Astrid Carøe (SF), 2023-04-13:
Tak for det.
Jeg har glædet mig, som altid, til at drøfte, hvordan det står til med ligestillingen i Danmark.
Jeg ville sådan ønske, at jeg i år kunne fremlægge alle de mange fremskridt, som vi har gjort i ligestillingens navn det seneste år, men jeg står desværre lidt med en følelse af, at jeg i år kunne sige næsten de samme ting, som jeg gjorde sidste år.
For der er ikke sket meget med ligestillingen det sidste år, selv om ret skal være ret: Vi har fået en handlingsplan mod partnervold og -drab og en ny lgbt+handlingsplan.
Men vi mangler stadig at se konkret handling og lovudmøntning på baggrund af handlingsplanerne.
Og så er der ikke sket en dyt, når det kommer til det vigtigste på ligestillingsområdet, hvis man spørger mig, nemlig ligeløn.
Vi har talt og talt om ligeløn i rigtig mange år, men det er blevet ved de store ord uden reelle løsninger.
Og faktum er bare, at der stadig er op mod 14 pct.s lønforskel mellem mænd og kvinder.
Den helt store grund til det er, at vi stadig lønner de klassiske kvindefag dårligere end de klassiske mandefag.
Vi har brug for et opgør med tjenestemandsreformen fra 1969, som dengang systematisk placerede de kvindedominerede fag lavere.
Dengang i 1969 var indplaceringen tiltænkt som en midlertidig løsning, fordi man godt vidste, at fagene ikke blev indplaceret ud fra objektive kriterier og der ikke var nogen velbegrundede argumenter for de enkelte indplaceringer.
Tjenestemandsreformen afspejler en forældet tid med forældede kønsroller, og det skal ændres.
Desværre kan jeg ikke se den ambition afspejlet i ministerens ligestillingsredegørelse, og det ærgrer mig, for tjenestemandsreformen er politisk skabt for over 50 år siden, og derfor skal den også afskaffes politisk.
Når Lønstrukturkomitéen kommer med deres konklusioner senere i år, står jeg klar til at drøfte reel ligeløn med regeringen og med ministeren, og det håber jeg også regeringen er indstillet på at vi skal.
Der findes desværre også andre ligelønsudfordringer ud over forskellen mellem de klassiske kvindefag og de klassiske mandefag.
Vi ved, at kvinder i gennemsnit tjener 7 pct. mindre end mænd i samme job på samme arbejdsplads.
Det er jo helt forkert, for kvinder skal ikke have mindre i løn, fordi de er kvinder.
Jeg havde virkelig gerne set, at Danmark var et foregangsland for lønåbenhed, som sikrer muligheden for ligeløn, og at vi ikke igen var nødt til at blive reddet af EU, fordi vi ikke selv har sat handling bag vores ord.
Det er med til at sikre lige løn for arbejde af samme værdi, og jeg er sikker på, at direktivet vil have en stor betydning for ligestillingen mellem kvinder og mænd.
Det er et kæmpe skridt i den rigtige retning, og jeg har faktisk også tidligere fremsat et beslutningsforslag om noget lignende her i Folketinget, hvor svaret fra den gamle regering desværre var, at man ville vente på den her lovgivning fra EU.
Nu er direktivet kommet, og jeg glæder mig til at få det implementeret godt i den danske lovgivning, selv om jeg jo som sagt ærgrer mig over, at EU er kommet os i forkøbet.
Så er der de to områder, som vi har sikret nye handlingsplaner for det sidste år, nemlig partnervold og lgbt+.
Lad mig starte med det sidste, for det glæder mig, at det er et fokus i ministerens redegørelse.
Det kræver politisk handling, hvis vi skal skabe bedre trivsel for den her gruppe.
Et sted, man kunne starte, er ved at gøre det muligt for transkønnede børn og unge at få et juridisk kønsskifte, så deres cpr-nummer afspejler deres kønsidentitet.
Det kan være hos lægen, på biblioteket eller i lufthavnen, hvor personalet ikke vil lade et barn passere, da krydset i passet ikke matcher barnets kønsudtryk.
Det handler om noget så simpelt som et cpr-nummer.