Mette Kierkgaard (M), 2022-11-29:
Tak for ordet.
For at starte med konklusionen vil jeg sige, at vi i Moderaterne ikke kan bakke op omkring lovforslaget, og det kan vi ikke henset til den situation, vi står i med de igangværende regeringsforhandlinger.
Vi mener simpelt hen, det er forkert at tage stilling til et lovforslag, når vi ikke kender den kommende regerings beskæftigelsespolitik, socialpolitik og skattepolitik.
Så vi mener altså, at der er tid at løbe på endnu – også til, at vi kan få dannet en regering, der kan tage stilling.
Jeg vil desuden minde om, at den politiske aftale omkring vinterpakken, der blev indgået som en bred politisk aftale, også indeholder en engangsforhøjelse af børne- og ungeydelsen i 2023, bl.a. med det formål at hjælpe børnefamilier.
Og selv om forholdet ikke er en til en, sendes der altså også andre penge til familierne.
Når det så er sagt og vi vender os mod politikken, er vi i Moderaterne enige i det formål, som lovforslaget bl.a. adresserer, nemlig at børn ikke skal leve i fattigdom.
Og vi er heller ikke som sådan kategorisk afvisende over for et eventuelt børnetilskud.
Men det, der er vigtigt for os, er, at det ses i en bredere sammenhæng med, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at dem, der kan arbejde, skal arbejde.
Det er for os også nogle grundlæggende værdier.
Derfor ser vi det som afgørende, at et eventuelt børnetilskud bindes sammen med reformer, der også tager hånd om de mere grundlæggende problemer med og barrierer for, at modtagere af kontanthjælp får en fast tilknytning til arbejdsmarkedet.
Blot for at komme ind på nogle af de reformtiltag, vi kunne foreslå, er det at lave en stige ind på arbejdsmarkedet, som har flere formål, nemlig at øge arbejdslysten, øge indkomsten og samtidig øge en mere fast tilknytning til arbejdsmarkedet for de allerlaveste indkomstgrupper, herunder kontanthjælpsmodtagere.
Konkret foreslår vi et midlertidigt beskæftigelsesfradrag over en periode på 4 år, hvor fradraget er højest det første år og derefter trappes ned.
Et andet element i en reform mener vi med fordel kan tage højde for, at de familier, som i dag modtager et midlertidigt børnetilskud, ofte har flere andre udfordringer end kun børnefattigdom.
For ud over økonomiske udfordringer og beskæftigelsesudfordringer har de her familier ofte også både sociale, psykiske og sundhedsmæssige udfordringer.
Det er noget, jeg i min egenskab af chef på familieområdet har erfaring med i flere kommuner igennem mange år.
Og så er det i øvrigt også noget af det, som man i de høringssvar, der blev indgivet i forbindelse med L 21, siger, altså netop det her med, at de her familiers udfordringer ofte er mere komplekse end alene at handle om børnefattigdom – og i forhold til alene det at få et tilskud.
Derfor vil det også for Moderaterne være vigtigt, at en fremtidig reform og lovgivning understøtter, at de mange fagpersoner, som er omkring de her familier, kommer til at arbejde tæt sammen, og at man kan lave en forvaltningsreform og en lovgivningsramme, der rent faktisk understøtter, at vi og de fagpersoner, der er omkring familierne, kan arbejde helhedsorienteret omkring familierne.
Det er en af de udfordringer, der nemlig også er ved lovgivningen i dag.
Derudover kan man sige – og det er det sidste, jeg vil komme ind på – at børnefattigdom ikke kun er økonomisk fattigdom, men også er fattigdom i forhold til kultur og fritid, eller åndelig fattigdom, som nogle taler om.
Og en reform kunne derfor også med fordel indeholde det, vi i Moderaterne foreslår, nemlig et kulturpas.
For at opsummere vil jeg sige, at vi sådan set ikke stiller os kategorisk afvisende over for et børnetilskud, men vi mener, det er afgørende, at det ses i en bredere sammenhæng, hvor vi også tager hånd om de mere grundlæggende problemer.
Men når det kommer til lovforslaget som sådan, kan vi altså ikke stemme for det.
Tak for ordet.