runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lasse Haugaard Pedersen (S), 2024-12-19:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at man hidtil har ønsket sig en ekspertgruppe for screening, hvor man kunne se på en konkret model.
Jeg kan også forstå af debatten, at ordføreren ikke selv har en konkret model for, hvordan den her screening skal foregå.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ordføreren så, hvis man skal lave en aftale, men uden at have tanker om en konkret model, er villig til at udstede en blankocheck og støtte alle tænkelige hypotetiske modeller for screening, når man giver statsborgerskab.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-12-19:
Vi er da positive over, at regeringen nu vil imødekomme halvdelen af vores krav, men substansen i vores krav handler om, at vi forpligter os til, at vi skal kunne sortere sådan nogle personer fra, og det vil Venstre tilsyneladende ikke sammen med Liberal Alliance.
Men jeg vil jo rigtig gerne høre, hvorfor Venstre ikke vil indgå en aftale med Liberal Alliance om at finde en model, hvor vi selvfølgelig kan sortere de her ansøgere fra.
Jeg synes, det er en lille smule morsomt næsten, at ordførerne fra regeringspartierne bliver ved med at henvise til en artikel i Berlingske om Liberal Alliances krav.
Derudover har vi haft møder efterfølgende i aftalekredsen, og jeg har også efterfølgende haft forhandlingsmøder med ministeren, hvor jeg har været meget tydelige om, hvad det er, Liberal Alliance ønsker.
Vi skal sortere personer fra, der ikke deler vores grundlæggende værdier.
Det vil Venstre tilsyneladende ikke binde sig op på sammen med Liberal Alliance.
Hans Andersen (V), 2024-12-19:
Tak for det.
Jeg er lidt forundret og også ærgerlig over, at vi har den her debat, for hr. Alex Vanopslagh sagde jo tilbage i oktober måned, at ønsket var en ekspertgruppe.
Så rækker regeringen hånden frem til Liberal Alliance og siger, at nu kan vi aftale at lave en ekspertgruppe, der gør lige præcis det, som Liberal Alliance ønsker – et ønske, Venstre også deler.
Det er altså den her holdning, at vi skal tættere på, for vi skal ikke tildele statsborgerskab til mennesker, som ikke deler vores demokratiske værdier.
Derfor er jeg forundret og også ærgerlig over, at vi så har en debat, hvor Liberal Alliance ikke til det siger: Det er et godt forslag; det arbejder vi videre med i kredsen bag indfødsretsaftalen.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-12-19:
Med hensyn til de ansøgere – eller de personer, de mennesker – som vi ønsker at fratage statsborgerskabet, mener vi jo, at statsborgerskab er noget af det fineste, man kan få, og derfor skal man heller ikke bare sådan lige kunne tage det fra dem.
Der er naturligvis nogle situationer, f.eks. hvis vi snakker om terrorister eller nogle, der har begået alvorlig kriminalitet.
Sådan nogle personer ønsker vi skal kunne frakendes deres statsborgerskab i Danmark.
Men grundlæggende mener vi, at når man har fået et statsborgerskab, så er man blevet tildelt et statsborgerskab, og det er jo derfor, vi vil stramme op kravene, i forhold til hvem der er, vi giver det til.
Hans Andersen (V), 2024-12-19:
Vi rækker hånden frem og siger, at nu nedsætter vi en ekspertgruppe, der lige præcis skal tage det spadestik og finde ud af, hvordan sådan en model for at screene fremtidige ansøgere skal være, for vi deler synspunktet med Liberal Alliance om, at man ikke skal have statsborgerskab, hvis man har antidemokratiske holdninger.
Så synes jeg, det er rigtig ærgerligt, at vi nu står her i en situation, hvor Liberal Alliance siger, at det ikke duer, at det synes de ikke om, når det netop var det, Liberal Alliance bad om.
Derfor er det en ærgerlig debat, vi har i dag, for
jeg så gerne, at Liberal Alliance støttede op omkring forslaget.
Rasmus Stoklund (S), 2024-12-19:
Tak, formand.
Årsagen til, at jeg går på talerstolen, er, at jeg ikke synes, det er et rimeligt billede at tegne, at den her sag ikke er blevet grundigt belyst eller behandlet her i Folketinget.
Vi havde en lang og, synes jeg, god første behandling.
Det stod helt klart ved den, at der ikke var nogen partier, der var særlig begejstrede for det lovforslag, vi her behandler, og at det er en følge af, at vi er forpligtede af EU-retten, at det nu er en realitet.
Når man så samtidig prøver at tegne billedet af, at vi prøver at snige det igennem, eller at vi ikke har svaret på spørgsmål eller ikke stiller op, så synes jeg ikke, det er helt rimeligt.
Derfor foreslog jeg selv en yderligere teknisk gennemgang.
Det var der opbakning til i udvalget, og den havde vi, og også der blev der stillet og besvaret mange spørgsmål.
Det valgte man så at trække.
Og det har derudover været diskuteret og debatteret i Folketinget ved flere lejligheder, både i forbindelse med at det blev fremsat første gang i 2021, hvor det så siden blev stemt ned, og i forbindelse med valget i 2022, hvor det bortfaldt, efter det var blevet fremsat igen, men så bortfaldt som følge af folketingsvalget.
Så der har jo i den lange periode været rig anledning til at debattere det her forslag, som jeg vil sige at der jo ikke er nogen – heller ikke i regeringspartierne – der er synderligt begejstrede for, som hr. Søren Søndergård også var inde på.
Når nu man henviser til, at man har fået lavet en uvildig vurdering, så er det jo svært at komme udenom, at det nu engang er sådan – og sådan tror jeg også, at vi er bedst stillet som land – at når dansk lovgivning og dansk ret, og hvilken ret vi er bundet af i forhold til EU, i sidste ende skal vurderes, så baserer vi os på juristerne i centraladministrationen, henholdsvis Skatteministeriet og Justitsministeriet.
Og hos de to parter har der ikke været nogen tvivl om, at vi er tvunget til at rette vores lovgivning til for at komme i overensstemmelse med EU-retten.
Alternativt vil det jo i andre sammenhænge kunne blive sådan, at man kunne begynde at indhente forskellige vurderinger fra andre og så lægge dem til grund og sige, at af den og den årsag mener vi, at vi må se bort fra, hvad man i Justitsministeriet eller andre dele af centraladministrationen siger.
Og i det her tilfælde har juristerne i de to ministerier altså været enige, og der har ikke været tvivl om deres konklusion.
Peter Kofod (DF), 2024-12-19:
Tak for det, og tak og respekt for, at ministeren går på talerstolen i den her, må man sige, meget, meget trælse sag for alle, men jeg kan ikke forstå det, ministeren siger.
Ministeren siger, at vi er forpligtet af EU-retten, fordi det siger Skatteministeriet og det siger Justitsministeriet.
Alle andre mener jo så noget andet.
Det har ikke engang været muligt for ministeriet at grave en eller anden henvendelse op fra Europa-Kommissionen, der jo ellers skulle være de første til at brokke sig, i forhold til at det her skulle være et krav, der blev rejst af EU.
Det er udelukkende – udelukkende – i centraladministrationen, at den påstand om, at EU skulle kræve det, findes.
Det har ikke været muligt at opdrive den her påstand andre steder.
Kunne det ikke være, at det var Skatteministeriet, der tog fejl, og alle andre, der faktisk havde ret?
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-19:
Jamen på forslagsstillernes vegne kan jeg trække forslaget og sige, at vi så håber, at de forudsætninger her også bliver ført ud i praksis.
Så det vil vi selvfølgelig gøre alt for at medvirke til i de fortsatte forhandlinger.
Frederik Bloch Münster (KF), 2024-12-19:
I aftalen om kriminalforsorgens økonomi 2023-2025 bliver der jo eksplicit skrevet, at den her moms skal indføres, under forudsætning af Europa-Kommissionen tilkendegiver, at den er enig i, at det skal gøres.
Men de offentlige kilder, vi har kunnet finde på det, som ministeren også ved, taler jo stik imod det; en tidligere mep'er har spurgt om det, og den tidligere skatteminister har også spurgt om det.
Så mit spørgsmål går også på det her med embedsmændene.
Og hvornår opstod den her nye oplysning fra embedsmændene?
For den her aftale er blevet lavet efter begge de retssager, som Skatteministeriet henviser til som værende totalt forandrende for den gængse praksis, som der har været i Danmark indtil videre.
Rasmus Stoklund (S), 2024-12-19:
Jeg har stillet mange spørgsmål til embedsværket i centraladministrationen, både i Skatteministeriet og i Justitsministeriet, for at prøve at finde ud af, om vi på en eller anden måde kunne tolke de domme, der er faldet, anderledes, om vi på en eller anden måde kunne nå hen til et resultat, som vi jo er et enigt Folketing der ønsker os, og de svar, jeg har fået, er, at det, fordi vi er bundet af EU-retten, så ikke er en mulighed.
Når vi læser gennemgangen fra hr. Henrik Øe kan vi jo se, at man faktisk i vidt omfang er på bølgelængde og vurderer sagen ens.
Så er der nogle dele, man vurderer forskelligt, men i vidt omfang vurderer man det faktisk ens.
Og det ændrer jo samlet set ikke på, at det, når vi skal vurdere, hvad der gælder i Danmark, så ikke kan være forskellige bidrag, der kommer fra forskellige parter ude i verden, men at vi der er nødt til at have tillid til, at det er Justitsministeriet og centraladministrationen, der er de autoritative fortolkere.
Rasmus Jarlov (KF), 2024-12-19:
Sagen her er jo et skoleeksempel på, når embedsmænd har for meget magt.
Der er sket en fejlfortolkning ovre i Skatteministeriet for flere år siden, hvor man ved en fejl har vurderet, at det er i modstrid med EU-retten, at vi ikke opkræver moms af kunstnerisk virksomhed i Danmark.
Så har vi spurgt alle, som det er relevant at spørge, om der skal indføres moms på kunstnerisk virksomhed i Danmark.
Europa-Kommissionen selv er blevet spurgt og har ikke kunnet sige det til os, og en lang række skatteeksperter er blevet spurgt, folk i udlandet er blevet spurgt, og alle siger, at Skatteministeriet tager fejl.
Alligevel er Skatteministeriet så stædigt, at det holder fast i, at der skal indføres moms, og så føjer regeringen sig.
Selv om selv Enhedslisten er imod den her skattestigning, hvilket er rimelig usædvanligt, føjer man alligevel nogle embedsmænd ovre i Skatteministeriet, som har taget fejl.
Det er jo helt vildt, at embedsmænd skal have så meget magt, og jeg forstår det ikke.
Der er jo ingen, der kommer efter skatteministeren, hvis han går imod sine embedsmænd.
Skatteministeren kan kun blive straffet, hvis Folketinget vil straffe skatteministeren, og det vil Folketinget naturligvis ikke gøre, hvis skatteministeren gør det, som Folketinget ønsker.
Så det vil være risikofrit for skatteministeren at gøre det rigtige og for en gangs skyld sige sine embedsmænd imod.
Rasmus Stoklund (S), 2024-12-19:
Spørgsmålet her er jo ikke så meget, om man har fået svar.
Det er måske også et spørgsmål om, om man kan lide de svar, man får, og det er måske her, vi også støder lidt sammen, for det er måske også her, skoen trykker.
For så vidt angår Estland, er det jo, som vi også har talt om i forbindelse med den tekniske gennemgang og andre seancer, undtagelsen fra reglen.
Der har jo netop været fremhævet en række andre lande, som vurderer sagen anderledes, og jeg vil også sige i forhold til den uvildige vurdering, som Folketinget har lavet, at der jo sådan set på en lang række punkter er enighed mellem den og centraladministrationens vurdering.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-19:
Spørgsmålet er jo ikke, om man har oversendt et stykke papir.
Og hvad sker der, hvis der ikke rejses nogen sag mod Estland, men Europa-Kommissionen accepterer den tolkning, som Estland har?
Kan man så gøre den danske stat erstatningspligtig?
Det er da nogle fuldstændig elementære, centrale spørgsmål, som man ikke har svaret på.
Det må ministeren da kunne gøre, når enhver sten er vendt.
Ministeren siger, at alt er oplyst.
Kan ministeren så ikke lige forklare, på hvilken baggrund Estland kommer frem til en anden tolkning af EU-retten end Danmark?
Kan ministeren ikke oplyse, om Danmark kan blive erstatningspligtig, hvis Skatteministeriets tolkning viser sig at være forkert?
Kan ministeren ikke lige oplyse, hvor meget staten har mistet i skatteindtægter på baggrund af utallige fejlfortolkninger tidligere?
Kan ministeren ikke lige oplyse, hvad holdningen er til at nedsætte momsen på tv-pakker?
Og kan ministeren ikke lige oplyse, hvordan man vil kompensere de lokale tv- og radiostationer?
Det er spørgsmål, der er stillet skriftligt.
Det er spørgsmål, der er stillet igen og igen.
Det er spørgsmål, der ikke er blevet svaret på.
Jeg ser frem til, at ministeren gør det nu.
Rasmus Stoklund (S), 2024-12-19:
Det, jeg kan sige, er, at hvis vi begiver os ud i de her lidt hypotetiske scenarier, tror jeg, at det er korrekt forstået, at Folketinget kunne vedtage et lovforslag, der hed, at vi er klar over, at vi her vil være i strid med EU-retten, at de her domme fra EU-Domstolen siger, at reglerne skal være på en bestemt måde, i centraladministrationens fortolkning, at vi derfor er klar over, at vi nu med åbne øjne kører over for rødt lys i forhold til EU-retten, men at det vælger vi at gøre alligevel.
Det tror jeg det er rigtigt at vi teoretisk set godt kunne vælge at gøre, men nu er vi jo mange partier, der mener, at vi skal følge vores EU-retlige forpligtelser, og derfor ønsker vi...
Peter Kofod (DF), 2024-12-19:
Altså, det er ene og alene egne vurderinger, som kan være forkerte, for man har ikke engang valgt at udfordre dem.
Der er jo ellers et stort flertal i Folketinget, der vil noget andet, så hvis regeringen ville det, og det vil jeg gerne bede ministeren bekræfte, kunne vi i Danmark vælge en anden kurs.
Hvis vi så pludselig stod i en ny situation og EU kom og sagde, at det her må man ikke, ville man jo have en chance for enten at rette ind eller at tage den sag.
Kan ministeren ikke bekræfte det?
Det er i sidste ende et politisk valg.
Rasmus Stoklund (S), 2024-12-19:
Det er jo medlemslandenes egen forpligtelse at overholde EU-retten.
Det er ikke sådan, og det er jo dybest set det, der har været budskabet fra Kommissionen, sådan som jeg har fået det refereret, at Kommissionen tager rundt og agerer politimand, billedlig talt, i medlemsstaterne.
Kommissionen har tilkendegivet, at den har en forventning om, at medlemsstaterne overholder EU-retten, og det gør vi så.
Der er det vores egen forpligtelse at følge med i, hvilke domme der falder ved EU-Domstolen, og så tilpasse dansk lovgivning efter, hvilke domme der falder.
I det her tilfælde er der altså faldet nogle domme, hvor der hos juristerne i de to ministerier ikke har været i tvivl om, hvad vi er forpligtede af, og det er jo det, der så er årsagen til, at vi står her.
Det er nu engang sådan, at det er medlemsstaterne selv, der har ansvaret for at leve op til at tilpasse deres lovgivning efter, hvad der gælder.
Derfor tror jeg sådan set, at vi skal være glade for, at der ikke rejst en sag mod Danmark i det her tilfælde, men at det er os selv, der bringer vores lovgivning på rette spor.
Det er jo EU-retten, der forpligter os, når der falder domme, og det er juristerne i centraladministrationen, altså i det her tilfælde Skatteministeriet, men jo ikke mindst også Justitsministeriet, der har ansvaret for at fortolke EU-retten for os, og så har jeg svært ved at se, hvordan nogen regering eller noget folketingsflertal, i hvert fald den del af et flertal, som føler sig forpligtet af EU-retten, skulle kunne se bort fra det.
Selve den præmis er jeg jo nødt til at angribe.
Jeg er helt enig i, at hr. Søren Søndergaard har stillet virkelig mange spørgsmål til mig, og de er besvaret skriftligt, og dem har der været god mulighed for at få besvaret i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Jeg har stillet op til en teknisk gennemgang, som jeg synes forløb fint, og hvor der blev stillet mange gode spørgsmål, også fra hr. Søren Søndergaards side.
Jeg tilbød at komme til det samråd, jeg blev indkaldt til, men som samrådsspørger så valgte at trække tilbage, hvor vi kunne have svaret på yderligere spørgsmål.
Men jeg mener sådan set, at alle de skriftlige spørgsmål, jeg har modtaget, har vi også svaret på, og det er langt over 100 spørgsmål til det her lovforslag, som kredser om bl.a. de emner, som hr. Søren Søndergaard her er inde på.
Jakob Engel-Schmidt (M), 2024-12-19:
Tak for det, hr. Søren Søndergaard.
Jeg kan svare bekræftende på det første spørgsmål, nemlig at blot fordi én kommune måtte ønske at udtræde af en kulturregion, så kan de resterende kulturregioner stadig væk fortsætte samarbejdet.
Det bliver bare uden statslig indblanding og bureaukrati.
Som det andet kan jeg sige, at i det omfang, en kulturregion ønsker at fortsætte et samarbejde, man havde før, kan man ved henvendelse til ministeriet få udbetalt den andel af udlodningsmidlerne, man har til gode af den samlede årlige pulje, til at fortsætte det arbejde, man hidtil har foretaget i fællesskab.
Med det håber jeg, at vi kan finde et kompromis, så det her kan virke uden problemer i fremtiden.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-19:
Ja, selv om formanden ikke mener, jeg behøver det, så dobbelt undskyld for lige at tage ordet igen.
Jeg skal forsøge at gøre det kortere den her gang.
trak sig ud af det samarbejde, ville hele kulturregionen blive nedlagt.
Det syntes vi fra nogle partiers side var en rigtig dårlig idé, og derfor har Alternativet og Enhedslisten stillet et ændringsforslag, der går ud på, at man skulle opretholde den nuværende ordning, også selv om det så betød, at en besparelse med 0,6 årsværk ikke kunne gennemføres.
Efter at vi stillede det ændringsforslag, har ministeren så henvendt sig til os – også efter vi havde diskussionen under andenbehandlingen – og prøvet at komme med en udstrakt hånd til os for at forsøge at finde en løsning.
Det vil jeg bare kvittere for.
Det synes jeg er meget positivt.
Sådan som jeg forstår ministerens udstrakte hånd, er det for det første sådan, at ud fra alt, hvad ministeren forstår fra sit ministerium, vil alle de kulturregioner, som eksisterer i dag, også fortsætte pr. 1. januar 2025.
For det andet vil man finde en ordning fremover, sådan at selv hvis én kommune skulle trække sig ud af kultursamarbejdet, vil man kunne fortsætte kultursamarbejdet, og man vil kunne udpege én kommune i kultursamarbejdet, der modtager hele beløbet og så sørger for, det går til de ting, så man er blevet enige om.
Hvis ministeren kan bekræfte det, er vi sådan set blevet enige om, at vi kan trække ændringsforslaget, og så kan vi gå direkte til behandling af lovforslaget.
Men det kræver ligesom en bekræftelse her fra Folketingets talerstol på, at det forholder sig sådan.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-19:
Vi har fra Enhedslistens side været konsekvente modstandere af de fleste af de forslag, Dansk Folkeparti har lavet for at ville blande sig konkret i forskellige kulturelle ting, og det er vi stadig væk, og det håber vi da at der var nogle flere der var.
Og skulle der sidde et enkelt folketingsmedlem og være enig i det, ved man jo, hvor nejknappen er, når vi skal stemme lige om et øjeblik.
Så jeg er enig i, at man har svækket argumentationen.
Det gælder altså ikke for Enhedslistens vedkommende.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-19:
Nu gør kulturministeren så med den her lov sig selv til klagemyndighed.
Og det er jo der, hvor armslængdeprincippet bliver elastik i metermål, hvis det er et argument, man kan hive op af hatten, når borgerlige partier, eksempelvis Dansk Folkeparti, foreslår ting, som man synes er en dårlig idé.
Så kan man bare sige: Arh, men armslængdeprincippet.
Men når man så selv synes, noget er en god idé, ryger armslængdeprincippet lige ned i lokummet 2 sekunder efter.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-12-19:
Tak til hr. Søren Søndergaard.
Jeg er enig i meget af det, hr. Søren Søndergaard siger på talerstolen.
Jeg er lidt nysgerrig på noget.
Hver gang Dansk Folkeparti foreslår nogle ting på kulturområdet, som regeringen eller andre partier ikke er enige i, bliver der hevet et argument op af hatten, der hedder armslængdeprincippet: Uha, det må vi ikke blande os som politikere; der skal vi have armslængde; der skal vi respektere organer, offentlige myndigheder osv.
I det her tilfælde er der så et uafhængigt klageorgan, der har sagt, at det her projekt ikke kan lade sig gøre inden for de nuværende fredningsbestemmelser osv.
Og så kommer man med en anlægslov og siger: Jamen så trumfer vi det bare igennem alligevel.
Vil hr. Søren Søndergaard reflektere lidt over, hvad det siger om regeringens principfasthed, når det kommer til det her armslængdeprincip?
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-01-07:
Tak for det, og tak til ministeren.
Man skal jo rose ministeren, når det endelig lykkes for ministeren for grøn trepart at komme med et fornuftigt forslag.
Det giver rigtig god mening.
Vi har en kontrol, vi kan se, at der ikke bliver kontrolleret ordentligt, og ud fra den kontrol bliver der lavet nogle godkendelser, hvor vi risikerer, at der er noget, der er godkendt, som ikke er i orden.
Det giver god mening; godt lovforslag.
Vil ministeren ikke bare lige fortælle mig, hvor mange kilo kvælstof der udledes på spildevand igennem overløbene, kontra hvor mange kilo kvælstof der udledes gennem sprængninger af gyllebeholdere?
Det er ikke ment polemisk eller for at afspore debatten, for hvis folk hørte efter, hvad Danmarksdemokraterne sagde, sagde vi, at vi er for lovforslaget.
Vi synes, det er et godt lovforslag.
Vi skal selvfølgelig ikke have dårlige gyllebeholdere til at stå, det giver sig selv.
Men vil ministeren ikke svare på, om det ikke er sådan, at der er andre ting, der også er vigtige, som vi også skal have kigget på med åbne øjne?
Jeppe Bruus (S), 2025-01-07:
Nu siger jeg det bare helt åbent med forbehold: Jeg har siddet og læst ned i bekendtgørelsen, og det er jo rigtigt, at man får godkendt sin beholder hvert tiende år og hvert femte år, hvis det er tæt på vandmiljø.
Det er klart, at det beror på, at den, der går ud og kontrollerer det, laver et ordentligt stykke arbejde, og det, vi bare har set, desværre, er, at det gør man ikke i for vidt et omfang.
Der er jo heldigvis også nogle, der gør det – det skal man huske at sige; man skal ikke stå og hamre alle i hovedet – men der er for mange, der ikke gør det, og kvaliteten af det arbejde er for dårligt, og det vil sige, at de godkendelser så også bygger på et for dårligt grundlag, antageligvis.
Zenia Stampe (RV), 2025-01-07:
Jeg har også bare lyst til at dykke ned i det her, for sådan som jeg forstår forslaget, er der egentlig ikke tale om kontrol.
Der er faktisk tale om, hvad der ligger til grund for kommunalbestyrelsens godkendelse – altså at den vurdering, eller det er jo faktisk en slags tilstandsrapport, som ikke længere skal foretages af den autoriserede person, men nu af en akkrediteret virksomhed, er beslutningsgrundlag for kommunalbestyrelsen, som så skal vurdere, om den her gyllebeholder så overholder lovgivningen.
Men det vil jo sige, at det faktisk er en godkendelse.
Jeg vil ikke stille ministeren spørgsmål om det, for det er jo superteknisk, og jeg kan heller ikke læse det ud af bemærkningerne, men det er måske noget, vi kan dykke ned i i udvalgsbehandlingen.
Så hvis den er i så dårlig stand, at kommunalbestyrelsen ikke kan godkende den, burde den landmand jo også sanktioneres for at have haft en gyllebeholder, som ikke lever op til standarden og derfor har været en slags miljørisiko.
Jeg synes, det er alt for teknisk til, at jeg kan forvente et svar fra ministeren, men det var bare nogle af de overvejelser, jeg selv gjorde mig, da jeg læste bemærkningerne igennem.
Det håber jeg vi kan udbore, også fordi jeg i forlængelse af Enhedslistens bemærkninger også tror, at det måske ikke kun handler om tilsynet, men også sanktionen og konsekvensen, hvis man ikke kan leve op til reglerne.