Lotte Rod (RV), 2023-11-30:
For nylig spillede en flok gymnasieelever til frivilligfest på det lokale plejehjem.
De spillede Elvis Presley, Kim Larsen og alt det, de tænkte kunne gøre de gamle glade, fortæller Asger.
Han kom til at spille i band, da hans musiklærer, Allan, på Vestjysk Gymnasium Tarm tog fat i en flok af de nystartede gymnasieelever og sagde: Skal I ikke have et band og ud at spille?
Allan så eleverne, og nu kommer han og låser op i musiklokalet, og så kan de bare øve, og det gør de gerne to-tre gange om ugen, og de springer også gerne spisefrikvarteret over for det.
De har også spillet på den lokale skole i Tarm.
Og som Asger siger: Det er jo noget af det, gymnasiet kan.
Man har selv ansvaret, men nogle hjælper en på vej.
Samfundsfagslærer Jeppe har lavet et debathold, og i mandags havde de besøg af LAU's formand, som nemlig har vundet DM i debat.
De diskuterer svære emner, og de skal argumentere for noget andet, end de selv mener.
Og selv om de er rygende uenige, har de et fedt fællesskab.
For som Asger siger, er det virkelig fedt at møde nogle, som har de samme faglige interesser som en selv.
Derfor handler gymnasiet jo ikke bare om at komme videre.
Det har også en værdi i sig selv, og det synes jeg vi skulle skrive tydeligere i formålet.
For hvad er det egentlig for en ungdomsgeneration og hvad er det dermed for et samfund, vi gerne vil have?
I Radikale Venstre vil vi gerne have frie, myndiggjorte mennesker, som træffer egne valg; mennesker, som tør at tænke nyt, som tager ansvar, og som er personligheder, der deltager aktivt i fællesskabet.
Vi tror på dannelsen som en vigtig vej til at skabe nuancer og mangfoldighed og værdighed i et demokratisk samfund, og at gymnasiet sætter mennesker fri, så de kan tage ansvar i en verden, der ellers godt kan se lidt kaotisk ud.
Gymnasiet rummer så ufattelig mange muligheder for at udfolde sig fagligt.
Det er et rum, der er dedikeret til fordybelse og til åndsfrihed, og det er en måde at forholde sig til sine omgivelser på.
Det er det med at ville vide mere om verden og så få lov til at få vejledning i form af bøger og film og andre kilder om netop det emne, som optager en.
Vi har gode gymnasier, og jeg synes, de fortjener, at vi vil dem, og at vi udvikler dem.
Jeg synes også, vi har nogle fejl fra de seneste reformer, som vi godt kunne rydde lidt op i.
Først og fremmest synes jeg, vi burde tænke lidt over, om det gør noget godt, at vi har lavet et grundforløb, som kaster unge ud i nogle relationer for så lige bagefter at skille dem ad igen på et tidspunkt, hvor vi så ovenikøbet også lige giver dem to eksamener i nogle fag, som de kun har haft i få måneder.
Asger har fortalt mig, at han synes, grundforløbet var en ret ubehagelig venteposition, egentlig både fagligt og socialt, fordi man ligesom stod stille og ikke rigtig kunne komme ordentligt i gang.
Den faglige interesse blev lavere, og det der med at have prøver lige med det samme gjorde faktisk også noget ret dårligt for klassefællesskabet, fordi det så kom til at handle mere om at sammenligne sig med hinanden.
På gymnasiet kan karaktererne også komme til at føles som det mest afgørende for ens fremtid, og det får faktisk mange unge til jo bare at ville præstere det bedste, så der ikke bliver plads til at være nysgerrig og lave fejl.
I kender alle sammen selv undersøgelserne af, at unge i dag rækker hånden op for at sige det, de tror læreren gerne vil høre, for at få en god karakter og ikke, fordi de faktisk har lyst til at blive dygtigere og klogere.
Jeg vil gerne udvikle fagene løbende.
Jeg synes, at det præcis som i folkeskolen giver god mening at have en pædagogisk samtale med lærerne om at udvikle fagene, men jo også selve fagrækken og eksamensformerne.
F.eks. ville jeg synes, det gav enormt god mening at kunne få et valgfag i pædagogik.
Jeg vil gerne have en ny karakterskala.
Og så vil jeg gerne holde fast i, at gymnasiet ikke kun skal være for piger fra de veluddannede familier.
Det skal selvfølgelig blive ved med også at være for drenge, også at være for indvandrere, også at være for os, der kommer fra provinsen.
Jeg ved også godt, og jeg kan også godt huske, at det også er svært og bumlet at finde frem til, hvem man er, og hvad man godt kan lide, og at finde ud af det med kærester og venner og forældre.
Det er en eksistentiel dannelse, det er en frisættelse, og det er en myndiggørelse, som vi skal værne om og udvikle.
Så vil jeg gerne læse en vedtagelsestekst op, som er på vegne af Enhedslisten, Alternativet og så de to partier i gymnasieforligskredsen SF og Radikale Venstre: Forslag til vedtagelse
»Gymnasiet udvikler faglig indsigt og studiekompetence hos unge over hele landet.
Uddannelsen har et dannelsesperspektiv med vægt på elevernes udvikling af personlig myndighed og ansvar over for omverdenen: medmennesker, natur og samfund.
Folketingets partier er enige om, at der er brug for løbende at udvikle gymnasierne.
Folketinget har som ambition, at de næste generationer skal være dygtige, selvstændige, gode til at samarbejde og have tillid til egne muligheder.
Folketinget vil bekæmpe den stigende mistrivsel blandt unge og det faldende mod til at turde drømme og tænke anderledes.
Folketinget vil sikre, at der også fortsat skal være gymnasier over hele landet, så alle unge har en uddannelse tæt på, hvor der er gode muligheder for at vælge fag på højt niveau.
Derfor ønsker Folketinget, at regeringen indkalder til forhandlinger om gymnasiet, herunder udvikling af fag og klassefællesskab.«