Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-14:
Jeg vil også gerne lige benytte anledningen til at holde en afsluttende tale om det her lovforslag.
Det her lovforslag er et eksempel på, at Folketinget faktisk ikke ønsker at blive oplyst, da beslutningen jo allerede er taget, og det er også blevet nævnt flere gange.
Det er jo en forligskredsbeslutning.
Så den her proces, vi har haft i Folketinget, hvor vi har været nogle enkelte folketingsmedlemmer, som har forsøgt at oplyse hele Folketinget, skabe transparens i den her beslutningsproces, har jo sådan set været næsten overflødig, for der er ingen, der lytter.
Den her proces, vi laver her i Folketingssalen, er en ren formalitet.
Men der er selvfølgelig mange grunde til at stemme nej til det her lovforslag.
Nogle af dem er, at det er en infrastrukturpolitisk tilgang, der er totalt inkonsistent med al klimapolitik – dansk, europæisk og global klimapolitik.
Det er et projekt, der bogstavelig talt bulldozer igennem natur, vand og miljø, og økonomisk ser det med statens egne regnemetoder ud til, at det ikke engang holder som et rentabelt projekt.
Så det nemmeste for mig ville jo være bare at stemme nej.
Jeg er selvfølgelig valgt ind i Folketinget for at kæmpe for mere klima- og miljøpolitik, så hvorfor engagere sig i det her lovforslag?
Det er jo, fordi problemerne stikker langt dybere end bare det her lovforslag.
Jeg er optaget af, hvordan vi organiserer vores samfund, hvordan Folketinget fungerer i forhold til at skabe nogle gode rammer for vores samfund, og hvordan vi som moderne samfund minimerer miljø- og klimarisici.
Og det er jo alt sammen noget, I mener, når I står ude i medierne.
Så hvorfor er det, at Folketinget fejler?
Jeg mener faktisk, at det her lovforslag er et eksempel på, at det er, fordi Folketinget som institution ikke tager lovarbejdet seriøst.
I tror, I kan blive ved med at stå og snakke klima og miljø og natur i valgkampe og i medierne og så blindt stemme for lovforslag, der gør det modsatte.
Og så bør det her hus tage sig selv mere seriøst.
Det er derfor, jeg har været meget interesseret i at forstå, hvad vidensgrundlaget for det her lovforslag er, og hvordan Folketinget og folketingsmedlemmerne håndterer det manglende vidensgrundlag for de lovforslag, der skal stemmes om.
Er man fuldstændig ligeglad, eller forholder man sig reflekterende til det og indgår i en faglig diskussion om, hvordan det her lovforslag er blevet til?
Jeg har engageret mig i samråd og læst masser af materiale – der er så meget, at ingen kan læse det hele –
læst så meget som muligt.
Jeg har læst aktindsigter, og alt det, jeg har fundet, er, at der er nogle dybt kritisable forhold i processen.
Jeg har været særlig optaget af asbestforureningen, fordi det selvfølgelig er en bombe under det her projekt.
Der er jo ikke ét menneske i den her sal eller ét menneske i det her land, der synes, det er fair, at man tager let på asbestrisici.
Det er jo et arbejdsmiljømæssigt spørgsmål, men det er jo også et sundhedsmæssigt spørgsmål og et miljømæssigt spørgsmål.
Så det, jeg ser med det her lovforslag, er faktisk, at det er et eksempel på, hvor svagt Folketinget er som et kontrollerende organ over for regeringen.
Regeringen får lov til at køre, fuldstændig som de vil.
Det er embedsfolk, der har lavet det her lovforslag, og Folketinget tager nærmest ikke notits af det.
Vi har været nogle enkelte medlemmer, der har engageret os i det.
Og hver gang jeg har rejst faglig og saglig kritik, siger ministeren, at jeg skaber mistillid til embedsværket og til Folketinget.
Men det er jo en mistillid, der bliver skabt af regeringen selv, når lovprocesserne er intransparente.
Forundersøgelserne er der ikke – ministeren siger, at de kommer efterfølgende – og der er masser af dokumentation, der mangler.
Det, som jeg mener at både regeringen og Folketinget har glemt, er, at Folketinget ikke bare er et hus for politiske holdninger.
Vi er et kontrollerende organ over for regeringen, vi er borgernes repræsentanter til at faktatjekke, om regeringen gør det, de siger, og om de har styr på deres budgetter.
I det her tilfælde har de ikke.
Hvis vi ikke tager det ansvar på os, er det bare en ceremoniel, symbolsk institution, hvor vi sidder her for sjov og laver skåltaler og klipper røde snore over.
Det er den problematik, jeg virkelig ser i vores samfund i øjeblikket: I bliver valgt ind til at træffe beslutninger på et oplyst grundlag, men I engagerer jer faktisk ikke i den behandling på et seriøst niveau, og dermed gør I Folketinget til en overflødig institution.
Det er borgerne, der taber, når I ikke lader jer oplyse og engagerer jer i en ordentlig behandling.
Der er masser af konkrete kritikpunkter, man kan nævne, men det vil jeg ikke.
Jeg vil bare afslutningsvis sige, at jeg selvfølgelig opfordrer alle til at stemme nej til det her lovforslag og engagere sig mere fagligt og sagligt i den demokratiske behandling af ting, der har store effekter for vores samfund.