Anni Matthiesen (V), 2026-02-03:
Jeg kan kun sige, at det mener jeg ikke er korrekt opfattet, for man kan investere på rigtig mange forskellige måder.
Tak for det, formand, og tak til Socialistisk Folkeparti for at rejse den her forespørgselsdebat i Folketingssalen i dag.
Det er jo en forespørgsel, hvor vi skal debattere folkeskolens økonomi.
Folkeskolen er et meget vigtigt fundament, som vi har i det danske samfund – et fundament, som vi jo ustandseligt og vedvarende også skal værne om.
Vi anvender årligt omkring 57 mia. kr. på den danske folkeskole, og det er klart, at når man hører sådan et tal, synes man, det er rigtig mange penge.
Derfor er det jo også altid vigtigt at drøfte: Er det så nok?
Anvender vi pengene på den bedste måde?
Kan tingene gøres bedre?
Der må jeg sige, at efter de 14 år, jeg nu har siddet her i Folketinget, mener jeg faktisk, at det er et af de emner, som man næsten altid fast bør debattere, for det er et vigtigt emne.
Jeg kan også hilse og sige, at det er et emne, som jeg i hvert fald har været med til at debattere rigtig mange gange.
Jeg tager ofte som Venstres børne- og undervisningsordfører – hvad jeg også tror at I andre gør – på besøg rundtomkring på vores skoler.
Det er nogle gange sådan, at jeg tænker, at jeg besøger rigtig mange skoler – måske endda langt fra mit hjem – men i går tog jeg så på besøg på min egen lille folkeskole, for der har jeg faktisk ikke sådan været så tit, efter at mine egne drenge forlod den for omkring 12-14 år siden.
Her fik jeg faktisk en rigtig god snak med lederen, en superdygtig ung kvinde, som havde sat sig i front for vores lille landsbyskole.
Jeg må sige, at jeg både fik en fin rundvisning i klasselokalerne, fik lov til at være med inde og kigge i timerne og havde for den sags skyld også en snak med lærerne på lærerværelset.
Da jeg gik derfra, var jeg faktisk alt i alt positivt overrasket.
For jeg husker godt, hvordan det så ud for 12-15 år siden, da jeg som mor tit var til stede på folkeskolen.
Der må jeg sige, at her var der i hvert fald en folkeskole, som både havde formået at få fornyet klasselokalerne, der var skabt en ny legeplads, og for den sags skyld havde skolelederen her også tænkt anderledes, i forhold til hvordan de fik placeret musiklokalet eller sfo'en på en bedre måde, og flyttet rundt på tingene.
Værkstedsfaciliteterne, som jeg fik lov at kigge ind til, var også supergode.
Det her er bare et eksempel på, at man kan besøge en folkeskole, hvor man tænker: Wauw – og det sagde jeg faktisk til skolelederen – her ville jeg gerne gå i skole.
Modsat, ja, så anerkender jeg også, at man også nogle gange helt klart kan komme på besøg på nogle skoler, hvor man tænker: Du godeste; det er godt, det ikke er her, mit barn skal gå.
Noget af det, jeg bed mærke i i går, da jeg talte med skolelederen, var, at hun var så glad for vores nye aftale om folkeskolens kvalitetsprogram.
Hun siger, at mange af de her ting er noget af det, som de allerede har valgt at tage fat på.
Bl.a. lavede de mere projektorienteret undervisning.
Det her var for mig rent ud sagt en glæde at opleve, altså hvordan man også med forholdsvis unge lærere på lærerværelset, kunne jeg se, sprudlede med nye idéer.
Man havde allerede også tænkt over, hvordan man kunne række ud til virksomhederne tæt på.
Jeg sagde til hende, inden jeg gik: Husk, at min mand har et tømrerfirma tæt på, så hvis I mangler affaldstræ, så siger I bare til.
Det der med, at man husker også at skabe den lokale skole og involvere forældrene, var noget af det, som hun også sagde helt klart.
Hun havde været skoleleder på en anden skole, inden hun blev skoleleder her, og det havde de ikke været dygtige nok til, altså at sige til forældrene, hvad rammerne var på skolen, hvad man forventede – måske også af forældrene – for at sikre, at deres børn også fik en rigtig god skolegang.
Vi har for nylig lavet en aftale, som jeg har nævnt nu, og ud over det har vi jo undervejs, som jeg også tidligere har sagt, afsat flere penge bl.a. jo til fysiske bøger, og der kommer inden længe også de nye læreplaner.
Tak for ordet.