Peter Hummelgaard (S), 2020-12-18:
Mange tak for ordet, og også tak til alle ordførerne for rigtig mange og, synes jeg, rigtig spændende bidrag til den her debat.
Jeg har i sagens natur glædet mig rigtig meget til dagens redegørelsesdebat, og det har været givtigt for mig at høre debatten og få jeres perspektiver på de vigtigste udfordringer på ligestillingsområdet.
Som flere har været inde på, har 2020 været et særligt år, hvor coronapandemien i den grad har præget dansk politik.
Stort set intet har været helt normalt, og det er den her redegørelsesdebat heller ikke, fordi den først bliver holdt, over 9 måneder efter at redegørelsen er afgivet – og så endda med en anden minister end den, der afgav den.
Men dagens debat er ikke desto mindre vigtig, for vi er fortsat ikke i mål med centrale udfordringer på ligestillingsområdet.
Lad mig starte med at sætte nogle ord på, hvad der er mit fokus.
Der er ingen tvivl om, at efterårets genopblussen af debatten om seksuel chikane har været en øjenåbner, også for mig selv.
De mange kvinder, der på tværs af brancher og arbejdspladser er stået frem med deres stærke fortællinger, har skabt et historisk momentum for at komme seksuelle krænkelser til livs, og det skal vi udnytte.
Næste skridt er at få bredt debatten ud og få fokus på dem, der ikke har adgang til de store megafoner, de almindelige lønmodtagere som servitricerne, stewardesserne og sekretærerne, for undersøgelser viser, at de langt oftere er udsat for sexchikane og krænkelser i deres arbejde, end langtuddannede er.
Det første, jeg har gjort som beskæftigelses- og ligestillingsminister, er at præsentere 14 initiativer til forebyggelse af seksuel chikane.
Her er trepartsforhandlinger om seksuel chikane centralt.
Jeg er også optaget af, at vi får skabt reelle fremskridt for den strukturelle ligestilling på arbejdsmarkedet.
Vi skal have danske fædre til at tage en større del af orloven, end de gør i dag.
Og der er noget at komme efter.
Fædre tager lige nu kun cirka en tiendedel af orloven.
Danske mænd skal først og fremmest tage orlov for deres egen og børnenes skyld.
En mere ligelig fordeling af orloven bidrager til fædres ligestilling og ligestilling i familien, men det bidrager også til ligestilling på arbejdsmarkedet.
Det kan f.eks. gøre det lettere for kvinder at forfølge karriereønsker og måske blive ledere.
For begge køn skal selvfølgelig være med der, hvor beslutningerne træffes.
Og det kan være med til at udligne de kønsulige lønstatistikker, vi desværre stadig har.
Manglende ligeløn mellem kvinder og mænd er stadig en udfordring.
Det er ikke et simpelt problem, og det kan ikke løses med et snuptag, men det fortjener seriøs opmærksomhed.
Jeg er også meget optaget af etniske minoritetskvinder og -piger, hvor ligestillingskampen er af en noget anden kaliber.
For der findes etniske minoritetsmiljøer, hvor kvinderne presses til ikke at tage et job eller til at blive i et ægteskab mod deres vilje.
Det er de udfordringer, der lige nu står øverst på min prioriteringsliste, men der er flere udfordringer, som også kræver handling, og de har selvsagt også min opmærksomhed.
I forhold til initiativerne, der er nævnt i perspektiv- og handlingsplanen for ligestilling 2020, som jo er den, vi debatterer i dag, har regeringen allerede leveret på mange af initiativerne i det forgangne år.
Vi har netop fået vedtaget lovforslaget om en samtykkebaseret voldtægtsbestemmelse, og vi har vedtaget et lovforslag om, at børne- og ungeydelsen fordeles mellem forældrene og ikke automatisk udbetales til moren.
Vi har også netop fået vedtaget et lovforslag, der forbedrer barselsvilkårene for selvstændige, og et lovforslag om, at digital post fra det offentlige skal sendes til begge forældre.
Det er alt sammen godt på vej igennem Folketinget, og jeg glæder mig over, at der har været bred opbakning til alle lovforslagene.
Vi kommer til at fremsætte lovforslag, som skal styrke indsatsen mod negativ social kontrol.
Det indebærer bl.a., at det fastslås i straffeloven, at negativ social kontrol og tvangsmæssig fastholdelse i ægteskaber er psykisk vold, at religiøse vielser af mindreårige forbydes, og at straffen skærpes, hvis man ved tvang fastholder en person i et ægteskab.