runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-01-15:
For Alternativet er det vigtigt, at vi tør diskutere og sætte grænser for magt i bestyrelser.
Det er både de private og de offentlige, og her bør samfundets interesser selvfølgelig være fuldt ud repræsenteret.
For jeg synes altså, det er vigtigt at holde fokus på, at bag enhver succesfuld privat virksomhed står der altså et stærkt samfund.
For det er sådan, de driver deres virksomhed, og det er sådan, de tjener deres penge.
Derfor synes jeg, det er fuldstændig logisk også at spørge, hvordan vi så kan sørge for, at en virksomhed, og specielt finansielle institutioner, som i den grad har indvirkning på samfundet, lever op til det ansvar, som vi giver dem, når vi siger, at vi er et samfund, og at vi egentlig er med til at sørge for, at de kan tjene deres penge.
Hvordan lever de op til det ansvar over for samfundet, som vi så kan forvente?
Det er noget, vi bliver nødt til at spørge os selv om.
Vi har tidligere været ude at foreslå et egentlig ret omfattende og længere forslag end det her forslag, nemlig at det faktisk skulle være et borgerligt ombud at sidde i de her bestyrelser, ligesom hvis man skal være domsmand osv.
Så kunne man blive udpeget til at sidde som samfundsrepræsentant i bestyrelser, både offentlige og private.
Det er jo for at begynde at diskutere, hvordan vi ser på virksomheder.
Altså, privatsektoren er ikke sådan en lille størrelse for sig selv; det er en fuldstændig integreret del af civilsamfundet, af den offentlige sektor, altså en del af vores fællesskab, og det skal der selvfølgelig tages stilling til og ansvar for i bestyrelsernes arbejde.
Jeg tror bare ikke på, at vi kan bede en bestyrelse om både at skulle tjene rigtig mange penge til sine aktionærer og samtidig at sidde med kasketten på, der hedder: Hvordan gør vi også det bedst mulige for samfundet?
Der tror vi, det er fornuftigt at spørge, hvordan vi kan få udpeget nogle personer, som kan sidde med den særlige viden og gå ind i det arbejde med netop samfundets bedste som hovedformål.
derfor er jeg egentlig glad for, at vi har fremsat det her forslag, også selv om jeg kan høre nu, at det ikke er noget, der er et jublende flertal for.
Jeg håber i hvert fald, at det her forslag kan være med til at starte et udvalgsarbejde og en større diskussion af, hvordan vi så sikrer det.
Jeg kan høre, at ministeren er i gang med noget arbejde, og jeg glæder mig meget til at se, hvordan det er, vi sikrer det helt naturlige samfundsansvar, man har, som privat virksomhed – og særlig som finansiel institution.
I forhold til den magt, man sidder med, hvordan arbejder man så og udlever det?
Det glæder jeg mig til at se, og jeg glæder mig i hvert fald også til det videre arbejde, for jeg håber, at det her forslag lidt kan være en løftestang til, at diskussionen bliver lidt dybere og lidt bredere i udvalgets behandling.
Pelle Dragsted (EL), 2019-01-15:
Da den her ordning blev afskaffet i 2002, stemte Radikale Venstre imod og ønskede, at den skulle fortsætte.
Der er et eller andet pudsigt ved, synes jeg, at man nu efter den mellemliggende periode med en finanskrise, en historisk store hvidvaskskandale, en udbytteskatskandale og en lang række skattelyskandaler, altså at man efter den udvikling har ændret mening til det modsatte af, hvad man mente dengang.
Nu mener man ikke længere, at samfundet har brug for en større indsigt i og kontrol af, hvad der foregår i finanssektoren.
For mig er der et eller andet omvendt i den udvikling hos Det Radikale Venstre i det her spørgsmål.
Al respekt for det.
Som sagt har jeg det heller ikke på nogen måde sådan, at det skal være den model, vi præsenterer.
Jeg kan også godt forstå nogle af de udfordringer, som ordføreren peger på.
Men hvad med f.eks. den model, som de – efter hvad jeg har hørt – har i Holland, hvor Finanstilsynet er til stede, altså har
en, om jeg så må sige, tilstedeværelse ved bestyrelsesmøder i de store SIFI-institutter, men ikke er et egentligt medlem af bestyrelsen?
Det er jo en anden model.
Er det en model, som Det Radikale Venstre har overvejet som en mulighed?
Martin Lidegaard (RV), 2019-01-15:
Den har vi faktisk ikke haft lejlighed at diskutere i vores gruppe endnu, så den tør jeg hverken sige ja eller nej til.
Altså, vi vil selvfølgelig tage en grundig gennemgang af alle de ret grundige notater, der ligger fra Finanstilsynets side, og de forskellige modeller, der er anbragt, så jeg vil ikke på forhånd afvise, at der kan være noget at hente der, f.eks. den hollandske model, som vi som sagt ikke har taget stilling til endnu.
Martin Lidegaard (RV), 2019-01-15:
Det er korrekt, at for 17 år siden stemte Radikale Venstre anderledes.
Og det er jo ikke, fordi vi ikke ønsker en større indsigt i og en større kontrol med sektoren.
Det er simpelt hen, fordi vi tror, at vi bedst opnår det med andre virkemidler end dem, som forslagsstillerne her har foreslået.
Mette Frederiksen (S), 2019-01-15:
Lad os da endelig tage en historisk diskussion.
Vi stemte imod kommunalreformen, og allerede dengang var vi optaget af, at der ikke skulle ske en centralisering af Danmark.
Det er statsministeren, der har ansvaret for kommunalreformen, og som i øvrigt jo i al væsentlighed har ansvaret for sundhedspolitikken i Danmark, fordi man har haft ansvaret i 14 år.
Derfor er det relevante spørgsmål: Er det her, som vi er vant til at se fra statsministeren side, endnu en omgang centralisering, og venter der, nøjagtig som vi har set det før, en overbetaling til privathospitalerne, så fokus ikke er på de patienter, statsministeren ynder at tale om, men i virkeligheden på noget helt andet?
Uffe Elbæk (ALT), 2019-01-15:
Det er et helt andet spørgsmål, og det kan godt være, at hr. Morten Østergaard ikke vil svare på det, fordi det er for mærkeligt.
Men vi sidder begge i oppositionen, og vi får begge spørgsmålet: Jamen er I så en del af den røde blok?
Og jeg hører igen og igen hr. Morten Østergaard sige: Nej, jeg er ikke en del af den røde blok, jeg er en del af oppositionen.
Så mit spørgsmål går egentlig i forlængelse af noget af det, jeg selv sagde oppe på talerstolen, altså det om behovet for at bryde blokkene op og måske også være med til at definere en ny grøn blok, og jeg er bare nysgerrig på, hvor Radikale står i det.
For hvis Radikale Venstre ikke vil være med i blå blok og man ikke vil være med i rød blok, hvor står man så?
Pernille Skipper (EL), 2019-01-15:
Tak for det.
Hr. Kristian Thulesen Dahl taler i sin tale her jo også om pensionisterne og det resultat, man har fået i finanslovsaftalen for folkepensionisterne.
Det ville man ikke stemme for.
Det tror jeg der var rigtig mange mennesker, især dem med de hårde jobs og dem, der har været lang tid på arbejdsmarkedet, som blev rigtig glade for at høre.
Er det rigtigt forstået, at Dansk Folkeparti næste år, når der skal stemmes om det, vil trykke grønt til et ja til, at pensionsalderen skal stige?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Vi står ved den aftale, vi lavede i velfærdsforliget tilbage i 2006, og også den justering, der skete, jeg tror, det var i 2011, og det betyder, at de aftaler, vi laver, kan man selvfølgelig regne med vi holder og derfor også stemmer ud fra det.
Det er soleklart.
Det, som der så har været en diskussion om, og som er en dybt relevant diskussion, er, hvordan man så sikrer de mennesker, som jo kommer til at være en del af en stigende pensionsalder, og som er nedslidte og ikke kan holde til at være på arbejdsmarkedet indtil den pensionsalder.
Der har vi i hvert fald en diskussion om, at der er brug for nogle nye redskaber, at der er brug for nogle nye tiltag i forhold til at sikre, at de mennesker, der rent faktisk er nedslidte, ikke behøver at blive så længe som andre.
Pernille Skipper (EL), 2019-01-15:
Det er jo bare, fordi jeg ikke er helt enig.
Jeg synes jo, at det skal være sådan i et velfærdssamfund, at når man går på pension, behøver man ikke at være nedslidt.
Altså, det er faktisk okay, at der er noget krop tilbage til, at man kan løfte rundt på børnebørnene eller gå i haven, og at det der med at gå på pension og gå fra skal være en ret, man har, også før man er helt nedslidt.
Jeg vil bare gerne bede hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at hr. Kristian Thulesen Dahl og resten af Dansk Folkeparti har tænkt sig at stemme for en stigning i pensionsalderen, for det er det, det betyder, når hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at man vil overholde aftalen, og at der ikke bliver opsagt noget forlig herfra.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Alle de steder, hvor jeg er blevet spurgt om det her, har jeg bekræftet, at vi selvfølgelig står ved de aftaler, vi laver.
Der var jo så et forslag fra regeringen, som fru Pernille Skipper selvfølgelig vil erindre, om, at man skulle sætte pensionsalderen yderligere op ud over det, der oprindelig var aftalt, og det sagde vi nej til.
Det synes vi ikke man skulle, bl.a. også, fordi vi syntes, at det nu handler om at få fuldt fokus på de mennesker, som bliver nedslidt og ikke kan holde til den pensionsalder, man kommer til at have, og at de skal hjælpes.
Velfærdssamfundet er også at hjælpe de mennesker væk fra arbejdsmarkedet tidligere, så de får en værdig afgang til alderdommen, bl.a. for at sikre det, som fru Pernille Skipper jo her sætter fokus på, om, at det altså er det allerbedste, hvis man også får nogle gode år i sin alderdom, hvor man kan bære rundt på børnebørnene, måske endda oldebørnene og lignende, og det er der jo gudskelov mange der kan.
Men der er nogle, der har nogle så nedslidende jobs, at det kræver en særlig opmærksomhed, særlige vilkår fra vores side, for at det kan lade sig gøre for dem, og de vilkår skal vi selvfølgelig give dem.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-01-15:
Spændende, spændende.
Nye udfordringer kalder på nye løsninger.
Og Danmark er stærkt med en rekordhøj beskæftigelse, færre og færre på kontanthjælp, det laveste antal mennesker på passiv overførsel i mere end 30 år, mange unge, der tager en uddannelse, og det, jeg gerne ville tale om: flere syge, der overlever kræft.
Da jeg selv blev sundhedsminister tilbage i 2001 – og jeg kan forstå på fru Mette Frederiksen, at jeg så har sat mig to varige spor – var det under halvdelen af alle kræftpatienter, som overlevede den sygdom.
I dag er det tæt på at være to ud af tre.
Det er godt, og det er jo ikke kommet af sig selv.
For fremgang kommer af visioner og mod til at tage livtag med udfordringerne, inden de vokser sig for store, og det var det, der skete op igennem 00'erne: en massiv tilførsel af ressourcer til sundhedsvæsenet, pengene følger patienten, second opinion-panel, patientrettigheder, en stærkere Sundhedsstyrelse, som tog ansvaret for en specialeplanlægning, hvor vi samlede behandlingen af de livsvigtige sygdomme på færre adresser, mere kompetent, nedlæggelse af amterne, supersygehuse.
Det er jo det, der har trukket det.
Sådan er det også i dag.
Forandringer kan være nødvendige for at drive tingene fremad.
Tingene kommer ikke af sig selv, og selv om vi har et bedre sundhedsvæsen, er det også til at få øje på udfordringerne.
For mange patienter oplever sundhedsvæsenet på en måde, hvor man skal være stærk for at være syg, hvor den ene hånd ikke altid ved, hvad den anden gør.
For mange skal rejse for langt for at få en ukompliceret behandling eller kontrol, f.eks. patienter med lungesygdommen kol eller diabetes 2, og mange flere kommer til: op imod 250.000 +75-årige bare over de næste 10 år, næsten dobbelt så mange diabetikere, 30-40 pct. flere kol-patienter.
Der er stadig også for stor forskel på behandlingen, alt afhængigt af hvor man bor, bl.a. i opsporing, udredning og behandling af kræftpatienter, og man må jo helt stilfærdigt sige, at patienternes rettigheder ikke bliver overholdt lige godt alle steder, og det er sådan set det, vi skal gøre noget ved.
For behandling må ikke afhænge af postnummer.
Derfor deler jeg fuldt ud det synspunkt, som hr. Kristian Thulesen Dahl gjorde gældende her, om, at vi skal sætte patienten først.
Og det er mit parti, og det er regeringen, og vi glæder os sådan set til meget snart at præsentere et sammenhængende bud på nogle efter vores mening nødvendige forandringer, der kan gøre et godt dansk sundhedsvæsen bedre.
Og jeg vil meget beklage, hvis nogen allerede har draget konklusionerne på forhånd om, hvorvidt man ønsker at deltage offensivt og konstruktivt i en diskussion om, hvad vi kan gøre for yderligere at fremme danske patienters optimale livssituation.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-01-15:
Allerførst vil jeg sige tak for en god tale, ikke nødvendigvis den her, men nytårstalen.
I nytårstalen slog statsministeren også et slag for klimaet.
Jeg tror, at der var en enighed om, at talen var rigtig, rigtig god, men hvad med handling?
Er der handling bag alle de flotte ord?
Mit spørgsmål går på hele spørgsmålet om biodiversitet.
Vi får fra den ene ekspert efter den anden at vide, at biodiversiteten er i fald, så hvad er Venstres forslag til at løse det problem?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-01-15:
Det er jeg jo enig i.
I de næste par år kommer vi til at se sosu-assistenter og sygeplejersker gå på pension i stor stil.
Vi har hele tiden talt om, at 2020 bliver den store udfordring, fordi vi kommer til at mangle sygeplejersker og sosu-assistenter i meget stor stil, og her er det jo ikke nok kun at tale om, hvorvidt der er flere penge på sundhedsområdet, men man er også nødt til at gøre det en lille smule attraktivt at arbejde i sundhedssystemet.
En af de ting, som personalet taler om i den offentlige sektor, er det her med, at der løbes hurtigere og hurtigere, og at der er færre og færre mennesker om flere og flere opgaver.
Derfor er det ikke nok kun at tale om den demografiske udfordring.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl åbne lidt op for posen?
Det er jo ikke sammen med de borgerlige, at det kan lykkes med at løfte den opgave, men måske sammen med nogle af os andre.
Vi er i hvert fald klar til at samarbejde om det.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl løfte sløret for, hvad vi egentlig taler om?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Det er vores klare udgangspunkt.
Vi mener, at vi grundlæggende skal prøve at tilrettelægge en økonomisk politik, der handler om, at den offentlige sektor kan have en realvækst svarende til den demografiske udvikling.
Det mener vi der skal til.
Jeg ved godt, at der er folk, der taler om, at der skal endnu mere til for også at klare de forventninger, folk har.
Så det her er det, vi mener der i hvert fald skal til, for at man kan sikre, at når der kommer flere ældre og flere sundhedsbehandlinger osv., skal der også være penge at gøre godt med, også til den offentlige sektor, så vi sikrer, at man kan få et så godt tilbud i det offentlige, at man i virkeligheden ikke har behov for at skulle løse tingene privat.
Specielt når det handler om vores sundhedsvæsen, er det jo en af de ting, der er allervigtigst i vores kernevelfærdstankegang, så derfor skal der være stærkt fokus på vores sundhedssektor.
Jeg har noteret mig, at hr. Morten Østergaards løsning er at skabe utryghed så mange steder som overhovedet muligt.
Det er den radikale udlændingepolitik, der gør sig gældende her.
Det er ikke Dansk Folkepartis.
Vi ønsker at løse problemerne og sørge for, at der kommer mindre utryghed.
Optimalt, i bedste fald finder det jo sted ved, at de her mennesker slet ikke er i Danmark.
Altså, succeskriteriet for den her ø er jo, at der slet ikke skal nogen over på øen.
I takt med at den her ø begynder at stå klar, begynder de her mennesker forhåbentlig at tænke på, at de måske skulle fordufte fra det her land, for de ikke har noget at gøre her.
De er udvist af Danmark.
De har fået en dom, hvor de bl.a. har fået at vide, at de ikke skal være i Danmark.
Det ville da være fantastisk, hvis Det Radikale Venstre kunne tilslutte sig, at det var målet med det her.
Morten Østergaard (RV), 2019-01-15:
Det tilslutter jeg mig blankt.
Målet er, at dem, der ikke har lovligt ophold i Danmark, skal rejse ud.
Det er ikke det, vi diskuterer.
Jeg tror bare, at man i Bording ved Ikast har fået nok af hr. Kristian Thulesen Dahls bud på, hvad der giver tryghed, når man lever et sted, hvor man før ikke syntes der var behov for at låse døren og nu gør det.
Jeg tror, at man nede i Kalvehave synes, man har fået nok af hr. Kristian Thulesen Dahls udlændingepolitik, som under en fane, der påstår at skabe tryghed, nu skaber utryghed og vil gøre det i årevis.
Jeg tror, man savner en rigtig løsning.
Men jeg vil bare spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Hvis nu politimyndighederne i Danmark sagde, at det der faktisk ville øge sikkerhedsrisikoen omkring de pågældende, kunne det så ændre det?
Kunne vi så bruge de penge på en bedre måde, der skabte tryghed for alle og reducerede sikkerhedsrisikoen ved dem, som måske vitterlig er farlige?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Der er ingen tvivl om, at Dansk Folkepartis politik skaber større tryghed end Det Radikale Venstres politik.
Dansk Folkepartis politik sikrer, at der kommer færre til Danmark.
Når Radikale Venstre har indflydelse, kommer der flere til Danmark – også dem, der ikke skal være her, men skal ud igen.
Det er sværere, når først de er kommet hertil, at få dem ud igen, og derfor er det også en løsning, at der kommer færre hertil.
Så er der det her med den her ø: Er der større sandsynlighed for, at de her mennesker synes, det er træls at være i Danmark, og fordufter, hvis de er et sted, hvor de kan gå frit frem og tilbage, fordi de altså er i et område, i en geografi, hvor man umiddelbart bare kan gå ud og ind?
Her er der trods alt en diskussion om færgeafgange og lignende, der gør det svært for de her mennesker.
Jeg ved, at det her er en bedre løsning end den, vi kommer fra.
Jeg savner at høre Det Radikale Venstres bud på reelle løsninger.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-01-15:
Tak for det, og tak for de pæne ord om talen.
Selvfølgelig er der handling bag, og handling er mange ting.
Det var også derfor, at jeg tog det tema op, som måske kan forekomme at være lidt svært, nemlig det om Radius og Ørsted.
Det er jo også udtryk for handling at skabe mulighed for, at en stor, global, ledende dansk virksomhed har muskelkraft til at fortsætte en grøn forvandling.
Med hensyn til biodiversitet har vi jo udlagt betydelig meget mere urørt skov end det, regeringen før os gjorde, og når der nu bliver spurgt ind til Venstre, vil det jo også være en fremadrettet Venstreprioritet.
Hvor er det egentlig rart at få lov at stå her og tale om Venstre.
Mette Frederiksen (S), 2019-01-15:
Tak for det, og tak for indlægget.
Jeg blev faktisk rigtig glad over kommentarerne på sundhedsområdet, for hvis vi har en fælles interesse i at skabe et sundhedsvæsen med mere nærhed, var det så ikke nogle andre, hr. Kristian Thulesen Dahl skulle lave sundhedspolitik med?
Jeg tænker, at der i Dansk Folkeparti også må være en efterevaluering på kommunalreformen i 2007, for på papiret så den måske godt ud, men når vi kigger på Danmark i dag, er der færre betjente rundtomkring lokalt.
Der er færre hospitaler.
Der er færre uddannelsesinstitutioner.
Der er blevet længere til mange ting.
Og jeg vil tro, at hr. Kristian Thulesen Dahl oplever det samme som jeg: Når man kommer lidt væk fra byerne, er der mange steder en frustration over, at afstandene er blevet for store.
Så hvis man er optaget af nærhed, skulle man så ikke overveje at lave sundhedspolitik med partier, der er optaget af nærheden, og ikke gentage centraliseringsøvelsen fra 2007?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Vi samarbejder jo også med Socialdemokratiet om mange ting, og det synes jeg er rigtig godt.
Her er det bare for at understrege, at vores udgangspunkt i forhold til sundhedspolitik er, at det er fint, at der er nogle behandlinger, der finder sted på nogle specialiserede sygehuse udført af nogle dybt dygtige læger og andet sundhedspersonale, og som finder sted langt væk fra, hvor vi bor.
Det har folk ligesom accepteret.
Til gengæld skal vi nu lave en sundhedsreform, hvor langt flere ting i fremtiden kan løses i ens nærområde.
Det er vores udgangspunkt.
Det er for os at se ikke en centralisering.
Det er for os at se det modsatte
Det er en decentralisering.
Så skal systemet selvfølgelig indrettes, så det kan håndtere det.
Der er det bare, at jeg føler mig bekræftet i, at i den situation er det svært at se, hvad regionerne egentlig skal være der for, og det er derfor, vi når frem til det, vi gør.
Mette Frederiksen (S), 2019-01-15:
Jeg håber, at man vil træde varsomt, for al erfaring med hr. Lars Løkke Rasmussen og sundhedspolitik er centralisering.
Den anden erfaring, danskerne har gjort sig med statsministeren, når det handler om sundhedspolitik, er overbetaling af privathospitalerne – altså at man helt bevidst valgte at føre penge direkte fra danske patienter ind på gangene på privathospitalerne.
Den øvelse håber jeg jo virkelig ikke skal gentage sig, og derfor et spørgsmål til hr. Kristian Thulesen Dahl: Vil Dansk Folkeparti være med til at sikre, at hr. Lars Løkke Rasmussen igen ikke får lov til at overbetale privathospitalerne med en sundhedsreform?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-01-15:
Ja, nu er det jo en speciel diskussionsform.
Jeg kan forstå, at fru Mette Frederiksen egentlig meget gerne vil diskutere med hr. Lars Løkke Rasmussen, og så diskuterer hun via mig.
Det kan være, at der bliver lejlighed til at tage en direkte infight på det her.
Vores synspunkt er, at den diskussion, vi skal have her omkring sundhedsreformen, ikke har noget som helst at gøre med privathospitaler.
Den har noget at gøre med at indrette det offentlige sundhedsvæsen på en måde, så danskerne får den mest optimale sundhedsbehandling.
For os at se
er der en masse ting, som kan løses tættere på, hvor folk bor, så det bliver meget nemmere for danskerne i fremtiden.
Altså, når der bliver en mulighed for, at den måske halve million ambulante behandlinger, der i dag finder sted på sygehuset, kan finde sted tættere på folks hjem, så er det en fordel for nærdemokratiet: at man oplever tingene i sit nærområde.
Det er langt bedre, end at man skal langt væk for at komme ind på et specialiseret sygehus.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-01-15:
Tak for indlægget og fokusset på sundhed.
Jeg er sådan set helt enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at det må handle om patienterne, og først og fremmest skal patienterne være i fokus i hele den her diskussion mellem region og kommune og i virkeligheden den praktiserende læge.
Nogle kalder det Bermudatrekanten.
Jeg håber ikke, at det er rigtigt, for så forsvinder patienten jo decideret, og det er vel ikke meningen på nogen som helst måde.
En af de ting, der er helt afgørende for, at sundhedsområdet kan løftes og blive bedre, er jo også en diskussion om de offentlige udgifter, og derfor vil jeg gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om Dansk Folkeparti vil være med til at øge de offentlige udgifter mere end de 0,3 pct., som regeringen har lagt op til, så vi netop løser det, at vi får flere ældre og flere mennesker, der får brug for behandling i vores sundhedssystem.
Morten Østergaard (RV), 2019-01-15:
Jeg vil da så godt ønske tillykke med finanslovsaftalen, ikke fordi jeg er enig, men fordi jeg synes, det er meget tydeligt, hvad der sker, når det er Dansk Folkeparti, der skal levere de afgørende stemmer til en finanslovsaftale, man har taget sig ekstremt dyrt betalt for.
Jeg tror apropos bekymring hos borgerne, at der er mange, der synes, det alligevel er utroligt, at man kunne finde 759 mio. kr. til det projekt med Lindholm i Stege Bugt, som jo ikke udspringer af en ny problemstilling – folk på tålt ophold og den slags har man altid skullet håndtere – men af, at hr. Kristian Thulesen Dahl og integrationsministeren var enige om først at samle problemet i Bording ved Ikast, hvor det har skabt utryghed, for så er nu at flytte problemet ned på Stegekanten, hvor det skaber utryghed.
Mit spørgsmål er: Er det ikke lidt voldsomt at bruge 759. mio. kr. på at skabe utryghed ét sted i Danmark i stedet for at finde en ordentlig løsning, der giver tryghed for alle?