Eva Flyvholm (EL), 2021-12-09:
Når Folketinget sender folk i krig – når Danmark går i krig – er det i mine øjne den allerallermest alvorlige beslutning, man overhovedet kan træffe.
Vi ved – det er fuldstændig indiskutabelt – at når man går i krig, kommer det også til at koste menneskeliv.
Vi ved også, at det har meget, meget langvarige konsekvenser for de mennesker, som bliver udsendt fra Danmark, og som jo tit oplever nogle rigtige voldsomme ting, og selv om de kommer hjem med livet i behold, er der rigtig mange af dem, som er blevet såret, både fysisk og psykisk.
Vi kan se, at det i de lande, hvor Danmark har været i krig – det er fuldstændig entydigt – altid har haft kæmpestore konsekvenser.
Irakkrigen var virkelig slem, fordi så mange civile døde, men Afghanistankrigen har jo også haft som konsekvens, at vi stadig væk står tilbage med en kaotisk situation i landet, og at rigtig, rigtig mange helt almindelige mennesker har fået ødelagt deres liv i rigtig lang tid, og at landet er smadret, så man ikke har mulighed for at dyrke sine afgrøder eller overhovedet have fungerende byer osv. bagefter.
Det har ekstremt store konsekvenser at deltage i krig, og det tror jeg at alle, som har været udsendt, også godt ved, og det ved deres familier også godt, og det ved alle, som har boet eller arbejdet i et krigsområde.
Og netop derfor synes jeg, det er fuldstændig rimeligt, at man siger, at når vi i Folketinget skal diskutere noget, der er så vigtigt, må man altså også gerne sætte barren lidt højere og sige, at det ikke er nok, at der her bare er et almindeligt flertal – der skal faktisk lidt mere til, før man tager så alvorlig en beslutning.
Det er en mekanisme, man kender fra alle mulige andre steder.
Hvis der er nogen af jer, der har været med i foreningsliv og sådan noget, ved I, at det faktisk også er meget almindeligt, at man siger, når man f.eks. skal stemme om vedtægterne, at så skal der altså en lidt højere stemmeprocent til, og der skal være et større flertal.
Det er for at understrege, at det er vigtigt, og det er jo bare det, vi gerne vil med det her forslag.
Vi vil gerne have, at det bliver understreget i Folketinget, at når man tager en beslutning om at sende folk i krig, skal der altså være en skærpet opmærksomhed på, at det er en afstemning, der er så vigtig, at det også kræver et større flertal.
Nu har der været en diskussion om: Hvad er så et kvalificeret flertal?
Min holdning er, at to tredjedeles flertal vil være rigtig fint at lægge ind over det.
Det ville jo i øvrigt, helt ærligt, ikke være særlig stramt.
Det er kun i forhold til Irakkrigen, vi ikke har haft det.
Der har jo været masser af krige, som vi fra Enhedslistens side har været meget imod, og som ville have passeret alligevel, selv om man havde en totredjedelesgrænse.
Men jeg synes, det er et rimeligt princip at bruge i forhold til Folketingets arbejde at sige, at det er et totredjedelesflertal.
Men når vi i det her forslag kun skriver, at det skal være et kvalificeret flertal, er det, fordi vi simpelt hen som forslagsstillere er så rummelige og rimelige, at vi også gerne vil have den dialog med regeringen og de andre partier.
Så vi siger: All right, hvis der skal skrues lidt på det, enten i en aftale eller i et lovforslag, så lad os da ramme noget andet.
Som Martin også siger: Okay, det kunne også være 60 pct. Lad os tage en drøftelse om det.
Det synes jeg sådan set godt regeringen kunne række hånden ud til.
Jeg synes, at et totredjedelesflertal giver rigtig god mening, men den drøftelse vil jeg gerne have med regeringen, hvis regeringen på nogen måde vil drøfte det.
Jeg synes,
det står meget, meget klart efter diskussionen i dag, at det der med bare at have et forslag til vedtagelse, som vi har lavet tidligere, om, at man gerne skal have et bredt flertal, ingenting garanterer.
Vi har en historisk mulighed for at sige: Når Danmark går i krig, er det så vigtig en beslutning, at der derfor faktisk også skal en højere stemmetilslutning til.
Den chance synes jeg da at regeringen skulle tage – altså at sørge for, at vi faktisk fik ændret den måde, vi lovgiver på.
Det synes jeg ville være historisk og helt på sin plads, fordi det er så sindssygt alvorligt.
Som min allersidste bemærkning kan jeg sige, at det er klart, at vi fra Enhedslistens side jo også med det her forslag ønsker, at man siger, at vi skal have en grundig og åben debat om dansk krigsdeltagelse, og hvad der foregår.
Jeg tror ikke, det vil være nok at vedtage det her forslag – jeg tror, der skal meget mere til.
Jeg synes, der er mange ting, vi skal se på i den sammenhæng.
Men med det, der ligger her, kan jeg simpelt hen ikke se andet, end at det her er en oplagt mulighed for at sikre, at det ikke bare er sådan nogle luftige ord, men at så vigtig en beslutning som krigsdeltagelse rent faktisk bliver taget med et større flertal.
Det vil jeg virkelig opfordre regeringen til at være med på.