runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Christensen (DF), 2017-05-04:
Jeg vil gerne kvittere for, at ministeren i hvert fald ikke helt afviser, at det kan være et andet mål, der kommer på sigt, og at ministeren selvfølgelig ikke nu vil afsløre, hvad det mål så eventuelt kunne være, og det synes jeg også er helt fair.
Men argumentationen er lidt den samme, som når man kigger på kommunernes økonomi, hvor man kigger på alle 98 kommuner og siger, at nu må de ikke kommer over det her loft, og så er alle bange for at nå det.
Det er jo også det, der sker i forhold til regionerne.
Man skal selvfølgelig holde sig under det loft.
Vi anerkender også, at der skal være styr på økonomien i både regionerne og kommunerne, så derfor skal man på en eller anden måde have en styring.
Men her til sidst vil jeg gerne kvittere for det, ministeren sluttede af med at sige om kravet om de 2 pct., som regeringen, siger den, ikke kun arbejder på at fjerne, man også arbejder på at komme med noget andet i stedet for.
Det, der så ville have været interessant, var, hvis vi i dag kunne have lavet et forslag til vedtagelse om, at det kommer væk, og at der kommer noget andet, for hvis man ikke har reelle hensigter, kan den til enhver tid siddende finansminister ved hvert eneste møde med regionerne sidde og sige: Hvad vil I så have i stedet?
Nå, I har ikke nogen model, så fortsætter vi bare.
Jeg håber så sandelig ikke, at regeringen vælger den løsning, og jeg forventer det heller ikke.
Men det er jo det, der kan ske, når man ikke træffer en principiel beslutning om, at nu skal vi over på et andet system.
Kristian Jensen (V), 2017-05-04:
Tillad mig som afrunding at sige, at det har været en lang diskussion, nogle gange også en ret direkte diskussion, vi har haft med hinanden, men hvis man skræller polemikken væk, inklusive min egen polemik, for den er der også en gang imellem, så er der faktisk stor enighed om, hvad vi gerne vil.
Vi vil gerne have et sundhedsvæsen, der styres til patienternes bedste.
Vi vil gerne have et sundhedsvæsen, der sørger for at levere gode resultater, også gerne bedre resultater end dem, vi oplever i øjeblikket.
Vi vil gerne have et sundhedsvæsen, hvor man både respekterer lægernes faglighed, medarbejdernes arbejdsvilkår og evnen til hele tiden at blive bedre og bedre med den teknologiske udvikling.
Jeg synes, vi i fællesskab skal prøve på at finde frem til nogle samarbejdsformer og fremme dem i stedet for at trække diskussionen fra hinanden – måske kan vi gøre det, når der er mindre lys og presse på, end der er her.
Det tror jeg egentlig godt vi kan, også i det danske Folketing.
Jacob Jensen (V), 2017-05-04:
Jeg kan ikke lade være med at tage ordet, og jeg ved godt, at ministeren har holdt sin afsked, ikke afsked, afslutningsreplik her i debatten – det var en fortalelse – men når jeg lytter til debatten her og de partier, som i øvrigt normalt taler meget for at bevare regionerne, kan jeg ikke tænke andet, end at det lyder, som om al ændring til det bedre kun kan komme her fra huset, her fra salen.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren ikke er enig med mig i, at der trods alt også i de enkelte regionsråd, i de enkelte politiske ledelser, selvfølgelig også på de enkelte afdelinger er et ansvar for, hvordan man leder de enkelte sygehuse.
Jeg nævnte før Region Sjælland, for den kender jeg til, hvor man har ændret nogle ting og lagt hånden på kogepladen: Man tager selv ansvaret for det og holder i øvrigt budgettet.
Det er bare et eksempel på, at det betyder noget, hvad det er for en ledelse, der er i de enkelte regionsråd, og at det også er en del af forklaringen på, hvorfor det går godt, og hvorfor det måske går mindre godt.
Kristian Jensen (V), 2017-05-04:
Jeg mener klart, at der er et lokalt ansvar for, hvad der foregår.
Vi har i nogle regioner kunnet se stor forskel i evnen til at sikre en stabil drift med en stabil udvikling af personalet, og i andre regioner har vi kunnet se, at man har kørt en mere stop and go politik, hvor man har hyret og fyret ad flere omgange til stor gene for medarbejdergrupperne.
Der er også det ansvar at sige: Hvordan vælger vi at implementere et produktivitetskrav?
Vælger vi at implementere et produktivitetskrav fladt ud på alle afdelinger, eller vælger vi at lægge det der, hvor vi kan se, at der har været de teknologiske spring, der muliggør mere end 2 pct. effektivisering de enkelte steder.
Og der vil jeg gerne rose Danske Regioner, for jeg synes faktisk, at Danske Regioner har leveret varen i de 10 år, vi har haft dem.
De har leveret lavere ventetider, de har leveret højere sundhedsfaglig indsats, de har leveret en bedre indsats imod dødelighed.
Og derfor er der god grund til at rose Danske Regioner, men der er også nogle udfordringer tilbage, og de udfordringer arbejder vi sammen med Danske Regioner om at løse inden for de nærmeste år.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-04:
Så derfor må finansministeren jo i dag også sige, at det, der skal laves om, er, at man dropper 2-procentskravet og man så finder noget andet i stedet.
Altså, kommer man til at droppe 2-procentskravet?
For ellers tror jeg da, der er nogle partier, der føler sig snydt.
Kristian Jensen (V), 2017-05-04:
Med hensyn til det sidste kender jeg ikke undersøgelsen.
Jeg konstaterer, at de patienter, der har været i kontakt med sundhedsvæsenet, har været meget tilfredse med den kontakt, der har været.
Jeg kender ikke TrygFondens undersøgelse, men jeg kender til en landsdækkende måling af de undersøgelser, der har været på patienter, der siger, at de er meget tilfredse, altså at de i høj grad eller i meget høj er grad tilfredse.
Så når Danske Regioner lægger det til grund for deres resultatopgørelse, går jeg ud fra, at vi andre også rolig kan gøre det.
Så er der altså sådan lidt rumklang i, at jeg skulle prøve at dissekere, hvad jeg egentlig har sagt, når jeg har sagt det samme hele vejen igennem.
2-procentskravet har haft nogle positive virkninger på, hvor meget man leverer.
2-procentskravet har også givet nogle udfordringer, og det har regeringen anerkendt for et år siden og igangsat nogle forsøg, der skal føre frem til, at man kan lave en ny styringsmodel.
Indtil der er en ny styringsmodel, er det vigtigt at vide, at vi har noget, der sikrer, at der bliver ved med at være høj produktivitet i den offentlige sektor.
Derfor er det, at vi siger: Vi kan ikke sige, hvilken styringsmodel, vi skal gå over til, inden vi har udviklet en, der er holdbar, og som rent faktisk er brugbar til at styre efter.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-05-04:
Jeg har gjort det meget klart, at jeg ikke ønsker 2-procentskravet væk, og jeg har i hvert fald forstået på debatten, at der er et flertal i Folketinget, der ikke ønsker 2-procentskravet væk.
Så der er et flertal i Folketinget, der ikke ønsker 2-procentskravet væk.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-05-04:
Sådan har jeg ikke hørt det.
Jeg har hørt det på den måde, at der er forskel på, hvornår man vil sige fuldstændig ja til at fjerne det, når ikke der foreligger noget andet.
Men lad os nu ikke stå og diskutere det.
Der bliver talt om planøkonomi og alle mulige andre meget store ting, som ligesom kører ud ad en tangent, så det vil sige, at Liberal Alliance er fuldstændig med på, at vi skal have fjernet det her 2-procentskrav nu?
Jeg forstår ikke, hvorfor ordføreren ryster på hovedet.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-05-04:
Vi ønsker ikke 2-procentskravet fjernet.
Det har jeg gjort meget, meget klart.
At jeg siger, at jeg ikke ønsker 2-procentskravet fjernet, betyder ikke, at man ikke kan nuancere debatten og sige, at der selvfølgelig kan være udfordringer med et centralt fastlagt 2-procentskrav.
Så siger jeg, at det ikke er nogen overraskelse for mig som liberal, at det, når man har en kæmpestor sundhedssektor, som i vid udstrækning styres planøkonomisk, hvor vi står inde i Folketinget, og hvor det er os, der har besluttet, at der skal være et 2-procentskrav, også kan afstedkomme nogle problemer, men det er ikke et argument for, at vi som ansvarlige politikere ikke skal sørge for, at der er nogle mekanismer, der gør, at de mange, mange milliarder, vi putter i sundhedssektoren, bruges så effektivt som muligt.
For gør vi ikke det, er det patienterne, der i sidste ende betaler prisen, og det er dog dem, sundhedsvæsenet i første omgang er der for.
Det må man vel konstatere: Det er kunderne i butikken, der har betalt for ydelserne over skattebilletten.
René Christensen (DF), 2017-05-04:
Det var bare for at sige, at SF og Dansk Folkeparti også har fremsat forslag om det, og det skal De Radikale da være mere end velkomne til at stemme for, for der står meget tydeligt, at man skal af med 2-procentskravet.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-05-04:
Så vil jeg gerne kvittere for, at ordføreren og Venstre og regeringen anerkender, at der er brug for et nyt styringssystem, og at det arbejde bliver sat i gang.
For i forhold til det der med at bruge sætningen om mere sundhed for pengene, som er noget, man siger igen og igen, vil jeg sige, at det jo netop handler om, som ordføreren også siger, om vi som politikere ved mere om det, altså hvordan vi får mere sundhed for pengene, eller om vi skulle vise noget mere tillid til de mennesker, som arbejder i sundhedssektoren.
Det kunne jeg jo stille som et spørgsmål til ordføreren.
Stine Brix (EL), 2017-05-04:
Det er jo som at læse Erasmus Montanus at høre finansministeren.
Finansministeren står og oplister en stribe gode resultater, regionerne har opnået, og konkluderer så helt egenhændigt, at det er på grund af produktivitetskravet.
Hvor står det i regionernes hæfte?
Der er da ikke nødvendigvis nogen sammenhæng mellem de to ting.
Når man fra regionerne fuldstændig klart, både på deres generalforsamling og fra samtlige fem regionsrådsformænds side, siger, at produktivitetskravet er en forhindring for, at man kan levere et godt sundhedssystem, så giver det jo ikke mening med den tale, finansministeren lige har holdt.
Der er ikke nødvendigvis en sammenhæng mellem de to ting, altså at man kan levere et godt sundhedsvæsen, og at man så fortsætter med produktivitetskravet.
Så jeg forstår faktisk ikke, hvorfor man ikke på baggrund af de resultater, regionerne har leveret – meget flot – også anerkender, at det er regionerne, der ved, hvad det er, der skal til, for at vi kan få et godt sundhedsvæsen i fremtiden.
Derfor bør vi jo lytte til, at produktivitetskravet faktisk står i vejen for det nu.
Kristian Jensen (V), 2017-05-04:
Det er sådan, at aktiviteterne er stigende og ventelisterne er faldende i den her periode, og de to ting hænger sammen med en øget produktivitet.
En aktivitetsbaseret afregning har været med til at forandre den måde, man driver sundhedsvæsen på i dag.
Jeg anerkender, at den nuværende model kan være problematisk på visse strækninger.
Jeg forstår bare ikke, at Enhedslisten overhovedet ikke vil anerkende, at der har været en fremgang i aktiviteterne, fordi der har været et produktivitetskrav.
Stine Brix (EL), 2017-05-04:
Jamen produktiviteten kan jo sagtens leveres, uden at der er et produktivitetskrav fra statsligt hold.
Hvorfor siger man ikke til regionerne: Vi ved, at I kan levere et godt sundhedsvæsen, vi har tillid til, at I tilrettelægger, hvordan man får mest mulig sundhed for pengene inden for den ramme, der ligger i det bloktilskud, vi så tilfører?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det kan man jo sagtens gøre i regionerne, som kan gå ind og lave de konkrete vurderinger af, hvor det er muligt at høste produktivitetsgevinster.
Dansk Folkeparti har sagt, at de har det som et krav til finanslovsforhandlingerne, at det her krav bliver fjernet i økonomiforhandlingerne.
Er det rent teknisk muligt at aftale det i finanslovsforhandlingerne, hvis regeringen har indgået en aftale med Danske Regioner om at videreføre produktivitetskravet?
Kan man det?
Kristian Jensen (V), 2017-05-04:
Forespørgslen her er en forespørgsel om de kommende forhandlinger med Danske Regioner, og jeg tager jo opgaverne en ting ad gangen.
Vi forhandler lige om lidt med Danske Regioner om fremtidens og det næste års styring af økonomien og indsatsen og sundhedsvæsenet, og det er jeg sikker på at vi finder en god aftale om.
Når det er så gjort, går vi videre til at løse de andre problemer, der er i det almindelige årshjul i Finansministeriet.
Jeg synes bare ikke, at Enhedslisten skal slippe så nemt med at sige, at man ikke kan finde nogen effekt af det aktivitetskrav, der har været.
Vi kan ganske tydeligt se, at der har været stigende aktivitet, stigende produktivitet og faldende ventelistetid i den tid, der har været et aktivitetskrav, og det betyder altså, at der lægges et nødvendigt pres i forhold til omstilling og inddragelse af nye måder at behandle på, og det gør, at man kan løse flere opgaver for de samme penge.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-04:
Jeg synes, der er lidt forskellige udlægninger af, hvad teksten i det her forslag til vedtagelse betyder.
For ministeren bruger stort set al sin taletid på at remse alt muligt op om, at det derfor går rigtig godt, og at der ikke rigtig er nogen grund til at lave noget om, må man forstå, og til sidst bliver der så henvist til teksten i forslaget til vedtagelse, og så er der måske alligevel nogle knapper, man kan skrue på.
Men Socialdemokratiets ordfører sagde, at vi bliver nødt til at lave noget om, og at vi skal have et nyt styringssystem, og det er derfor, man er gået med på regeringens forslag til vedtagelse, og det samme hører vi også fra De Radikale.
Så hvordan er det?
Fungerer 2-procentskravet eller ej?
For hvis det fungerer så godt, som finansministeren siger, så skal det vel ikke laves om, og hvis det ikke fungerer, skal det laves om.
Det er det ene.
Finansministeren læste også en masse tal op.
Der er så en anden undersøgelse, som TrygFonden og Mandag Morgen har lavet i fællesskab, og som er den mest dybtgående, den bredeste og mest omfangsrige undersøgelse, der nogen sinde er lavet af sundhedsvæsenet, hvor de har spurgt over 6.000 danskere.
Undersøgelsens resultater har så givet anledning til, at en række eksperter har sagt, at det er en alarmerende mistillid til sundhedsvæsenet, fordi et flertal af befolkningen ikke har tillid til, at de vil få den rigtige behandling, og den daværende sundhedsminister fru Sophie Løhde sagde, at den her udvikling var meget bekymrende, altså at der ikke var større tillid til sundhedsvæsenet.
Så hvordan hænger det sammen?
Andreas Steenberg (RV), 2017-05-04:
Det er et godt forslag.
Nu har vi så i løbet af eftermiddagen forholdt os til det, der bliver flertal for, og som jeg har forstået proceduren, er det så det, der kommer til afstemning, og så stemmer vi for det.
Men jeg synes, det er rigtig godt, at I i Dansk Folkeparti står fast på det, og det håber vi også bliver udkommet af de forhandlinger, der foregår.
Stine Brix (EL), 2017-05-04:
Socialdemokratiet vil ikke bakke op om, at man afskaffer produktivitetskravet her og nu.
Altså, det er jo virkelig en våd klud i hovedet på alle de regionsrådsmedlemmer, som enstemmigt sagde, at det er nødvendigt, for at man kan få en forsvarlig styring af vores sygehuse.
Og det er jo virkelig også en våd klud i hovedet på de personaleorganisationer, som samlet siger, at produktivitetskravet er dybt skadeligt for patienterne og dybt skadeligt for arbejdsmiljøet.
Så hvorfor lytter Socialdemokratiet ikke til alle de mennesker, der arbejder på sygehusene i dagligdagen, regionerne, patienterne, personaleorganisationerne, som samstemmende siger, at det er nødvendigt at afskaffe produktivitetskravet her og nu?
Erik Christensen (S), 2017-05-04:
Jeg synes sådan set, at vi lytter, og det er jo også derfor, at jeg i min tale sagde, at vi synes, der er behov for at få kigget på, om der er behov for en ny styringsmodel.
Men jeg synes simpelt hen ikke, det er ansvarligt at sige, at vi kasserer én styringsmodel, før vi har en anden model at sætte i stedet.
Det er da økonomisk uansvarligt, og jeg mener jo, at vi som Folketing også har ansvaret for, at der er, hvad skal vi sige, styr på økonomien.
Det er jo også vores ansvar.
Og jeg sagde også i min tale, at der er behov for at kigge på, om den styringsmodel, der er nu, er den rette, men vi er også nødt til at have en gennemarbejdet model, som kan stå i stedet, og det synes jeg ikke der er.
Stine Brix (EL), 2017-05-04:
Det er sådan set meget enkelt, for det, Socialdemokratiets ordfører siger, er, at vi har en model, der gør skade på vores sundhedsvæsen –
jeg vil fortsætte den model.
Det er da uansvarligt.
Det betyder, at vi kommer til at se et dårligere sundhedsvæsen.
Derimod kunne man jo vælge at følge det forslag, der kommer fra organisationerne på området og fra Danske Regioner, der siger: Vi sætter produktivitetskravet på pause; vi vælger at styre det her område ved at sige, at vi har en fast ramme, som vi i dag har for 99 pct. af sundhedsvæsenet, og det bliver så for 100 pct. af sundhedsvæsenet, så vi ikke laver yderligere skade på vores sundhedsvæsen, indtil vi om 1, 2, 3 år måske kan indføre en anden form for styringsmodel.
Hvorfor følger Socialdemokratiet ikke de råd, der kommer fra organisationerne på det her område?
Erik Christensen (S), 2017-05-04:
Nu vil jeg sige, at Kirsten Normann Andersen, som lige var heroppe, faktisk sagde, at vi havde et af verdens bedste sygehusvæsener.
Så det, der jo er problemet i forhold til den styringsmodel, vi har i dag, er sådan set i forhold til nogle af de eksempler, jeg gav, altså at nogle gange sker der det, at for at leve op til produktivitetskravet bruger man nogle metoder, som måske ikke altid er til patientens bedste, men er bedst i forhold til den styringsmodel, vi har.
Og derfor har vi jo lagt op til, at vi gerne vil have kigget på, om man kan finde en anden model.
Men indtil der findes en sådan anden model, mener vi faktisk, det er uansvarligt ikke at bruge den, der er.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-04:
Vi får så at vide og bekræftet her, at det er socialdemokraterne ikke.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvordan rimer det med de udtalelser, der kom fra ordførerens kollega, hr. Flemming Møller Mortensen, som den 29. december udtalte: Vi er nået til et sted, hvor personalet simpelt hen ikke kan løbe stærkere.
Sådan må det aldrig være, understreger Flemming Møller Mortensen, sundhedsordfører for Socialdemokratiet.
Er ordføreren enig med sin kollega?
Erik Christensen (S), 2017-05-04:
Jeg prøver lige at tage et par sætninger mere fra den tale, jeg lige holdt: Derfor har Socialdemokratiet foreslået en nytænkning af styringsmodellen på sygehusområdet.
Vi vil ikke afskaffe produktivitetskravet, før vi har et konkret og gennemarbejdet bud på, hvad der skal sættes i stedet.
Samtidig nævnte jeg eksempler på det, som hr. Finn Sørensen jo netop siger, at der nogle gange sker det, at man bruger metoder, som mere er til gavn for systemet end til gavn for patienten.
Det nævnte jeg også i min ordførertale.
Men jeg fastholder: Vi kan jo ikke afskaffe en model, før vi har en anden at sætte i stedet.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-04:
Så spørger jeg bare: Hvor ansvarligt er det?
For ordføreren er vel enig i første del af Flemming Møller Mortensens udtalelse om, at det simpelt hen ikke går længere.
Det er det samme, personalet siger.
Så mens ordføreren forestiller sig, at man i en eller anden fjern fremtid måske kan få et andet styringsinstrument, så vokser kravene til personalet om at løbe stærkere og stærkere støt år for år med det resultat, at der kommer endnu flere påbud for dårligt arbejdsmiljø, at patienterne får en dårligere og dårligere behandling, fordi personalet simpelt hen ikke kan følge med.
Hvor ansvarligt er det?
Erik Christensen (S), 2017-05-04:
Så lad nu være med at tale vores sygehusvæsen helt ned under gulvbrædderne.
Jeg har sagt: Vi vil gerne være med til at kigge på en ny styringsmodel – det synes jeg også fremgik af teksten til vedtagelse – men vi er nødt til at have en ny model, før vi kan afskaffe den anden.
Det synes jeg faktisk er ansvarlig politik.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-04:
Gør det ikke indtryk på Socialdemokratiet, at samtlige faggrupper råber vagt i gevær, altså at HK, Lægeforeningen, Sundhedskartellet, FOA osv. osv. siger: Nu kan vi ikke mere, vi kan ikke løbe stærkere?
Man kan ikke effektivisere, når du allerede spurter af sted på gangene.
Et af de steder, hvor udgifterne løber løbsk, er jo medicinudgifterne.
Er Socialdemokratiet villige til at tage et opgør med de eksplosive prisstigninger, som vi ser inden for medicinalområdet, altså inden for de farmaceutiske virksomheder, som sidder på prisdannelsen?
For det er der, det for alvor eksploderer.
Vi kan jo ikke blive ved med at sige til faggrupperne, at de løber 30 km/t., og så skal de effektivisere 2 pct. hvert eneste år og løbe endnu stærkere.
Det er ikke der, vi kan vride mere ud af dem.
Erik Christensen (S), 2017-05-04:
Jeg synes sådan set, at jeg nu flere gange har sagt, at vi har foreslået en nytænkning af hele styringsmodellen, og det står vi sådan set fast på.
Det er også derfor, vi er med i forhold til den tekst i forslaget til vedtagelse, som jeg lige læste op, nemlig at man skal prøve at kigge på, om man kan finde en anden model.
Men det er jo stadig væk heller ikke i nogen andre situationer sådan, at man, hvis man har en styringsmodel, så forkaster den, inden man har noget andet at sætte i stedet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-04:
Jeg synes bare ikke, at den tekst, som ordføreren læste op, gav ret meget mening.
Det var sådan nogle selvfølgeligheder om, at nu afventer man en aftale, som regeringen forhandler osv. osv., og derfor spørger jeg mere konkret ind til det.
For den styringsmodel, der er lige nu, er jo et effektivitetskrav på 2 pct. 2 pct. lyder måske ikke af så meget i nogens ører, men det vil jo over 20 år betyde, at der skal 49 pct. flere behandlinger til med de samme hænder.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-04:
Tak for det.
Jeg står ved, at vi har et sundhedsvæsen i verdensklasse, men jeg vil også gerne understrege, at det ikke er på grund af, men på trods af kravet.
Regionernes formand, en god socialdemokrat, der er tæt på de faktiske vilkår på sygehusene, siger, at der er brug for en afskaffelse af 2-procentsproduktivitetskravet nu.
Jeg kan forstå, at både han og de ansatte får en kurv af Socialdemokratiet, men er det ansvarligt at lade stå til, og ville det ikke være mere ansvarligt i det mindste at vælge en midlertidig løsning frem for ingen løsning?
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-04:
Nej, nej, jeg har fuldstændig respekt for, at ordføreren ikke vil begive sig ud i det.
Jeg synes bare, at det, der er den underliggende idé i det forslag, der ligger fra Dansk Folkeparti, er, at der betales for meget til EU, og derfor tænker jeg, at ethvert parti, som har forberedt sig til den her debat, også vil have gjort sig nogle overvejelser om, om de er enige, og om de, hvis de så ikke er enige i den model, der ligger for Dansk Folkeparti, eventuelt har nogle andre modeller.
Men okay, vi tager diskussionen i andre sammenhænge.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-04:
Den diskussion tager vi en anden gang, men jeg må ærligt indrømme, at jeg synes, at Dansk Folkepartis analyse af sammenhængen i EU er noget forsimplet, altså i forbindelse med de lande, som har en stærk valuta, der bliver holdt kunstigt nede af at være i samarbejde med eksportlande som Tyskland, Danmark, der har en lav valuta qua euroen og bindingen til euroen, og som har enorme fordele af det samarbejde med de lande, som holder valutaen nede på eksportmarkederne.
Men den diskussion kan vi tage en anden gang.
Jeg vil blot bede Dansk Folkeparti om at forklare, hvorfor man er så besat af den der rabat, for det kan jeg ikke forstå.
Det er jo relativt tilfældigt, at man tager fat i den debat i forhold til et land, oven i købet et land, der er på vej ud.
Virkeligheden er, hvis vi tager 2015-tallene, at der var en række lande, der bidrog mere til EU i forhold til deres BNI, end vi gjorde, og hvad er så ideen i, at vi specielt skal have en rabat?
Alle kan jo ikke få en rabat, for det giver jo ingen mening.
Hvorfor er det ikke en generel ændring af det økonomiske system i EU, som Dansk Folkeparti sætter på dagsordenen, ligesom vi gør i Enhedslisten?