Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Tak for det.
Allerførst en tak til statsministeren for talen i tirsdags.
Det var jo Folketingets åbning i tirsdags, og det er Folketingets åbningsdebat i dag.
Det er sådan set to festdage for demokratiet.
Det synes jeg da godt vi må sådan smile lidt af og glæde os over.
Det var jo en fantastisk flot åbning i tirsdags.
Vi kunne sidde på vores pladser og iagttage et meget flot dannebrog heroppe bag ved formandsstolen.
Det savner vi lidt i dag.
Det gjorde sig godt.
Så i en eller anden udgave kan man jo godt komme med en opfordring her ved starten af debatten til, at vi får dannebrog tilbage i Folketingssalen.
Det vil klæde Folketinget at træffe den beslutning.
Vi hørte åbningstalen i tirsdags, efter vi havde haft kirkegang.
Det var en rigtig smuk gudstjeneste, hvor jeg i hvert fald synes jeg hørte en af de flotteste udgaver af »I Danmark er jeg født«.
Hold da op, den tror jeg satte sig i rigtig mange af os.
Den sagde noget om det, vi også arbejder med, nemlig det her dejlige Danmark, som vi jo alle sammen er repræsentanter for med de politiske holdninger, vi nu engang har.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi får lidt glæde og optimisme over, at vi har et dejligt land.
Vi har et land, vi holder af, og som vi jo derfor også skal værne om.
Det er nævnt mange gange, at danskerne i målinger bliver betragtet som et af verdens lykkeligste folk, men det kan ikke siges tit nok, at det er et udgangspunkt, vi har, for det vidner også om, hvorfor det er værd at kæmpe for, at det også vil være sådan i fremtiden.
Når jeg vurderer, hvorfor det er sådan, at Danmark er så godt et land, og at danskerne i virkeligheden i internationale sammenhænge er så lykkelige og glade, er det, fordi vi har et unikt fællesskab.
Det er, fordi vi hænger sammen i Danmark.
Det er, fordi vi har en samhørighed.
Vi har en villighed til at hjælpe hinanden, fordi vi føler os tæt på hinanden.
Nu er der meget skattedebat for tiden, og det kommer der sikkert også til at være resten af debatten i dag, men en af grundene til, at man i Danmark faktisk godt vil betale relativt høje skatter, er jo, at man har en idé om, at den omfordeling, der så finder sted, den her Robin Hood-model, vi har, tjener vores landsmænd.
Den tjener dem, der er udsat og har det svært i det land, vi holder af, og som vi gerne vil holde sammen på, og de mennesker, vi føler os knyttet til.
Det siger også sig selv, at hvis det her er udgangspunktet, og hvis man i virkeligheden kan dele den her analyse, så vil en større opsplitning, så vil en større grad af forskelligartethed – jeg ved godt, der er nogen, der kalder det mangfoldighed – så vil et mere opsplittet samfund i virkeligheden gøre, at mange af de ting, vi er rigtig glade for i Danmark, risikerer at smuldre.
Når vi ser på, hvor truslen i virkeligheden er i forhold til den her sammenhængskraft, ser vi, at det er i forhold til EU, i forhold til hvem der bestemmer og den type ting, om vi har råderet over vores land, om vi har kontrol med vores land.
Der er så meget, vi skal passe på, og kan vi det, hvis vi i virkeligheden lader andre bestemme?
Det andet er selvfølgelig i forhold til indvandringsspørgsmålet, som jo trænger sig på.
Når vi ser en dokumentarudsendelse som den i foråret, TV 2's »Moskeerne bag sløret«, som rigtig mange kan huske, blev de her parallelsamfund, hvor mennesker lever helt uden for det, vi ellers forbinder med det gode Danmark, som skal hænge sammen, og som skal give tryghed, afdækket.
Derfor handler det i høj grad om, at vi er opmærksomme på lige præcis de her udfordringer i forhold til at holde fast i det samfund, vi holder af.
Når der sidste år kom over 21.000 migranter til Danmark, hvoraf nogle efterfølgende får lov til at få familiesammenføring, så det bliver til en del flere, er det jo bekymrende.
Godt nok står vi i en situation, hvor vi kan glæde os over, at der er kommet færre i år, godt 5.000, men der kommer flere til Europa, og bare de seneste dage har vi jo kunnet se den ulykkelige situation igen, at der er tusindvis af mennesker, der søger over Middelhavet for at komme til Europa og få fodfæste.
Spørgsmålet er, om vi bare sidder i en venteposition lige nu, før der igen kommer vandringer op igennem Europa for at søge til Skandinavien, herunder også til Danmark.
Dansk Flygtningehjælps generalsekretær deltog i et møde her forleden på Fyn, som Fyens Stiftstidende skrev om i går, og hvor han under overskriften »Flere flygtninge på vej« kommenterede statsministerens udsagn fra forleden og ikke gav meget for det, for som han siger: Hverken antal flygtninge eller løsninger har ændret sig.
Menneskene på flugt står på den anden side af Middelhavet nu, men det tror jeg ikke de bliver ved med.
Citat slut.
Man kan også sige, at det her ikke kun er et spørgsmål om værdier og sammenhængskraft, den der type ting, det er også en økonomisk diskussion.
Der er fremlagt en 2025-helhedsplan, og vi snakker skat og alle de der ting, men det her er i høj grad også en økonomisk diskussion.
Vi har set i regeringens finanslovsforslag for 2017, at man neddrosler udgifterne herhjemme til flygtninge og migranter med 3 mia. kr., fordi der er kommet færre til Danmark, så man kan nedjustere skønnene.
Det er et ønske, Dansk Folkeparti også har, altså at vi går den vej.
Men vi kan bruge 1 mia. kr. mere i forhold til nærområdebistand, fordi der er færre udgifter herhjemme til flygtninge og migranter.
Ud over det, når der er 3 mia. kr. færre udgifter, kan der så bruges 2 mia. kr. mere på kernevelfærd, syge i Danmark, på ældre i Danmark, måske på uddannelse af flere politibetjente, der kan give tryghed osv.
Det er jo virkelig illustrativt for, hvad den her politik handler om.
Den handler både om, at vi skal gebærde os rigtigt i forhold til værdier, værdikonflikter, vi ellers får i Danmark, men er også et økonomisk spørgsmål.
Så hvis vi sørger for, at flygtninge og migranter ikke kan komme til Danmark og søge asyl, men får hjælp i nærområderne, kan vi hjælpe mange flere.
Vi kan i højere grad hjælpe de rigtige personer, og vi kan sikre, at der også bliver større råderum til velfærd her i landet.
Vi ønsker så at få de redskaber gennemført i de politiske forhandlinger, der kommer, og som så også sikrer Danmark muligheden for at gøre det, for det kommer ikke af sig selv.
Og man kan sige, at de regler, vi har i dag, sikrer det ikke.
Vi har en midlertidig grænsekontrol, og den udløber den 12. november, og mon ikke vi får lov til at forlænge den til efter det tyske forbundsdagsvalg næste år?
Der er en kansler dernede, der har en interesse i, at der er styr på tingene, i hvert fald lige indtil hun selv i givet fald er genvalgt.
Men hvad sker der så efterfølgende?
Det ved vi ikke.
Men det, at vi selv i Danmark kan bestemme, at vi selvfølgelig skal have grænsekontrol, og at den også skal kunne gøres permanent, er selvfølgelig afgørende for os. Så det er et af de punkter, vi kommer til forhandlinger med.
Det gælder også det her med, at der skal være straksbehandling ved grænsen, så vi har mulighed for, hvis man kommer fra et sikkert land, at sige: Hvorfor så ikke søge asyl der i stedet for i Danmark?
Hvorfor skal vi acceptere den asylshopping, der i virkeligheden ellers har været gældende praksis i årevis?
Vi synes også, vi skal hjælpe de mennesker, der kommer til Danmark, med kompetenceplaner, hjemsendelsesplaner, der afdækker, hvad det er for nogen redskaber, de, der er kommet til Danmark, skal have, for at de kan komme tilbage og genopbygge deres hjemlande.
Det er det mest naturlige.
Vi synes også, at den dagpengeret, der blev indført med trepartsaftalerne i foråret, til folk, der er på midlertidigt ophold, skal fjernes igen, ligesom vi selvfølgelig synes, at de konventionsbindinger, der forhindrer os i at gøre det mest naturlige, skal fjernes.
Jeg kan huske et tidspunkt, hvor Folketingets flertal gav statsborgerskab til en person, som PET vurderede kunne være til fare for rigets sikkerhed, under henvisning til, at det var vi nødt til, for det sagde statsløsekonventionen.
Sådan nogle ting duer simpelt hen ikke.
Vi har ting her, der virkelig kan skabe råderum også til bedre velfærd, til mere nærområdebistand.
I foråret lød beregningen jo bare for 2016-2019 med de tal, man på det tidspunkt forventede, at man over de her første 4 år ville have akkumulerede udgifter på indvandringsområdet bare til asyl på 48 mia. kr., altså 12 mia. kr. om året.
Det illustrerer lidt, hvad vi har at gøre med.
Nu taler vi om, hvorvidt der skal sendes 9-10 mia. kr. ud til boligejere, der har betalt for meget i boligskat, men her talte vi i forhold til indvandringsudfordringen om 12 mia. kr.
Så der er virkelig brug for at kigge på det her, også af hensyn til at der bliver flere penge til vores ældre, at der bliver flere penge til at sikre vores sygehuse, så syge kan få en ordentlig behandling i verdensklasse, og så vi har mere politi, der kan skabe større tryghed.
Derfor vil jeg også bare her ved afslutningen af min tale komme med den klare opfordring til regeringen, at man indbyder de partier, der seriøst melder sig til at ville forhandle, og at man deler helhedsplanen op i enkeltdele.
Hvorfor lade det hele ryge på gulvet, hvis man kan lave gode aftaler om store dele af planen?
Start gerne med boligdelen for at skabe tryghed for boligejerne.
Når først sådan et område er lagt frem, er det også nødvendigt af hensyn til trygheden for boligejerne, at der hurtigt kommer en afklaring.
Og det vil tjene det her Folketing, at vi viser, at det kan vi gøre, også i en situation, hvor der i øvrigt er nogle diskussioner om nogle andre ting, der får mange danskere til at tænke, at det er lidt svært at lave aftaler her i Folketinget.
Så jeg ser frem til et arbejdsomt folketingsår, også selv om det måtte blive afbrudt undervejs af et folketingsvalg, men det må vi se.
Jeg skal på vegne af Venstre, Liberal Alliance, De Konservative og Dansk Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at regeringen har fremlagt et bud på en plan for dansk økonomi frem mod 2025.
Folketinget konstaterer endvidere, Danmark står over for en række bundne opgaver, der skal løses.
Folketinget ønsker at skabe et stærkere Danmark med bedre forudsætninger for vækst, velstand, velfærd og flere danskere i arbejde.
Folketinget noterer med tilfredshed, at der siden valget er foretaget en række stramninger af udlændingepolitikken, herunder indførelse af integrationsydelsen, og at asyltilstrømningen er på det laveste niveau i 5 år.
Folketinget finder det afgørende, at der fortsat føres en stram udlændingepolitik.
Folketinget understreger vigtigheden af, at de påtrængende, bundne opgaver løses, herunder at der findes en ny model for det fejlbehæftede ejendomsvurderingssystem, der kan skabe tryghed for danske boligejere.«