runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Lige præcis i det her forslag – og jeg synes jo i virkeligheden, det er et relativt ydmygt forslag – peger vi bare på, at det er vigtigt, at vi ligesom siger, at virksomheder skal udøve den her omhu, når de driver virksomhed.
De skal se, om der er risiko for, at der er menneskerettighedskrænkelser i deres leverandørkæde, og så skal de forsøge at forebygge det og stoppe det, hvis der er.
Det er også det, der følger af FN's retningslinjer.
Og så peger vi faktisk bare på, at vi gerne vil videre ind i en drøftelse af, hvordan man så også kan opbygge nogle retsprocesser omkring det her.
Vi lægger os ikke engang fast på, hvad det præcis skal være.
Grunden til, at vi ikke gør det, er ikke, at vi ikke har gidet klargøre det, men det er netop for at have den åbenhed, så alle partierne kan drøfte, om det så er bøder, eller hvad det er, der skal til, og hvordan vi gør det bedst på baggrund af det.
Så det her er jo bare et lille første skridt i den her meget vigtige proces.
Det kunne jeg godt tænke mig lige at spørge om Socialdemokratiet ikke kunne se sig selv i.
For det forestiller jeg mig at ordførerens parti burde kunne.
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Uden at det skal lyde alt for kedeligt, tror jeg også godt, spørgeren ved, at det her er meget kompliceret.
Det er ikke bare et snuptag.
Derfor kommer vi til at kigge på det – det vil vi gerne være med til som sagt.
Vi vil gerne se på, hvad det er, man har af diskussioner i andre lande.
Gør man rent faktisk det, som ordføreren spørger om her, i de andre lande, som er nævnt i forslaget?
Kan vi lære noget af det?
Er der måske andre veje?
Det skal man jo heller ikke afvise.
Vi skal jo ikke lade os forblinde af metoden til at nå målet, som jeg går ud fra vi er enige om at vi skal gøre, hvad vi kan, for at fremme – kampen for menneskerettigheder, også uden for landets grænser.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Tak for det.
Der sker faktisk allerede rigtig meget i en del andre lande på det her område.
Frankrig er nok dem, der er længst fremme, men der er også en række andre lande, som netop har lavet lovgivning baseret på FN-retningslinjerne.
Der foregår også en del i EU.
Så det kan vi selvfølgelig godt fremskaffe til ordføreren.
Vi har også et tæt samarbejde med bl.a. Amnesty og de andre, som arbejder for det her og presser på for det.
hvis det, der ligger der, er tilfredsstillende og ordføreren kan se, at der altså foregår noget, der er spændende i de andre lande lige nu, som vi kan lægge os op ad – for det mener jeg der gør – kunne Socialdemokratiet så også godt være med på at støtte sådan et forslag her?
Nu må vi selvfølgelig kigge på det i processen.
Men er muligheden åben for det?
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Og det gælder jo også virksomheder, som opererer uden for landets grænser.
Det er der jo rigtig mange af dem som tager et stort ansvar for i dag, og der er helt sikkert mange flere, som kunne og vil være med.
Og det kunne jo også være noget af det, som sådan noget her kunne bidrage til.
Om det her er den rigtige måde at gøre det på, er jo spørgsmålet.
Så lad os derfor se på, hvad der sker i andre lande, hvad det er for en diskussion, man har der, hvad det er for metoder, man anvender der.
Intentionerne deler Socialdemokratiet som sagt, og det vil vi gerne være med til at se nærmere på, men vi vil altså ikke lægge os fast på, at det lige nøjagtig skal ske på baggrund af det, der står i det her beslutningsforslag.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Ja, nu er det her beslutningsforslag jo netop formuleret som et beslutningsforslag.
Det er ikke et lovforslag, og derfor er det selvfølgelig heller ikke gennemgået i detaljer paragraf for paragraf.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om Socialdemokratiet – for det er jeg lidt usikker på – mener, at det er nødvendigt at arbejde videre med det her område, altså med, at vi får styrket menneskerettighederne i virksomheder i Danmark.
Eller mener man ikke, at det som sådan er en nødvendighed p.t.?
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Tak for det, formand, og tak til forslagsstillerne for beslutningsforslaget.
Der er jo ingen tvivl om, at vi skal se på, hvordan vi kan styrke den samlede front, når det handler om at forebygge krænkelse af menneskerettighederne og i det hele taget styrke indsatsen for menneskerettigheder.
Det kan vi gøre fra nationalt hold via lovgivning – det sker jo allerede i dag – og vi kan også gøre det i international sammenhæng, hvor vi jo altså på nogle fronter fra dansk side går forrest, når det handler om at styrke indsatsen for menneskerettighederne, og på andre områder.
Her er et eksempel, hvor Danmark jo faktisk igennem flere år er gået forrest i kampen for at forbedre menneskerettighederne.
Som vi læser forslaget her, er det jo rigtigt nok, at der kan stilles en række spørgsmål.
Vi synes, at vi skal fortsætte diskussionen af det her.
Og som jeg læser forslaget, tror jeg, og det håber jeg er rigtigt forstået, at det handler om, at man vil pålægge virksomheder, både store og mellemstore virksomheder, det her krav i særlig risikable sektorer – særlig risikable sektorer.
Så det er ikke all in, det er på særlige områder, man vil se på det
Det synes jeg er en vigtig pointe i forhold til den diskussion, vi har haft tidligere.
Derfor synes jeg, vi skal prøve at se på, hvad det er, der sker i andre lande.
Hvad er det for diskussioner, man har der?
Er der noget, vi kan lære af det?
Så er det jo rigtigt nok, som ministeren også sagde, at der jo er indført en række initiativer, som handler om CSR-krav til lovgivningen på det her område, og som man med fordel kan se på om man kan supplere det her med.
Men med de kommentarer ser Socialdemokratiet frem til en videre diskussion af det her.
Dog vil vi selvfølgelig gerne understrege, at det jo allerede i dag er sådan, at det er ved danske domstole, det her foregår, hvis der sker brud på menneskerettighederne og man aktivt bidrager til det.
Og det er jo et udmærket princip.
Men lad os se på, hvad man gør i andre lande, og hvad det er for en diskussion, man har.
Hvad er det helt nøjagtigt forslagsstillerne mener, når man siger, at man vil have det her gjort gældende i særlig risikable sektorer, altså at man her skal udøve nødvendig omhu?
Det tror jeg er det centrale, hvis vi skal prøve at komme videre med den her diskussion.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Ja, og det er jo en god sag at sørge for, at virksomheder har et godt, positivt aftryk på deres omverden og også er opmærksom på, hvad deres leverandører gør, og hvem man køber varer fra osv. – og hvilken påvirkning de har.
Det er vi fuldstændig for at virksomheder gør.
Jeg glæder mig til at få uddybet helt konkret, hvad det er, man skal kunne blive dømt for, hvordan, og hvad det er, der helt konkret ligger i beslutningsforslaget her.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-03-19:
I dag er der et indlæg i Børsen, der handler om ingen verdensmål uden en ansvarlig virksomhedsadfærd , og det er bl.a. FH og Amnesty, der står bag det, og Novo Nordisks vicepræsident for corporate sustainability.
Her siger man netop, at hvis vi skal gå skridtet videre og opfylde det, der rent faktisk står i verdensmålene – og nu har vi jo en regering, der siger, at man synes, at verdensmålene er en rigtig god idé – er det her en integreret del af det.
Hvis man f.eks. importerer varer fra en fabrik, hvor der er slavelignende arbejdsforhold, så er man også ansvarlig for det.
Men alt det skulle vi jo udmønte helt konkret i teksten.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
I forhold til hvad mit parti mener, må man spørge den konservative ordfører.
Jeg taler på regeringens vegne om, hvad vi gerne vil.
Jeg tror, at jeg kan sige, at regeringen i første omgang har behov for at få uddybet lidt mere konkret, hvad det er, man vil.
Regeringen, og det vil sige mig, har vanskeligt ved at se helt konkret, hvad betydningen skulle være, hvis vi vedtog det her beslutningsforslag.
Jeg forstår det som sagt på den måde, at de tre partier bag forslaget her ønsker, at der skal være mere fokus på menneskerettigheder i erhvervspolitikken, og også, at virksomheder på en eller anden måde skal kunne idømmes bøder, antager jeg – jeg antager ikke, at vi taler om fængselsstraf, det ved jeg ikke – hvis man ikke i tilstrækkelig grad får afrapporteret, hvad man gør for at tage hensyn til bl.a. menneskerettigheder rundtomkring.
Men jeg glæder mig meget til at få det uddybet, for det står ikke klart for mig, præcis hvad det konkret ville betyde, hvis forslaget blev vedtaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-03-19:
Da Danmark gik forrest i EU med lovkrav om afrapporteringen af samfundsansvar, var diskussionen også, jeg tror, det var i 2012, eller hvornår det nu var, om det der CSR ikke var lidt fluffy osv.
Hvad er det præcis, man vil med det?
Og ja, det var ikke et langt nok skridt at tage, men det var trods alt et skridt, hvor vi gik forrest i EU, hvor en række lande fulgte efter os, hvor man sagde: I det mindste skal I fælde ned på skrift, hvad det er, I vil, så vi har noget at holde jer fast på.
Det, vi foreslår her, er jo at gå skridtet videre i forhold til due diligence-reglerne i FN.
De er relativt konkrete.
Jeg synes mere, det må handle om, om ministeren synes, at det her er en god idé.
Det her bliver jo ikke til en lovtekst i morgen.
Hvis ministerens parti var med til at stemme det igennem sammen med et flertal, så ville der jo skulle udarbejdes et lovforslag.
Det er jo derfor, vi, med al respekt, må have lov til som opposition at stille et beslutningsforslag uden at have et kæmpe apparat i ryggen.
Så det er mere for at spørge: Er ministeren enig i, at det, man allerede har gjort i Frankrig, og det, man diskuterer i en lang række andre europæiske lande, skulle vi også have i Danmark?
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Jeg glæder mig til at høre forslagsstilleren komme op her og lige uddybe lidt mere konkret, hvad det her vil have af konkret betydning for danske virksomheder.
Altså, hvad er det præcis, man skal kunne dømmes for, og hvor meget og hvordan?
For jeg forstår det ikke, og det kan godt være, at det er mig, der ikke er begavet nok til at forstå det.
Jeg synes godt, at man kunne have brugt noget mere plads her i forslaget på ligesom at gøre konkret, hvad det er, man gerne vil, i stedet for man bruger rigtig meget plads på at fortælle, hvorfor det, man gerne vil, er godt, men uden egentlig at forklare, hvad det er, man vil.
Undskyld, hvis det bliver en lidt hård kritik, men jeg forstår faktisk ikke helt præcis, hvad det er, man vil med det her forslag.
Jeg har læst det meget grundigt igennem, men det står ikke klart for mig, præcis hvilke konkrete betydninger det her vil have for danske virksomheder.
Så jeg glæder mig til at høre det uddybet.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Må jeg så bare sige igen, at det fremgår meget, meget klart af FN's retningslinjer her, at man f.eks. anbefaler, at virksomheder skal have due diligence-processer, altså, de skal arbejde for at identificere og forebygge de her menneskerettighedskrænkelser, især på de områder, hvor man ved der er store risici.
Det fremgår meget, meget klart.
Det er der andre lande der også har gjort; Frankrig har f.eks. vedtaget den her lovgivning.
Men lad nu det være.
Altså, vi siger jo også, at vi er meget åbne over for at diskutere, præcis hvordan man skal gøre det her.
Hvis ministeren er usikker på, hvordan vi kan gøre det, så lad os gå ind i det arbejde sammen.
Det er også derfor, vi ikke har lagt os helt fast på, hvordan domstolsprocessen skal være.
Men helt ærligt, vi er da nødt til at anerkende, at virksomhederne skal have et ansvar i forhold til menneskerettighedskrænkelser, og det er faktisk ikke det, jeg hører ministeren sige her i dag – og det synes jeg er langt væk fra, hvordan jeg faktisk troede at vores lovgivning var her i landet.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Jeg tror ikke, vi synes, at de her dokumenter er så konkrete.
Altså, det er jo ikke sådan voldsomt store dokumenter eller ekstremt detaljerede dokumenter, der er tale om her.
De er måske ikke helt egnede til sådan at blive gjort til lovtekst.
Det er jo fornuftigt, at man i dag redegør for, hvordan man lever op til tingene, men det sådan direkte at ophæve det til lov uden først at lade det gå forbi Folketinget og blive til et mere detaljeret regelsæt kan vi ikke støtte som regering.
Eva Flyvholm (EL), 2019-03-19:
Jamen altså, jeg tror, der er en bred erkendelse af, at vi er nødt til at have nogle globale retningslinjer, fordi vores produktion er global.
Det er vel også derfor, tænker jeg, at Danmark har underskrevet FN's retningslinjer for menneskerettigheder og erhverv.
Det har vi jo gjort, det har vi tiltrådt, og det tænker jeg må betyde, at man faktisk også har et ansvar der.
Jeg kan faktisk ikke på det grundlag forstå, at ministeren siger: Hvis vi vedtager det her, betyder det jo, at virksomheder vil blive tvunget til at stå til ansvar for deres aktiviteter.
Ja, det er lige præcis det, vi gerne vil.
Vi vil gerne tvinge virksomheder til at være ansvarlige for menneskerettighedskrænkelser i den produktion, som de står for.
Det er også lige præcis det ansvar, der følger af, at vi har underskrevet FN's retningslinjer på det her område.
Det kan jeg faktisk ikke forstå at erhvervsministeren ikke bare kan tiltræde: at selvfølgelig skal virksomheder være ansvarlige på den måde.
Det synes jeg simpelt hen er mærkeligt.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Det er jo Folketinget, som laver lovgivningen.
Det er det led, som jeg i første omgang synes skal lave vores regler for vores virksomheder.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Der er ingen tvivl om, at vi har været ramt af for mange og alt, alt for store skandaler – enhver er selvfølgelig én for meget, og størrelsen er jo altid for stor – når det gælder hvidvask.
Særlig i efteråret sidste år var vi alle meget bestyrtet over det, vi var vidne til.
Det lovforslag, vi behandler nu, har bl.a. til formål at udmønte dele af den aftale.
Derudover indeholder lovforslaget en række af de anbefalinger, som arbejdsgruppen for eftersyn af den finansielle regulering afgav i sin rapport »Eftersyn af den finansielle regulering« fra den 27. april sidste år.
Forslaget indeholder mange tiltag, som vil skærpe ansvaret i forbindelse med hvidvask og terrorfinansiering: skærpede regler om ansvar for ledelsen i en finansiel virksomhed for at sikre tilstrækkelige kompetencer og systemer til at undgå hvidvask og en bedre beskyttelse af whistleblowere på tværs af den finansielle sektor.
Det er vigtigt, at whistleblowerordninger ikke fører til negative konsekvenser for de medarbejdere, der gennem en whistleblowerordning kan afsløre kriminelle forhold og dermed øge sandsynligheden for, at tingene bliver stoppet i tide.
Derfor er det også vigtigt, at virksomhederne fremover skal kunne dokumentere, at der bliver fulgt op på de indberetninger, der kommer gennem en whistleblowerordning.
Det nytter jo ikke noget, at vi har whistleblowerordninger og har sikret medarbejderne, hvis ikke der så er en sikkerhed for, at der også bliver fulgt op på dem og jo også på en måde, hvor det er dokumenteret, så Finanstilsynet på deres inspektioner kan kontrollere, at de advarsler og bekymringer eller direkte anvisninger af stærkt problematiske forhold bliver der selvfølgelig fulgt op på.
Kredsen af personer, der skal leve op til egnetheds- og hæderlighedsreglerne i pengeinstitutter, e-pengeinstitutter og betalingsinstitutter, udvides.
Skærpelsen består også i, at der indføres krav om, at pengeinstitutter, e-pengeinstitutter og betalingsinstitutter skal have en politik, som sikrer og fremmer en sund virksomhedskultur, som bl.a. skal forebygge hvidvask og anden økonomisk kriminalitet.
Der skal være en skriftlig politik i pengeinstitutter og betalingsinstitutter – ikke bare en sund politik, men selvfølgelig også en, der er skrevet ned, så man ved, hvad man har at rette sig efter.
Det betyder, at ikke blot direktionen og bestyrelsen skal fit and proper-godkendes, men også nøglepersoner, altså kan man ikke, hvis man placerer en opgave hos en medarbejder på et nøgleområde og vedkommende ikke er en del af direktionen, på den måde undgå, at en helt central opgave løses af en person, der er omfattet af fit and proper-reglerne.
Forslaget indeholder en række stramninger af den finansielle regulering, som vi i lyset af efterårets begivenheder har set nødvendige og tiltrængte at indføre, fordi det er afgørende, at der er en tryghed og en bred, anerkendt accept af, at vi som samfund sørger for at beskytte samfundet mod hvidvask og sørger for at stille skrappe krav til eksempelvis pengeinstitutter, således at vi i fremtiden forebygger skandaler som dem, vi har set.
På den baggrund støtter Venstre lovforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Så kom dagen endelig, hvor vi kunne tage hul på nogle af de initiativer, som er omfattet af den aftale, som vi i den finansielle forligskreds indgik tilbage i september 2018.
Sådan som Socialdemokraternes ordfører var inde på, indeholder både lovforslaget, som vi behandler her, L 189, og de to, som kommer efterfølgende, ikke mindst L 204, men i princippet også L 205, dele af den hvidvaskaftale, som vi indgik.
I Dansk Folkeparti hilser vi det velkommen, at vi har fået en aftale, som implementerer nogle af de her ting fra 5. hvidvaskdirektiv.
Og der er tale om øgede rapporteringskrav, markante fit and proper-regler, som bliver sat mere på plads, i forhold til hvad man måske kan stille af helt almindelige, naturlige, forventelige krav vedrørende både egnethed og hæderlighed, ikke mindst erhvervsmæssig erfaring osv., i forhold til de mennesker, der påtager sig de opgaver, der kan være, som nøglemedarbejdere eller i bestyrelsen og direktionen hos danske finansielle institutter.
Så er der selvfølgelig også situationen med det, der har været meget debat om, og det er jo i forhold til de her whistleblowers' retsstilling, vil jeg næsten sige, altså i forhold til hvad de har, og hvad de kan risikere, hvis de vælger at stå frem med den viden, som de har fået i forbindelse med deres opgaver.
Vi får også sikret en bedre beskyttelse af deres situation.
Så Dansk Folkeparti kunne sådan set godt have støttet, at de her tre lovforslag blev sambehandlet her i Folketinget.
Men vi tager dem et ad gangen i dag, og Dansk Folkeparti kan støtte L 189.
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Det er rigtigt nok, som det blev sagt, at det her lovforslag bl.a. handler om ændring af lov om finansiel virksomhed og har sit afsæt i den politiske aftale, som vi jo her bredt i Folketinget lavede tilbage i september 2018, og som jo handlede om en yderligere indsats i styrkelsen af kampen mod hvidvask og terrorfinansiering.
Det var en bred aftale, og den er Socialdemokratiet stadig meget glad for.
Den indeholder en række gode initiativer, og dem indfører vi så også med det her lovforslag.
Derudover er der jo så også en række initiativer fra det udvalgsarbejde, som regeringen selv har nedsat, som handler om eftersyn af den finansielle regulering, altså den lovgivning, som er på det finansielle område.
Det første først: initiativerne fra den politiske aftale om bekæmpelse af hvidvask og terrorfinansiering, som vi altså lavede tilbage i september 2018.
Der er der en del forslag, som er med her.
Vi skærper kravene til ansvaret for ledelser i finansielle virksomheder for at sikre, at der er de tilstrækkelige kompetencer og også systemer til stede i institutterne for at undgå hvidvask.
Kredsen af personer, som skal leve op til de her egnetheds- og hæderlighedskrav, som er i lovgivningen allerede i dag, bliver udvidet, således at nøglepersoner også kommer med ind under de her krav, beskyttelsen af whistleblowere på tværs af den finansielle sektor styrkes, og der indføres et par andre krav også fra aftalen.
Dernæst indeholder lovforslaget så også en række initiativer og forslag fra den arbejdsgruppe, som regeringen selv har nedsat, til eftersyn af den finansielle regulering generelt.
Det er en stor rapport, der er lavet, og et par af initiativerne, som Socialdemokratiet gerne ønsker uddybet, er eksempelvis forslaget om, at den ansvarshavende aktuars årlige indberetning til Finanstilsynet nu afskaffes.
Lytter man til Dansk Aktuarforening, er de jo ikke enige i, at de ting, der er indeholdt i Solvens II, også kan erstatte den årlige indberetning.
Så det ønsker vi at se nærmere på under udvalgsarbejdet, lige så vel som vi også ønsker at se nærmere på forslaget fra regeringens eget udvalgsarbejde om at ophæve kravet om, at forsikringsselskaber skal have og også skal føre register over den gruppe af aktiver, hvis samlede værdi til enhver tid mindst svarer til værdien af selskabets samlede forsikringsmæssige hensættelser.
Det handler jo om den bekymring, man kan have som forsikringstager, når man tegner en forsikring i et selskab, altså er forsikringstagernes interesser også økonomisk beskyttet, hvis vinden skulle blæse og selskabet skulle komme i problemer.
De to ting især ønsker vi at se lidt nærmere på i udvalget.
Den første del af lovforslaget kan vi støtte, de to andre forslag her har vi som sagt problemer med.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Ja, og også når vi kigger fremad, vil det være vanskeligt sådan præcist at måle, hvad effekten er, fordi der er så mange forskellige faktorer, som afgør, hvor mange nye selskaber der bliver stiftet i Danmark.
Men vi vil fortsat gøre alt, hvad vi kan, for at styrke iværksættermiljøet i Danmark – det skal der ikke være nogen tvivl om – på alle mulige måder.
René Gade (ALT), 2019-03-19:
En kort kommentar er bare, at det kan vi jo netop ikke vide, men man må også sige, at samskabelsen mellem nogle, der måske var i et relativt initialt stadie af en virksomhedsoprettelse, har været bedre i de her selskaber – har man i hvert fald kunnet forstå på iværksættermiljøerne.
Men lad os se, hvordan det går, og så kan vi jo sammenligne tallene om x antal år og se, om der reelt set har været et større gab, end ministeren håber.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Det er jo overhovedet ikke tilfældet.
Men det er svært at vide, hvor stor en andel af den ekstra omsætning, af de ekstra beskæftigede, som bare ville have været i andre selskabsformer, hvis man ikke havde haft iværksætterselskaberne.
Formentlig ville en meget stor del af det have været i andre selskabsformer, hvis man ikke havde haft iværksætterselskabsformen.
Det er vel forhåbentlig ikke selskabsformen, der sådan er den primære årsag til, at der bliver skabt vækst og arbejdspladser, men mere, at man har en stærk idé og et stærkt netværk og det personlige drive, der skal til for at stifte et selskab.
Så jeg har jo en tro på, at langt det meste af den omsætning og beskæftigelse, der har været gennem iværksætterselskaber, ville have været der alligevel, hvis den selskabsform ikke havde eksisteret.
René Gade (ALT), 2019-03-19:
Tak for gennemgangen.
Ministeren er jo, som han siger, enig i mange af de betragtninger, der har været i forhold til for og imod.
Det synes jeg er glædeligt, for så kommer der et nuanceret billede af, hvorfor det er, at det bliver lukket ned.
Jeg håber stadig væk i udvalgsbehandlingen, at vi måske kan nærme os en tilretning.
Det må vi se på.
Jeg vil bare lige læse en enkelt ting op fra Erhvervsministeriets analyse af iværksætterselskaber fra september 2018, bare for lige at få ministeren til at tale lidt om, hvad det faktisk er, vi siger farvel til, vel vidende at der så er nogle gode argumenter for, at vi siger farvel.
Der er simpelt hen i perioden 2014-2016 blevet stiftet iværksætterselskaber med en samlet omsætning på 5,2 mia. kr., 5,200 beskæftigede og en eksport på 430 mio. kr. Så kan man så sige, at det ikke nødvendigvis alene er, fordi de her selskaber er blevet stiftet.
Det kunne også være, at de ellers var landet andre steder, men det jo ikke bare snyd og galskab, og det synes jeg måske man kan ende med at tro efter den debat, der har været på det seneste, altså at det næsten kun er snyd.
Og det er det jo ikke, det er jo en ret stor omsætning.
Hvad tænker ministeren om de tal?
Hvor genskaber vi dem?