runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Det var egentlig også det, jeg prøvede at rejse over for SF's ordfører, men som ikke helt blev forstået, for det trækker vel tråde ind i det, vi kender fra voksenområdet, og som fru Karina Asbøl også lige spurgte ind til, altså psykisk vold.
Og det er vel ikke okay, bare fordi det er ens egne børn, man udsætter for det.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-08:
Ja, og det er også derfor, at jeg synes, at jeg kan genkende noget.
Det, vi gerne vil med ordet forældrefremmedgørelse, kan jeg genkende i den her norske tekst, altså i forhold til at der er negative følelser hos en forælder, som ikke burde være der i den grad i forhold til barnets erfaring med forældrene.
Det er den skævhed, vi jo drøfter, og i og med at det er retsprøvet, altså i og med at det fungerer i retten, så synes jeg, det er et godt indspil.
Jeg ved ikke, om det lige skal være det her, men jeg synes bare, at jeg prøver at forpligte mig til at lytte til de konstruktive forslag, der har været, og tage et par stykker af dem med.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
For er det ikke netop sådan, at når man bliver manipuleret, stemmer ens virkelighedsopfattelse jo ikke overens med virkeligheden?
Og det gælder vel også for børn, når de bliver manipuleret.
Det er vel her, at det er vigtigt, at vi går ind og passer på dem.
Karina Adsbøl (DD), 2024-11-08:
Så skal jeg bare forstå ministerens svar: Er ministeren enig i, at en krisecentererklæring ikke kan eller skal stå alene?
For det er jo det, der står i gummiparagraffen.
For det er jo sådan en gummiparagraf, hvor man nu kan få et svar fra en anden minister, der siger, at såfremt man har barnets udtalelse og en udtalelse fra den forælder, der har været udsat for vold, så kan den i princippet stå alene.
Det er jo et svar, jeg har fået fra en anden minister, og det er bare en bekymring, jeg rejser her, og så håber jeg, at ministeren vil tage den til efterretning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-08:
Jeg skal gerne gå tilbage og undersøge det nærmere.
Men jeg synes også, der er lidt forskel på de her to sager.
Lige nu forholder vi os konkret til sager, der er rejst i Familieretshuset omkring samvær, samarbejdschikane, retten til begge forældre osv.
Når det handler om den sag, som ordføreren henviser til, er det jo en drøftelse af, hvordan det barn, i det øjeblik man akut er taget på krisecenter med frygt for vold, så er stillet i forhold til at møde den anden forælder, som måske har været voldelig, henne i skolen eller i forhold til dialogen med skolen.
Det er en lidt anden diskussion, men jeg skal nok prøve at redegøre for det over for ordføreren, om ikke andet så på skrift.
Selvfølgelig er jeg helt enig i, at jo mere barselsorlov, vi får, jo mere mænd også er med i børnenes tidlige fase, jo mere vil det også være sådan, at vi vil se mange flere sager, hvor moren og faren er mere ligestillet i retlig forstand, og det skal også være den retning, vi går i.
Men jeg vil også sige, at nu er der blevet fremhævet forskellige sager i dag.
Der findes andre sager, hvor det går den anden vej, altså hvor man i Højesteret eller andre steder er gået den anden vej og faktisk har tillagt moderens samværschikane så meget vægt, at man har flyttet både forældremyndigheden og bopælen over til faren af samme årsag.
Vi skal selvfølgelig ved at skrive forældrefremmedgørelse ind her og nu dels opdage det tidligere, dels have mere fokus på forebyggelse og mere konfliktnedtrapning, så der bliver færre af de her ulykkelige, ulykkelige sager, og når det sker, skal vi selvfølgelig sikre, at det også har konsekvenser.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Bunder det i grunden ikke i, at vi endnu ikke har ligestilling på det her område?
Jeg er med på, at der også er sager, hvor begge hamrer løs på hinanden, som ministeren sagde, men det burde jo være – åh, jeg kan kun tænke på engelske ord for det lige nu – fuldstændig lige så naturligt, at man selvfølgelig kunne rykke det hele hen til faren, som at det absolut altid er moren, hvilket det er i langt de fleste tilfælde, altså moren, der får forældremyndigheden og bopælen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-08:
Jeg mener, det er dybt, dybt alvorligt, hvis man udfører samværschikane og forældrefremmedgørelse.
Men man skal også bare huske på, at det her jo handler om børnenes ret til deres forældre.
Det handler ikke om, at børn, der går i børnehave eller i skole, har meget, meget ondt i maven osv., fordi forældrene ikke kan samarbejde.
Man bliver også nødt til at have barnets perspektiv.
Det er også det, vores lovgivning handler om i det hele taget, altså at vi også har et børneperspektiv på nogle af de her ting.
Noget af det, man kan gøre, er jo, at man kan genoprette samværet stille og roligt med den part, der har været ude af billedet igennem længere tid, ved f.eks. at få noget overvåget samvær op, og ved at der, som vi har aftalt, er flere børnesagkyndige erklæringer, hvor man altså undersøger forældrenes evne til at være forældre, osv. osv.
Det kan jo risikere decideret at gå ud over barnet og ikke nødvendigvis bare være noget, der er en straf for forældrene.
Det er jo det, der er med forældre: Rammer man forældre, rammer man jo også nogle gange barnet, også selv der, hvor man havde de bedste hensigter.
Det skal selvfølgelig tages med i det her spørgsmål.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-08:
Ja, det er jeg.
Jeg må tilstå det.
Der er sikkert nogle i salen, der ikke er overraskede, og som er klogere end mig.
Jeg bliver overrasket, når vi rammer så forkert.
Det må jeg tilstå, og jeg havde ikke set det komme så voldsomt.
Jeg var klar over problematikken, og vi har også holdt møder om det og diskuteret det før.
Men en så rungende kritik og fra så mange organisationer kan jeg næsten ikke erindre at have oplevet før.
Så ja, det kom lidt bag på mig.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Men der er jo bare ikke i de situationer tale om chikane eller forældrefremmedgørelse.
Men jeg er helt med på, at vi selvfølgelig skal sikre, at man ikke kan misbruge lovgivning, der er tænkt anderledes.
Jeg er også enig i, at tidlige indsatser, altså forebyggende indsatser, er utrolig vigtige.
Det tror jeg faktisk ikke der er nogen der er uenige i.
Så det, vi er uenige om, er jo de særlig slemme tilfælde, hvor det bliver ved og det bliver ved.
Der siger ministeren: Det skal kun have konsekvenser, når det er til barnets bedste.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvornår det er til barnets bedste.
Og det er det jo altså også, selv om man er et barn.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-08:
Der står i lovforslaget, og der står også i aftalen, at det er vigtigt, at man tager stilling til forældreansvaret og fremmedgørelsen, og at man gør det tidligere, og at man sætter ind med forebyggende initiativer.
Men jeg vil også gerne minde om, at det fremgår af aftalen, at forslaget om forældrefremmedgørelse f.eks. ikke må betyde, at en voldsramt forælder afholder sig fra at afbryde barnets kontakt med den anden forælder af frygt for at blive beskyldt for forældrefremmedgørelse.
Det vil jo sige, at vi i det her forslag hele tiden har prøvet på at finde den balance, hvor vi på den ene side kigger på forældrefremmedgørelsen og vi på den anden side skal kigge på, hvad der er barnets tarv.
Der vil jeg bare sige, at hvis man putter en automatik ind i det og siger, at du har sagt forældrefremmedgørelse, og så flytter barnet bopæl, og den ene forælder så er lige så lidt indstillet på at samarbejde, som den anden forælder er, så har barnet, efter at det blev overført til en anden bopæl, også mistet kontakten med den anden forælder, og det duer jo heller ikke.
Så derfor bliver vi hele tiden nødt til at kigge på, hvad der er barnets bedste, og hvad der er barnets tarv.
Mette Thiesen (DF), 2024-11-08:
Tak, formand.
Den del omkring økonomien kommer vi til at diskutere, når vi stiller et ændringsforslag om netop det der med fordelingen af dage.
For det er jo tit der, den ligger; og i forhold til om det er en 9-5-løsning, følger der også noget økonomi med i det, og det er også problematisk.
Så det glæder jeg mig til at vi skal diskutere hernede i salen, når vi stiller et ændringsforslag om, at udgangspunktet altid skal være 7-7.
Men hvis man udøver samværschikane og forældrefremmedgørelse, står der jo konkret i aftalen, at det skal have konsekvenser, og det er det, der desværre ikke er kommet med i lovforslaget.
Men mener ministeren reelt set ikke, at det skal have en konsekvens, og at man så individuelt må vurdere, hvad den så skal være?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-11-08:
Jeg synes, at ordføreren skal passe på med at lægge mig ord i munden.
For der er jo en grund til, at vi står her i dag som regering og har indgået en aftale, og at vi står her med et lovforslag til førstebehandling, som handler om at indføre det, at man netop skal tage forældrefremmedgørelse med ind i lovgivningen.
Og det ville vi jo aldrig gøre, hvis ikke det var, fordi vi troede på, at der selvfølgelig løbende er problemsager i Familieretshuset, som bl.a. handler om samværschikane, eller hvor det går op i en spids fra begge forældres side.
Lige nu taler vi meget om, at det kun er fra den ene forælders side.
Der er også sager, hvor man, når man dykker ned i det, kan se, at begge forældre modarbejder hinanden, at de foretager underretninger af hinanden, og at de – kan man sige – bedriver krig mod hinanden, og hvor børnene faktisk står i midten og siger: Nej tak, kunne I ikke bare tale sammen?
Så jeg anerkender fuldt ud, at der er problemstillinger, og grunden til, at jeg siger det, er også, at der altså, mener jeg, for nylig er kommet en undersøgelse, der også viser, at det, der oftest diskuteres i Familieretshuset, faktisk ikke nødvendigvis er chikane, samværschikane, men at det meget mere er omkring penge og helt konkrete problemstillinger om, hvem der skal betale for hvad, i forbindelse med en problematisk skilsmisse.
Mette Thiesen (DF), 2024-11-08:
Der er jo flere ting i det, og den ene ting er, at ministeren bliver ved med at sige, at det her drejer sig om få ulykkelige tilfælde.
Det har jeg hørt ministeren sige før, og nu siger ministeren det igen.
Jeg er bare nødt til at sige, at jeg simpelt hen tror, der er så ekstremt store mørketal på det her område, og at jeg faktisk godt kunne tænke mig, at vi fik det undersøgt.
For der er en ekstremt dårlig dokumentation i forbindelse med Familieretshuset osv.
Ja, jeg tror nærmest ikke, jeg har en eneste bekendt, som ikke har nogen i deres omgangskreds – hvis de da ikke selv har været udsat for det – som har oplevet det her på nærmeste hold.
Så det er den ene ting.
Den anden ting er også, at vi godt kan blive enige om, at det er op til en individuel vurdering, hvilken konsekvens det skal have, hvis man eksempelvis manipulerer og hjernevasker sit barn.
Men mener ministeren ikke, at det skal have en konsekvens?
Eller mener ministeren reelt set bare, at man skal lukke øjnene og så sige, at det nok er til barnets bedste, at moren f.eks. lyver og hjernevasker barnet, så det tager afstand fra faren?
Karina Adsbøl (DD), 2024-11-08:
Var og er ordføreren vitterlig overrasket over de høringssvar, der er kommet?
For som det tidligere har været nævnt, var det også tidligere i debatten sådan, at man var bekymret.
Og hvis man kigger på høringssvarene – og dem skal vi jo selvfølgelig altid kigge på, men jeg er også valgt for at have en politisk holdning og en mening om nogle ting i forhold til at stoppe nogle ting – så er der jo en konflikt derude, også mellem parterne, i forhold til hvad det er for nogle organisationer, vi snakker om.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Jeg studser lidt over en linje, som jeg kan høre nogle partier lige pludselig klynger sig meget til, som sniger sig ind hist og her, og som faktisk også står i aftalen.
Der står, at samarbejdschikane og forældrefremmedgørelse i højere grad end i dag skal – nu læser jeg lige op her – »stoppes og i de mest udtalte tilfælde, hvor dette er til barnets bedste, have en konsekvens«.
Kan ordføreren komme på, hvornår det ikke er til barnets bedste, at man slår ned over for en forælder, der udøver forældrefremmedgørelse og chikane imod sit eget barn?
Birgitte Bergman (KF), 2024-11-08:
Jeg har ikke været med i den her forhandling i 2023.
Det var fru Mette Abildgaard, der var med i den her aftale om det her.
Og jeg har brug for at komme nærmere ind på at få drøftet med ordførerkredsen, hvordan vi rammer den her balance rigtigt.
Men som udgangspunkt støtter vi jo lovforslaget, som det ligger nu.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Kunne ordføreren komme ind på, hvad Konservative mener er den rigtige balance?
Rosa Eriksen (M), 2024-11-08:
Selv tak.
Karina Adsbøl (DD), 2024-11-08:
Det er jeg helt med på.
Et barn skal selvfølgelig ikke udsættes for fare.
Vi ved bare, at tiden spiller en rolle i netop de her sager.
Og 4 måneder er ret lang tid.
Det skal man selvfølgelig også have med.
Så tak for tilkendegivelsen.
Rosa Eriksen (M), 2024-11-08:
Jeg erindrer, at det faktisk også var noget, der fyldte meget under forhandlingerne og i aftalen, og det har i særdeleshed fyldt meget for mig som ordfører.
Jeg ved, at der jo er lange ventetider, både i Familieretshuset og i særdeleshed også ved domstolene.
Så jeg synes da, at vi skal tage en drøftelse i udvalget og med ministeren om, om der er midler til det, og om det overhovedet er muligt, at vi kan komme endnu længere ned end de 4 måneder.
Det vil jeg slet ikke være afvisende over for, men det skal selvfølgelig også være ansvarligt og realistisk.
Birgitte Bergman (KF), 2024-11-08:
Tak for det, formand.
Hvert tredje barn oplever, at deres forældre går fra hinanden.
Det er meget.
Mange skilsmisser er så skånsomme som muligt, men vi har simpelt hen også for mange grimme skilsmisser i Danmark.
Der er 25.000 sager om året med højkonfliktniveau.
Det tal bekymrer mig meget.
Alt for mange børn bliver taget som gidsler og står magtesløse i midten splittet mellem deres forældre.
Hvert syvende skilsmissebarn mellem 13 og 15 år ender med at miste kontakten til enten sin mor eller far, og ja, også ofte bedsteforældre, fætre og kusiner osv.
Det er hjerteskærende.
Det er ofte, fordi en forælder lykkes med at fremmedgøre den anden forælder, tale grimt om vedkommende og betvivle den andens evner og interesse i barnet ved at tilbageholde barnet og nægte samvær med den anden forælder.
Det er så modbydeligt gjort og er i hvert fald ikke til barnets bedste.
Det kan være vold, incest osv.
Vi beskytter børn mod voldelige forældre.
Formålet med denne lov er at få taget en række initiativer, der tydeliggør, at forældrefremmedgørelse ikke accepteres og i sidste ende kan gå ud over ens egne muligheder for samvær med barnet.
Vi får styrket barnets ret til begge forældre ud fra barnets bedste.
Vi får uddannet personale i Familieretshuset til bedre at spotte og forebygge dette.
Vi får sat midler af til bedre mulighed for samvær i de sager, hvor et barn er ved at miste kontakten til den ene forælder.
Og det handler om at styrke barnets ret til begge forældre og understrege forældrenes ansvar for at skærme barnet mod deres indbyrdes konflikter.
Men 16 organisationer hejser et stort bekymringsflag og kommer med kritiske svar: Vi har ikke ramt den rigtige balance.
Det lytter jeg til.
Det er vigtigt, at vi rammer den rigtige balance, og jeg ser derfor frem til udvalgsbehandlingen, hvor mange af de her spørgsmål også kan besvares.
Det Konservative Folkeparti kan dog godt støtte dette lovforslag.
Men jeg vil se meget frem til, at vi får klargjort nogle ting i udvalgsbehandlingen først.
Tak for ordet.
Mette Thiesen (DF), 2024-11-08:
Nej, det kan jeg faktisk ikke, for at være helt ærlig.
Vi havde faktisk en lang drøftelse af det, da vi sad og forhandlede det her, for det virkede også på nogle af de andre partier, som om der lidt var en misforståelse af, hvad det her egentlig er.
Hvis vi eksempelvis tager – beklager, formand, nu bruger jeg lidt nogle engelske udtryk, men det er også det, der er defineret i den danske lovgivning – gaslighting, som ligger inde under psykisk vold-begrebet, altså hvor du manipulerer med en andens virkelighed, så er det ulovligt i straffeloven i dag.
Men det må man åbenbart godt, når det er ens egne børn, det handler om.
Altså, man må simpelt hen godt vende virkeligheden på vrangen og fortælle løgne til sit eget barn, så det her barn til sidst bliver så påvirket og så manipuleret, at det tager afstand fra et menneske, som det elsker, og det giver jo ar på sjælen.
Så nej, det har jeg meget svært ved at se, og det er også derfor, at det er så vigtigt, og at vi er nødt til at holde fast i den del af aftalen, og at det skal have en konsekvens.
Så er vi enige om, at det skal være en individuel vurdering, i forhold til hvad for en konsekvens det skal være, men vi er nødt til at sige, at det skal have en konsekvens.
Og jeg er bare nødt til at sige i forhold til den højesteretsdom, der faldt, at hvis man havde sat ind med effektive retsmidler allerede i starten af det forløb, var det aldrig sket.
Så havde den far aldrig mistet sit barn.
Så det er simpelt hen et svigt fra samfundet, der har gjort, at den far mistede sit barn.
Katrine Daugaard (LA), 2024-11-08:
Jeg er meget enig.
Og hvordan får vi så det her lovforslag til at afspejle det?
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-08:
Jeg ser det egentlig mere som en kommentar, en god kommentar, end som et spørgsmål.
Karina Adsbøl (DD), 2024-11-08:
Tak for talen.
Jeg er egentlig ikke uenig på den måde.
Det her skal løses, for vores intentioner med den her aftale er rigtig gode.
Det er faktisk det, hele aftalen hviler på.
Min bekymring går netop på, at vi har familieadvokater og andre, der er ude at sige, at med det her lovforslag sætter vi stadig væk ikke en stopper for, at det kan betale sig at chikanere og lave samarbejdschikane.
Det er det, min bekymring går på, for det var altså hele intentionen.
Man skal også lige huske på, at dengang dokumentaren »Med børnene som våben« kørte, havde vi en socialminister, der ikke engang ville anerkende, at der kunne forekomme forældrefremmedgørelse.
Så vi er trods alt et skridt nærmere i dag, i forhold til at det altså er vigtigt, og det foregår altså desværre derude.
Vi skal beskytte børnene.
Torsten Gejl (ALT), 2024-11-08:
Tak, formand.
Det her lovforslag har vi jo lavet for børnenes skyld i et forsøg på at beskytte dem mod vold og chikane og alle de ting, man kan komme ud for, når forældrene ikke kan enes og prøver at bruge barnet i den konflikt.
Der er meget godt i det her forslag, som jeg i hvert fald er glad for, og som Alternativet er glad for.
Men der er også nogle ting, som halter gevaldigt.
At læse de høringssvar er jo nærmest ligesom at se en gyserfilm.
Jeg har næsten været 500 gange oppe på den her talerstol, og jeg tror aldrig, jeg har oplevet, at vi har fået så meget kritik i høringssvar.
16 organisationer har været ude at kritisere især den her måde, vi bruger begrebet forældrefremmedgørelse på.
Der skal vi jo lytte efter, når alle de organisationer, som vi altid spørger til råds, når det handler om børn, siger, at det her er en ommer, og at der er noget her, der ikke er godt nok.
Det er vi nødt til at løse.
Det var faktisk så heftigt, at jeg tænkte, at godt nok har vi været med i den her aftale i Alternativet, og godt nok plejer vi ikke at gå ud af aftaler, vi er med i, men jeg havde det faktisk sådan, at det her skal jeg ikke være med i; det duer ikke, så vi er ude.
Så sov jeg på det, og så tænkte jeg, at det nok er bedre at melde sig mere ind og prøve at få det løst og finde ud af, hvordan vi kan gøre det, som vi egentlig er ude på, nemlig at beskytte børn mod de konflikter, som de kan blive spillet ind i, når forældrene ikke kan finde ud af det.
Så derfor er vi jo nødt til at gå i maskinrummet.
Vi har nogle ting, vi er nødt til at diskutere.
Og det er ikke blevet enklere af – det kan man jo høre i den her debat – at der er mange forskellige synspunkter hos de forskellige ordførere.
Noget af det, som jeg synes har været nogle interessante input til, hvordan vi måske kan løse det, er f.eks. det, der kommer fra Venstre og fra Christian Friis Bach, og det handler ikke om at fjerne begrebet.
Jeg havde egentlig gerne set begrebet ude, og det kan også godt være, at vi kan få det ud, hvis vi kan erstatte det med noget, der fungerer bedre.
Men det er den her norske model, hvor man i hvert fald meget tydeligt siger, hvordan man bruger det her ord.
Det er retsprøvet, så det vil sige, at det kan man altså godt gå i retssalen med.
Der er også en løsning fra Danmarksdemokraterne om at skrive psykisk vold ind i § 243.
Vi er i hvert fald nødt til at holde forhandlingsmøder, vi er nødt til at få det løst, og vi er slet ikke enige.
Så det er en spændende situation.
Vi skal nok løse det.
Vi har i hvert fald tænkt os at melde os endnu mere ind i det fra Alternativets side i et forsøg på at få det her på plads.
Tak, formand.
Mette Thiesen (DF), 2024-11-08:
Jeg tror lige, jeg gentager et øjeblik: »uden at spørge barnet«.
Det er et barn, vi taler om.
Hvis der er et barn, der har boet hos en psykisk manipulerende og måske også psykisk voldelig forælder i flere år – forhåbentlig kan man tage det i opløbet, det er derfor, jeg taler om effektive retsmidler, så man gør det i starten – så skal man jo redde det barn fra et psykisk voldeligt miljø, og ja, så synes jeg, det er helt naturligt at tale om en konsekvens, der hedder, at så er det den anden forælder, der får bopælsretten og står for at opretholde samværet.
Selvfølgelig kan det sagtens give mening, at den anden forælder stadig skal have samvær med det barn, men man har tydeligt vist, at man ikke kunne forvalte det store ansvar, det er at tage vare på et barn, så ja, det synes jeg giver rigtig god mening.
Hvis vi f.eks. tager den her højesteretsdom eller et lignende tilfælde, hvor et barn har været holdt hjemme hos en forælder i flere år og fået at vide, at den anden forælder er et frygteligt menneske, og hvad man nu ellers kan bilde sådan et barn ind, så nej, så mener jeg faktisk ikke, at det giver mening at høre barnet.
For så er barnet så hjernevasket og så ødelagt, at man er nødt til at gå ind at kigge på de ydre omstændigheder og tage en voksenbeslutning for at sikre, at det her barn får en ordentlig barndom og også har ret til at få begge sine forældre.
Så vil jeg dertil sige, at jeg synes, det er nogle rigtig gode pointer i forhold til det her med psykisk vold.
For nogle af de her mennesker, som laver forældrefremmedgørelse – uden at jeg er psykolog eller noget som helst andet – og som vælger at gøre det og manipulerer deres eget barn, er så syge, at jeg vil sige, at barnet ikke kan have bopæl der; så må der være nogle andre, der varetager det.
Christian Friis Bach (V), 2024-11-08:
Tak for det.
Er det i sammenhæng med det her med, at det skal have konsekvenser, hvis der har været forældrefremmedgørelse, relevant at høre børnenes perspektiv?
Mette Thiesen (DF), 2024-11-08:
Jeg vil i øvrigt også sige tusind tak til ordføreren for samarbejdet, for vi har virkelig kæmpet for det her sammen.
Jeg synes jo, at man kan starte med at lave det til en »skal«-bestemmelse, sådan som vi egentlig havde aftalt, og så synes jeg, at man skal lytte til de dygtige fagpersoner, som har været ude at sige noget.
Men det er altså ikke en retsstat værdigt, at du simpelt hen kan lyve dig til, chikanere dig til, manipulere dig til at få dine børn på bekostning af en ellers fuldstændig velfungerende forælder.
Det er det ikke.
Christian Friis Bach (V), 2024-11-08:
Nu har der været andre sager om samværschikane, hvor udfaldet har været det modsatte af den højesteretsdom, som ordføreren henviser til.
Bare lige for at forstå synspunktet helt rigtigt: Ordføreren mener altså, at hvis man med nogen sandsynlighed, stor eller lille, kan godtgøre, at der har været forældrefremmedgørelse, skal man simpelt hen fratage den pågældende forælder forældreretten, sende politiet ud og hente barnet og flytte det over til den anden forælder uden at spørge barnet?