Stine Brix (EL), 2017-12-15:
Tak for det, formand, og tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg tror, at jeg i hvert fald hørte en lille nyhed for mig, da ministeren sagde, at regeringen vil arbejde for en samlet plan for udvikling af psykiatrien.
Det synes jeg er meget positivt.
Jeg ved godt, at der har været igangsat et udredningsarbejde, som skulle have været præsenteret her i efteråret, og som vi stadig venter på, men det, at man taler om en samlet plan, har været noget, som organisationerne på området har efterlyst længe.
Jeg har i hvert fald set mange debatindlæg og hørt mange indlæg om det, så jeg synes i hvert fald godt, at vi kan sige, at det er rigtig, rigtig godt, at regeringen har den ambition om at lave en samlet plan.
Der er jo i dag en psykiatriplan, som udløber til næste år.
Den blev iværksat af den tidligere SR-regering.
Der er rigtig meget brug for, at der kommer en ny.
Der er stadig mange af de problemer, man adresserede i den første psykiatriplan, som langtfra er løst.
Det handler om at tage fat på forebyggelsen, det handler om at knække kurven i forhold til tvang; det er ikke lykkedes endnu.
Det handler også om at skabe en ny kultur, hvor man har mere fokus på andet end medicin og andet end tvang.
Så det synes jeg er rigtig godt.
Det spørgsmål, jeg har tilbage, og som jeg håber at vi kan komme ind på i debatten, er: Bliver det en plan, der tager fat på lang sigt?
Er der penge med til, at der bliver en markant opprioritering?
Inddrager man patienterne og de pårørende, og vigtigt: Inddrager man også Folketinget i det arbejde, man laver?
Det er, som jeg nævnte indledningsvis, utrolig påkrævet.
Desværre var psykiatrien slet ikke nævnt i den finanslovsaftale, som regeringen og Dansk Folkeparti blev enige om for lige knap en uge siden.
Det undrer mig, fordi vi ved, at psykiatrien sakker så utrolig meget bagud.
Ministeren gik helt tilbage til 2010, som jeg hørte det, og sammenlignede med nu og sagde, at der er sket et løft på 17 pct.
Det skal nok passe.
Det er over mange år, skal man huske.
Og det er derfor, vi oplever, at selv om der faktisk er kommet flere penge, er der kommet markant flere patienter, og derfor er behandlingen slet ikke tilstrækkelig og måske også ringere, end den var for 6 år siden.
Derfor er der virkelig brug for, at der bliver leveret på det her område.
Som sædvanlig, fristes jeg til at sige, blev psykiatrien henvist til satspuljeaftalen.
I år blev der afsat forskellige puljer primært målrettet børn med psykiske lidelser på omkring 100 mio. kr., og det er selvfølgelig bedre end ingenting, ingen tvivl om det.
Det er Folketingets partier fuldstændig bekendt, hvorfor Enhedslisten ikke er med i satspuljen.
Men jeg synes også, at vi har et strukturelt problem, når man igen og igen ser den slags fra midlertidige projekter og midlertidige forsøg via satspuljen.
Og det hører vi også fra personalet derude, som både oplever det som stærkt demotiverende for deres arbejde og også oplever det som ødelæggende for kontinuiteten, når man på den måde skal starte et projekt, der kan være rigtig godt, for så at lukke det ned igen og må starte forfra på den måde.
Nu siger ministeren, at det ikke er særlig meget, der er tale om.
Hvis jeg kigger på den aftale, der lige er indgået her for næste år, så er det stort set alle de initiativer, der er for psykiatrien, som er midlertidige puljer eller forsøg.
Jeg har også fået et svar fra ministeren, hvor jeg har spurgt til, hvordan det er, hvis vi kigger på de sidste foregående tre.
Der kan jeg da i hvert fald se, at der er 12 projekter, som er stoppet.
Og måske særlig bekymrende svarer ministeren, at man faktisk ikke har et fuldstændigt overblik over, hvad der så sker efterfølgende.
Man ved faktisk ikke, om der bliver fulgt op på de her forsøg og de her puljer, man ved ikke, om der er andre, der tager over, eller om de bare lukker ned.
Og det er jo noget af det, der gør, at det opleves som stop and go hele tiden, og at man ikke får den her stabilitet og kontinuitet, som man har brug for.
Jeg vil gerne henvise til både Norge og England, hvor jeg synes, at der er stor inspiration at finde.
Tilbage i 1998 lavede man i Norge en psykiatrireform, som havde et 10-årigt sigte.
Der kan vi virkelig tale om at have en ambition om for alvor at forandre psykiatrien.
Man afsatte 24 milliarder til at løfte psykiatrien, både selvfølgelig til at kunne have flere ressourcer, men også for at kunne omstrukturere den psykiatri, man har.
Og for ganske nylig har England lavet en handleplan for de næste 10 år, altså på samme måde en virkelig ambitiøs plan.
Den engelske handleplan er baseret på, at man har inddraget mere end 20.000 brugere af psykiatrien og taget deres udgangspunkt med i, hvordan man skal forandre.
Så min opfordring til regeringen er at lade sig inspirere af de her ambitioner, vi ser fra Norge og England, og for alvor tage fat på det at se mental sundhed, psykiske lidelser i en helt anden skala, end vi måske har indrettet vores sundhedsvæsen efter; det er måske det vigtigste sundhedsspørgsmål, vi har.
Helt til sidst vil jeg gerne sige tak til Socialdemokraterne, SF, Radikale og Alternativet.
Jeg synes, at vi understreger, at det er fuldstændig klart, at der skal ske en markant opprioritering af psykiatrien, og at der er brug for en ny handlingsplan.
Jeg synes, at det peger fremad og giver håb.
Det er det, jeg her til sidst vil afslutte med at læse op.
Forslaget til vedtagelse på vegne af Socialdemokratiet, Enhedslisten, Alternativet, Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti lyder således:
Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at psykiske lidelser er blandt de områder, som kræver allerhøjeste prioritet.
Der er behov for en langsigtet plan for opprioritering og udvikling af psykiatrien.
Folketinget opfordrer regeringen til at tage initiativ til en handlingsplan for psykiatrien, som kan efterfølge den nuværende handlingsplan, som udløber i 2018.
Handlingsplanen skal bl.a. adressere mere systematisk forebyggelse, et bredere og mere individuelt behandlingsperspektiv, systematisk inddragelse af pårørende, tilstrækkelig kapacitet samt nedbringelse af tvang.
Folketinget konstaterer, at der trods en ekstra bevilling fra satspuljen i 2014 er færre penge pr. patient end i 2014, fordi flere har behov for behandling.
Derfor bør en ny handlingsplan også indeholde en markant opprioritering af psykiatrien, så brugere af psykiatrien kan få den rette og tilstrækkelige hjælp i tide.
Folketinget konstaterer, at psykiatrien har brug for stabilitet.