runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-08:
Der er altså flere høringsparter, der faktisk peger på, at der er alternativer.
Jeg synes ikke, det er nemt.
Så jeg synes ikke, at det er et paradoks ikke at have taget endelig stilling.
Men jeg vil faktisk forbeholde mig retten til, at vi også i udvalgsbehandlingen får drøftet de etiske dilemmaer, der kan være, for forbuddet rammer en kvinde, som er ret alene i sin beslutning.
Det er jo ikke sådan, at hun går rundt og drøfter det med alle mulige andre, inden hun får foretaget indgrebet.
Det får hun gjort i hemmelighed.
Så de eneste, man gavner, er jo i virkeligheden de forældre, som har nogle forventninger til en kvinde på bryllupsnatten eller til ægtefællen for den sags skyld.
Det synes jeg da er et paradoks.
Men i virkeligheden synes jeg, at den rigtig store synder er de læger, der foretager det her indgreb, som baserer sig på en myte.
Jeg synes faktisk, at de store syndere er dem, der tillader sig at tjene penge på den her myte, for de har af alle muligheden for at tage en drøftelse om det med kvinderne, de har muligheden for at aflive myten, når de er i kontakt med kvinderne.
For kvinderne opsøger nødvendigvis ikke selv hjælpen.
Det her er jo ret hemmelighedsfuldt.
Claus Kvist Hansen (DF), 2019-02-08:
Tak for det.
Og tak til ordføreren.
Jeg må sige, at jeg synes, at det er lidt paradoksalt, når ordføreren siger, at oplysning er vejen til at få udryddet myten, og samtidig holder bagdøren åben for, at man ved operation, om jeg så må sige, kan slippe på den, jeg er lige ved at sige »nemme«, måde; jeg er godt klar over, at det selvfølgelig ikke er det for de pågældende.
Men der er stadig væk en udvej.
Og som jeg vist også nævnte tidligere i debatten, er det et spørgsmål om troværdighed.
Altså: Synes ordføreren, at det er troværdigt, at man på den ene side vil informere i en bestemt retning, fordi man ved, hvad der er den objektive sandhed, men så på den anden side samtidig accepterer et mytefastholdende indgreb?
Det synes jeg ikke rigtig giver mening.
Den anden ting var i en lille bisætning, hvor ordføreren nævnte, at man skulle kigge på, hvilke alternativer der var.
Hvilke alternativer tænker ordføreren på?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-08:
Tak for det.
Det er faktisk et stort ansvar.
Jeg følte mig lidt inspireret af fru Mette Abildgaards spørgsmål til hr. Peder Hvelplund tidligere, for jeg synes i virkeligheden også, vi skal forsøge at få aflivet en industri, som gerne vil tjene penge på en myte.
Den kritik, vil jeg gerne tilslutte mig.
Jeg synes, det er usagligt, at en privat sundhedsindustri kan tillade sig at udføre sådan en operation, og tænker derfor også, at den private lægesektor har et stort, fagligt forklaringsproblem; måske er den egentlige synder, at læger overhovedet foretager sådan et indgreb på baggrund af en myte og ikke er med til at oplyse kvinden om, at det simpelt hen er for dumt og faktisk ikke rigtigt, og at det, de laver på kvinden, ikke har hold i anatomien og fysiologien.
Karen Ellemann (V), 2019-02-08:
Jeg vil sådan set gerne anerkende, at ordføreren tillader sig at tvivle.
Så anser jeg det, som om der potentielt set kunne være lidt håb, for så kan man bruge anden og tredje behandling og tiden imellem til at forsøge at overbevise SF om at støtte, at vi laver det her forbud.
For det er jo ikke sådan, at fordi man går ind og laver et forbud på det her område, skal det straks pr. definition være en diskussion om alle mulige andre konstruktioner.
Det her er så mytebelagt og så skæmmende på alle måder, så derfor anbefalingen om at støtte det.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge SF's ordfører: Hvilket ansvar mener SF eksempelvis en gynækolog har i forhold til den del, der handler om oplysning?
May-Britt Kattrup (LA), 2019-02-08:
Man har vurderet, at der er en risiko i forbindelse med behandling på brystkassen med nåleakupunktur, og det foreslås derfor at stille krav om kursus for personer, der udfører denne behandling.
Kravet gælder dog ikke læger, kiropraktorer eller personer, som udfører akupunktur som led i en offentlig sygehusbehandling.
Den her del af lovforslaget har til formål at højne patientsikkerheden, og i Liberal Alliance er vi altid er optaget af høj patientsikkerhed.
Den anden del af lovforslaget handler om at forbyde såkaldt rekonstruktion af en kunstig jomfruhinde.
Det er jo helt absurd, at det overhovedet finder sted, og at man kan kalde det en rekonstruktion er også i sig selv en fejlagtig betegnelse.
Så hvis man endelig skal tale om det, må det være en konstruktion.
Men mange inklusive mig selv har troet, at der fandtes en jomfruhinde.
Jeg var faktisk ret overrasket, da jeg fik at vide, at den ikke findes og aldrig har fandtes.
Jeg vidste godt, at langtfra alle kvinder bløder ved første samleje, men jeg har lært, at det er, fordi jomfruhinden for manges vedkommende sprænges inden, f.eks. ved sportsaktiviteter.
Men uanset om den så havde eksisteret eller ej, er det helt uacceptabelt, at mandsdominerede samfund skal bestemme, at en kvinde ikke må have sex, før hun bliver gift.
Ud over det urimelige i det forstår jeg heller ikke, hvordan det er praktisk muligt, at mænd gerne må have sex før ægteskabet, men at kvinder ikke må.
Hvem skal de her mænd have sex med?
Hvis de ikke må have det med ugifte kvinder, er der jo kun gifte kvinder tilbage, og det går ligesom heller ikke.
Så hvordan hænger det egentlig sammen sådan rent praktisk?
Men ikke nok med, at mændene altså vil bestemme, at kvinderne ikke har samme rettigheder til personlig frihed, som mændene selv har.
Kvinderne bliver også straffet meget hårdt.
De kan blive udstødt, tævet eller endda blive slået ihjel.
Så når de beder om at få indopereret en kunstig jomfruhinde, som de altså aldrig har haft, så gør de det ikke af lyst, men af frygt.
Det er altså noget, de føler sig tvunget til, og derfor bør muligheden ikke være til stede.
De mænd og de samfund, som får kvinder til at føle sig tvunget til at få indopereret en kunstig jomfruhinde, som aldrig har eksisteret, må oplyses og informeres om kvinders anatomi og belæres om, at ingen kvinder er født med en jomfruhinde, og desuden må de lære at respektere kvinders ligestilling, ret til personlig frihed og ret til egen krop.
Sådan er værdierne i Danmark i det 21. århundrede, og sådan bør det også være i resten af verden.
Derfor er der også rettet henvendelse til WHO for at gøre opmærksom på problemet, og i Danmark vil Sundhedsstyrelsen sørge for, at alle ord og begreber opdateres i henhold til den nye viden.
Jeg mener også, at skolernes seksualundervisning bør indrettes efter den nye viden.
Og så skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at hjælpe og beskytte de kvinder, som er bange for æresrelateret vold eller drab.
Liberal Alliance støtter forslaget.
Peder Hvelplund (EL), 2019-02-08:
Høringssvarene fra både gynækologerne og obstetrikerne anbefaler jo netop ikke et forbud, og det gør de ikke, fordi de dels siger, at der ikke umiddelbart er nogen komplikationer ved indgrebet, dels har en stor bekymring for, hvilken situation man kommer til at placere de her kvinder i, hvis man vedtager et forbud, altså at man netop kommer til at skubbe dem ud i en endnu mere usikker position.
Det er jo derfor, både gynækologerne og obstetrikerne modsætter sig at indføre et forbud.
Karen Ellemann (V), 2019-02-08:
Jeg tror for så vidt ikke, der er nogen, der sår tvivl om, at det her er dilemmafyldt, men man pakker det ind i, at der her i lovforslaget kun bliver talt om et forbud.
Ordføreren har været så længe i politik, at han godt ved, at seksualundervisning ikke reguleres med et lovforslag som det her, men at det rent faktisk er noget, der sker i undervisningsministerens regi
Men noget andet er: Hvad med de sundhedsprofessionelle?
Hvad med gynækologerne?
Hvilket ansvar bærer de, ifald man ikke indfører et forbud?
Peder Hvelplund (EL), 2019-02-08:
Altså det, der er lagt op til her i forslaget, er jo sådan set bare et forbud.
Der bliver skrevet lidt i forslaget om, at indsatsen skal styrkes i folkeskolen i forhold til seksualundervisningen, men der bliver ikke afsat yderligere midler til nogle af de her initiativer, der også bliver beskrevet i høringssvarene.
Når man læser høringssvarene, synes jeg altså, at der blandt de høringsberettigede parter tegner sig et billede af, at det er et stort dilemma.
Og vi må jo bare konstatere, at størsteparten af de høringsberettigede parter stiller sig meget kritisk over for at indføre et forbud.
Jeg lægger i hvert fald meget vægt på det høringssvar, der er kommet fra Dansk Psykolog Forening, som jeg synes meget godt beskriver de dilemmaer, der vil være, og også at det kan virke undertrykkende at indføre et forbud.
Karen Ellemann (V), 2019-02-08:
Jeg skal være ærlig og indrømme, at jeg bliver lidt overrasket over Enhedslistens holdning til det her lovforslag.
Det er, som om man simpelt hen ikke har modet til at tage fat ved nældens rod og så pakker det ind i, at nu vil man gerne kun diskutere oplysning, oplysning og atter oplysning.
Anerkender ordføreren ikke, at vi jo netop gør både-og?
Specifikt i det her lovforslag handler det om et forbud, men vi gør også alt muligt fremadrettet med oplysning, og ordføreren må da anerkende, at det er et spørgsmål om at gøre begge dele.
Karina Due (DF), 2019-02-08:
Tak for det.
Så vil jeg fortsætte i samme tråd, for når nu ordføreren mener, at det skal være en ret, at man skal have lov til at tilvælge kød, som der er bedt en bøn over og betalt en afgift for, hvorfor skal jeg så ikke have den samme ret til at sige, at jeg gerne vil have lov til at fravælge det her?
Det vil jeg gerne have et svar på.
Mattias Tesfaye (S), 2019-02-08:
Jeg vil starte med at sige, at jeg ikke synes, at man skal overføre penge til ganske suspekte personer, men jeg vil også holde fast i, at netop min sekulære tilgang til det her spørgsmål betyder, at jeg ikke anser det for at have værdi, politisk værdi, at der er nogen, der har sagt et par ord hen over bøffen.
Det betyder intet, og jeg har ikke noget behov for, at det skal være en ret til at spise en bøf, hvor der ikke er nogen, der har sagt et par religiøse ord nede i hjørnet af slagtehallen.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor det skal være en politisk ret.
Claus Kvist Hansen (DF), 2019-02-08:
Jeg er lidt ked af, at ordføreren banaliserer det her spørgsmål ned, for så har han ikke sat sig ordentligt ind i problematikken.
Halalslagtet kød er andet end en medarbejder, der står og messer over produktionen.
Der er også en dyrevelfærdsmæssig vinkel på det, som man godt kan diskutere, måske knap så voldsomt her i Danmark, fordi al halalslagtning herhjemme foregår med bedøvelse.
Til sidst er der altså også den problematik, at der afholdes religiøse afgifter, der afholdes en halalafgift, som går til yderst suspekte personer.
Så der er rigelig gode årsager til, at man ønsker at fravælge halalslagtet kød af den ene eller anden årsag, og jeg har stadig væk ikke fået et svar på, hvordan ordføreren ser på de mennesker, som ønsker at fravælge det der koncept.
Mattias Tesfaye (S), 2019-02-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg lyttede også til Dansk Folkepartis ordførers tale og kan forstå, at det ifølge Dansk Folkeparti skal være muligt at tilvælge kød, som ikke er tilsat religion.
Jeg har kun besøgt to slagterier, et fjerkræslagteri og et oksekødsslagteri, og begge steder har jeg stillet et spørgsmål om, hvad det egentlig vil sige, at noget er halalslagtet.
Uden at gøre mig til ekspert i det her var mit indtryk begge steder, at det betød, at der stod en mand nede i hjørnet og sagde et par religiøse ord, og at det særlig var af eksporthensyn, at de gjorde det.
Det er muligt, at det for en religiøs person betyder, at der dermed er tilsat religion til bøffen, men for mig er der ikke tilsat noget, ved at der er en person, der siger et par religiøse ord i slagtehallen.
Det er jeg faktisk rimelig ligeglad med.
Claus Kvist Hansen (DF), 2019-02-08:
Tak til ordføreren.
Jeg synes, det var nogle fine beretninger fra Vestegnen, som ordføreren kom med – det skal jeg da ærligt indrømme – men jeg blev ikke klogere på, hvad Socialdemokratiet egentlig mener i den konkrete sag her.
Jeg kan forstå, at ordføreren mener, at det er acceptabelt og inden for rammerne, at der tages – hvad skal vi sige – visse hensyn af lægelig karakter, men også kulturelle hensyn, underforstået, at hvis man ikke vil spise svinekød, skal dét være en mulighed, og at man så også kan tilvælge halalkød.
Sådan tolker jeg ordførerens ord.
Men hvad med dem, som specifikt siger, at de ikke ønsker halalslagtet kød, at de ikke ønsker rituelt slagtet kød af den ene eller anden eller tredje årsag?
Det synes jeg ikke jeg blev klogere på.
Claus Kvist Hansen (DF), 2019-02-08:
Tak for det.
Jeg beklager tumulten.
Nogle gange går det jo lidt hurtigere, end selv en jyde forestiller sig.
Tak for ordførernes og ministerens fremmøde her i dag til den her forespørgsel om dansk madkultur og ikkerituelt slagtet kød i de offentlige institutioner, nogle steder måske med en forventning om, at jeg vil bruge tiden på at tale om forbud mod halalslagtning eller krav om mærkning af halalkød, men der må jeg skuffe, eller hvad man skal kalde det.
For spørgsmålet om slagtemetoden og mærkning af slagtemetoden for de dyr, vi producerer, spiser og eksporterer, er fuldstændig EU-reguleret og endda totalt harmoniseret, og derfor vil jeg ikke i dag bruge tid på at problematisere det yderligere – jeg vil starte med at få vejret.
Det er også sådan, at allerede fordi der er tale om EU-lovgivning, vil debatten her formentlig stoppe med det samme, med henvisning til at Folketinget ikke kan eller må røre ved disse hellige grundsten i EU-retten.
Nej, jeg vil bare nøjes med at konstatere indledningsvis, at der er rigtig mange danskere, som ikke bryder sig om halalkød og derfor ønsker at fravælge det både i butikkerne og i de offentlige køkkener.
Hvorfor ønsker mange så at fravælge det?
Smagen er jo den samme, som det så begavet ofte siges.
Enten – tror jeg – er det, fordi de er modstandere af selve slagtemetoden, det er jo sådan, at halalkød er fra dyr, der slagtes enten under let bedøvelse som i Danmark eller helt uden bedøvelse, som det foregår i udlandet, eller det kan også være, fordi man ikke bryder sig om, at en fremmed religion skal definere, hvordan ens mad skal tilberedes, eller det kan også være, fordi man ikke ønsker økonomisk at understøtte de halalafgifter, som er forbundet med produktionen.
Men det korte af det lange er, at man i dag giver rigtig mange muslimer muligheden for at tilvælge halalkød, men man giver ikke alle andre borgere mulighed for at blive fri for halal, som jeg i øvrigt anser i lodret strid med dansk madkultur.
Så jeg håber i dag på at blive lidt klogere på regeringens og ordførernes holdning til dette dilemma.
Foreløbig tak.
Martin Henriksen (DF), 2019-02-08:
Tak for det, formand.
Formålet med lovforslaget er så vidt muligt at indføre fuld brugerbetaling for personer, som ønsker at benytte sig af au pair-ordningen i Danmark.
Med dette lovforslag foreslås det at ændre udlændingeloven, så familier, der ønsker at være værtsfamilie for en au pair-person, betaler det offentliges udgifter til at tilbyde danskundervisning til au pair-personen.
Det er vores opfattelse i Dansk Folkeparti, at ordningen generelt ikke fungerer efter hensigten.
Det oprindelige formål med ordningen var kulturudveksling mellem en værtsfamilie og en au pair, men i praksis har ordningen udviklet sig til at være en adgang til billig hushjælp.
Hensigten med lovforslaget er, at brugerne af au pair-ordningen selv finansierer de udgifter, som i dag afholdes af staten, sådan at ordningen så vidt muligt bliver fuldt brugerfinansieret.
Så har jeg selvfølgelig noteret mig, at ministeren sagde, at der muligvis kunne være nogle problemer i forhold til grundloven.
Det mener vi ikke i Dansk Folkeparti.
Men regeringen er selvfølgelig velkommen til at sende sine overvejelser over til Folketinget, og det er jeg sikker på at regeringen vil gøre.
Så vil jeg sige tak for opbakningen til Socialdemokratiet, Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti, de partier, som støtter lovforslaget, og vi håber, at det snart kan blive vedtaget i Folketinget.
Det er selvfølgelig et mindre forslag, men et rimeligt forslag, synes vi.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-08:
Skulle det være et argument?
Kan I se en dør åbne sig her?
Fattige rumænske lastbilchauffører bidrager da også til deres familier derhjemme, og hvad med bulgarerne?
De bidrager da også.
Skulle det begrunde, at vi skulle acceptere, at de skulle arbejde her i landet for en tredjedel af lønnen?
Det er jo en fuldstændig håbløs måde at argumentere på, og det viser Alternativets blindhed over for den her skæve sociale adgang, som folk har til jobs på arbejdsmarkedet.
Ja, børnefamilier kan være hårdt spændt for i hverdagen, men man er vel ikke hårdere spændt for, når man er en velhaverfamilie nord for København, hvor det jo er, at au pair-ordningen er udbredt.
Der er jo så til gengæld også helt klart familier, der sådan virkelig oprigtigt interesserer sig for de unge, som de får fra Filippinerne, helt klart.
Jeg har selv haft fornøjelsen af at besøge nogle af de her familier, som tydeligvis havde en stor interesse for det kulturelle, for det at mødes på tværs af landegrænser, og derfor kan man jo sige, at det er en ekstra dimension at have en ung boende i hjemmet.
Men så er det glade budskab jo, at der findes rigtig mange ordninger, hvor familier kan indgå i kulturel udveksling.
Men det kan man altså så gøre, uden at man opfylder de her familiers behov for at få gjort rent og få passet børn.
Husarbejdet, som au pairer udfører, mener vi skal udføres på ganske almindelige vilkår, som gælder arbejdsmarkedet i øvrigt.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-02-08:
Formålet med au pair-ordningen var – det står der sådan set også i forslaget fra Dansk Folkeparti – oprindelig en kulturel udveksling, og jeg står jo lige præcis her og siger, og jeg tror, hr. Karsten Hønge måske skal flappe ørerne ud, at der er nogle udfordringer i den nuværende ordning, som vi gerne vil være med til at justere, bl.a. at de her piger ikke har nogen ordentlige rettigheder.
Så skal vi ikke glemme, at de au pairer, der kommer til Danmark, sådan set også bidrager til deres familier der, hvor de kommer fra, og det er ikke nødvendigvis en dårlig ting.
Så vi vil gerne støtte, at man fortsat har en au pair-ordning i Danmark.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-08:
Jo, jo, kulturel udveksling er da også noget, vi er totalt begejstrede for i SF
Men hvorfor er det, det skal antage former af, at man udnytter fattige piger fra Filippinerne?
Det er præcis det, det handler om.
Der er ganske enkelte undtagelser, hvor der er en enkelt mand fra Sverige, der kan finde en enkelt pige fra Finland, men billedet er jo helt klart: Det er fattige piger, der bliver importeret fra Filippinerne og bliver placeret i velhaverhjem nord for København.
Det her er social dumping, det er udnyttelse af fattige piger.
Hvor var det lige, det kulturelle kom ind?
Mattias Tesfaye (S), 2019-02-08:
Jamen jeg vil starte med at sige, at de eksempler, jeg læste op, fra Albertslund og Brøndby Kommuner ikke handler om en ret til at tilvælge halalslagtet kød.
Det handler om at få mulighed for at få serveret et måltid, som ikke indeholder svinekød, på de dage, hvor institutionen serverer svinekød.
Jeg er ikke stødt på nogen kommunale daginstitutionspolitikker, som forholder sig til, at man har en ret til, at det specifikt skal være halalslagtet, men kun til, at man har en ret til at få serveret noget andet nærende den dag, hvor der bliver serveret svinekød.
Det synes jeg er en fornuftig politik.
Mads Fuglede (V), 2019-02-08:
Hvis det viser sig, at der er nogle, der er tvunget til at spise halalcertificeret mad, vil Venstre være meget behjælpelig med at løfte den debat, for det er jo en vigtig debat at få ført helt til dørs.
Peder Hvelplund (EL), 2019-02-08:
Jamen hele den debat om den globale diskussion er jeg fuldstændig enig i.
Jeg mener bare, at det, der er afgørende, præcis er spørgsmålet om, hvordan vi styrker kvindens position.
Det gør bare, at vi indfører et forbud, og så kan vi sige, at vi er glade, fordi vi har indført et forbud, men hvordan styrker det kvindes position?
Og jeg synes jo, det er det, der er det afgørende i den her diskussion, nemlig hvordan vi sikrer, at kvinden får nogle bedre valgmuligheder, og at hun kan blive frigjort fra den patriarkalske og undertrykkende struktur, hun er underlagt.
Martin Henriksen (DF), 2019-02-08:
Det kan vi jo undersøge grundigt.
Vil Venstre bakke op om det?
Mads Fuglede (V), 2019-02-08:
Jamen det accepterer Venstre heller ikke, for det er heller ikke det, Venstre opfatter foregår ude i institutionerne.
Der er nogle hensyn, der bliver taget til muslimske børn, og selvfølgelig skal man tage hensyn til alle børn, også dem, der ikke er muslimer.
Hele pointen i min ordførertale var jo netop at sige, at det er vigtigt at vise hensyn, men hensyn skal ikke være udgrænsende over for andre, der også skal tages hensyn til.
Martin Henriksen (DF), 2019-02-08:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvorfor Venstre accepterer, at det er muslimer, i hvert fald nogle muslimer, og så politisk korrekte og berøringsangste institutionsledere, som skal bestemme, hvad det er, danske børn får at spise ude i institutionerne.
For sådan er det jo i nogle tilfælde.
Mads Fuglede (V), 2019-02-08:
Den dag jeg kommer til at gå ned i min lokale Brugs og ser, at der på en kylling står, at den garanteret ikke er halalslagtet, så tror jeg, jeg vil vælge den.
Så det håber jeg da bliver en mulighed en dag; at der er nogle, der ser, at sådan et produkt, der er mærket på den måde, skal ud på markedet.
Karina Due (DF), 2019-02-08:
Det er jo så ganske svært at gennemskue som forbruger, fordi det ikke er tvunget, at man skal mærke, om noget er halal eller ej.
Det er en frivillig ordning.
Så mit spørgsmål vil så blive vendt 180 grader nu og lyder: Kunne Venstre forestille sig en mærkning, hvor der står, at det er nonhalal, eller at det ikke er religiøst; at der ikke betales til nogen religiøse samfund?
Så der er en mærkning, som vi kan vælge til i stedet for.
Mads Fuglede (V), 2019-02-08:
Men den mulighed synes jeg også skal foreligge.
Og jeg tror jo meget på, at når politiske forbrugere sådan forsamler sig, så opdager et frit marked, at der er det her ønske, og vil efterkomme det ønske.
Og så er der jo ikke nogen grund til, at vi står herfra og laver madplaner eller blander os i andet.
Det må være noget, man løfter derude i civilsamfundet.
Det tror jeg godt civilsamfundet selv kan.
Karina Due (DF), 2019-02-08:
Tak for det.
Jeg kan godt blive sådan lidt forvirret på et højere plan.
For Venstre taler jo meget for gennemsigtighed.
Det er ikke så lang tid siden, at vi havde en sag med legetøj, hvor Venstre rent faktisk ønskede at lave en indholdsspecifikation på legetøjet, uanset hvor lille den var, så forbrugeren havde mulighed for at se, nøjagtig hvad det her legetøj indeholder.
Når det så gælder fødevarer, er Venstre altså fuldstændig ligeglade med, om vi som forbrugere kan gennemskue, hvad det er, vi køber, om det er halal eller nonhalal.
Jeg beder bare om, at jeg som forbruger har muligheden for at vælge til eller fra – ikke andet.
Jeg siger ikke, at der ikke skal findes halal, for den kamp har jeg jo set jeg ikke vinder i Danmark.
Jeg beder bare om at have en mulighed for at vælge fra.
Mads Fuglede (V), 2019-02-08:
Jamen jeg ønsker ikke at lade nogen i stikken i den her debat, og jeg synes, det er vigtigt, at man får diskuteret, at man kan vælge mad, der ikke har været i nærheden af religiøse forskrifter, især fordi der er noget, der tyder på – hvilket også blev belyst, da fru Karina Due havde mulighed for at stille spørgsmål – at der er knas med certificeringen, og at vi ikke altid ved, hvor alle de her midler går hen.
Så det er jo en meget vigtig debat, og i kølvandet af den debat, uanset hvordan vi så bliver klogere på den, så vil der da opstå et behov hos mange mennesker for at sige: Jeg ønsker ikke at købe fødevarer af den her type, eller at min børn bliver udsat for det.
Og det skal vi da understøtte, bare ikke med lovgivning herfra.