runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DD), 2026-02-18:
Jeg synes, det ordføreren siger, er fuldstændig pinligt.
Man har ikke krævet, at de her ægteskaber skal ophæves.
Man har ikke sat ind med hjælp og støtte til de her piger.
Man vil ikke have en juridisk undersøgelse, som netop ser på, hvor ansvaret ligger.
Man vil have en historisk undersøgelse, og det betyder, at der ikke er nogen, der bliver stillet til ansvar for det myndighedssvigt, man har begået over for de her piger.
Og så prøver ordføreren at lægge ansvaret over på Danmarksdemokraterne, som har kæmpet med de her sager i lang tid.
Nej, vi vil ikke have en historisk undersøgelse.
Vi vil have, at der er nogen, der står til ansvar for det her myndighedssvigt.
Gunvor Wibroe (S), 2026-02-18:
Altså, jeg kan bare gentage, at vi jo er i gang med at lave en undersøgelse, og når resultaterne fra den undersøgelse ligger klar, fra VIVE's undersøgelse her i foråret 2026, vil aftalepartierne jo gå sammen og se på, hvordan vi skal agere på det.
Det var ikke det, jeg stod og sagde.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-02-18:
Nej, i det her tilfælde er der jo så 86 ægteskaber, der er blevet anerkendt i strid med de regler, vi har vedtaget her i Folketinget.
Det har givet anledning til flere opfølgninger, og det har givet anledning til, at de pågældende myndigheder har rettet ind, opkvalificeret deres personale og lagt nye retningslinjer ind.
Det har givet anledning til, at CPR-registeret har lavet en stjerne, således at man lettere kan opdage, hvis det er sådan, at man sidder med f.eks. et par, som er flygtet til Danmark, eller nogle, der indvandrer til Danmark, og man skal vurdere, om man skal anerkende deres ægteskab eller ej.
Som jeg sagde før: Når den uvildige undersøgelse ligger fra VIVE's side omkring den praksis, der har været på området også før 2017, så vil partierne mødes og tage stilling til, om der er behov for flere og nye initiativer, særlig måske rettet imod dem, der har været udsat for at blive tvunget ind i et ægteskab i en tid, hvor de egentlig var børn.
Gunvor Wibroe (S), 2026-02-18:
Jeg sagde, at svigtet starter ved de mænd, der i Danmark vælger at gifte sig med en mindreårig.
Altså, det er da det største svigt.
Derfor bliver der jo lavet en uvildig undersøgelse nu, som vi vil agere på, så snart vi får resultaterne, som er klar her i 2026.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-02-18:
Jeg prøver lige at finde roen lige nu, når jeg skal stille det her spørgsmål.
Det gør jeg, fordi jeg faktisk blev dybt chokeret over ordførerens måde at behandle det her beslutningsforslag på, hvor man må sige at ordføreren gik noget i flæsket på Danmarksdemokraterne, som jo har fremsat det her beslutningsforslag, og begynder at udgyde nogle forskellige påstande om, at vi ikke er efter de her mænd, som lader sig gifte med børn, med piger.
Jeg må bare sige, det synes jeg godt nok var noget af nogle udtalelser, som var virkelig langt ude, det er jeg nødt til simpelt hen at slå fast.
Påstår ordføreren virkelig, at Danmarksdemokraterne ikke går op i de piger og interesserer sig for deres ve og vel og ikke er efter dem, som lader sig gifte med små børn?
Gunvor Wibroe (S), 2026-02-18:
Jeg tror, at hvis man genhører min tale, så vil man ikke kunne høre det, som ordføreren lige har sagt.
Jeg siger, at ansvaret starter med de mænd, de familier, der lader deres små piger eller drenge gifte sig med et voksent menneske.
Det er der, det starter.
Det er dybt problematisk, at det er foregået i Danmark.
Det er et kæmpeproblem, at det er foregået efter 2017, hvor vi har lovgivet om det.
Der er blevet fundet 86 sager, som ikke er blevet håndteret ordentligt, og hvor man ikke haft kendskab til, hvordan man skulle agere.
Det er da et kæmpeproblem.
Det handler vi på.
Dette er da et kæmpeproblem.
Vi vil ikke acceptere, at børn bliver gift med voksne mennesker eller voksne mænd her i Danmark.
Det skal vi da aldrig acceptere, og det handler vi på.
Marlene Harpsøe (DD), 2026-02-18:
Det synes jeg bare ikke I gør godt nok i regeringen, det må jeg sige.
Gang på gang virker det, som om man i regeringen, men også i Socialdemokratiet er med til at beskytte systemet frem for at beskytte borgerne.
Det ser vi også på handicapområdet, og det må jeg bare tage dybt afstand fra.
Den tidligere socialminister kaldte det her med, at man lod sig gifte, altså at mænd lod sig gifte med små piger, for statsautoriseret pædofili.
Det er da noget, man skal handle på, og man skal da også handle på det i forhold til det svigt, som der er i systemet.
Så hvorfor vil man ikke være med til at stemme for Danmarksdemokraternes forslag?
Gunvor Wibroe (S), 2026-02-18:
Selvfølgelig skal man handle på det, og det er jo netop det, vi gør.
Det, Danmarksdemokraterne kræver, er en kommission.
Det er det, beslutningsforslaget her går ud på.
Vi har valgt at gøre det på en anden måde.
Vi har valgt at lave en stor undersøgelse og sat ressourcer af til det.
Vi har været i gang siden efteråret 2024.
Det er den måde, vi har valgt at gøre det på.
Så det her med, som man skyder os i skoene, at vi er ligeglade eller ikke interesserer os nok for det her, fordi vi ikke vælger at gå Danmarksdemokraternes vej med en kommission, er simpelt hen ikke rigtigt.
Katrine Daugaard (LA), 2026-02-18:
Jamen så må ordføreren simpelt hen uddybe, hvad det er, ordføreren siger, for det lyder godt nok sådan, når man hører ordførerens tale.
Altså, skylden bliver skudt på nogle udenlandske mænd, må vi forstå.
Det her handler jo netop om myndighedernes svigt.
Det er skrækkeligt, når voksne mænd, eller kvinder for den sags skyld, begår overgreb imod børn, men det her handler jo lige præcis om, at myndighederne har svigtet de her børn, de her mindreårige børn, der er blevet gift væk til voksne.
Det er simpelt hen rystende at høre den ansvarsfralæggelse, som ordføreren lægger for i sin tale her i dag.
Altså, det er jo ikke kun i udlandet, sådan nogle ting her foregår.
2 pct. af danske børn bliver udsat for incest.
Så der er da også masser af sådan nogle overgreb imod danske børn, som Socialdemokratiet kunne hjælpe med at gøre lidt ved.
Står ordføreren og taler for, at når danske myndigheder får sager ind, hvad enten de så kommer fra udlandet eller kommer fra Danmark, så skal myndighederne bare vende det blinde øje til og ikke handle på det?
Er det det, ordføreren står og siger?
Skal der ingen konsekvenser være, når vi ved, at myndighederne har fejlet?
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-18:
Jeg har netop også nogle af de henvisninger, som ministeren refererer til, med.
Vi har jo, som det også blev fremhævet i barnets lov, gjort det fuldstændig tydeligt.
Det er fremhævet i § 1, stk. 3 : »Hjælp og støtte efter denne lov tilrettelægges efter en konkret og individuel vurdering af det enkelte barns eller den enkelte unges og familiens behov, forhold og forudsætninger.«
Det er derfor, jeg selvfølgelig er glad for, at vi oven på det beslutningsforslag, som vi fremsatte sammen med alle partier, er blevet enige om, at vi skal have drøftelser omkring det her arbejde, i forhold til hvordan vi kommer videre.
Problemet er, at i den tid, der går, før der bliver indkaldt til de drøftelser, er der konkrete børn og familier, som betaler prisen – og jo egentlig også hele vores samfund, for det har kæmpe konsekvenser.
Vi ved, at de børn, som selv er udsat for vold eller er vidne til vold, kommer igen, hvis ikke de får behandlet deres traumer i psykiatrien.
De får svært ved at få fodfæste på uddannelsesinstitutionen eller på jobbet eller på andre måder i fremtiden.
Så det er hamrende dyrt både for den enkelte og jo faktisk for hele vores samfund, hvis ikke vi sikrer et godt børneliv.
Det, der gør mig bekymret, er, at vi på den ene side jo i barnets lov sikrer, at der skal være en målrettet hjælp, men samtidig kan vi se, når vi ser på den praksis, som der er på krisecentrene, at den ikke stemmer overens med det formål, som vi har nedskrevet i barnets lov.
Det, der også gør mig bekymret, er, at jeg har talt med flere af de krisecentre, der er i landet, og hørt konkret om nogle af de problemer, de har oplevet i Østjylland.
Det er enormt skræmmende, for det har konkrete konsekvenser for de børn, der er dér.
Men nu ser vi, at den praksis breder sig.
Katrine Daugaard (LA), 2026-02-18:
Men vi har en minister, der er meget vokal og handlekraftig, når det er borgerne, der begår lovbrud, og når det er private virksomheder, der begår lovbrud på det her område.
Så bliver der handlet, og der bliver iværksat med bøder osv.
Lige så snart det er myndighederne, som det altså bare konsekvent også er, så er ministeren fuldstændig ligeglad, og der er ingen konsekvenser.
Det er det samme svar hver gang: Myndighederne kan ikke gøre for det; de gør deres bedste.
Det er ikke godt nok!
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-02-18:
Ja, det bliver vi selvfølgelig nødt til at kigge nærmere på, for det er sådan, at de børn, som følger med på et krisecenter, selvfølgelig har ret til også at blive set i deres egen ret.
Kommunen skal gå ind og vurdere, om det her er et barn, der selv har været udsat for vold.
Der er det jo sådan, at vi jo har været med til at indføre f.eks. traumebaseret behandling i børnehusene, eller at man kan blive undersøgt i børnehusene og modtage hjælp der, hvis det er sådan, at man har været udsat for vold.
Der kan også blive rejst en sag over for myndighederne og politiet.
Hvis det er sådan, at man bare har været vidne til vold, er der forskellige andre indsatser, som kommunerne også ligger inde med.
Derfor er det selvfølgelig også rigtig vigtigt, at krisecentre – og det ved jeg også at de har – både har øje for kvinden, men selvfølgelig også, hvis hun er mor, har øje for de medfølgende børn, der er, ligesom børnene i deres egen ret har ret til de her ti psykologtimer, alene som følge af at de er med på krisecenteret.
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-18:
Jeg vil så i forlængelse af det gerne – og jeg er glad for, at ministeren er enig i, at det her selvfølgelig er noget, vi skal se på – høre ministeren, om ikke vi skal se at få indkaldt til de drøftelser, for der er rigtig meget, vi skal tage konkret fat i og hånd om, og samtidig også parallelt med det akut se på den her problemstilling.
For det, jeg oplever, er en enormt høj faglighed ude på krisecentrene; det er rigtig mange, der gerne vil og faktisk har forudsætningerne, samarbejdet og andet til at kunne gøre det, men direkte oplever, at det tilsyn, som jo egentlig skulle beskytte børnene, kommer til at spænde ben for den hjælp, som børnene skulle have.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-02-18:
Det, jeg også oplever, er, at ude på krisecentrene vil man gerne inden for de rammer, man har, kunne tilbyde endnu mere og lægge endnu flere indsatser ind der, hvor barnet er.
Men jeg tror også, det er vigtigt at huske på, at et barn ikke altid har brug for indsatser kun på krisecentre, hvor de i øvrigt allerede har ret til ti psykologtimer, men også har brug for at komme ud af krisecenteret og har brug for hjælp og støtte, som ikke kun er der, mens mor er på krisecenteret, men som også følger med over, når man går i skole, i daginstitution, eller når mor – eller far, for den sags skyld – har fundet en ny bolig og man følger med.
Derfor tror jeg da også, det er rigtig vigtigt, at når vi kigger på de her løsninger, og hvordan vi bedst muligt støtter børn, som har været udsat for vold eller været vidne til vold, og som har forældre – mor eller far – der er endt på et krisecenter, så kigger vi ikke kun på indsatsen i krisecentrene.
Det er rigtig vigtigt, at vi laver en indsats, som handler om barnet, og som kan følge med, uagtet om det er på krisecenteret eller man er et andet sted.
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-18:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Den bedste indsats, vi overhovedet kan lave, er at have et helhedsorienteret blik på det barn, og hvad barnet har brug for, og selvfølgelig også på personerne omkring barnet.
Vi ved jo fra forskningen, at det at være vidne til vold i de nære relationer faktisk er lige så voldsomt og har lige så store konsekvenser, som hvis man selv er blevet udsat for vold.
Samtidig er det også vigtigt – når ministeren siger det, for det er jeg fuldstændig enig i – at vi kigger på alle børn.
Det vil sige, at vi konkret ser på de børn, som er på krisecentrene.
Men vi hører også fra dem, der er i gang med at lave frisk forskning på det her område, at det også gælder børn, som er blevet anbragt i en plejefamilie, og som er anbragt et andet sted end på et krisecenter, og som står tilbage med traumer, som de ikke får nok hjælp til i dag.
Så vil ministeren være med til også at have det brede blik på et godt børneliv?
Pause Pause (Pause), 2026-02-18:
Mødet er udsat.
Karina Adsbøl (DD), 2026-02-18:
Tak for det, formand.
I november 2023 kunne Berlingske afsløre noget, som burde kunne få enhver i dette land til at standse op.
Mere end 1.200 mindreårige ikkevestlige piger er fra 1996 til 2015 blevet viet ved kongebrev i Danmark.
Siden er der blevet iværksat en tilsynsundersøgelse, som har identificeret 86 sager, hvor Social- og Boligministeriet retter kritik af myndighedernes behandling af sager om anerkendelse af ægteskaber med mindreårige helt ned til 13 år.
Det gælder i perioden, efter at kongebreve, der gav dispensation til ægteskaber for personer under 18 år, endelig blev afskaffet i Danmark i 2017.
Det er rystende, for når myndigheder registrerer og anerkender ægteskaber, hvor mindreårige piger er gift med voksne mænd, så er det ikke en administrativ fejl; det er et massivt svigt, et svigt af de piger, som staten har pligt til at beskytte.
Den tidligere social- og boligminister kaldte det selv statsautoriseret pædofili, og når selv en minister bruger de ord, burde det jo føre til selvransagelse og handling.
I stedet for har regeringen nøjedes med en begrænset tilsynsundersøgelse.
Det er en rapport, der uddeler kritik, men ikke for alvor placerer et ansvar og ikke fuldt ud afdækker, hvem der traf beslutningerne, og hvorfor det kunne fortsætte i årevis.
Derfor foreslår vi en uafhængig barnebrudskommission – en kommission, der skal kulegrave myndighedernes praksis gennem årtier, afdække det juridiske og politiske ansvar og komme med klare anbefalinger, for at det aldrig nogen sinde skal kunne ske igen.
Samtidig skylder man pigerne, som staten svigtede, en officiel undskyldning og en klar anerkendelse af den uret, de er blevet udsat for.
Vi kan ikke ændre fortiden, men vi kan tage ansvar for den.
Derfor opfordrer jeg Folketingets partier til at støtte dette beslutningsforslag for pigernes skyld, for retssikkerhedens skyld og af hensyn til tilliden til vores demokrati.
Katrine Daugaard (LA), 2026-02-18:
Stort set ligegyldigt hvilket område vi taler om på socialområdet, er flosklerne, at man »forventer«, og man »går stærkt ud fra«, at loven bliver overholdt osv., selv om vi jo hele tiden står og kommer med eksempler på det modsatte.
Loven er ikke blevet overholdt her.
Det er jo meget, meget alvorligt, at 86 mindreårige er blevet gift med voksne mennesker, og at det i et land som Danmark er blevet blåstemplet.
Og ministeren er fuldstændig ligeglad med at finde ud af, hvad skal man sige, omfanget at de myndighedssvigt, som er foregået her i landet.
Altså, kan ministeren ikke gøre os lidt klogere på, hvorfor det er logisk i ministerens hoved at være ligeglad med det?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-02-18:
Jeg kan faktisk ikke genkende, at der i de her 86 sager har været eksempler på anerkendelse af ægteskaber, hvor den ene part har været ned til 13 år, når jeg gennemgår sagerne – det vil jeg bare lige sige.
Der har nogle steder været forkert registrering, også i kommunen, og det har man selvfølgelig også rettet op på.
Jeg synes, at man blander tingene en lille bitte smule sammen.
Før 2017 var det muligt at anerkende udenlandske ægteskaber i Danmark, selv om de var indgået med mindreårige.
Det er vi i gang med at lave en uvildig historisk undersøgelse af.
Efter 2017 har vi lavet en tilsynsundersøgelse.
De har meldt tilbage i stor stil, at de har ændret på deres procedurer, og i nogle tilfælde er de gået ind og har annulleret.
Andre steder vurderer de lige nu, hvad det er, de skal gøre i forhold til de konkrete ægteskaber, der er blevet anerkendt.
Det er jo sådan, at jeg som minister på det her område ikke kan pålægge kommuner eller andre myndigheder at ændre deres vurdering af, hvorvidt et udenlandsk ægteskab er blevet indgået ud fra de rammer, der er, altså de meget få undtagelsesmuligheder, der er i lovgivningen.
Derfor er det sådan, at det, jeg har fulgt op med, er at skrive til de pågældende kommuner og bede dem om at fortælle, hvad der er kommet ud af de indsatser.
I en lang række tilfælde har kommunerne meldt tilbage, at de, straks de blev bekendt med, at de havde begået fejl og fik kritik, gik i gang med at kigge på, om de skulle ændre den måde, som de uddanner deres medarbejdere, der sidder på området, på.
De har ændret den måde, de kiggede på det.
Det er faktisk også sådan, at man fra statslige myndigheders side er gået ind i CPR-registeret og har sørget for, der ligesom er en stjerne, der lyser op, når der er to, der tydeligvis har indgået et ægteskab, hvor der er et mellemrum mellem parterne, der gør, at den ene part har været mindreårig ved indgåelsen af ægteskabet.
Så der er både blev fulgt op fra en lang række kommunale og statslige myndigheders side.
Karina Adsbøl (DD), 2026-02-18:
Barnebrude, statsautoriseret pædofili – altså, vi snakker om børn på 13 år, og ministeren snakker om en historisk undersøgelse.
Hvilke konsekvenser skal det have?
Hvorfor er det, at ministeren ikke går ud og siger undskyld for, at staten svigtede?
Hvorfor er det, man ikke anerkender den uret, de her børn bliver udsat for?
Man vil nøjes med en lille undersøgelse på området.
Ministeren bedes her i dag i Folketingssalen oplyse, hvor mange af de her ægteskaber der er blevet annulleret.
Hvordan har myndighederne fulgt op på de skrivelser, ministeren har sendt ud?
Det må ministeren gerne svare på.
Men der er jo ikke blevet fulgt op, minister.
Altså, man har anerkendt ægteskaber med børn ned til 13-årsalderen.
Der bliver ikke fulgt op, i forhold til hvilke konsekvenser der skal være i forhold til det juridiske ansvar i det her.
Man laver en lille historisk undersøgelse.
Der er ikke fulgt op, for så ville ministeren jo kunne svare på her i dag, hvor mange af de her ægteskaber der er annullerede.
Altså, man har anerkendt ægteskaber med børn helt ned til 13-årsalderen.
86 sager er der massive fejl i, og så sender man bare lige en skrivelse ud til nogle kommuner.
Man har ikke fulgt op på de ting.
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-19:
Tak for det, formand.
De to forslag, altså L 104 og L 105, udgør en lovpakke, der følger op på anbefalingerne i en betænkning om ekspropriation og Venstres beslutningsforslag nr. B 31 af 9. november 2021 om styrket retssikkerhed ved ekspropriation m.v.
Der lægges op til en klagestruktur, hvor de tre statslige taksationskommissioner og de syv kommunale overtaksationskommissioner samles i to nye taksationsklagenævn.
Formålet er at skabe større ensartethed i erstatningsfastsættelsen på tværs af landet og højere effektivitet og smidighed i klagesagsbehandlingen, og det kan ingen vel være uenige i.
Med lovforslaget lempes kriterierne for, hvornår staten på ejernes anmodning skal overtage en hel ejendom, der berøres af et vej- eller jernbaneprojekt, så der i videre omfang end i dag kan tages hensyn til de gener og værditab m.v., som ejendommen og dens beboere vil blive påført af et vej- eller jernbaneprojekt.
Endvidere begrænses anlægsmyndighedernes mulighed for på eget initiativ at indbringe en afgørelse til gunst for borgeren om fremrykket overtagelse efter henholdsvis vej- og jernbaneloven for taksationsklagenævnene og domstolene.
Herudover foreslås de nødvendige konsekvensændringer i 77 love som følge af den samtidig foreslåede nye ekspropriationsproceslov.
Kære venner, denne lovpakke er noget af det mest komplicerede, vi har haft på vores område i denne periode.
Men hvor er jeg glad for, den kommer.
Ekspropriation er kompliceret, men vi stiller i dag borgerne et meget bedre sted med dette end der, hvor de stod.
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Mange tak.
Det er bare ganske kort.
Tak for, at ministeren også gik op her til sidst og afrundede på bedste vis.
Jeg vil gerne sige tak for en god forespørgselsdebat her i salen.
Et af hovedformålene med at gøre det på den her måde var netop at få den her dialog, så det f.eks. ikke var et beslutningsforslag, hvor man skulle sidde og finde ud af i detaljer, hvad et bødeniveau så skulle være, om der overhovedet skulle være en bøde, og hvad det ellers skulle være.
For så kunne vi få en debat om, hvordan det egentlig er, vi ønsker at agere som parti, og hvordan er det, vi ønsker at vores demokrati skal fungere.
Det synes jeg at vi er kommet godt omkring.
Vi har også fået lov til at idéudvikle lidt.
Så ja, jeg vil bare sige tusind tak og ønske jer en fortsat god dag.
Christina Olumeko (ALT), 2026-02-19:
Ja, der deler vi samme opfattelse.
Det er der ingen tvivl om.
Stiller man op til at blive valgt til et politisk hverv – det er sådan set, uanset om det er som folketingsmedlem, i regionsrådet, i kommunalbestyrelsen eller til et europaparlamentsvalg – så skal man altså varetage det hverv og have lyst til at varetage det efter et valg og ikke lyve om det over for vælgerne forinden.
Men skulle man af en eller anden grund miste lysten efterfølgende, måske fordi man ikke har fået den post, man ønskede sig, så synes jeg, det er problematisk.
Det tror jeg alle er enige om.
Men jeg synes heller ikke, det er i demokratiets interesse, at de skal tvinges til at sidde der.
Mads Olsen (SF), 2026-02-19:
Tak for det, formand.
Jeg vil starte med L 104.
Med dette lovforslag vil man forenkle reglerne for ekspropriation og samle dem i én lov, og det kan vi i SF godt bakke op om.
Samtidig vil man også have en forenkling i klagestrukturen, som høringsparter påpeger vil føre til en mere ensartet behandling af klager.
Samtidig forringer man ikke borgernes retssikkerhed.
Så alt i alt kan vi i SF godt støtte dette lovforslag.
L 105 er lidt mere omfangsrigt.
Med dette lovforslag vil man lempe kriterierne for, hvornår staten skal overtage ejendomme, der er berørt af vej- eller jernbaneprojekter, så der i højere grad tages hensyn til gener og værditab for ejerne.
Samtidig begrænses myndighedernes mulighed for at anke afgørelser, hvilket er til fordel for borgerne.
Alt i alt stiller det her lovforslag borgerne bedre retssikkerhedsmæssigt.
Det er vigtigt for SF, og det understregede vi også under den behandling af et beslutningsforslag om samme problematik, vi havde her i Folketingssalen for et par år siden.
At det nu sker, er derfor kun godt.
I høringssvarene anerkender de fleste også, at retssikkerheden bliver bedre for borgerne, men vi vil selvfølgelig gerne i udvalgsarbejdet dykke ned i, om man kan styrke retssikkerheden yderligere.
Derfor er det også vigtigt med et grundigt arbejde, og det vil vi gerne dykke videre ned i i udvalgsarbejdet om.
Men vi stemmer også ja til L 105.
Tak for ordet.