Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
Som det tidligere er blevet nævnt, førstebehandler vi en del af den rocker-bande-pakke, som regeringen har lavet sammen med DF og Socialdemokratiet.
Der er en række delelementer i den her pakke, som jeg vil komme ind på – i hvert fald nogle af dem.
Jeg vil først lige sige noget om forebyggelse.
Det plejer jeg at gøre, når vi har de her diskussioner.
Det er, som om man mener, at de her forhærdede rockertyper bliver født sådan, at de fra dag et er forhærdede rockertyper.
Det er, som om der slet ikke har været et forløb, hvor man kunne have sagt: Her kunne vi have sat ind, eller der kunne vi have sat ind.
De fleste kommer heller ikke ind i det her miljø og har rygmærker på fra starten; de skal simpelt hen så at sige have gjort sig fortjent til det ved at være vandbærere, vagter osv.
Det er total mangel på fokus på, hvordan man kunne undgå nogle af de her ting.
Det synes jeg simpelt hen er under al kritik.
Men det kommer i hvert fald ikke som nogen overraskelse for ministeren, for jeg siger det hver eneste gang, og der bliver også hver eneste gang henvist til, at vi på et tidspunkt skal diskutere ungdomskriminalitet.
Som nogle af mine kollegaer har været inde på, er et af de elementer, der er i forslaget, exitprogrammer, og som min kollega fra Enhedslisten også var inde på, er spørgsmålet: Hvad er et exitprogram?
Da vi var ovre og forhandle, var vi flere partier, der var meget optagede af at få forbedret exitprogrammerne.
Det var vi i hvert fald fra SF's side, fordi der har været eksempler på, at man skal vente meget længe, eller at der ikke er ressourcer nok til at gøre det tilfredsstillende.
Vi får jo ikke nok mennesker ud af det her miljø, hvis de f.eks. skal vente 1 år på at komme med i et program.
Ministeren lød også til at være positivt indstillet over for, at vi skal have sikret en bedre kvalitet i de her exitprogrammer.
Men når jeg nu kigger i lovforslaget, kan jeg se, at der står, at det vil man kigge på administrativt osv.
Der er ikke på den måde en håndfast model for, hvordan det skal ske.
Vi vil også fremsætte et ændringsforslag om, at vi kigger mod Sverige og opretter de her særlige exitafdelinger i fængslerne, altså medmindre aftalepartierne nu selv synes, at det er en god idé.
Fængslerne er nemlig et hårdt miljø, og hvis du gerne vil ud af rockermiljøet, er det altså svært, hvis du går op og ned af dem, du kender i forvejen.
Og i Sverige har de succes med det.
Så det er noget, som vi vil tage op i udvalgsbehandlingen.
Så er der også spørgsmålet omkring GPS-fodlænker.
Her vil vi også meget opfordre til, at det bliver sat ind i en ramme, hvor det bliver gjort permanent.
Og så vil jeg også sige, og det en måske lille nicheting, at jeg har fået oplyst, at man ikke kan få fodlænke på, mens man går på højskole, men man kan godt, hvis man er på en uddannelsesinstitution, er i hjemmet eller på arbejde.
Det er jo lidt mystisk.
Jeg tror i hvert fald, at det er noget, som ministeren gerne vil rette op på.
For mange højskoler vil gerne løfte den resocialiseringsindsats, der kan være aktuel, når man har fået en dom, som ikke er så hård, at man skal afsone i fængslet, men altså en dom, der ligger inden for rammen af, at man kan afsone med fodlænke.
Nu til nogle af de ting, der også har været diskuteret meget i dag.
Der er jo ingen her i salen, der ikke ønsker, at vi gør noget ved rocker-bande-problematikken.
Der er ingen, der kan forsvare, at der bliver skudt i gaderne.
Det er fuldstændig uacceptabelt.
Det er jeg sikker på at alle partier mener.
Der skal vi ikke skyde hinanden noget i skoene.
Afpresning af små erhvervsdrivende, tatovører og andre, hvilket man ser ser det ene eksempel efter det andet på, hører simpelt hen ikke hjemme i Danmark, og jeg er med på, at det skal give en hård straf.
Men jeg synes også, vi skal være ærlige, når vi taler om strafforøgelser.
Det er altså ikke noget, der kommer til at afholde den her type mennesker fra at gøre det, for straffen er høj i forvejen.
Derfor skal vi være ærlige og sige, at hvis vi forhøjer straffen, er det af hensyn til den såkaldte retsfølelse, altså følelsen af, at der skal være en højere fængselsstraf, for at der er rimelighed i det.
Det er det ærlige at sige, og det er også legitimt nok.
Man skal bare ikke sige, at man skaber tryghed, og at der aldrig mere vil være rockere og bander i det danske gadebillede, og at alt er godt.
Jeg ser, at formanden rejser sig op, men vi har som sagt en del forslag, som vi gerne vil diskutere i udvalgsbehandlingen, og vi kan ikke acceptere den finansiering, der finder sted.
Men der er også dele af det her, som vi synes er meget positivt.