Peter Hummelgaard (S), 2021-05-17:
Tak for det.
Med beslutningsforslaget her sætter SF fokus på en helt central problemstilling, nemlig hvordan vi kan styrke organiseringen på det danske arbejdsmarked.
Funktionaliteten og legitimiteten af vores velfungerende arbejdsmarkedsmodel afhænger af en høj organiseringsgrad, både på lønmodtagerside og på arbejdsgiverside.
Derfor er det bekymrende, at organiseringen over en årrække har været faldende, særlig blandt de traditionelle fagforeninger.
De løfter et stort samfundsansvar ved at indgå overenskomster bredt, ved at udvikle det faglige område med uddannelsestiltag og ved at finde fleksible løsninger til at rumme de nye beskæftigelsesformer på arbejdsmarkedet som f.eks. i forhold til de atypisk beskæftigede og de personer, som arbejder via digitale platforme.
Hvis vi skal opretholde en stærk dansk model, er det vigtigt, at der er et bredt fokus på betydningen af, at lønmodtagere og arbejdsgivere i alle brancher også i fremtiden vælger at være medlem af en fagforening eller en arbejdsgiverforening.
Derfor ligger det regeringen meget på sinde, at vi får styrket den danske model, men vi skal gøre det på et oplyst grundlag og i bred dialog med bl.a. arbejdsmarkedets parter og eksperter i arbejdsmarkedsforhold.
Den danske model rummer den klare arbejdsfordeling, at arbejdsmarkedets parter regulerer løn- og arbejdsvilkår via overenskomster, og at Folketinget sikrer, at arbejdsmarkedets parter har de nødvendige rammer at agere inden for.
De nuværende regler om et skattefradrag på 6.000 kr. årligt for fagforeningskontingent er udtryk for et bredt politisk ønske om at støtte organiseringen på det danske arbejdsmarked og gælder uafhængigt af kontingentets størrelse og uafhængigt af, hvilke opgaver den enkelte fagforening varetager.
En debat om fagforeningers betydning og øget organisering via skattefradrag indeholder forskellige aspekter, men handler grundlæggende om, hvordan vi ønsker at værne om den danske arbejdsmarkedsmodel, og også om, hvordan vi udvikler den.
I Danmark kan danske lønmodtagere og arbejdsgivere oprette og melde sig ind i præcis de foreninger, de vil, og også kalde dem, hvad de vil.
Heri ligger også, at det er op til den enkelte fagforening og dens medlemmer selv at fastlægge, hvad fagforeningen står for, og hvilke opgaver og hvilken interessevaretagelse foreningen står for.
Det er derfor op til den enkelte lønmodtager at afgøre med sig selv, hvad man anser for en fagforenings kerneopgave, og hvor man vil være medlem.
Det er kernen af foreningsfriheden på det danske arbejdsmarked.
Det er imidlertid vigtigt at få debatteret og mindet hinanden om, hvilken rolle faglige organisationer har i vores samfund, og hvilke opgaver de påtager sig.
Det er helt centralt i den danske model, at vi har en høj organisationsgrad, og at størstedelen af lønmodtagerne er dækket af overenskomster.
Overenskomster og stor medlemstilslutning til de faglige organisationer er grundstenen for et stærkt og fleksibelt arbejdsmarked.
Det er en kerneopgave for en fagforening at sikre ordentlige løn- og arbejdsvilkår inden for de forskellige fagområder.
Det sker ved kollektive overenskomster og eventuelt ved at anvende strejke og blokade for at nå det mål.
Og der er forskel på de såkaldte gule fagforeninger og de traditionelle fagforeninger, der er organiseret i hovedorganisationerne, i FH og AC.
Den traditionelle fagbevægelse er baseret på et fagligt tilhørsforhold og kæmper for bredt at opnå ordnede løn- og arbejdsvilkår på det danske arbejdsmarked, men også for at udvikle arbejdsmarkedet, så det er fleksibelt og konkurrencedygtigt.
Bl.a. arbejdsmarkedspensionerne og erhvervsuddannelserne er eksempler på, at den traditionelle fagbevægelse løser opgaver med samfundsmæssig tyngde.
Og det velfungerende tillidsmandssystem er et vigtigt element i en travl hverdag på virksomhederne, hvor tillidsmanden er en nøgleperson i det daglige samarbejde.
I modsætning til de traditionelle fagforeninger bruger de gule organisationer ikke eller i begrænset omfang ressourcer på at opnå kollektive overenskomster inden for et fagligt område til glæde for alle lønmodtagere, at kæmpe for at opnå kollektive overenskomster via strejke eller blokade, at udvikle og vedligeholde et system med tillidsrepræsentanter og at udvikle og vedligeholde selve faget.
Og det skal den enkelte lønmodtager have for øje ved valg af en fagforening.
Regeringen er enig i vurderingen af de udfordringer, som ligger til grund for SF's beslutningsforslag, og derfor har det høj prioritet for regeringen at få styrket organiseringen på det danske arbejdsmarked.
Det gælder både på lønmodtagerside og på arbejdsgiverside.
Men vi skal tænke os godt om, i forhold til hvilke konkrete tiltag der vil være egnede.
Her kan justeringer af reglerne om skattefradrag være ét tiltag blandt flere.
Men i første omgang er der brug for at få en grundig analyse af de forskellige aspekter af at få styrket organiseringen.
Det omfatter også en analyse af organiseringen på arbejdsgiverside og af barriererne for, at lønmodtagere træffer et positivt valg om at lade sig organisere.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget, men hilser debatten velkommen.
Tak for ordet.