Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Hvis der er dage, der betyder mere end andre, er i dag nok et meget godt bud.
Af gode grunde kender vi ikke resultatet, men vi ved én ting: USA er og bliver vores vigtigste allierede.
Vi er i gang.
Vi har vedtaget et historisk løft og en historisk styrkelse af dansk forsvar.
Vi har ydet, og tak for opbakningen dertil, massiv støtte til Ukraines frihedskamp – en kamp, der vil fortsætte, så længe det er nødvendigt.
Vi har i øvrigt øget samarbejdet både i EU, Norden og NATO.
Vi vil gøre alt, hvad vi kan fra regeringens side for at styrke de forsvarspolitiske og sikkerhedspolitiske alliancer, vi er med i, og vi vil gøre alt, hvad vi kan for at passe på Vesten, og det vil vi gøre sammen med vores allierede og partnere.
Jeg vil i dag ikke lægge skjul på alvoren.
Ikke siden den kolde krig har vi stået i en mere urolig og farlig situation.
Mange blev chokerede, da Rusland invaderede et fredeligt europæisk land; nu står konflikterne i kø, og de har en sammenhæng.
Rusland er rykket tættere på Iran.
Iranske droner bruges aktivt i krigen i Ukraine.
Iran støtter terroraktiviteterne mod Israel både via Hamas i Gaza og Hizbollah i Libanon, ligesom de støtter houthierne i deres angreb på sejladsen i Det Røde Hav.
Rusland er også rykket tættere på Nordkorea – et Nordkorea, der er med til at sikre Ruslands fremskridt på slagmarken militært, og som nu sender soldater direkte til krigen.
Tusindvis er ankommet til Kursk, givetvis på vej mod Ukraine og dermed mod Europa.
Hvad angår Kina, vil det ikke være muligt for Rusland at fortsætte deres krig uden hjælp fra kineserne, som i øvrigt selv er i gang med en massiv oprustning.
Det her er den nye virkelighed, og med den følger i hvert fald tre vigtige pointer.
For det første kan ingen af de her konflikter ses som enkeltstående.
Det hele hænger sammen, og det truer vores fred og frihed.
For det andet skal USA og Europa holde sammen.
Vesten er truet fra flere sider, og sammen med andre ligesindede skal vi have viljen til at stå op imod autokraterne.
Det fører mig til den sidste pointe: Vi kommer til at bruge flere penge på sikkerhed og forsvar.
Foran os venter der er nogle svære prioriteringer og diskussioner.
Vi både kan og skal løfte den her opgave.
Jeg vil insistere på, at vi gør det retfærdigt og under hensyntagen til andre vigtige opgaver, som vi også har herhjemme.
Om lidt har amerikanerne valgt deres nye præsident.
Jeg vil gøre alt, hvad jeg kan, for et fortsat godt transatlantisk samspil.
Jeg ved, at en af forudsætningerne for det er et stærkere Europa, som ikke er bange for de udemokratiske kræfter, men som kæmper for det, vi tror på.
Det kræver sammenhold i EU, i NATO og herhjemme.
Der er så meget splittelse i den her tid.
Jeg er stolt over, at Danmark er en af undtagelserne.
Vi har ikke ladet os splitte.
Tværtimod bliver vi ved med at arbejde sammen.
Det gør vi i Folketinget, og det gør vi i en regering hen over midten.
Det håber jeg fortsætter, for der er meget på spil i de her år.
Tak for ordet.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at vi har undervurderet, hvad det var, vi stod over for, og det fortsatte jo langt, langt, langt ind i nyere tid.
Jeg er ikke enig i, at det at have et internationalt samarbejde er den forkerte vej at gå.
Men det er indholdet af samarbejdet, og det er vores evne og vores vilje til at træffe de nødvendige beslutninger i det samarbejde, der er afgørende for, om det kan fungere.
Så tror jeg, at spørgeren har ret i, at udenrigsministeren gerne vil være statsminister.
Det er jeg pinligt bevidst om udenrigsministeren rigtig gerne vil, men nu er det nu engang mig, der er statsminister, og det har jeg tænkt mig at blive ved med at være i den her valgperiode, og jeg vil også forsøge at blive genvalgt derefter.