Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Mange tak.
I Danmarksdemokraterne arbejder vi for, at alle mennesker, som står over for livets afslutning, får en værdig sidste tid.
Flere og flere får komplekse behov, som kræver en specialiseret indsats, når livet er ved at rinde ud.
Den palliative omsorg og pleje skal både fremme livskvalitet for den døende og dennes familie, ligesom den palliative behandling skal forebygge lidelse og smerte, som både kan have en fysisk, psykisk, psykosocial eller åndelig karakter.
Helt overordnet er det i det palliative arbejde vigtigt at sætte det enkelte menneske i centrum, hvor det ikke kun handler om at lindre symptomer, men også om at bevare den enkeltes selvbestemmelse og sociale relationer.
Ofte siger vi, at mennesker sover ind, men der kan være både uro, angst og smerter i den sidste tid, inden livet rinder ud, og mennesker fortjener lige til det sidste den bedst mulige omsorg og pleje.
Man skal ikke være bange for at dø.
Palliation er et særligt speciale, som kræver faglige kompetencer for at kunne give den bedst mulige lindring til det menneske, som står foran livets afslutning.
De fleste sover ind i eget hjem eller på plejehjem i trygge og rolige omgivelser.
Andre har behov for en mere specialiseret indsats som f.eks. hospicer eller den, som særlige palliative sengeafsnit kan sikre.
Beretningen viser ligeledes, at målet om, at 80 pct. skal modtages, inden de dør eller bliver for dårlige til at modtage et tilbud på landsplan, er opfyldt for kræftpatienter i 2015 til 2019, imens målet ikke er nået for patienter med andre livstruende sygdomme.
Er et mål på 80 pct. overhovedet godt nok?
Var det ikke på tide at revidere det og sætte det højere?
Faktum er i hvert fald, at der er mange, som når at dø, inden de får et specialiseret tilbud, og det viser de lange ventelister til en hospiceplads også.
Der kan også være lang afstand til det nærmeste hospice, og bor du f.eks. i Tønder, har du 71 km til det nærmeste hospice.
Det er ikke godt nok.
Derfor fremlagde vi også fra Danmarksdemokraternes side et finanslovsudspil, hvor vi afsatte 142 millioner kr. til flere hospicepladser, men vi har også en befolkning, der lever længere.
I dag er der omtrent 300.000 danskere over 80 år.
I 2050 vokser det til det dobbelte.
For den ældste del af befolkningen ses multisygdom ofte.
Det udgør en udfordring, når knap 50 pct. af danskerne lever med to eller flere kroniske sygdomme samtidig.
Det stiller krav til de faglige kompetencer og den palliative specialisering.
Samtidig er der klare indikationer på, at palliation igangsættes sent i et menneskes sygdomsforløb, og at man i sundhedsvæsenet efterlyser et tidligere fokus på at lindre, så der forebygges, inden smerterne er blevet for svære.
Derudover er det vigtigt at have fokus på hele familien og dermed også de pårørende, som kan stå ved siden af og ikke vide, hvad de skal gøre for afhjælpe lidelsen.
Det er heller ikke deres ansvar, men nogle tager ansvaret på sig, fordi man oplever, at sundhedsvæsenet ikke træder til i det nødvendige omfang, og der er ingen mennesker, der skal ligge og lide, hvis det kunne være blevet forhindret.
I denne debat om den specialiserede palliation må vi selvfølgelig ikke glemme den basale palliation, hvad sundhedsministeren også var inde på.
Den er mindst lige så vigtig.
Vi skal sikre, at der er de rette kompetencer i bl.a. ældreplejen, så mennesker kan leve i den sidste tid med mest mulig livskvalitet, på trods af at livet er ved at rinde ud.
At der i de kommende år sker en stor stigning i antallet af ældre bekræfter vigtigheden af, at den basale palliation fungerer.
Der er rigtig meget at gøre, og derfor er vi også i Danmarksdemokraterne optaget af, at regeringen handler på det; dels på den kritiske beretning fra Rigsrevisionen, dels på de mange problemstillinger, der er for mennesker og deres pårørende i den sidste tid.