Stén Knuth (V), 2021-04-16:
Tak for det, formand, og tak til Lotte Rod for at stille den her vigtige forespørgsel.
Inden jeg går i gang med min tale, vil jeg lige læne mig en lille smule op ad det, ministeren også sagde.
For jeg har også en oplevelse af, at det her ikke er sort og hvidt, men at der rent faktisk foregår noget, der kan være godt, men at det jo også er meget forskelligt fra kommune til kommune, og det skal vi bare have in mente, når vi fortsætter drøftelserne her, tænker jeg.
Er vi endt i en situation, hvor børn ikke længere har et frirum til at være børn, som de engang havde, altså et frirum til at udforske, til selv at skabe, til at lege og til også nogle gange at slå sig?
Ja, det er der jo nogle forskere, der siger.
Og det har det til følge, at vi får flere sårbare børn, der ikke er robuste til den fremtid, der venter.
Fritidspædagogikken er, eller måske mere har været det, der kunne skabe rammen om at skabe robuste og selvhjulpne børn, og derfor er det også vigtigt at diskutere fritidspædagogikkens kår, både i dag, men jo også hvordan den skal se ud i fremtiden.
For hvad sker der, når vi pakker en hel generation af børn ind i vat?
Det kan vi måske komme til at se konturerne af de næste par år.
Unge i dag er mindre robuste til at klare sig i mødet med det moderne samfund, end de var tidligere, og dog kræver det moderne samfund robuste børn og unge.
Sociale medier, iPads og mobiltelefoner har bidraget til stress og angst hos mange unge, der spejler sig i det glansbillede, som de ser på nettet.
Her bliver de konfronteret med, hvad de ser som deres egen utilstrækkelighed og fejl.
Det selvbillede får de, og det tager de med sig i skole og på uddannelse.
Udfordringerne med perfekthedskulturen og karakter- og præstationsræset er velkendte, og et opgør med det kræver, at vi får nogle børn, som har forudsætningerne til at stå imod, til at hvile i sig selv og til at håndtere de udfordringer, som unægtelig dukker op undervejs.
I Venstre mener vi, at fritidspædagogikken og den filosofi, som knytter sig dertil, er en vej mod det mål.
Vi skal skabe friere rammer til børn og skabe rum for, at børn kan lege, hitte på og eksperimentere, men jo også slå sig, og lige der, hvor de slår sig, skal der være en pædagog, der kan samle op og give et kærligt skub videre.
For at lære og for at se ind i en bedre fremtid må vi både se tilbage og også se en lille smule frem.
For en del af årsagen til, at vi er, hvor vi er, er jo helt sikkert skolereformen fra 2014.
Idéen om mere tid i skolen inddrog jo kun mere af børnenes frihed og fritid og fastholdt i højere grad børnene i et system, hvor målsætninger om alt muligt blev klemt ind.
En del af årsagen er også det, der foregår politisk, både det i kommunerne, men så sandelig også det herinde på Christiansborg, og at vi nogle gange mister overblikket over konsekvenserne af det, vi beslutter.
Jeg tror, at den udvikling, som nok de færreste eller ingen har ønsket, altså det her med, at børn i dag har mindre frie rammer, er utilsigtet, og derfor er det også vigtigt, at der er plads til den her debat om, hvilken retning vi ser fritidspædagogikken gå i fremadrettet, og at vi dermed stopper op, evaluerer og gør det bedre fremadrettet.
I Venstre ønsker vi også, at når det gælder børn og unge, skal vi i højere grad sætte dem fri af systemer, der sætter snævre rammer op.
I stedet skal vi give plads.
Vi skal give plads til, at børn kan være børn, samtidig med at de både finder ud af at organisere sig, men jo også finder ud af hinanden.
Vi skal give plads til, at fritidspædagogikken kan gøre det, den er allerbedst til, nemlig at give børn plads til at udforske hinanden, lege, vise børnene noget om de kreative fag, men jo også være der og samle op, når der er behov for en kærlig hånd.
Endelig skal vi give plads til, at forældrene kan vælge netop det tilbud, som de mener deres børn har behov for, om det så er private eller offentlige tilbud.
Venstre støtter op om både den her forespørgsel, men jo også vedtagelsesteksten, som Lotte Rod tidligere læste op, og vi ser frem til en god drøftelse af, hvilken fritidspædagogik vi i fremtiden ønsker.
Tak for ordet.