runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at folkeskolelovens § 16 B giver en ventil, eller hvad vi nu skal kalde det, i forhold til at kommunerne gør noget andet.
Men mener ordføreren ikke, at det er et problem, at der ud af de midler, de ressourcer, der spares ved en afkortning af skoledagen, ikke kan anvendes noget til at forlænge skolefritidsordningernes åbningstid?
For så er der jo et slip.
Hvis de yngste elever får fri en time tidligere og skolefritidsordningen er lukket, har man jo sådan set et problem med, hvad man skal gøre af børnene.
Er det ikke et regulært problem, at § 16 B, selv om den kan løse et problem inde i skolen, til gengæld ikke løser det problem, at man skal sikre sig, at skolefritidsordningerne er klar til at tage imod de børn, der får tidligere fri?
Henrik Dahl (LA), 2017-03-24:
Der vil jeg henholde mig til, hvad ministeren, som også er min partifælle, siger, altså at der jo er sat en evaluering i gang.
Det er jo klart, at sådan en reform er meget, meget stor og kompleks, og den skal have tid til at virke, og selv om det er de klogeste mennesker i landet, der har været med til at udtænke den, så kan det jo godt være, at der er en enkelt ting eller to, man ikke havde set for sig.
Så jeg synes, at vi skal se, hvad den her evaluering viser, og så må forligskredsen jo igen prøve at tage stilling til det.
Christian Poll (ALT), 2017-03-24:
Tak, og jeg vikarierer for ordføreren Carolina Magdalene Maier, som har bedt mig sige følgende: I Alternativet er vi enige i forslagets centrale intention, altså at der gives endnu bedre mulighed for lokalt at bestemme og organisere skoledagens længde.
I dag kan kommuner jo benytte § 16 B, men for mellemtrinnet og udskolingen er den kun tiltænkt ved særlige lejligheder.
Dertil binder § 16 B omlægningen af de lange skoledage til en tolærerordning.
Her mener vi, at indeværende forslag kan skabe bedre muligheder og adgang for, at skolerne kan nedsætte skoletiden for alle klassetrin.
Vi mener dog, at forslaget kan gøres endnu mere ambitiøst ved at give skolebestyrelserne mulighed for i samarbejde med ledelsen at bestemme skoledagens længde uden kommunen som et mellemled.
Det peger vi selv på i vores nye skolepolitiske udspil.
I tråd med dette mener vi også, at forslaget bør ændres, så de midler, der frigives ved en kortere skoledag, ikke fastfryses – som forslaget her lægger op til – til mere forberedelsestid og åbningstiderne i daginstitutionerne.
Vi vil – igen – hellere give skolebestyrelserne mulighed for i samarbejde med skoleledelsen at vurdere, hvad man gerne vil bruge midlerne til, så hver skole får friere rammer til at være skole på den måde, som de selv ønsker.
Vi er således positive over for forslaget, og med de justeringer, vi har peget på, vil vi være glade for at stemme for.
Tak for ordet.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Tak for det.
Det er faktisk et godt sted at starte i forhold til den sociale protokol og behovet for at sætte massivt ind imod social dumping.
Der kører ofte en snak i fjernsynet om, at grunden til, at folk ikke kan lide EU, er, at de ikke ved, hvad det handler om.
Min påstand vil være, at folk faktisk godt ved, hvad det handler om, for de oplever på egen krop, at løn- og arbejdsvilkår bliver presset, ikke mindst i form af social dumping og grov udnyttelse af vores østeuropæiske kolleger fra grådige arbejdsgiveres side.
Fra Enhedslistens side har vi flere gange foreslået, at Danmark skulle arbejde for en såkaldt social protokol, der ville gøre det muligt for fagbevægelsen at sætte ind og kræve dansk overenskomst for udenlandske arbejdere.
Det ville være positivt.
Så det vil jeg bede hr. Peter Hummelgaard Thomsen bekræfte, så vi forhåbentlig fælles kan sende et signal til udenrigsministeren om, at det er noget, som Danmark bør arbejde for.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-03-24:
Jeg har glædet mig til debatten, for det er en lidt pudsig situation.
Jeg tilhører en af dem i mit parti, der i hvert fald i rigtig, rigtig mange år har insisteret på, at vi også skulle kunne diskutere alle uhensigtsmæssighederne og problemerne ved det europæiske samarbejde, men jeg kan også mærke, at jeg nu her, hvor jeg gør det, som jeg i virkeligheden altid har ment man ikke kan, nemlig at tale tingene op, synes, det er vigtigt at minde om og gøre folk klar over, at det ensidigt er i dansk interesse at være medlem af EU.
Jeg tror også, at hr. Nikolaj Villumsen har fuldstændig ret i, at danskerne godt ved, hvad det handler om, de kender også godt problemerne, og det er også derfor, jeg tror, at det er en af årsagerne til, at 75 pct. af danskerne i dag bakker op om dansk EU-medlemskab, altså fordi de kan se, at det, som briterne er i gang med at foretage sig, på alle tænkelige måder er uhensigtsmæssigt og kan ende med at skade i særdeleshed de lavest lønnede og kortest uddannede endnu mere.
Det sidste, jeg vil sige som et meget kort svar, er, at vi meget gerne vil arbejde sammen med Enhedslisten i forbindelse med det spørgsmål, som hr. Nikolaj Villumsen spørger ind til.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Jeg er absolut tilhænger af en varieret skoledag.
Det er ikke mit synspunkt, at man nødvendigvis skal skære alene i den understøttende undervisning, hvis man afkorter skoledagen.
Jeg tænker, at man må have en grundig dialog om, hvor det skal være.
Men at fremstille det sådan, at før man fik den nuværende folkeskolereform, var man ikke i stand til i det faglige miljø, der udgøres af lærere og pædagogisk personale, at skabe en varieret skoledag, mener jeg er en fuldstændig forvrængning af den måde, som folkeskolen har fungeret på.
Selvfølgelig kunne man da lave en varieret skoledag, også før folkeskolereformen kom.
Det, der var den store effekt af folkeskolereformen, var ikke den varierede skoledag, men det var, at man fik dårligere forberedelsestid til dem, der skulle undervise i folkeskolen, og at vi kom til at skære meget kraftigt på skolefritidsordningerne, sådan at hver tiende af de børn, der tidligere gik i en skolefritidsordning, nu må gå hjem, fordi deres forældre ikke mener, at de dyre priser, der er, sammenholdt med den kortere åbningstid gør det rimeligt, at de har deres barn indskrevet i en skolefritidsordning.
Det er konsekvensen af reformen.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-03-24:
Hr. Kenneth Kristensen Berth har fuldstændig ret i, at imperiedannelser har haft for vane historisk at bryde sammen.
Det, der jo er forskellen på det europæiske projekt og så på Sovjetunionen og romerriget, eller hvad det er, man kan nævne, er jo først og fremmest, at det foregår på demokratiske principper, at hensigten med det har været og sådan set også historisk har gjort os alle sammen rigere, men jeg er enig med hr. Kenneth Kristensen Berth i, at der er nogle grundlæggende ubalancer og uligheder i den måde, tingene foregår på nu.
Jeg tror i særdeleshed, at der er en ubalance imellem på den ene side de fire friheder inden for det indre marked og på den anden side den grundlæggende respekt for lønmodtagerrettigheder, lønninger og arbejdsvilkår.
Det kan man jo bl.a. løse ved at arbejde for en social protokol som tillæg til traktaterne, som ligestiller de principper, sådan at domstolene ikke længere træder arbejdsvilkår, lønninger og rettigheder under fode, når der er konflikt derimellem.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Ja, undskyld mig, men hr. Peter Hummelgaard Thomsen forekommer mig nu noget ubefaren udi europæisk historie.
Altså, er faktum ikke i virkeligheden det enkle, at forskellige imperiedannelser igennem Europas historie, Jugoslavien, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet i mindre målestok, men ikke desto mindre jo altid er faldet sammen i indre splid, og er virkeligheden ikke den, at det, vi ser i EU i øjeblikket, fuldstændig er det samme: En masse lande, der intet eller meget lidt har tilfælles, som er blevet sat sammen i en konstruktion, som gør, at bl.a. en række sydeuropæiske lande ikke er i stand til at løse de strukturelle og fundamentale problemer, som de har, for rent faktisk at skabe vækst i deres samfund, hvilket jo igen medfører utilfredshed i befolkningerne?
Og har hr. Peter Hummelgaard Thomsen overhovedet nogen løsninger på de spørgsmål, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen bragte op i relation til arbejdskraftens frie bevægelighed?
Tak for det.
Jeg vil starte med at spørge hr. Peter Hummelgaard Thomsen, om vi ikke nu kan droppe al den der snak om EU og fredens projekt.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at det, der har skabt fred i Europa, er det forhold, at USA efter anden verdenskrig besluttede sig for at gå ind på den europæiske slagmark gennem NATO-samarbejdet.
Årsagen til anden verdenskrig var jo netop det forhold, at USA ikke var interesseret i at følge den pagt, der var mellem Frankrig og Storbritannien i relation til forsvaret af Polen.
Når det så er sagt, hører jeg ordføreren nævne en masse om, hvor ordføreren i virkeligheden vil have mere EU.
Jeg hører ordføreren snakke om en bund under selskabsskatterne og snakke om en fælles EU-mindsteløn, det har hr. Henrik Sass Larsen gjort, snakke om en fælles asylpolitik, og jeg ved ikke hvad.
Kan ordføreren nævne nogle forhold, hvor ordføreren vil have magten tilbage til nationalstaterne?
Bare et par stykker?
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Det var jo, som spørgeren sikkert vil vide, noget forskelligt fra klassetrin til klassetrin, hvor meget tid der skulle bruges til den understøttende undervisning.
Men hvor meget der præcis skal være tilbage inden for det enkelte klassetrin, og hvor meget man eventuelt skal skære ned i forhold til nogle af de fagfaglige timer, vil det – og jeg er ked af at måtte gentage det – være rigtig klogt at man finder frem til i en dialog med skolens parter, som kender skolens hverdag og kender de behov, som eleverne har.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-03-24:
Først og fremmest er jeg uenig med Dansk Folkepartis ordfører i den historiske udlægning af, hvorfor der er blevet skabt fred.
Det betyder ikke, at jeg ikke er klar over, at USA spillede en meget væsentlig rolle i rekonstruktionen af Europa efter anden verdenskrig.
Men det, vi jo altså historisk ved, er, at når lande, som ellers tidligere altid har ligget i konflikt med hinanden over ressourcer eller over priser eller over alt muligt andet, binder sig selv sammen i gensidigt forpligtende fællesskaber, når de begynder at handle tættere sammen, når de begynder at træffe beslutninger sammen, så farer de altså ikke i totterne på hinanden og skærer halsen over på hinanden.
Det andet, jeg vil nævne i den sammenhæng, er, at vi i Europaudvalget var på besøg – det var et besøg, der faktisk gjorde et meget stort indtryk på mig – nede på Balkan sidste forår.
Det var i Albanien, og vi var bl.a. i Kosovo.
Vi havde møde med Kosovos udenrigsminister, og jeg spurgte stilfærdigt udenrigsministeren: Hvad nu, hvis – for det mener jeg jo der er en rimelig stor sandsynlighed for – man har nået et mætningspunkt for at optage flere lande i EU?
Så sagde han, at det regnede han da slet ikke med overhovedet var tilfældet, for de har jo gang i en optagelsesproces, og jeg spurgte igen stilfærdigt i sammenhæng med den analyse, der nu engang er, og så siger han, at det, han tror vil ske den dag, hvor de indser, at de ikke kan blive en del af Det Europæiske Fællesskab, er, at de så formentlig vil vende tilbage til det, de har været rigtig dygtige til de sidste 2.000 år, nemlig at skære halsen over på hinanden.
Så det har stadig væk den dag i dag en funktion, uanset om vi udvider med flere lande eller ej, men bare selve ideen om, at man kan få lov til at være med i fællesskabet, er med til at holde visse lande på et fredeligt og produktivt reformspor.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-24:
Nej, men nu må man jo beslutte sig.
Altså, hvis vi ruller tingene tilbage, men Enhedslisten godt vil beholde den understøttende undervisning, så er der jo nogle af de fagfaglige fag, som man er nødt til at skrotte nogle timer af.
Ellers hænger det jo ikke sammen.
Anni Matthiesen (V), 2017-03-24:
Jeg vil egentlig bare gerne stille et kort spørgsmål til Enhedslistens ordfører: Hvilke timer er det Enhedslisten vil fjerne fra hverdagen i skolerne?
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Det har Enhedslisten ikke lavet et færdigt svar på, men jeg har også lige nævnt i mit svar til fru Annette Lind, at jeg ikke har den opfattelse, at vi pr. definition bare skal skære den understøttende undervisning væk.
Jeg har den opfattelse, at den understøttende undervisning langtfra fungerer godt nok på rigtig mange skoler, men jeg tror, at man er nødt til at gå ind og kigge på hele viften af fag og finde ud af, hvor det er, man skal skære, hvis man skal korte skoledagen ned, og jeg synes, at det – og det er måske vigtigt – skal foregå i en tæt dialog med dem, der arbejder i skolen, og dem, der kender skolens hverdag.
Så frem for at Enhedslisten laver et quickfix på skoleområdet i forhold til, hvad de rigtige løsninger er – som der jo kan være en tilbøjelighed til at gøre – så er det noget, man må tilvejebringe i en dialog med skolens parter.
Anni Matthiesen (V), 2017-03-24:
Jamen jeg prøver ligesom bare at tænke jeres beslutningsforslag til ende.
For nu siger Enhedslisten så, at det skal foregå i en dialog med hensyn til, hvad det er for timer, man så vil fjerne igen, og jeg hører også Enhedslisten sige, at man egentlig holder af de understøttende undervisningstimer.
Men man holder også af bevægelsestimerne, og man holder vel også af den åbne skole.
Er det så fagtimerne, man vil fjerne – altså er det dansk, matematik eller engelsk?
Og er der så egentlig igen ikke en fare for, at man risikerer, at alt for mange elever forlader folkeskolen uden at kunne læse og regne?
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Nu nævnte jeg selv i et spørgsmål til ordføreren, at der er 4 pct. af lærerne, der mener, at reformen har styrket de faglige kvalifikationer.
Så man kunne mene, at her har vi altså et problem med, hvordan det fungerer.
Det er ikke min opfattelse, at det er en opgave for Enhedslisten, at vi straks skal producere et færdigt forslag til, hvad det præcis er for timer, der skal væk.
Men det giver jo et underligt vrangbillede at fremstille det, som om man ikke har kunnet drive en udmærket folkeskole, før vi fik folkeskolereformen.
Så selvfølgelig kan man da korte ned i de lange skoledage og finde en fornuftig balance mellem de forskellige fag, der skal være tilbage, og hvilke timer der skal skæres væk, efter en ændring af folkeskolereformen.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-24:
Jo, men det, vi er vidner til, er sådan typisk Enhedslisten: Man er god til at kritisere, men ikke særlig god til at sige, hvad der så skal ske
Det var jo sådan set et forholdsvis simpelt spørgsmål, som min kollega stillede: Hvis man vil have færre timer, hvad er det så for nogle timer, man vil have færre af?
Er det færre dansktimer, er det færre engelsktimer?
Er det mindre understøttende undervisning?
Hvad er det?
Man kan jo ikke bare stå og sige, at man vil have mindre, uden at sige, hvad det er man vil have mindre af.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Det er efter min mening en forkert opfattelse.
Selvfølgelig kan man da gøre det, at man siger, at man kan vende tilbage til den længde, skoledagene havde tidligere, og så indgå i en tæt dialog med skolens parter om, hvordan man tilretter fagene efter det.
Jeg har jo noteret mig, at den måde, som man fra Kommunernes Landsforenings side mener man skal udvikle skolen på, er at prøve at gøre det uden om Danmarks Lærerforening og lærerne og deres faglige viden og kompetencer.
Vi tænker det omvendte i Enhedslisten: Vi synes, det er en rigtig god idé, at det, når man skal udforme de nye fag og den nye fagsammensætning, må ske i en tæt dialog med skolens parter.
Det er vel ikke noget særlig mærkeligt synspunkt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-03-28:
Jeg er glad for, at ministeren siger, at det skal vi have en politisk drøftelse af, for det er jo det, vi har i dag til førstebehandlingen.
Ministeren nedtoner ligesom det her og siger, at det ikke er et problem, og at vi bare giver nogle tredjeparter nogle rettigheder – og det var jo også det, jeg spurgte hr. Joachim B. Olsen om tidligere og også nævnte fra talerstolen – men så vil jeg spørge, om det samtidig åbner en ladeport, i forhold til hvad de her oplysninger må bruges til, altså rådgivning, kampagner, alt muligt.
Jeg ved godt, at ministeren siger, at det er personer, der selv har givet samtykke, men måske har de givet samtykke for at få et gode, altså for at få et overblik over deres økonomi og se, hvad de bruger på deres forskellige poster.
Der er jo masser af gode, hjælpsomme ting, som man kan bruge sin bank til for at få et overblik over sin økonomi.
Men hvis du har sagt ja til det eller sagt ja til nogle andre goder, siger du samtidig ja til markedsføring, til kampagner rettet mod dig, til rådgivning.
Og hvad er rådgivning?
Det synes jeg er enormt grænseoverskridende.
Og det var derfor, jeg gerne ville have den diskussion om, hvad det reelt er, det her bliver brugt til.
Jeg har forstået, at det ikke må bruges til diskriminerende prissætning – fint.
Men hvis du siger ... nå, nu rejser formanden sig op, undskyld.
Brian Mikkelsen (KF), 2017-03-28:
Umiddelbart er der ikke mulighed for det i lovforslaget.
Men selvfølgelig er der mulighed for, at man kan komme ud igen, hvis man gerne vil det.
Men det må man jo tage en politisk drøftelse af.
I forslaget er der lagt op til, at man giver sit udtrykkelige samtykke til at komme ind under forskellige konditioner, som er helt eksplicit beskrevet.
Vi giver selvfølgelig mulighed for, at man kan komme ud igen.
Selvfølgelig.
Men der er ikke lagt op til – for at sige det lidt retorisk – at man skal give det samtykke hvert år.
Men vi må tage en politisk diskussion af det.
Thomas Jensen (S), 2017-03-28:
Det lyder godt.
Jeg synes også, der skal være mulighed for, at man som forbruger kan tænke sig om en gang om året.
Jeg kunne godt tænke mig, hvis der var en funktion i det her, så man en gang om året med NemID skulle genbekræfte, at man rent faktisk gerne vil have denne aftale kørende.
Har ministeren overvejet det, så det sikres, at man som forbruger altid lige får genovervejet de her ting, og hvad det er man har fået sat gang i af betalingstjenester?
Thomas Jensen (S), 2017-03-28:
I forlængelse af hr. Hans Kristian Skibbys spørgsmål vil jeg også gerne spørge om det med betalingstjenester.
Der står jo heldigvis i lovforslaget, at man som forbruger selv skal give samtykke.
Det skal gøres med NemID, står der også flere steder i lovforslaget.
Det, jeg leder lidt mere efter i lovforslaget, er, hvor der står, hvordan man kommer ud af det igen.
Hvis man som forbruger kommer ind i sådan en aftale og finder ud af, at man faktisk alligevel ikke vil have en aftale med en betalingstjeneste, hvordan kommer man så ud af den?
Måske ministeren her fra talerstolen kunne give os lidt indsigt i det.
Brian Mikkelsen (KF), 2017-03-28:
For det første er det sådan, at når man giver sit udtrykkelige samtykke, får man jo også at vide, under hvilke konditioner man giver det samtykke.
Det er ikke sådan, at en tredjepart vil kunne bruge oplysninger, som kan skade folk sundhedsmæssigt.
Det gælder det konkrete eksempel, som hr. Hans Kristian Skibby nævner.
Det kan godt være, at nogle har været bekymrede for det, men det vil ikke kunne foregå på den måde.
For det første er det jo sådan, at man skal give sit udtrykkelige samtykke til, at oplysningerne kan bruges.
Med hensyn til tredjepartsudbydere giver lovforslaget brugere en juridisk ret til at anvende tredjepartsudbydere.
Det betyder, at pengeinstitutterne ikke må spærre for tredjepartsudbydernes adgang til brugernes konti eller på anden måde diskriminere dem.
Med det synes jeg at vi styrker konkurrencen.
Men lovforslaget fastsætter også, at forbrugerbeskyttelsesreglerne finder tilsvarende anvendelse for tredjepartsudbydere som for andre udbydere.
Dermed er forbrugerne altid lige godt beskyttet.
Så er der også nogle sikkerhedskrav, man skal leve op til.
Jeg mener ikke, at der er nogen grund til bekymring for, at sundhedsdata udveksles.
Sagens kerne er også den, at man skal give sit udtrykkelige samtykke, hvis man vil give de her oplysninger videre.
Men det er jo et af de spørgsmål, vi kan dyrke under udvalgsbehandlingen og i forbindelse med den tekniske gennemgang, hvis der skulle være nogle huller i forslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-03-28:
Tak, hr. formand.
Jeg har et spørgsmål til ministeren om det, som ministeren også var inde på, nemlig om tredjepartsudbydere og de nye muligheder, der ligger i det med de her betalingsinitieringstjenester og kontooplysningstjenester.
Nogle er bekymrede for den situation, der kan opstå, hvis en forbruger ikke har taget forbehold for, at vedkommendes oplysninger kan blive anvendt til registrering.
Anser ministeren loven for at være en lov, der klart sikrer, at ens indkøbsoplysninger ikke vil kunne blive misbrugt i sådan en sundhedsprofil?
Det er netop det, jeg er interesseret i.
Som jeg sagde i min ordførertale, er jeg udmærket klar over, at man skal give sit samtykke.
Når man har gjort det, skal der være mulighed for at trække det tilbage igen.
Det er også noget, vi skal diskutere.
På den måde kan folk – hvis de skifter holdning til, om deres data må blive brugt eller ikke må blive brugt – selvfølgelig nemt komme ud af den her registrering via deres betalingskort.
Men det ændrer bare ikke så meget på, at nogle er bekymrede for, at der kan være personer, der ikke tager det forbehold.
Nu kigger ministeren ned – det kan jeg godt forstå.
Jeg vil sådan set gerne være sikker på, at sundhedsoplysninger ikke vil kunne blive brugt imod den enkelte forbruger til f.eks. at se, om personen køber meget alkohol.
Det kunne godt være, at nogle inden for forsikringsbranchen var interesserede i at vide, om det er en alkoholiker, der vil købe en livsforsikring.
Dermed kunne de have en interesse i det.