Torsten Gejl (ALT), 2019-04-05:
Jeg synes, de andre ordførere så fint har beskrevet, hvordan det her forslag skaber værdi inden for arbejdsskadeområdet.
Det er alt i alt et positivt forslag, som Alternativet støtter.
Mange tak.
Som nævnt af nogle af de andre ordførere er der en række forbedringer af beskæftigelsessystemet i det her forslag, og det er fristende at stemme for det ud fra de små skridts politik, de små forbedringers politik.
Men i Alternativet føler vi, at vi derved blåstempler hele den øvrige del af en beskæftigelsesindsats, som er baseret på tvang, kontrol og administration, og det går stik imod Alternativets vision om at sætte de ledige fri, sætte sagsbehandlerne fri og sætte hele beskæftigelsessystemet frit.
Der kom lige mange i arbejde fra hver gruppe.
Forskellen var bare, at dem, der ikke blev udsat for tvang, følte sig bedre tilpas.
I Danmark har vi haft et forsøg i Kalundborg, hvor de 100 mest udsatte borgere i 2 år ikke længere blev udsat for tvang; de kunne komme, hvis de ville, og de kunne faktisk blive væk.
Der kom
dobbelt så mange til møder med sagsbehandlerne
Der var 60 pct. i aktivering – frivillig aktivering – i Kalundborg i den periode mod 30 pct. på landsplan, hvor det var tvunget.
Så der er flere og flere indikationer af, at vi kan stryge hele tvangsregimet i beskæftigelsessystemet.
Vi kan simpelt hen stryge det og lade det afløse af et frivilligt system, der tilbyder folk at komme på benene og blive raske og få hjælp til at komme i arbejde.
Det med at komme på benene og blive rask hører ikke til i Beskæftigelsesministeriet, det hører til i Socialministeriet og Sundheds- og Ældreministeriet.
Det med at få hjælp til at komme i arbejde kan man så klare i Beskæftigelsesministeriet.
I Alternativet vil vi have kontanthjælp uden modkrav, vi vil have dagpenge uden modkrav.
Vi er nemlig sikre på, at ledigheden ikke er de lediges skyld.
Folk arbejder ikke, fordi vi tvinger dem til det.
Det kan da godt være, at det er sådan, at hvis vi sætter alle fri, så er der enkelte, der ikke vil arbejde – måske nogle få – men jeg er sikker på, at ledigheden aldrig nogen sinde bliver så lav, at vi får brug for dem.
Derfor skal vi sætte de ledige fri, og vi skal give sagsbehandlerne deres ansvar for at støtte de ledige tilbage.
Vi skal give sagsbehandlerne og de offentlige frontmedarbejdere mulighed for bruge deres faglighed sammen med de ledige i stedet for at fjernstyre dem og tvinge dem til at køre one size fits all-løsninger for en masse mennesker, der er utrolig forskellige.
I Alternativet kalder vi det at gå fra system- til relationsvelfærd.
Her stiller sagsbehandlerne de spørgsmål, der er relevante for den enkelte lediges situation, og tilrettelægger støtten ud fra den enkelte lediges individuelle svar.
Lige nu oplever mange ledige beskæftigelsessystemet som én stor ydmygelse.
Man umyndiggør de ledige, man fratager dem deres sociale frihedsrettigheder.
Mennesker, der har arbejdet et halvt eller et helt liv, oplever pludselig at være et nummer i køen i beskæftigelsessystemet og er blevet frataget deres myndighed og bliver tvunget til en hel masse ting, som mange ofte synes er fuldstændig meningsløse, og dermed kommer de ligesom til at føre en parallel kamp mod systemet.
Alternativet vil sætte systemet, de ledige og sagsbehandlerne fri, så de ledige kan få ansvaret for deres eget liv tilbage og på den måde få værdigheden tilbage i deres liv, få anstændigheden tilbage i deres liv og få deres sociale frihedsrettigheder tilbage i deres liv.
Det kan ikke passe, at bare fordi vi er nogle, der er ved muffen, nogle, der har arbejde, nogle, der klarer os godt i samfundet, så har vi ret til at tage de sociale frihedsrettigheder fra mennesker, bare fordi de bliver arbejdsløse.
I Alternativet er vi sikre på, at hvis folk får lov til at sige nej til meningsløse tilbud, får deres liv tilbage, får deres myndighed tilbage og får deres vilje tilbage, så vil de i meget, meget højere grad sige ja til ting, der er relevante for dem, og når mennesker siger ja af egen vilje, siger de ja på en meget mere kraftfuld måde.
Jeg er sikker på, at det vil bringe flere folk på benene og i arbejde.
Så vi skal ophæve tvangsregimet i beskæftigelsessystemet og gøre tilbuddene i beskæftigelsessystemet så gode, at folk siger ja til dem uden at være tvunget til det.
Og koster det penge?
Ja, det koster kassen, det er dyrt, så vi kan jo passende bruge de milliarder, som vi i øjeblikket bruger til at tvinge folk rundt i beskæftigelsessystemet.
Altså, nu er vi i Alternativet jo rigtig glade for, at det er SF, der får ros af en Venstreminister, når det handler om at udvikle beskæftigelsespolitik.
Jeg skal ikke udtale mig på SF's vegne, men jeg kan da sige, at i Alternativet vil vi gerne af med hele tvangsregimet.
Det, jeg vil spørge om, er, hvilket indtryk det gør på ministeren, at der f.eks. er et forsøg i Finland, hvor der er to store grupper borgere, og den ene gruppe er et helt år udsat for det normale tvangssystem, den anden er ikke, og i begge grupper er der lige mange, der kommer i arbejde – der er lige mange, der kommer i arbejde, i begge grupper.
Og dem, der ikke er udsat for tvang, siger selv, at de får det betydelig bedre.
Hvad tænker ministeren om den type resultater?