runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jane Heitmann (V), 2021-10-15:
Tak for det, og jeg vil også gerne sige tak for ministerens tale.
Einstein sagde engang, at sindssyge er at gøre det samme igen og igen og forvente et andet resultat.
Og med al ære og respekt, minister, er det så ikke det, regeringen er på vej til her, altså bare at gøre det samme igen og igen, nemlig at forlænge en forsøgsordning, som vi én gang har set ikke virker, og nu giver man den så 4 år til?
Jeg spørger bare.
Jeg har hørt adskillige ordførere her nævne bl.a. Lægemiddelstyrelsen, og som jeg også selv sagde, har de jo været fodslæbende.
Vi har i dag på markedet fire udenlandske produkter – og efter 4 år ikke ét eneste dansk.
I Tyskland kan tyske patienter på apoteket købe danskproduceret medicinsk cannabis.
I Tyskland tager det 6-8 uger at få godkendt et produkt.
Hvad er det, de kan i Tyskland, som den danske Lægemiddelstyrelse ikke kan?
Det, som jeg vil spørge ministeren om, er, om ministeren vil sikre, at Lægemiddelstyrelsen får lavet vejledninger for produktgodkendelser, at der bliver lavet dyrkningsretningslinjer, og at der bliver lavet mangelbreve og anvisninger fra Lægemiddelstyrelsen til producenterne, så de ved, hvor fejlen er.
Magnus Heunicke (S), 2021-10-15:
Men når det drejer sig om behandlingsvejledninger, er det jo noget, som vi under normale forhold får fra de lægefaglige selskaber.
Og situationen er jo den, at vi ikke har et lægefagligt selskab, som har villet lave en behandlingsvejledning, og det er derfor, Lægemiddelstyrelsen så måtte påtage sig opgaven med at lave en vejledning til læger om behandling af patienter med medicinsk cannabis.
Det er da ikke den bedste situation, det synes jeg heller ikke at det er, men de lægefaglige selskaber har jo ret til det og har autonomi, i forhold til hvad det er, de kaster sig over og anbefaler.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-10-15:
Jamen jeg synes, det er på sin plads at gennemgå det direktiv, der ligger til grund for det, så Folketinget lige kan følge med –
nej, Nye Borgerlige kan støtte det.
Magnus Heunicke (S), 2021-10-15:
Mange tak for det.
Tak for bemærkningerne her.
De gældende EU-regler om veterinære lægemidler bliver den 28. januar næste år erstattet af en ny EU-forordning om veterinære lægemidler, og formålet med det her lovforslag er at tilpasse dansk lovgivning til den her nye forordning, hvor der foretages ændringer i lov om lægemidler, i lov om apoteksvirksomhed og i sundhedsloven, vores store lov, og med lovforslaget afvikles regler, der nu erstattes af den nye veterinærforordning.
Herudover laves der justeringer i en række formuleringer, fordi det af lovtekniske grunde er nødvendigt at bevare de nuværende danske regler.
Der er to områder, som jeg vil fremhæve nu, hvor der er behov for at ændre de nationale regler, fordi de ellers ville være i strid med forordningen.
Der ændres så lidt som muligt med henblik på at bevare mest muligt af de nuværende krav og muligheder.
Den ene ændring vedrører onlineforhandlinger.
Det er jo sådan, at apoteker fortsat kan forhandle receptpligtige lægemidler i Danmark, men altså ikke ud over landets grænser, fordi det ikke længere er tilladt ifølge forordningen.
Med den anden ændring afvikles den nuværende registreringsordning for stoffer, der kan anvendes som lægemidler til dyr.
I stedet indføres en regel om, at stofferne kun må købes af en virksomhed med tilladelse til engrosforhandling.
Derudover flytter lovforslaget bemyndigelsen til at udstede fire bekendtgørelser fra sundhedsministeren til Lægemiddelstyrelsen, og der er i alle fire tilfælde tale om bekendtgørelser af rent teknisk karakter.
Det træder som sagt i kraft den 28. januar 2022, og lovforslaget her går jo altså så ud på, at vi i Danmark forbereder os på det.
Og jeg håber, at lovforslaget får en god udvalgsbehandling, og jeg ser frem til at besvare de spørgsmål, som udvalget måtte have undervejs.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-10-15:
Nu er det sådan, at man faktisk ikke kan fremsætte lovforslag hernede, uden at det har været forbi den samlede regering, så det her er en fælles retningslinje på mit område.
Og når jeg i min tale sagde, at det kan være forskelligt fra område til område, er det, fordi jeg har været ordfører på energi og klima, på socialområdet, på forskning og ligestilling, på skat og finans og erhverv – og vist lidt mere.
Men det er bare for at sige, at jeg har været ret bredt omkring i Folketinget.
Det, jeg i hvert fald har kunnet konstatere, er, at det er ekstremt forskelligt fra område til område, både hvad der er sædvane, og hvordan man plejer at bruge de forskellige parlamentariske redskaber.
Derfor ved jeg bare også af erfaring, at man altså ikke nødvendigvis kan overføre det fra det ene område til det andet, altså at det, der virker rigtig godt her, ikke nødvendigvis er det samme, der ville virke rigtig godt på erhvervslovgivning eller på skattelovgivning eller på noget andet.
For der kan ligge nogle helt andre sædvaner omkring den parlamentariske praksis.
Det vil sige, at det, der ligger her, er det, der bliver linjen for regeringen på børne- og undervisningsområdet.
Stén Knuth (V), 2021-10-15:
Jeg kan godt forstå argumentet, og jeg kan jo sådan set også høre det.
Jeg tænker bare, at den struktur, man bygger lovgivningsarbejdet op omkring, altså at man laver en aftale, at man får evalueret, og at der pr. automatik kommer noget revision på det, vel er ens på alle områder.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-10-15:
Nej, og det er det ikke engang inden for det her område.
Altså, om der er revisionsbestemmelser eller ej, er forskelligt, alt efter hvilken politisk aftale der ligger til grund.
Det vil sige, at man i nogle politiske aftaler har valgt, at der er årlige redegørelser.
I nogle politiske aftaler, f.eks. på folkeskoleområdet, har man valgt, at der er et stort følgeforskningsprogram og en forpligtelse for ministeren til at dukke op i Folketingssalen en gang om året.
På den måde er der i hver enkelt aftale indbygget et selvstændigt sæt regler.
Man kan sige, at det, der er sædvanen, der går på tværs, er, at der er en eller anden form for forpligtelse til at følge op.
Men hvad det er for en form for forpligtelse – om det er statusredegørelser, forligskredse, eller hvad det er – er meget, meget forskelligt fra område til område og også fra aftale til aftale på undervisningsområdet.
Jens Joel (S), 2021-10-15:
Tak for det, formand.
Det her er jo på en eller anden måde meget teknisk, og så er det også ret vigtigt, for det her handler sådan set om finansieringen af vores uddannelser i rigtig mange sammenhænge.
Det handler om vores aktivitetsafhængige veu-bidrag; det handler om praktikpladser; det handler om det fleksible AUB-bidrag.
Og alt det her er jo den måde, vi finansierer eksempelvis lærepladserne på.
Så uanset at man kan bruge lang tid på modelparametre, at man kan skrue op og ned, og at der er nogle af beløbene, der falder, og nogle, der stiger, til næste år, så er historien om det jo, at det er den her måde, vi sikrer, at der faktisk er penge til at tage eksempelvis de lærlinge, som vi har brug for.
Historien om det fleksible AUB-bidrag, som er det, der er den største ændring i det her – og nok også det, der vil være genstand for mest diskussion – var jo, at man havde en ubalance i det system.
Rigsrevisionen og et politisk flertal blev ligesom enige om – det gjorde man i øvrigt også i trepartsaftalen – at man skulle have balance i det her.
Man skulle lave noget, så man ikke opkrævede mere, end man skulle bruge, så man på den måde sikrede, at det modsvarede det træk, der var på kontoen.
Det lavede man en aftale om i 2020, og så skete der jo faktisk det, at man, ud over at man fik lavet en aftale om, hvordan man nedbragte det overskud, der var oparbejdet, nu er endt med et underskud.
Og den regning skal selvfølgelig også samles op.
Det er vigtigt, synes jeg, at sige, at grunden til, at der er underskud i den kasse, jo faktisk er, at det lykkedes os som fællesskab, som samfund at sikre, at der på trods af corona faktisk var flere, der fik en læreplads i slutningen af 2020, end der var i 2019.
Vi sagde jo til hinanden, at det ikke skulle være de unge mennesker, der manglede lærepladser, som skulle betale prisen for coronakrisen.
Det var arbejdsmarkedets parter også med på, og det var jo i virkeligheden baggrunden for, at man lavede en meget fordelagtig ordning, hvor man sagde: Man kan næsten få gratis lærlinge i den her periode.
Derfor kan man sige: Ja, der er en ekstraregning, men det er jo også begrundet i, at arbejdsgiverne i 2020 og under coronaen faktisk havde mulighed for at oprette lærepladser med et meget, meget stort tilskud, så de dermed også fik rigtig meget tilbage fra ordningen.
Fordi det er en stor stigning, har der været rejst spørgsmål om, om man kunne fordele betalingen, kan man sige, i forhold til at bringe balance i det igen.
Der er det jo godt, at arbejdsmarkedets parter har en tendens til at sætte sig til forhandlingsbordet og lave en løsning, en trepartsaftale, når der ligesom opstår et problem.
Og her i dag for en time eller halvanden siden eller sådan noget kom der – jeg går ud fra, at de fleste ordførere også har set det – en melding ud om, at der faktisk er en aftale nu om at fordele regningen over 3 år, og så i øvrigt om en række andre ting, som handler om, hvordan vi sikrer forbedringer af det uddannelsessystem.
Vi støtter det selvfølgelig også med den nye trepartsaftale, som lige er landet, og vi er glade for, at man faktisk har fundet en løsning i fællesskab.
Kenneth Mikkelsen (V), 2021-10-15:
Tak for det.
Det er jo rigtigt, hvad den forrige ordfører sagde: Vi behandler forslag til lov om ændring af lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Lovforslaget indeholder en række justeringer af satser på eud-området og voksen-, efter- og videreuddannelsesområdet.
Jeg vil dog her i min ordførertale fokusere på ministerens forslag om at forhøje AUB-bidraget fra de 2.354 kr. i år til 3.639 i 2022.
Det sker med henvisning til en negativ egenkapital i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag på 2,6 mia. kr. ved udgangen af 2020.
Med lovforslaget foreslås det, i hvert fald som det har ligget indtil nu, at lægge hele ekstraregningen i 2022; et år, hvor arbejdsgivere og virksomheder stadig oplever eftervirkninger af covid-19.
Forhøjelsen af AUB-bidraget svarer til en stigning på intet mindre end 54 pct.
Det er uheldigt, og det er især uheldigt i en tid, hvor virksomhederne stadig mærker konsekvenserne af covid-19.
Måske tænker man: Jamen er erhvervslivet ikke kommet videre efter covid-19?
Her må jeg sige: Svaret er nej; tabt omsætning og indtjening skal jo altså hentes ind over de kommende år; lån skal betales tilbage; fragt- og råvarepriser er støt stigende; der er lige nu lange leveringstider på råvarer og på færdigproducerede varer.
Læg så hertil, at en række brancher – det kunne eksempelvis være hotel- og restaurationsbranchen – fortsat oplever afmatning i markedet.
Jeg vil gerne i dag slå fast, at vi i Venstre anerkender, at underskuddet i AUB skal dækkes af arbejdsgiverne gennem et højere AUB-bidrag i en periode, men vi kan ikke støtte, at pengene opkræves på en gang, og vi er faktisk helt uforstående over for, at ministeren ikke har villet imødekomme de mange nærmest enslydende høringssvar, som er fremkommet, og som lyder: Det er uhensigtsmæssigt; det giver ikke mening; og man vil på det kraftigste advare mod at afvikle gælden på kort tid.
Det var sådan, at der under førstebehandlingen af L 34 her i salen i aftes udspandt sig lidt af en uenighed mellem ministeren og ordføreren fra De Konservative vedrørende underskuddet på de her 2,6 mia. kr.
Jeg vil gerne i dag tilslutte mig den konservative ordførers kritik fra i aftes.
Underskuddet er derimod opstået, fordi Børne- og Undervisningsministeriet lavede et fejlskøn på ca. 2 mia. kr., da de skulle vurdere de økonomiske konsekvenser af trepartsaftalen om lærlingene fra maj 2020.«
Derfor er det for Venstre endnu mere uforståeligt, at ministeren indtil nu ikke har villet imødekomme kritikken og opfordringerne fra høringssvarene.
For på samme måde som interessenterne i høringssvaret gør, opfordrer Venstre til at fordele byrden over en årrække.
Jeg kan jo så forstå, at der for en times tid siden er offentliggjort en ny trepartsaftale, som netop sikrer en tilbagebetalingstid på nu 3 år.
Med forbehold for, at jeg endnu ikke har nået at dykke ned i den aftaletekst, der ligger dér, så vil jeg her sige, at Venstre støtter lovforslaget.
Tak for ordet.
Jens Joel (S), 2021-10-15:
Tak til Venstres ordfører, og tak for – kan man sige – anerkendelsen af, hvad situationen er derude, og ordføreren skal naturligvis ikke stilles til regnskab for detaljerne i det.
Derfor vil jeg bare have Venstres ordfører til at bekræfte, at man vil støtte op om det, som parterne er blevet enige om, fordi der er fundet en løsning på det her konkrete problem, men jo også fordi parterne har sat sig ned ved bordet og fundet en løsning på, hvordan de kunne håndtere det.
Så vil Venstre på den måde være indstillet på at følge treparten og parternes nye aftale med ændringsforslag?
Kenneth Mikkelsen (V), 2021-10-15:
Jo, som jeg sagde i min ordførertale, er det jo sådan, at jeg anerkender, at det er arbejdsmarkedet, der skal løfte den her regning, og jeg anerkender også institutionen omkring trepartsforhandlingerne, og vi har tradition for at bakke op om de trepartsaftaler, der bliver indgået.
Så som udgangspunkt støtter vi op om den og kommer også til at stemme for den.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-10-15:
Tak for det.
Hovedformålet med Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er at skabe et incitament til arbejdsgiverne til at tage flere lærlinge, og det er et sigte, som vi helt klart støtter i Dansk Folkeparti.
For vi har et behov for at tilskynde til, at flere tager en erhvervsuddannelse.
Derfor er vi også glade for de tiltag – bl.a. om, at skolerne og de faglige udvalg skal tage et større ansvar for at hjælpe med at finde lærepladser – som kom ud af trepartsaftalen, og som vi behandlede her i salen i går.
Men tilbage til det her lovforslag: Det handler meget teknisk – som jeg også tror Socialdemokraternes ordfører sagde – om, at arbejdsgiverne skal betale for hver lærling, som de ikke tager, i forhold til en målratio, og det vil sige hver lærling, som de ikke tager, i forhold til det antal som de burde tage.
Og der er en masse modelparametre i det her system, som handler om, at der inddrages en vurdering af den forventede efterspørgsel og udviklingen i efterspørgslen efter arbejdskraft med den pågældende uddannelse.
Samtidig fastlægger lovforslaget en merbidragssats og et veu-bidrag for 2022 samt endelig Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, AUB.
Overordnet set er det jo en del af systemet, at ordningerne skal være i løbende balance.
Bidragene fastsættes ud fra en vurdering af det kommende års behov, og der skal så korrigeres efterfølgende i forhold til mere- eller mindreforbrug i de enkelte ordninger, og det betyder selvfølgelig, at et underskud, som der var i AUB-ordningen i 2020, som udgangspunkt skal indbetales af virksomhederne.
Og nu er det så her, jeg ville være kommet med en opfordring til regeringen om at skubbe til parterne i forhold til at sørge for, at der kommer en aftale om, at man kunne fordele de her midler ud over længere tid.
For på grund af corona og fordi virksomhederne nu skal betale skat og alt muligt andet tilbage, kan de være i en klemt situation.
Jeg kan jo så forstå på Socialdemokraternes ordfører, at der er lavet en trepartsaftale, og jeg vil egentlig bare sige, at jeg ud fra den forventning om, at der, inden vi skal andenbehandle det her lovforslag, ligger nogle ændringsforslag, som gør, at det bliver en spiselig mundfuld, også for de arbejdsgivere, der skal betale de her penge tilbage, da så bestemt forventer, at Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Mette Thiesen (NB), 2021-10-15:
Den socialdemokratiske ordfører havde så mange panderynker over den konservative ordfører, at jeg faktisk sad og ventede på, at der kom nogle korte bemærkninger, men det gjorde der så ikke, og så måtte jeg skynde mig herop.
Jeg kan sådan set tilslutte mig alt det, der blev sagt fra den konservative ordførers side.
Vi har heller ikke været en del af den aftale, der blev lavet, dengang man lavede hele den her ordning, og – for at være helt ærlig – ville vi nok også have ønsket, at den så lidt anderledes ud.
Det her lovforslag kan vi ikke støtte.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-10-15:
Hvad angår det praktikpladsafhængige AUB-bidrag, så vi i Enhedslisten meget gerne en kraftig forøgelse af merbidragssatsen, fordi vi vurderer, at der skal et langt større økonomisk incitament til, hvis vi skal komme praktikpladsmanglen til livs.
Vi bakkede varmt op om det, da man tidligere øgede merbidragssatsen, men vi tror faktisk ikke, at vi kommer i mål med at sikre praktikpladser til alle, hvis ikke vi på et tidspunkt øger bidragssatsen ganske betragteligt, og til gengæld anvender pengene på en sådan måde, at vi honorerer de arbejdsgivere, som opretter flere uddannelsespladser.
Jeg tror, vi kommer til i fællesskab at diskutere – nu må vi se, hvordan tallene udvikler sig – hvordan vi kan skrue noget hårdere på hjulene for at lægge et pres på arbejdsgiverne for, at de opretter et tilstrækkeligt antal pladser.
Det er ikke et synspunkt, vi vil gøre gældende konkret i forhold til det her lovforslag.
Man kan altid diskutere, om vi skal overlade lovgivningen til den til enhver tid siddende regering og arbejdsmarkedets parter, men det er ikke et synspunkt, vi nødvendigvis altid vil støtte, men jeg tror, at det i den her sammenhæng er rigtig fornuftigt, at vi regulerer efter den aftale, som regeringen har indgået, også ihukommende vores debat i går aftes om samme emnekreds.
Så vi ser frem til på et tidspunkt, hvis der ikke sker en drastisk ændring i antallet af praktikpladser, at diskutere, hvordan vi så kan dreje på hjulene, så vi lægger et stærkere tryk på arbejdsgiverne.
Men som det ligger her, kan vi støtte også den del af lovforslaget.
Anne Sophie Callesen (RV), 2021-10-15:
Ligesom de andre partier støtter vi i Radikale Venstre AUB-systemet og det formål, at man betaler for at sikre, at vi får flere, der kan få en læreplads.
Det her lovforslag er jo af meget teknisk karakter, og det er selvsagt nødvendigt, at vi støtter op om et teknisk lovforslag, som justerer de bagvedliggende modelparametre, som gør, at AUB-systemet kan rulle videre, også næste år.
Så vi bakker op om lovforslaget.
Og så ved jeg ikke, om der er nogen korte bemærkninger.
Ina Strøjer-Schmidt (SF), 2021-10-15:
Tak for ordet.
Ordføreren på lovforslaget havde desværre ikke mulighed for at være her i dag, så det er i stedet mig, der skal gøre rede for SF's holdning.
Formålet med Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er som bekendt at få virksomhederne til at ansætte flere lærlinge.
Dem har vi brug for, og i SF er vi derfor glade for, at virksomhederne under coronakrisen oprettede flere lærepladser
Det er vigtigt, at der er balance i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, og at der sker justeringer i bidraget, når der opstår ubalancer.
Da virksomhederne har været gode til at tage flere lærlinge ind, står vi nu i en situation med underskud og en ny ubalance i ordningen.
Derfor sker der nu en justering af det fleksible uddannelsesbidrag i form af en stigning i bidraget.
Vi har noteret os, at arbejdsgivere og erhvervsorganisationer er utilfredse med, at forhøjelsen og opretholdelsen af balancen sker på 1 år i stedet for over en længere periode.
Samtidig noterer vi os, at FH ikke har ønsket at indgå en delaftale, bl.a. fordi arbejdsgiverne tidligere har stået stejlt på, at der ikke må være ubalancer.
I SF bakker vi op om trepartsaftalen og noterer os, at parterne bag treparten ikke har kunnet nå til enighed om en anden løsning, hvad angår AUB-bidraget.
Så SF bakker op om lovforslaget.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2021-10-15:
Tak for det.
Jeg vil spørge, hvad det nytter, for trepartsaftalerne er jo vedtaget, og det er jo noget, vi har en stærk tradition for i Danmark, og De Konservative bakker selvfølgelig også altid op om princippet om trepartsaftaler.
Men jeg synes også, at det er på sin plads nogle gange at sige nej, sige nej til, at forvaltningen jo bare ikke er i orden med hensyn til den måde, AUB-midlerne håndteres på.
Det faktum, at der bliver indgået 3.000 flere aftaler i et år, i forhold til hvad man havde forventet, kan jo ikke betyde, at forslaget lige pludselig bliver 2 mia. kr. dyrere og koster 5 mia. kr. i stedet for 3 mia. kr.
Der skal vi op i en helt anden størrelsesorden.
Så vil vi også gerne sætte spørgsmålstegn ved det kloge i at bruge 500 mio. kr. i AUB-penge til skolerne og skolesiden, for vi står med nogle helt andre udfordringer i hele eud-spørgsmålet, og det er jo det, vi skal se på; det er ikke kun at kaste flere penge i det, det er ikke altid at styrke noget ved bare at give penge, for hvad er effekten af det?
Der er lavet et fejlskøn, og der er et underskud, og så får vi lige her i sidste øjeblik sendt en ny forhandling ind, en time før, som man ikke kan nå at få vendt med sin gruppe.
Det synes jeg faktisk er ret utilfredsstillende.
Nu skal det her underskud så dækkes tre gange ved store indbetalinger i stedet for en enkelt.
Det er selvfølgelig bedre, men man skal også sige, at det jo ikke kun er virksomhederne, som måske har haft interesse i det her, det er nok også Danske Regioner og Kommunernes Landsforening, for de har jo også været ret kritiske over for forslaget om at opkræve alle AUB-midlerne på én gang.
Så en 3-årig periode er selvfølgelig bedre end en 1-årig periode, men jeg tror, at mange måske hellere ville have haft en mere fleksibel løsning.
Så nu betyder det, at man skal betale 850 mio. kr. i stedet for, og det stiger fra 2.800 kr. til 3.600 kr., og det er stadig en stor stigning, som det også blev sagt fra Venstres side.
Så vi siger altså nej.
Og det er mere som princip og for at sige, at der må mere styr på det.
Først blev virksomhederne opkrævet 1,5 mia. kr. for meget, men det fik vi så lavet om på sidste år, i 2020, men så kom der også 500 mio. kr. til fagforeningerne, og nu er der så et kæmpe fejlskøn på over 2 mia. kr., og igen kommer der 500 mio. kr. ud igen, og det er jo ikke den her elevatormodel, vi kan bruge til at forvalte så mange offentlige midler.
Der må mere styr på det, og det er jo heller ikke alle virksomheder, der får glæde af det her fejlskøn, for der er nogle, der nu skal betale en regning.
Så vi siger nej.
Tak for ordet.
Stén Knuth (V), 2021-10-15:
Tak for det.
Altså det her med, at det er djøfarbejde for djøffernes skyld, kan jo få de fleste af os til at sige, at så skal vi ikke gøre det.
Men jeg vil egentlig gerne høre – og nu kan ministeren jo ikke tale på hele regeringens vegne, og jeg kan forstå, at det er ministerens linje fremover nu ...
Nu kom den tilbage.
Det er så den nye linje, som ministeren vil føre i forhold til det, der kommer.