Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-05-03:
Tak for det.
Tak til partierne for opbakningen til lovforslaget.
Der blev indgået en aftale den 11. marts om præcis det her med at udvide frihedsgraderne, fuld kompetencedækning og konvertering af al den understøttende undervisning i folkeskolen i skoleåret 2022/23.
Så indeholder aftalen også, som flere har nævnt heroppefra, muligheden for at anvende fjernundervisning i folkeskolen.
Frihedsgraderne gjaldt allerede i 2020/21 og i 2021/22, og det vil sige, at det her alene handler om en udvidelse.
Det er fuldstændig rigtigt, at der ligger en større debat om flere af de her elementer foran os, herunder den del om kompetencedækning.
Noget af det sådan mest overraskende – altså, der skete ufattelig meget, der var overraskende, både positivt og negativt, under pandemien – var noget, som en af skolelederne fra en af de mere belastede skoler i Danmark gjorde mig opmærksom på egentlig ret tidligt i coronaforløbet.
Det var ikke bare et spørgsmål om, at det var reduceret; det var simpelt hen et spørgsmål om, at det var væk.
De oplevede ikke konflikter på skolen.
Og det er en af de mest socialt belastede skoler, vi har i Danmark, som vi taler om her; det vil sige, at konflikthåndtering ellers er en relativt stor del af vedkommende skoleleders arbejde, og derfor er det selvfølgelig relativt overraskende, at det ene greb havde så stor positiv betydning.
Der er dog et eller andet i diskussionen: Hvis ikke det kan lade sig gøre at få skabt ro i en klasse, så man faktisk kan gennemføre undervisningen, er man jo lige vidt, i forhold til at vedkommende er linjefagsuddannet – hvis ikke man kan gennemføre undervisningen.
Så kan det jo faktisk være, at man får mere ud af, at den pågældende lærer er i stand til at skabe ro, så der faktisk kan undervises.
Den samlede indlæringsmængde kan jo så ende med at være væsentlig større ved at gøre det sidste i stedet for det første.
Så der er opstået rigtig meget under coronaen, som er interessant, og som vi skal samle op på.
Det, som vi giver mulighed for her, er at gøre nogle af tingene igen i det kommende skoleår, og så er det selvfølgelig hensigten, at der er noget af det her, der skal drøftes, i forhold til hvad det så er, vi skal tage med på mere permanent basis.
En af de første ting, vi tager med og gør permanent, er faktisk den del, der handler om fjernundervisningen.
Jeg har lovet fru Lotte Rod at få sagt fra talerstolen – for vi har haft sådan en drøftelse frem og tilbage om, hvem det er, der beslutter, om der skal fjernundervises eller ej – at vi er fuldstændig enige om, og det fremgår også af aftaleteksten, at det altså er læreren, der står i klasselokalet, der træffer beslutning om, hvorvidt der skal foregå fjernundervisning eller ej.
Grunden til, at der så opstår en tvivl om det, er, at det jo formelt set er skolelederen.
Der er jo et ledelsesrum til skolelederne, og det vil sige, at det i de der 0,01 pct. af tilfældene, hvor læreren vælger at gøre noget, der er helt på månen i forhold til fjernundervisning, er skolelederen, der skal kunne læne sig ind over bordet og sige: Nej, den går ikke.
Og derfor, når vi skriver de her ting ned, skal vi jo ikke afskaffe skolelederens ledelsesrum.
Men det er bare for at tilkendegive her fra talerstolen, at der er en fuldstændig enighed i aftalen om, at det er læreren, der har det som redskab, ligesom læreren jo i den daglige praksis er den, der står for ufattelig mange af de andre redskaber, men hvor skolelederen også har en mulighed for, hvis læreren træder ved siden af, at gribe ind.
Når vi tygger det igennem i juristeriet, vil der blive refereret til de øvre lag på en anden måde, fordi det er dem, der i sidste ende har adkomst til at gribe ind over for de situationer, der er.
Men i det daglige virke er det jo også underviseren selv, der vurderer, hvordan man griber mest hensigtsmæssigt ind over for nogle elever, der ikke opfører sig ordentligt, hvordan man mest hensigtsmæssigt underviser i dansk, og om man skal have en test i næste uge og en igen i næste uge, eller skal man ikke.
Det er sjældent noget, skolelederen er inde over, medmindre der opstår problemer af en anden karakter.
Og det her er et af de redskaber – og det har vi i hvert fald også drøftet, i forbindelse med at vi har lavet aftaler om det – som er lærerens så at sige, indtil det modsatte er bevist, altså indtil der er behov for, at man på ledelsesniveau skrider ind over for en lærer.
Så det er bestemt det, der er hensigten med den måde, vi har skruet det sammen på.
Jeg tror ikke, jeg har så meget mere at sige til det.
Jeg fik holdt min længste tale nogen sinde i Folketingssalen i forbindelse med det sidste lovforslag, så nu vil jeg slutte, inden vi når de 5 minutter.
Tak for ordet, og tak for opbakningen.