runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Formålet med det her lovforslag er jo at give domstolene et større skøn til at vurdere, om det i en konkret straffesag er rimeligt, at en person, der som følge af sin psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for almindelig straf, også skal betale sagens omkostninger.
Det er et forslag, vi kan støtte, og jeg har for så vidt ikke noget at tilføje i forhold til de ting, som andre ordførere har været oppe på talerstolen at sige.
Jeg vil dog bare lige supplerende referere til et par høringssvar.
Det første er fra Advokatrådet, som anfører, at den nuværende praksis i relation til sagsomkostninger har negative konsekvenser, specielt for udsatte grupper, f.eks. unge, og Advokatrådet opfordrer til, at en bredere kreds af domfældte bliver omfattet af den lempelse for betaling af sagsomkostningerne, der lægges op til med lovforslaget her.
Landsforeningen af Forsvarsadvokater anfører i deres høringssvar, at der også i forhold til andre grupper, navnlig unge under 18 år, kunne være god grund til at give domstolene tilsvarende mulighed for at begrænse domfældtes ansvar for sagsomkostninger, og Landsforeningen for Forsvarsadvokater opfordrer til, at ordningen derfor evalueres efter en given periode.
Jeg vil bare sige, at vi støtter lovforslaget, men jeg tror, at det vil være en god idé – det er vores holdning i hvert fald – at vi mere generelt kigger på, hvordan sagsomkostninger kan være en byrde for folk, der bliver dømt, i forhold til at tage en gæld med sig, når man f.eks. har afsonet sin straf, og at der derfor også skal ses på muligheden for, hvordan man under nogle bestemte forudsætninger, f.eks. at der er gået et vist stykke tid, hvor man ikke har begået kriminalitet, kan få f.eks. en gældseftergivelse, som gør, at det bliver nemmere at træde ind som en god og lovlydig borger efter endt straf.
Det er en diskussion, som jeg synes vi bør tage, men som dog ikke ændrer ved, at vi støtter det her lovforslag, sådan som det ligger.
Britt Bager (V), 2017-10-24:
Det fremgår af retsplejeloven, at bliver man dømt i en straffesag, skal man betale sagens nødvendige omkostninger.
I praksis taler vi her om forsvarssalær og udgifter til eventuelle tekniske undersøgelser.
Der har imidlertid vist sig situationer, hvor det kan være urimeligt, at den skyldige bærer sagens nødvendige omkostninger.
Hvis man er en person, der er omfattet af straffelovens § 16 eller § 69, dvs. en person, der er utilregnelig på grund af sindssygdom, mental retardering, mangelfuld psykisk udvikling m.v., bliver man dømt skyldig i ens gerninger, men man bliver ikke straffet i traditionel forstand.
Man vil sandsynligvis blive idømt en foranstaltning af en eller anden art, måske en indlæggelse på et psykiatrisk hospital eller lignende.
På den baggrund kan det i mange tilfælde virke misvisende, at den pågældende, som ikke kan straffes, alligevel kan udstyres med en bødelignende udgift i form af sagsomkostninger.
Det synes vi i Venstre er fornuftigt.
Vi giver domstolene et instrument til at lempe domfældtes omkostningsansvar.
Venstre støtter det her forslag, og jeg skulle hilse fra Konservative og sige, at det gør de også.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-10-24:
Tak for det.
Forslaget her er jo en konsekvens af forslag til vedtagelse nr. V 82 til en debat om forespørgsel F 26 fra den sidste samling, hvor en bred kreds af partier, heriblandt Dansk Folkeparti, enedes om, at der skulle gøres noget for at sikre, at borgere, der idømmes andre foranstaltninger end fængselsstraf på grund af deres psykiske tilstand, ikke efterfølgende automatisk skal tvinges til at betale sagens omkostninger.
Debatten om det her emne tog jo for alvor fart, efter at Dagbladet Information sidste år skrev om, at Retten i Glostrup kom frem til, at en dement kvinde, der var dømt for at overfalde en hjemmehjælper, var for syg til at blive straffet, men ikke for syg til at betale for sagens omkostninger.
Fra Dansk Folkepartis side synes vi, at der var tale om en klar skævhed, når vi ser en sag som den fra Glostrup, og at der derfor var behov for at lave reglerne om.
Jeg synes faktisk ikke, at vi kan være bekendt, at vi i dag siger til folk, der måtte være meget syge, måske med svær demens, at godt nok betragter vi dem som så syge, at vi ikke kan finde på at straffe dem, men vi vil gerne have deres penge alligevel.
Der er jo tale om folk, der ikke længere er ved deres fulde fem.
Derfor er det godt, at reglerne nu laves om.
I bemærkningerne fremgår det også, at der efter ministerens skøn vil være tale om et begrænset antal sager, og at der i mange af de sager også vil være den situation, at den dømtes betalingsevne vil være begrænset i forvejen, og der vil derfor ikke være sådan de store økonomiske konsekvenser forbundet med forslaget.
Noget af det positive er jo også, at der lægges vægt på, at det også i fremtiden vil være et udgangspunkt, at den dømte selv betaler for omkostningerne ved retssagen, og så tolker jeg det jo også sådan, at der alene vil være tale om et fåtal af sager, hvor dommerne så i de konkrete tilfælde, f.eks. sagen om den demente dame fra sidste år, vil kunne sige, at lige præcis i den her type sager vil man ikke kræve penge ind, og det synes jeg er fornuftigt.
Så vi støtter forslaget.
Trine Bramsen (S), 2017-10-24:
Lovforslaget her udmønter en vedtagelse fra foråret, som bl.a. vi i Socialdemokratiet var penneførere på.
Formålet med lovforslaget er at give domstolene et større skøn til at vurdere, om det i konkrete straffesager er rimeligt, at personer, der som følge af deres psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for almindelig straf, også skal betale sagens omkostninger.
Det betyder konkret, at retsplejelovens § 1008, stk. 4, 2. punkt om begrænsning af domfældtes ansvar for sagsomkostninger ændres, således at omkostningsansvaret efter omstændighederne kan begrænses for de her personer, som jeg omtalte før, altså dem, der som følge af deres psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for den almindelige straf.
Dommeren har altså mulighed for at sige: Her er der tale om et tilfælde, hvor personen ikke på nogen måde er ved sine fulde fem og derved heller ikke kan pålægges de økonomiske omkostninger.
Det er selvsagt et forslag, vi kan støtte, da der er de her tilfælde, hvor det ikke giver mening at pålægge en foranstaltningsdømt store økonomiske regninger.
Så der er opbakning fra Socialdemokratiet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Altså, det er ikke muligt at ophæve de strafferetlige forældelsesfrister med tilbagevirkende kraft.
Det ville simpelt hen være i strid med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Men med lovforslaget lægger vi simpelt hen snittet sådan, at et strafansvar, der ikke er forældet efter de nugældende regler, bliver omfattet af lovforslaget.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-10-24:
Tak for det.
På mange måder er det her jo et rigtig godt forslag.
Men en af de ting, som vi synes kunne gøre det her forslag bedre, er, hvis man fjernede forældelsesfristerne med tilbagevirkende kraft.
Så jeg vil egentlig gerne høre ministerens uddybning af, hvorfor det ikke er regeringens position i det her spørgsmål.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-10-24:
Tak til ordførerne for de positive indlæg, vi har hørt her i dag.
Det glæder mig meget, at der er opbakning til det her meget vigtige lovforslag, som skal sikre større retfærdighed for ofre for seksuelle overgreb – særlig for børn, der har været udsat for disse forfærdelige forbrydelser.
Seksuelle overgreb mod børn er en af de værste forbrydelser, et menneske kan begå, og overgrebene sætter dybe spor i barnets fremtidige liv, og vi har derfor en forpligtelse til at sikre, at ofrene for disse overgreb oplever en større grad af retfærdighed.
Med lovforslaget foreslår vi en bred vifte af initiativer, der bl.a. skal sikre ofrene en bedre og mere retfærdig adgang til retssystemet.
Vi foreslår for det første en ophævelse af forældelsesfristerne for gerningsmandens strafansvar i sager om seksuelle overgreb mod børn.
Et barn vil ofte som følge af den skam og skyldfølelse, der er forbundet med seksuelle overgreb, have svært ved at fortælle andre om overgrebet, før barnet er blevet voksen.
Med lovforslaget sikrer vi, at gerningsmanden til et seksuelt overgreb mod et barn altid kan blive stillet til ansvar for sine handlinger.
Barnet får altså mulighed for at anmelde gerningsmanden på et tidspunkt, hvor barnet er blevet klar til at gøre op med det, f.eks. når barnet er blevet voksen, om end det selvfølgelig altid er bedst, at man anmelder det hurtigst muligt.
For det andet foreslår vi en ophævelse af de forældelsesfrister, som betyder, at børn, der ikke alene har været udsat for overgreb, men også er blevet udsat for et svigt fra en offentlig myndighed, ikke kan rejse et erstatningsgodtgørelseskrav mod myndigheden.
Børn, der har været udsat for overgreb, er sårbare, og derfor skal vi sørge for, at myndighederne bliver holdt op på deres pligt til at passe på de børn.
Med lovforslaget sikrer vi, at barnet på et hvilket som helst tidspunkt vil kunne anlægge en erstatningssag mod eksempelvis en kommune, som har svigtet, da barnet blev udsat for et overgreb.
For det tredje foreslår vi en ophævelse af den såkaldte 72-timersregel for sager om voldtægt, incest og seksuelle overgreb mod børn.
Som reglerne er i dag, skal et offer for en forbrydelse, der ønsker at søge om offererstatning, som udgangspunkt have anmeldt forbrydelsen til politiet, senest 72 timer efter forbrydelsen har fundet sted.
Regeringen mener, at de nuværende niveauer for tortgodtgørelse i bl.a. sager om seksuelt misbrug af børn er for lave, og derfor lægger vi op til for første gang i mange år at forhøje niveauerne.
Med forslaget forhøjer vi med cirka en tredjedel i alle sager om seksuelle krænkelser, en yderligere forhøjelse med cirka en tredjedel i sager om fuldbyrdet voldtægt og en minimumsgrænse på 150.000 kr. i sager om grove tilfælde af seksuelt misbrug af børn.
Med de bemærkninger vil jeg endnu en gang takke ordførerne mange gange for den positive modtagelse af lovforslaget og ser frem til den videre behandling, og jeg står naturligvis til rådighed for besvarelser under udvalgsarbejdet.
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Der er jo tale om et såkaldt totalharmoniseringsdirektiv, vi hermed implementerer.
Og det vil sige, at der ikke gøres plads til forbedringer, hvis man måtte ønske det hen ad vejen, af forbrugerbeskyttelsen i forhold til pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer, som det nu hedder.
Det undrer mig lidt, at Dansk Folkeparti sådan lægger sig fuldstændig på maven for det her forslag, da det jo er et meget godt udtryk for, at EU totalt sætter sig på lovgivningen på det her område.
Dorthe Ullemose (DF), 2017-10-24:
Hvis man skal give en særregel for Danmark, gælder det jo så også for andre EU-lande.
Jeg tænker, at der er mere forbrugerbeskyttelse i, at vi har nogle fælles regler.
Men jeg synes da, det er en vigtig betragtning, og jeg har også noteret mig den, og jeg synes, vi skal snakke om den, når vi skal behandle forslaget i Retsudvalget.
Ulla Sandbæk (ALT), 2017-10-24:
Mange tak.
Dette lovforslag skal ifølge Justitsministeriet markere ...
Nej hov, jeg er kommet til at tage den forkerte ordførertale.
Jeg kom til at tale om indbrudstyveri, og jeg skulle jo tale om rejser.
Jeg ved ikke, om vi kan bytte lidt, sådan at jeg tager den næste tale, hvor jeg får den rigtige tale med.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Det lovforslag, som behandles her, er en del af EU's nye pakkerejsedirektiv, som har til formål at harmonisere visse aspekter af medlemslandenes regulering af de aftaler, der indgås mellem rejsende og erhvervsdrivende i forhold til pakkerejser.
I Liberal Alliance ser vi positivt på tiltag, der fremmer det indre markeds funktioner, og det gør det her lovforslag og det her direktiv.
Eksempelvis sammensætter en stigende andel af de rejsende i dag selv deres rejse via internettet – det tror jeg vi er mange der kender – og derfor har det været meningsfyldt at se direktivet efter i sømmene for at følge med den teknologiske udvikling, selv om lovforslaget i vid udstrækning blot er en videreførelse af gældende ret.
Liberal Alliance støtter lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Nej, ikke i det tilfælde.
Men det stiller naturligvis den rejsende bedre, hvis de tyske regler er så meget ringere end de danske eller er så meget ringere på nuværende tidspunkt end de regler, man forsøger at gennemføre.
Det er klart, og det synes jeg ikke der er noget sådan mærkeligt eller odiøst i, altså at vi så ikke samtidig ønsker at købe hele EU-systemet.
For i hvert fald i nogle EU-lande – dem er der trods alt 28 af endnu, 27 om nogle år – eksisterer der rigtig mange forskellige regler for forbrugerbeskyttelse.
Og det kan jeg ikke se der er de store problemer i.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Det vil sige, at ordføreren så egentlig må være enig med mig i, at med gennemførelsen af det her direktiv stiller det så de danske borgere, som – på trods af ordførerens opfordring – alligevel handler en rejse i Tyskland eller i Frankrig eller Polen eller et andet sted, bedre, end hvis de fulgte Enhedslistens anbefaling og meldte Danmark ud af EU.
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Det vil vi i hvert fald i den givne situation opfordre vedkommende til, for så ville man i hvert fald vide, hvad forbrugerbeskyttelsen er.
Det kunne jo i den situation godt være, at forbrugerbeskyttelsen i Tyskland eller andre lande også er udmærket, og folk må jo egentlig selv afgøre med sig selv, hvad de vil der.
Jeg har ingen problemer med, at folk så handler i Tyskland, hvis de kan gennemskue, hvad de tyske regler er på det her område.
Det ændrer ikke ved spørgsmålet om, om vi i sidste ende ønsker at trække Danmark ud af EU.
De regler for forbrugerbeskyttelse, som jeg er optaget af, er selvfølgelig dem, som eksisterer i Danmark, hvis du køber en rejse i Danmark eller hos en dansk rejsearrangør.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Tak for det.
Jeg vil egentlig gerne kvittere for en, synes jeg, ret underholdende ordførertale, som også illustrerer, at vi nogle gange lever i en tid, hvor vi måske også gør tingene unødvendig indviklede.
Den pointe er jeg sådan set enig i.
Men jeg vil egentlig gerne spørge om noget, og det er af ren nysgerrighed, for ordføreren repræsenterer jo et parti, som mener, at Danmark skal melde sig ud af EU, og han talte i sin ordførertale rigtig meget om forbrugerbeskyttelse og om, hvordan det her egentlig stiller forbrugeren.
Mit spørgsmål til Enhedslistens ordfører er: Hvis vi levede i en verden uden EU og en dansk borger købte en rejse i Tyskland eller i Sverige eller et andet EU-land, hvordan ville Enhedslisten så egentlig sikre forbrugerbeskyttelsen for den borger?
Eller drømmer Enhedslisten om en tid, hvor man kun handler i Danmark?
Britt Bager (V), 2017-10-24:
Altså, jeg skal ærligt indrømme, at jeg ikke helt forstod dit spørgsmål.
Men hvis jeg skal forstå det derhen, om det her er til fordel for forbrugerne, eller om det er en forringelse for forbrugerne, ser vi i Venstre klart det her som en forbedring af forbrugerbeskyttelsen, og det er derfor, at vi er meget, meget positive over for det her forslag.
Det kommer til at udvide rejsebegrebet, og det kommer til at udvide den kreds af udbydere, der udbyder rejser i dag, og det ser jeg som en klar forbrugerbeskyttelse, uanset hvordan man vender og drejer det.
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Så vil jeg selvfølgelig i næste hug spørge: Hvorfor synes ordføreren ikke det?
Det er jo en kendsgerning, at ved de sammensatte rejsearrangementer er den rejsende jo stort set i praksis kun omfattet af den konkurssikring, som vi også behandlede på et tidligere lovforslag, nemlig L 5, i forrige uge.
Det er jo det, der står tilbage for rejsende, altså for forbrugere, der deltager i et såkaldt sammensat rejsearrangement.
Er det virkelig efter Venstres opfattelse en tilfredsstillende forbrugerbeskyttelse for folk, der prøver selv at sammensætte deres rejse?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-10-24:
Tak for det.
Det er selvfølgelig positivt, hvis det bliver muligt at kunne have grænsekontrol i længere tid.
Det er i hvert fald et fremskridt.
Jeg vil gerne høre ordførerens holdning til noget af det, jeg selv rejste i min ordførertale, i forhold til udrejsekontrol.
Er det noget, som Venstre vil støtte at man styrker?
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Det er til spørgsmålet om det nye begreb, som introduceres her, og som også ordføreren er inde på, altså de der sammensætte rejsearrangementer.
Jeg må indrømme, at efter at have læst lovforslaget, og jeg har også kigget lidt i direktivet, har jeg rigtig, rigtig svært ved at gennemskue, hvordan det der nogen sinde skal blive forståeligt for almindelige rejsende, altså almindelige forbrugere.
Synes ordføreren ikke, at det er lidt mærkeligt, at man introducerer et nyt begreb, sammensatte rejsearrangementer, men undtager dem samtidig med det samme i lovforslaget fra den forbrugerbeskyttelse, der trods alt finder sted omkring pakkerejser?
Britt Bager (V), 2017-10-24:
Tak for det.
Med det her forslag implementerer vi pakkerejsedirektivet.
Det skal være implementeret i dansk lov senest den 1. januar 2018, og formålet med det her direktiv er at harmonisere reguleringen af aftaler mellem rejsende og erhvervsdrivende, så man på tværs af Europas grænser opnår et højere forbrugerbeskyttelsesniveau.
Det støtter vi i Venstre.
I lyset af at pakkerejsedirektivet skal implementeres, foreslås en ny hovedlov for pakkerejser, og der skal ske en række ændringer i den nugældende lov.
Som den forrige ordfører nævnte, er de centrale ændringer en udvidelse af pakkerejsebegrebet og en introduktion af en ny type rejser, nemlig de sammensatte rejsearrangementer.
Med den her lov forbedres forbrugerbeskyttelsen.
Flere rejser falder under hovedloven for pakkerejser, ligesom udbydere af sammensatte rejsearrangementer skal efterleve forpligtelser over for deres kunder.
Lovforslaget skaber også en forpligtelse over for flere udbydere af rejsearrangementer end før.
Harmonisering af det indre marked for køb og salg af rejser er nødvendig i regi af EU.
Direktivet vil sikre, at lov om pakkerejser holder sig tidssvarende i hele EU, og at forbrugeren beskyttes i et marked, der til tider kan forekomme uigennemsigtigt og forvirrende.
Derfor støtter Venstre det her forslag, og jeg har lovet at sige fra Det Konservative Folkeparti, at de også støtter forslaget.
Dorthe Ullemose (DF), 2017-10-24:
Jeg er enig med spørgeren i, at det kan være et problem, hvis man ensretter for meget.
Men jeg synes, vi skal tage det, når vi kommer til udvalgsbehandlingen.
Henning Hyllested (EL), 2017-10-24:
Det er fuldstændig rigtigt.
Jeg er sådan set heller ikke uenig i, at det kan være udmærket med fælles regler.
Men det er jo bare det, at man med det her direktiv og implementeringen af det afskærer sig selv fra at forbedre lovgivningen, hvis vi måtte komme ud for at ville det på et eller andet tidspunkt.
Ordføreren har selv henvist til f.eks. den teknologiske udvikling på hele området, som vi nok heller ikke kender omfanget af.
Der kunne jo sagtens opstå noget der.
Men der afskærer vi jo os fra den mulighed.
Vi skal i hvert fald igennem det store, tunge EU-system for at få lavet om på det, og jeg tror, at hverken Dansk Folkeparti eller Enhedslisten tror rigtig meget på, at det er sådan bare lige at gå igennem det store, tunge EU-system for at få ændret på noget lovgivning.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Hvis spørgeren med sit spørgsmål mener, om vi vil være med til at sikre, at vi ændrer i finansieringen af lovforslaget, som det ligger, så er svaret nej.
Josephine Fock (ALT), 2017-10-24:
Så vil jeg gerne lige påpege, at det jo ikke kun er Institut for Menneskerettigheder.
Der er jo altså en lang række organisationer i de her høringssvar, der problematiserer de her ting.
Nu griber jeg fat i Institut for Menneskerettigheder, for det er en af vores fremmeste institutioner på området.
Men jeg hører det her som en bekræftelse af, at Liberal Alliance vil være med til at sikre, at de her ting bliver præciseret.
Så er der det andet spørgsmål, som også bliver diskuteret i en del af høringssvarene.
Det er hele det her med, hvor vi tager pengene fra, og at optjeningskravet bliver kraftigt ændret.
Der er nogle af høringssvarene inde på, om det her i virkeligheden er diskrimination, fordi det jo altså ikke gælder alle borgere i Danmark, og man kan ikke diskriminere, og man kan ikke skjult diskriminere, bare fordi folk kommer et andet sted fra osv. Vil Liberal Alliance også være med til at sikre, at det ikke sker?
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Vi er altid med på i udvalgsarbejdet at gå grundigt til værks og kigge på nogle af de spørgsmål, som spørgeren rejser, i forhold til proportionalitet og i forhold til lovforslagets forhold til menneskerettighederne – fuldstændig.
Jeg vil også bare sige, at man jo nærmest får det til at lyde, som om regeringen sådan med forsæt vil foreslå noget, som skulle være i strid med menneskerettighederne.
Så kender man regeringspartierne dårligt, og så kender man Liberal Alliance dårligt.
Jeg er tilhænger af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, og jeg er tilhænger af, at vi har en retsorden i Danmark, som overholder de internationale konventioner, som Danmark har tiltrådt.
Josephine Fock (ALT), 2017-10-24:
Tak for det.
Det er lidt i samme tråd.
Jeg anser Liberal Alliance for et parti, som faktisk går op i menneskerettighederne og frihedsrettighederne osv.
Så for ikke at stille det samme spørgsmål, som hr. Rune Lund har stillet, vil jeg egentlig gå skridtet videre og spørge, om Liberal Alliance vil være med til i udvalgsarbejdet at dykke ned og få præciseret de ting, som Institut for Menneskerettigheder mener mangler – altså at det skal præciseres, at det er en forudsætning for idømmelse af opholdsforbud, at den pågældende må antages at udgøre en konkret fremadrettet fare for den offentlige sikkerhed, og at det skal præciseres, hvem der er omfattet af et opholdsforbud efter den foreslåede paragraf, og at det fremgår af den foreslåede bestemmelse om opholdsforbud, at der skal foretages en proportionalitetsvurdering.
Nu er det bare nogle af de ting, der står i det her høringssvar – der er jo virkelig, virkelig meget i det her høringssvar, som jeg mener vi bør få rettet til.
Så er Liberal Alliance med på at arbejde for, at de ting bliver indarbejdet i lovforslaget?
Rune Lund (EL), 2017-10-24:
Men hvordan forholder ordføreren sig til den uklarhed, som vi er flere, herunder Institut for Menneskerettigheder, der mener ligger i det her lovforslag?
Altså, på den ene side siger man, at som udgangspunkt skal alle bare idømmes det her opholdsforbud, det kan være op til 10 år, men på den anden side skal det gøres ud fra en konkret vurdering.
Der er jo åbenlyst et problem med ligesom at definere nærmere i lovgivningen, hvordan det helt præcis skal forstås, og hvis man siger to ting på en gang – man blæser lidt og har mel i munden – så bliver jo op til domstolene at tolke det her.
Det kan man så være tryg ved, fordi vi ved, at domstolene loyalt tolker i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og den domspraksis, der ligger fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Christina Egelund (LA), 2017-10-24:
Men det kan man jo ikke sammenligne, for der er jo ikke her tale om, at domstolene kan idømme et opholdsforbud, fordi man tilhører en særlig gruppering.
Og til det sidste, altså det her med, at det er en domstolsafgørelse,
synes jeg, at i forhold til det retssikkerhedsmæssige, som jeg ved spørgeren også er optaget af, er det fuldstændig afgørende.
Det er domstolene, der udmåler det her som en del af en straf.