runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Altså, det korte svar på det er ja.
Og det er vi i øvrigt både på Kulturministeriets område, som vedrører folkebibliotekerne, hvor kulturministeren har sat penge af, men også på mit eget område.
Jeg mener det faktisk, når jeg siger, at det her er den vigtigste dagsorden, vi har.
Altså, hvis ikke man har basale læsefærdigheder, og hvis ikke man har basale regnefærdigheder, så har man utrolig svært ved at klare sig i vores samfund, og det er efter min mening en af de dybeste urimeligheder i vores samfund, at vi har så stor en gruppe, der forlader folkeskolen uden at have de kompetencer på plads. Så svaret er ja.
Og man kan sige, at begge de to ting, jeg nævnte, jo også er ting, der koster penge – også ret mange penge.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Det er jeg glad for, og jeg er bestemt også glad for, at ministeren nævner, at kulturministeren har afsat 7 mio. kr. – men det er jo kun til 0. til 3. klasse.
Hvad med de ældre elever?
Kunne man forestille sig, at regeringen ville tage den her depeche op og også sætte penge af til de ældre elever?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Det er 6 mio. kr. og ikke 7 mio. kr. – det er i hvert fald det tal, jeg er orienteret om.
Det er uden for mit ressort, så nu refererer jeg alene, for det er uden for min ressort.
Jeg vil sige det på den måde, at det, Børne- og Undervisningsministeriet har gjort, jo er at sætte et også ret stort millionbeløb af i forbindelse med det her års finanslov.
Og kernen af det er jo lige præcis, at ungerne skal lære at læse, og der taler vi hverken 6 eller 7 mio. kr., men om 250 mio. kr. første år – og så 400 mio. kr., så 500 mio. kr. og så 750 mio. kr.
Det er bare for at sige, at i den regering, der sidder nu, mener vi det ret alvorligt, når vi siger, at der skal flere penge til, for at det kan lade sig gøre derude.
Så vi skal altså op i et trecifret millionbeløb, før jeg for alvor synes, at vi rykker noget, og det er så også det, regeringen har gjort.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Det lyder godt.
Så må der også være plads til Biblioteksforeningens læsestrategi i den sammenhæng.
Det er 7 mio. kr.
De 6 mio. kr. er til den målrettede indsats, 1 mio. kr. går til administrative områder, men det er 7 mio. kr. i alt, kan jeg sige.
Det sidste spørgsmål, jeg har, er, i forhold til at evidensbaserede undersøgelser sådan set er supervigtige for, at man ikke spilder pengene i den her sammenhæng.
Mener ministeren, at vi har tilstrækkelig viden til at vide, hvad der er bedst i forhold til at fremme børnenes læsefærdigheder?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Ja, men jeg mener ikke, at vi bruger den viden.
Og igen: Jeg vil ikke forholde mig til, hvad der foregår på kulturministerens område, det er jeg helt sikker på at ordføreren kan tage sammen med kulturministeren.
Men jeg vil gerne forholde mig til, at lærerne i den danske folkeskole er uddannede – det er en rigtig god idé; det er sådan en grundforudsætning for at være god til at lære fra sig; det er derfor, de får uddannelsen.
Og derfor er regeringen stærkt bekymret over, at vi i de her år ser større og større tendenser til det, at der kommer mennesker, der bliver ansat i folkeskolen i kortere eller længere perioder, som undervisere i f.eks. dansk i de mindste klasser.
Der er evidens for, at læreruddannelsen sjovt nok har den virkning, der er meningen med læreruddannelsen.
Mai Mercado (KF), 2019-12-11:
Vil ministeren lytte til evalueringen af de nationale test?
Det synes jeg lyder rigtig godt.
Det er blot, fordi ministeren den 25. september i en artikel i Politiken siger, at vi skal afskaffe de nationale test og erstatte dem med et nyt system.
Og der undrer det mig bare, at ministeren, der allerede er ude at sige, at man skal lave et helt nyt system, ikke vil afvente den evaluering, altså ikke vil lægge op til at lytte til, hvad den evaluering måtte sige, og heller ikke til at drøfte den med forligskredsen, inden hun drager konklusioner, som ministeren altså har gjort.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Så vil jeg prøve – jeg prøver jo på alle mulige måder, for jeg interesserer mig for, hvad regeringen mener – at spørge fra en lidt anden vinkel: Hvad er ministerens intentioner med hensyn til en ny aftale om befordringspligt?
For det må vi ligesom lægge til grund at der på et eller andet tidspunkt kommer.
Altså, hvad er ministerens intentioner med det?
Og hvordan vil ministeren sikre, at kompetencer hos alle relevante distributører rent faktisk også udnyttes?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-12-11:
Vi lægger bestemt også op til at lytte til både forligskredsen og til de resultater, der kommer, og i øvrigt til dem, der arbejder i felten, og til forældrene og til eleverne.
Det er bare for at sige, at det, jeg har skudt i gang, jo er, at vi får lyttet.
Og det eneste, vi sådan set har konkluderet på forhånd, er, at der skal laves nogle forandringer.
For det er nu omkring 10 år siden, at vi satte de nationale test i gang – i øvrigt i fællesskab med hinanden – og det var et rigtigt skridt at tage, apropos den diskussion, der lige har været omkring læsning, altså at der er for mange børn, der forlader skolen uden at kunne læse og regne.
Det, der jo så bare er udfordringen, er, at vi ikke er kommet i mål.
Derfor mener jeg sådan set, at vi på forhånd kan sige, at det jo så i hvert fald ikke var de redskaber, der bragte os tættere på.
Det betyder ikke, at de ikke længere skal være en del af svaret, men det betyder, at vi bliver nødt til som minimum også at komme med et andet svar.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Tak for det.
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Men det ville være unødig polemisk, synes jeg, for der kan være mange forskellige årsager til, at den tidligere regering ikke tog initiativ til det.
Under alle omstændigheder er det mit ansvar at sikre, at vi får forhandlet en ny postaftale på plads, og derfor påtager jeg mig også gerne ansvaret for, at det forløb, der har været nu, har været lidt forceret og rodet, men også, at vi jo i postforligskredsen er i gang med at drøfte, hvordan vi håndterer og laver nærmere analyser.
Jeg vil gerne kvittere for spørgerens partis deltagelse i det arbejde også, både med deltagelse af partiets transportordfører og partiets finansordfører – meget konstruktivt, synes jeg – i forhold til hvad det er, der skal analyseres for at kunne lave en løsning, som er mere permanent.
Det er også klart, at der så, når de analyser er afsluttet, skal indkaldes til forhandlinger om, hvordan vi så mere konkret skal lave et kommende forsvarsforlig.
Den præcise timing for det vil også afhænge lidt af de drøftelser, vi har i øjeblikket i postforligskredsen.
Det vil jeg gerne have hele forligskredsens opbakning til, inden jeg lægger mig fast på det.
Men det er i hvert fald klart, at de omfattende analyser, der skal laves, ikke kan afsluttes på den her side af årsskiftet, og derfor har regeringens oplæg også været at lave en midlertidig forlængelse af PostNords befordringspligt, sådan at vi får arbejdsro og kan gå i gang med forhandlinger i begyndelsen af det nye år.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Tak for besvarelsen, minister.
Nu skal jeg så forsøge ligesom ministeren at lade være med at være unødigt polemisk, men er jeg det alligevel, håber jeg, ministeren vil tilgive mig.
Men i hvert fald er vi under alle omstændigheder i Venstre en smule ærgerlige over, at ministeren lidt på bagkant af aftaler om befordringspligten bringer et aktstykke ind i Finansudvalget, og – som jeg forstår det – nærmest halvvejs på vej ud fra et andet møde.
Sådan et aktstykke løser jo ganske vist PostNords aktuelle problem, men det er jo i virkeligheden efter min opfattelse i hvert fald ikke nogen sådan reel opfølgning på en aftale, som jo udløber ved årsskiftet, men som ministeren et eller andet sted lægger op til reelt at forlænge med 6 måneder.
Det er jo ikke så længe siden, at PostNord – så vidt jeg husker, er det ikke mere end et par års tid siden – fik tilført lige i omegnen af 1,5 mia. kr. med henblik på at sikre rentabiliteten, når nu befordringspligten blev halveret, og det til trods for de mindre brevmængder.
Med tilførslen af hvad vi i hvert fald kan læse i avisen er ca. 100 mio. kr., fastholdes PostNord så på finansloven, og det harmonerer vel ikke helt godt med den indgåede aftale.
Under alle omstændigheder kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren, hvad der så egentlig er gået galt i det her forløb.
Det ville vel være naturligt, at man, når man endnu en gang står med en økonomisk udfordring i forhold til PostNord, så ligesom mere systematisk og formelt får indkaldt postforligskredsen for at få diskuteret, hvad i al verden der er i vejen her.
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Jeg hverken kan eller vil kommentere på indholdet af et fortroligt aktstykke, uagtet at der kan være dele af det her fortrolige aktstykke, som måtte være lækket til pressen med den risiko, at statens forhandlingsposition bliver forværret.
Det er ikke en løsning.
Det er ikke en løsning at lave en midlertidig forlængelse af postens befordringspligt.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Og det fremadrettede kommer vi til at diskutere lige om to sekunder, for jeg har nemlig igen et spørgsmål til ministeren lige om lidt.
Men det, der i virkeligheden interesserer mig lidt med lige præcis det her spørgsmål, som handler lidt om det bagudrettede, er, hvad der egentlig er foregået ovre i ministeriet.
Når man står og beder om nogle penge, som i avisen er angivet til at være 100 mio. kr.
– jeg skal understrege, at det står i avisen, at det er 100 mio. kr. – hvad er det så for overvejelser, der ligger bag, at man ikke indkalder postforligskredsen?
Det ville vel være naturligt at gøre det.
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Det, der kan diskuteres, er selvfølgelig, i hvilken sammenhæng postforligskredsen skulle orienteres.
Det er rigtigt, at man godt kunne have gjort det på en anden måde end i forlængelse af et andet møde og have drøftet den her sag.
Jeg tager gerne på mig, at vi godt kunne have gjort det bedre og anderledes end på den måde, som det er gjort.
Men det ændrer ikke på, at vi har nogle udfordringer, som skal løses, og at der også er nogle ønsker fra spørgerens eget parti om analyser, som ikke kan færdiggøres på den her side af den 1. januar.
Derfor håber jeg selvfølgelig på Folketingets opbakning til, at vi laver en midlertidig forlængelse.
Det kan jeg godt bekræfte, og det har jeg også allerede givet udtryk for over for både hr. Martin Geertsens kollega, transportordføreren, og også Venstres finansordfører.
Så det tager jeg helt sikkert gerne på min kappe.
Sådan er det nogle gange, og så skal vi være bedre til at drøfte de problemer, som der er.
Men jeg vil ikke være unødig polemisk, for jeg oplever faktisk, at alle partier – også Venstre – er meget konstruktive i forhold til det her.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Hvad er ministerens holdning til at finde nye løsninger på varetagelse af befordringspligten, herunder med mulig inddragelse af private distributører, som i dag også varetager distributionsopgaver til danske husstande?
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Som sagt er der jo forskellige drøftelser i gang aktuelt i postforligskredsen, og jeg synes, at det er det rette forum at tage de mere detaljerede drøftelser af, hvordan vi finder løsninger på varetagelse af befordringspligten.
Jeg vil dog også gerne bekræfte, at det, som hr. Martin Geertsen nævner her, er et af de emner, som Venstre også har bragt med ind til bordet, i forhold til hvad der skal analyseres, og jeg synes, at vi skal analysere alle de aspekter, som måtte være nødvendige.
Jeg har derfor heller ikke til hensigt her i dag at komme med håndfaste udmeldinger om, hvilke modeller der skal vælges, men vil tilkendegive, at et tema til drøftelse netop kan være inddragelse af private distributører, sådan som spørgeren angiver.
Mere præcist hvor og hvordan vi skal finde løsningerne, grebene, på en kommende befordringspligt og sikre, at alle danskere også kan få breve i fremtiden – både de, som bor på småøer, og de, der eksempelvis er undtaget fra digital post, som jo ganske mange danskere faktisk er – ønsker jeg at tage i postforligskredsen, men vil også her tilkendegive, at jeg synes, at partierne, som deltager i drøftelserne, er meget konstruktive.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Det forstår jeg sådan set godt, altså det der med, at der jo er ting, man ikke nødvendigvis behøver at forhandle for åbent tæppe.
Men tillad mig alligevel at spørge, fordi jeg interesserer mig så enormt meget for regeringens ve og vel, om, hvad regeringens principielle indstilling til nogle af de her spørgsmål kunne være.
Det vil jeg gerne bore lidt i.
For vores vedkommende er det selvfølgelig vigtigt, at vi får sikret befordringspligten, så de mennesker, der bor dernede, hvor ministeren bor, og de mennesker, der bor der, hvor jeg kommer fra, nemlig nede på Lolland, rent faktisk også får deres post.
Der er jo masser af private aktører på markedet, som ministeren også udmærket ved, blandt dem, der uddeler aviser og pakker og reklamer og alskens ting til folks postkasser i dag, som også skulle have muligheden for at byde ind på at løse den her opgave og at løse den befordringspligt, som jeg tænker ministeren og jeg er enige om at vi skal opretholde.
Det tror jeg kunne være nogle mulige baner at tænke i, og det har måske ovenikøbet også den positive sidegevinst, at vi kan spare noget kørsel og få noget grøn omstilling ud af det.
Så altså, det med at tænke det private ind har jo mange positive sidegevinster, tænker jeg.
I virkeligheden vil jeg meget håndfast spørge ind til: Mener ministeren, at PostNord alene bør varetage befordringspligten i Danmark?
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Det har vi som regering ikke lagt os fast på, og de analyser, der er fra de forskellige partier i postforligskredsen – det er ganske mange – ønsker vi alle at gennemføre, så vi har et fornuftigt beslutningsgrundlag, når vi skal sætte os ned i det nye år og lave en forhåbentlig lige så bred aftale om den kommende befordring, som der er om den nuværende.
Martin Geertsen (V), 2019-12-11:
Jeg har også oplevet det i andre sammenhænge, altså at regeringen nærmest opererer som moderator for det øvrige Folketing.
Regeringen sidder sådan i midten og giver ordet til nogle forskellige partier i forhold til at mene noget, og så samler man lidt sammen på det og finder til sidst ud af, hvad man selv mener.
Det er der selvfølgelig nogle åbenlyse fordele i for resten af Folketinget, men jeg tillader mig nu alligevel at blive ved med at spørge ind til, om der dog ikke skulle være en enkelt holdning i regeringen.
Jeg kunne f.eks. finde på at spørge, om ministeren vil redegøre for, hvordan de angiveligt 100 mio. kr. – og jeg siger angiveligt 100 mio. kr. – som optræder i det hersens aktstykke, adskiller sig fra ulovlig statsstøtte.
Benny Engelbrecht (S), 2019-12-11:
Jeg kan ikke kommentere på et fortroligt aktstykke, hvor dele kan være lækket til pressen til skade for staten.
Det kan jeg kun beklage er sket.
Jeg vil dog gerne svare på den første del af hr. Martin Geertsens spørgsmål, nemlig om en konkret tilkendegivelse, for det er noget, jeg har tilkendegivet.
Min tilkendegivelse i forhold til befordringspligt og breve har været, at jeg ikke synes, at skatteborgerne skal finansiere, altså via skatteindtægter, at der bliver befordret brevpost rundt i Danmark.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Igennem tiden er socialdemokratiske ledere som Anker Jørgensen, Jens Otto Krag og Viggo Kampmann gået ind for, at ligesom den fineste af den fineste kultur også skulle ud til de fleste.
Mener den fungerende kulturminister også det?
Og hvilke tanker gør ministeren sig i den forbindelse om at styrke Det Kongelige Teaters rækkevidde i befolkningen?
Rasmus Prehn (S), 2019-12-11:
Det er fuldstændig rigtigt, og jeg er glad for, at spørgeren i den grad refererer til den socialdemokratiske historie.
Det er jo en historie, jeg er meget glad for og stolt over, og som jeg også refererer til i mit begreb kultursolidaritet, for det handler nemlig om, at eliten og det sublime, som bl.a. Det Kongelige Teater er, er noget, der kan inspirere os alle sammen.
Derfor er vi også så kisteglade over, at den nye dygtige direktør, Kasper Holten, har en vision om at nå bredere ud.
Og det er derfor, at vi gerne vil bruge det her år til at arbejde i dybden med det, så vi kan få flere børn og unge ind og opleve det, men også få nye målgrupper med om bord.
Kim Valentin (V), 2019-12-11:
Jeg er glad for de forvisninger om en 4-årig aftale fra næste år.
Må jeg slutte af med at takke ministeren for alle de oplysninger, vi har fået her, om Det Kongelige Teater og slutte med at spørge: Vil ministeren i så fald oplyse, hvor meget regeringen ønsker at prioritere Det Kongelige Teater med økonomisk?
Rasmus Prehn (S), 2019-12-11:
Med den finanslovsaftale, der er lavet nu, fortsætter man med den kendte budgettering, men uden omprioriteringsbidrag, så man har altså en stærk og robust økonomi, og det ser vi ingen grund til at lave om på.
Og så er jeg rigtig glad for, at også spørgeren, som er Venstremand – Venstre har jo også en stærk tradition med Grundtvig – bakker op om det her folkeliggørelsesprojekt.
Grundlæggende tror jeg ikke, det kun er et socialdemokratisk projekt – det er det også – men jeg tror, at det er et bredt dansk projekt: at den finkultur, vi har, er der mange flere der skal have glæde af.
Og det ville i sandhed også være i Grundtvigs ånd.
Mattias Tesfaye (S), 2019-12-11:
Tak for spørgsmålet om den nye erhvervsordning, som jeg ved ligger mange på sinde.
Så lad mig starte med at slå fast, at flygtninge fortsat får opholdstilladelse med henblik på midlertidigt ophold.
Og forslaget ændrer heller ikke på reglerne for inddragelse af opholdstilladelsen.
Det har altid været muligt for udlændinge, der får inddraget deres opholdstilladelse, at blive i Danmark, hvis de har et arbejde, der er omfattet af en af vores erhvervsordninger.
Det gælder også i dag.
Tjener man f.eks. mere end ca. 35.000 kr. om måneden, kan man blive omfattet af beløbsordningen.
Man kan også få lov til at blive, hvis man har en videregående uddannelse og har opnået job på positivlisten.
Med det nye forslag vil man også kunne blive i Danmark, hvis man tjener mindre end 35.000 kr. eller ikke har en videregående uddannelse.
Man skal til gengæld have haft 2 års fast arbejde på normale danske løn- og ansættelsesvilkår.
I givet fald er man her kun i kraft af sit arbejde, og man kan altså ikke gå ned på jobcenteret og få bistand, hvis man mister sit job.
Vi har besluttet at indføre den her ordning efter ønske fra erhvervslivet.
Virksomhederne har et klart ønske om at kunne få lov til at holde medarbejdere, der er faldet godt til, og som man har investeret tid og ressourcer i oplæringen af.
Virksomhederne er helt generelt blevet bedre til at påtage sig sådan et ansvar for integrationen.
Og det synes jeg faktisk er en meget dansk tilgang til problemstillingen.
Marie Krarup (DF), 2019-12-11:
Tak for svaret.
Der er flere ting, der undrer mig.
For det første er det her jo en ændring.
Det er en ændring, hvilket jeg også synes man skal understrege.
Det er rigtigt, at der tidligere for folk, der havde en pænt stor indtægt, har været mulighed for at blive længere, også hvis man havde en videregående uddannelse og der var behov for ens helt specielle arbejdskraft i Danmark.
Nu udvides det jo til at gælde alle, fordi der ikke længere er et beløbskrav.
Så det er en ændring.
Jeg ved godt, at Socialdemokratiet meget gerne vil skjule det ved at sige, at det jo bare er en ordning, der har været her hele tiden.
Men det er en ændring.
Så selvfølgelig er det en ændring, der vil gøre Danmark mindre dansk, fordi der vil være flere udlændinge, der så bliver her.
Og det er da fint nok, at de udlændinge, der så bliver her, ikke er på en overførselsindkomst.
Men vi har jo eksemplet, der har været meget fremme i medierne, med en buschauffør fra Viborg, som er fra Somalia, og som har en kone og syv børn.
Det kan jo godt være, at de her personer, der via hans arbejdsmarkedstilknytning nu får lov til at blive her, kan blive en udgift for samfundet.
Så selv om den enkelte ikke er det, kan det jo samlet set godt være det.
Og det gør da i hvert fald ikke Danmark mere dansk, at den her storfamilie fra Somalia nu får lov til at blive i Danmark.
Så det undrer mig, at ministeren ikke vil være med til at understrege, at det her selvfølgelig er en ændring.
Det andet, der undrer mig, drejer sig om solidariteten over for det arbejdende folk i Danmark.
Det var engang sådan en mærkesag for Socialdemokraterne, men i dag er det åbenbart erhvervslivets behov for billig arbejdskraft, der er en ny mærkesag.
Altså, når erhvervslivet ønsker at fastholde folk, skal de blive her, fordi erhvervslivet har brug for dem.
Hvad med alle de mennesker i Danmark, der også har behov for et job?
Skulle Socialdemokraterne ikke tænke mere på dem?
Mattias Tesfaye (S), 2019-12-11:
Jeg har godt bemærket, at spørgerens partiformand henviste til den berømte buschauffør fra Viborg, og så vidt som jeg har forstået den konkrete sag, er det jo et eksempel på, at en person på det eksisterende regelgrundlag, altså den lovgivning, der gælder nu, har mulighed for at blive i Danmark.
Det, som vi foreslår, er rigtigt nok en ændring af den eksisterende lovgivning – det er jo derfor, det er en del af finanslovsaftalen, og vi regner med at fremsætte et lovforslag, som handler om, at folk, der har været i beskæftigelse i 2 år, har mulighed for at blive, så længe de er i beskæftigelse.
Marie Krarup (DF), 2019-12-11:
Personen fra Somalia er blevet berømt, og det er den nye ordning, der vil kunne få ham til at blive.
Sådan er det i hvert fald fremstillet.
Under de gamle regler, som blev vedtaget sidste år, om, at man skulle hjemsendes, så snart man ikke havde årsag til at opholde sig som flygtning i Danmark, ville han være blevet hjemsendt.
Så det er den her ændring, der gør, at han vil kunne blive, og det gør da ikke Danmark mere dansk.
Mattias Tesfaye (S), 2019-12-11:
Nu skal vi ikke stå og sagsbehandle en konkret sag, men jeg tror nu, at lige præcis den her konkrete sag er blevet behandlet efter noget gammel lovgivning, hvor man lagde vægt på beskæftigelse som en del af det at have tilknytning til Danmark.
Men jeg tror dog, spørgeren har ret i, at det ikke er på den eksisterende lovgivning, det vil jeg gerne medgive.
Jeg vil lige komme tilbage til det med tallene.
Hvis man bare tager de somaliere, der har fået inddraget deres opholdstilladelse gennem de senere år, fordi der ikke mere er et beskyttelsesbehov, kan jeg se, at ud af de 484 flygtninge, som Udlændingestyrelsen har truffet en afgørelse om, altså at inddrage eller nægte at forlænge en opholdstilladelse, er det kun tre, som har haft beskæftigelse på det samme arbejdssted inden for de seneste 2 år forud for afgørelsen.
Marie Krarup (DF), 2019-12-11:
Det er jo en af de ting, som vi sætter virkelig meget pris på, altså at man tager den slags sager op og går dem igennem og så sørger for, at man får hjemsendt folk, som ikke har nogen grund til at være her længere.
Det er enormt vigtigt, og det er derfor, at den her ordning er forkert – i hvert fald hvis man ønsker at bevare Danmark dansk og undgå, at vi bliver et land, hvor arbejdskraftindvandring er en mulighed, altså at migranter kan søge til Danmark, fordi de vil kunne se, at de vil kunne blive her på længere sigt, hvis de tager et job.
Det er jo ikke det, der er meningen med en nationalstat, det er jo ikke den måde, man beskytter sin befolkning på.
Mattias Tesfaye (S), 2019-12-11:
Jo, men når jeg nu kan se, at ud af dem, der har fået inddraget deres opholdstilladelse, er det mellem 1 og 2 pct., der har haft fast arbejde det samme sted de seneste 2 år – det er virkelig, virkelig få – så forstår jeg helt ærligt slet ikke bekymringen. Det her er folk, der står op hver morgen og går på arbejde og betaler deres skat, og lige så længe de er i beskæftigelse, har de mulighed for at være i Danmark.
Den tidligere borgerlige regering ønskede jo at udvide adgangen til erhvervsordninger ved at sænke beløbsgrænsen og udvide positivlisten.
Det her er et miniatureskridt i den retning, og det er et fornuftigt skridt, for det er folk, der er i beskæftigelse, og det må Dansk Folkeparti da også kunne bakke op om.