Peter Kofod (DF), 2019-04-09:
Tak for ordet, formand.
Det er en ny situation, som var svær at forudse.
Hvem skulle have troet, at der ville komme så meget forbrødring i Folketingssalen sådan en aften som i aften!
Det er skønt, og jeg er på Dansk Folkepartis vegne glad for, at vi har kunnet bidrage til at bringe danskerne tættere sammen, bidrage til at samle danskerne.
Det er jo skønt.
Det tager vi gerne på os.
Men jeg vil gerne starte med at kvittere for de mange gode og også humoristiske taler.
Jeg synes, det har været en god debat, vi har haft.
Når vi har taget den her sag op igen, er det, fordi vi har været konfronteret med en stribe både urimelige og dybt ulykkelige sager, hvor folk, der har taget et stort økonomisk ansvar og har haft en forretning, er blevet udsat for at blive plyndret.
De har stået magtesløse tilbage og følt sig ladt i stikken, fordi der ikke har været nogen hjælp – eller de har i hvert fald ikke følt, at der har været nogen hjælp – fra myndighedernes side, og hvor det her har været den sidste mulighed.
De bliver selvfølgelig stærkt provokeret af, at det, når alt det her så er sket, efterfølgende er dem, der ryger i en gabestok.
Det er dem, der føler, at de bliver straffet for i virkeligheden at have passet på deres ting og passet på deres forretning.
Jeg synes, det må være dybt frustrerende, hvis man er en lille erhvervsdrivende, der har en lille forretning, og bliver udsat for det her.
Man sælger måske nogle meget dyre ting, og så står man helt magtesløs tilbage.
Det hører med til historien, at det er meget svært for nogle af de her brancher at forsikre deres ting, hvis det alene handler om tyveri.
Det vil sige, at der altså er tale om, at det skal finansieres via kassen; at det er noget, man selv finansierer.
Der er en problemstilling her, som man i hvert fald godt kunne se på.
Jeg synes, at de eksisterende regler i højere grad bidrager til at straffe retskafne og ordentlige mennesker, end de bidrager til at bibringe de mennesker, der er blevet udsat for en forbrydelse, retfærdighed.
Det er et problem.
Vi har isoleret det til en – kunne man sige – forsigtig ordning, hvor man starter i det små, som vi så bliver klogere af, så vi efterhånden vil kunne udvide ordningen.
Det hører med, at hvis vi skulle gennemføre den her model, ville det kræve, at man, hvis man skulle lægge et billede ud, på tro og love skulle erklære, at det havde relation til en begået forbrydelse, så det ikke bare lige pludselig bliver det vilde vesten – eller rettere, det er jo allerede det vilde vesten.
Når der er ordførere, der spørger til, hvad det dog ikke kunne medføre, så synes jeg, det hører med til forklaringen, at den dag i dag vil det ikke tage særlig mange sekunder eller minutter at gå ind på et socialt medie og se, at det vælter rundt med den her slags billeder.
Vi har smidt kontrollen fuldstændig.
Altså, vores myndigheder har tabt kontrollen på det her område.
Det vilde vesten er det, der møder os på de sociale medier.
Det her gør man allerede.
Man risikerer bare en straf for at gøre det.
Det kan man så overveje.
Jeg vil også gerne sige tak til hr. Finn Sørensen, som jo virkelig holdt – de må en gang imellem have det sjovt på beskæftigelsesområdet – en meget farverig tale.
Det sætter jeg stor pris på.
Det var især sammenligningen med afstraffelsesmetoder fra middelalderen, som jeg synes var interessant.
Men jeg synes måske, at den bedste tale i den her debat kom fra hr. Preben Bang Henriksen fra Venstre, fordi Venstre jo i debatten i dag kom med et nyt forslag til en løsning på det her problem ved at sige, at man måske kunne forestille sig, at man i højere grad pressede på, for at politiet sagsbehandlede de her anmeldelser meget, meget hurtigt.
Det synes jeg ikke er uinteressant, for man kan sige, at hvis folk kunne få en meget, meget hurtig sagsbehandling hos politiet og få de her billeder ud og bruge dem, ville der også være nogle butiksindehavere, eller erhvervsdrivende ville det jo primært være, som ikke ville stå i den situation, som de står i i dag, hvor de føler sig glemt og magtesløse.
De ville inden for 24 timer have en afklaring.
Det kunne jo godt være et kompromis.
Derfor håber jeg også, at vi, når det her beslutningsforslag skal behandles i Retsudvalget, kan tage en diskussion om Venstres forslag til, hvordan man kunne moderere det her, så der måske kunne blive et flertal for, at vi tog et nyt skridt i den rigtige retning.
Det ville selvfølgelig også indebære, at justitsministeren skulle regne på, hvad det eventuelt ville koste at sagsbehandle de her anmeldelser meget hurtigt.
Jeg er sikker på, at vi kommer til at diskutere det her mere.
Tak for ordet.