Peter Skaarup (DF), 2021-03-23:
Minimumsstraffe synes jeg helt ærligt er et godt ord og et fornuftigt begreb, som dækker over, at der er visse former for kriminalitet, hvor man gerne vil sikre sig, at der er et minimum for, hvilken straf der falder, fordi vi nemlig alt for ofte ser, at kriminalitet straffes meget mildere end det, som vi som lovgivere har ment skulle være tilfældet.
Vi ser faktisk endda, at folk, der begår voldtægt og gruppevoldtægt, får lov til at blive i Danmark, selv om de ikke er danske statsborgere.
Så der er der brug for minimumsstraffe, både med hensyn til antal år – og Dansk Folkeparti ønsker 6 års fængsel for voldtægt – og med hensyn til at der skal være et minimum, der hedder, at man bliver udvist, hvis man ikke er dansk statsborger.
Når jeg siger det, er det, fordi vi som politikere er nødt til at gå foran og sikre, at de strafferammer, man har i dag, er fornuftige, samtidig med at de så rent faktisk bliver udfyldt.
Og vi må se på de straffe, der gives ved domstolene, som nogle, der ofte er alt for milde i forhold til de strafferammer, vi har.
Og når en udvidet strafferamme, som vi herinde med åbne øjne vedtager, ikke virker og ikke gør indtryk eller giver tilstrækkeligt udslag hos dommerne, så må vi jo ty til andre redskaber, og det er simpelt hen at fastlægge minimumsstraffe, og ud fra den minimumsstraf kan dommeren vurdere yderligere, hvor den faktiske straf skal lande, men aldrig gå under den minimumsstraf.
Vi så f.eks. – og det er et meget godt eksempel – ved årsskiftet 2019/20, hvor der var godt gang i gaderne med affyring af fyrværkeri mod ting og mennesker.
Det var som vanligt i indvandrertætte områder, at det stak helt af, og på baggrund af de episoder gjorde Dansk Folkeparti det, at vi tog alle de sager, der blev ført til doms, og så på, om der var nogle af de sager, der medførte en straf, der var relativt følelig, for strafferammen er sådan set god nok på det her område.
På baggrund af de episoder, der var, kunne vi konstatere, at den højeste straf, der blev dømt efter årsskiftet 2019/20 og alle de fyrværkeriepisoder, der var, var en straf på 60 dages ubetinget fængsel.
Vedkommende var faktisk tidligere straffet.
Han beskød bevidst et par med et bomberør på gaden, og den ene af dem blev ramt.
Her er der tale om et område, hvor der er en strafferamme på op til 8 års fængsel i straffelovens § 252, men han fik 60 dages fængsel trods en strafferamme på 8 års fængsel.
Det er altså i et tilfælde, hvor der med fuldt overlæg bliver rettet bomberør mod andre mennesker, og hvor en af dem altså bliver ramt.
Vi har så siden hen spurgt justitsministeren – vi passer jo vores arbejde – om, hvad der egentlig skulle til, før man brugte den fulde strafferamme i en sag som den her.
Desværre – og nu er justitsministeren jo til stede – fik vi ikke rigtig et svar, der gjorde os ret meget klogere.
Det er ikke altid, det sker, når vi spørger justitsministeren om ting og sager, og det var altså heller ikke tilfældet her.
Og vi ser faktisk i forbindelse med ret mange kriminalitetsformer, når man kigger på domstolenes behandling, at man har en praksis, der betyder, at man ender langt lavere end den strafferamme, der rent faktisk er, og det er det, vi skal have rettet op på, og der er svaret minimumsstraffe, og det er derfor, Dansk Folkeparti gerne vil have det, fordi vi mener, at der på nogle særskilte områder er et gab mellem det, vi kalder befolkningens retsbevidsthed, og så de straffe, der rent faktisk bliver udmålt ved domstolene.