Hans Kristian Skibby (DD), 2024-01-25:
På vegne af Danmarksdemokraterne vil jeg gerne kvittere for beslutningsforslaget, om end vi ikke er enige i indholdet i det.
Vi har sådan set ikke noget imod, at vi får lejlighed til at diskutere finans- og erhvervspolitik og udviklingen i Danmark i det hele taget, og hvad vi har af muligheder og vilkår for at tiltrække udenlandsk kapital til Danmark.
Og sådan en lejlighed får vi jo, når Enhedslisten fremsætter sådan et forslag her i Folketinget.
I Danmarksdemokraterne mener vi, at der skal slås tykke streger under, at Danmark skal være et attraktivt land for investorer.
Vi skal være et land, som folk tænker på, når der eksempelvis opstår problematikker med at finde egnede lande nok at placere deres midler i.
Sådan var det faktisk, hvis man går tilbage til finanskrisens vugge i 2008 og 2009, hvor der jo lige pludselig opstod en række store problemer i mange lande, også de europæiske lande.
Der var, hvad også tidligere ordførere var inde på, sket det, at der bl.a. som følge af finansiering af realkredit og alt muligt andet var opstået en for stor hausse
på børsen, og det betød jo, at da man lige pludselig så fik en finanskrise, var der rigtig mange steder, hvor der blev smalhals.
Ikke desto mindre viste det sig jo, at Danmark var et finanspolitisk helle.
Vi var faktisk et land, hvor rigtig meget international kapital valgte sin vej hen.
Mange udenlandske investorer placerede penge i Nationalbanken og andre steder, og det gjorde netop, at hvis man kigger på renteudviklingen før, under og efter finanskrisen, kan man faktisk se, at Danmark var et sted, hvor man havde meget lave renter, selv i forhold til andre europæiske lande.
Det var faktisk til stor gavn for mange af vores virksomheder og deres kreditter.
Det gjorde de jo som bekendt ikke her.
Danmark var i mange år et sted, hvor der var overskud af kapital.
Der kom mange midler til Danmark, og det gjorde jo også, at vi endte med det, som nogle vil kalde en absurditet, nemlig at vi havde negative renter i Danmark.
Men omvendt er det selvfølgelig altid værre, når folk skal betale nogle penge, de ikke har, men omvendt betalte man jo så penge, fordi man havde penge.
Det var den omvendte verden i forhold til alle mulige andre steder, og den tid er jo også forbi.
Men når det er sagt, har det også store konsekvenser for investortilliden, hvis vi nu begynder at melde os ind i en klub, som vi jo kan se der er en række lande der siden har truet med at forlade, og når der også er et enkelt land, som vitterlig har valgt at forlade det.
Det var jo Estland, der forlod samarbejdet i 2016.
Så mener Enhedslisten, at når andre lande forlader eller truer med at forlade det, er det en rigtig god idé, at Danmark træder ind i samarbejdet.
Det mener vi ikke i Danmarksdemokraterne.
Vi mener, at Danmark skal blive uden for det og sige pænt tak for tilbuddet.
Vi ønsker, at skatteopkrævning i Danmark skal være et nationalt anliggende.
Det er ikke noget, som EU overhovedet skal pille ved.
Derfor kan vi heller ikke støtte det her beslutningsforslag.
Hvis man flytter – og jeg ved godt, det ikke er det, der er dagsordenen i det her – skatteopkrævningen væk fra Danmark og fra vores egen politiske beslutningskompetence her i Folketinget, så vil vi i Danmarksdemokraterne også anse det for et lille angreb på vores nation og på vores suverænitet og dermed også mene, at det egentlig indirekte er lidt et angreb på grundloven.
For vi skal ikke have bulgarere eller rumænere eller alle mulige andre til at diktere og forhandle det endsige have et eller anden samarbejde omkring EU med, hvordan vi skal indføre en minimumsbeskatning af finansielle transaktioner i Danmark.
Jeg noterer mig også, at SF har kaldt det en mikroskat, men man skal jo huske, at hvis man kigger på, hvor mange penge det er, der skal beskattes, så kan det der med mikroskat hurtigt blive en makroskat eller i hvert fald en større skat.
For hvis vi kigger med de historiske briller på skatteopkrævninger, er det sjældent, at man har sæt marginalerne ned.
De plejer gerne at stige, i takt med at man har behov for flere penge, og jeg tror nok også, det kunne opleves sådan, hvis man fik en EU-tilgang til, hvordan der skal indføres en fælles beskatning i et samarbejde, naturligvis, mellem nationalstater, men stadig væk i et samarbejde i EU-regi.
Det kan Danmarksdemokraterne ikke støtte, og derfor siger vi pænt tak for dialogen, men vi siger også pænt nej tak til beslutningsforslaget.