runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2021-12-07:
Ja, men det kræver, at der er nogle, der søger ind på de ledige pladser, der står ledige ude over det hele.
Så bare at lægge flere ledige pladser til har jeg meget svært ved at se giver mening, og jeg synes heller ikke rigtig, jeg fik svar på det.
Nu sagde statsministeren selv, at der skulle bredbånd ud.
Vi har lige fordelt 500 mio. kr. fra Digitaliseringsfonden her i finanslovsforhandlingerne.
Det er jeg rigtig glad for, for det skal skabe vækst og muligheder.
Det er det, de kommer ud til.
Vi lukker nu pladser på IT-Universitetet, hvor man får nogle af de kompetencer, vi mangler allerallerflest af.
Det er det, der er konsekvensen af aftalen, fordi en ansvarlig institution er nødt til at skære ned.
Jeg har ikke hørt nogen, der kan forklare mig, hvordan det giver mening, at IT-Universitetet, som vi skriger på arbejdskraft fra, skal lukke pladser.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-07:
Vi har fremlagt et reformforslag for at bringe flere mennesker i arbejde.
Jeg håber, at Konservative vil tage ansvar for at finde en bred aftale om det.
Og så er det da godt, at vi får det her frem.
Det er jo egentlig ret vildt at stå og sige til mennesker, der har arbejdet ufaglært i de hårdeste jobs, i de allerallerhårdeste jobs, i mere end 40 år, at de ikke er nedslidte, altså at man kan sidde her – med al respekt – på afstand af de mennesker, deres liv, deres arbejdsliv, med mere end 40 års indsats for det danske samfund, og sådan her vurdere: I er ikke nedslidte.
Det ved man åbenbart i Det Konservative Folkeparti.
Heldigvis er der også her et andet politisk flertal, som siger til de mennesker, der har bygget vores samfund op, knoklet, er kommet tidligst ud på arbejdsmarkedet, har haft allerflest arbejdsår og ofte de hårdeste, sværeste jobs, at ja, de skal også have ret til en værdig tilbagetrækning.
Men vi ved nu, at med et regeringsskifte efter næste valg bortfalder den rettighed så hurtigt, som vi fik den indført.
Søren Pape Poulsen (KF), 2021-12-07:
Jeg står her med vores plan for finansloven for næste år, en finanslov, der vil øge beskæftigelsen med 19.400 personer i 2022 og gøre Danmark 57,9 mia. kr. rigere frem mod 2030.
Den har ikke noget med nedslidning at gøre; det har man jo taget fuldstændig ud af den.
Kan statsministeren så ikke fortælle, hvad det er for nogle håndtag, hun vil dreje på for at skaffe den nødvendige arbejdskraft til de private virksomheder i de kommende år?
Altså, regeringen finder ca. 10.000 personer i det udspil, der kommer, til reformer.
30.000 har søgt om og 22.000 har fået Arnepension indtil nu.
Så det, I gør, er jo for lidt.
Vil statsministeren tage initiativ til, at regeringen justerer sit udspil, så vi skal forhandle om det, der til enhver tid tages ud af arbejdsmarkedet?
Og så er det i forvejen – i forvejen – for lidt.
Jeg synes, det må være meget sørgeligt for virksomheder at lytte til den her debat, hvor de lige har hørt en statsminister sige, at vi bare skal være glade for det, som det er.
Så kan vi tabe en masse velfærd hele tiden, fordi man ikke vil sikre, at der kommer mere arbejdskraft.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-07:
Det lagde vi jo allerede forslag frem til i september måned, og vi glæder os til de fortsatte forhandlinger.
Men jeg bliver nødt til i al venskabelig stilfærdighed at understrege, at dansk økonomi har det bedre, end jeg kan huske, at dansk økonomi har haft det, og dermed nok også bedre, end da hr. Søren Pape Poulsen selv sad i regering: altså, den højeste vækst i 15 år, den laveste ledighed i 12 år og den højeste beskæftigelse nogen sinde – nogen sinde .
Der har aldrig været så mange mennesker i arbejde i Danmark, som der er netop nu.
Vi har en bomstærk dansk økonomi, hvor vi er kommet igennem krisen langt bedre, end nogen havde turdet gætte på, håbe på eller forvente.
Dansk økonomi har det godt.
Beskæftigelsen er rekordhøj.
Det er det, der er udgangspunktet.
Vi har fået en god finanslovsaftale.
Er der behov for mere?
Men der er jo også behov for, at man i de finanslovsforhandlinger, man foretager sig, hvad enten man er folketingsmedlem eller regering, tør føre den rigtige økonomiske politik og også at lægge foden rigtigt, altså at dæmpe aktiviteten en lillebitte smule, når nu vi står det sted, hvor vi står.
Og der forstår jeg, at en masse borgerlige partier er uenige i, at der også skal føres ansvarlig økonomisk politik – så er jeg glad for, at der er andre partier i Folketinget, der tør tage ansvaret for det, bl.a. ved at ændre i håndværkerfradraget.
Søren Pape Poulsen (KF), 2021-12-07:
Tak for det.
I går præsenterede regeringen m.fl. finansloven for næste år, og jeg skal være ærlig at sige, at modsat visse andre herinde kan jeg nok godt styre begejstringen over resultatet.
Som i enhver anden rød finanslov bliver der jo brugt penge; der er knap så meget fokus på at tjene dem.
Finansloven gør det dyrere at være dansker, og den bibeholder folk på overførselsindkomst.
Den har ikke skyggen af initiativer, i forhold til hvordan vi skaber vækst og arbejdskraft, som vores virksomheder har hårdt brug for.
Vores virksomheder i dette land skriger på arbejdskraft.
Der mangler 32.000 medarbejdere i den private sektor.
Vi går glip af et kæmpe vækstpotentiale og dermed velfærd, for der er dog nogle, som skal finansiere velfærden.
Det håber jeg at statsministeren er enig med mig i.
Økonomer peger på, at en højere topskattegrænse er meget effektivt.
Vi ønsker at tage 100.000 helt almindelige lønmodtagere ud af at betale topskat.
Vi er ikke misundelige; vi har ikke noget ondt af, at folk tjener penge, og at de får noget ud af at gøre en ekstra indsats.
Det forstår jeg at regeringen ikke vil.
Så hvad vil statsministeren konkret gøre for at løfte arbejdsudbuddet, altså ikke i den offentlige sektor, men i den private sektor, hvor væksten og økonomien til udgifterne jo bliver skabt?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-07:
Nej, jeg har ikke sagt, at det er svaret på problemerne.
Jeg konstaterer bare, at arbejdet er gået i gang.
Om man kan fremrykke det, ved jeg simpelt hen ikke – det må jeg være ærlig at svare.
Jeg tror, det er en rigtig måde at gribe arbejdet an på, men om det kan fremrykkes, må man jo prøve at spørge beskæftigelsesministeren om.
Det har jeg faktisk ikke mulighed for at svare på.
Der er jo altid en risiko for, når man får det samme spørgsmål mange gange, at man kommer til at give samme svar; det har jeg lige oplevet på et samråd, og det kommer altså også til at gøre sig gældende her.
Jeg vil virkelig, virkelig appellere til og advokere for – uagtet hvad vi måtte have af holdninger til vigtigheden af at have et offentligt sundhedsvæsen og erkendelsen af, at der er nogle grundlæggende strukturelle problemer, som vi skal søge at løse – at vi fastholder den danske arbejdsmarkedsmodel, som er unik i sin karakter og i mine øjne en af de enkeltstående vigtigste forklaringer på, at danske lønmodtagere modsat mange andre lønmodtagere har så gode løn- og arbejdsvilkår.
Så jeg vil virkelig appellere til, at man holder fast i den.
Så har vi fra regeringens side valgt at nedsætte en lønkommission.
Den mener jeg skal have lov til at færdiggøre sit arbejde, og så kan vi optage politiske diskussioner på baggrund af dens arbejde.
Til spørgsmålet, om vi kan holde på medarbejdere eller ej, vil jeg sige, at der jo heldigvis er rigtig, rigtig mange medarbejdere i det offentlige danske sundhedsvæsen, som holder ved og holder fast, også selv om arbejdsmængden nogle steder er i overkanten eller decideret for meget.
Mai Villadsen (EL), 2021-12-07:
Jamen jeg kan kun være fuldstændig enig i, at det er godt, at der er et andet politisk flertal, som prioriterer velfærden, som investerer i uddannelse og i en lang række områder, herunder også vores sundhed.
Og det er det, jeg også godt kunne tænke mig at spørge statsministeren om i dag, for jeg er rigtig glad for, at vi med den aftale, vi lige har lavet, har sendt en akutmilliard ud til sundhedsvæsenet.
Det brænder derude; situationen, vi står i, er akut.
Og det er den både på grund af årtiers nedskæringer på et område, hvor udgifterne bliver større, fordi der kommer flere svære patienter, men jo også på grund af nogle strukturelle problemer og udfordringer i vores sundhedsvæsen.
Jeg mener, at den akutmilliard og behovet for den jo lidt understreger, at der er dybereliggende udfordringer.
Vi kan ikke holde på medarbejderne lige nu, som det står til med de løn- og arbejdsvilkår, der er, og derfor mener vi jo, at der skal være et opgør med tjenestemandsreformen, altså fordi det er oldnordisk, at vi skriver 2021 og ikke har ordentlig ligeløn, men selvfølgelig også, fordi det er nødvendigt for at holde på de ansatte.
Er statsministeren enig med mig i det?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-07:
Tak for glæden ved finansloven, som jeg til fulde deler, ikke alene i forhold til indholdet af den finanslov, der er indgået, men jo også i forhold til det fokus, der nu begynder at være, på, hvordan en finanslov ville se ud med et andet politisk flertal.
For det, de seneste uger har åbenbaret, er jo, at en række blå partier, bl.a. Det Konservative Folkeparti, vil tage den rettighed væk, som er blevet indført for nedslidte under den her regering, og veksle den til skattelettelser, altså nøjagtigt, som vi har set det før.
Konsekvensen af den politik, som jo kan blive en realitet på et tidspunkt, vil jo givet igen være store besparelser på uddannelsesområdet, på børneområdet, på ældreområdet og på sundhedsområdet.
Så godt, at vi igen begynder at få nogle af de mere klassiske forskelle tegnet op, for velfærdssamfundet er noget af det vigtigste, vi har, men det er også skrøbeligt.
Det gælder jo også på uddannelsesområdet, hvor vi, selv om vi har stoppet omprioriteringsbidrag og andre ting og har tilført flere penge, stadig væk godt kan se nogle steder, hvor der er blevet sparet for meget, og hvor indholdet er blevet for dårligt.
Jeg vil ikke allerede nu tage hul på næste finanslovsforhandling, som jeg ligesom hører der bliver varmet op til.
Altså, jeg vil sige helt principielt, at der jo ikke bør være forskel på, om man har dårlige tænder, paradentose eller noget tredje, eller om man har brækket et knæ.
Og der er ikke nogen logisk forklaring på, hvorfor der er brugerbetaling på det her element i vores sundhedsvæsen.
Så hørte jeg i går, at f.eks. Liberal Alliance sagde, at de godt kan lide, at folk selv børster tænder, og de tror, at hvis vi nu begynder at sørge for, at man kan gå til tandlæge – i dag gælder det jo, op til man er 18 år – til man er 19 år, så tager folk ikke ansvar for deres eget liv.
Det er en meget mærkelig og speciel måde at anskue andre mennesker på – og godt, at der er et andet politisk flertal i Danmark lige nu.
Mai Villadsen (EL), 2021-12-07:
Den finanslov, vi præsenterede sammen i går, sætter fællesskabet først.
Med finansloven udvider vi nemlig vores velfærd, og det er vi rigtig glade for i Enhedslisten.
For os er en af de helt store sejre den nye velfærdsrettighed, at flere unge nu kan gå gratis til tandlæge.
De kan altså gå til tandlægen uden at skulle have pengepungen op af lommen, og det synes vi er rigtig fornuftigt, ikke mindst fordi det skaber mere lighed.
Det tror jeg egentlig statsministeren er enig med mig i, for som jeg kender statsministeren, betyder det også rigtig meget for statsministeren, at vi har et fælles velfærdssamfund, hvor vi passer på hinanden, hvor man kan uddanne sig, benytte sig af ældrepleje og vores sundhedsvæsen, uden at det skal afhænge af størrelsen på ens pengepung.
Vi prioriterer kort sagt fællesskabet i det her land.
Derfor er udvidelsen af børne- og ungetandplejen også rigtig vigtig for os i Enhedslisten, og set med vores briller er det forhåbentlig første skridt på vejen til at gøre tandbehandling til en del af velfærdssamfundet, altså gratis for alle.
Så derfor kunne jeg rigtig godt tænke mig at spørge statsministeren: Synes statsministeren egentlig ikke også, at vi skal udvide vores fælles velfærd endnu mere, så adgangen til tandlægebesøg på sigt bliver fuldt finansieret via skatten? Med andre ord: Er det rimeligt, at et brækket ben betales af fællesskabet, men ikke en flækket tand?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-07:
Jeg kender ikke den beslutning.
Jeg tror ikke, det er korrekt.
Men der blev bare sagt før, at der er truffet en politisk beslutning om at nedlægge pladser.
Hvis ikke der er truffet en politisk beslutning om det, er det vel mere rimeligt at gengive aftalen, som aftalen er indgået, nemlig at der er et flertal af Folketingets partier, der ønsker, at der skal være uddannelser i hele landet.
Og man har så bedt universiteterne om at komme med forslag til, hvordan de kan være med til at sikre den balance.
Det kunne jo så f.eks. være, ved at man flytter nogle uddannelsespladser fra et sted til et andet, så universiteterne også giver et bidrag.
Danmark er så lille et land.
Så det, der er meldt ud fra bl.a. IT-Universitetet, er jo ikke det endelige resultat.
Det skal som sagt diskuteres i aftalekredsen.
Mai Villadsen (EL), 2021-12-07:
Altså, først og fremmest er der ingen herinde, der advokerer for, at vi – nu skal jeg sige det på en pæn måde – skal ignorere den danske arbejdsmarkedsmodel; det er der ingen der advokerer for herinde.
Men vi appellerer til, at der følger penge med den Lønstrukturkomité, hvis den vel at mærke peger på, at der er strukturelle udfordringer.
Så vil jeg også gerne spørge statsministeren, om statsministeren er enig med sin egen regionsrådsformand, som siger, at det haster så meget at få svarene fra den Lønstrukturkomité, at vi bliver nødt til at fremrykke den.
Det sagde regionsrådsformand Heino Knudsen jo for nylig at der er behov for, fordi svarene haster derude – ellers så forsvinder fundamentet for vores sundhedsvæsen, som jo udgøres af de ansatte.
Vil statsministeren være med til at fremrykke den Lønstrukturkomité, som jeg jo kan høre regeringen selv synes er svaret på problemerne?
Astrid Krag (S), 2021-12-07:
Uden at kende de konkrete tal tror jeg jo godt, at man kan bekræfte, at det helt naturligt vil stige over årene.
Jeg vil i hvert fald meget gerne se, hvad vi har af tal, hvad det angår.
Og jeg synes, vi skal have den dobbelte ambition og se, om vi kan afbureaukratisere og gøre op med minuttyranniet og gøre op med de stramme kørelister.
Jeg tror, det var en social- og sundhedshjælper, der sagde til mig i Vestsjælland for nylig: Det er, som om det er en købmandsbutik, men mennesker er jo ikke hakket op i varer eller ydelser.
Jeg vil utrolig gerne se, hvordan vi kan styre os ud af det eller fjerne den styring, der gør, at vi står der.
Ja, det bliver en længere filosofisk diskussion, men tak for spørgsmålene.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-12-07:
Men det er jo udfordringen, når man gerne vil privatisere, at man også er nødt til ligesom at vide, hvad det er, man har købt, og hvad man betaler for det.
Da man indførte frit valg i Aarhus tilbage i 2003, var jeg med på sidelinjen og så, at det dengang kostede 30 mio. kr. at indføre frit valg.
Det kostede 6 mio. kr. i årlig drift dengang, og det beløb tror jeg sådan set ikke er blevet mindre.
Vil ministeren være med til at prøve at afdække de administrative omkostninger, som vi bruger på privatisering af velfærd, med henblik på at se, om nogle af de penge i stedet for kunne kanaliseres ud til mere og bedre pleje til de ældre?
Astrid Krag (S), 2021-12-07:
Jeg synes, det er underligt, når man vil gøre det til sådan en småreligiøs diskussion, som om frit valg i sig selv enten er alle ulyksaligheders moder eller alle lyksaligheders moder.
Det er ingen af tingene.
Der er en selvbestemmelse og en værdighed i at have den mulighed, jeg tror der på sådan noget politologsprog hedder »exit«, at man kan stemme med fødderne som ældre, når man er så svækket, at man har mistet en del af sin selvbestemmelse.
Men det er jo ikke gjort med det.
Det mener jeg i hvert fald ville være ekstremt uambitiøst, hvis det er det, vi mener.
Det er så der, vi stopper de ældres selvbestemmelse, og derfor vil jeg utrolig gerne finde veje, og det har vi bl.a. gjort med de faste teams i fællesskab for at finde ud af, hvordan man i højere grad kan få selvbestemmelse og autonomi ind i den ældres hverdag i samarbejde med de relevante medarbejdere.
Der er jo også andre negative følger af frit valg.
Noget af den styring, der ligger ned over vores ældrepleje, vil jeg utrolig gerne se om vi kunne gøre lettere og gøre enklere og afbureaukratisere og forenkle, for det er tid, der går fra de ældre.
Til hele diskussionen om konkurser må jeg gentage, at jeg synes, det er forfærdelig nonchalant at sige, at så går de dårlige konkurs, og pyt med det, så vælger man bare nogle andre.
Det er de mest sårbare ældre, vi har med at gøre.
Det er ydelser, de er dybt afhængige af.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-12-07:
Tak for det.
Jeg blev inspireret af, at fru Mette Abildgaard var så begejstret for, at ministeren bakker op om det frie valg, og jeg noterede mig også fru Mette Abildgaards kommentar til det: En forudsætning for frit valg er jo netop prisfastsættelse.
Og det er jo fuldstændig rigtigt.
Må jeg ikke bare tilføje, at en konsekvens af frit valg jo også er, at vi skal prisfastsætte.
Så når nu ministeren også er så begejstret for det frie valg, tænker jeg bare, at jeg vil minde om, at det jo også er det, der betyder, at vi bliver nødt til at lave tidsmåling, lave standarder, lave prisberegninger, som vi ikke kan blive enige om og i øvrigt ikke har kunnet blive enige om i over 20 år nu.
Vi skal lave visitation.
Vi skal lave afregning.
Vi skal lave kontrol.
Og det er jo mange transaktionsomkostninger, der følger.
Det er også omkostninger, som i hvert fald ikke kommer borgeren særlig til gode, fordi der ikke er mange varme hænder, hvis man må tillade sig at bruge det udtryk, i den her sammenhæng.
Så hvad tænker ministeren om, at vi igen – fordi det jo ikke er første gang, man bruger penge på at prisfastsætte – bruger penge på at prisfastsætte ældrepleje?
Astrid Krag (S), 2021-12-07:
Nu glemte jeg helt det sidste, ordføreren sagde.
Jeg ville bare i forhold til frikommuneaftalerne sige, at det jo viser, hvor svært det er for os inde i Folketinget at lade være med at tro, at vi altid ved bedst.
Det var og er det mest radikale frisættelsesforsøg, nogen regering har lavet, og opgaven var ikke, at vi skulle stå her i Folketingssalen og diskutere, hvad vi var for eller hvad vi var imod af, hvad man havde indført af centraliserede regler.
Opgaven var at fjerne centraliserede regler, og så kunne man i en kommune sige – og det kunne Nye Borgerlige jo sætte sig i spidsen for i en af de tre kommuner: Vi vil have alt på private hænder.
Det har man jo frihed til at forfølge.
Det er jo det, der er den politiske diskussion i konteksten om velfærdsaftaler og kommuner.
Mette Thiesen (NB), 2021-12-07:
Nu står ministeren jo decideret og lyver, for det er simpelt hen ikke korrekt.
Hvis ministeren havde sat sig en lille smule ind i tingene, ville ministeren også vide, at Nye Borgerlige eksempelvis har lavet en plan, hvor vi bl.a. afsætter 43 mia. kr. til området netop for at følge det demografiske træk.
Så det er sådan lidt sørgeligt, at man skal have den der debat.
Det er jo fuldstændig korrekt, hvad jeg står og siger, nemlig at ministeren netop i den aftale, som de blå partier selvfølgelig ikke kunne støtte, gav kommunerne mulighed for at afskære de ældre muligheden for at have et frit valg.
Men så er jeg simpelt hen bare nødt til at spørge ministeren generelt: I forhold til det med, at udbydere kan gå konkurs, mener ministeren så ikke, at hvis pengene følger den enkelte, så kan man vælge gode tilbud til og dårlige fra?
Og dem med de dårlige tilbud ville så gå konkurs.
Ja, men så kunne man gå et andet sted hen og få et ordentligt tilbud, i modsætning til hvis man er stavnsbundet til det samme tilbud.
Astrid Krag (S), 2021-12-07:
Det her viser jo, at man nogle gange skal gå lidt langt, før de her diskussioner bliver rigtig interessante.
For allerede i min indledende tale og præcis for at undgå, at der så blev lavet en stråmand på, hvad jeg måske måtte mene og have tænkt, da jeg sagde noget, slog jeg jo fast, at vi støtter det frie valg fra regeringens side.
Jeg har også gentaget det en, to eller tre gange, tror jeg, indtil videre, og jeg vil gerne gentage det en fjerde gang.
Jeg vil også gerne gentage, at jeg godt kunne tænke mig, at vi havde en ældrepleje, hvor der var endnu mere plads til, at den ældre kunne have indflydelse og autonomi og sige: Hvad for en dag er det for mig i dag?
Hvad er vigtigt for mig i dag?
Og den ældre kunne have vished for, at den medarbejder, der kom ind, kendte vedkommende og havde en faglighed, der gjorde, at de sammen kunne finde ud af, hvad der var vigtigst den dag.
Jeg ville egentlig tænke, det var noget, vi alle sammen kunne bakke op om her i Folketinget, og at vi kunne tage diskussionen om, hvordan vi kunne komme tættere på det.
Det kræver selvfølgelig, at man er villig til at lade finansieringen følge med, når der kommer flere ældre derude, så vi ikke har en ældrepleje, hvor der er besparelse på besparelse.
Det ved jeg godt at spørgerens parti ikke vil være med til, og så kan vi selvfølgelig kortslutte diskussionen allerede der.
Men den her diskussion om det frie valg, vi har, er noget underligt spilfægteri.
Mette Thiesen (NB), 2021-12-07:
Tusind tak.
For noget tid siden sad vi og forhandlede nogle såkaldte frikommuneaftaler på ældreområdet, og der var det meget magtpåliggende for ministeren og de røde støttepartier, at der netop ikke var mulighed for at have et frit valg, at man netop havde mulighed for at afskære de ældre fra det frie valg.
I den debat sidder jeg i hvert fald tilbage med en fornemmelse af, at ministeren generelt synes, at det er administrativt bøvlet og bureaukratisk, at man overhovedet har et frit valg, og at ministeren måske egentlig helst så, at der ikke var et frit valg, og at man ikke som ældre havde mulighed for at have et frit valg.
Mener ministeren reelt set, at det er bøvlet og bureaukratisk, at de ældre har mulighed for at vælge noget andet end det offentlige?
Astrid Krag (S), 2021-12-07:
Tak for det.
Når vi snakker om et frit valg i den forstand, at det faktisk handler om en reel selvbestemmelse, en reel indflydelse på sin egen hverdag, kan man spørge: Hvad er vigtigst for mig i dag?
Er det at komme ud og se efterårsbladene eller at komme ud og se vinteren, nu hvor det jo er blevet vinter, og få lidt frisk luft?
Eller hvad er vigtigst for mig i dag?
Er det nogle prædefinerede ydelser, der er skåret fuldstændig firkantet ud, og som ikke kan tage højde for, at to dage er forskellige, og hvor medarbejderne kører efter en skarp køreliste og ikke kan bruge deres faglighed og deres menneskelige kendskab til at levere hjælp til den ældre?
Det er jo noget af det arbejde, vi har sat gang i sammen med finanslovspartierne – ja, både med vores første finanslov og senest med en markant udvidelse af arbejdet med faste selvstyrende teams.
Så der er da flere steder, hvor vi trækker i retning af det, jeg også ville kalde et mere reelt frit valg for den ældre.
Jane Heitmann (V), 2021-12-07:
Ministeren svarer jo sådan set ikke på mit spørgsmål.
Og jeg tænker, at det da må være simpelt at svare på, når man netop i går har vedtaget en finanslov og der har været et doorsteppressemøde og alting.
Når ministeren siger, at man bestemt ønsker mere frit valg, hvor er det så, at det er afspejlet i forhold til de prioriteringer, der er på ældreområdet?
Jeg har kunnet få øje på 125 mio. kr. hvert år de næste 4 år til ældreområdet – det svarer sådan cirka til 1,2 mio. kr. pr. kommune de næste 4 år.
Er det inden for den ramme, at ministeren ønsker mere frit valg?
Eller kunne ministeren ikke komme med nogle eksempler på, hvor det så er, at man ønsker mere frit valg for de ældre borgere?
Det skal jeg forsøge at efterleve.