Nick Hækkerup (S), 2020-06-02:
Tak for det, og tak for en god debat, som giver mig anledning til at kommentere på nogle af de bemærkninger, som der er givet.
Hr. Morten Messerschmidt sagde, at en del af sådan en aftale, der skal laves med et andet land, måske kunne være, at det var en god forretning for dem.
Det tror jeg faktisk er et af hovedgrebene, der skal til.
Altså, jeg tror, at noget af det, som skal ind her, selvfølgelig er, at det land, vi laver aftalen med, kan se, at de får noget ud af det her økonomisk.
Man kan også få noget ud af det på andre måder.
Derfor er jeg selvfølgelig tilsvarende skuffet over, at fru Britt Bager siger, at udvisningsdømte ikke skal udgøre en udgift for danske skatteborgere, for det kommer de til – de udvisningsdømte, som måtte sidde i et andet fængsel.
Det ville være hamrende naivt at tro, at vi kan henvende os til et andet land, og at de mod billig portvin og søde ord vil tage imod kriminelle, som ikke engang er deres egne statsborgere, til afsoning i landet.
Det tror jeg ikke kommer til at ske.
Så er hr. Morten Messerschmidt kommet med nogle bemærkninger – og det har der været forskellige træfninger af, kan man vel godt sige, undervejs i debatten – om den vedtagelsestekst, man har lavet, og der har været ønske om at mødes om en tekst.
Jeg deler det ønske om at mødes om en tekst.
Og jeg skal bare sige for en god ordens skyld, at vi var af den opfattelse indtil kl. 12.00 i dag, at vi sådan set havde en forståelse med et flertal i salen her om at mødes om en tekst, men der er nogle partier i Folketinget, som er skrøbelige for tiden, og derfor viste det sig, at den forståelse så ikke kunne fastholdes.
Men jeg vil gerne invitere – nu da vi kan se, at der ikke er nogen tekst, som kan samle flertal, og vi dermed ender med en afstemning, som bliver uden nogen vedtagelse – til, at man tilslutter sig den udmærkede tekst, som vi har lavet, og som sætter fokus på det, som er kernen her, nemlig at komme videre med aftalen.
Hvorfor så ikke tage den tekst, som hr. Morten Messerschmidt og en række borgerlige partier – dog uden Nye Borgerlige, som vist ikke er blevet inviteret med, må man forstå – har lagt frem?
Ja, der er jo i virkeligheden to problemer.
Det ene er, at der bliver rejst en uberettiget kritik af den nuværende regerings indsats; og det andet er – og det er i virkeligheden der, hvor vi bliver nødt til at tænke os rigtig godt om – at vi altså skal undgå eksponering af det, som foregår her.
Jeg ved godt, at der kan være et behov for at høre, hvordan det går osv., men det er stadig væk min opfattelse, at noget af det, der gjorde, at det tidligere forsøg på at lave en aftale faldt til jorden, var, at det blev eksponeret.
Og når fru Britt Bager siger, at man var langt med forhandlingerne med Litauen, og at bolden blev lagt tæt på målet, den skulle sådan set bare skydes i mål, så tror jeg, man lige skal prøve at konsultere Litauens justitsminister, der om samme spørgsmål, da han blev præsenteret for det i december 2018, sagde: »Vi har gjort det klart, at vi ikke kommer til at bygge et nyt fængsel i Litauen, fordi parlamentet er meget skeptisk over for det.
Der er ingen forhandlinger«.
Det sagde justitsministeren.
Så det der med, at den var lagt til rette og lige skulle sparkes i mål, er i hvert fald ikke den opfattelse, som den anden side af forhandlingsbordet havde, kan man rolig sige.
Vi kan ikke bekræfte det.
Det skriver justitsministeren så.
Så det der med, at den lå lige til at sparke i mål, er i hvert fald ikke opfattelsen hos dem, man forhandlede med på daværende tidspunkt.
Det kan selvfølgelig sagtens have været opfattelsen hos nogle af dem, der forhandlede fra den danske side.
Det tvivler jeg nu stærkt på.
Men jeg skal selvfølgelig ikke kunne sige, hvilke opfattelser der har bundfældet sig.
Det peger måske på noget af det, som er følsomt, og som fru Britt Bager også spørger til, nemlig: Kan vi ikke få at vide, hvilke lande der er tale om?
Nej – det forløb, som vi har været igennem, bekræfter, hvorfor det ikke skal eksponeres, fordi vi risikerer så at sætte det hele over styr.
Og jeg siger ikke, at der er et flertal herinde, som ville lune sig lidt ved selvtilfredshedens bål, hvis det mislykkedes for den nuværende regering, altså det her projekt.
Men hvis man gerne vil have projektet til at lykkes, skal vi nok samles om, at det er rigtig fornuftigt, at de her forhandlinger foregår på en måde, hvor det ikke bliver eksponeret, for ellers risikerer vi at sætte det over styr.
Og det er jo i virkeligheden også der, hvor hr. Naser Khader er, nemlig når han siger: Det vigtigste er, at der reelt bliver forhandlet – altså at det er det, der sker.
Og det er det, som sker.
Men jeg tror alt i alt, at vi som parlament ville være bedst tjent med, hvis vi kunne mødes om den vedtagelsestekst, som vi har præsenteret.