Rosa Lund (EL), 2022-04-22:
Jeg er meget i tvivl om, om det er et rigtigt redskab, må jeg være ærlig at sige, for det, der også er sket, efter at man har forbudt den her gruppering, Loyal To Familia, er, at det for nogle unge mennesker – desværre, må jeg sige – er blevet sådan lidt sejt at være med i noget, der er lidt hemmeligt, og noget, hvor man kan dyrke en os mod dem-kultur.
Det er jeg selv uenig i.
Det mener jeg ikke selv er det rigtige.
Jeg er ikke sikker på, at det har hjulpet på den her måde.
Jeg har hørt, hvad politiet har sagt.
Jeg har også fulgt med i Rigsadvokatens hårde arbejde, som startede, allerede da hr. Søren Pape Poulsen var justitsminister, for at få den her gruppering forbudt.
Det er ikke, fordi jeg på den måde ser sort-hvidt på det, men jeg er ærlig talt bekymret for, om det her virker.
Hvis vi kigger på Tyskland, hvor man i mange år har haft forbud mod meget yderliggående nazistiske grupperinger, har man der ligesom også lavet et forbud og siger: For jer gælder forsamlingsfriheden ikke, slut, færdig.
Der har det haft den modsatte effekt, og det er jo derfor, jeg bare siger, at vi også er nødt til at kigge på, hvad det er, der sker, når man forbyder grupperinger.
Så står vi her igen, har jeg nærmest lyst til at sige.
Det her spørgsmål om, hvordan vi kommer banderne til livs, er jo noget, der naturligt optager os retsordførere, og derfor er det jo også noget, vi har diskuteret her i den her sal rigtig mange gange.
Jeg tror ikke, at der er nogen herinde, som synes, at rockere og bandegrupperinger er en god ting for vores samfund.
Nu er LTF, Loyal To Familia, så blevet forbudt, afgjort ved en sag i Højesteret.
Jeg synes, at mange af de initiativer, der er blevet taget i bandepakkerne, og også egentlig det her forbud mod Loyal To Familia har haft en enorm effekt, ikke rigtig på selve problemstillingen, ikke rigtig på selve bandekonflikten, men det har haft en enorm effekt sådan rent kommunikativt, fordi de partier, som står bag bandepakkerne, jo så har kunnet gå ud og sige til befolkningen: Se, hvor hårdt vi slår ned på banderne; de skal ikke tro, de kan slippe af sted med den opførsel.
Det tror jeg sådan set heller ikke der er nogen der synes de skal.
Jeg vil bare sige som en, der bor i det kvarter, hvor meget af den her bandekonflikt udspiller sig, at det ikke har virket.
Og jeg tror ikke, at der er nogen, der hader bandekonflikten mere end de mennesker, der bor der, hvor den udspiller sig, og derfor synes jeg jo også, at det er rigtig, rigtig ærgerligt, at vi ikke sætter ind med de initiativer, som vi rent faktisk ved virker, at man bliver ved med at gøre mere af det, som vi kan se ikke virker.
For vi har ikke fået mindre bandekriminalitet, tværtimod er bandekriminaliteten blevet grovere og grovere.
Vi ser mere og mere grov vold blandt bandegrupperingerne og blandt de bandemedlemmer, som sidder i vores fængsler.
Jeg tror ikke, det er nogen hemmelighed, og det er det i hvert fald ikke for os, der arbejder med retspolitik, at bandekriminelle er et stort problem for vores kriminalforsorg, som er underbemandet, og som mangler penge – altså ikke bandemedlemmerne, men kriminalforsorgen.
Jeg ved jo ikke, hvordan det forholder sig i jeres andres baghave, men jeg kan sige, at i min baghave er det præcis de samme mennesker, som laver lyssky ting, som gjorde det, inden Loyal To Familia blev forbudt.
Nu står der bare noget andet på deres hættetrøjer og deres kasketter.
Så jeg forstår godt mine kollegaers intentioner om at stoppe bandekonflikten, om at mindske banderne, fordi jeg deler den intention til fulde, og det er derfor, jeg er så ærgerlig over, at vi ikke sætter gang i flere af de ting, som vi ved virker.
Lad os nu prioritere forebyggelsen.
Lad os nu stoppe fødekæden ind til banderne.
Lad os sikre, at exitprogrammerne i kriminalforsorgen virker.
Det duer jo ikke, at der, når man som bandemedlem endelig tager den fornuftige beslutning at sige, at nu vil man ikke længere være i den her bande- eller rockergruppering, nu vil man faktisk gerne i et exitprogram, så går et halvt år, før det exitprogram kan blive sat i gang.
Jeg mener også, at vi skal sætte meget hårdere ind over for bandernes økonomi.
Vi ved, at de bruger økonomisk kriminalitet som et redskab til at holde gang i deres butik, har jeg nærmest lyst til at sige, selv om det får det til at lyde som noget, der er super hyggeligt; det tror jeg egentlig ikke det er.
Men vi ved jo, at det sker, så lad os sætte ind over for de her momskarruseller; lad os stoppe dem, og lad os så kigge på, hvordan banderne ellers tjener deres penge.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at det gør de ved at sælge cannabis; det gør de også ved menneskehandel.
Så lad os sætte ind over for de ting, som vi ved virker.
Det synes jeg ville være langt bedre, end at vi herinde diskuterer, hvor mange flere bandegrupperinger vi kan forbyde.
Jeg synes, vi skylder de mennesker, som oplever konsekvenserne af bandernes rivalisering hver eneste dag, at tage det alvorligt og sætte ind der, hvor vi ved det virker.
Det er i hvert fald Enhedslistens indstilling.
Radikale Venstre kunne desværre ikke være her i dag, og jeg skal læse denne vedtagelsestekst op på vegne af Enhedslisten og Radikale:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget ser med stor alvor på rockere og bandegrupperingers voldsparathed og ser det som en trussel mod samfundets almindelige orden og borgernes sikkerhed, tryghed og frihed.
Folketinget mener, at rockere og bandegrupperingers kriminalitet og vold fortsat bør være et af politiets fokusområder.
Folketinget mener endvidere, at der bør være langt større politisk fokus på det forebyggende arbejde for at forhindre børn og unge i at blive trukket ind i rocker- og bandemiljøet.«