Magni Arge (T), 2017-04-25:
I dag, den 25. april, fejrer vi Færøernes flagdag, og det har vi gjort hvert år siden 1940.
Det er en national fridag, hvor vi fejrer den færøske identitet som folk og nation.
Overalt på Færøerne og rundtomkring i verden hejser vi det færøske flag til tops.
Lagmanden taler i Reykjavík, formanden for verdens ældste parlament taler i Runavík, og i København samles færingerne klokken halv fem på Regensen, hvor Jens Olivur Lisberg første gang hejste flaget i 1919.
Flagdagen fejres selvfølgelig også i hans lille hjembygd, Fámjin, såvel som i London, hvor vicelagmanden får lejlighed til at sætte Færøerne på dagsordenen.
Men i Folketinget flager man ikke med det færøske flag den 25. april – den eneste højtidsdag, som har en ren færøsk oprindelse.
Det officielle Danmark besluttede i stedet at markere den 29. juli som færøsk flagdag i Danmark.
Det har måske en historisk forklaring.
Den 25. april 1940 anerkendte det engelske admiralitet officielt brugen af det færøske flag Merkið som symbol for færøsk nationalitet på alle færøske skibe under allieret kontrol.
Skibe med Dannebrog blev derimod identificeret som potentielt fjendtlige.
Sådan var virkeligheden i april 1940, da Danmark var besat af Tyskland og englænderne påtog sig forsvaret af Færøerne.
De danske myndigheder protesterede mod anerkendelse af det færøske flag, som de anså for et rebelemblem, men i 1948 anerkendte også Danmark det færøske flag.
I dagene mellem Danmarks besættelse og den britiske flådes ankomst til Færøerne besluttede det færøske Lagting at erklære Færøerne som et land, der ikke deltog i krigshandlinger.
Og den beslutning står stadig væk ved magt.
Så sent som i 2003 sagde det færøske Lagting nej til at involvere Færøerne i krigen i Irak.
Men selv om vi ikke deltog med aggressive militære aktioner, så bidrog Færøerne i høj grad til briternes kamp mod nazismen under anden verdenskrig, bl.a. sejlede færøske søfolk uafbrudt med fisk til det britiske folk under krigen.
Indsatsen kostede flere end 210 færinger livet og en tredjedel af den færøske fiskerflåde blev sænket.
Forholdsmæssigt led vi store tab, og i 1993 anerkendte Folketinget de færøske søfolks indsats og tildelte dem krigspension på linje med andre søfolk, som tjente de allieredes interesser.
I stedet for at fejre den nationale færøske flagdag skal jeg i dag fra Folketingets talerstol forholde mig til et forslag fra Dansk Folkeparti om, at unge færøske mænd i fremtiden skal tvangsudskrives til militærtjeneste under dansk flag.
Blandt begrundelserne er formuleringer som, at alle dele af rigsfællesskabet skal ligestilles.
Har det noget med selvbestemmelse og ligestilling at gøre, når man vil tvangsudskrive færøsk ungdom til at gøre tjeneste i et dansk militær, som vi hverken ejer lod eller del i?
Og betyder det, at vi også skal tale om en ligestilling i forsvarspolitisk sammenhæng, hvor vi stort set ingen indflydelse har?
Personligt ser jeg gerne, at alle dele af det såkaldte rigsfællesskab bliver ligestillet, og jeg mener absolut, at Færøerne og færinger skal påtage sig at opretholde suveræniteten over Færøerne og fritage det danske militær fra alle forpligtelser i den forbindelse.
Det hedder endvidere i begrundelsen for B 61: at Færøerne skal tage medansvar og yde sit bidrag til at tage vare på sit land, og mere selvstændighed betyder, at man selv bidrager til forsvaret og redningsberedskabet i deres respektive områder.
Ved Dansk Folkeparti ikke, at i Færøerne har vi vort eget beredskab, som både har skibe og helikoptere og personel, som er blandt de mest kompetente i verden til en indsats i Nordatlanten og Arktis?
Ved Dansk Folkeparti ikke, at det er de færøske skatteydere, som betaler regningen for dette beredskab?
Arktisk Kommando har et lille kontor hos den færøske vagt- og redningstjeneste, og bemandingen kan tælles på én hånd – that is it.
Vi kan godt overtage dem i morgen, kvit og frit.
Skal vi tale konstruktivt om en ligeværdig indsats på det forsvarsmæssige område, skal vi ikke tale om værnepligt, men om de store politiske linjer og den strategiske indsats i Nordatlanten.
Vi skal tale om et samarbejde, hvor vores operative enheder indgår i ligeværdige samarbejder med andre ligesindede parter, som ønsker at værne om freden og udvikle et effektivt beredskab i vores del af verden.
Jeg vil gerne slutte med nogle få linjer fra den færøske flagsang, »Sjá tú blánar«:
Har ið merkini veittra, veittri eisini mítt,/tað ber kvøðu frá landi mínum fagurt og frítt;/og eg kenni meg orna gjøgnum mønu og merg,/síggi brim randa strendur og berg.