Ole Birk Olesen (LA), 2022-02-03:
Tak for det.
Danmark yder ikke et stort bidrag til artsrigdommen for planter og dyr i verden.
Vi har planter, og vi har dyr i Danmark, men vi har ikke mange, sammenlignet med hvordan det var, dengang der var mere vild natur i Danmark.
Det er jo, fordi vi har udnyttet vores land, i perioder til næsten sidste kvadratcentimeter, enten til at mennesker kunne bo der, eller til at der kunne drives landbrug mere eller mindre intensivt, hvor man jo pløjer alt andet ned og forsøger at sørge for, at der på marken kun er korn, roer, majs eller lignende.
Det giver et biodiversitetsfattigt land, og efterhånden som vi er blevet rigere og rigere og har fået mere overskud, er vi så begyndt at tænke i, at vi nu måske godt kunne begynde at give noget af vores land tilbage til naturen.
Idéen om naturnationalparkerne er netop det: at noget af vores land, en meget lille del af vores land, skal gives tilbage til noget rigtig natur, som var her i Danmark, før vi mennesker udryddede det.
Der er tale om under 1 pct. af Danmarks areal, og på den ene procent vil man altså give mulighed for, at der kan være den natur, som der engang var i næsten hele Danmark.
Det er en natur, hvor der går nogle større græssende dyr.
I gamle dage var det vilde heste og europæisk bison og urokser.
Vi har ikke urokser mere; de er blevet forædlede og tamme.
Vilde heste findes mange steder i verden, men det er nogle, der tidligere har været tamheste, som er blevet vilde, og de lever nu vildt, og man har også avlet på de heste, så de mere og mere ligner den slags heste, som var dengang, hvor hestene var vilde i Europa.
Så det er den slags dyr, vi gerne vil sætte ud i de områder, for at vi i hvert fald på under 1 pct. af Danmarks areal kan have den natur, som engang fyldte næsten hele Danmarks areal.
Grunden til, at det er vigtigt at få den slags natur, er, at evolutionen er så snedigt indrettet, at vores potentielle artsrigdom i Danmark, som vi kunne have, jo tager sit udgangspunkt i, sådan som Danmark var igennem de årtusinder, hvor arterne har udviklet sig.
Men i forhold til hele verdens historie og hele Danmarks historie, er der gået mange, mange tusinder af år forud.
Og det er i de mange, mange tusinder af år, der er gået forud, at den artsrigdom, som potentielt kan være i Danmark, udviklede sig gennem evolution.
Nogle mennesker mener, at det er meget dårligt, hvis der kommer hegn omkring naturnationalparkerne, men hegnet er en forudsætning for, at vi kan have heste og kvæg gående derinde.
I Danmark vil vi jo ikke acceptere, at der, når vi kører rundt på en landevej i nærheden af en naturnationalpark, så pludselig dukker en ko op foran os, som vi kører ind i, hvilket ikke alene slår koen ihjel, men også slår flere af passagererne i bilen ihjel.
Det vil vi jo ikke acceptere i Danmark, og derfor er forudsætningen for, at vi kan have disse store dyr ude i rigtig natur jo, at der kan sættes et hegn op.
Hvis man ikke accepterer hegnet, vil man heller ikke acceptere de store dyr, og hvis man ikke accepterer de store dyr, så kan man ikke acceptere en original, vild natur i Danmark.
Man kan godt gøre et stort nummer ud af de negative konsekvenser, som nogle synes der er ved det her, og man skal bestemt lytte til alle mennesker og høre, om man kan imødekomme indvendingerne, og finde ud af, hvordan man bedst muligt kan lave dette, så flest indvendinger imødekommes.
Men ved slutningen af dagen er vi alligevel der, hvor vi bliver nødt til at træffe en beslutning om: Vil vi have mere ægte og vild natur i Danmark, eller vil vi ikke?
Og hvis vi vil det, går vi den her vej, også selv om der er nogle mennesker, der synes, at det for dem har nogle negative konsekvenser, for alle beslutninger, vi træffer i dette Folketing, har negative konsekvenser for nogle mennesker.