Jacob Mark (SF), 2016-11-24:
I dag behandler vi et lovforslag, der betyder, at unge mennesker ikke længere kan tage flere uddannelser på samme niveau.
Det er ret interessant, synes jeg, med sådan en talerstol her – hvordan den kan bruges på helt forskellige måder.
På den ene side kan man bruge sådan en talerstol til at holde inspirerende taler og skabe håb og drømme for fremtiden; man kan vedtage forslag, der gør dagligdagen bedre for tusindvis af mennesker, forslag, der bringer Danmark fremad og ruster os til fremtiden.
Tænk, at man engang har vedtaget, at det skulle være gratis at tage en uddannelse i Danmark – en beslutning, der har ændret mange menneskeskæbner.
Tænk, at man har valgt at give transportrabat til de studerende, så de havde råd til at tage i skole, selv om de kom langvejs fra.
Det var beslutninger, der skabte håb og drømme for fremtiden.
Men på den anden side kan talerstolen også bruges til at slukke drømme, og det er det, den bruges til i dag.
Det ved jeg, fordi lovforslaget har affødt en regulær storm mod min indbakke fra unge mennesker, der er utrygge, som føler, at deres drømme er blevet slukket, og som på nuværende tidspunkt overvejer at droppe ud af den uddannelse, de går på, så de ikke bliver fanget af den her lov, der gør det umuligt at tage flere uddannelser.
Og så må man spørge sig selv: Hvorfor bruger man den her talerstol til det?
Hvorfor vedtager man det her lovforslag?
Bringer det Danmark fremad?
Gør det Danmark til et bedre sted?
Gør det vores uddannelser stærkere?
Argumentet for det er, at dobbeltuddannelse er en omkostning for samfundet – det siger de borgerlige og Socialdemokratiet, og derfor skal det nu begrænses helt.
Så fremover kan pædagoger ikke blive socialrådgivere.
I Berlingske kunne læse man læse, at en sygeplejerske, der gerne vil være læge, nu ikke kan blive læge.
Jeg har modtaget beskeder fra folk, der gerne vil skifte spor og f.eks. gå fra en akademisk uddannelse og så blive jordemoder.
En af mine bedste venner ringede mig op og var bekymret – han interesserer sig ellers ikke for politik, men det her har fanget ham – fordi den her beslutning vil betyde, at vi lukker et spor for ham, og han har brug for at skifte spor.
Det er simpelt hen dumt.
Og ikke nok med det, men jeg mener stadig, at det er et opgør med den frie og lige adgang til uddannelse – noget, som vi har været stolte af i mange år, noget, som Socialdemokratiet igen og igen har sagt er vigtigt for Danmark, men som man nu selv går på kompromis med.
Hvad tror jeg så på?
Hvorfor stemmer jeg nej til det her forslag?
Jeg tror på, at det gavner Danmark, at unge mennesker bliver klogere.
Jeg tror på, at man netop tager en uddannelse for at få mere indsigt, og at det derfor også er helt naturligt, at mennesker kan tage en uddannelse og så finde ud af: Det var ikke lige her, jeg hørte til.
Jeg blev faktisk fascineret af Liberal Alliances ordfører, der jo netop fortalte, at han havde taget flere uddannelser, og at han havde brugt det, ikke kun til at skabe sig selv et bedre liv, men også til at skabe øgede skatteindtægter for samfundet.
Jeg tror på, at Danmark skal leve af uddannelse i fremtiden, og jeg tror på, at folk skal kunne blive klogere.
Nu lukker man så af – og ikke kun for, at folk kan tage en ny uddannelse, men siger gudhjælpemig også til folk, der selv gerne vil betale for en ny uddannelse: Nej, det kan I desværre ikke; det kan godt være, at I gerne selv vil lægge kronerne i en fuldtidsuddannelse, men det kan vi ikke give jer.
Det er af hensyn til samfundet, siger ministeren, og det ved jeg godt hvad betyder.
Det betyder, at den her aftale er finansieret på en idé om, at der er nogle unge mennesker, der skal ud på arbejdsmarkedet og være en del af arbejdsudbuddet, og derfor er det af hensyn til samfundet, at man ikke engang selv må betale for at tage uddannelse nummer to, for vi har jo brug for dem ude på arbejdsmarkedet.
Hvornår blev arbejdsmarkedet og arbejdsudbuddet vigtigere end det enkelte menneske?
Hvad er det for en liberal regering, der på den måde vil styre menneskers liv og afskære dem fra deres drømme?
Jeg fatter det ikke.
Og derfor kommer jeg til at stille et hav af spørgsmål til det her.
Hvem bliver ramt – er det enkelte grupper?
Hvad er der af provenu?
Er det 30 pct.?
Vil der komme flere?
Vi kommer til at stille ændringsforslag, der skal prøve at afbøde skaderne efter det her.
Men det er jo nok desværre for sent, for der er et flertal, der har besluttet sig.
Med det her lovforslag signalerer man jo tydeligt, at folk ikke længere skal have lov til at blive klogere.