runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jeg er enig med ordføreren i, at mænd sagtens kan.
Jeg er selv opvokset hos min far.
Det var fuldstændig unormalt dengang, og hver gang jeg sagde, at jeg bor hos min far, så sagde folk: Hvorfor gør du det?
Heldigvis er det blevet mere normalt siden.
Jeg sad ikke i Folketinget, dengang den aftale blev lavet, så jeg skal ikke kunne sige, hvad der har været af diskussion, dengang man lavede den.
Lige bortset fra spørgeren har jeg faktisk hørt fra alle ordførere herinde i dag, at lovgivningen ikke fungerer godt nok i dag, og det er jo derfor, vi kommer med et bud på at ændre den.
Gunvor Wibroe (S), 2026-01-23:
Her i tirsdags var jeg ude at hente min søn, der var på legeaftale hos en kammerat, som bor hos sin far og har bopæl hos sin far, og det fungerer glimrende.
Når jeg rejser mig op, er det også, fordi jeg ikke synes, at det er fremgået i den her sag, at hele aftalen omkring familieretshuset blev lavet under ordførerens regeringen, altså da ordførerens parti var i regering tilbage i 2018, og det var i øvrigt med et flertal bag med bl.a. Dansk Folkeparti.
Det, der jo er i den her aftale, er, at den for det første er rigtig, rigtig interessant læsning.
Der står rigtig meget om, at barnet skal høres, og at barnet skal i centrum.
Men en anden ting er, at der er meget økonomi i det her.
Så hvis man vil det her og tager det alvorligt, hvordan kan det så være, at vi skal stå og diskutere det her i salen, i stedet for at gøre det, som man med rette bør gøre, nemlig at tage det her med ind i aftalekredsen?
For der er meget finansiering med, og det er jo der, det skal behandles.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jamen det kan også godt være, at de tæller det sammen på den måde.
Det skal jeg ikke kunne sige.
Jeg vil bare sige, at hvis det var et tal, der kom fra mig, så er det i hvert fald ikke noget, jeg har sagt.
Men det skal da nok passe.
I hvert fald er det jo meget, meget skævt fordelt, når man ser på køn.
Jeg er egentlig enig i, at lovgivningen er og skal være kønsneutral, men når praksis ikke er det, er man jo nødt til at kigge på, hvad det så er, der går galt.
Det er derfor, vi siger: Hvis ikke der er gode grunde til andet og man ikke kan blive enige, så må vi sige, at der skal være en 7-7-ordning.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-23:
Okay, men det sagde jeg på baggrund af en henvendelse, vi har fået, bl.a. om det her med, at 86 pct. af børnene fortsat har bopæl hos moren, og som derfor peger på, at lovgivningen ikke er kønsneutral.
Det var derfor, jeg lige spurgte efter ordførerens holdning til og mening om den del.
Men jeg er sådan set enig i, at vi skal handle på det her område, og jeg synes ikke, at det fungerer, som det er i dag.
Så jeg glæder mig bare til udvalgsarbejdet, og så håber jeg, at vi kan nå i mål med det ene eller det andet.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Det gør den heller ikke i 86 pct. af tilfældene, vil jeg gerne lige understrege.
Der er jo mange tal i det her, og der er mange måder at gøre det på.
Men det, som jeg sagde, var, at det kun er i 4 pct. af tilfældene, at det er mændene, der har bopælen alene.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-23:
Tak for det, og også tak til ordføreren og medforslagsstilleren på det her forslag, vi behandler i dag.
Jeg tror, at der var en af ordførerne, der sagde fra talerstolen, eller også var det ministeren, at lovgivningen var kønsneutral her.
Ét er lovgivningen, noget andet er praksis, så hvor er det præcis, vi skal sætte ind?
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, hvad ordføreren tænker netop om det.
Når man snakker om, at lovgivningen er kønsneutral – sådan hørte jeg i hvert fald en ordfører sige fra talerstolen – hvordan kan det så hænge sammen med, at bopælen i 86 pct. af tilfældene ender hos moren?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-23:
Jeg tror, det er rigtig vigtigt at huske, at når vi bygger i det offentlige, er det jo bygninger, der ikke bare står der i 10 år.
Det er bygninger, der står der i 100 år.
Hvis vi kigger på Kastellet f.eks., er det jo et meget, meget smukt eksempel på, hvordan vi stadig væk i Forsvaret bruger statslige bygninger.
Vi har også fængsler, hvor vi har personale, som er udsat for situationer, som kan være virkelig stressende, hvor det også igen kan være med til i arkitekturen og i kunsten at gøre, at man har bedre miljøer.
Jeg synes, det er mærkeligt, at man ikke må afsætte penge til kunst, al den stund at når vi bare kigger os omkring i det her lokale, hvor vi er rigtig mange, der bruger mange timer, tror jeg, der er rigtig mange af os, der ville have svært ved at forestille os, at der ikke også her skulle være kunst til stede, i det ypperligste statslige byggeri, vi overhovedet har, nemlig her på Christiansborg.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Som jeg har forstået det, og det kan meget vel være forkert, har man kigget til de regler, som vi i øvrigt har for offentligt byggeri, og har ønsket at prioritere den fordeling her.
Der har man så valgt ikke at kigge væk fra den.
Det kan meget vel være, at det er forkert, men så har jeg så givet ti andre eksempler, hvor det har været kunstcirkulæret.
Helle Bonnesen (KF), 2026-01-23:
Jeg kunne godt tænke mig at blive lidt ved supersygehusene.
Ordføreren siger jo, at ordføreren er glad for kultur og glad for kunst, så længe det er frivilligt, og at man ikke må pålægge tvang.
Her har der ikke været tvang; der har været et frivilligt valg.
Så vil ordføreren kommentere den sammenhæng?
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jeg sagde det jo netop i min tale, altså at det ikke var underlagt.
Så det er jo fuldstændig skørt at påstå det.
At kunst og kultur får folk til at blive hurtigere raske, er godt nok også en sandhed med modifikationer.
For du siger det, så det lyder, som om folk bliver raske af kunst, hvis vi bare tog al medicin væk og så hang et billede op foran dem.
Jeg har fulgt med i meget af den forskning, der har været.
Jeg har også siddet i en gruppe her i Kulturudvalget for netop at fremme kultur som sundhed.
Kim Valentin (V), 2026-01-23:
Det andet, jeg vil sige, er: Indrøm det bare.
Ordføreren troede jo, at det var underlagt kunstcirkulæret.
Det er det ikke.
Sig det nu bare.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Som jeg forstår det, har diskussionen dér været, at man har lagt sig op ad kunstcirkulæret, altså at man i det projekt også vil bruge samme procentdel på kunst, og at man derfor ikke har villet se bort fra det i Hillerød, tror jeg, det var, hvor man manglede senge og dermed har været nødt til at budgettere dårligere, fordi man prioriterede kunsten frem for senge.
Det er der, hvor jeg bare siger, at der bliver det jo den samme skævhed, når man så kigger til kunstcirkulæret.
Der er jeg kommet med en lang række eksempler, bl.a. inden for forsvaret, men der er også Storstrøm Fængsel som eksempel, og man kan jo finde masser af eksempler på det hele tiden.
Det er jo ikke, fordi jeg har noget imod at bruge penge på kunst, men jeg har noget imod, at man ikke har dem, der skal bruge det, med inde over, og i forhold til supersygehuse synes jeg godt nok, at senge er vigtigere end kunst.
Kim Valentin (V), 2026-01-23:
Tak, og i øvrigt tak for talen og for forslaget.
Nu har ordføreren jo hørt, at supersygehusene ikke er underlagt det her cirkulære.
Nu hører jeg det sådan, at man godt vil bruge penge på bygninger, men at det ikke skal være cirkulæret, og at det heller ikke skal være på supersygehuse, eller hvad?
Hvordan skal det så fungere?
For i forhold til supersygehusene er det jo netop sådan, at man i det enkelte projekt har prioriteret det her, og det er ikke det her cirkulære, der går ind og regulerer det.
Så er det både cirkulæret og nogle andre ting, som ordføreren ikke vil have?
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Tak for det.
Jeg skal lige have pulten lidt ned her.
Jeg synes egentlig, at jeg startede ud med at sige, at det er ret klart, at kunst i det offentlige rum meget ofte er værdifuldt, og det kan løfte arkitekturen helt abnormt.
Det kan skabe identitet, og det kan give oplevelser i hverdagen.
Det er også noget af det, jeg har hørt både ministeren og ordføreren argumentere for i dag.
Så det handler ikke om, om kunst er ligegyldigt.
Det er vi fuldstændig enige om.
Det her handler om noget mere grundlæggende, nemlig styring og prioritering, for kunstcirkulæret gør kunst til en tvangsudgift, en fast procentdel af håndværkerudgifterne, uanset om det giver mening i den konkrete bygning, eller om der er vigtigere behov.
Når man tvinger prioriteringer igennem centralt, får man præcis det, vi har set på forsvarets område.
Ved Flyvestation Karup
stod et værk, altså et gyngestativ, til 660.000 kr., og på Almegårds Kaserne fik man en sansesti til 7 mio. kr., og på Haderslev Kaserne fik man en stenmosaik til omkring 1,2 mio. kr. Det er jo ikke kun beløbene i sig selv, det er timingen, og det er konteksten.
Når man mangler soldater, som mangler helt basale ting, når bygninger forfalder, bliver en central påtvunget procentregel en direkte opskrift på mistillid og frustration, og det var netop derfor, at politikerne i 2024 gjorde det kloge, at forsvaret blev undtaget for kunstcirkulæret i perioden 2024-2033.
Hvad er begrundelsen?
At udsmykning fremover skal tage udgangspunkt i lokale ønsker og i brugernes behov.
Og det finder jeg fornuftigt.
Så kommer vi til det helt logiske spørgsmål: Hvis lokale ønsker og brugernes behov er det rigtige princip i forsvaret, hvorfor skulle det princip så ikke også kunne gælde i resten af staten?
Vi har set sundhedsdebatten gentage sig i Region Hovedstaden, hvor man har haft stor og velbeskrevet konflikt om kunst eller senge, hvor der ifølge omtalen skulle indkøbes kunst for over 100 mio. kr., og hvor der bl.a. var afsat 38 mio. kr. til kunst i Hillerødprojektet samtidig med et massivt pres på kapacitet og budgetter.
Regionerne er, som ministeren siger, formelt ikke omfattet af statens kunstcirkulære, men det viser den samme grundlæggende pointe, nemlig at når kunstbudgetter bliver automatiske, ender prioritering med at fremstå som fjern og løsrevet fra virkelige behov.
Og i statslige byggerier uden for forsvaret har vi set tilsvarende debatter, f.eks. om Storstrøms Fængsel, hvor der har været offentlig debat om 5,8 mio. kr. til kunst, netop fordi mange oplevede det som en provokerende prioritering i forhold til kerneopgaven.
Hvis en institution ønsker kunst og kan forsvare prioriteringen lokalt, er det rigtig fint, men hvis der er vigtigere behov, f.eks. drift, vedligehold, arbejdsmiljø, funktionalitet, skal man kunne vælge det først.
Cirkulæret er central planlægning med procenter, og det giver præcis den type fejlprioriteringer, som fik Folketinget til at lave en undtagelse for forsvaret.
Vores forslag er derfor enkelt: Ophæv kunstcirkulæret, og giv friheden tilbage til institutionerne og brugerne.
Lad kunst opstå, fordi den giver mening, ikke fordi den er obligatorisk.
Zenia Stampe (RV), 2026-01-23:
Nu er jeg jo ikke socialordfører, men jeg har været kulturordfører i mange år, og det er også noget, kulturlivet arbejder med, for de ved, at deres kunst ikke kun handler om æstetik og oplevelse, men også er noget, der rører os som mennesker og derfor gør en forskel for trivslen og ikke mindst også for trivslen blandt socialt udsatte.
Så ja, jeg har også hørt om de undersøgelser.
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Tak for det.
Tak for en meget veltalt og beskrivende tale.
Måden, ordføreren beskrev rejser igennem Europa, at kigge på bygninger osv., fangede mig virkelig.
Når jeg går rundt i vores hovedstad her eller rundtom i Danmark og kigger på det her, nyder jeg det hver gang.
For mig vil det bare være en virkelig ærgerlig ting, hvis vi tog det her lille beløb og skar det væk.
En af de tidligere ordførere troede, at man kunne få bedre kernevelfærd af det her.
Hr. Kim Valentin snakkede om det, og han blev skudt i skoene, at han havde sagt, at det her kurerer sygdom.
Er det ikke korrekt, at de undersøgelser, der ligger, viser, at det er med til at hele folk, er med til at helbrede folk.
Det handler ikke om, at det helbreder folk, kun fordi der er kunst i bygningerne.
Zenia Stampe (RV), 2026-01-23:
Ja, og så har jeg bare lyst til at sige, at hvis man har haft pårørende i psykiatrien eller på et hospital og de skal være der længe, er det værste, når man kan mærke sterilitet, og når man ikke kan mærke, at det her er skabt for mennesker.
For de mennesker, der ofte er lang tid i et statsligt byggeri, er mennesker, der er ekstremt sårbare.
Det, som man bliver ramt allerhårdest af som pårørende, er, når man kan se, at det menneske er et sted, der ikke er skabt for mennesker.
Det er jo det, vi netop vil sikre med det her krav, altså at det ikke kun er os fine mennesker i Folketinget, men også den psykiatriske patient, der bliver prioriteret.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Nu så jeg ikke, om ordføreren var her, da Kim Valentin holdt tale, men det var der, det startede, at vi talte om psykiatrien.
Det var netop, fordi han kom ind på den her meget naive holdning, synes jeg det er – jeg har selv arbejdet med området – altså det med, at man tror, at det at sætte lidt kunst op på væggene gør, at folk automatisk får det bedre.
At arbejde med kunst som et middel til, at psykiatriske patienter får det bedre, er et meget, meget seriøst arbejde.
Og det er et arbejde, der kun kan stå oven på en psykiatri, som er velfungerende.
Det var derfra, den diskussion stammede.
Helle Bonnesen (KF), 2026-01-23:
Jeg synes bare, det er et godt eksempel på, at ordføreren gerne vil give frivilligheden, men når der så er nogen, der bruger frivilligheden, er det også galt.
Karsten Hønge (SF), 2026-01-23:
Der er ikke mere at foretage i dette møde.
Folketingets næste møde afholdes tirsdag den 27. januar 2026, kl. 13.00.
Jeg henvises til den dagsorden, der vil fremgå af Folketingets hjemmeside.
Jeg skal i øvrigt henvise til ugeplanen, der vil fremgå af Folketingets hjemmeside.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Man kan godt gøre grin med, at LA som det eneste parti i Folketinget altid kommer med fuldt finansierede planer for, hvordan vi vil gennemføre vores politik.
Vi er også det eneste parti i Folketinget, der er kommet med en fuldt finansieret plan for løftet af forsvaret, og vores 2035-plan er også fuldt finansieret.
Det er jo der, hvor vi er uenige med hensyn til de 45 mio. kr. mig her og mig der.
Det er ikke peanuts i det store og hele.
Det er jo den måde, man prioriterer og omprioriterer på.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2026-01-23:
Ja, og det er jo der, hvor jeg siger, at det er fair nok at være uenig i det.
Jeg synes bare, at argumentrækken bliver totalt forfejlet, når vi snakker om, at man så kan få to senge mere i psykiatrien.
Vi har lige opgraderet selve kapaciteten i psykiatrien med over 600 mio. kr., så de eksempler er faktisk virkelig dårlige i forhold til at argumentere lige præcis på det her.
Særlig også, når vi snakker trivsel, har vi bare evidens og viden, der viser, at det virker, og det gælder både de behandlingsmæssige målrettede metoder, men også kunsten i de rum, man er o og bevæger sig i, når man er psykisk udfordret.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jeg synes egentlig ikke, at jeg har sagt andet, end at jeg bestemt godt kan se idéen i det.
Kunst er dejligt, kunst gør alt det gode, som ordføreren netop har opridset.
Jeg har selv arbejdet med det og set resultaterne af det.
Jeg har også siddet med i underudvalg osv., i Kulturudvalget, som netop har at gøre med at bruge kunst og kultur som sundhedsfremmende ting.
Jeg synes, det er super vigtigt, men jeg er ikke til, at vi har lovgivning, som ikke kan afvige, som kunstcirkulæret jo ikke kan.
At man så kan komme på eksempler med supersygehuset, hvor sund fornuft alligevel ikke bliver brugt, gør det ikke meget bedre.
Det er selvfølgelig ærgerligt, når man så stadig væk ikke gør det.
Men vi i Liberal Alliance synes, at vi skal afskaffe det her cirkulære, så man ikke tvinger folk til at bruge halvanden procent af håndværkerudgifterne på kunst, men at man i større grad end i dag kan fravige det.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2026-01-23:
Tak for det.
Egentlig har jeg det sådan, at det er fair nok, hvis vi er uenige i den her sag, men det bliver noget faktaresistent for ordføreren fra Liberal Alliance, både i forhold til hvad vi ved kunst har af betydning i det miljø, vi er i, og i forhold til trivsel, men rent faktisk også i forhold til den psykiatriaftale, vi lige har lavet.
Jeg har været med til at forhandle den, bl.a. med Liberal Alliances ordfører også, og deri har vi prioriteret, at der nu også skal bruges nogle kapacitetsmidler på naturterapi, musikterapi, kunst og andre aktiviteter derinde.
Hvorfor har vi det?
Det har vi, fordi en sengeplads i sig selv ikke gør, at en person nu er helbredt.
Det er behandlingen, det handler om, og behandlingen handler altså også om at være i et miljø, der er rart at være i.
Helt faktuelt: Når vi snakker om tvang i psykiatrien, ved vi, at noget af det, der nedbringer tvang, er sådan noget som sansestier og andet, der har med det at sanse at gøre, rum og kunst.
Kan ordføreren ikke se værdien af det her?
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Men sådan prioriterer vi jo så bare forskelligt.
Der er jo også nogle partier, hvis løsninger altid er at sige, at så finder vi bare nogle flere penge ved at sætte skatterne op.
Det er ikke Liberal Alliances politik.
Derfor går vi op i styring og prioritering og i, hvordan man bruger pengene bedst, og hvor det giver mest mulig mening.
Zenia Stampe (RV), 2026-01-23:
Men hvor mange ekstra sengepladser får man ud af det her forslag?
Nu var det SF's ordfører, der før sagde, at i alt ville det give 45 mio. kr. om året.
Det er jo så på tværs af alle områder.
Så det ville så forudsætte, at man kun brugte det på sygehusvæsenet.
Hvor mange sengepladser ville det så være?
Ville det være noget, man kunne mærke på alle hospitaler?
Det tror jeg ikke.
Der er det også vigtigt for mig, at det i forhold til de mennesker, der er indlagt i lang tid på hospitaler, og som måske ligger der i flere måneder eller dør der, er rart at være der.
Der tør jeg godt at sige, at det prioriterer jeg faktisk mere end to ekstra sengepladser i hele Danmark, eller hvad det er, man kan få for 45 mio. kr.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jamen jeg er ikke enig i, at det er rå populisme.
Det handler om at prioritere styring og om prioritering, og det er jo der, hvor vi så bliver uenige.
Der mener jeg, at det er vigtigere, at vi har et velfungerende forsvar, end at vi har gynger og sansestier ude på deres områder.
Jeg mener, det er vigtigere, at vi har fængselsbetjente nok, så det både er sikkert for dem, der arbejder der, men så man faktisk også kan arbejde med de indsatte – så kunne man f.eks. lave kunst sammen med de indsatte – end at vi hyrer dyre kunstnere til at udsmykke vores fængsler.
Zenia Stampe (RV), 2026-01-23:
Men det gør også ondt, fordi jeg netop tænker på de gange, hvor man har været på hospitalet og har skullet sige farvel til en af ens pårørende eller til en pårørende, der har været der meget længe.
Man kunne forestille sig, hvis de bare havde ligget i sådan et totalt sterilt miljø, som overhovedet ikke er prioriteret, i forhold til at det skal være rart, hjemligt og menneskeligt at være i.
Kunst er jo en prioritering af mennesker.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jo, og jeg har selv arbejdet med det her.
Jeg har arbejdet med det her i 20 år.
Så jo, men det kræver jo, at de rigtige forudsætninger er til stede.
Og hvis jordemoderen mangler ved den fødsel, mens der står en operasangerinde ovre i hjørnet og synger, så vil mit svar være: Nej.
Så det hele handler jo om prioritering, og der er det, jeg siger, at jeg synes, at når man bygger et sygehus, er sengene vigtigere, end kunsten er, og når man bygger kaserner, er forholdene og det, at de overhovedet kan træne der og lave det, de skal lave, vigtigere end kunsten og så fremdeles, alt efter hvilket område vi taler om.
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Jeg tror lige, vi bliver lidt på det der sygehusspor engang.
Ordføreren stod hernede før og talte lidt om føderum, der var lavet ny kunst til.
Der ligger jo rent faktisk undersøgelser om, at kunst i indretningen af fødestuer i dag giver en bedre fødsel for kvinder, og der kommer færre komplikationer ved fødslen og færre efterveer ved fødslen.
Jeg er godt klar over, at det ikke kan helbrede sygdomme og sådan noget, men det kan lindre, som også ordføreren Kim Valentin sagde, altså at kunst heler.
Det er med til at hele folk.
Det er med til at gøre, at der ikke bliver brugt så meget medicin.
Er det slet ikke noget, der gør indtryk på ordføreren?
Zenia Stampe (RV), 2026-01-23:
Der vil jeg jo så gå en anden vej.
Vi stillede faktisk for nogle år siden et forslag om, at man skal stille krav om, at der er en rådgivende dialog med Akademiraadet, der faktisk kan rådgive om, hvordan man så sikrer, at det er god, kvalitativ kunst, måske netop i et samspil med lokalområdet.
Så er det den vej, man skal gå.
Så skal man jo ikke gå den vej, der handler om bare at droppe kravet, så man ikke investerer i kunst.
Det er jo så også svært at garantere den »rigtige« kunst, for vi har jo også forskellig smag.
Det er jo også en del af kvaliteten, synes jeg.
Men hvis ordføreren er enig i det, jeg siger, vil jeg bare anbefale, at vi går en helt anden vej.
Så synes jeg ikke om det der med at spille på populismen og sige, at man kunne bruge de her penge på psykiatrien i stedet.
Undskyld, jeg siger det, det synes jeg er lidt afslørende, for så er ordføreren jo ikke enig med mig.
Så er det jo en eller anden form for rindalisme at sige: Den der kunst er bare noget fyld, og vi skal bruge pengene på kernevelfærden.
Og så ved ordføreren jo godt – for ordføreren er socialordfører – at det her forslår som en skrædder i helvede på psykiatri- og socialområdet.
Det er jo peanuts i forhold til den økonomi, vi faktisk har brug for på de områder.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det er det ikke med den måde, kunstcirkulæret er skruet sammen på; nej, det mener jeg sådan set ikke.
Det her med kunstcirkulæret er et gammelt DF-forslag, så det er egentlig ikke noget sådan specielt nyt.
Jeg elsker kunst, og som jeg sagde før, har jeg meget forskelligt kunst i øvrigt på mit kontor.
Der er alt fra Richard Mortensen, som er mere moderne kunst, til guldalderkunst, som jeg også synes kan noget meget, meget særligt, og hvor det mere er nogle meget konkrete motiver, hvis man kan sige det sådan.
Jeg synes i den grad, at kunst kan noget.
Det, jeg udfordrer, og det, vi udfordrer, er den her meget faste, statiske måde, man skal bruge et vist beløb på kunst på, når man kan se, eksempelvis i forhold til fængslerne, at vi mangler personale, og at de har dårlige arbejdsvilkår, alle de her forskellige ting.
Så det her handler udelukkende om prioriteter.
Jeg synes, kunsten er sindssygt vigtig, og som jeg også sagde før, er det ekstremt subjektivt, men jeg synes ikke, man skal købe kunst bare for at købe kunst.
Man skal gøre det, når det giver mening, og hvis man eksempelvis har en psykiatri, der slet ikke fungerer, eller et fængselsvæsen, der slet ikke fungerer, synes jeg, der er nogle andre prioriteter, der er vigtigere til en start.
Søren Espersen (DD), 2026-01-23:
Vi er jo netop imod, som jeg sagde, mekanismen.
Men et kunstcirkulære er i virkeligheden noget meget underligt noget, fordi det på en eller anden måde presser byrådet til at sige, at vi skal købe det her; vi er nødt til at købe det.
Og så må byrådet sige: Det vil vi helst ikke.
Altså, den måde, det kører på der, bryder vi os ikke om.
Jeg har netop sagt i talen, at det er meget væsentligt, at det offentlige indkøber kunst.
Selvfølgelig skal det offentlige det.
Vi er ikke rindalister i vores parti og bliver det heller aldrig.
Kim Valentin (V), 2026-01-23:
Så lad os da lade være med at bruge ordet mekanisme.
Søren Espersen (DD), 2026-01-23:
Vi vil ikke have, at det er noget, der bliver automatik, som bare lige skal købes.
Jeg vil meget hellere have, at et byråd på et eller andet tidspunkt beslutter at indkøbe et kunstværk, fordi det har værdi og betydning i det, der indkøbes til.
Mekanismen og automatikken bryder vi os ikke om.
Stille og roligt skal byrådet selvfølgelig indkøbe kunst, ligesom regionsrådet skal, og ligesom vi også gør her i Folketinget i stor stil.
Det skulle bare mangle.