Uffe Elbæk (ALT), 2019-11-21:
Nu er jeg født i Jylland, skal det lige siges, og jeg er meget glad for mine jyske aner, selv om jeg bor i København i dag.
Jeg tror, at det, der er afgørende for, om en institution får gode ansøgere, er, om de har et godt rygte – ikke så meget, hvad for et navn de har.
Og rygter går hurtigt blandt unge i dag, så unge ved godt, hvad for en skole der er god, og hvad for en skole der ikke er god, eller hvilken uddannelse der er god, og hvilken uddannelse der ikke er god.
Så jeg tror på, at det skal de nok finde ud af, og uddannelserne skal også nok finde ud af det.
Tak for det.
Jeg kan gøre den her tale ultrakort.
Jeg kunne starte med at sige, at vi ikke støtter forslaget, og hvis jeg så alligevel skal sætte nogle få ord på det, kan jeg sige, at det er af helt principielle grunde, vi ikke kan støtte forslaget.
Vi ønsker nemlig at sætte vores uddannelsesinstitutioner fri, også mere fri end de er i dag, og vi vil slet ikke blande os i, hvad for et navn de har.
Nu kigger jeg ned på ordføreren, som jo har rejst den her debat, og håber at ordføreren lytter – jeg kan se, at ordføreren nu er tilbage i salen.
Jeg vil bare sige endnu en gang – hvis det ikke er kommet klart igennem – at vi ikke kan støtte forslaget, og det er af principielle grunde.
Vi synes som sagt, at uddannelsesinstitutionerne selv skal bestemme – også hvad de skal hedde.
Og så kan man have personlige præferencer og forbehold over for enkelte titler, men det er, set fra vores side, op til den enkelte institution; det er deres ret at beslutte det.
Personligt har jeg selv gået på en uddannelsesinstitution, der hed Peter Sabroe Seminariet.
Og jeg ved ikke, om ordføreren ud fra det navn kan aflæse, hvad det var for en type seminarium.
Dengang havde man valgt det navn, fordi der var en socialdemokratisk politiker, som man syntes virkelig stod op for sociale forhold og kæmpede for børns og unges rettigheder og for retten til et godt liv.
Og derfor gav det pågældende seminarium sig selv navnet Peter Sabroe Seminariet.
I dag hedder det noget andet, men det var ikke svært for mig som studerende at aflæse, at det her var et socialpædagogisk seminarium, og jeg var rigtig glad for, at det hed Peter Sabroe Seminariet.
Derfor har jeg det sådan, at det er fint, at vores uddannelsesinstitutioner har den frihed, som de har, til at kalde sig, hvad de nu engang har lyst til.
Opstår der så nogle gange nogle smuttere?
Ja, det gør der.
Men hvem skulle være smagsdommere over for det?
Hvis jeg virkelig skulle tage ordføreren og ordførerens partis forslag alvorligt, gad jeg godt se, hvad det var for nogle kriterier, man ville bruge til at afgøre, hvilke navne der blev godkendt og blev fundet værdige.
Og der har jeg det bare sådan: Hvem er det, der skal afgøre det?
Altså, jeg gad faktisk godt høre kriterierne for at afgøre, hvad der karakteriserer et forståeligt og retvisende dansk uddannelsesnavn.
Det tror jeg ville udløse en rimelig interessant diskussion.
Som sagt synes vi, at institutionerne selv skal have mulighed for at beslutte, hvad de skal hedde.
Og hvis de vælger et dumt navn, er der nok ikke så mange, der søger derhen.
Det skal nok finde sit leje.
Og så vil jeg sige – og det er sagt med et smil – at jeg jo kender ordføreren fra alle mulige andre gode sammenhænge, og jeg har altid opfattet ordføreren som en sand gentleman.
Må jeg godt sige »gentleman«?
Eller skal jeg sige »guttermand«?
Altså, sproget udvikler sig jo konstant, og sproget er konstant til forhandling.