runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Josephine Fock (ALT), 2018-05-30:
Tak, og tak for ordførertalen – og også tusind tak for samarbejdet i det daglige, som jeg sætter stor pris på.
Det, jeg helt konkret vil spørge ind til, er den aftale, der er indgået her og nu, blandt en stor, bred kreds af partier inklusive Alternativet, om Kriminalforsorgen.
Der er jo ved at blive bygget et fængsel i Grønland, og tanken er, at de forvaringsdømte grønlændere, som sidder her i Danmark, skal til Grønland.
Noget af det, jeg har tænkt på i den anledning, er behovet for det personale, der skal ansættes i den forbindelse – socialrådgivere, fængselsbetjente osv.
Nu ved jeg ikke, hvor meget ordføreren er blandet ind i det, eller om ordføreren kan kommentere på, hvad der skal gøres for at finde det rette personale i Grønland.
Det er jo vigtigt, for det er en meget svær gruppe, kan man sige, der kommer tilbage til Grønland.
Aleqa Hammond (NQ), 2018-05-30:
Jeg tror, at de grønlandske børn stadig væk vil have interesse i at komme til Danmark og lære dansk.
Jeg tror, at den interesse vil fortsætte, uanset om koalitionen mener, at det engelske sprog skal være første fremmedsprog.
Der er ingen i koalitionen, som har sagt, at dansk skal afskaffes.
Det har man ikke.
Jeg har selv personligt gået på en efterskole i Danmark, netop også fordi jeg følte, at jeg ikke talte nok dansk, og at dansk fyldte meget lidt i min bevidsthed.
Jeg vidste også, at det var et vigtigt sprog at lære for overhovedet at nå længere ud end til min egen by.
Den tankegang tror jeg at jeg deler med mange.
Jeg tror også, at det er op til vores forældre at sikre, at vi på et tidligere tidspunkt også sikrer, at børnene har et stærkt fundament i alle sprog, både grønlandsk og dansk og engelsk.
Christian Juhl (EL), 2018-05-30:
Det handler om fremtiden, og det handler om det her med at få noget kapital til Grønland.
Jeg er ikke så nervøs for kineserne, som visse andre er, men jeg synes, at det kunne være en rigtig god idé, hvis vi hjalp hinanden med at opbygge en arktisfond.
Da ordføreren jo er tæt på regeringen i Grønland, kunne jeg godt tænke mig at høre
: Hvad er betænkeligheden ved at opbygge en arktisfond sammen med den danske regering og eventuelt sammen med andre kapitalstærke kredse, hvis det kunne bruges til at udvikle erhvervsliv, turisme, fiskeri og den slags ting i Grønland?
Aleqa Hammond (NQ), 2018-05-30:
Jeg synes ikke på nogen måde, at tryne noget er vejen frem.
Det synes jeg ikke.
Jeg synes også, at så længe Danmark og Grønland hører sammen, skal vi sikre, at det danske sprog er stærkt, ikke bare i uddannelsesøjemed.
Jeg synes helt bestemt, at et sprog er et værktøj, som skal være stærkt og godt og solidt, ikke bare i uddannelsesøjemed, men også på alle leder og kanter i et samfund, som har en bevidsthed om, hvad rigsfællesskabet er for noget.
Det siger sig selv.
Men derudover er vi også verdensborgere, og vi vil gerne have et tættere samarbejde og relationer med andre lande, og der er engelsk også et helt afgørende sprog, som vi skal mestre – hvis ikke på lige fod med dansk, så på et godt niveau.
Jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at dansk er et vigtigt sprog.
Det vil det jo også stadig væk være i en tid, efter Grønland er blevet selvstændigt.
For Danmark og Grønland vil have relationer med hinanden mange, mange år efter.
Jeg tror også, at Danmark og Grønland vil være hinandens nærmeste venner og partnere i mange henseender fremover, også efter det politiske samarbejde mellem Danmark og Grønland har fået en helt anden status end i dag.
Det er utrolig vigtigt, hvis man vil hinanden mere end bare et rigsfællesskab i fremtiden – i en tid, hvor Grønland meget diskuterer selvstændighed – at man fra begge parter, fra begge sider er inde at sige: Hvad kan vi gøre for at styrke vores relationer som et mere ligeværdigt partnerskab?
Eller hvordan vil vi udforme rigsfællesskabet i fremtiden – i en tid, hvor både Arktis, men også Grønland helt bestemt er i politisk forandring?
Marcus Knuth (V), 2018-05-30:
Jeg vil komme lidt tættere på spørgsmålet.
Altså rent lavpraktisk, så længe gymnasiet i Grønland er på dansk – og det håber jeg det vil blive ved med altid – og gymnasiet på dansk dermed er brohovedet videre til en videregående uddannelse, kan ordføreren så forklare mig, hvad logikken er i at nedprioritere dansk og dermed nedprioritere unge grønlænderes muligheder for at få en videreuddannelse?
Altså, vi havde, som jeg husker det, elevrådsformanden for et gymnasie i Grønland i nordvest, der sagde, at man bruger det politiske spil om selvstændighed til at tryne de grønlandske elevers behov for dansk.
Jeg vil gerne spørge lidt ind til, om vi skal styrke rigsfællesskabet.
Det tror jeg vi har talt om før.
Hermed mener jeg et tættere erhvervssamarbejde, hermed mener jeg, at Grønland bruger Danmark som et brohoved til det europæiske marked – det har vi jo også gjort med sælskind – men dermed også uddannelse.
Der kommer jeg jo lidt ind på det, vi netop har talt om, altså vigtigheden af det danske sprog.
Jeg mener ikke, man kan styrke alle de her områder uden også at sørge for unge grønlandske studerende, der gerne vil videre på gymnasiet, hvor sproget er dansk.
Det kan ikke lade sig gøre uden at styrke dansk.
Så jeg vil gerne høre ordføreren, om ordføreren på den korte bane ikke kan se værdien i, at så længe gymnasiet foregår på dansk, er dansk hundrede procent vejen frem som det primære sprog ud over grønlandsk i Grønland.
Aleqa Hammond (NQ), 2018-05-30:
Ja, hvis man vil tage sin uddannelse i Danmark, så er det absolut vigtigt, at man har et stærkt dansk sprog.
Men det danske fylder også meget forskelligt i Grønland, alt efter hvor man nu er, hvor man er vokset op, og hvilke sprog der blev talt hjemme.
Der, hvor jeg selv kommer fra, i Uummannaq, lærte vi dansk i skolen.
Der var ikke nogen danske børn, som vi kunne praktisere vores danske med.
Jeg tror også, at det er en problemstilling, som mange kan nikke til – også i dag.
Selv derhjemme taler vi grønlandsk i familien, men når vi slår over i et andet sprog, så slår vi over i engelsk.
Det gør alle vores børn.
Det er meget ofte en prioriteringssag fra familie til familie.
Annette Lind (S), 2018-05-30:
Jeg tror, at alle, der har gået i skole, ved, at det tredje sprog, man har, altså det andet andetsprog, er svært.
Der er ikke mange, der er sådan supergode til det.
Det er sådan, at Efterskoleforeningen siger, at rigtig mange af de her børn jo er ude hos værtsfamilier.
De værtsfamilier ønsker kun et grønlandsk barn, hvis det er sådan, at det kan noget dansk.
Hvordan vil det se ud i fremtiden, tror ordføreren, hvis det er sådan, at man ikke lærer dansk som første andetsprog, men som andet andetsprog?
Og mener ordføreren, at det er vigtigt, at man kan et ordentligt dansk for at få en ordentlig uddannelse i Danmark?
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Tak for det.
Jeg skulle også lige til at sige selv, at når jeg står i sådan en meget lyttende position, er det, fordi der finder et voldsomt konstruktionsarbejde sted udenfor, som påvirker situationen meget heroppe på talerstolen.
Altså, jeg synes ikke, at det er så sort-hvidt, som hr. Holger K. Nielsen siger, for det er jo ikke sådan, at enten smider man f.eks. Tyrkiet ud af EU, eller også lader man som ingenting.
Der bliver jo i de mange, mange fora, hvor Danmark og Tyrkiet har noget med hinanden at gøre, hele tiden rejst kritik.
Og da jeg er partifælle med udenrigsministeren, ved jeg jo altså også fra andre sammenhænge end lige her i salen, at det er sådan næsten fast arbejde for udenrigsministeren at skælde ud på sin tyrkiske kollega.
Det har han efter sigende opnået en stor rutine i.
Holger K. Nielsen (SF), 2018-05-31:
Vi havde en rigtig interessant tur sammen – det er korrekt – til Tyrkiet sidste år.
Det glæder mig, at hr. Henrik Dahl er enig i, at det går i den forkerte retning i Tyrkiet.
Men det, jeg synes er lidt mærkeligt, er, at både hr. Henrik Dahl og også regeringen, udenrigsministeren, har sådan en mærkelig passiv tilgang til det.
Enten vil man lukke helt af for forhandlingerne omkring medlemskab af EU, eller også siger man, at det er okay, hvad der sker – i stedet for at stille nogle krav til Tyrkiet og sige: I skal gøre sådan og sådan, ellers gør vi sådan og sådan.
Det havde været meget klogere i forhandlingerne om medlemskab at sige til Tyrkiet, at de skulle leve op til de krav, og så ville man godt fortsætte forhandlingerne.
Tilsvarende er det jo det, som vi forsøger her.
Det er at sige til Tyrkiet: Hvis ikke I lever op til de og de krav, får det også nogle økonomiske konsekvenser for jer.
Og det er den tænkning, jeg synes måske kunne udvikles lidt mere i regeringen.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Det er jo nogle gode overvejelser, hr. Rasmus Nordqvist fører frem, men altså set i sådan en helt realpolitisk optik ville en væsentlig forbedring af forholdene i Tyrkiet jo formentlig kræve et regimeskifte.
Det kan jo ikke være sådan, at forudsætningen for, at vi overhovedet kan lave aftaler med en lang, lang række lande i hele verden, herunder Tyrkiet, er at forlange, at der skal være et regimeskifte.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-05-31:
Men mener ordføreren ikke, når vi specifikt laver en aftale på flygtningeområdet, at det så også er vigtigt at have øje for de internationale aftaler, vi har specifikt omkring det, altså de konventioner, vi har?
Der er bl.a. den her regel mod, at man sender flygtninge tilbage, som jo er det, man gør ved grænsen mellem Tyrkiet og Syrien.
Er det ikke – i stedet for at snakke om ikkeperfekte lande rundtomkring i verden, specifikt her det land, vi har en aftale med om et specifikt emne – også vigtigt at have øje for det og ikke hele tiden at gøre det op i, om der er nogle lande, der er lidt dårligere end Danmark sådan generelt set?
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Det gør altid meget stort indtryk, når man er nødt til at lave svære afvejninger.
Når det gælder sådan en generel tilslutning til god regeringsførelse og respekt for lov og orden, ligger Danmark i sådan en topkategori sammen med ret få lande, når man ser ud over hele verden, og derfor er vi jo jævnligt nødt til at forholde os til lande, som er langt fra at være perfekte.
Men i den samlede afvejning er aftalen om migranter mellem EU og Tyrkiet en rigtig god aftale, fordi den også sikrer et bedre liv for de migranter og flygtninge, der opholder sig i Tyrkiet, end de ellers ville have haft; samtidig med at det – for at være helt ærlig – også egoistisk løser et problem for os i Europa.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-05-31:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre lidt mere til noget af det mere principielle i det her, for når vi indgår sådan en aftale for at stoppe for en stor tilstrømning af migranter og flygtninge til Europa, hvad koster det så på andre mål end lige økonomien?
Jeg tænker bl.a. på den kritik, der har været fra menneskerettighedsorganisationer, og de historier, der har været fremme i pressen på tværs af de europæiske lande.
Er det noget, der gør indtryk på ordføreren?
Er det noget, der gør, at man vakler lidt i sin tro på, hvor god denne aftale er?
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Af hensyn til dem, der ikke så forrige afsnit, så er det altså en forespørgsel fra Alternativet om EU's samarbejde med Tyrkiet og finansieringen af Tyrkietfaciliteten, som er det emne, vi behandler.
Sagen er jo den, at EU for nogle år siden i 2015 har lavet en fælles handlingsplan sammen med Tyrkiet, som skulle løse flygtninge- og migrantproblemerne, som vi alle sammen husker, og som jo var meget dramatiske i 2015.
Tyrkietfaciliteten har jo faktisk været en succes.
Den har bidraget til at løse de meget store problemer, der var for Tyrkiet og for EU-landene, ved at dæmme op for flygtninge- og migrantstrømmene.
Samtidig er forholdene blevet forbedret for rigtig mange af de flygtninge, der befinder sig i Tyrkiet, både med hensyn til lægehjælp, undervisning og sikkerhed.
Derfor synes vi jo helt grundlæggende i Liberal Alliance, at det er en god aftale for sådan set både Danmark, EU og Tyrkiet.
Så synes jeg måske, at selve forespørgselsteksten er lidt uklar.
Man kan jo godt fortolke den sådan, at de 911 km grænsehegn på en eller anden måde også har noget med Tyrkietfaciliteten at gøre, men det har det jo økonomisk ikke.
Det er finansieret af EU's førtiltrædelsesstøtte og skal medvirke til en mere effektiv grænsekontrol inden for rammerne af international ret.
Og det er jo sådan, som flere ordførere også har været inde på, at man helt generelt må sige, at Tyrkiet er et land, der på alle mulige leder og kanter bevæger sig i den forkerte retning, men der er jo altså en jævnlig kontakt med de tyrkiske myndigheder for at sikre, at grænseprojektet også overholder EU-retten og international ret.
Men altså, Tyrkietfaciliteten er et utrolig vigtigt værktøj til at håndtere flygtninge- og migrantstrømme og har haft den betydning, at færre begiver sig til Europa, hvilket vi jo bl.a. også diskuterede under afslutningsdebatten i går. Vi ser stadig væk i Liberal Alliance med stor bekymring på den vej, tingene går i Tyrkiet, og den måde, som det tyrkiske demokrati bliver indskrænket på.
Så sent som for et års tid siden var hr. Holger K. Nielsen og jeg i regi af nævnet i Istanbul, og der kunne vi jo ved selvsyn konstatere, at forholdene ikke er særlig gode.
Og selv om SF og Liberal Alliance måske ikke er enige om så meget, så tror jeg, at hr. Holger K. Nielsen og jeg var ret enige om, at det var temmelig negativt at opleve den måde, tingene udvikler sig på, på første hånd.
Det ser vi meget alvorligt på.
Det er nogle tiltag, som vi fortsat vil være meget kritiske over for, og som vi løbende tager op over for den tyrkiske regering.
Men det ændrer jo bare ikke på, at Tyrkiet er en rigtig vigtig strategisk allieret i mange sammenhænge, altså både for EU for NATO, og derfor også, når det gælder håndteringen af migrationsudfordringen.
Derfor støtter vi altså de her aftaler, som jeg har været inde på, om Tyrkietfaciliteten og er selvfølgelig også i den situation, at vi bakker op om den vedtagelsestekst, som vi selv har været med til at fremsætte.
Tak for ordet.
Holger K. Nielsen (SF), 2018-05-31:
Det, som jeg bare synes er lidt mærkeligt, er, at f.eks. sidste efterår efter det tyske valg gik regeringen ud med bulder og brag og sagde, at nu stoppede man alle forhandlinger med Tyrkiet om medlemskab af EU – alle forhandlinger skulle stoppes, fordi der ikke var udsigt til, at Tyrkiet kunne blive medlem.
Vi andre sagde, at det jo godt kunne være, at det var klogere ligesom at fastholde forhandlingerne og sige til Tyrkiet: I skal leve op til nogle krav, og så kan vi tage den derfra.
I stedet for sagde man med bulder og brag, at nu afbrød man forhandlingerne.
På den anden side siger man her, at det er helt nødvendigt, at vi skal have Tyrkiet med i de her aftaler, og derfor giver man helt ukritisk en række midler til Tyrkiet.
Det synes jeg bare ikke helt hænger sammen med den taktik og strategi, man har i forhold til Tyrkiet.
Naser Khader (KF), 2018-05-31:
Tak for det.
Først lidt om min holdning til Tyrkiet og Erdogan: Jeg synes virkelig, at det går den gale vej i Tyrkiet.
Det kan man også se, når man kommer til Mellemøsten og den muslimske verden.
Han er meget optaget af det sydpå og ikke så meget af det nordpå.
Han er flere steder blevet kåret til den mest populære leder i den muslimske verden, og han har store ambitioner, osmanniske drømme, og vil gerne være en ny sultan.
Så jeg synes faktisk, at det, der foregår i Tyrkiet, er dybt bekymrende.
Jeg mener også, man skal stoppe optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet.
Tyrkiet har været totalt illoyal over for NATO, og jeg mener, at de skal have et gult kort, hvad det samarbejde angår, og der er meget galt med Tyrkiet.
Derfor gik EU i gang med at lave en aftale med Tyrkiet med henblik på at stoppe flygtningestrømmen, for mange af dem, der kom til Tyskland og Danmark og Sverige, kom fra Tyrkiet, og det var jo ikke alle, der kom direkte fra Syrien.
Så han var også med til at presse EU, det var en form for afpresning, men han havde overhånden.
Derfor blev der lavet en aftale med ham, og jeg synes ikke, det var en optimal aftale, men det var en nødvendig aftale.
Jeg mener, at man skulle have krævet meget mere i forhold til menneskerettigheder, pressefrihed, oppositionens udfoldelsesmuligheder, men det blev ikke sådan.
Men for os var det en vigtig aftale, som blev indgået, og der blev tildelt en masse midler, ikke til Erdogan, men til de syriske flygtninge, der opholder sig i Tyrkiet.
Og som udenrigsministeren var inde på, har aftalen helt konkret medført, at 1,5 millioner af de mest sårbare flygtninge i Tyrkiet har modtaget økonomisk bistand, 310.000 flygtninge har modtaget basal lægehjælp, 18.000 gravide kvinder har modtaget lægelig assistance, børn har fået gavn af uddannelseshjælp, 310.000 har modtaget undervisning i tyrkiske skoler, og aftalen har også været med til at dæmme op for flygtningestrømme som dem, vi så i 2015.
Hvad angår emnet for forespørgslen i dag – finansiering af tyrkisk grænseværn på grænsen til Syrien – er det jo ikke en del af den aftale, vi har debatteret meget her i dag.
Det var noget, der skete længe før, og det blev finansieret af den såkaldte EU's førtiltrædelsesbistand til Tyrkiet og stammer fra tiden før EU-Tyrkiet-aftalen.
For det var sådan, at mange af islamisterne jo kom ind i Syrien og i Irak via Tyrkiet – jeg vil hævde, at otte-ni ud af ti kom ind ad den vej – og derfor var der behov for et bedre grænseovervågningssystem, så man kunne hindre, at jihadisterne kom ind i Syrien, og det har haft en effekt.
Der er en del af dem, der blev anholdt og i øjeblikket er fængslet; vi har en helt aktuel sag med en syrienskriger, der sidder i et tyrkisk fængsel.
Så på en måde har det fungeret.
Det har været en vigtig aftale og en nødvendig aftale, selv om der er så meget andet galt med Tyrkiet.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-31:
Som vi hele tiden har gjort opmærksom på i forhold til flygtningefaciliteten, synes vi ikke, at det er et godt redskab.
Vi er hundrede procent for, at der gives de 3 mia. euro.
Vi mener, at der kan findes andre veje til at give civilsamfund i Tyrkiet de penge, også nødhjælpsorganisationer.
Det behøver ikke at ske gennem en aftale med Erdogan.
Men at vi selvfølgelig skal bidrage til, at folk ikke bliver tilskyndet til at flygte videre, er da klart.
Det skal vi da også gøre i Tyrkiet, ligesom vi gør det i Jordan, ligesom vi gør det i Libanon, ligesom vi gør det andre steder.
Nu er det så heller ikke det, udtalelsen drejer sig om, og derfor kunne det jo være interessant, når vi ikke længere kigger på dét, at høre, hvad de øvrige partiers holdning til førtiltrædelsesbistanden er.
Der ville det være rart med en melding, og jeg er sikker på, at formanden er åben for en anden talerunde, hvis der er nogle, der har mod på at give udtryk for det.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Jeg var ikke ude i nogen form for politisk drilleri, da jeg bragte spørgsmålet om en vandgrænse op.
Men det er min dybtfølte overbevisning, at en vandgrænse præsenterer nogle helt særlige problemer, fordi man jo, som ordføreren selvfølgelig godt ved, er i akut livsfare, hvis man falder i vandet.
Og der er altså nogle humanitære hensyn i forbindelse med at bevogte vandgrænser, som man ikke har, når man skal bevogte landegrænser.
Det mener jeg faktisk vi skal tage hensyn til.
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-05-31:
Jeg anerkender så ordførerens nuancerede syn på aftalen.
Men når det nu netop er nuanceret – man kan godt se, at der er nogle fejl og mangler ved den – vil man så overveje de tanker, som Dansk Folkeparti har, om, at vi også selv som land og som Europa har et ansvar for at forsvare vores egne grænser og ikke bare stå med et checkhæfte, men rent faktisk forsvare grænserne med magt?
Er det nogle overvejelser, som ordførerens parti måske kunne have i baghovedet?
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Jamen jeg skal da være den første til at medgive, at migrantproblemerne ikke er løst, og at de er svære at løse, og det vil formentlig også tage lang tid, før de bliver løst.
For jeg synes også, det er uholdbart, at vi har den migrantstrøm, som vi har.
Den påtvinger landene i Europa nogle samfundsforandringer, som de slet ikke har bedt om.
Og det er selvfølgelig en meget alvorlig sag.
Men det bedste må jo ikke blive det godes værste fjende.
Og det synes jeg vi skal være glade for.
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-05-31:
Tak for det.
Hele den her aftale kom jo i stand på baggrund af en ukontrolleret flygtninge- og migranttilstrømning, og lad os lige prøve at holde fast i den del af det.
For det er jo ligesom det, der stadig væk er den knage – som jeg hører det i hvert fald – man hænger sin hat på for at kunne retfærdiggøre og forsvare aftalen.
Men i forhold til om tilstrømningen af migranter er regulær eller irregulær, vil jeg sige, at den ganske vist er mindsket betragteligt, men at den jo fortsætter.
Der er jo stadig væk en tilstrømning ind i Europa.
Bekymrer det ikke ordføreren?
Og synes ordføreren, at aftalen så på den baggrund, altså at man ikke fik løst problemet, kan fortsætte i lang tid fremover, uagtet at tilstrømningen fortsætter?
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Men det er jo ikke Danmark, der suverænt bestemmer, om der skal være optagelsesforhandlinger eller ej.
Man kan ligesom sige, at hvis regeringen med et trylleslag fik sin vilje, ville indholdet af det forslag til vedtagelse, som hr. Søren Søndergaard har været med til at fremsætte, også blive opfyldt, for så ville førtiltrædelsesstøtten på den måde forsvinde.
Men det er jo ikke os, der bestemmer det.
Det er jo vores input til, hvad der skal ske i EU-regi.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-31:
Så er det, jeg må stille spørgsmålet: Hvad er så ideen i at give føroptagelsesstøtte til Tyrkiet?
Altså, førtiltrædelsesstøtten til Tyrkiet fra EU handler jo om at gøre Tyrkiet i stand til at blive optaget i EU.
Hvis ikke der er et optagelsesperspektiv, er der vel heller ikke noget grundlag for en førtiltrædelsesstøtte.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Ja, det er klart.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-31:
Tak, formand.
Men det er selvfølgelig formandens afgørelse.
I forhold til ordføreren vil jeg sige, at jeg går ud fra, at Liberal Alliance er enig med Liberal Alliances formand, udenrigsministeren, om at stoppe optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet.
Henrik Dahl (LA), 2018-05-31:
Altså, situationen i Tyrkiet og EU-NATO-Tyrkiet-relationen forandrer sig hele tiden, og derfor er det jo ikke så mærkeligt, at den danske position også flytter sig en lille smule over tid.
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-05-31:
Tak for svaret.
Jeg står selvfølgelig stadig væk og sådan spekulerer på et scenarie.
Altså, EU har ikke været i stand til at håndtere det forhold, at der er kommet en million mennesker sydfra, som vil ind i Europa.
Man prøver så at få Tyrkiet til at tage skraldet og betaler dem for det.
Nu ved jeg godt, at vi ikke skal begive os ud i spekulationer, men hvad nu, hvis en million russere pludselig en dag fandt ud af, at de sandelig vil ind i Tyskland, de vil gerne ind i Europa, der er faktisk bedre at være, der er bedre tv, skulle man så prøve det samme, altså, at man står med hænderne i lommen, og så prøver man at betale nogle andre for at håndtere den opgave.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre.
Michael Aastrup Jensen (V), 2018-05-31:
Jeg har prøvet at åbne lidt op for det.
Jeg synes, det er meget alvorlige anklager, der er kommet fra bl.a. Amnestys side, og de skal selvfølgelig undersøges til bunds, men som jeg er blevet gjort opmærksom på, er det også noget, EU undersøger meget, meget nøje i dialog med Tyrkiet.
Men selvfølgelig skal det undersøges.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-31:
Jeg synes, at hr. Nick Hækkerup sagde det meget fint.
Hr. Nick Hækkerup sagde det på den her måde: Vi stoler på Kommissionen, Kommissionen stoler på Tyrkiet, og Tyrkiet svarer ikke rigtig, andet end at de garanterer, at alt selvfølgelig er i orden.
Men vil det så sige, at de menneskerettighedsorganisationer, som har fremført noget, er fyldt med løgn?
Hvis ikke de er usande, hvordan får vi så afgjort, om det er de tyrkiske myndigheder, der siger, at der ingen problemer er, som Kommissionen baserer sig på, og som den danske regering baserer sig på, der har ret, eller er der måske noget at komme efter, hvis ikke vi får den uafhængige undersøgelse?