runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Kvist Hansen (DF), 2016-11-22:
Tak for det.
Fra Dansk Folkepartis side er vi som udgangspunkt enige i, at lovforslaget her medvirker til, at lov om internationalt udviklingssamarbejde moderniseres for dermed at kunne bidrage bedst til gennemførelse af Danmarks internationale udviklingsarbejde.
At loven justeres til nu at tage højde for FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og de 17 vedtagne verdensmål, er helt i tråd med udviklingen og kan næppe vække anstød fra nogen i salen. Hvad angår justeringen af formatet for den årligt fremlagte 4-årsplan til udgiftsrammer, får jeg den opfattelse, at det er et ønske for bl.a. at lette overskueligheden.
Det lyder jo altid besnærende, men fra DF's side vil vi påpege, at det ikke må ske på bekostning af gennemskueligheden.
I den kommende proces ser vi gerne oplyst nærmere, hvad den beskrevne formatjustering medfører, for vi er mange, som gerne vil følge nøje med i, hvordan skattepengene reelt anvendes.
Den foreslåede ændring af rammerne for Investeringsfonden vedrørende samvirket med erhvervslivet i fondens investeringer ser vi som et ønske om at løsne tøjlerne for fondens manøvrerum, hvilket DF er enig i.
Her henvises til statens ejerskabspolitik, som udtrykker, at det er sundt og naturligt, at statslige selskaber udbetaler udbytte.
Det kan nok i mange tilfælde være rigtigt, men spørgsmålet er, om en udbyttepolitik for netop en udviklingsfond måske kan have en bivirkning.
Jeg tænker her på, om en udbyttepolitik for Udviklingsfonden måske kan have den utilsigtede effekt, at fonden alene af den grund vil være tilbageholdende med at gå ind i vanskelige markeder, som jo netop var argumentet for at afbinde investeringsmandatet fra erhvervslivet.
Så også spørgsmålet om udbyttepolitik vil jeg se frem til at få belyst nærmere.
Ændringen af Udviklingspolitisk Råd, herunder nedlæggelsen af Bevillingskomiteen, samt rådets nye procedurer ser DF samlet set som en afbureaukratisering af området, og DF ser i forslaget et potentiale for en mere effektiv administration.
DF støtter grundlæggende det fremsatte forslag, men imødeser dog som nævnt, at spørgsmålet om justering af formatet for 4-årsplanen og spørgsmålet om udbyttepolitik drøftes nærmere.
Karsten Lauritzen (V), 2016-11-22:
Vi venter lige et øjeblik med afstemningen.
Det er måske kommet lidt bag på folk, at der ikke var et spørgsmål til, så vi venter lige et minuts tid.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-22:
Tak for det.
Ja, der skal bl.a. det til, at der er et arbejde at tage, og derfor er der jo en sammenhæng, som ligger sådan hinsides de her angreb på mig, og som handler om, hvordan vi i øvrigt bruger samfundets ressourcer på en sådan måde, at der også kommer vækst og beskæftigelse og arbejdspladser.
Jeg ved godt, at i SF-retorik er løsningen på alle spørgsmål bare at bruge flere penge, men man er nødt til at finde en balance.
Og en af balancerne er at sørge for at lave nogle rammevilkår, så der kommer nogle arbejdspladser.
Så tror jeg, at en anden del af svaret skal findes i spørgsmål om organisation og ansvar.
For når vi ser på, hvad der sker med de unge – nogle af dem, jeg selv har mødt, som ikke har lært tilstrækkeligt i folkeskolen, og hvor jeg mener, at det ikke er et ressourcespørgsmål, men at det er noget andet, der er gået galt – så ser vi også efterfølgende, at ansvaret ligesom slippes omkring dem, og at det er svært at finde den der overgang fra et folkeskoleforløb, der ikke har været succesrigt, og videre ud i ungdomsuddannelseslivet.
Vi bruger også unødige ressourcer, ved at unge ligesom skal starte forfra og forfra og få nederlag på nederlag.
Hvis jeg bare ligesom skulle give ét svar på, hvad vi skal gøre, tror jeg, at det er noget af det, vi skal se på, for løsningen kan ikke bare være at sende flere penge, selv om det ville være rart – men det kræver, at man har den.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-11-22:
Men hvis vi nu kigger på de mange unge, der er på produktionsskolerne, så siger statsministeren jo også i sin tale på Venstres landsmøde, at det er dem, der har det allersværest.
Og så er det absurd, at vi får en finanslov, hvor vi endnu en gang skærer ned på deres støtte.
Jeg er sådan set enig i, at det her ikke kun handler om penge, men lige præcis de unge, der er på produktionsskolerne, står over for en kæmpe udfordring med bare at komme i uddannelse.
Når vi så har konfronteret Venstre med det, har statsministerens egen partifælle, fru Anni Matthiesen, sagt, at de her mennesker jo bare kan tage et lån i banken for at klare sig igennem deres uddannelse.
Er det også statsministerens budskab til de her unge, de unge drenge fra LøkkeFonden, at de bare kan tage et banklån – altså ud over at der ikke er nogen banker, der vil låne dem penge?
Hvad er det, der skal til, for at de også får et job i fremtidens Danmark, når vi nu ved, at der vil være rigtig mange ufaglærte i 2020?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-22:
Det er rigtigt, at der er lavet en finanslovsaftale, hvor de vilkår, man har, når man er på produktionsskole, matches op, kan man sige, med det, man kender fra SU.
Men må jeg ikke først kvittere for, ikke bare at der blev lyttet til talen – det var da dejligt – men også at der er en grundlæggende enighed, for jeg tror, at på et eller andet tidspunkt bliver vi nødt til at prøve at bringe den her enighed videre til andet end en diskussion kun om penge.
I enhver international sammenligning er Danmark altså både et rigt og velstående land med et udbygget velfærdssamfund.
Man kan altid diskutere, om vi justerer ned de forkerte steder, og vi har forskellige udgangspunkter.
Men i enhver sammenligning bruger vi rigtig, rigtig mange ressourcer.
Vi har et dyrt skolevæsen.
På trods af det – og det var egentlig det, jeg gerne ville med det budskab – står vi altså med det smertelige dilemma, at der er nogle, der falder igennem.
Er det kun en ressourceting?
Det tror jeg ikke.
Jeg tror ikke, det kun er en ressourceting.
Og hvis vi altid tyer til det dér automatsvar, at den gode er den, der vil bruge en krone mere, og at den onde er den, der vil bruge en krone mindre, så kommer vi aldrig til at rykke i de her debatter.
Jeg tror, vi har brug for at have en helt anderledes tilgang til de her store spørgsmål om, hvordan vi sikrer, at alle kommer med på globaliseringens vinderhold, og det kan ikke kun være en diskussion om, hvilke forbrugsprocenter vi har i den offentlige sektor.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-11-22:
Jeg tænker, at det måske mere er statsministeren, der skal tage det helt roligt, for jeg gengiver jo sådan set det, regeringen fremlagde i sin 2025-plan, bl.a. at CO2-udslippet skulle lande på 31 pct. i 2020 i stedet for 40 pct.
Det var regeringens udspil.
Det var regeringen, der ville afskaffe de kystnære møller.
Jeg er så glad for, at vi er nogle andre i Folketinget, der kunne kæmpe dem igennem.
Men fred være med det.
Jeg kan sådan fornemme, at jeg ikke får svar på, om det er en god idé at spørge danskerne, eller det ikke er.
Det synes jeg så.
Jeg har et andet spørgsmål til statsministeren, for jeg lyttede til statsministerens tale på Venstres landsmøde, hvor han talte om sin søn Bergur og de muligheder, hans generation får sammenlignet med nogle på samme alder, nemlig LøkkeFondens drenge, som jo ikke får helt de samme muligheder, selv om de i virkeligheden har samme udgangspunkt i en folkeskole.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-22:
Altså, først er der en falsk beskrivelse af, hvad der er mit partis og regeringens politik, og så skal jeg svare på, om det er den samme politik, vi vil videreføre.
Det giver simpelt hen ikke nogen mening.
Hvem er det, der er i gang med at aflyse den grønne omstilling?
Min regering har ikke aflyst nogen grøn omstilling.
Min regering har lige i fredags siddet og lavet en aftale, hvor vi fortsætter den grønne omstilling, ligesom jeg med stolthed i stemmen kan sige, at mit parti har været i regering i en betragtelig del af alle de år, hvor Danmark har været i gang med en grøn omstilling.
Det er sådan en myte, der er opstået i venstrefløjen, om, at man har patent på godheden, at man har patent på vindmøller, at man har patent på alt muligt.
Det er sludder og vrøvl, for når man ser på danmarkshistorien, kan man jo se, hvad det er for nogle beslutninger, der er truffet, og som har ført Danmark frem til at være det land, Danmark er i dag.
Så vi har for få dage siden siddet og lavet en aftale, og det er også det, der er afsættet for det fremadrettede.
Og det gælder også i forhold til alle de andre ting, der ligesom lå i det der spørgsmål.
Så kan jeg sige, at den regering, jeg er statsminister for – og det vil også gælde en eventuel ny regering, jeg måtte være statsminister for – vil respektere den almindelige demokratiske spilleregel, at hvis man ikke har varslet store forandringer inden et valg, så gennemfører man dem først senere.
Og hvis der er forligsbindinger, respekteres de.
Så i forhold til det, der spørges til i forbindelse med SU, kan man jo allerede i det, min regering har lagt frem, se, at der foreslår vi nogle ændringer af SU-systemet, som ligger, efter at danskerne har haft mulighed for at stemme igen.
Og det eneste, der så at sige kunne flytte det, var, hvis man inden for rammerne af de forlig, der eksisterer, nåede en forligsmæssig fælles konklusion om, at det sætter vi i værk noget før.
Så fru Pia Olsen Dyhr skal tage det helt, helt roligt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-11-22:
Så jeg må sige, at Venstres position er, og det har jeg sagt gentagne gange, at vi ønsker at ligge på de 0,7.
Det er der cirka en håndfuld lande i verden der gør, og i stedet for at sige, at hvis vi så lå på 0,8, så reformerede vi hele verden, så næ, det gjorde vi egentlig ikke.
Dér, hvor vi ville reformere verden, var, hvis vi fik resten af de rige vesteuropæiske lande, de andre lande, der kan, hvis de vil, til at komme op på niveau med de 0,7.
Mette Bock (LA), 2016-11-22:
Tak for det.
Nu ved jeg ikke, hvor meget udsigt hr. Michael Aastrup Jensen har.
Mit parti befinder sig et sted, hvor vi længe har haft en rigtig god udsigt.
Vi står for øjeblikket i en situation, hvor vi i fællesskab er ved at se på, om vi kan samles om at formulere et paradigmeskift i måden, vi forvalter dansk udviklingsbistand på.
På den anden side lægger lovforslaget op til, dels nogle konsekvensrettelser i forhold til de nye mål, der er sat op, dels til en forenkling af den struktur, der er omkring bevillingerne i udviklingsbistanden.
Konsekvensrettelserne synes vi er naturlige.
Og når det drejer sig om den måde, vi har organiseret arbejdet på omkring den konkrete bevillingsfaglige rådgivning og udmøntning, synes vi, det lyder som en rigtig god idé.
Jeg har personligt meget, meget dårlige erfaringer med råd eller organer, som rummer så mange personer på en gang.
Men lad os prøve at tage en diskussion om det, når vi nu kommer lidt videre i processen.
Jeg synes, vi skal være åbne over for alle gode forslag.
Så i Liberal Alliance er vi positive over for forslaget.
Christian Juhl (EL), 2016-11-22:
For Enhedslisten er der en verden til forskel på at bruge 2 pct. af BNI eller at have det mål at tage ud i verden og slå mennesker ihjel med bombefly og ting og sager og så have et beskedent mål på 0,7 pct. af BNI til at hjælpe verdens fattigste mennesker med at udvikle sig.
Jeg så gerne, at de to tal blev byttet om, for det tror jeg ville give en meget, meget bedre og meget mere fredelig, meget mere balanceret og veludviklet verden.
For min skyld kunne man godt tage de penge fra militæret og flytte over til udviklingsbistanden.
Og 0,7 pct. er i dansk målestok jo ikke et i stort tal, det må vi sige.
Vi har været oppe på 1,12 pct. på et tidspunkt.
Nu skal Venstres ordfører ikke snakke udenom.
Han kan øve sig lidt på den høje jyske hest oppe i Randers, så kunne han fornemme, hvordan det er at have lidt udsigt.
I øjeblikket står vi, der gerne vil have en højere udviklingsbistand, med ryggen mod muren, fordi vi har en regering, der har skåret udviklingsbistanden ned fra 0,86 pct. af BNP til 0,7 pct.
Måske ender den på 0,71 pct., og så vil jeg juble over den sidste promille.
Men det er jo det, der er virkeligheden, og det er det, vi prøver at forhindre i øjeblikket.
Når vi har fået det forhindret og er kommet frem til 0,86 pct. igen, så tager vi skridtet og lægger en plan, hvis vi overhovedet kan få flertal for det.
Det er vel meget mere realistisk end det snak og varm luft, som Venstre har på det her område.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-11-22:
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor Enhedslisten bare sådan slår det hen og siger, at det ikke er noget, der er interessant at tale om.
For hvis man på den ene side synes, at den nuværende regering bruger for lidt, så må man da også på den anden side gå op i, hvad det er, man så vil have fra det eventuelle alternativ til den regering.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor Enhedslisten ikke vil tale om det og bare siger, at vi nu skal komme ned fra den høje hest.
Jeg tror, der er rigtig mange, der er nysgerrige efter at vide, hvad alternativet er, i stedet for bare at høre på nogen, der er sure.
Tak for det.
Jeg kan forstå, at hr. Christian Juhl mener, at jeg skal ned fra den høje hest.
Jeg kan dog afsløre, at jeg aldrig nogensinde har lært at ride, og det ville gå helt galt, hvis jeg kom op på sådan en.
Men jeg forstår ikke helt, at Enhedslisten ikke går lidt mere op i det samme, som jeg gør, nemlig hvad der vil ske, hvis der – gud forbyde det – skulle komme en rød regering.
Hvad er det så for en procentsats, vi taler om?
Er der lavet en aftale mellem Enhedslisten og Socialdemokratiet om, at hvis man peger på fru Mette Frederiksen som statsminister, får man 1 pct. igen, eller hvad?
For jeg har nemlig gentagne gange forsøgt at få et svar ud af forskellige socialdemokrater, og jeg har ikke fået det endnu.
Og det kunne være interessant at høre, hvad det så er for en aftale.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-11-22:
Problemet var, at vi desværre ikke fik til referat, hvad Socialdemokratiet ville svare på det spørgsmål, jeg stillede.
Det er der, problemet ligger.
Jeg får så vide, at man ikke vil svare på det.
Det er fair nok, og så kan den undrende befolkning jo høre, at man åbenbart tordner imod, at vi bruger 0,7 pct.
Men hvad vil man selv?
Så kan man nok så meget begynde at kaste om sig med udsagn om, at det skulle være flabet, eller jeg ved ikke hvad.
Det synes jeg ærlig talt ikke at det er.
Jeg synes tværtimod, at det er dobbeltmoralsk, når man begynder at anklage os for, at vi bruger for lidt.
Så må man da i det mindste kunne svare på, hvad man selv vil bruge.
Vi blev desværre ikke klogere.
Mette Gjerskov (S), 2016-11-22:
Jeg vil gerne drøfte NATO, men jeg vil også gerne drøfte det, vi har på dagsordenen, og det er udviklingspolitik.
Vi prøver egentlig at finde en gemytlig tone her, fordi vi faktisk sidder og arbejder rigtig hårdt sammen for at finde en strategi for, hvordan vi gør det.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at vi er enige om størrelsen af udviklingsbistanden, og det er nu engang sådan, at der er en masse mennesker på flugt, som har brug for at se et håb om en fremtid i deres eget land – bare et lille håb – og det er det, udviklingsbistanden giver, og det er det, Venstre skærer ned på.
Det er bare lige, så vi får det til referat.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-11-22:
Jeg forstår jo godt, hvorfor fru Mette Gjerskov ikke ønsker at tale om NATO-kravet, for det, som åbenbart hele Socialdemokratiet har glemt, er, at man på topmødet i Wales skrev under på, at nu ville man sørge for at komme tættere på de 2 pct., hvad angår militærudgifterne, og det har man åbenbart glemt alt om, efter at man kom i opposition.
Vi glemmer nu ikke de aftaler, vi laver, og vi har heller ikke glemt, at vi ønsker at holde fast i de 0,7 pct., for det er det, vi har sagt til FN at vi vil gøre.
Det er også præcis det, som FN beder landene om at gøre som minimum, og det er derfor, vi vil holde fast i det.
Så bliver jeg altså bare nødt til igen at komme med fakta.
Lad os sige, at vi begyndte at opgradere vores tal til 0,8 eller 0,9 pct., eller hvad Socialdemokratiet nu vil.
Jeg ved jo ikke, hvad Socialdemokratiet vil, og derfor kunne det være spændende i samme sætning at spørge: Hvad mener Socialdemokratiet efter et valg?
Hvor højt skal det her tal op?
Så er det jo altså stadig væk sådan, at det ikke ville reformere verden lige så meget, som hvis vi fik resten af verden med op på de 0,7 pct., som må være målet.
Mette Gjerskov (S), 2016-11-22:
Nu må ordføreren altså komme ned fra den høje hest, ikke?
Jeg synes, at det lige lovlig meget er en latterliggørelse af kolleger her i salen at affeje det med at sige, at det er ligesom NATO.
Nej, det er ikke ligesom NATO.
Udviklingsbistanden handler om at give mennesker et håb om en fremtid i deres eget land.
Vi står i en situation med et rekordhøjt antal flygtninge i verden.
Vi har oplevet dem komme til vores land i hobetal, og samtidig vælger regeringen så at spare på lige præcis det område, der kunne give de mennesker et håb om at kunne blive i deres eget land.
Det synes jeg altså ikke at man kan svare på med en eller anden polemisk bemærkning om NATO.
Michael Aastrup Jensen (V), 2016-11-22:
Det er derfor, at jeg er medlem af Venstre, og nok også derfor, at hr. Christian Juhl er medlem af Enhedslisten.
Jeg synes jo, det er vigtigt, at vi også har et funktionelt forsvar, for det går nemlig hånd i hånd med den udviklingsbistand, vi har.
Tag eksempelvis konflikten mod Islamisk Stat.
Hvis ikke vi også havde en militær kapacitet der, så kunne vi jo ikke gå ind og lave en udviklingsmæssig hjælp samtidig.
Tingene bliver nødt til en gang imellem at følges ad, ikke mindst, når vi har med så modbydelige regimer som Islamisk Stat at gøre, så det vil jeg nu ikke ændre synspunkt på.
Christine Antorini (S), 2016-11-23:
Nu har vi haft fornøjelsen af at sidde sammen og skulle fordele den stærkt beskårede forskningspulje, og det var jo at fordele nedskæringer på en række vigtige områder.
Det har selvfølgelig også haft konsekvenser for bl.a. det energipolitiske udviklingsprogram.
Jeg går ud fra, at ministeren bare kan bekræfte, at puljen til det energipolitiske udviklingsprogram er blevet halveret i forbindelse med forskningsreserven.
Det er i hvert fald noget, som universiteterne, der forsker i det, det er noget, som Dansk Energi, de forskningstunge virksomheder, som jo har skabt en kæmpestor eksport af energiteknologi, har bemærket.
Hele fødekæden fra, at vi har været i front med at forske, udvikle, samarbejde med virksomheder, eksportere og skabe job i forhold til det grønne område i hele Danmark, er lige præcis den gren, som regeringen er i gang med at save over.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om ikke det gør indtryk, når både Dansk Energi, Dansk Industri, de store førende eksporterende virksomheder siger: Det her kommer til at ramme vores eksportmuligheder, det her gør, at det bliver vanskeligere for os at skabe jobs inden for et område, som ellers lige præcis har skabt vækst i hele Danmark.
Det er noget, som jeg ved regeringen siger man er optaget af, og som vi i Socialdemokratiet er stærkt optagede af, for det er faktisk der, hvor en række af de grønne produktionsvirksomheder ligger.
Jeg vil gerne holde fast i det, som ministeren siger, nemlig at det, at ministeren kommer med en bevillingsreform vil være det samme, som at der kommer en øget kvalitet, og det vil sikre f.eks. små udbudssteder.
Det er der jo ikke nødvendigvis nogen sammenhæng i.
Det kommer jo fuldstændig an på, hvordan man laver en sådan bevillingsreform.
En ting, som i hvert fald kan betyde noget, er, om man laver en bevillingsreform inden for de eksisterende, stærkt beskårne midler, og derfor vil jeg spørge ministeren, om jeg skal forstå det sådan, at bevillingsreformen vil være inden for de færre midler, som regeringen har, og det vil sige, at det er en omfordeling inden for dem, og det vil sige, at man stadig væk skal fordele nedskæringer.
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-23:
Politik er jo mange ting.
I helhedsplanen, hvis jeg måtte benytte den sparsomme taletid til her at referere til den,
har vi jo lige præcis foreslået, at vi skal flytte midler fra SU til kvalitet i uddannelserne, til en kompetencepulje, som lige præcis skal gå til nogle af de ting, som fru Christine Antorini og fru Mette Reissmann peger på her.
Så i modsætning til Socialdemokratiet har vi faktisk anvist en vej til, hvordan vi kan tilføre flere midler til uddannelsessektoren, og hvordan vi med det kan styrke kvaliteten i vores uddannelsessektor.
Men jeg kan forstå, at det, som fru Christine Antorini og fru Mette Reissmann alene er optaget af, er at kritisere regeringen for noget, som man faktisk ikke selv lægger op til at ændre.
Christine Antorini (S), 2016-11-23:
Jeg vil starte med at læse spørgsmålet op.
Hvorfor skærer regeringen ned på energi- og miljøteknologisk forskning, når det dokumenteret skaber vækst i Danmark og konsekvensen er, at Danmark rasler ned på listen over landenes klimaindsats?
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-23:
Jeg vil bare stilfærdigt gøre opmærksom på, at det, fru Mette Reissmann refererer til her, er et teknisk regnestykke, som produktionshøjskolerne har udarbejdet, og det kan selvfølgelig på mange måder være meget illustrativt.
Med det sagt
står jeg igen her, og det gjorde jeg også for 2 uger siden, med Socialdemokratiets oplæg.
Men her er i hvert tilfælde Socialdemokratiets svar på regeringens fremlagte helhedsplan, og i den her kan jeg bare konstatere, at der har fru Mette Frederiksens og fru Christine Antorinis parti ikke prioriteret det, vi diskuterer her, nemlig en eventuel fjernelse af omprioriteringsbidraget.
Så jeg må tilstå, at den kritik, som jeg hører fra de to ordførere her i dag, unægtelig klinger meget hult i mine ører, for Socialdemokratiet lægger jo ikke op til at ændre det, som man synes er så forfærdeligt.
Tak for spørgsmålet.
De to udviklings- og demonstrationsprogrammer er vigtige for at få miljø- og energiforskning ud i den virkelige verden.
De er begge vigtige for, at Danmark kan fastholde sin position som et af de førende lande på områderne.
Jeg kan oplyse spørgerne om, at med aftalen om fordeling af forskningsreserven i 2017 og med aftalen om afskaffelse af PSO-afgiften, hvor spørgerens parti jo er aftalepart, stiger bevillingerne til de to programmer i forhold til 2016.
Bevillingen til MUDP er omkring 80 mio. kr. i 2015-2017 – det højeste niveau i programmets levetid.
Bevillingen til EUDP vil i 2017 være over 300 mio. kr., hvilket er over 130 mio. kr. højere end i 2016.
Regeringen har et mål om at efterleve intentionerne fra Mission Innovation, som betyder, at forskning i ren energi skal udgøre 580 mio. kr. i 2020.
Det mål er vi godt på vej mod at opfylde med finansloven for 2017.
Tak for ordet.
Christine Antorini (S), 2016-11-23:
Jeg synes, vi skal dykke lidt ned i, hvad det er for nogle muligheder, professionshøjskolerne har, når det er så stort et beløb, der skal spares.
Der er jo professionshøjskoler rundtomkring i hele landet; de har selv skønnet, at der vil være tale om 776 fyringer, hvis man omsætter hele den besparelse til stillinger.
Vi kan igen se på VIA, der har foretaget sammenlægninger, og vi kan se på UCC, der også har foretaget sammenlægninger.
Og det, de andre professionshøjskoler siger, er, at hvis de skal gøre noget, må de jo overveje, om de skal nedlægge nogle af de små, dyre uddannelsesudbud, der er.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, hvilke overvejelser ministeren gør sig om, hvad der skal gøres, for at der ikke bliver nedlagt små udbud.