Kaare Dybvad Bek (S), 2024-04-18:
Tak for debatten her i salen om lovforslaget, der udmønter de dele af regeringsgrundlaget, der vedrører ægtefællesammenføring og udlandsdanskeres mulighed for at få familie med til Danmark.
Vi har desværre set nogle uheldige eksempler de seneste år, der vidner om, at de regler, vi har om familiesammenføring, rammer skævt i nogle tilfælde, uanset at de generelle regler er rigtig gode.
Det er f.eks. sager med danskere, som har dansk som modersmål og har arbejdet i en dansk virksomhed i mange år, men som har fået afslag på ægtefællesammenføring, fordi de f.eks. ikke har kunnet finde deres skolepapirer, eller fordi de ikke har kunnet dokumentere, at de taler dansk, selv om de altså har talt dansk fra barnsben af.
Eller det har været udlandsdanskere, der har fået afslag på ægtefællesammenføring, fordi de ikke opfylder den del af integrationskravet, der vedrører uddannelse her i landet.
Regeringen vil gerne føre en stram, ansvarlig og konsekvent udlændingepolitik, men vi har selvfølgelig ingen interesse i uhensigtsmæssige regler, der spænder ben for almindelige familier.
Derfor vil vi gerne justere de her regler, og jeg mener, vi rammer en god balance med det her samlede lovforslag.
Først og fremmest etablerer vi en ny ordning for udlandsdanskere, der skal give hjemvendende udlandsdanskere mulighed for at tage familie med til Danmark på samme vilkår og under samme betingelser, som gælder for udenlandske arbejdstagere.
Danskere, der rejser ud i verden, bidrager til innovation og et stærkt dansk erhvervsliv, og det er jo selvfølgelig i Danmarks interesse at kunne få dem tilbage, hvis der er et jobtilbud her i landet.
Lovforslaget indeholder også forslag om at justere det sprogkrav, der normalt stilles til den herboende i ægtefællesammenføringssager.
Med forslaget indføres der et alternativ til at bestå en danskprøve.
Den herboende ægtefælle vil fremover skulle kunne opfylde sprogkravet, hvis den pågældende har været mindst 5 år i fuldtidsbeskæftigelse eller har udøvet selvstændig erhvervsvirksomhed, der i væsentlig grad har medført kommunikation på dansk.
Det skal forstås som hyppig kontakt på dansk, dvs. som udgangspunkt dagligt og en stor del af arbejdsdagen.
Det er regeringens holdning, at man i sådanne tilfælde kan dansk, og at man er i stand til at hjælpe den udenlandske ægtefælle på vej til en ordentlig integration.
Herboende ægtefæller vil derfor have to muligheder for at opfylde sprogkravet: enten det gældende danskprøvekrav eller også den nye mulighed, som er rettet mod dem, der f.eks. har mistet deres skolepapirer eller ikke kan leve op til prøvekravet.
Derudover foreslås det at halvere beløbet for den økonomiske sikkerhed, der skal stilles i forbindelse med ægtefællesammenføring, fra ca. 114.000 kr. til ca. 57.000 kr.
Det er mit håb og min forventning, at med de ændringer, vi har på bordet her, kan vi komme nogle af de uheldige sager til livs.
Lovforslaget indeholder også forslag om andre ændringer, bl.a. et skærpet vandelskrav i sager om tidsubegrænset ophold, at give danske statsborgere mulighed for at tage en danskprøve og at indføre en lukket opgavebank for danskprøver.
Det ville jeg principielt godt kunne forstå, for det er forskellige lovsæt, vi taler om.
Men hvis det, man ønsker, når vi kommer fra regeringens side med tre ændringer af ægtefællesammenføring, som peger i to forskellige retninger, som der også er blevet sagt, er at få dem dissekeret i flere lovforslag, fordi man ikke synes, det er nok, at man f.eks. kan aflevere en udvalgsbetænkning, så synes jeg ikke, det giver mening at dele det op i flere lovforslag eller at have delt det op fra starten af.
Men det er jo en smagssag.
Det er jeg som sagt glad for, for det er ikke tilfældet ved de mindre betydningsfulde lovforslag, som vi behandler her i Folketingssalen.
Så vil jeg kommentere noget af det, der er blevet sagt.
Jeg synes ikke, det er fair, at man i Folketingssalen melder sig som ordfører og siger, at hvis bare man har været ansat et sted, kan man automatisk blive undtaget fra danskkravet.
Det er ikke tilfældet her.
Det ved Det Konservative Folkeparti udmærket godt, for jeg har svaret dem skriftligt i forbindelse med den forhandlingsproces, der var.
Det har jeg gjort opmærksom på, jeg var lige ved at sige tusindvis af gange, og så mange gange er det selvfølgelig ikke, men i hvert fald dusinvis af gange, og derfor synes jeg, det virker, som om man i Det Konservative Folkeparti er blevet ramt af kollektiv demens, hvis man virkelig kommer her og siger, at det er noget, man gerne vil have svar på, for det har man fået svar på adskillige gange.
Og den udlægning, man kommer med, er ikke rigtig.
Jeg synes, også selv om man er ny i Folketingssalen, at vi godt kan kræve en vis disciplin, i forhold til hvad det er, man påstår, når man står og repræsenterer mennesker her i Folketingssalen.