Stinus Lindgreen (RV), 2025-04-11:
Tak for det.
Der er jo nogle sager, man glæder sig rigtig meget til at have her i salen, og der er nogle sager, der er rigtig nemme at have her i salen.
Det her er i hvert fald for mig ikke en af dem, for timingen er mildest talt lidt bizar.
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg til fulde forstår den bekymring og de mange spørgsmål, der er i befolkningen, og egentlig også den store modstand, der instinktivt er.
For hvorfor skal vi dog i den nuværende situation give amerikanske tropper adgang til Danmark?
Verden i dag er ikke, som den var for år, måneder, ja, bare uger siden.
Jeg havde ikke forestillet mig, at mine børn skulle vokse op i en verden med krig i Europa, hvor vi hele tiden taler om oprustning, og hvor vi sætter spørgsmålstegn ved samarbejdet med en af vores allierede.
Alene det, at vi har diskussioner om Danmarks suverænitet og USA's rolle som allieret viser, at det er en anden virkelighed, vi lever i.
Det havde jeg ikke forestillet mig for bare få måneder siden.
Men det viser jo også, hvor hurtigt udviklingen går, og hvorfor vi skal passe på med at lade vores beslutninger, der har langvarige strategiske konsekvenser, styre af mere eller mindre impulsive meldinger fra en alt andet lige midlertidig person i amerikansk politik.
For USA er stadig en allieret.
I mine øjne er det ikke en god allieret og heller ikke vores nærmeste allierede – her kigger jeg er imod EU – men de er dog en allieret.
De er medlem af NATO, og de er helt afgørende for forsvaret af Europa.
Faktum er, at vi har mere brug for denne samarbejdsaftale, end USA har.
Derfor må vi både arbejde for nu og her at holde fast i USA og holde dem fast på deres NATO-forpligtelser og samtidig arbejde for at oprette en europæisk forsvarsunion, så vi kan forsvare os selv.
Det er også vigtigt at huske på, at aftalen her ikke er unik.
Der er indgået lignende aftaler med en lang række lande inklusive f.eks. Norge, Sverige og Finland, og det er en fordel, fordi vi så kan indhente erfaringer fra andre lande og sammenligne aftaler på tværs for at se, hvor de adskiller sig.
Det er også noget af det, jeg har spurgt ind til.
Vi må dog også tage den kritik alvorligt, som vi rettelig har af den amerikanske administration, nemlig at den ikke lever op til internationale forpligtelser, ikke overholder aftaler og ikke behandler venner og allierede ordentligt.
Men netop derfor skal vi ikke selv vende ryggen til samarbejdet og bryde aftaler.
Det kunne blive et figenblad, han kunne gemme sig bag, og det nægter jeg at give ham.
Særlig med de gentagne udmeldinger om Grønland finder vi det risikabelt at signalere, at vi ikke ønsker samarbejdet med USA.
Jeg ser NATO, forsvarssamarbejdet og vores alliance med USA i et langt bredere perspektiv, og jeg vil ikke lade mig styre af en enkelt midlertidig præsident.
Det er vigtigere end som så, og jeg er overbevist om, at vi også kommer igennem dette, også selv om det kommer til at tage noget tid.
Men hvorfor så ikke bare vente?
Det synes jeg egentlig at den seneste risikovurdering fra Forsvarets Efterretningstjeneste beskriver ganske klart.
Truslen fra Rusland er reel.
Vi er nødt til at stå sammen og vise, at alliancen lever.
Men vi skal også have svar på alle spørgsmål, og vi har særlig tre forhold, som skal afklares til fulde.
Der er sat spørgsmålstegn ved, om aftalen er i strid med grundloven, og om de amerikanske soldater på dansk jord er forpligtet til at overholde de internationale konventioner, som Danmark har tiltrådt.
Det skal selvfølgelig stå helt klart, at vi er på sikker grund.
Der har været rejst flere spørgsmål omkring retstilstanden i forhold til amerikanske soldater, der måtte begå kriminalitet på dansk jord, og om deres beføjelser over for danske statsborgere.
Her skal det også stå helt klart, at de naturligvis skal retsforfølges.
Endelig er det også klart, at aftalen her kun giver mening, hvis USA fortsat er en NATO-allieret.
Det er sådan nogle spørgsmål, vi har bedt ministeren om at forholde sig til.
De spørgsmål skal naturligvis være besvaret tilfredsstillende, inden vi kan gå ned i salen og stemme.
Det giver sig selv, og jeg antager, at det gælder for alle mine kolleger her i Folketinget.
For vi har jo alle sammen som nye folketingsmedlemmer skrevet under på »på ære og samvittighed at holde rigets grundlov«.
Vi må aldrig stemme i blinde, og med en aftale som denne er transparens om muligt endnu mere nødvendigt end ellers.
Så vi afventer svar på alle vores spørgsmål og forventer selvfølgelig at få dem, men støtter som udgangspunkt aftalen.
Tak for ordet.