Kasper Sand Kjær (S), 2021-01-26:
Tak for det, og tak til kollegerne i Liberal Alliance og Dansk Folkeparti for at rejse en vigtig debat i dag.
Lad mig bare indlede med at slå fast, at det jo for Socialdemokratiet er afgørende, at åndsfriheden på Det Kongelige Danske Kunstakademi sikres, ligesom det er vigtigt på alle vores uddannelsesinstitutioner og alle vores kulturelle institutioner, og identitetspolitikken må ikke definere vores kunstuddannelser.
Kunsten skal leve frit, den skal definere sig selv, og derfor er det jo også helt centralt, at vi holder armslængdeprincippet i hævd, også når det gælder vores kunstneriske uddannelser.
Men samtidig med det står det jo selvfølgelig klart, at vi er nødsaget til at blande os, når identitetspolitikken tager over og åndsfriheden kommer under pres, og derfor vil jeg også bare gerne understrege, hvis nogen overhovedet skulle være i tvivl, at Socialdemokratiet tager afstand fra politisk motiveret ødelæggelse af kulturarv, som vi har set det, da en buste af Frederik V blev ødelagt af en institutleder på Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Den slags kan vi ikke tolerere, og det er selvfølgelig en skærpende omstændighed, at sådan en hærværksaktion udføres af en institutleder, som er ansat på akademiet.
Det er ikke foreneligt med Kunstakademiets rolle som uddannelsesinstitution.
Vi forventer, at alle medarbejdere og studerende såvel som alle andre i vores samfund overholder loven og bestræber sig på at fremme det faglige niveau og skabe en kultur med åndsfrihed på institutionen.
Derfor har kulturministeren også iværksat en uvildig undersøgelse af studiemiljøet, undervisningen og organisationskulturen på akademiet for bl.a. at klarlægge, i hvilket omfang identitetspolitiske strømninger udgør et problem for akademiets overordnede formål, som jo er at sikre en uddannelse på højeste kunstneriske og faglige niveau til fremtidens kunstnere, så de kan præge dansk kunst og kulturliv.
Derfor hilser vi også den debat om de kunstneriske uddannelsers undervisning, om deres studiemiljø og om deres institutionskultur, som nu har rejst sig i kølvandet på aktionen, velkommen, og jeg tror, der er et klart behov for, at vi får genskabt tilliden til, at Kunstakademiet fortsat bidrager til, at kunsten trives og udvikler sig.
Derfor er det også godt, at kulturministeren har igangsat et arbejde for at tilvejebringe et solidt beslutningsgrundlag for en reform af ledelsesstrukturen på Kunstakademiet såvel som på de øvrige kunstneriske uddannelser.
Undersøgelsen skal afdække de ledelsesmæssige og de organisatoriske udfordringer, som findes på uddannelserne i dag, og skal komme med anbefalinger til en ny organisering og en ny styringsstruktur i fremtiden, herunder hvordan der kan etableres bestyrelser på de kunstneriske uddannelser, og jeg ser frem til, at vi kan fortsætte alle de drøftelser om en ny struktur for uddannelserne, når rapporten fra udvalget foreligger.
For os i Socialdemokratiet er det også bare vigtigt i dag at sige, synes jeg, at vi ikke ønsker et samfund, hvor det er de identitetspolitiske strømninger, som alene styrer udviklingen på vores uddannelsesinstitutioner.
Vi ønsker uddannelsesinstitutioner, hvor kunsten kan leve frit, hvor den kan definere sig selv, og hvor det skal ske med respekt for og med afsæt i vores kulturhistorie.
Aktionen med busten af Frederik V skriver sig ind i en politisk kamp om at omskrive eller afskrive historien, og det er et fænomen, som jeg helt ærligt mener er en meget farlig vej at gå.
For hvis vi sletter alle symboler, hvis vi sletter alle spor af vores fælles historie, hvordan skal vi så nogen sinde lære af vores historie, hvordan skal vi undgå at begå fortidens fejl, og hvordan skal vi vide, hvad det er, der har bragt os dertil, hvor vi står i dag?
Vi skal altid bifalde debatten om, hvad kunst er, og hvad den skal kunne.
For med tiden vil kunsten jo ændre betydning.
Al kunst er skabt som et udtryk for dens tid, enten i en fysisk eller i en symbolsk forstand, men betydningen af kunsten ændrer sig i takt med, at samfundet udvikler sig.
Derfor er kunsten jo også et spejl på vores fortid, som vi kan bruge til at lære noget om vores udvikling som samfund, og hvad der har bragt os dertil, hvor vi er i dag, og dermed kan den jo også være et spejl på og være en anledning til en samtale både om vores fortid, men også om vores nutid og vores fremtid.
For den kollektive erindring og den kollektive lærdom er jo ikke gemt i individet, men den er jo gemt i samfundet, og hvor de symboler, som vi kigger på hver dag, minder os om, hvad det er, vi kommer af, og hvordan vi kan forme fremtiden bedre.
For hvis vi sletter alle spor fra vores rejse til, hvor vi er i dag, så er jeg bange for, at vi risikerer at fare vild, og hvor står vi så?
Tak for ordet.