runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Magnus Heunicke (S), 2018-09-06:
Lad os da prøve at fortsætte i det spor her, som hr. Christian Rabjerg Madsen startede, nemlig med de alvorlige forhandlinger, som foregår lige nu i vores kommuner.
Christian Rabjerg Madsen nævnte, hvad der sker i Kolding.
Jeg har lige prøvet at undersøge lidt, hvad der sker i andre af Venstres kommuner, Allerød, Assens, Ikast-Brande Kommuner, og har kigget på nogle af de konkrete nedskæringsforslag, de nu sidder og er nødt til at behandle.
Allerød Kommune: reducerer bad på plejecentre til ældre fra en gang ugentligt til en gang hver anden uge; ophører med at have lejrskoler i udskolingen i deres folkeskoler.
Assens Kommune: bad med hårvask til vores ældre fra hver uge til hver anden uge; indskrænke åbningstiden i daginstitutioner.
Og Ikast-Brande diskuterer nu et forslag om at indføre tørsvømning i folkeskolen, fordi man ikke har råd til at få børnene fra folkeskolen i svømmehallen.
Imens har vi en finansminister, der siger, at det går bragende godt med økonomien, og at man skal gøre gode tider bedre.
Det her, finansminister, er ikke gode tider, det er alvorlige nedskæringer i finansministerens egne partifællers og borgmestres kommuner.
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Ja, man kunne have fortsat listen.
Man kunne have fortsat listen med Aarhus, hvor spørgerens partifælle sidste år lavede et budget, hvor man med budgetforliget sagde: Vi tror, der kommer en udligningsreform, der vil give os 200 mio. kr., så dem bruger vi.
Og det var, på trods af at ikke en af de modeller, der var i Finansieringsudvalgets rapport, gav Aarhus Kommune i nærheden af 200 mio. kr.
Alligevel vælger spørgerens partifælle at lave et budget, der er baseret på, at der pludselig fra et eller andet sted dumper 200 mio. kr. ned, og det skal man selvfølgelig til at rydde op i nu.
Så der er da nogle kommuner, der står med et stort problem, der skal findes en løsning på, bl.a. på grund af en ret lemfældig budgetlægning i tilfældigvis det år, hvor borgmesteren i Aarhus skulle ud at genvælges.
Derfor står de nu med en masse udfordringer.
Vi løftede servicerammen, og vi har frigjort ressourcer internt i kommunerne.
Kommunerne har selv sagt i aftalen fra juni måned i år, at der er frigjort ressourcer for 600 mio. kr., der kan flyttes fra administration til borgernær velfærd, ved siden af de 1,7 mia. kr., kommunerne har fået mere.
Jeg mener, vi har et ansvar for hele rigsfællesskabet, når vi snakker om ansvaret vedrørende verdensmålene.
Og det gør jeg jo bl.a., fordi vi, når vi aflægger rapport til FN om, hvor langt vi er kommet, aflægger en rapport for hele rigsfællesskabet.
Og derfor skal vi også sørge for at kigge på, hvad der sker i rigsfællesskabet.
Det fjerner så ikke – i parentes bemærket – ansvaret for, at man hverken i Tórshavn eller Nuuk også tager et ansvar for, hvad der sker lokalt.
Hvad angår spørgsmålet om institutionerne, er vi tilbage i spørgsmålet om retsområdet, og der sagde fru Aaja Chemnitz selv, at der skulle være drøftelser med justitsministeren på det her område.
Det tror jeg er det rigtige sted at have de drøftelser.
Jeg tror, at justitsministeren er langt bedre til at kunne svare kvalitativt på, hvad der er muligt at gøre, og hvad der er behov for at gøre i forhold til samarbejdet mellem Danmark og Grønland på justitsområdet.
Men jeg vil gerne tilkendegive, at jeg mener, at vi også her har et ansvar for at levere gode rammer for, at det grønlandske folk skal have en sammenhængende infrastruktur i Grønland.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-09-06:
Mange tak, og også tak til finansministeren for ordene og ikke mindst tak for en udstrakt hånd i forhold til øget erhvervsudvikling i Grønland.
Vi ser jo frem til nogle konstruktive forhandlinger de næste par uger, også fra Inuit Ataqatigiits side.
Jeg ved, at finansministeren er meget begejstret for FN's verdensmål, og dengang finanslovsforslaget blev præsenteret, nævnte finansministeren også, at Danmark er nummer to på SDG-indekset.
På et møde tidligere har jeg påpeget, at jeg synes, at Danmark også har et ansvar for verdensmål 16 i forhold til Grønland.
Det handler om fred og – jeg skal lige se her – fred, retfærdighed og stærke institutioner.
Og det er jo særlig, fordi justitsområdet er en del af det, som Danmark har et ansvar for.
Men det skurrer lidt i mine ører, synes jeg, når jeg hører, at man er blandt the big five, altså de fem, som ligesom klarer sig bedst i forhold til FN's verdensmål – man er nummer to på SDG-indekset – hvis man ikke også fejer for egen dør.
Det vil sige de ansvarsområder, man har, som bl.a. er justitsområdet.
Deler finansministeren den vurdering?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Jeg skylder naturligvis også at rose Alternativet for at have lavet ikke bare et finanslovsudspil, men et program for nærmest en hel omkalfatring af den offentlige økonomi i Danmark.
Det er meget omfattende – skal vi ikke bare sige det?
Det er meget mere end bare et finanslovsoplæg.
Det er en helt anden måde tænke økonomi på og tænke samfundsopbygning på og måske også et forslag, der nærmest rækker ud over min engang imellem ringe fatteevne.
Fru Josephine Fock spørger til klimapuljen.
Det er rigtigt, at vi øger klimapuljen til det højeste niveau nogen sinde, men det ligger inkluderet i de 0,7 pct. af BNI, som vi regner med til vores udviklingsbistand.
Vi gør det, fordi det er muligt at regne det med ind, og fordi vores holdning som regering er, at vi regner det med ind i udviklingsbistanden, som det ifølge de internationale DAC-regler er muligt.
Josephine Fock (ALT), 2018-09-06:
Nu er det jo sådan, at CARE Danmark siger, at vi kan regne med, at der vil være 250 millioner mennesker på flugt fra klimaforandringerne frem mod 2050.
Og alene i 2016 var der 23,5 millioner mennesker på flugt fra klimakatastrofer.
Derfor undrer det mig, at man går ud og bryster sig af, at det er det højeste beløb nogen sinde, man sætter af til en klimapulje, når det lige præcis ikke er nye penge, men vi tager dem fra udviklingsbistanden.
Der synes jeg det er problematisk, når vi ved, at FN gang på gang har udtalt, at lige præcis når det gælder klimabistanden, er det helt afgørende, at det er nye penge, for ellers batter det ikke noget.
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Lige præcis den her regering har for alvor været innovativ i forhold til at generere nye midler til at bekæmpe klimaforandringerne med.
Det gjorde vi med klimainvesteringspuljen under Investeringsfonden for Udviklingslande, IFU; det har vi gjort ved at sørge for, at vi kan geare midler fra udviklingsbistand, fra pensionskasser og fra private investorer til netop at gøre noget mere.
Derfor når vi langt længere ud med vores klimabistand end de 540 mio. kr. alene.
De 540 mio. kr. er, hvad man giver i direkte bistand til andre, der laver det.
Så Danmark bliver faktisk inviteret rundt i verden for at snakke om, hvad det er, vi gør for at være innovative på klimaområdet og for at være innovative på finansieringsområde, for netop at kunne vise, hvad vi har gjort for at få flere penge i spil til at bekæmpe klimaforandringerne både i Danmark og i udlandet.
Martin Lidegaard (RV), 2018-09-06:
Tak for finansministerens lange tale.
Jeg kan fortælle – det glemte finansministeren at sige – at den halve milliard kroner, som vi tager fra erhvervslivet, giver vi tilbage til erhvervslivet.
Vi har bare lavet vores egen erhvervspolitik, som vi synes er klogere og bedre, og som understøtter flere iværksættere, end regeringens initiativer gør.
Vi ser også frem til klimaforhandlingerne her i efteråret, og jeg vil gerne give tilsagn om, at ligesom vi var med til at løfte regeringens energiudspil til et rigtig ambitiøst grønt niveau, vil vi også stå klar på klimaområdet.
Men det, jeg egentlig vil spørge finansministeren om, er, hvordan Venstre kan få sig selv til at fortsætte med at bruge grønthøsteren på vores unges uddannelser.
Det rammer jo med kirurgisk præcision hårdest i de landdistrikter, der i forvejen har svært ved at få enderne til at mødes, fordi det er svært at få nok unge til at søge ind på ungdomsuddannelserne, erhvervsskolerne og gymnasierne, men også på professionsskolerne.
Jeg troede egentlig, at det var det stik modsatte, Venstre ønskede.
Ifølge vores beregninger svarer det til, at man vil have skåret 6.000 stillinger væk i undervisningssektoren og uddannelsessektoren uden for de store byer, hvis man fortsætter med det her til 2020.
Hvornår stopper det her?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Vi har faktisk lagt op til, at man styrker udkantsgymnasierne.
Det gjorde vi helt tilbage i 2008, da vi indførte et særligt udkantsgymnasietaxameter, som har været med til at sikre, at langt flere af de små uddannelsesinstitutioner ude i de områder, hvor der er langt imellem uddannelsesinstitutionerne, kunne overleve.
Vi kigger i øjeblikket i sammenhængsreformen på en taxameterstruktur.
Her skal vi kigge på, om vi har de rigtige taxametre på henholdsvis de gymnasier eller erhvervsuddannelser, der har nemmest ved at tiltrække unge, og på dem, der har sværest ved det – altså dem, der ligger længst ude.
Så vi er fuldt ud opmærksomme på, at der kan være en problemstilling i forhold til nogle små uddannelsessteder, der ligger langt fra andre, og som, hvis de lukker, ville kunne være med til, at et helt område ikke har et ordentlig uddannelsesmæssigt grundlag.
Så vi er åbne for at kigge på, om der skal ske endnu mere.
Med hensyn til omprioriteringsbidraget har vi jo klart lagt frem, at vi mener, at fra 2022 skal midlerne blive på hvert område, sådan at man kan prioritere om og kan prioritere anderledes – eller at man, hvis man måtte vælge det, kan føre pengene tilbage til taxametrene på samme område.
Martin Lidegaard (RV), 2018-09-06:
Hvis man faktisk gør det, Venstre foreslår, vil man i 2022 have sparet i omegnen af 14 pct. på landets uddannelser, på vores fremtid.
Det er da som udgangspunkt at stille vores uddannelser kvalitativt svagere, og det er på et tidspunkt, hvor vi aldrig har haft mere brug for at stille dem stærkere.
Jeg forstår simpelt hen ikke, det kan være Venstres politik.
Derfor er vores tilbud: Vi vil gerne lægge stemmer til, at vi får flere udenlandske medarbejdere ind og hjælpe på de danske virksomheder, og de lægger jo penge i statskassen fra dag et, de kommer ind.
Hvis vi nu lavede det sammen, kunne vi så ikke bruge nogle af de penge på at holde hånden under de danske uddannelser?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-09-06:
Man må jo formode, at uddannelsesinstitutionerne rundtomkring i landet og uddannelseslederne simpelt hen er tungnemme, for de forstår jo ikke den gaveregn, der er væltet ned over dem de senere par år, de forstår ikke, at de faktisk får lige så meget tilbage, som de skal spare igen og igen.
Hvis man trækker lidt fra og lægger lidt til osv., og hvis vi kigger specifikt på erhvervsuddannelserne, skulle de alene sidste år skære 100 mio. kr. netto, efter at der var røget lidt frem og tilbage – 100 mio. kr. – i en tid, hvor vi skriger efter, at unge også tager sig en håndværksmæssig uddannelse, i en tid, hvor erhvervslivet skriger efter arbejdskraft, i en tid, hvor hver tredje 3F'er siger, at de faktisk selv i en højkonjunktur er virkelig, virkelig utrygge for, at de får en fyreseddel på grund af konkurrence fra østeuropæisk arbejdskraft.
Det er bare et eksempel.
På professionshøjskolerne bliver der skåret 1.200 årsværk.
Hvordan kan det være i en højkonjunktur – nu taler vi om i dag og ikke 2015 – at man vil fortsætte det her, når alle siger, at det er så vigtigt, inklusive regeringen?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Man kan bare ikke løsrive de to ting, må jeg sige til fru Lisbeth Bech Poulsen.
Grunden til, at vi indførte omprioriteringsbidraget, var, at vi overtog en økonomi, der ikke hang sammen, en økonomi, der, da vi fik kigget tallene efter, ikke bare var de 0,5 i underskud, som den daværende S-regering havde vurderet i maj måned, men faktisk var 0,7 i minus, da vi lavede beregningen i august måned 2015.
Så det var en økonomi, der ikke hang sammen og var nødt til at blive prioriteret om.
Der er også kommet penge tilbage til undervisningssektoren.
Ved siden af det har vi lavet en trepartsaftale, der løfter efteruddannelserne med 2,5 mia. kr., men jeg vil gerne stå på mål for, at vi har valgt også at bruge nogle af midlerne fra omprioriteringsbidraget på at få en bedre kræftbehandling i Danmark, så vi får en højere overlevelsesrate, på at få flere betjente i stedet for tiden under den tidligere socialdemokratisk ledede regering, hvor vi fik færre betjente i Danmark, for det mener vi også er vigtig velfærd i Danmark, nemlig at vi har en god kræftbehandling, og at vi har en politistyrke, der kan løse de opgaver, vi forventer af dem.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-09-06:
Finansministeren bliver ved med at tale, som om der ikke var andet valg i 2015 end at gøre det her.
Det er jo simpelt hen ikke rigtigt.
Finansministeren bliver nødt til at tage det på sig, at der er tale om politiske prioriteringer.
Regeringen har prioriteret at bruge 20 mia. kr. på skattelettelser, samtidig med at der bliver skåret 4 mia. kr. på uddannelse.
Det har man prioriteret.
Man har prioriteret at gøre en masse benzinbiler meget, meget billigere.
Det er den prioritering, vi tager som regering.
Så finansministeren skal ikke stå der og sige, at hele landet var gået bankerot i 2015, hvis man ikke havde gjort det her.
Man tog nogle andre valg og sagde: skattelettelser, biler osv. er vigtigere end vores uddannelsessystem.
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Vi har valgt at sige, at der er en række områder, der skal prioriteres, det er korrekt.
Omprioriteringsbidraget er gået til at prioritere om i den offentlige sektor.
Omprioriteringsbidraget er lige præcis det, man prioriterer om og bruger pengene et andet sted.
Hvert eneste år har der været et voksende forbrug i den offentlige sektor.
Der har været vækst i de offentlige udgifter, ikke en nedskæring.
Derfor har vi fået skabt en stærk økonomi, der har gjort, at vi har haft råd til også at kunne sænke bilafgifterne, sådan at det er blevet nemmere for en almindelig børnefamilie at købe en stor, tryg og miljørigtig familiebil i forhold til det, de havde råd til tidligere.
Magnus Heunicke (S), 2018-09-06:
Sagen bliver jo ikke bedre af, at der er flere kommuner, som har problemer.
Og det er rigtigt, at der er problemer, men nu nævnte jeg bare Venstres kommuner, så det kunne være, at ministeren påtog sig bare en flig af ansvar for det.
Nu er ministeren meget opmærksom på det socialdemokratiske finanslovsforslag, og jeg fandt så Venstres finanslovsforslag fra dengang, Venstre var i opposition, hvor man lancerede sit udgiftsstop, det, der også hed nulvækst, men som man kaldte udgiftsstop dengang.
Hvad betyder Venstres udgiftsstop?
Det står direkte på side 16 i Venstres finanslovsudspil fra før valget, altså før man fik ansvaret.
Der står: »Med Venstres udgiftsstop vokser det offentlige forbrug hvert år med udviklingen i lønninger og priser.
Dermed er det i princippet muligt at fastholde det samme antal offentligt ansatte og købe de samme varer og tjenester fra den private sektor som i dag.«
Det er muligt at fastholde det samme antal offentligt ansatte.
Det var det, man lovede, men nu kan vi se, at der er 6.000 færre offentligt ansatte, og det er det, man kan mærke ude i de kommuner, og det er det, vi nu prøver at sige til finansministeren ikke er godt nok.
Det løfte, man gav før valget, har man ikke holdt.
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Da hr. Magnus Heunicke var minister, spurgte vi hr. Magnus Heunickes ministerkolleger om nedgangen i antallet af ansatte i kommunerne under den socialdemokratisk ledede regering – en nedgang, som var markant større, end nedgangen har været her, og det betød nedgang i velfærd – og der var svaret: Nej, nej, sådan kan man slet ikke opgøre det.
Dengang var antallet af offentligt ansatte slet ikke udslagsgivende for velfærden, og at der var blevet langt færre ansatte i den offentlige sektor under socialdemokratisk ledede regeringer, havde ingen betydning for velfærden.
Jeg vil bare gerne bede om, at man har én standard.
Én standard, når man er i regering, og den samme standard, når man er i opposition, i stedet for den der dobbeltstandard, som hr. Magnus Heunicke kører med.
Pelle Dragsted (EL), 2018-09-06:
Det er en mærkelig fremstilling, finansministeren kommer med, som ikke svarer til, hvordan finansministeren plejer at beskrive det.
I dag er det blevet klart, at en samlet opposition ønsker at fjerne den her årlige grønthøsternedskæring på uddannelserne fra næste år.
Kan finansministeren så ikke bare være ærlig den her gang og bekræfte, at får vi et valg, før den her finanslov skal gennemføres, så kan min datter og andre af de unge mennesker, der er startet på en ungdomsuddannelse i år, se frem til et uddannelsestilbud med flere undervisere, med højere kvalitet, end hvis den her regering bliver siddende og fortsætter sin nedskæringspolitik over for uddannelserne?
Kan vi ikke bare få den ærlighed frem, at man vil prioritere andre ting og nedprioritere vores uddannelser?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Jeg ved da ikke, om den skole, spørgerens datter går på, og jeg ved heller ikke, om den skole, som min søn går på, så vil blive tilgodeset. Det kan jeg jo ikke sige på forhånd.
Altså, jeg kan jo se, at der er lidt uenighed om, hvor bredt man skal rulle omprioriteringsbidraget tilbage; nogle mener, at det skal være på alle områder, og Socialdemokratiet ikke mener, at det skal være på alle områder.
Så jeg kan jo ikke sige, hvad en opposition i det hele taget kan blive enig om, hvis den skulle gå hen og få flertal.
Morten Bødskov (S), 2018-09-06:
Tak for det, formand.
Man skal jo ikke langt uden for de her tykke mure for at se, at folk er enige om, at en af de vigtigste investeringer, vi har i det her land, er vores uddannelsesområde.
Det er alle dele af erhvervslivet, og det er stort set alle dele af det danske samfund, som peger på, at vi har en værdi, nemlig vores uddannelse.
Og finansministeren er jo, må man sige, forbilledlig ærlig, når han ordret siger, at det er rigtigt, at vi netto bruger mindre på uddannelse.
Det er det første.
For det andet: Når man så ser på, hvor meget der bliver sparet, kunne finansministeren så ikke prøve at sætte et tal på det?
Regeringen overtog magten i 2015, og 2021 er det årstal, vi taler om, når vi taler om det her omprioriteringsbidrag – hvor meget har den her regering så samlet set sparet på hele uddannelsessektoren?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Se, det er sådan, at vi faktisk bruger flere penge på de videregående uddannelser nu, end vi gjorde i 2015.
Altså, hvis vi bare sammenligner tallene, altså hvor mange penge der bruges, så bruges der faktisk flere penge.
Jeg kan forstå, at Socialdemokratiet også mener, at man skal kunne kigge på, hvordan pengene skal bruges internt på områderne.
Vi har altså valgt at prioritere noget af det, der tidligere gik til uddannelsesområdet, til bl.a. andre højt prioriterede områder.
Vi syntes faktisk, at det var vigtigt at styrke politiet.
Hvor den tidligere regering skar ned på politiet og reducerede antallet af betjente, så har vi øget antallet af betjente.
Derfor går en del af det omprioriteringsbidrag, vi har haft siden 2015, bl.a. også til at kunne prioritere ekstra politi for at skabe tryghed og for at sikre, at borgerne får den service, de forventer, når de bliver udsat for en forbrydelse.
Morten Bødskov (S), 2018-09-06:
Jeg spurgte helt stille og roligt til, hvor mange milliarder regeringen sparer på uddannelse.
Vi kan sagtens diskutere, hvad den forrige regering lavede med hensyn til politiet, altså med en politireform med et løfte om 800 flere betjente på gaden.
Den diskussion kan vi sagtens tage.
Jeg tror ikke, at der er nogen, der har set de der mange betjente endnu.
Den diskussion kan vi sagtens tage.
Kan finansministeren pege på et enkeltstående område inden for den offentlige sektor eller den samlede offentlige økonomi, hvor man frem til 2021 sparer mere, end man gør på uddannelsesområdet?
Kan finansministeren pege på det?
Kristian Jensen (V), 2018-09-06:
Ja, f.eks. på integrationsområdet.
Hvis man tager de udgifter, der skulle dække at modtage så mange flygtninge, som vi gjorde i 2015, så var udgifterne voldsomme i 2015 og 2016.
Siden hen har vi sparet markant på det område, fordi vi har fået styr på tilstrømningen af flygtninge.
Der kommer markant færre flygtninge, der kommer markant færre familiesammenførte.
Det betyder, at vi ikke bare sparer penge, der kan dac'es og derfor indgå i udviklingsbistanden, men også de ikke-dac-bare udgifter er gået markant ned, fordi vi har fået styr på tilstrømningen.
Omprioriteringsbidraget er lige præcis, hvad navnet siger.
Det er et bidrag, der prioriteres om inden for den offentlige sektor, men bruges til offentlige udgifter.
Det vil sige, at vi ikke har reduceret i de offentlige udgifter i et eneste år.
Vi har fastholdt dem, prioriteret om, og så har vi lagt en lille smule til.
Det er korrekt, at vi har sørget for, at en almindelig familie nu kan købe en mere ren, en mere tryg og en mere sikker bil til en lavere pris.
Vi kan se, at langt flere har fået mulighed for at kunne spare op i aktier – og en større interesse for det, fordi beskatningen for småsparere er blevet markant mindre.
Vi kan se, at vi har styrket vores vilkår for virksomhederne.
Det er korrekt.
Det, vi har kunnet prioritere ved siden af, men ikke finansieret, er omprioriteringsbidraget.
Det gavner f.eks. de kræftpatienter, der har fået bedre vilkår, fordi vi har prioriteret om.
Det gavner de danskere, der ønsker større tryghed, og som savner, at der er nogle flere betjente.
Jeg forstår ikke, hvorfor den tidligere regering valgte at skære ned på antallet af betjente.
Vi har øget antallet af betjente nu, og det betyder, at det er nemmere at få fat i en politibetjent, hvis det er sådan, at man bliver udsat for en forbrydelse, hvis det er sådan, at man har behov for at have kontakt til lovens lange arm.
Jeg synes også, det er rigtigt, at vi har valgt at prioritere om, når det gælder f.eks. de børn, der har sværest ved at læse.
Her er der blevet afsat ½ mia. kr. til at løfte de dårligste læsere i folkeskolen.
Det synes jeg er helt rigtigt.
Det er jo netop det, man kan gøre ved at prioritere om.
Man kan prioritere op de steder, hvor der er behov for at give et særligt løft.
Jeg synes også, det er rigtigt, at vi har prioriteret 2½ mia. kr. yderligere til efteruddannelse til de folk, der har forladt uddannelsessystemet, men som har svært ved at følge med på arbejdsmarkedet, sådan at de ikke bliver glemt, men at de bliver prioriteret – også fremadrettet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2018-09-06:
Jeg kan godt forstå, at finansministeren bliver nødt til at famle rundt i et eller andet med nogle betjente og noget, man har prioriteret, for det er i virkeligheden ret svært at svare på spørgsmålet om, hvem det gavner, at man sparer på uddannelserne.
Det er faktisk et ret svært spørgsmål at svare på.
Jeg har været herinde siden dengang, hr. Thor Pedersen stod og sagde, at nu var vi snart så rige, at vi kunne købe hele verden.
Det, der er så utrolig forstemmende ved den debat, vi har haft i dag, er, at vi snart er ved at være det samme sted.
Der begynder at være luft i økonomien, men selv om vi er i en opgangstid, hvor økonomien faktisk har det godt i modsætning til nogle meget, meget hårde kriseår, hvor der faktisk var behov for en benhård prioritering, laver man nogle mærkelige prioriteringer.
Jeg mener, at vi spildte 00'erne på, at man lavede alle mulige utrolig mærkelige prioriteringer i stedet for at investere i det, der skal til, for at fremtidssikre vores samfund.
Jeg mener ikke, at der er nogen, der er tjent med, at vores uddannelsessystem bliver beskåret – og slet ikke i nogle år, hvor vi har et så evident behov for at foretage de investeringer, man ikke kan foretage i nedgangstider.
Så til det med hele tiden at vise tilbage til noget og spørge, hvorfor vi ikke gjorde noget: Vi er kommet ud af krisen.
Vi har en sund økonomi.
Så langt kan vi være enige.
Hvorfor er det så, at regeringen ikke foretager de investeringer, der skal til?
Så helt simpelt: Hvem er det, det gavner, at man sparer på uddannelserne?