Christian Juhl (EL), 2018-12-13:
Der foregår rigtig meget forebyggende arbejde på de danske arbejdspladser.
Der er tusindvis af arbejdsmiljørepræsentanter, der gør en god indsats hver dag.
De er ikke altid lige godt uddannet, og de får heller ikke altid lige god opbakning af deres arbejdsgivere.
Der er en professionel, men meget dyr rådgivning, som kan hjælpe virksomhederne, og Arbejdstilsynet er på vej til at blive trimmet.
Jeg tror, der både skal ressourcer og andre arbejdsmetoder og uddannelse af medarbejderne til.
Men alt for mange af os bliver stadig væk syge i kroppen eller i sindet af at gå på arbejde, og det gælder alle brancher.
Dårlig sikkerhed koster liv og førlighed, et alt for højt tempo nedslider kroppen, og for lidt tid til for mange opgaver giver stress.
Hør lige tallene her: En halv million mennesker er stressede i Danmark, 300.000 får ondt i kroppen af at arbejde, en tiendedel af dem må tage smertestillende medicin hver eneste dag for at kunne slæbe sig af sted.
30 familier får hvert år besked om, at en af deres kære aldrig mere kommer hjem fra arbejde.
2.000 andre dør af en lidelse, de har fået af at arbejde – hvert eneste år!
Det er et spild af gode menneskelige ressourcer og en ophobning af ufattelig stor smerte for rigtig, rigtig mange.
Jeg synes, det er helt uacceptabelt, at det er blevet normalt at risikere ulykker, stress og nedslidning af at gå på arbejde.
De private arbejdsgivere kan kynisk suge mere og mere effektivitet og større indtjening ud af deres ansatte, som betaler prisen for det.
Heldigvis er det ikke alle arbejdsgivere, der gør det, for de har indset, at der også er penge for dem at tjene på et godt arbejdsmiljø.
Det offentlige skærer ned, mens de skruer tempoet op.
Jeg har spurgt ministeren mange gange efterhånden, og nu ser det ud til, at vi er kommet i en situation, hvor vi kan begynde at lægge nogle planer for en ny stil og en ny retning.
Prøv at forestille jer, at de her tal, jeg nævnte før, var trafikken, ville vi så i så mange år have accepteret, at det bare skete?
Nej, selvfølgelig ville vi ikke det, og det skal vi heller ikke på arbejdsmiljøområdet.
Der findes ikke noget vigtigere end menneskers liv og helbred, og derfor skal vi sætte kraftfuldt ind for at forbedre arbejdsmiljøet i Danmark.
Der bliver ofte sagt, at det nok er din egen skyld, og der bliver skrevet i annoncerne: Vi søger kun robust arbejdskraft.
Underforstået er der en hel masse ikkerobust arbejdskraft.
Hvad pokker tænker de på?
Jeg er rigtig glad ved, at også arbejdsmarkedets parter, især LO og FTF, nu igangsætter en kæmpe stor kampagne næste år og kalder 2019 for arbejdsmiljørepræsentanternes år, hvor de på konferencer, kurser og debatter og aktiviteter vil sætte fokus på den person, som er den vigtigste, nemlig arbejdsmiljørepræsentanten og den organisation, han eller hun indgår i på arbejdspladsen.
Det er dyrt at have et dårligt arbejdsmilø.
Beskæftigelsesministeren skriver i indledningen til ekspertudvalgets kommissorium, at det ligger på omkring 80 mia. kr. om året for samfundet i behandlinger, i førtidspensioner og i tabt produktion.
Det er et stort tal.
Jeg husker ikke, at Enhedslisten nogen sinde i en enkelt finanslov har fået lov til at ændre for 80 mia. kr. i budgettet.
Det kommer nok engang, men det er et vildt tal.
Tænk, hvad der kunne laves af gode ting for de 80 mia. kr., som kun medfører smerte, lidelse, død og manglende produktionseffektivitet.
Men det gør jo ikke så meget, for vi har jo penge til at gå i gang med at lave noget forebyggende.
Vi har en fond til forebyggelse og fastholdelse, hvor der ligger mere end 1,2 mia. kr.
Jeg håber, den her debat kan medføre, at vi får en retning i tingene, og at den bliver så fælles for alle partier som muligt, for jeg synes, det er virkelig, virkelig nødvendigt.
På vegne af Enhedslisten, SF og Alternativet vil jeg gerne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Alle har ret til et sikkert og sundt arbejdsmiljø uden risiko for skader på helbredet.
NFA's undersøgelse fra 2017 viste med beskæftigelsesministerens egne ord, »...at arbejdsmiljøindsatsen har slået fejl.
At indsatsen simpelthen ikke virker efter hensigten«.
Folketinget noterer med tilfredshed, at beskæftigelsesministeren inviterer alle Folketingets partier til forhandling om ekspertudvalgets anbefalinger.
Folketinget opfordrer til at prioritere disse indsatsområder: - En væsentlig og målbar forbedring af indsatsen mod alvorlige ulykker, belastende psykisk arbejdsmiljø og sundhedsskadelige muskel- og skeletpåvirkninger.
- Et sikkert og sundt kemisk arbejdsmiljø.
- Stærke arbejdsmiljøorganisationer på arbejdspladserne og rådgivning, der understøtter arbejdet.
- En solid arbejdsmiljøuddannelse for ledere og arbejdsmiljørepræsentanter.
- Et styrket Arbejdstilsyn.
- Sanktioner, der står mål med overtrædelser af arbejdsmiljøloven. - En aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter i arbejdsmiljøarbejdet.«
Tak for det.
Til de undrende lyttere må jeg sige, at det jo ingen skam er ikke at være med i et forslag til vedtagelse, når man ikke er blevet inviteret med til det.
Vi har ventet forgæves på, at nogen ville inddrage os, og derfor har vi selvfølgelig lavet vores eget.
Det er jo det, der er situationen – jeg troede, at vi skulle være fælles om tingene nu, og det er derfor, jeg skrev til jer i går om, at vi kunne lave et fælles forslag til vedtagelse.
Tidligere havde parterne stor indflydelse på målsætningen for arbejdsmiljøet, før 2011.
De krav, der blev vedtaget hvert og hvert andet år, var meget, meget forsigtige, og det er vel baggrunden for, at politikere i marts 2011 sagde, at det vist var tid til, at man strammede lidt op og stillede krav på de tre områder med de henholdsvis 20 pct.s og 25 pct.s forbedring inden 2020.
Når nu der er lagt op til i de 18 anbefalinger, at parterne igen skal til at have en indflydelse,
hvordan mener Socialdemokratiets ordfører så at vi sikrer, at det ikke bliver nogle små, forsigtige vedtagelser, som ender, som det var før 2011, og sådan, at vi reelt får nogle forandringer?