men gerne alle, der sidder her foran mig, og laver en drøftelse i Skatteministeriet om, hvad det helt ærligt er, der er behov for for at løse den tillidskrise og også den store skattegabsproblematik, der er i SKAT lige nu.
Først tak for de indledende bemærkninger, som vi er fuldstændig enige i, så det vil jeg ikke bruge mere taletid på.
Vores intention er bestemt ikke bare at komme til kaffe, som jeg i øvrigt ikke selv drikker, for det er helt klart, at vi skal have styrket SKAT.
Det, at der bliver sagt, at det ligger under finansloven, tror jeg egentlig ikke man skal tage som andet end ordkløveri.
Sidste år lavede vi også en aftale, der styrkede SKAT markant, men vi fik ikke det hele med, og derfor får vi så en runde to, og der kan en bred vifte af partier jo være med til at lave en delaftale under en finanslov, men det betyder ikke, at man så absolut nødvendigvis skal med i den store aftale om finansloven.
Det er sådan set meget traditionelt herinde, altså at man laver delaftaler.
Jeg synes jo, det her fint kunne være en god delaftale, hvor så mange partier i Folketinget meget smukt kunne bakke op om at få styrket vores skattevæsen, på samme måde som vi gjorde med skattely i onsdags.
Jeg har ikke den store frygt for, at det her bliver en delaftale under en finanslov.
Enhedslisten og andre partier kommer nok ikke med i den samlede pakke, men de kunne måske godt se sig selv i den her del af en finanslov.
Så det er ikke noget, jeg frygter særlig meget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-19:
Når vi i SF ikke var med i den her såkaldte borgfredspakke, var det ikke, fordi vi ikke synes, at alle fremskridt er nødvendige og gode.
Vi sagde også, at det her simpelt hen ikke er nok, og vi kan ikke skrive under på, at det her er nok.
Det var derfor, vi ikke var med, men vi har selvfølgelig stemt for alle forbedringer, der skulle være.
Derfor mener jeg også, at hvis man stemmer for Enhedslisten og SF's forslag, ved man, hvad man får: Man får 1.000 flere medarbejdere, og man får annullering af besparelserne.
Hvis man stemmer for DF og Socialdemokratiets forslag og der bliver flertal for det, har ministeren sagt, at han inviterer til møde.
Er ordføreren ikke enig i, at der er forskel på konsekvenserne af de to forslag?
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-19:
Jo, der er helt klart den kæmpe forskel, at SF og Enhedslisten har uden noget fagligt grundlag tænkt på et tal og sagt 1.000.
Jeg husker jo, da man for lidt under et år siden også fremsatte et beslutningsforslag, der sagde, at vi nu skulle have 1.000 nye medarbejdere i SKAT, for det løste problemet.
Så lavede vi en aftale, hvor der faktisk kom 1.000 nye medarbejdere i SKAT, og nu kommer der så et nyt forslag, der siger, at nu er det rigtige tal igen 1.000 nye medarbejdere i SKAT.
Det viser bare, at man leger tænk på et tal.
For hvorfor var det ikke 2.000 for et år siden, for så var ligningen gået op?
Jeg går mest ind for, at vi prøver at få et fagligt grundlag, og at vi får en diskussion med både skatteministeren og med fagfolkene i SKAT for at finde ud af, hvad det er for et tal, vi skal ende på, både hvad angår ansatte og ressourcer, og for at lave det kontroltryk, der nu er passende.
Rune Lund (EL), 2017-05-19:
Da vi i marts 2016 sagde, at der var brug for minimum 1.000 ekstra medarbejdere til SKAT, var det, fordi det på det tidspunkt med den politiske virkelighed, der var, kunne virke urealistisk på mange.
Så skete der det, at lige efter sommerferien i 2016 blev »SKAT ud af krisen« vedtaget – en plan, som alle Folketingets partier støtter – men hvor der jo ikke var noget i forhold til kontrolindsatsen.
Det er derfor, at vi går ud og siger, at vi har brug for 1.000 ekstra medarbejdere til kontrolindsatsen, men vi opfatter det også som et minimum, fordi det jo er et minimumsantal.
Nuvel, der er også et beslutningsforslag om, at der skal være forhandlinger.
Det støtter Enhedslisten selvfølgelig, for vi skal have de forhandlinger.
Jeg vil egentlig gerne kommentere det, som ordføreren sagde omkring business case, fordi jeg synes, at skatteministeren skal lytte rigtig godt efter, hvad det er, der bliver sagt fra Folketingets talerstol i dag.
Altså, fredag den 19. maj 2017 er der i Folketinget flertal for et paradigmeskifte i forhold til, hvordan man beregner økonomien i at ansætte flere medarbejdere i SKAT.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at vi har et flertal, som vil se på at regne på en anden måde end den måde, Finansministeriet gør i dag, hvor man opfatter skattemedarbejdere kun som en udgift?
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-19:
Jeg kan ikke konkludere det endnu, for jeg er sådan set den første ordfører, der er på talerstolen, men det kan jo vise sig i løbet af debatten.
Men jeg har jo også snakket med mange af jer ved siden af rundt på gangene, og jeg har indtryk af, at der faktisk er en ret bred forståelse for, at man er nødt til i større grad at tænke ind, at en skattemedarbejder også er en del af en indtægtskilde.
Det hører jeg sådan set også skatteministeren sige i svaret på mit spørgsmål, og jeg kvitterede også for, at han har sat gang i den her undersøgelse, fordi jeg synes, det er helt afgørende, at man ikke bare ser SKAT som en udgift, som fru Lisbeth Bech Poulsen jo også sagde i sin bemærkning til min tale.
Så jo, det er faktisk lidt historisk
, hvis man kan få ændret det.
Jeg synes næsten også, at det er det vigtigste.
Medarbejderne og nye ressourcer er vigtige, men kan man få ændret det paradigme, at man ikke bare ser SKAT som en udgift og måske også i mindre grad har grundlag for bare at fortsætte kurven nedad, synes jeg, det er helt afgørende for, at man på den lange bane kan have et SKAT, der også kommer til at fungere og kan inddrive de penge, som der er behov for.
Rune Lund (EL), 2017-05-19:
Grunden til, at jeg konkluderer, at der er det flertal, er jo, at jeg har læst den plan, som Socialdemokratiet har fremlagt, hvor Socialdemokratiet også ønsker at ansætte 1.000 flere kontrolmedarbejdere i SKAT, og som bygger på den samme business case-tankegang.
Jeg synes, at det er værd at fejre, at vi er nået dertil, hvor der er et flertal i Folketinget, som faktisk ønsker at tage et opgør med den måde, Finansministeriet har styret det her område på i årevis.
Det sidste, jeg vil spørge ordføreren om, er, om ordføreren kan elaborere lidt over eller fortælle lidt om, hvordan ordføreren ellers oplever man rundtomkring i landet opererer med sådan en business case-tankegang, f.eks. hvor meget man i kommunerne kan ansætte af medarbejdere i forhold til, hvad man f.eks. kan få ind i den anden ende.
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-19:
Det vil jeg meget gerne gøre, for jeg ser det jo egentlig i stor grad som en eller anden sund fornuft-tankegang, som man i stor grad bruger i kommunerne.
Hvis man der sidder og ser, at man selv kan gøre noget for at inddrive noget skattegæld, hvilket jo ikke fungerer nu i SKAT, ja, så kan man ansætte en mand eller to og så få dem til at tjene deres egen løn ind flere gange, og så ansætter man jo også nummer tre.
Det er sådan en sund fornuft-tankegang.
Hvis man kan se, at der er en god business case i det her, gør man det, og det er jo den tankegang, man skal have ind i SKAT.
Hvis en medarbejder kan inddrive sin løn 38 gange igen, virker det helt horribelt, hvis man så ikke ansætter en mere.
Så kan det godt være, at det kun er 37 gange, men der er helt klart en god business case i det.
René Gade (ALT), 2017-05-19:
Det er en dejlig dag, når man kan stå og være enig i faktisk alt det, der skal diskuteres i salen.
Jeg er meget positiv, og det er vi i Alternativet, over for de forslag, der er til drøftelse i dag, og også den bemærkning, som hr. Rune Lund kom med lige før.
Der er et eller andet paradigmeskift i, hvordan man betragter dygtige medarbejdere, om det er en udgift, eller om det rent faktisk er noget, der tjener penge ind til SKAT.
Så fuld respekt for det.
Derfor har jeg også overskud til at sidde og lytte efter nogle andre ting, og der tænker jeg, at noget af det, der nogle gange spænder ben for en god debat, jo netop kan være, hvis man kommer til at sige, at noget, nogen gør, er lidt smådumt, og noget, andre gør, er ret og rimeligt.
Netop de 1.000 ekstra medarbejdere, som bl.a. Enhedslisten og vi fremsatte forslag om i marts sidste år, er jo sådan et tal.
Det kunne lige så godt have været 970.
Men er det mere mærkeligt, når vi gør det, end når regeringen så efter sommeren faktisk laver det samme kommunikationsmæssige trick med 1.000?
Altså, jeg synes jo, at det er legitimt for begge parter at bruge 1.000, fordi det er til at forstå, vel vidende at det kan være, at vi ender på 860. Det kan nogle gange komme til at virke sådan lidt fjollet, at de her oppositionspartier kommer med nogle tal, abstrakter, der er helt væk fra virkeligheden, men så gør regeringen det samme bagefter.
Kunne vi ikke blive enige om, at det måske er tilladeligt for begge parter?
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-05-19:
At man skal høre hr. Christian Juhl stå og sige, at jeg skulle tale forkert, og så komme med noget, som jeg aldrig har sagt, er jo absurd.
Og det er faktuelt et hundrede procent korrekt, hr. Christian Juhl.
Så at begynde at kaste om sig med alle mulige mærkelige udtryk mod sine kollegaer, bare fordi man er uenige om det politiske, er så absurd og så langt over grænsen, at det synes jeg ærlig talt hr. Christian Juhl skulle sige undskyld for.
Christian Juhl (EL), 2017-05-19:
Det er den sædvanlige reaktion fra hr. Michael Aastrup Jensen – når man træder ham en smule over tæerne, skal han springe op som en trold.
Fint nok.
Jeg prøvede bl.a. at citere hans partikollega, som nu er udviklingsminister: Udviklingsbistanden er på det laveste niveau siden 1983, og den skal længere ned.
At man så flytter rundt på den smule udviklingsbistand, vi giver i øjeblikket, er da klart.
Der er en situation i verden, hvor den kortsigtede udviklingsbistand til flygtninge er nødt til at blive givet, og den er ikke engang høj nok endnu.
Det kan spørgeren være helt sikker på.
Flygtningene i flygtningelejrene får ikke det, de har brug for, ifølge FN.
Der er i øjeblikket hungersnød i Østafrika.
Der er brug for meget, meget større beløb.
Der er ingen grund til at hoppe og springe af den grund.
Så han kan godt finde tegnebogen frem, uanset hvilket beløb han synes han kan tælle op indtil nu.
Der er blevet brug for meget, meget mere det sidste halve år.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-05-19:
Det må vi jo så tolke er det tætteste, vi kommer på en undskyldning, når man har sagt noget fuldstændig faktuelt forkert om min kollega fra Folketingets talerstol.
Men så lad os holde os til fakta endnu mere.
Er det ikke korrekt, at Danmark er et blandt kun seks lande i verden, som bruger 0,7 pct. af BNI'en til udviklingsbistand?
Hvorfor skal vi så høres om, at det er skammeligt, og jeg ved ikke hvad?
Burde man ikke tværtimod glæde sig over, at man er folkevalgt i et land, som faktisk tør tage lederskab på et af de her områder?
Burde man ikke hellere bruge tiden og den hårde retorik mod de mange, mange andre rige lande, som ikke engang er i nærheden af at komme op på de 0,7 pct., i stedet for at anklage os, som faktisk gør det?
Christian Juhl (EL), 2017-05-19:
Hvis Venstres ordfører hørte en smule af, hvad jeg sagde, når jeg er rundt og besøge folk andre steder eller de er på besøg her, ville han kunne høre, at det er noget af det, jeg nævner ofte.
Men der er dog ingen grund til at prale af at skære så kreativt i udviklingsbistanden, som den her regering har gjort.
Det er et helt atypisk princip, som netop viser, hvor kynisk den her regering er.
Det kan godt ske, at hr. Michael Aastrup Jensen synes, det er ubehageligt at høre på, men det er jo fakta, at der ikke er nogen regering i mange, mange år, som har skåret så hårdt i udviklingsbistanden, selv om vi har kapaciteten og evnen til at yde noget mere.
Det er evnen til at yde noget mere, jeg måler på, og ikke om det ser pænt ud på papiret.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-19:
Jeg vil gerne bede ordføreren om at forholde sig til det her beslutningsforslag.
Det her beslutningsforslag handler om, at man har fastholdt et skøn, som man har brugt tidligere, ja, men som var helt absurd ved siden af skiven.
Altså, alle kunne se det.
Da vi havde ministeren for udvikling i samråd i midten af december, tror jeg, at selv hr. Joachim B. Olsen kunne se, at vi selvfølgelig ikke ville ramme det skøn på de 10.000 asylansøgere.
Mener hr. Joachim B. Olsen ikke, at man, uanset hvad man så ellers mener om udviklingsbistand, skal prøve at ramme så tæt som muligt på det, der er sat af, og at man ikke prøvede på det i december 2016?
For så kunne man tæt på jul have lavet et nyt skøn, stadig væk med en sikkerhedsmargin, så man ikke kom til at bruge for mange penge på udviklingsbistand, for det var man jo ikke interesseret i.
Er det ikke rigtigt, at man kunne have lavet et skøn, der ville have betydet mange flere millioner kroner af dem, man egentlig havde lovet, til udviklingsbistand?
Joachim B. Olsen (LA), 2017-05-19:
Naturligvis skal man prøve at ramme præcist.
Det tror jeg ikke der kan være nogen uenighed om.
Men modsat har man jo også kunnet konstatere, særlig de seneste år, at der har været ekstremt stor usikkerhed om antallet af flygtninge og asylmodtagere.
Lisbeth Bech Poulsen ved jo udmærket godt – tror jeg egentlig – inderst inde, at havde der siddet en anden regering, havde det nok ikke været så meget anderledes.
Pointen var ligesom, at der var meget stor usikkerhed om de her ting, og de budgetter, man lægger, holder man sig til.
Det er jo det princip, man så kan diskutere.
Men at ændre på princippet tror jeg heller ikke en rød regering ville have gjort, og det tror jeg egentlig heller ikke at fru Lisbeth Bech Poulsen tror.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-19:
Hvad der kan DAC'es eller ej, er jo en anden diskussion, og det var en diskussion, vi i den grad havde i den tidligere regering.
Personligt mener jeg slet ikke, det er rimeligt at kalde det for udviklingsbistand, at man DAC'er så meget på asyl.
Men det er ikke det, vi diskuterer her.
Vi diskuterer, at der aldrig før har været så massivt et fejlskøn, som man stædigt fastholdt trods det, at alle kunne se, at det overhovedet ikke ville komme i nærheden af det.
Derfor kunne man have sagt: Vi vil egentlig gerne leve op til det, vi har lovet, og derfor laver vi et nyt skøn – stadig væk med en forsigtighedsmargin, så man endelig ikke kommer til at bruge for mange penge på det her område.
Hr. Joachim B. Olsen plejer at være en ret ærlig politiker [Lydudfald]
... på nogen måde sandsynligt, at man ville ramme bare i nærheden af det skøn for tredje kvartal på 10.000, som man fastholdt?
Joachim B. Olsen (LA), 2017-05-19:
Jeg vil egentlig gerne starte med at læse op fra finansloven 2015, der som bekendt blev indgået af den daværende SR-regering, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten.
Der står der: »Regeringen, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten er derfor enige om at omprioritere en del af udviklingsbistanden med henblik på at håndtere merudgifter til asylmodtagelse ...
Konkret omprioriteres med Aftale for finansloven for 2015 1,5 mia. kr. fra den del af udviklingsbistanden, som udmøntes af Udenrigsministeriet, til den del af udviklingsbistanden, som anvendes til at hjælpe nyankomne flygtninge og asylansøgere i Danmark.«
Det princip, som denne regering bruger, er altså et fuldstændig normalt princip.
Det er det samme princip, som den tidligere regering har brugt.
Derfor synes jeg, der er noget populisme i det her beslutningsforslag.
Det er jo også noget, som hr. Christian Juhls parti har støttet op om tidligere, på trods af den meget indignerede tale, vi før måtte høre på, hvor vi næsten måtte forstå, at hvor godt et menneske man er, defineres efter, hvor høj man synes udviklingsbistanden skal være.
Det synes jeg er en lidt ærgerlig måde at debattere på.
Nu har vi så hørt finansministeren præsentere en ny model for, hvordan det her skal opgøres, og som jeg hører det, bliver der taget ret godt imod den.
Det er selvfølgelig dejligt.
Til sidst vil jeg sige, at helt overordnet set er spørgsmålet om udviklingsbistand selvfølgelig interessant, men det er helt andre ting, som virkelig rykker noget, hvis man virkelig bekymrer sig om de fattigste mennesker i f.eks. Afrika.
Det er jo helt andre ting, der rykker folk ud af fattigdom.
Der er i det hele taget en faglig debat blandt økonomer op, hvor stor gavn eller skade udviklingsbistanden gør.
Det, vi i virkeligheden burde diskutere, er jo, hvordan vi får implementeret en politik i f.eks. EU, der gør, at verdens fattigste lande i højere grad får adgang til vores markeder, i stedet for at diskutere, hvor mange skattekroner vi skal sende til fattige lande.
Det er det, der er interessant; det er det, der flytter noget på den lange bane.
Vi kan naturligvis ikke støtte beslutningsforslaget.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-05-19:
Man skulle næsten tro, at spørgeren og SF ikke ved, hvilket lands parlament man egentlig står i.
For man står her og angriber den danske regering, som er en blandt seks regeringer i alt, som sørger for hele tiden at være fremadstormende, i forhold til hvordan vi gør en forskel med udviklingsbistanden.
Men alligevel skal vi høre, at det åbenbart nu er vores skyld, at der er folk, der går sultne i seng.
Den her regering har sørget for at have det højeste beløb nogen sinde til humanitær bistand, altså det højeste beløb nogen sinde.
Så at skulle høre på sådan en retorik – det må jeg indrømme at jeg tager dybt afstand fra.
Vi har intet at være flove over, som jeg også sagde i min tale.
Det, vi så hele tiden skal sørge for at følge, er jo selvfølgelig, hvordan og hvorledes vi kan regulere det i forhold til antallet af asylansøgere.
Og der har vi lige præcis fået en rigtig, rigtig god model, som man ikke havde, dengang vi havde den tidligere regering, men den har vi fået nu.
Det burde vi være glade for.
Christian Juhl (EL), 2017-05-19:
Jeg husker, at Dansk Folkepartis ordfører stemte for strategien for udviklingsbistand – eller strategien for udviklingssamarbejde, som den rigtigt hedder.
Og deri står, at man lover, at der bliver sikret mindst – mindst – 0,7 pct.
Jeg husker endda datoen for, hvornår det blev aftalt – jeg var til stede.
Det blev ændret fra 0,7 pct. til mindst 0,7 pct. Står DF ikke ved det?
Vil DF ingenting gøre for, at man sørger for, at regeringen leverer det, som DF har lovet at man skal levere?
Claus Kvist Hansen (DF), 2017-05-19:
Men det er jo faktisk DF's opfattelse, at regeringen leverer det, de lover.
Og igen – for nu gentager jeg det – vil jeg sige, at vi flere gange har fået at vide, at der er styr på tingene, og det er det, vi henholder os til.
Christian Juhl (EL), 2017-05-19:
Tak for det.
Jamen er ordføreren helt døv for, hvad der skete før nytår, hvor vi havde en diskussion om sidste års overbudgettering?
Måske var det en bevidst overbudgettering – det skal jeg ikke kunne sige, men det tror jeg personligt at det var, altså en bevidst overbudgettering, fordi der skulle flyttes penge fra udviklingsbistanden til nogle andre konti.
Der var der jo en vild diskussion, og der ville regeringen ikke give sig.
Det vil de heldigvis tilsyneladende nu, men nu må vi så se, om der er indhold i de smukke ord.
Men kan ordføreren ikke se, at der også er en opgave for Dansk Folkeparti om andet end at snakke om grænsebomme?
Det har intet med grænsebomme at gøre, og alligevel skal ordføreren snakke om grænsebomme i stedet for at tage stilling til det reelle problem.
Claus Kvist Hansen (DF), 2017-05-19:
Jamen jeg synes faktisk, at jeg forholder mig til beslutningsforslaget, og det er, at jeg siger, at vi ikke kan støtte det, og at jeg grundlæggende stoler på regeringens udmeldinger, og at der er styr på det.
Det kan vel næsten ikke siges tydeligere uanset min eventuelle tunghørhed.