runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Rabjerg Madsen (S), 2021-04-22:
Jamen jeg beder på ingen måde Venstre eller ordføreren om at holde hånden over regeringen.
Jeg undrer mig såre over, at et parti, der indtil for ganske nylig var statsministerbærende, nu vælger at tilkendegive, at man er for en rigsretssag mod landets statsminister, inden granskningskommissionen, som man selv har nedsat, er kommet med sin konklusion.
Kan ordføreren forstå, hvis der sidder folk derude, som synes, at det her er et lavpunkt i Venstres tid som oppositionsparti, siden man besad statsministerposten?
Karsten Lauritzen (V), 2021-04-22:
Jeg kan komme i tanke om en lang række andre lavpunkter, kan jeg sige til ordføreren.
Det her er ikke et af dem.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Tak for at redegøre for forslaget.
Når vi har fremsat det her, er det jo på baggrund af, at bl.a. hr. Jeppe Bruus og et flertal i Folketinget i februar besluttede at indlede en rigsretssag mod fru Inger Støjberg for et forhold, som vi i hvert fald er nogle der mener er helt nede i det samme petitstof som de sager, der er nævnt i beslutningsforslaget her.
Det, jeg vil spørge hr. Jeppe Bruus om, er, om ikke han kan bekræfte, at der jo i ministeransvarlighedslovens indledende bestemmelser dog er en afgrænsning af, hvad ministre kan tiltales for ved Rigsretten.
Jeppe Bruus (S), 2021-04-22:
Jeg må tilstå, at jeg ikke på stående fod kan de indledende bemærkninger til ministeransvarlighedsloven.
Det er jo rigtigt nok, at der er en række paragraffer, som jo definerer, hvad det er, loven går ud på, og hvad det er for et ansvar, man har som minister, og at man derfor, hvis man overtræder de paragraffer, gør sig skyldig i at overtræde ministeransvarlighedsloven.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Det, jeg vil hen til, hr. Jeppe Bruus, er, om ikke hr. Jeppe Bruus erkender, at der er nogle sager blandt de 60, som bliver nævnt i beslutningsforslaget her, der kunne være faldet ud til at være indenfor ministeransvarlighedsloven, og at der nogle, der ikke kunne, og at det på det grundlag ville være rart for Rigsretten at vide, når man skal behandle, hvorvidt sagen med fru Inger Støjberg er inden for eller uden for ministeransvarlighedsloven, hvad det er for en standard, Folketinget har anlagt ved de foregående 60 næser, der er blevet givet.
Jeppe Bruus (S), 2021-04-22:
Jo, det kan man jo sætte sig for at kortlægge.
Og i princippet, som jeg sagde før, kan Folketinget jo beslutte at rejse en rigsretssag på baggrund af en hvilken som helst henvendelse eller på baggrund af et borgerforslag, hvis Folketinget ønsker det.
Det står Folketinget frit for.
De sager, der er nævnt her, har jo det tilfælles, at de er blevet undersøgt og har været genstand for en politisk proces osv.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Jeg går ud fra, at ordføreren er enig i princippet om lighed for loven.
Og derfor er det vel ikke rimeligt, at fru Inger Støjberg selv skal foretage en sådan undersøgelse eller hendes forsvar skal foretage en sådan undersøgelse af alle de gange, hvor en minister har modtaget kritik – det er 60 gange.
Altså, ville det ikke være rimeligt at få det kortlagt, sådan at hun med sikkerhed kan sige, at her er der 20 sager, der kunne – for nu at sige noget hypotetisk – have ført til en rigsretssag, hvor forsættet tydeligvis er større end det, der kan godtgøres i hendes sag?
Karsten Lauritzen (V), 2021-04-22:
Og først håndterer man en sag politisk, hvor en minister typisk ville gå af.
Der kan man sige, at det har fru Inger Støjberg jo ikke ønsket i den her sag, og hun erkender mig bekendt ikke at have gjort noget som helst forkert.
Hvis man var nået til den erkendelse, kunne det være, at et flertal i Folketinget ikke havde valgt at lave en kommissionsundersøgelse, og at vi ikke var endt i en rigsretssag.
Så der er forskel på sagerne, og derfor bliver de også behandlet forskelligt.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Men nu er det 60 næser, der er blevet givet de sidste 30 år – fordi udenrigsministerens håndtering af respiratorsagen i forhold til Italien har føjet sig til.
Så vi er oppe på 60 næser.
Og det, som jeg jo synes er interessant, er, at i flere af de forhold vil der formodentlig være begået noget med en større grad af forsæt end det, som det vil kunne bevises at fru Inger Støjberg har gjort i forhold til det, der kaldes Instrukskommissionen eller barnebrudskommissionen.
Jeg mener, der er flere professorer, der har været ude og tale om et eventualitetsforsæt, altså helt nede i den laveste grad, hvor man bare accepterer risikoen for, at der kan ske et brud på reglerne.
Så derfor vil jeg spørge, om fru Karina Lorentzen Dehnhardt finder det rimeligt, hvis fru Inger Støjberg ved rigsretten dømmes for et eventualitetsforsæt, samtidig med at andre ministre altså har begået overtrædelser af ministeransvarlighedsloven med klart grovere forsæt, f.eks. fru Birthe Rønn Hornbech, da hun var integrationsminister.
Er det rimeligt?
Det er rart at vide, at pointen er modtaget.
Det, som det jo grundlæggende handler om, er at finde ud af, hvad feltet er for at vurdere den tiltaltes forsæt.
Altså, jeg går ud fra, at hr. Karsten Lauritzen som en af dem, der anklager fru Inger Støjberg, mener, at hun har begået en forsætlig overtrædelse af ministeransvarlighedsloven.
Og det er jo der, hvor det er interessant at finde ud af, hvad det så er, man tidligere har vurderet i andre sager.
Og der, hvor jeg måske ikke helt forstår hr. Karsten Lauritzens tale og kan være bange for, om der er noget, der ikke er sivet helt over til Venstres gruppelokale, er det her med, at man ikke behøver at få nogen til at vurdere det på ny, for da hr. Karsten Lauritzen stemte for rigsretssagen mod fru Inger Støjberg, var det jo på baggrund af, at man havde spurgt et advokatkontor, om de ville anbefale eller de mente, at der var grundlag for en sag.
Så det er jo sådan set den samme proces, som vi ønsker her, vel vidende at der selvfølgelig er tale om forældelser og alle de her ting, men dog alligevel for at få klarlagt forståelsen af forsættet i ministeransvarlighedsloven.
Jeppe Bruus (S), 2021-04-22:
Tak for det, formand.
Dansk Folkeparti har udarbejdet et forslag til folketingsbeslutning om en uafhængig advokatundersøgelse af sager, hvor Folketinget har udtalt kritik af ministre.
Folketinget skal altså beslutte at iværksætte en uafhængig advokatundersøgelse af ministerkritik for at få kortlagt den praksis, Folketinget hidtil har anlagt vedrørende ministeransvarlighedsloven.
I beslutningsforslaget opremser Dansk Folkeparti så en række af de her sager som bemærkninger til forslaget, og formålet er altså at få undersøgt den praksis, som Folketinget har anlagt i de her sager, også hvad vedrører sager, hvor der ikke er anlagt rigsretssager.
Vi skal herunder fra Folketingets side bede en advokat om at undersøge, om sagerne kunne have ført til en rigsret; og minsandten om ikke også advokaten skal tage stilling til, om sagerne burde have ført til en rigsret.
I princippet kunne alle 59 sager have ført til en rigsret, hvis Folketinget ønskede det, for det er jo helt op til Folketinget at vurdere, om der er grundlag for at rejse en tiltale.
Det kan Folketinget i princippet gøre uden nogen former for yderligere undersøgelser på bagsiden af en serviet, hvis Folketinget ønsker det.
Og det har Folketinget så gjort.
I alle de sager, som Dansk Folkeparti refererer til, har Folketinget jo udtalt kritik, og man har jo så ikke vurderet, at der var grundlag for at rejse tiltale ved en rigsret.
Dermed, må jeg sige, synes grundlaget for at bruge penge, skatteborgernes penge, på at iværksætte en sådan undersøgelse noget nær spild af tid, for der er jo sådan set brugt tid og energi og flid på at forholde sig til alle de sager, som Dansk Folkeparti ønsker skal undersøges, og derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Karsten Lauritzen (V), 2021-04-22:
Altså, jeg er glad for de pæne ord fra hr. Leif Lahn Jensen om, hvordan han oplever Venstre som parti.
Vi er et seriøst parti, og vi tænker grundigt over tingene, og efter grundige overvejelser og drøftelser har vi besluttet at støtte det her forslag.
Peter Seier Christensen (NB), 2021-04-22:
Nej, det har jeg heller ikke påstået [lydudfald] ... tilfældet.
Jeg kan også læse mig frem til, at Det Konservative Folkeparti ønsker at ophæve vores forsvarsforbehold i EU.
Niels Flemming Hansen (KF), 2021-04-22:
Det er jo sådan – det er rigtigt – at der er snakket om, om vi ikke skulle støtte en EU-hær, og hvorvidt vi skulle støtte specielt grænsebevogtningen ind mod EU, og det er jo noget, som vi har kigget på, og som vi kigger på, men det ændrer jo ikke ved de 2 pct.
For det, der er vigtigt i de 2 pct., er jo, hvor meget der er med. Altså, hvor meget er man enige om skal med i de her 2 pct., hvor meget er der så tilbage, og hvor meget har forsvaret brug for?
Derfor også mit spørgsmål til ministeren tidligere om, hvor meget ministeren mener der skal til
Og det er jo sådan set det, der er vigtigt.
Henrik Dahl (LA), 2021-04-22:
Tak for ordet.
Jeg havde tænkt mig at bruge min taletid på at være ærlig, og det kan godt være, at det er lidt mærkeligt, at man skal stå og reklamere for det fra Folketingets talerstol, men for nogle år siden brugte jeg nogle få timer i medierne på at være ærlig lige efter valget, og det ryddede simpelt hen hele sendefladen.
Så det her med at være ærlig er altså mange gange breaking news, når politikere er det.
Det her med, at vi skal stræbe efter at bruge 2 pct. af bruttonationalproduktet til forsvaret, er jo, som flere har været inde på, noget, der går tilbage til 2014, og det var jo en helt anden verden, vi levede i dengang.
Det var et topmøde, der blev holdt i Newport i Wales den 4. og den 5. september 2014, og det var det sidste topmøde, hvor Anders Fogh Rasmussen var generalsekretær for NATO, den danske statsminister var Helle Thorning-Schmidt, og det mest højtstående medlem af den amerikanske delegation var Barack Obama.
Så det er altså meget længe siden.
Her er det ærlige: Jeg har simpelt hen aldrig nogen sinde forstået, at skiftende danske regeringer, herunder den, som mit parti selv har været med i, helt åbenlyst aldrig nogen sinde har haft til hensigt at overholde den her aftale.
Man har bare ikke tænkt sig at overholde den, man har bare skrevet under på den, og skidt med resten.
Men vi snakkede jo også udenom, da vi havde magten.
Det var jo klart for enhver, at det var ord og ord, men der var ikke nogen, der havde tænkt sig at leve op til den her aftale, og nu gentager det sig.
Vi er på den fjerde regering siden Walestopmødet, og det lyder heller ikke, som om den for alvor har tænkt sig at leve op til aftalen.
Der bliver snakket om planer og analyser, men det er kun for at camouflere, at man faktisk ikke rigtig har tænkt sig at gøre noget.
Og jeg tror faktisk ikke, at det er særlig befordrende for respekten for folkestyret, at man snakker udenom på en måde, hvor alle og enhver kan høre, at man snakker udenom.
Det ord, jeg har mest lyst til at bruge, må jeg ikke sige heroppe fra Folketingets talerstol, så jeg vil bruge et andet ord, der starter med B, nemlig »bragesnak«, men det er jo simpelt hen bragesnak, der kommer, og det går over min forstand, at man kan blive ved med det.
Har vi slet ikke nogen ære?
Jeg har nogle gange svært ved at se det.
Den forskyder sig mellem Rusland, Kina og NATO, og det her med en magtbalance, der forskyder sig, er jo en meget, meget alvorlig sag.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, at vi i den grad snakker udenom.
Vi må snart til at snakke alvorligt om, at verden ændrer sig.
Men den kan vi jo måske også bruge på et eller andet tidspunkt.
Men vi bakker selvfølgelig forslaget op.
Tak for ordet.
Peter Seier Christensen (NB), 2021-04-22:
Mange tak for talen, som jeg syntes var rigtig god, og tak for opbakningen til beslutningsforslaget.
Henrik Dahl (LA), 2021-04-22:
Jeg opfatter det ikke som et spørgsmål, men som en kommentar.
Så det vil jeg gerne have lov at takke for.
Christian Juhl (EL), 2021-04-22:
Jeg var tæt på at være chokeret.
Vi streger lige al udviklingsbistand med et pennestrøg i 2024.
Hvis det er den måde, som Nye Borgerlige vil finansiere det her på, så vil det blive en farligere verden, vi ender med, for så vil der være flere flygtninge, flere, der vil slås om de færre ressourcer, der er, flere, der vil sulte.
Og det vil sige, at vi vil få en verden, hvor der i den grad er ustabilitet og usikkerhed.
Og der vil også, for lige at tale om den forfærdelige flygtninge- og indvandrerpolitik, som forslagsstillerens parti har,
komme en situation, hvor der bliver flere flygtninge, mange flere flygtninge, altså hvis det er den måde, man vil føre forsvars- og udenrigspolitik på.
Peter Seier Christensen (NB), 2021-04-22:
Jeg ved ikke, om det var et spørgsmål, men jeg er selvfølgelig helt uenig i betragtningerne.
Alle undersøgelser viser, at langsigtet ulandshjælp ikke har nogen varig effekt.
Der er lavet masser af undersøgelser, og et gennemgående træk er, at de viser, at der ikke er nogen langsigtet effekt.
Så derfor er der ikke behov for pengene.
Christian Juhl (EL), 2021-04-22:
Nu er vi vist derude, hvor jeg i hvert fald opgiver at argumentere, hvis alle eksperter siger sådan.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er notorisk usandt.
Ordføreren sagde også, at vi skulle være loyale over for de indgåede aftaler.
I øjeblikket handler det mest om en af de vigtigste aftaler for at få en sikker og levedygtig verden, nemlig klimaaftalerne fra Paris.
Dem overholder vi ikke, og med det tempo, vi har på i øjeblikket, kommer vi sandsynligvis ikke til at overholde dem.
Var det ikke en god idé, at man overholdt den slags aftaler, som reelt ville skabe en bedre og fredeligere verden?
Peter Seier Christensen (NB), 2021-04-22:
Det mener jeg nu i høj grad Danmark er på vej til at gøre, hvis ikke vi allerede gør det.
Jeg kan da sagtens finde dokumentation frem for den udtalelse, jeg er kommet med.
Størstedelen af de undersøgelser, der er lavet, viser, at der ikke er nogen langsigtet effekt af udviklingsbistand.
Der er nogle færre undersøgelser, der viser, at det har en decideret negativ effekt, og så er der igen også nogle færre undersøgelser, der viser, at det har en positiv effekt.
Men de fleste, langt størstedelen, viser, at det ikke har nogen langsigtet effekt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-04-22:
Nu vil jeg ikke forhåndsdiskontere, hvad rigsretten kommer frem til.
Det må vi jo se, og det blander jeg mig slet ikke i.
Jeg vil da ikke afvise, at det kunne have været endt et andet sted, hvis nu Dansk Folkeparti havde taget konsekvensen af det før 2019, hvor magten skiftede.
Jeg vil da ikke afvise, at det her så var endt i en næse til Inger Støjberg.
Men sådan endte det jo lige præcis ikke.
Og derfor blev der nedsat en kommission, og da vi havde de to uvildige advokaters vurdering af det, synes jeg ikke, vi havde andet valg end at rejse en rigsretssag, for de sagde, at der er materiale nok til det.
Skulle vi så have kigget den anden vej og sagt: Det gør vi ikke?
Det mener jeg er ulogisk.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Så det krænker ikke fru Karina Lorentzen Dehnhardts retsbevidsthed at vide, at der kan være, her i landet, sager, hvor man ikke straffer for et forsætligt forhold, men ender med at straffe en minister for et f.eks. uforsætligt forhold?
Altså, praksis for Rigsretten er jo ganske begrænset.
Jeg tror, at det så er den fjerde sag, ikke?
Vi har to domme: Vi har Sigurd Berg-dommen, som var en overtrædelse af tilsynsmyndigheden med Alberti, og så har vi så Erik Ninn-Hansen-sagen.
Det er jo ganske begrænset og i øvrigt jo også i en fuldstændig anden tid.
Det er jo derfor, at vi så i Dansk Folkeparti siger: Jamen de områder, hvor man kunne have rejst en rigsretssag, men hvor Folketinget positivt har undladt at gøre det, udgør jo også en del af praksis, altså hvor der er praksis for simpelt hen at frafalde sagen.
Og det er netop derfor, vi gerne vil have det her belyst.
Nu ved jeg jo, at fru Mai Mercado var en af dem, der agerede som anklager og stemte ja til at rejse den her rigsretssag.
Synes fru Mai Mercado så ikke, at det også ville være på sin plads, at Folketinget, der altså agerer som anklager her, bistod fru Inger Støjberg med at få klarlagt, hvad der er praksis?
På alle andre områder kan man jo gå ind og slå op i Ugeskrift for Retsvæsen eller Karnov eller hvad det er – det kan man bare ikke her, fordi det er så få og så gamle domme.
Mai Mercado (KF), 2021-04-22:
Jo, men altså som jeg lige nævnte i min tale, er praksis jo ret klar, fordi praksis for hvert enkelt tilfælde er, at det er subjektivt, og at det er afhængig af den politiske situation, de politiske partier, kontekstuelle forhold, tidsånden, som hr. Morten Messerschmidt endda selv nævner
Så det er jo praksis.
Når der foregår forhold, som efterfølgende bliver genstand for kritik i Folketinget, så er det jo op til de partier og det siddende flertal i Folketinget at drage konsekvenser og iværksætte sanktioner.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Hvis det er politik, hvorfor skiftede fru Mai Mercado så politik?
Det kan man jo retfærdiggøre, hvis man siger, at det er jura, fordi det så kunne være, at der var blevet blotlagt noget, man ikke havde kendskab til, og som man i forhold til praksis syntes var rimeligt at få vurderet.
Mai Mercado (KF), 2021-04-22:
Jeg kan fuldstændig afvise, at Konservative skulle have skiftet politik.
Men da vores ordfører hr. Naser Khader spurgte fru Inger Støjberg, om der var foregået ulovlige forhold, og vi fik at vide, at det var der ikke, så tog vi det jo for gode varer.
Nogle vil måske sige, at vi var for naive.
Da det så viser sig, at der er et flertal for en kommissionsundersøgelse – et flertal, vi ikke lagde stemmer til – og at den kommissionsundersøgelse meget klart kom frem til, der var blevet begået ulovlige forhold, og at der så oveni var en advokatundersøgelse, som viste, at de ulovlige forhold ville føre til en dom, så var det jo meget, meget svært at sidde overhørigt, hvis man er et ansvarligt parti i Folketinget.
Peter Seier Christensen (NB), 2021-04-22:
Tak for ordet.
Der er ordførere, der tidligere har beskrevet, hvad det foreliggende beslutningsforslag går ud på.
Vi mener i Nye Borgerlige, at det er en relevant undersøgelse, der lægges op til, så Nye Borgerlige kan støtte beslutningsforslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-04-22:
Hr. Morten Messerschmidt og andre fra Dansk Folkeparti foreslår her, at en advokatundersøgelse skal kortlægge, hvordan Folketinget har behandlet tidligere sager, hvor Folketinget har udtalt kritik af ministres håndtering af deres ministerembede, med det formål at se, om der er en systematik, eller om der er en mangel på systematik, og om igangsættelsen af en rigsretssag mod fru Inger Støjberg er udtryk for en systematik eller i modstrid med en systematik.
Sådan en undersøgelse kan vi godt støtte.
Vi synes, at det ville være fint at få klarhed over det, og hvis sådan en undersøgelse kan gennemføres, altså hvis der er nogle advokater, der siger, at de godt kan systematisere det her, så synes vi, at det kunne være oplysende for alle at få den lavet.
Jeg tror, at undersøgelsen vil vise noget ganske andet end det, hr. Morten Messerschmidt ønsker den skal vise, nemlig at der er stor forskel på den sag, som danner grundlag for, at fru Inger Støjberg nu skal stå over for en rigsret, og så alle de næsesager, der har været i Folketinget.
Det er, fordi alvorligheden af det, der har ført til, at fru Inger Støjberg kommer for en rigsret, er velbelyst af en undersøgelseskommission, og det er alvorligt.
Budskabet fra undersøgelseskommissionen er, at ministeren af sine embedsmænd fik at vide, at hvis hun gik den vej, ville der være tale om en ulovlig administration, hvorefter ministeren alligevel sørgede for, at systemet gik den vej, altså vel vidende, at embedsmændene havde fortalt til hende, at det ville være ulovligt.
Ser vi så omvendt på alle de mange næsesager, der har været siden 1990, er der et stort antal af dem, som er udtryk for, at et støtteparti har ønsket at få noget opmærksomhed i en sag og ved, at den opmærksomhed får man, hvis man trækker støtten fra en bestemt minister og udtaler kritik sammen med oppositionen, og at man også kan bruge det som pressionsmiddel i forhold til at få sin vilje over for ministeren og en regering i andre sager, at man bruger det som et taktisk magtmiddel, og hvor substansen i selve den kritik, som Folketinget udtaler, fordi støttepartiet skifter side, er overordentlig tynd og nogle gange endda helt væk.
Der er ingen substans i nogle af de næsesager – der er blot et støtteparti, som ser muligheden for at bestyrke sin magtposition over for regeringen ved at true med en ministerstorm.
Jeg tror, at sådan en undersøgelse vil vise, at der er de her meget store forskelle, og at den sag, som har ført til Rigsretten mod fru Inger Støjberg, er ganske anderledes alvorlig.
Og derfor kan vi godt støtte beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Først og fremmest vil jeg gerne rose og takke hr. Ole Birk Olesen for at være den eneste, der så tilsyneladende vil tage den juridisk rigtige konsekvens af at stemme ja til den her rigsretssag, nemlig med hensyn til også at få belyst praksis ordentligt.
Det synes jeg tjener både ham og hans parti til ære.
Og så vil jeg bare bede om, at hr. Ole Birk Olesen i forhold til den advokatredegørelse, som Folketinget bad om, vil bekræfte, at det, som advokaterne kommer frem til, er, at forholdet ligger et sted imellem forsæt og grov uagtsomhed, og at i fald fru Inger Støjberg kan dømmes for at have begået en forsætlig lovovertrædelse, vil det altså med al overvejende sandsynlighed være i den nederste forsætsgrad.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-04-22:
Jeg kan ikke huske, præcis hvordan de formulerer det, men i undersøgelseskommissionen, som jo er der, hvor man bruger mest tid på selve sagen, sandsynliggør man, at ministeren for det første har fået at vide, at hvis hun fortsætter med den praksis, vil der være tale om en ulovlig administration, og at hun for det andet alligevel gav en instruks til sit embedsmandsapparat om at gå den vej.
Det udgør en alvorlig sag, og derfor kommer undersøgelseskommissionen og advokaterne, som bagefter fortolker undersøgelseskommissionsarbejdet, jo også frem til, at det her med en overvejende sandsynlighed vil kunne føre til domfældelse.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-22:
Så mener jeg, at man jo må være et sted imellem de to forhold.
Og så vil jeg bare gerne høre, om ikke hr. Ole Birk Olesen kan komme på et par sager blandt de 60, som er nævnt i beslutningsforslaget her, hvor man i hvert fald med overvejende sandsynlighed må sige, at den pågældende minister har begået noget, som var højere oppe i forsætsgraderne.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-04-22:
Det kan jeg faktisk ikke på stående fod komme i tanke om at der var.
Altså, Dansk Folkeparti har ved flere lejligheder nævnt den sag, som hr. Morten Bødskov havde som justitsminister, hvor politiet sagde nej til, at fru Pia Kjærsgaard kunne komme ud på Christiania.
I den sag var der mig bekendt ikke nogen oplysninger om, at hr. Morten Bødskov for det første var involveret i det og for det andet havde fået at vide, at der ville være tale om en forkert handlemåde, men alligevel bad sit apparat om at gøre det.