runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Egil Hulgaard (KF), 2020-11-17:
Tak for det.
Jeg tror, minister, vi også er enige om intentionen i, hvor vi skal henad, og det er jeg rigtig glad for at høre ministeren udtale sig om.
Jeg synes bare, at Venstres forslag er meget klart.
Der er to elementer i Venstres forslag.
Det ene er, at en appelsag fra boligretten over i landsretten ikke skal have opsættende virkning, og det andet er, at vi skal have en fast track-ordning i boligretten.
Er ministeren imod de to forslag?
Anni Matthiesen (V), 2020-11-17:
Vi, der kender til de kommunale systemer, ved jo godt, at der er en vis risiko, når man vælger selvbudgettering.
Og der kunne jeg godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører om noget.
Altså, jeg ved også godt, at det her er en særlig situation, hvor vi har covid-19, men er der ikke med det her forslag en risiko for, at de øvrige 94 kommuner på en eller anden måde også kommer til at være med til at betale den her regning, altså for de her 4 kommuner?
Birgitte Vind (S), 2020-11-17:
Tak for det.
Jamen det vil jo selvfølgelig være sådan, at det vil være en samlet økonomi, der skal bære det her.
Det er klart.
Man så jo efter finanskrisen, at rigtig mange kommuner fravalgte den her model, fordi man godt ved, at det her kan blive rigtig svært på den lange bane.
For staten betyder det her jo ikke noget som sådan, og derfor tænker vi, at det her er en rigtig god mulighed for kommunerne for at redde skindet .
Astrid Krag (S), 2020-11-17:
Nej, jeg føler ikke noget stort behov for at stå på Folketingets talerstol og sådan gå ind i detaljer med hensyn til forhandlingsbordet i forhold til kommuneøkonomien.
Altså, man må sige, at hvad der skete oven på finanskrisen, jo et eller andet sted er historieskrivning, og det ved spørgeren nærmest mere om, end jeg selv gør, i forhold til hvad man tænkte, da man skulle forholde sig til finanskrisen, da den ramte, og hvorfor man ikke handlede, som vi gør her.
Anni Matthiesen (V), 2020-11-17:
Nej, jeg er godt klar over, at det ikke får nogen betydning for de andre kommuner i 2020, men formentlig på den længere bane.
Kunne ministeren måske her til sidst svare på, om KL havde andre modeller på bordet i forbindelse med økonomiforhandlingerne, eller om det simpelt hen var det her, der var modell en , og den eneste model, som KL havde fremme?
Astrid Krag (S), 2020-11-17:
Det sidste først: Det er rigtigt, at den daværende regering valgte en anden model oven på finanskrisen.
Det her er den model, vi har aftalt med KL i økonomiforhandlingerne, og derfor er det den, vi lægger frem.
Vi mener, at det er den rigtige.
Det her kommer ikke til at have nogen betydning for andre kommuner i 2020, som spørgeren også spurgte ind til.
Lad os få uddybet i udvalgsbehandlingen, hvordan mekanismerne med efterregulering er i forhold til den tekniske del frem i tiden.
Anni Matthiesen (V), 2020-11-17:
Og tak for ministerens tale.
Kan ministeren fra talerstolen sige noget om situationen, hvis de her 4 kommuner siger ja tak til nu at ændre det i forhold til selvbudgettering, altså om det så vil påvirke situationen for de andre 94 kommuner, eller om det er noget, som ministeren kan give en garanti om at det slet ikke kommer til?
Det var det ene spørgsmål.
Mette Thiesen (NB), 2020-11-17:
Hvis man som kommune vælger at selvbudgettere, tager man en risiko; nogle gange går det godt, nogle gange går det mindre godt, og nogle gange går det skidt.
Det er politikerne i kommunerne, der vælger med åbne øjne ikke at basere kommunens budget på det statsgaranterede udskrivningsgrundlag, men at selvbudgettere indtægter fra indkomstskat samt tilskud og udligning.
Det må politikerne i den enkelte kommune stå på mål for.
Og det må de danskere, der bor i den kommune, basere deres stemme på til det kommende kommunalvalg.
I dette tilfælde ønsker man altså at imødekomme et ønske fra fire kommuner, der alle har valgt at gamble – at selvbudgettere.
Men det må de altså selv finde ud af – det må de selv stå på mål for.
Uanset om denne situation er baseret på corona eller ej, er det deres beslutning at selvbudgettere.
Og derfor stemmer Nye Borgerlige nej til det her forslag.
Vi bakker i øvrigt op om, at der skal svares på en del spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen, for det er meget, meget lidt, man har kunnet få at vide i det her lovforslag.
Men essensen af det er, at Nye Borgerlige stemmer nej til lovforslaget.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-11-17:
Tak for det.
Tak for det, formand.
Rettidig omhu plejer at være noget, vi påskønner her fra Folketingets side, men nogle gange havner vi som samfund i så ekstraordinære situationer, at ingen af os kunne forudsige begivenhedernes gang.
Da fire enkeltkommuner i efteråret 2019 før corona valgte at selvbudgettere indtægter for indkomstskat, tilskud og udligning, havde de selvfølgelige ikke taget højde for en verdensomspændende pandemi, der har trukket mange negative spor efter sig, både globalt, nationalt og lokalt.
Disse kommuner skal ikke straffes for et skøn, de foretog i et noget andet samfundsbillede end det, vi har lige nu, og de skal heller ikke straffes med en risiko for gevaldig negativ efterregulering de kommende år.
Derfor ser SF det som en god løsning ekstraordinært at give de pågældende kommuner den mulighed indtil den 21. december i år som følge af covid-19, altså at ændre deres valg til det statsgaranterede udskrivningsgrundlag for 2020, således at kommunernes indtægter for 2020 vil blive nedreguleret til et indtægtsniveau svarende hertil.
Da Folketinget først vil have mulighed for at vedtage lovforslaget umiddelbart op til kommunernes frist for at træffe beslutning om at omgøre deres beslutning om selvbudgettering i 2020, så er vi enige med KL om vigtigheden af, at kommunerne hurtigst muligt orienteres om form og proces forud for lovens ikrafttræden.
SF støtter dermed forslaget.
Henrik Vinther (RV), 2020-11-17:
Forslaget gør det, som det allerede er omtalt af de tidligere ordførere, muligt for de fire kommuner, der i forbindelse med budget 2020 valgte selvbudgettering, at vælge garantibudgettering i stedet for.
Baggrunden er naturligvis den aktuelle station omkring corona, som bl.a. har gjort skattegrundlaget usikkert.
Det er en usikkerhed, som ingen kunne forudse, og som forslaget nu gør op med.
Jeg lovede, at det skulle være kort, og det holder jeg.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-11-17:
Tak for det.
Det her lovforslag handler jo om at give 4 kommuner lov til at vælge om, i forhold til om de vil være selvbudgetterende, eller om de vil have statsgaranti.
Det er jo en overvejelse, man har i alle kommuner i forbindelse med den årlige budgetlægning.
Man kan vælge statsgarantien, så man ved, hvad man har at gøre med, eller man kan vælge selvbudgetteringen, og så kan man tjene eller miste penge, afhængigt af hvordan kommunens beskatningsgrundlag udvikler sig i det enkelte år.
I dag vælger stort set alle kommuner statsgaranti.
Men jeg husker tilbage til 2009, hvor der som følge af finanskrisen var en række kommuner, der havde valgt selvbudgettering, og som tabte ret mange penge, fordi skattegrundlaget faldt.
Vi spillede ikke i lotteriet.
Men i forhold til det aktuelle forslag, kunne det jo være relevant at se på, hvordan udfordringen blev løst i 2009.
Lige nu står vi så med 4 kommuner, som har valgt selvbudgettering.
Det har de gjort, vel vidende at der jo er en mulighed for en gevinst og også en risiko for et tab.
Jeg er fuldt ud bevidst om, at vi har en coronasituation – en særlig situation lige nu – og der kan formentlig nok forventes et tab i de her kommuner.
De 4 kommuner har ifølge lovforslaget ved selvbudgettering fået ekstra 300 mio. kr., som de naturligvis skal aflevere igen, hvis de får lov til at vælge om til statsgaranti i stedet for selvbudgettering.
Jeg kan heller ikke se, hvad for en effekt det vil have på de øvrige 94 kommuner, hvis forslaget bliver vedtaget.
På den måde er der en række spørgsmål, som vi er nødt til at få afklaret i udvalgsbehandlingen, før vi i hvert fald i Dansk Folkeparti kan finde ud af, hvordan vi stiller os til forslaget.
Birgitte Vind (S), 2020-11-17:
Jeg ved ikke, om man kan sige, at de andre kommuner bliver straffet.
Jeg ser det her som en fælles indsats imod nogle af de følgevirkninger, som covid-19 har for det samlede kommunale landskab.
Og det er jo ikke i nogens interesse, at der sidder nogle kommuner og skal lave nogle voldsomme indhug i deres kommunale budgetter efterfølgende på baggrund af covid-19.
Og det her er jo et ønske, som er fremkommet i forbindelse med kommuneaftalerne, og derfor efterkommes det her.
Anni Matthiesen (V), 2020-11-17:
Ja, det er nemlig rigtigt, hvad den socialdemokratiske ordfører siger, altså at der efter finanskrisen nemlig også var en del kommuner, som rent ud sagt kom i en særlig situation, hvor man var nødt til at have en håndsrækning.
Mener ordføreren, at det er rimeligt nok, at der så kan være 94 kommuner, der bliver straffet ved at vælge den her model for at hjælpe de her 4?
Jette Gottlieb (EL), 2020-11-17:
Tak for det.
Forslaget er jo en redningskrans til de fire kommuner, der, før nogen af os havde hørt om ordet corona, havde valgt at tage risikoen ved at selvbudgettere.
Nu giver regeringen de fire kommuner en chance for at bestemme sig om, og det kan vi bestemt bifalde.
Det løser ikke problemet med, at mange kommuner har fået mange ekstraudgifter i den nuværende situation, og det bekymrer os selvfølgelig, og vi arbejder hårdt på, at det bliver løst i andre sammenhænge.
Men det her forslag er en redningskrans til de fire kommuner, der selvbudgetterede.
Jeppe Kofod (S), 2020-11-17:
Jeg har bestemt taget udgangspunkt i at svare mange af ordførerne på de vigtige ting, som de rejser her i debatten, f.eks. bliver der peget på klimakampen, kampen for social retfærdighed, fair beskatning og covid-19-diskussionen.
Så derfor peger jeg også på det i min fremlæggelse her.
Jeg synes jo, at det er sindssygt afgørende, at vi får en ordentlig proces frem mod en ny europapolitisk aftale, og det er også noget, som regeringen har talt med partierne om.
Jeg vil gerne, så snart det er muligt,
sætte gang i, at vi tager, hvad jeg tror er hr. Jens Rohdes egen idé, nogle tematiske debatter omkring nogle af de elementer, som en sådan aftale kunne indeholde, f.eks. på klimaområdet – hvordan gør vi det? Hvad er det, vi vil? – og også kommer med vores egne input til, hvad det er for nogle idéer, som skal præge konferencen om fremtidens Europa, sådan at vi står stærkt.
Det synes jeg er rigtig vigtigt, nemlig at vi gør det i fællesskab.
Jens Rohde (RV), 2020-11-17:
Nu behøver jeg ikke ligesom hr. Henrik Dahl at drikke syv bajere for at ødelægge den gode stemning.
Jeg er skabt til at ødelægge den gode stemning.
Kære minister, en gang imellem ville det være dejligt, hvis regeringens ministre ville kaste alle de idéer og forberedte taler efter en debat ad hekkenfeldt til.
Det ville være dejligt, hvis de ville sætte sig ned og tage udgangspunkt i den debat, der rent faktisk er i salen i stedet for lige at nævne det i en bisætning, når man læser alle de der sådan forberedte ting op.
Henrik Dahl (LA), 2020-11-17:
Tak for ordet, og tak til regeringen og til udenrigsministeren for at udarbejde den her redegørelse om EU-samarbejdet.
Den er vi glade for, og den tager vi til efterretning.
Det er jo en meget dansk redegørelse, for når danskere møder hinanden, siger de dav og hej, og hvordan går det.
Og så er det en social konvention i Danmark, at hvis man bliver spurgt, hvordan det går, så har man pligt til at svare, at det går fint.
Men så sætter man sig jo ned, og hvis man er på min alder – jeg har rundet de 60, og så gælder sundhedsrådene ikke – så kommer der måske et par øl på bordet, og så sidder man et stykke tid og snakker om, hvor godt det går.
Når der så er gået lidt tid – og den tomme fadøl måske er blevet til en fyldt fadøl eller to mere – så bliver tabuet brudt, og man siger, at det faktisk ikke går så godt.
Så begynder den egentlige samtale om det, man hele tiden har haft på hjerte – det, der for alvor betyder noget.
Og problemet er jo, at vi af gode grunde ikke kan sidde her i Folketingssalen og drikke fadøl og være rigtig danske.
Og derfor kommer vi ikke længere.
Det går rigtig godt, står der i redegørelsen.
Nå, skønt at høre, vi har det også rigtig godt – hej, hej.
Men det går jo ikke godt.
Det går ikke godt med at få lukket de ydre grænser, og det er jo simpelt hen alfa og omega i forhold til de politisk liberale samfund, vi har indrettet her på kontinentet.
Det viser den bølge af terror, som Europa jo for nylig er blevet ramt af.
Grænserne bør lukkes på en sådan måde, at man kun – og jeg gentager: kun – kan komme ind, hvis man har papirerne i orden.
Så EU har brug for lukkede grænser, det siger den franske præsident Macron også, og lige nu er han manden, der skal lyttes til, når det gælder EU.
Macron siger også, at Schengenaftalen skal genopfindes, og han siger, at det må være slut med, at Tyrkiet sender den ene nationalistiske forkynder efter den anden gennem sit direktorat for religiøse anliggender, Diyanet.
Igen: Det har præsident Macron evig ret i.
Det er det, der er galt, og det er derfor, det ikke går godt i EU, når først vi har siddet og talt oprigtigt om tingene i et stykke tid.
Så lige nu er præsident Macron manden, der skal lyttes til i EU, sammen med den østrigske forbundskansler Sebastian Kurz.
De sætter fingeren på de ømme punkter, som vi ikke får sat fingeren på i redegørelsen her: Hvordan bevarer vi alt det, der i virkeligheden giver EU mening?
Vi får ikke debatten i dag, fordi vi er danskere, og når vi møder hinanden, går det altid fint.
Men vi bør som et minimum udtrykke vores anerkendelse af de problemer, den franske præsident har sat på dagsordenen, og vores opbakning til den kamp mod de forenede europæiske naivister, som den franske præsident også tager.
Ellers kan det ende med, at vi mødes og går lige til sagen og siger, at det går rigtig dårligt.
Tak for ordet.
Søren Søndergaard (EL), 2020-11-17:
Det er et fantastisk citat.
Den anden Marx burde måske også have skrevet det, men det gjorde han ikke, og jeg krediterer den, der har skrevet det.
Henrik Dahl (LA), 2020-11-17:
»Jeg vil ikke være medlem af en klub, der vil have mig som medlem« er et Marx-citat.
Det er et Groucho Marx-citat, og det er jeg rigtig glad for at høre.
Jens Rohde (RV), 2020-11-17:
Jeg synes, jeg har nævnt adskillige konkrete problemer i EU-samarbejdet, og jeg konstaterer, at jeg i hvert fald ikke rigtig har fået nogen svar på, hvordan vi skal løse dem.
Men fred være med det.
Jeg vil godt lige følge op på det svar, ministeren giver til fru Anne Valentina Berthelsen.
Skal man forstå det sådan, at regeringen er tilhænger af, at vi får åbnet EU's ministerrådsmøder?
Det ville jo være et kæmpe fremskridt i forhold til åbenhed.
Europa-Parlamentet er jo om noget åbent.
Nu mangler vi bare Ministerrådet, og det kunne jo være et skridt fremad.
Henrik Dahl (LA), 2020-11-17:
Jeg har bare bedt om ordet, fordi jeg gerne vil udtrykke min store glæde over, at hr. Søren Søndergaard citerer Marx fra Folketingets talerstol – når det er Groucho Marx.
Søren Søndergaard (EL), 2020-11-17:
Det er fuldstændig åbenlyst.
Det har vi jo sagt mange gange.
Det er det, vi ønsker.
Så ønsker vi i øvrigt at være med i en lang række af de klubber, som eksisterer: Vi ønsker en styrket rolle til Europa-Rådet, vi ønsker en styrket rolle til OSCE, vi ønsker en styrket rolle til FN.
Det tror jeg man bliver nødt til nu, hvor Storbritannien har meldt sig ud; jeg tror, man bliver nødt til at arbejde i den retning.
Jens Rohde (RV), 2020-11-17:
Men det er jo derfor, jeg ønsker en forfatningsdomstol: Så kan man få en juridisk afgørelse på, hvorvidt et land eller EU-samarbejdet overtræder borgernes rettigheder, nøjagtig som man har det i Tyskland, hvor hver borger og hvert bundesland kan anmelde en sag til domstolen i Karlsruhe.
Hvis Berlin går ind og træffer beslutninger, som Berlin jævnfør den tyske forfatning ikke har ret til, så kan de til enhver tid bringe sagen op.
Det kunne da været en meget fin anordning, kunne det ikke?
Og så lige til det der med klubben: Hvilken klub er det, hr. Søren Søndergaard gerne vil være medlem af?
Søren Søndergaard (EL), 2020-11-17:
Nej, for en politisk afgørelse kan træffes inden for rammerne af et mellemstatsligt samarbejde.
Det kan jo sagtens være forpligtende.
Vi ser nøjagtig det samme i andre internationale forsamlinger.
Det er tidligere sket med f.eks. Tyrkiet fra Europarådet, hvor man har smidt Tyrkiet ud, fordi de overtrådte de fundamentale regler.
Så der er ikke noget problem i det.
Det er klart, at hvis man vil have den slags ting afgjort af en domstol, så kommer man ind på det, hr. Morten Messerschmidt siger, med en overnational myndighed af en helt anden karakter.
Vi ønsker, og det har vi jo sagt mange gange, et forpligtende mellemstatsligt samarbejde.
Det er det, vi ønsker, det er det, vi arbejder for, og i den sammenhæng vil der ikke være noget som helst problem i, at man politisk beslutter, hvem der kan være med i det samarbejde.
Jens Rohde (RV), 2020-11-17:
Men hvad er det for andre klubber, hr. Søren Søndergaard vil være medlem af?
Jeg har lidt svært ved at finde dem.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet går netop på retsstatsprincipperne, fordi jeg er helt enig i, at der jo er nogle grundlæggende fejl, men så kommer vi tilbage til det, jeg mener der er problemet, nemlig vores traktat.
I artikel 7 er det jo beskrevet, hvordan man træffer beslutning om, hvorvidt et land overtræder retsstatsprincipperne, altså artikel 2, eller ej.
Den afgørelse er politisk.
Ser hr. Søren Søndergaard et problem i, at den afgørelse er politisk?
Nu, hvor vi taler så meget om domstolene: Vi har travlt med sige, domstole, domstole, men var det ikke bedre – og lad mig vende spørgsmålet om – at sådan en beslutning bliver truffet af domstolene, i stedet for at det er en politisk afgørelse?
Det er jo det, vi klager over, altså at Polen og Ungarn får politisk indflydelse på deres juridiske anliggender.
Søren Søndergaard (EL), 2020-11-17:
Det er, fordi vi mener at der er noget, der hedder grundlaget for et internationalt samarbejde, og det er demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincipper.
Det synes vi.
Og vi forestiller os ikke en situation, hvor man skal gå ind og være nitty-gritty , i forhold til hvordan folk fortolker et eller andet.
Det er et spørgsmål om, hvis folk bryder afgørende med det.
Altså, vi ser ikke for os, at spørgsmålet om den danske partistøttelovgivning skal afgøres i Bruxelles, men det er klart, at man kan lave nogle ting, der gør, at man kommer så langt ud, at man kan sige: Okay, den her klub kan I altså ikke være med i.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-17:
Jeg bestrider ikke, at verden historisk set har været fuld af – og sikkert ikke er færdig med at avle – vanvittige klubber.
Det er slet ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er den ubalance, der er i hr. Søren Søndergaards argumentation.
Søren Søndergaard (EL), 2020-11-17:
Hvad sagde hr. Henrik Dahl?
Når jeg gør hvad?
Altså, jeg synes, hr. Morten Messerschmidt ligesom kommer uden om det faktum, at man selv kan bestemme, hvilken klub man vil være medlem af.
Der kan jo godt være nogle regler i en klub, der hedder, at om sommeren spiller vi fodbold, og om vinteren spiller vi bridge, og hvis man ikke vil indordne sig under det, skal man nok finde en anden klub at være medlem af.
Selvfølgelig kan man da have sådan en klub.
Henrik Dahl (LA), 2020-11-17:
Tak for ordet.
I vores meget lille folketingsgruppe arbejder vi på den måde, at vi til gruppemødet om tirsdagen får et dokument med indstillingerne til alle sager i Folketinget i den pågældende uge, og der er et forslag til, hvad vi kunne mene.
Hvis forslaget er gult, betyder det, at vi skal diskutere det mere indgående på gruppemødet.
Og sådan har vi haft det med lovforslag L 101.
Hvad skulle vi mene om det?
Vi ender med at stemme for.
Før jeg blev medlem af Folketinget, arbejdede jeg med at lave, jeg vil ikke sige markedsanalyser, for det rettede sig ikke imod markedet, men forskellige former for empiriske undersøgelser.
Og en af de ting, vi har brugt meget energi på at undersøge, er noget, der hedder Patienthåndbogen, som er lavet af Dansk Selskab for Patientsikkerhed.
Der har vi lavet en hel masse enkeltinterview og fokusgrupper om den her Patienthåndbog.
Og det, som Dansk Selskab for Patientsikkerhed lægger til grund for Patienthåndbogen, er, at mange patienter i virkeligheden har godt af at have en bisidder med til læge, fordi de kan have kognitive udfordringer med at gennemføre den her samtale.
Det er på samme måde med løbende behandlinger: Det er faktisk en fordel for patienterne.
En af de ting, der navnlig gjorde indtryk på mig, var et interview, jeg havde med en mand, som var jurist, og hvis kone led af demens.
Og det var i realiteten manden, der traf en masse beslutninger om, hvordan det her behandlingsforløb skulle tilrettelægges for hans kone.
Den her mand, som var jurist, sagde: Hver eneste dag er det sådan, at dygtige læger bøjer reglerne, for de ved jo godt, at de bliver nødt til at spørge mig.
Juristen siger: De bøjer reglerne, og de bøjer reglerne med rette, fordi det ikke giver nogen mening at spørge en person, der er dement, hvordan behandlingen skal tilrettelægges.
Det gjorde betydeligt indtryk på mig at høre alle de her udsagn, da vi undersøgte, hvordan den her bog skulle fungere.
Jeg synes egentlig, at det, som lovforslaget her gør, sådan set er at lovliggøre noget, som dygtige læger og sygeplejersker faktisk stiltiende gør i dag, nemlig at spørge en søn, en datter, en mand eller en meget nær ven eller veninde: Hvad er det bedste at gøre her?
Du kender personen.
Hvad tror du i virkeligheden at vedkommende vil, når personen har svært ved at svare for sig selv?
Det, som den her jurist, jeg refererer til, sagde, var, at personalet gør det rigtige i de her situationer.
Derfor er det selvfølgelig lidt forkert, at det, når de gør det rigtige, strengt taget ikke er lovligt.
Det bliver der lavet om på med lovforslaget her.
Jeg er ikke så betænkelig ved, at børn, ægtefæller eller meget nære venner til en patient – folk i den kategori – vil patienten det bedste og kan aflæse nogle signaler, som er svære at aflæse, når man ikke kender personen lige så godt.
Så vi synes, at det er et rigtig fornuftigt lovforslag, som der selvfølgelig skal arbejdes med i udvalgsbehandlingen, men som vi bakker op om.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-11-17:
Jeg havde det sådan, da jeg læste det her forslag, lige til at starte med, når man bevæger sig ned i det: Nej, dæleme ikke mere stat, nu stopper det.
Men i takt med at jeg læste mig længere og længere ned i forslaget, mødte jeg jo ting, som beroligede mig, altså frihed, valgmuligheden, inddragelsen af pårørende.
Det beroligede mig rigtig, rigtig meget, fordi man i det her forslag faktisk – efter min opfattelse – tænker på de pårørende og tænker på, hvordan man kan skabe en hverdag og en situation for dem, som også gør det lettere i deres hverdag at have måske en ældre pårørende, der har demens.
Jeg forstår godt bekymringerne i forhold til at sætte hegnspæle rundt omkring, hvad det er for sygdomme, og hvad det er for nogle behandlinger, det her må være.
Det synes jeg vi skal kigge på.
Jeg kan godt lide idéen om en bruttoliste, hvor den pårørende sammen med fagpersonalet kan vælge de ting, som den pårørende synes er rimelige, og som de gerne vil.
Det kunne jeg godt tænke mig at vi dykkede ned i, for det ville give en endnu større frihedsmulighed for de pårørende, som kan skabe en god alderdom for de demente.
Så det er ordene herfra.
Per Larsen (KF), 2020-11-17:
Tak for det.
Jeg kan sige på vegne af Det Konservative Folkeparti, at vi også støtter forslaget.
Vi glæder os selvfølgelig også til udvalgsbehandlingen, fordi der er kommet nogle rigtig gode høringssvar med nogle opmærksomhedspunkter, som vi selvfølgelig skal tage med i arbejdet.
Men som sagt er vores støtte til forslaget givet.