Carl Valentin (SF), 2025-02-04:
Og tak til Enhedslisten for det her glimrende beslutningsforslag, som minder rigtig meget om noget, vi faktisk præsenterede for regeringen, da vi forhandlede fødevare- og veterinæraftalen, men som der desværre ikke var appetit på, fordi man ikke var villig til at gå helt så strukturelt til værks.
Først og fremmest synes jeg, det er lidt sjovt, at vi bruger det her begreb fravænning.
Det lyder lidt som noget hyggeligt, hvor man sådan lidt vænner pattegrisene til, at de ikke skal være hos soen længere.
Mere retvisende ville det nok være at sige fra rivning , for det er det, der foregår.
Altså, man tager ungerne fra soen meget kort tid efter fødslen, og så må de ellers vænne sig til den nye status quo med det foder, som deres kroppe ikke kan tåle.
Det kan de ikke vænne sig til, og derfor får de diarré, som det ofte kræver store mængder antibiotika at behandle, og det giver vi dem så, fordi det ikke er så dyrt.
Det er faktisk billigere end at give dem lidt bedre vilkår.
I SF mener vi, at det er helt grotesk, at man bruger antibiotika på den her måde til at intensivere dyreproduktionen.
Ministeren fremhævede som noget af det, han var stolt af at Danmark har gjort, at man har forbudt brug af antibiotika som vækstfremmer.
Grunden til, at man gjorde det, var jo netop, at man ikke på den måde skal bruge antibiotika til at få dyr til at vokse hurtigt, men virkeligheden er jo, at man lidt gør det samme stadig væk.
Måske er det ikke lige vækst, det handler om, men det handler så om, hvordan vi kan intensivere produktionen ved hjælp af antibiotika.
Så har man fremavlet søerne på en måde, så de får ekstremt mange pattegrise, og når de får rigtig mange pattegrise, får de her pattegrise også sygdomme – det er sådan noget som navlebrok – og til at behandle det bruger man antibiotika.
Og for at lave produktionen så hurtige og effektiv som muligt tager man også ungerne fra deres mødre eller den so, de ligger hos, rigtig tidligt, og for så at gøre op med diarréproblemet, ja, så bruger man antibiotika.
Det er jo virkelig ekstremt, og det tror jeg alle mennesker, der kigger på det her, kan se, når de sammenligner det med, hvordan vi mennesker benytter antibiotika i vores liv.
Altså, hvis man går til lægen, får man, medmindre det er en lidt uansvarlig læge, ikke bare sådan lige udskrevet antibiotika efter lægens forgodtbefindende.
Der skal være nogle gode grunde.
Men i dyreproduktionen bruger man det skødesløst, desværre.
Ifølge Aarhus Universitet kan vi se, at 95 pct. af danske pattegrise bliver behandlet med antibiotika inden for de første tre døgn af deres liv.
Jeg synes også, at det her er en god påmindelse om, hvilke konsekvenser det ikke bare har for dyrene, men også for menneskers sundhed, at vi har valgt at indrette vores fødevareproduktion på den her måde.
Det kæmpestore antibiotikaforbrug har jo konsekvenser for menneskers sundhed på grund af antibiotikaresistens, hvad Enhedslisten også rigtig flot beskriver i beslutningsforslaget.
Og generelt må man sige, at det her med at putte millioner af dyr ind i store fabrikshaller, som vi gør i Danmark, ikke er den bedste måde at sikre menneskers sundhed på.
Jeg synes også, vi skal huske, hvad der skete under corona med spredning af virus hos mink, og huske på, at sygdomme også kan spredes i intensive dyreproduktioner og mutere og gå ud over menneskers sundhed.
Der er altså mange potentielle menneskelige konsekvenser, også af den frygtelige måde, vi behandler dyrene på, og antibiotikaresistens er en af dem, og derfor bør vi sætte strukturelt ind.
Derfor mener SF også, at det er en rigtig god idé at gøre perioden, hvor den lille pattegris har ret til at være hos soen, længere, sådan som Enhedslisten foreslår her, og derfor støtter vi Enhedslistens beslutningsforslag.