Henrik Dahl (LA), 2018-10-26:
Tak for ordet.
EU-samarbejdet har jo intense og mindre intense perioder.
Og det er jo tit sådan, det er med samarbejder, der står på i mange årtier.
Og man må jo sige, at EU-samarbejdet for tiden er inde i en meget intens periode.
Det er selvfølgelig Brexit, som er årsagen til det.
Det fylder utrolig meget i politikernes kalendre, og det fylder rigtig meget i mediernes nyhedsflade.
Sammen med mange andre, der er til stede i lokalet i dag, har jeg haft lejlighed til at følge Brexit indgående som medlem af det Brexitunderudvalg, som Det Udenrigspolitiske Nævn og Europaudvalget i fællesskab har nedsat.
Og man kan jo sige, at fra EU's side er forhandlingerne gået frem efter Barniers plan og det mandat, han har fået af Det Europæiske Råd.
Og fra britisk side har det været svært at nå frem til en forhandlingsposition.
Det er dog lykkedes hen ad vejen, men selv om det skulle lykkes at nå frem til en udtrædelsesaftale – og der er jo ikke nogen, der rigtig kan sige, om det vil lykkes eller ej – så er det jo langtfra sikkert, at den aftale ikke vil falde, når den skal igennem det britiske underhus. Så på den måde er det jo en intens og spændende tid, vi lever i.
Det er klart, at EU ikke kan plukke i rettigheder og pligter.
Men jeg kunne jo næsten forestille mig, at vi, hvis hver af os var ansvarlig for et eller andet, og nogle gerne ville plukke i rettigheder og pligter, så nok også som udgangspunkt ville være ret skeptiske over for det.
Men jeg har altså udelukkende hørt ønsker om et tæt fremtidigt samarbejde, og det er jo også et ønske, som jeg selv og mit parti naturligvis deler.
Det fører jo så frem til hele spørgsmålet om EU's fremtid, som der også er flere der har været inde på.
Der har jo i mange år været en spænding imellem gruppen af nordlige og gruppen af sydlige lande.
Man har forskellige traditioner, og man har forskellige samfundsmodeller, og det har jo også ført til en forskelligartet økonomisk udvikling, som i de fleste tilfælde jo samtidig har skullet rummes inden for en eurokonstruktion, hvor f.eks. devaluering ikke har været en mulighed, når man først er i euroen, selv om den økonomiske udvikling, der har været, måske under andre omstændigheder ville have tilsagt det.
Men der er jo også spændinger mellem en gruppe østeuropæiske lande og en gruppe vesteuropæiske lande, som jeg tror man skal være meget opmærksom på.
Det er jo ikke lykkedes at nå frem til en fælles holdning til f.eks. spørgsmålet om fordelingen af flygtninge.
Og konflikten mellem de østog vesteuropæiske lande er vokset, og jeg tror også, at det har været et brændstof – det har ikke været den eneste årsag, men det har været et brændstof – til den udvikling, man har set i f.eks. Polen og Ungarn hen imod det, som Viktor Orbán har kaldt for et illiberalt demokrati.
Man skal passe på, at man ikke forfalder til klicheer, men jeg vil dog alligevel læne mig op ad en og sige, at der jo trods alt ikke er noget, der er så galt, at det ikke er godt for noget.
For der har jo også været en besindelse på mange af de ting, der er lykkedes i EU.
Det indre marked er lykkedes, toldunionen, Erasmussamarbejdet, og jeg kan nævne Open Skies-samarbejdet.
Nu kan man i forskellige partier selvfølgelig have forskellige holdninger til, hvor meget man skal flyve, men Open Skies har jo i hvert fald gjort det muligt at flyve til en billig penge rundt omkring i Europa, og man kan nævne mange flere aspekter af samarbejdet.
Og det er jo nogle sider af samarbejdet, som det også er gået op for mange briter at de virkelig kommer til at savne i en post-EU-tid, og det er formentlig også sådan nogle aspekter af EU, der gør, at EU er mere populært end i meget lang tid i den danske befolkning.
En ting, der jo også bliver spændende, og som også er nævnt i redegørelsen, er hele arbejdet frem mod en ny 7-årig økonomisk rammeaftale.
Vi holder fast ved 1 pct. af bni, mens Oettinger har spillet ud med et tal, som, da han besøgte os her på Christiansborg, nogle gange var 1,08 og nogle gange var 1,1.
Han havde sådan lidt forskellige regnemodeller, men her var de her Nord-Syd-spændinger, som jeg nævnte før, også inde i de forhandlinger.
Jeg kan nævne sådan noget, som at det jo som regel er nordvesteuropæiske universiteter, der hjemtager store bevillinger fra Horizon 2020-progammet.
Uden for de nordvesteuropæiske lande beklager man sig jo over, at det er sådan.
Der mener jeg, at EU's forskningskommissær har gjort det rigtige, nemlig at sige, at forskningsbevillingerne skal fordeles meritokratisk og ikke som en form for akademisk egnsudvikling.
For hele Europas skyld håber jeg da stærkt, at EU klarer sine kriser.
Jeg kunne ikke undgå at blive inspireret af noget af det, hr. Kenneth Kristensen Berth sagde lige før, så derfor fik jeg i huj og hast skrevet det ind i min tale.
Det er ikke, at jeg ser sådan apokalyptiske scener for mig på samme måde, som jeg synes at vi hørte antydninger af hos hr. Kenneth Kristensen Berth, men jeg er ikke i tvivl om, at vejen frem for EU er, at der kommer en anden forståelse af begrebet grænse.
Når man havde samfundsfag i gymnasiet, fik man at vide, at det vigtigste træk ved velfærdsstaten var, at den var universel, men det er jo ikke rigtigt.
Det vigtigste træk ved velfærdsstaten er, at den er national.
Det har jo, tror jeg, stor indflydelse på den måde, Socialdemokratiets position udvikler sig i spørgsmålet om EU.
I mit sådan liberale hjørne af den politiske virkelighed kan man jo se, at sådan en gammel hjertesag som lokalt selvstyre også mister indhold.
Hvis det ikke på en eller anden måde bliver hegnet ind, bliver det nivelleret.
Og det er klart, at hvis man er konservativ, vil man jo bare sige, at traditioner kommer under pres og også bliver nivelleret i en grænseløs verden.
Så en eller anden form for diskussion om grænser tror jeg ikke at man kan undgå.
Til sidst vil jeg sige noget om multilateralt samarbejde, for det har jo meget stærke fjender rundtomkring i verden, men det er jo et meget stort samarbejde for Danmark.
Man kan jo næsten gyse ved tanken om kvaliteten af en dansk-kinesisk handelsaftale i sammenligning med kvaliteten af en EU-Kina-aftale.
Flere af de tilstedeværende her var i Kina sidste år på denne tid, og en af de ting, som jeg i hvert fald bemærkede, da vi var i Kina, var en i Kina boende dansker, som sagde, at udtrykket win-win er enormt populært blandt kinesiske politikere.
Men det, vi fik at vide, var, at man skulle være opmærksom på, at win-win betyder, at man får en lussing på begge sider af hovedet, og så har kineserne vundet to gange.
Det skal man lige være opmærksom på, når man får tingene forklaret på den her måde.
Jeg vil runde af med at sige, at EU-samarbejdet jo går så godt, som det kan på de givne vilkår.
Det kan vi hurtigt blive enige om.
Vi får så meget ud af det, som vi gør, af utrolig mange forskellige årsager, også på grund af de utrolig dygtige medarbejdere, der er i udenrigstjenesten, og som jeg ikke synes at der er nogen der har nævnt, så dem vil jeg i hvert fald godt give et ord med på vejen.
De gør et godt stykke arbejde.
Og med de bemærkninger vil jeg gerne takke for redegørelsen.