Henning Hyllested (EL), 2020-11-10:
Ja, som en meget, meget apropos indledning til vores debat her i dag vil jeg sige, at DR i går tilfældigvis viste filmen »Onkel«.
Jeg ved ikke, hvor mange der så den, da den gik i biffen, men ellers er der mulighed for at se den i morgen.
Det er en fremragende film.
Jeg vil endda vove at påstå, at det er noget af det bedste, der er lavet i dansk filmproduktion i mange årtier.
Ja, nu er jeg naturligvis helt oppe på de høje nagler, men den viser virkelig, at der er bund i folk, der bor på landet – i det her tilfælde Sønderjylland.
Det vil jeg gerne skrive under på.
Nå, men det er jo ikke det, den her regional- og landdistriktspolitiske redegørelse handler om.
Jeg må sige, at den så i virkeligheden ikke afdækker noget nyt, og på den måde kan man sige, at det er en lidt tynd kop te, men den beskriver jo den udvikling, der er og har været, og vi ved, at centraliseringen af vores samfund har givet anledning til mange problemer, især for landdistrikterne.
På side 7 i redegørelsen står der: Udviklingen med faldende befolkningstal vil fortsætte.
Bum, værsgo.
Så vi har stadig væk problemet.
Vi ser altså fortsat en flytning fra landområderne ind mod byerne, og det er særlig blandt de unge i 20'erne.
Det er ikke så sært, for det skyldes især centraliseringen af uddannelserne i de større byer.
Det er ikke bare skidt for landdistrikterne, som vi ser det i redegørelsen, men det er faktisk også skidt for de storbyer, der skal tage imod de unge, fordi det lægger et yderligere pres på de større byer i forhold til at sikre, at efterspørgslen af boliger til de uddannelsessøgende kan følge med.
Derfor mener vi i Enhedslisten, at vi skal have kigget på en decentralisering af både ungdomsuddannelserne og de videregående uddannelser på en eller anden måde.
Det er også fint, at vi endnu en gang kan konstatere, at der er et problem med centraliseringen.
Svaret var en overgang, og det var lige før, det var det eneste svar, og det var i hvert fald det, vi diskuterede meget, udflytning af statslige arbejdspladser.
Vi har konstateret nu, at det ikke rigtig har rykket noget.
Mange af de arbejdspladser, som er rykket fra hovedstaden, er rykket til en større by i provinsen, og det gavner jo ikke ret meget, når du kommer lidt uden for de større byer ude i provinsen.
Man kan også sige, at de familier, som trods alt flytter, jo stadig væk får børn, som bliver nødt til at flytte ind til de større byer, hvis de vil have sig en uddannelse, som det ser ud nu.
Samtidig er det også katastrofalt – og det kan vi se på side 27 i redegørelsen – at antallet af folkeskoler falder drastisk, for det gør det ikke nemmere at få nogen til overhovedet at flytte ud, altså at få børnefamilier til at flytte ud til vores yderområder, til vores landdistrikter.
Så udflytning af statslige arbejdspladser kan være en god idé, men det skal være gennemtænkt.
Nye statslige arbejdspladser er en helt anden sag, og der er det virkelig værd at overveje, om ikke de kan placeres i landdistrikterne.
Men det, det handler om, er udflytning af uddannelser og etablering af også nye uddannelser rundtomkring i vores yderområder og landdistrikter.
Det har nemlig også betydet, at magten og beslutningerne er rykket længere væk fra borgerne, og der er i den grad brug for, at vi ser på måder, hvorpå man kan give mere indflydelse og beslutningskompetence helt ud i landsbyerne.
Her mener Enhedslisten, at vi i højere grad skal give landsbyerne mulighed for at modsætte sig beslutninger fra byrådene, f.eks. gennem folkeafstemninger, helt oplagt kunne det være omkring skolelukninger, men også så lokalråd, landsbylaug osv. får deres egen økonomi, som de suverænt hersker over.
Vi har helt fra starten af støttet, at vi skulle prøve at se på de muligheder, der kunne være, ved at de ildsjæle, som i høj grad driver udviklingen rundtomkring i vores landsbyer og på vores øer, fik nogle muligheder i forhold til de barrierer, de løber ind i – det kan være lovgivning, det kan være andre bestemmelser osv.
Det er ikke bare et værktøj, man bare kan bruge, efter Enhedslistens mening, for vi er også forbeholdne over for nogle af tingene, men vi synes, det er værd at undersøge, om vi kan komme lidt videre ad den vej.