Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-02-27:
Tak for redegørelsen.
Det er jo en glimrende redegørelse, der beskriver alt det gode, EU kan og vil.
Det er jo også meget positivt, og jeg blev faktisk lidt overrasket over at se så positiv en redegørelse, især når vi har en rimelig EU-skeptisk statsminister.
Men netop når redegørelsen er så positiv, kan jeg ikke undgå selv at blive en lille smule skeptisk og faktisk en lille smule kritisk – og jeg er ellers rimeligt pro-EU og vil også, at vi får talt EU op: Men så må jeg gå lidt over i den anden side.
Dk4 er ved at producere en udsendelse om EU i krise.
De liner faktisk ni kriser op, og der er jo ikke så lidt at tage fat på: Identitetskrisen, den demografiske krise, altså i forhold til pensioner; hvad det hele kommer til at koste.
Der er masser at tage fat på: Brexitkrisen, og hvad det betyder for vores sammenhængskraft, og sikkerhed og migration.
Der er masser af kriser og udfordringer.
Og vi befinder os jo i en verden, som er i gang med en stor transformation både geopolitisk og geoøkonomisk, og nu ser vi også en geoteknisk transformation.
Så jeg savner i sådan en redegørelse her, at man ser på, hvad det er for nogle udfordringer, EU og Europa står i og står med.
Brexit var et kæmpe chok for os alle sammen.
Ikke bare er et stort geografisk stykke revet af EU, men også et stort stykke af tilliden til EU-projektet er fjernet.
Vi ser også en skepsis i flere lande, og den vokser.
Det synes jeg er en stor udfordring for EU i fremtiden.
Hvad sker der, hvis den skepsis stiger endnu mere i Italien?
Hvad er det så, vi står med i forhold til EU?
Vi står også med nogle demokratiske værdier, der er under pres, i EU.
Hvad er det, vi skal løfte her?
Det er ikke, fordi vi har fælles værdier i EU, men fordi der er nogle retsstatsprincipper, som er utrolig vigtige at tage hånd om.
Jeg håber i hvert fald, at man budgetmæssigt fremover også tager fat i at bruge retsstatsprincippet som et budgetstyringsmiddel.
Vi kan også bruge brexit til at tænke over, hvor EU skal hen.
Hvor er det, EU skal være fremover?
Det kunne have været interessant, hvis der også var beskrevet nogle scenarier i sådan en redegørelse her.
Han vil i hvert fald gerne være en EU-leder, som han dog ikke kan være endnu.
Vi skal også se på, hvor det er, tilliden knager mellem borgerne og EU og Bruxelles.
Hvordan kan vi bruge den konference, der skal være, om EU?
Jeg synes, det er et lidt mærkeligt ord at bruge.
Det lyder allerede meget bureaukratisk og processuelt i mine ører.
Man skulle mere bruge nogle folkehøringer, få inddraget parlamenterne, hvor man tager den bredere snak om, hvor det er, vi er i EU.
Hvad mener vi med, at man skal løfte sammenhængskraften i EU og den sociale »cohesion«, som det hedder på godt dansk?
Hvad er det, vi vil?
Det synes jeg også at formanden gør med sin Green Deal.
Det er EU, der kan løfte vores grønne omstilling, og det er EU, der kan være med til at skabe de alliancer og være med til at lægge et meget nødvendigt pres på lande som Indien, USA og Kina for at fremme den grønne omstilling.
Hvordan kan EU også bruge sine handelsaftaler mere strategisk til at løfte den grønne omstilling, f.eks. ved at stille stærkere krav om efterlevelse af Parisaftalen?
Jeg synes, det er meget mere spændende, hvis man kunne drøfte nogle af de her aspekter i forhold til EU, og hvad vi kan bruge EU mere til – og også, hvad EU ikke skal bruges til.
Vi synes jo, at der er rigtig meget, vi kan bruge EU til, særlig i forhold til migration og asyl, men hvad er det også, vi skal gøre der?
Heldigvis er der nogle af os, der skal ud at se på nogle af de ting snart.
Det er meget vigtigt, at vi holder det frit og flydende for det danske erhvervsliv, for vores arbejdspladser og adgangen til frihandelsaftaler.
Men der er også nogle ting, hvor vi må sige: Her skal EU ikke ind og bestemme over os, f.eks. når det drejer sig om mindsteløn eller om vi skal have barsel til mænd – det skal vi nok selv finde ud af i Danmark.