Maria Durhuus (S), 2025-11-19:
Hov, undskyld.
Tak for ordet.
Jeg skal sige, at jeg i dag er her som vikar for socialordføreren, og jeg vil derfor tilkendegive, at vi som Socialdemokratiet selvfølgelig støtter det her lovforslag, fordi vi finder det nødvendigt, men også velovervejet at tage et skridt i udviklingen af Den Sociale Investeringsfond, der siden sin oprettelse har haft det formål at styrke velfærden gennem resultatorienterede investeringer med både socialt og økonomisk afkast.
Vi ønsker at skabe bedre livschancer for den enkelte og samtidig styrke fællesskabet gennem en mere effektiv og ansvarlig anvendelse af vores fælles midler.
Fondens arbejde har jo udviklet sig markant siden oprettelsen.
Der er indgået brede politiske aftaler, hvor midler er blevet afsat til konkrete grupper.
Det kan være unge uden job eller uddannelse, seniorer uden fodfæste på arbejdsmarkedet og andre større initiativer fra regeringens side.
Men den gældende lovgivning har ikke været gearet til at modtage målrettede og politisk besluttede investeringer.
Den har manglet præcision, den har manglet fleksibilitet, og det har i praksis begrænset fondens muligheder for at omsætte politiske ambitioner til virkelige investeringer i mennesker.
Det er det, vi retter op på nu.
Lovforslaget giver for første gang mulighed for, at staten, altså vi her i Folketinget, kan indskyde formålsspecifik kapital i fonden.
Det vil sige, at vi som politisk system kan beslutte, at vi vil styrke en særlig samfundsudfordring og lade fonden investere i løsninger inden for det bedste tema.
Det er vigtigt for os, at denne mulighed etableres, uden at det går på kompromis med fondens armslængde og faglige integritet.
Derfor er det alene første investering, der skal følge det formål, pengene er givet til, og derefter kan midlerne eller afkastet bruges bredere inden for fondens generelle formål.
Det er balanceret, ansvarligt og respektfuldt over for både det politiske mandat, men også de faglige metoder.
Lovforslaget tydeliggør også, hvordan de årlige temaer for fondens arbejde fastsættes.
I dag henviser loven til finanslovsforhandlingerne, men det afspejler ikke den praksis, vi reelt har haft, siden fonden blev en del af Social- og Boligministeriets ressort.
Fremover vil det være social- og boligministeren, der fastsætter processen for udpegning af temaer, og det skaber ro om proceduren og en bedre mulighed for planlægning og samarbejde med de aktører, der er afhængige af at kende fondens pejlemærker.
Samtidig indføres en ny og mere eksplicit formidlingsforpligtelse.
Fondens viden skal ikke ligge i skuffen.
Vi skal vide mere om, hvad der virker, og vi skal bruge den viden til at gøre mere af det, der virker.
Lovforslaget skaber også en klar hjemmel til, at fonden kan opkræve forvaltningshonorarer fra private investorer.
I dag får privataktører adgang til fondens professionelle investeringsapparat uden at betale en krone for det.
Samtidig indføres der regler, der styrker fondens ledelsesstruktur og økonomiske robusthed.
En næstformand kan nu tegne fonden i formandens fravær, og social- og boligministeren får hjemmel til at fastsætte regler for fondens brug af likviditetsforskydninger, så vi som samfund ikke løber en unødvendig økonomisk risiko.
Med dette forslag styrker vi altså Den Sociale Investeringsfond, ikke bare administrativt, men også som samfundsredskab.
Vi sikrer, at fonden kan omsætte politiske prioriteringer til målbare resultater, vi styrker gennemsigtighed og vidensdeling, og vi skaber en mere retfærdig og professionel struktur omkring driften.
Det er ikke revolutionerende.
Det er ikke dramatisk.
Det er en god, præcis og nødvendig lovgivning, som bygger videre på den vision, der lå bag fondens oprettelse: at sociale problemer ikke bare er udgifter, men også investeringsmuligheder, der skal føre til løsninger.
På den baggrund støtter Socialdemokratiet naturligvis forslaget og ser frem til en god og konstruktiv behandling.
Tak for ordet.