Søren Søndergaard (EL), 2018-11-13:
Vi støtter fra Enhedslistens side intentionen bag det her forslag.
Og hvad jeg mener med intentionen, skal jeg lige komme tilbage til.
Danmark er et lille land, vi har en lille befolkning, og vi er omgivet af store lande med store befolkninger.
Så hvis markedet, det frie, højt besungne vidunderlige kapitalistiske marked bare får lov at råde, så er det et spørgsmål om tid, før en stor del af sommerhusområderne i Danmark er beboet af folk fra andre lande
Det kan man så mene at der ikke er noget problem i; man kan mene, at det faktisk ikke ville gøre noget som helst, hvis det var folk fra andre lande, der ejede sommerhusgrunde i Danmark.
Der er også nogle, der er helt vilde med, at ejendomme i Københavns indre by ejes af udlændinge og ikke bliver beboet.
Altså, man kan have mange af den type opfattelser, men det er ikke Enhedslistens opfattelse.
Vi ønsker, at sommerboliger i Danmark først og fremmest skal stå til rådighed for de folk, som har fast og varig bopæl i Danmark.
Der vil jeg godt understrege, at det ikke har noget med statsborgerskab at gøre.
Altså, det er jo ikke et eller andet nationalistisk korstog.
Man kan være af hvilken som helst nationalitet.
Men har man bopæl i Danmark, er det vigtigt, at den begrænsede ressource, som sommerhusområderne er, også er tilgængelig for dem, som bor i Danmark.
Derfor støtter vi og har altid støttet sommerhusreglen, som har eksisteret siden 1959 og så er blevet skrevet ind i forbindelse med vores EU-medlemskab.
Jeg ved ikke, om den første gang blev skrevet ind i 1973, eller om det var i 1993, det kan jeg ikke helt gennemskue, men den er i hvert fald en del af grundlaget for vores EU-medlemskab.
Samtidig med det støtter vi også, at der skal være en dispensationsmulighed fra kravet om dels at have bopæl i Danmark, dels tidligere at have boet 5 år i Danmark.
Vi synes, der skal være en dispensationsmulighed for det, fordi der kan være folk, der har en særlig tilknytning til Danmark, der begrunder en dispensation.
Det synes vi skal være en mulighed, altså at den dispensationsordning skal være der.
Vi vil godt i udvalgsbehandlingen kigge på, hvad det handler om, og vi vil godt kunne overbevises om, at der har været lignende op- og nedgange tidligere.
Men når vi kigger på de tal, må vi bare sige, at udviklingen er markant.
Det vil jo alt andet lige indebære en udvikling, som vi er imod.
Hvis dispensationsgraden fortsætter med at stige, er vi sådan set enige i, at det risikerer at undergrave argumentet for undtagelsesreglen i det hele taget.
Men vi har også den opfattelse, at det naturligvis vil føre til stigende priser.
Det bliver jo sagt meget åbent fra nogle af de kommuner, som gerne vil have lov til at lade udlændinge købe sommerhuse: Det er jo et spørgsmål om stigende priser.
Altså, vi er ikke så fikseret af det der frie marked, hvor det bare er markedskræfterne, der skal bestemme.
Det har vi nogle reservationer over for, også i den her sammenhæng.
Derfor skal der ske en begrænsning af i hvert fald stigningen af antallet af dispositioner med den nuværende dispensationspraksis.
I udvalgsarbejdet er vi åbne over for at diskutere det der loft, som Dansk Folkeparti har foreslået.
Det synes vi måske nok at det er.
Men vi er altså også åbne over for at diskutere muligheden for, at man ikke sikrer et loft gennem et tal, men at man sikrer et loft eller et antal gennem retningslinjerne og kriterierne for dispensationerne.
Når det er lidt vigtigt, er det, fordi det er lidt underligt at have et loft, hvis ansøger nr. 21 faktisk har mere anledning til at få en dispensation end de andre.
Men vores udgangspunkt er, at vi er positive over for forslaget, og vi vil også se positivt på Socialdemokratiets forslag om en eventuel beretning.