runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Bock (LA), 2017-05-24:
Jeg tager kvitteringen til efterretning og glæder mig til det videre forløb.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Jeg ved ikke, om hr. Karsten Hønge ikke hørte, hvad jeg sagde, nemlig at luftfartsselskaber i Danmark og i EU skal overholde de regler, der gælder for flyve- og hviletid.
Det gælder uanset lønvilkår, at de skal overholde reglerne for flyve- og hviletid.
Disse regler er sat, fordi man mener, at det er de rigtige regler at have for at forhindre træthed i cockpittet.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Jamen med hensyn til at styrke plejefamilieområdet vil jeg sige, at det vil vi meget gerne være med til i Dansk Folkeparti, og vi vil også give dem noget ekstra hjælp og støtte.
For somme tider har man en fornemmelse af, at de kæmper for at få den ekstra hjælp og støtte, der skal til, og som vi så det skildret i udsendelsen om Jørn, står de alene i denne svære situation.
Deri står simpelt hen nogle tanker fra dem, og jeg synes, ministeren skulle læse artiklen, hvis ministeren ikke har læst den.
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Det er vigtigt for mig at sige, at vederlagsdiskussionen tager udgangspunkt i den danske model, og det betyder, at man har to aftaleparter, og det er der ikke tradition for at vi politisk blander os i.
Jeg har også indtryk af, at der er rigtig mange kommuner, som sådan set arbejder fornuftigt med vederlagsmodellerne.
Men når det er sagt, er der mange andre ting og mange andre stræk, hvorpå man kan gå ind og styrke plejefamilieområdet.
Det kan f.eks. være ved i højere grad at være opmærksom på, hvad for et behov barnet kommer med, og være opmærksom på, at en plejefamilie ikke kun skal kunne levere det at være familie og have nogle stabile familiemæssige relationer, men at der også for nogle børn er behov for en lidt mere behandlingskrævende vej, altså, hvor der simpelt hen er en plejefamilie, som har nogle kompetencer.
Det har vi jo i dag i de typer, der er, og det tror jeg vi godt kunne styrke.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Baggrunden for det her spørgsmål er også den udsendelse, vi lige har fulgt, om mors lille dreng Jørn, som handler om anbragte børns overgang til voksenlivet.
Skal jeg så forstå det på en sådan måde, at ministeren ikke mener, at implementeringen af Barnets Reform er fuldt ud tilfredsstillende?
Det er jo tragisk, at der gang på gang havner sager inde på vores borde, som ikke er blevet fulgt op.
Det får mig til at spørge: Mener ministeren, at den forebyggelsesparagraf, vi netop har i serviceloven, om at sætte hurtigt ind for at hjælpe de her familier, bliver tilstrækkelig anvendt i praksis?
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Jeg tror virkelig, at man arbejder med det ude lokalt.
Det er sådan set en del af reformen, at man skal lave en målrettet indsats, allerede fra de unge er 16 år og begynder at komme ind i voksenlivet.
Så sikrer man den støtte, man sikrer den overgang og den udvikling, der skal til, for at den unge i sidste ende kommer til at stå på egne ben.
Lykkes det så?
Det gør det ikke i alle tilfælde.
Det kan vi se i en dokumentar, som TV 2 har lavet.
Så det er altså et spørgsmål om vedblivende at sikre, at man altså får løftet de sammenhænge.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Men så må jeg jo spørge ministeren, hvilke krav ministeren så stiller til kommunerne, når lovgivningen ikke bliver overholdt eller fulgt, eller når nogle kommuner ikke får implementeret det her.
Vi ser rækkevis af eksempler på, at der er fejl og mangler i sagsbehandlingen, og at man ikke har taget forebyggende initiativer, men også på, at man ikke inden det 16. år har lagt en plan.
Man har kendt børnene i systemet længe, så der burde jo ligge en klokkeklar plan for, hvad der skal ske med de børn fremadrettet, og hvordan man bedst muligt kan hjælpe dem, men også hvordan man bedst muligt sikrer, at børnene bliver hørt.
Og det er så den anden side af sagen.
Vi har jo også ad adskillige omgange hørt, at aftalerne om børnesamtaler ikke bliver overholdt, eller at der ikke bliver fulgt op på dem.
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Vi har en række forebyggende indsatser: Barnets Reform og forebyggelsespakken.
Vi har været inde at lempe lidt på den lov, der vedrører adoption uden samtykke.
Vi har lavet målrettede indsatser for mødre med misbrugsproblemer, altså mens de er gravide, og inden de nedkommer og barnet kommer til verden.
Så det er på lange stræk jo sikret, at man får taget hånd om de unge.
Alligevel giver jeg spørgeren ret i, at vi ser eksempler på, at de overgange ikke er tilstrækkelig stærke.
Jeg tror, det kræver en kontinuerlig og vedblivende indsats at løfte det, og derfor har jeg jo også i forbindelse med den her dokumentar sagt, at jeg gerne vil i dialog med KL om, om der er nogle initiativer, vi kan tage i fællesskab, for at styrke de overgange.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Altså, det er jo ikke tilstrækkeligt, og derfor har Dansk Folkeparti også ad flere omgange indkaldt til forespørgselsdebatter om Barnets Reform.
Der er også sendt hyrdebrev ud til alle 98 kommuner om netop de udfordringer, der er.
I forhold til intentionerne har vi jo senest haft et fælles forslag til vedtagelse om Barnets Reform, hvor vi netop har skrevet, at hvis det ikke sker, må regeringen sikre, at man fremadrettet benytter de redskaber og sanktionsmuligheder, der findes over for kommuner, der ikke følger og overholder lovgivningen.
Vil ministeren følge op på den del?
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Jeg vil starte med at sige, at jeg synes, det er rigtig vigtigt med politisk opmærksomhed, og derfor bifalder jeg egentlig også, at Dansk Folkeparti har været meget stålsatte på at have en række forespørgselsdebatter om lige præcis Barnets Reform.
Jeg tror, at man skal overveje meget nøje, hvordan man bruger sanktioner.
Lad os bare være helt ærlige om økonomiske sanktioner, eksempelvis i form af dagbøder til kommunalbestyrelsen.
Altså, en ung mand som Jørn vil jo have været voksen længe, inden sådan en sag overhovedet er afgjort, og det vil så ikke være noget, som kommer til at have betydning, imens han er ung.
Så for mig vil det første ikke være at gå ind og lave økonomiske sanktioner.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Tak for det.
Hvordan vil ministeren sikre overgangen til voksenlivet for anbragte børn, så de ikke udsættes for endnu et svigt og tabes på gulvet?
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Vi ved, at overgangen til voksenlivet kan være rigtig svær for mange unge, som f.eks. har været anbragt i barndommen.
Derfor er det også vigtigt, at kommunerne sørger for at tilrettelægge forløbet og herunder tager stilling til, om den unge har behov for støtte i den overgang, og at de gør det så tidligt som muligt.
For det er jo kommunernes ansvar at sørge for, at den unge får et tilbud, som passer lige præcis til den unges situation, og det er ikke godt nok, hvis der er tale om en metervareløsning, som ikke tager højde for det, der gælder den enkelte unge – det kunne være stofmisbrug, det kunne være hjemløshed, det kunne være nedsat funktionsevne, det kunne være mange ting.
Når jeg hører om de her hjerteskærende sager, herunder om sagen om Jørn fra dokumentaren »Er du mors lille dreng?«, tænker jeg, at det er vanvittig vigtigt, at både vi politikere og fagpersonerne omkring de unge har fokus på arbejdet med at fastholde og motivere de unge i de tilbud, som de har krav på, og der er en række gode eksempler på, at kommunerne faktisk arbejder med overgangen til voksenlivet, og at man arbejder tværgående kommunalt.
Jeg vil nu tage en dialog med KL, om der er noget, vi i fællesskab kan gøre for at udbrede de gode eksempler.
Jeg mener, at vi alle sammen har interesse i, at det her lykkes; vi har interesse i, at den unge får tilbudt de rigtige indsatser.
Jeg tror også, at vi bare må være ærlige og sige, at når en kommune ikke formår at give den rigtige overgang, kan det i hvert fald ikke være hensynet til økonomien, som gør det, for vi kan jo alle sammen godt se, at det bliver langt dyrere, hvis man altså ikke etablerer den rette indsats fra starten.
Så jeg tror simpelt hen det er et spørgsmål om at tænke på tværs af forvaltninger og siloer og blive klar over, at hvis man ikke laver den rette indsats i den ene forvaltning, kommer det altså virkelig til at koste kommunen i den anden forvaltning, og derfor må man altså gå på tværs og simpelt hen sammentænke, at den unge støttes i overgangen fra ungdomslivet til voksenlivet.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Jeg er sådan set ikke uenig i, at vi fra Folketingets side har gjort rigtig meget på det her område.
Udfordringen er jo, at det ikke virker sådan i praksis ude i kommunerne, og det er derfor, at vi gang på gang ser, at anbragte børn anlægger sager mod kommunerne og endnu en gang oplever et svigt, når de ikke får medhold i, at de er blevet svigtet igennem deres opvækst, fordi man ikke havde taget nogen forebyggende initiativer og heller ikke havde sikret overgangen til voksenlivet.
Derfor vil jeg spørge ministeren om, hvordan ministeren mener at kommunerne bedst kan sikre den overgang for anbragte børn.
Hvornår skal man sætte ind?
Skal man sætte ind tidligere end ved 16 år?
Hvad skal de helt klare mål være?
Hvilke tværfaglige sektorer skal med indover?
Og hvordan sikrer man den helhedsorienterede indsats for netop anbragte børn?
Vi ved, at flere anbragte børn også bliver hjemløse, og vi ved, at mange anbragte børn har forsøgt at tage livet at sig selv, så derfor skal vi jo styrke den her indsats.
Der skal måske netop tages nogle initiativer i forhold til det her med, hvordan vi så sikrer, at vores intentioner herinde i Folketinget bliver gennemført hundrede procent ude i kommunerne.
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Der er sket rigtig mange gode ting med både Barnets Reform, forebyggelsespakken og ikke mindst anbringelsesreformen, men jeg tror også, at vi kan blive bedre.
Jeg er faktisk helt overbevist om, at der også er kommuner, hvor det fungerer rigtig godt med overgangen, og hvor man virkelig formår at støtte den unge, og det fortjener også at blive sagt højt.
Når jeg så får spørgsmålet: Er der noget, man kan gøre? tænker jeg, at noget af det, man i hvert fald kunne gøre, kunne f.eks. være at styrke plejefamilieområdet.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-24:
Jeg er da helt enig med ministeren i, at der er rigtig mange kommuner, der gør deres bedste og gør en god indsats, men det, vi har fokus på, er jo de kommuner, der ikke gør det, og derfor er det også vigtigt at italesætte det.
I forhold til plejefamilierne kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren om det, der foregår i øjeblikket, med, at de anbragte børn ligesom bliver taget som gidsler, når der skal forhandles vederlag til plejefamilierne, og hvis plejefamilien ikke vil gå ned i vederlag, ja, så kan den risikere, at barnet bliver fjernet.
Og det vil sige, at der sker et sammenbrud i anbringelsen.
Hvordan vil ministeren så sikre, at det ikke sker?
Mai Mercado (KF), 2017-05-24:
Tak for spørgsmålet.
Barnets Reform bestod af rigtig mange elementer, der skulle sikre kontinuitet i anbringelsen, f.eks. at man hele tiden har fokus på barnets tarv, at man sikrer den tidlige indsats, og at man selvfølgelig også styrker kvaliteten i sagsbehandlingen.
Det helt overskyggende formål med reformen var at sætte en tyk, tyk streg under, at barnet altid skal være i centrum.
Det indikerer navnet heldigvis også.
Jeg mener også, at vi er rigtig godt på vej.
Det er mit klare indtryk, at ikke kun Barnets Reform, men også de seneste reformer som overgrebspakken og forebyggelsespakken har medvirket til at løfte indsatsen for de udsatte børn og unge.
De har medvirket til øget fokus på området og til en bedre indsats for børnene.
Betyder det så, at man ikke kan blive bedre?
Nej, for det kan man helt sikkert.
At skabe så stor en forandring inde fra Christiansborg og lade det sive ned ude i kommunerne er en stor proces, og det er en langvarig proces.
Det tager rigtig, rigtig lang tid, så jeg tror også, vi må sige, at vi ikke er i mål endnu, og at vi kommer til at følge den her sag også fremover.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-24:
Hvad mener ministeren så er det sandsynlige, der vil ske, når man laver kontrakter med så kummerlige forhold, som ligger langt under de vilkår, der ellers gælder i branchen?
Og det kan vi jo se, det bliver udtalt både af de piloter, der har udtalt sig i sagen, og af Flyvebranchens Personale Union, nemlig at det ligger så langt fra de vilkår, der ellers er i branchen, at hvis man alligevel lægger en arbejdskontrakt frem, der i den grad opfordrer til, at piloterne arbejder meget, enten ved siden af eller i den rene akkordaftale ved at flyve rigtig meget, hvor man regner med, at 50 pct. af lønnen skal være noget, piloterne skal tjene oveni – så sætter man jo flysikkerheden på spil uanset en from henvisning til, at det burde man ikke gøre.
Det er jo nok det, der kommer til at ske, når der er så elendige aftaler.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-24:
Altså, for at forhindre træthed i cockpittet har vi nogle regler om flyve- og hviletid.
Disse regler er lavet for at sikre, at der ikke flyver trætte piloter rundt.
Hvis man mener, at disse regler ikke er tilstrækkelige, skal man foreslå dem ændret.
Jeg har ikke hørt forslag fra SF om, at man skal ændre reglerne for flyve- og hviletid.
Det, SF nu taler om, er nogle lønspørgsmål.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-05-24:
Specielt på integrationsområdet ved vi jo godt, at det ikke nytter at gentage de der sætninger.
Det vil Venstre formentlig gøre alligevel, men det hjælper jo ikke på det her problem, altså.
Hvorfor så ikke ligesom være lidt mere konstruktive over for alternative måder at gøre det her på?
For der kunne være nogle perspektiver i det.
Marcus Knuth (V), 2017-05-24:
Med al respekt vil jeg sige, at hvis der er nogen regering, der med succes har prøvet et nytænke hele integrationsindsatsen, så er det den nuværende regering.
Og det går helt tilbage til dengang, hvor det alene var en Venstreregering.
Vi kom med en egentlig, gennemarbejdet reform af hele integrationssystemet, hvor vi, som jeg husker det, gik fra, at op mod 97 pct. af de flygtninge, der kom ud til kommunerne, blev erklæret som ikke jobparate.
Vi har vendt hele systemet på hovedet ved at sige, at flygtninge som udgangspunkt skal være jobparate fra dag et.
Vi har taget et opgør med bureaukratiet, vi har involveret ngo'er og virksomheder inden for servicebranchen osv. osv.
Vi har om nogen gjort noget for at forbedre hele integrationssystemet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-05-24:
Jeg vil gerne starte med kort at kommentere den 225-timersregel, som min forgænger her på talerstolen, hr. Marcus Knuth, hyldede som sådan en slags redningskrans til kvinder med indvandrerbaggrund.
Sidst man havde den regel, skete der jo altså det, at dem, der primært blev ramt af den, netop var kvinder med indvandrerbaggrund, der altså som en konsekvens af det mistede deres indtægt.
Jo, de blev et hundrede procent økonomisk afhængige af deres mænd.
Og så må man spørge: Hvad har fra dag et været mantraet for kvindefrigørelsen i Danmark og i alle mulige andre lande?
Jo, det har været økonomisk uafhængighed, altså at forudsætningen for, at man som kvinde kunne frigøre sig, var, at man faktisk havde sin egen økonomi.
Men den her regel betød, at markant flere kvinder stod uden egen indtægt og altså måtte komme med hatten i hånden til deres mænd, hvis de skulle have penge til en busbillet, eller hvad det nu kunne være.
Jeg kan ikke se, at den slags politik har meget med kvindefrigørelse at gøre.
Så vil jeg gå til beslutningsforslaget og starte med at rose det vigtige arbejde, som Kringlebakken i Københavns Nordvestkvarter laver.
Det er jo ekstremt vigtigt at have fokus på de kvinder, som der desværre er for mange af, nemlig kvinder, som er forholdsvis isoleret fra resten af det danske samfund.
Og det er et vigtigt stykke arbejde, som udføres der.
Ideen om f.eks. at tænke børnepasning ind som et tilbud i forbindelse med danskundervisning giver vældig god mening.
Jeg synes sådan set også, der kan være en selvstændig pointe i, at det her tilbud ikke er i kommunalt regi, men ligesom ligger ved siden af.
Jeg tror i øvrigt ikke, man skal være bange for, at der kan være alle mulige ting, som ikke laves af kommunen.
Tværtimod kan vi alle sammen blive klogere af det, og det kan udvikle og inspirere os på det her område.
Så er spørgsmålet selvfølgelig, om man lige skal lave en pulje på 10-20 mio. kr.
Jeg synes, intentionen er rigtig god, og jeg tror, det er vigtigt, at de her initiativer udspringer af lokale ønsker.
Altså, jeg tror ikke, der lige findes sådan en model, man kan proppe ned over alle mulige steder.
Først og fremmest synes vi, at det arbejde, som Kringlebakken udfører, er ekstremt vigtigt.
Det er noget, som der ikke er nok fokus på, nemlig spørgsmålet om, hvad vi gør i forhold til netop de her kvinder, som i al for høj grad er isoleret.
Som sagt er svaret i hvert fald ikke at tage pengene fra dem, og det er jo desværre den politik, Venstre lægger op til.
Villum Christensen (LA), 2017-05-24:
I fravær af vores ordfører på området vil jeg starte med at sige, at vi bestemt ikke har noget imod, at der laves forsøg lokalt, båret af civilsamfundet.
Men med det her beslutningsforslag pålægges regeringen jo at oprette puljer til støtte af såkaldte integrationshuse, som bl.a. skal forestå kontakten til kommunerne og løse flere af de kommunale opgaver, som de altså i forvejen laver i kommunerne, bl.a. danskundervisning, udflugter, gymnastik og musikarrangementer.
Det er alle velmenende ting, men vi er lidt bekymrede for, at man på den måde kommer til at opbygge en form for parallelt system af velfærdsgoder. Ser vi på integrationsområdet generelt, må man jo sige – det har vi også hørt her fra talerstolen – at den meget store flygtningestrøm til Danmark i løbet af 2015 jo nærmest udstillede de systemmangler, vi har i relation til integrationen.
Indsatsen har i rigtig mange år på ingen måde været imponerende, men den blev jo nærmest katastrofal under presset fra de titusinder af flygtninge her i 2015.
Statistikkerne siger, at efter 4 år har vi her i Danmark kun små 17 pct. af syrerne i arbejde og 13 pct. af afghanerne.
Man kunne konstatere, at flygtninge og familiesammenførte udeblev fra op imod hver fjerde dansktime, og kommunerne nåede frem til, at bare 3 pct. var jobparate; det er vist også allerede nævnt.
I 2017, oven på trepartsforhandlingerne, kan vi se en vis fremgang.
Nu bliver 51 pct. af flygtninge erklæret jobparate, og vi kan kun håbe på, at det i de kommende år også vil smitte af på beskæftigelsesstatistikkerne, for al viden og erfaring viser jo, at den bedste vej, når vi snakker integration, er igennem arbejdsmarkedet.
Vi er jo nok ikke så meget uenige om det forhold, men selvfølgelig lidt om mere midlerne.
Og som sagt oplever vi den her parallelopbygning som det største problem, og så er der også det med, at man ikke lader kommunerne selv finde deres egne veje.
Det tror vi sagtens de kan.
Der er masser af puljer i det her samfund, og satspuljemidlerne har jo også givet grundlag for nogle projekter inden for det her område.
Så det her med at pålægge ekstra midler til sådan nogle bestemte huse synes vi faktisk er at udvide bureaukratiet på området.
Josephine Fock (ALT), 2017-05-24:
Vi skal førstebehandle beslutningsforslag B 135 fra SF om at lave en pulje til kommunal støtte til lokale integrationshuse.
Det, som fremgår af forslaget, er, at de her integrationshuse skal tage udgangspunkt i den tidlige og helhedsorienterede integrationsindsats gennem tilbud om alt fra danskundervisning og relevante kurser til diverse netværksskabende aktiviteter og rådgivning.
For lige at kommentere nogle af de tidligere ordføreres bemærkninger vil jeg sige, at jeg bestemt ikke ser det her beslutningsforslag som en modsætning til de tilbud, der allerede findes i KL.
Og det, som jeg synes er positivt ved det her forslag, er, at det for mig at se styrker civilsamfundet.
Det er, sådan som jeg læser intentionen i forslaget, også det, det skal gøre – det skal bidrage til at hjælpe i de pågældende områder.
Jeg læser heller ikke ind i det en kritik af KL og den måde, kommunerne gør det på lokalt.
Jeg læser ind i det, at det er et supplement til det, der foregår i dag.
Og så kan man læse om integrationshuset Kringlebakken, som jeg synes er et fantastisk sted, og som fungerer rigtig, rigtig godt.
Så det er i den ånd, jeg læser forslaget.
Jeg synes, det er positivt med et tilbud, som møder borgeren, hvor borgeren er, og aktivt og konstruktivt forsøger at imødekomme borgerens behov.
Der er f.eks. mulighed for, at mødre med små børn kan medbringe deres børn til danskundervisning eller få dem passet i integrationshuset imens.
Jeg synes som sagt også, det er positivt, at det er et frivilligt tilbud i ikkekommunalt regi, da jeg synes, det er vigtigt, at vi får inddraget civilsamfundet alt det, vi kan.
Det, jeg så må sige jeg mangler i forslaget – og det er muligt, at det er tænkt ind, men det står der bare ikke sådan i teksten – er noget om de steder, hvor jeg synes vi kan se at det fungerer rigtig godt.
Det kan man se
er, når de mennesker, det handler om, også er de mennesker, der selv står for det
Det er dem selv, der tager hånd om, hvad det er, der er behov for.
Jeg synes, vi skal passe på, at vi ikke kommer og måske virker lidt bedrevidende, så vi definerer, hvad det vil sige at være dansk, og hvordan man skal opføre sig som mor osv. Men som sagt synes jeg, det er et fint forslag fra SF, som vi kan bakke op om.