runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-16:
Jeg tror, det er det samme, for det allersidste, der står i bemærkningerne til vores forslag, er: »Hvis merrisikoen ved udlån i yderområderne er lille eller nul, vil merrenten også blive lille eller nul.«
Det afspejler netop bare risikoen, så på den måde ville der jo ikke nødvendigvis være nogen form for speciel rentesats eller underskudsdækning eller noget som helst.
Man ville sige, at vi tror, der er rigtig mange derude, der har gode projekter, de har sund økonomi, og derfor skal de selvfølgelig også kunne have et lån afspejlet i den rente.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-05-16:
Tak, hr. formand.
Det minder mig lidt om juleaften, jeg ved egentlig ikke hvorfor, men jeg har indtryk af, at man fra Enhedslistens side har travlt med at bruge nogle penge, når man nu vil være bankdirektør i noget, der hedder landdistrikternes bank.
Det koster mig bekendt penge at stifte en bank, og der vil jeg gerne høre, om Enhedslisten har lavet nogle beregninger over, hvad det her glimrende fantastforslag vil beløbe sig til.
Rune Lund (EL), 2017-05-16:
Vi har den holdning, at når vi kan se, at markedet ikke kan fungere, og når vi kan se, at vi har et problem, der skal løses, og det er et problem, som vi oven i købet kan se, vi har en løsning på, en løsning, som bliver bakket bredt politisk op, og f.eks. også bliver bakket op af Landdistrikternes Fællesråd, som jo består af omkring 40 kommuner, så synes vi, at vi har en god idé.
Og vi er sikre på, at en sådan bankvirksomhed eller et offentligt realkreditinstitut kan løbe rundt, fordi vi netop kan se i dag, at der er mennesker, som har en sund økonomi, men som, fordi de har et bestemt postnummer, ikke er i stand til at optage lån, og vi kan se, at der er virksomheder, som tjener penge og skaber arbejdspladser, men som, fordi de befinder sig et bestemt sted i landet, ikke kan låne penge.
Der kan vi jo se, at markedet ikke kan fungere, og så mener vi, at det er i alles interesse – i borgernes interesse, i virksomhederns interesse, i vores interesse som land i at fastholde og videreudvikle arbejdspladser – at der bliver skabt en lånemulighed, som markedet ikke kan levere.
Derfor ved vi, at der er brug for et sådant lånefinansieringsinstitut, og det er vi også mange uden for Enhedslistens rækker som synes er en god idé.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-05-16:
Jeg har også brug for en Ferrari, men jeg har bare ikke råd til den.
Ordføreren har ikke givet mig et eneste svar på, hvilke beregninger man har lavet.
Hvad koster det med den her bank, som Enhedslisten foreslår?
Hvordan skal det finansieres?
Og hvor mange penge skal der til?
Det eneste, ordføreren konkretiserer, er, at man i Enhedslisten kan føle, at der er et behov.
Det er det eneste, jeg har hørt.
Det er jo ren luft.
Må vi få at vide, hvor pengene skal komme fra, og hvor meget det koster?
Rune Lund (EL), 2017-05-16:
Vi kan se, at der er mennesker, som tjener gode penge, og at der er virksomheder, som tjener gode penge, men som ikke kan låne i dag.
Markedet fungerer ikke.
Vi kan derfor se, og det kan vi sammen med en lang række andre mennesker, som forholder sig til virkeligheden og de konkrete problemer, der er, i yderområderne, at det offentlige må træde til.
Det er selvfølgelig ved at yde et lån, som økonomisk giver mening.
Og det giver økonomisk mening at give folk og virksomheder mulighed for at låne penge – og det er folk, som har gode indtægter, og virksomheder, som tjener penge.
Derfor har vi fremlagt en model for, hvordan man kunne lave sådan et realkreditinstitut, og det er en model, som vi er meget stolte af, og vi er også stolte af, at 25 kommuner med Venstreborgmestre i spidsen har været ude at rose vores forslag og bakke forslaget op.
Torsten Schack Pedersen (V), 2017-05-16:
Jeg har lært altid at blive bekymret, når der er politikere her i Folketinget, der mener, at noget er så god en idé, at de ikke kan forstå, hvorfor der ikke er andre, der allerede gør det, og at vi i Folketinget derfor skal påtage os den opgave, og jeg bliver en kende bekymret, når jeg hører, at Enhedslisten mener, at det da er mærkeligt, hvorfor der ikke er nogen, der vil tjene de her penge, og at staten så må gøre det.
Det er klart, at der ser vi en smule forskelligt på tingene, i forhold til hvad der er en kerneopgave for et velfærdssamfund.
Det er, fordi der er en økonomisk udvikling i vores landdistrikter, der er positiv, fordi et flertal i Folketinget, som Enhedslisten ikke er en del af, har valgt at sikre, at der er fremgang i hele i Danmark.
Det er med til at sikre et boligmarked, der er langt bedre end det, som Enhedslisten og SF giver udtryk for.
Rune Lund (EL), 2017-05-16:
Jeg har noteret mig, at det her forslag tilsyneladende ligger tættere på Enhedslistens, end jeg måske umiddelbart havde læst mig til.
Men uanset hvordan forslaget præcis skal forstås, er vi selvfølgelig positive over for forslaget, som jeg startede med at sige.
Torsten Schack Pedersen (V), 2017-05-16:
Det var SF's erhvervsminister ikke indstillet på at gøre noget ved.
Så tror jeg måske, at SF lige skal tænke sig rigtig godt om, for det, SF siger, og konsekvensen af det er, at så skal man altså til at bryde med det solidariske princip i vores realkreditsystem, altså at man betaler det samme i rente.
Så skal man altså i landdistrikterne udstyres med realkreditlån, der er dyrere, og det tror jeg ikke er hjælpsomt for udviklingen i vores landdistrikter, og det er i hvert fald ikke et spor, som vi har tænkt os at forfølge fra Venstres side.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-16:
Jeg håber ikke, at jeg med ordførerens tale skal høre det sådan, at der ikke er noget problem i mange landdistrikter.
Sådan vil jeg ikke tolke det.
Rigtig mange mennesker med sund økonomi – det er både folk, der har en virksomhed, der måske gerne vil udvide, eller folk, der gerne vil købe en bolig – får afslag igen og igen og igen.
Det kan der være forskellige årsager til.
En af dem er netop omsætningshastigheden.
Man er bange for, at hvis omsætningen bliver for langsom i mange landdistrikter, vil det påvirke de andre huses priser negativt.
Men så er man jo selv med til at skabe den negative spiral, at der nemlig ikke bliver købt og solgt i den hast, vi godt kunne ønske os.
En model kan være, at det skal foregå på markedsvilkår, det vil sige, at renten der, hvor der kunne være en risiko, selvfølgelig skal afspejle det.
Vi vil gerne have, at det her blev overflødiggjort ved netop at presse realkreditinstitutterne til også at sikre, at folk med sund økonomi i landdistrikterne kan få et lån.
Jeg taler om, at vi bruger 26 mia. kr. hvert år på direkte støtte til nogle virksomheder – til noget, som jeg ellers troede at f.eks. vores konservative minister ville synes at markedet selv måtte klare efter lad falde, hvad ikke kan stå-princippet.
Det er også lidt det, jeg hører fra Socialdemokratiet, og så siger jeg bare: Hvorfor gælder princippet om at lade markedet ordne det, når det handler om hundredtusindvis af danskere, der bor i landdistrikterne, mens det ikke gælder, når det handler om virksomheder?
De skal ikke klare sig på markedsvilkår, der skal vi understøtte dem med 26 mia. kr. om året.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-05-16:
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at sikre, at dansk erhvervsliv har de bedste arbejdsbetingelser.
Noget handler om erhvervsstøtte, men det handler altså også om infrastruktur.
Det er derfor, jeg tager det med.
Det er ret afgørende.
For hvis vi holder op med det, er alternativet, enten at de lukker, eller at de skal importere arbejdskraft, eller at de rykker produktionen til udlandet.
Det er en god forretning for Danmark.
Christian Juhl (EL), 2017-05-16:
Jeg forstår heller ikke helt den liberalistiske tankegang, som Socialdemokratiet nu er slået ind på.
Det var Socialdemokratiet, der indførte den statslige realkreditinstitution i Danmark for netop at give en mulighed på markedet for, at enhver kunne låne til sit hus.
Og når nu markedet er sådan i dag, at man ikke kan låne penge selv til et billigt hus – et ekstremt billigt hus – i yderområderne, selv om man endda har et arbejde, er tiden så ikke inde til at regulere det marked?
For vi har da trods alt historisk og aktuelt været enige om, at det kan være en mulighed for staten at gå ind og regulere et marked, der ikke fungerer.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-05-16:
Jo, altså, der er jo nogle udfordringer.
Noget af det kan vi gøre noget ved, og noget af det bør vi også gøre noget ved.
Sidst der var den her debat i Folketingssalen for halvandet års tid siden, lå det jo lidt i slipstrømmen af den rapport, der kom fra udvalget om finansiering af boliger og erhvervsejendomme i landdistrikter, som havde nogle anbefalinger, bl.a. om nogle ting, som blev set som hindringer for, at man kunne optage lån, bl.a. 6-månedersreglen.
Der var noget om rådighedsbeløbet.
Der var nogle andre, hvad kan man sige, problematiske elementer, som vi jo allerede dengang ligesom gav opbakning til at der skulle gøres noget ved.
Der var i hvert fald en række anbefalinger fra rapporten i sin tid, og meget af det har regeringen taget med.
Og der er også mulighed for at gøre noget.
Nu skal vi forholde os til, om vi ønsker, at staten skal oprette et realkreditinstitut, og der er Socialdemokratiets holdning, at det skal vi ikke.
Christian Juhl (EL), 2017-05-16:
Det vil sige, at historisk og aktuelt har Socialdemokratiet ændret holdning i forhold til de gode gamle dage, hvor vi tog lidt vare på markedet og prøvede at regulere det.
Jeg synes, det er en underfundig holdning, også når man skal høre en minister påstå, at når boligpriserne stiger, er det nemmere at få lån.
Det er jo lige omvendt på et almindeligt marked.
Altså, hvis det hus, jeg skal købe, stiger i pris, og jeg ikke har for mange penge, ja, så er det da endnu sværere for mig at få et lån.
Det er noget, der siger sig selv.
Hvad vil Socialdemokratiet så gøre for at være med til at sikre de borgere, der ikke har ret mange penge, og som kunne købe et billigt hus?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-05-16:
Nu siger hr. Christian Juhl, at vi har ændret holdning, men det er præcis det samme, som min gode kollega sagde for halvandet år siden, så det er svært at sige noget til det.
Jeg har hans gamle tale her ved siden af mig, så det er sådan set svært at påstå, at Socialdemokratiet skulle have ændret holdning på det her område.
Dengang pegede vi på nogle af de anbefalinger, som rapporten fra udvalget om finansiering af boliger og erhvervsejendomme i landdistrikter, som blev nedsat af den tidligere socialdemokratiske regering, kom med, og mange af de anbefalinger har vi ligesom foreslået at der bliver arbejdet videre med.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-16:
I forhold til at hr. Hans Kristian Skibby lægger ud med at more sig over, at det er tredje gang, vi behandler det her beslutningsforslag i salen, synes jeg, at det er lidt utroligt, at DF's ordfører bruger så meget tid på at tale om postnumre, når det overhovedet ikke fremgår af vores forslag.
Det er henvendt til landdistrikterne, fordi det er her, problematikken er.
Men det er selvfølgelig ikke sådan, at hvis man bor i et postnummer, må man ikke få et lån, og hvis man bor i et andet, så må man godt.
Problemet er jo i landdistrikterne.
Det er ikke inde midt i København eller Aarhus eller Horsens, eller hvor det nu kan være.
Det er en landdistriktsproblematik, og det er en problematik, som også folk med sund økonomi oplever.
Hvis ordføreren har læst beslutningsforslaget, vil han se, at der jo også står, at der skal oprettes et særligt realkreditinstitut, der tager sig af udlån til ejerboliger og erhvervsejendomme i yderområderne, og det kan f.eks. fungere på markedsvilkår.
Og det kan være ved at sige, at der nogle steder er en lidt langsommere turnaround, og derfor vil det kunne afspejles i renten.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-05-16:
Jeg har meget svært ved at se det ske på såkaldte rimelige markedsvilkår, hvis den ene agerer på markedet ud fra en statsgaranti eller en rentefradragsmodel, mens den anden agerer et hundrede procent ud fra almindeligt liberalt udlån.
Det er ikke i min optik en fair markedsmodel.
Ordføreren er jo også selv inde på det, der egentlig er sagens kerne.
Altså, det er da muligt, at SF har brugt tid og gjort sig umage med at skrive forslaget, men der står udtrykkeligt, at det er etableringen af et realkreditinstitut for lån til ejerboliger og erhvervsejendomme i landdistrikter.
Hvor tæt skal man på Esbjerg by for ikke at være i et landdistrikt, og hvor kort fra Horsens for ikke at være det?
De ting flagrer lidt i vinden.
Der siger jeg så, at en måde at gøre det på, og det er bare et velment råd, er at vælge at gøre det ud fra købsprisen, hvis man endelig skulle det.
Ellers har man jo sogne og postnumre, men de modeller virker bare ikke efter hensigten.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-16:
Hvis DF vil smide sine mandater i puljen ved at lave et ændringsforslag, hvor der tages udgangspunkt i prisen, altså hvor man f.eks. har fået afslag på et markedslån, men i øvrigt har sund økonomi, så er vi til at tale med.
Det er helt sikkert.
Som jeg sagde tidligere gives der 26 mia. kr. i erhvervsstøtte, så det er jo ikke sådan, at vi har et liberalt marked noget sted, altså hvor der overhovedet ikke er statslig involvering.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-05-16:
Som sådan en serviceoplysning smider vi ikke rundt med mandaterne i Dansk Folkeparti.
Jeg sagde udtrykkeligt i min ordførertale, at det var i yderste konsekvens, altså at man i en situation, hvor der ikke var konkurrence på området, udlån på området, godt kunne diskutere, om det ville være aktuelt med en ny lovgivning.
Det synes jeg klart jeg sagde i min tale.
Jeg vil også sige, at vi jo har ændret på tingene i forhold til liggetidsprincippet, hvor vi netop har sagt, at det vil være godt og fornuftigt, at Finanstilsynet ikke per automatik benytter sig af den her berømte 6-måneders regel.
Rune Lund (EL), 2017-05-16:
Jeg ved ikke, om fremgangen i Danmark skyldes de der milliardbesparelser i SKAT, som har gjort, at pengene fosser ud af statskassen, eller den skyldes salget af DONG til Goldman Sachs, som har smidt pengene i skattely, og som har tjent et tocifret milliardbeløb på halvandet år; jeg ved ikke, om det var den ansvarlige økonomiske politik, som var god for Danmark, som spørgeren refererede til.
Det, som jeg står og snakker om heroppe fra talerstolen, er jo, at der efter vores mening også i den nuværende situation er brug for, at der er nogle kredit- og lånemuligheder for landområderne, fordi de ikke i tilstrækkelig grad har mulighed for at låne på de vilkår, som markedet stiller til rådighed.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-16:
Vi stemmer nu om et ændringsforslag til loven, der ophæver 26-årsreglen og derefter indfører et tilknytningskrav for alle danske statsborgere.
Det betyder, at alle danske statsborgere, medmindre ændringsforslaget bliver vedtaget, ikke kan gifte sig med dem, de forelsker sig i, hvis de forelsker sig i en med en udenlandsk baggrund, og vende tilbage til deres eget land – heller ikke selv om de har boet mange år i Danmark, inden de forelskede sig i en udlænding.
Ændringsforslaget, som vi skal stemme om, vil betyde, at danske statsborgere får ret til at gifte sig med den, de vil, og bo i deres eget land, hvis de kan forsørge sig selv.
Det regner jeg ikke med at der er flertal for, og det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt, for det er ret mærkeligt, at vi som danskere og danske statsborgere ikke kan få lov til at forelske os i dem, vi vil, og bo i vores eget land.
Jeg tror, vi helt bredt i Folketinget er enige om i forhold til mennesker, som bliver gift i et arrangeret ægteskab eller tvangsgift, at det er vi grundlæggende imod alle sammen.
Det hører ikke hjemme her, ikke nogen steder, og det ønsker vi at bekæmpe.
Men det her handler om danske statsborgere, som for de flestes vedkommende har boet det meste af deres liv i Danmark, som er taget ud og har boet en årrække i udlandet og forelsket sig i en anden, og som nu gerne vil hjem igen med deres ægtefælle og deres børn og bidrage til Danmark.
Mon ikke, det er noget, vi kommer til at opleve lidt mere af i fremtiden?
Jeg tror ikke, det der med at forelske sig i en udlænding går væk.
Så jeg håber, også selv om ændringsforslaget ikke går igennem, at vi kommer videre – for det er der jo lagt op til fra ministerens side, heldigvis – med at få gjort det nemmere for danske statsborgere, ikke det næste år, men forhåbentlig derefter, at kunne bo i deres eget land med den, de elsker, når de kan forsørge sig selv.
Det burde være en helt grundlæggende rettighed, og det vil vi arbejde hårdt for kommer til at ske.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-05-16:
Når der nu er et ønske om at få kigget i bakspejlet, skal vi jo sørge for, at vi sætter et bakspejl op, så vi kan se det hele.
Det vil være min tilgang til det, det vil være regeringens tilgang til det, og det tager vi nu en drøftelse om.
Jeg tror ikke, at spørgetiden her i dag er sådan det mest velegnede til at sidde og drafte et kommissorium.
Det tager vi en drøftelse om hos skatteministeren.
Men vores udgangspunkt vil være, at vi får et bredt dækkende kommissorium.
Jeg er helt enig med fru Pernille Skipper i, at når vi snakker tillid, er der de to dimensioner, nemlig at der er tillid til selve skattesystemet, og så er der selvfølgelig tillid til det politiske system, og begge dele skal vi værne om.
Til det hører så også, at vi får nuancerne med, og det skal vi nok alle sammen bestræbe os på.
For når der f.eks. tegnes det der billede af, at der findes 80 mia. kr. derude, man kunne samle op, hvis vi ellers bare havde et velfungerende skattevæsen, så er det simpelt hen forkert.
Det er forkert.
Det er jo sådan, at den gæld, som er til skattevæsenet, ikke krone for krone kan inddrives.
Der findes nogle folk derude, der skylder penge til SKAT, som ikke har nogen penge, som har så lav en indkomst, at vi her i Folketinget har vedtaget nogle regler, der siger, at dem kan vi ikke automatisk inddrive, for vi har det synspunkt, at man skal have råd til at give sine børn mad – for bare at nævne én ting.
En stor del af de tal, der gemmer sig i de her 80 mia. kr., som der er skabt et billede af vi bare har afskrevet, selv om vi kunne kradse dem ind, hvis vi bare havde nogle ekstra skattemedarbejdere, er penge af den her kategori.
Det siger jeg ikke for på nogen måde at løbe fra, at vi har haft udfordringer på inddrivelsessiden, og det skal vi kigge på – det gør vi fremadrettet, det har vi allerede besluttet – og det er også fair nok, at vi kigger på de historiske forklaringsmodeller.
Men det kan altså ikke nytte noget, at vi her fra Folketinget bidrager til at skabe et billede af, at der bare er 80 mia. kr. derude, som, hvis vi havde et velfungerende skattevæsen, lå i statskassen i dag, for det er ikke korrekt.
Pernille Skipper (EL), 2017-05-16:
For det er vi vel også enige om ikke er tilfældet.
Men i øvrigt medgiver jeg, at der er nogle mennesker, der har så lidt, at man ikke kan inddrive gælden.
Det har indtil i morges været grunden til, at man ikke har villet nedsætte en kommission.
Statsministeren siger også, at man har gjort meget fra regeringens side.
Planen fra 2015 må man jo sige egentlig ikke tilførte ekstra midler; den annullerede planlagte besparelser, og det var jo godt.
Det var også et vigtigt første skridt.
Så kom der et forslag i august, som tilførte nogle ekstra medarbejdere, men mangler hele kontrolområdet.
Altså områderne for skattely og moms får ikke tilført ekstra medarbejdere i det forslag.
Reelt er det også meget få stillinger, når vi ved, at der røg 5.000, tror jeg, fra 2005 til 2015.
Vil statsministeren ikke godt medgive, at for at den her tillid, som vi er enige om skal tilbage, kommer tilbage, skal vi også gøre nok, tilføre tilstrækkelige ressourcer til SKAT?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-05-16:
Vi overtog jo regeringsansvaret i sommeren 2015, efter at det havde ligget hos nogle andre i en 4-årig periode med fru Pernille Skippers parti som parlamentarisk opbakning og grundlag.
Nu er det ikke mig, der kan stille spørgsmål, ellers kunne være spændende at spørge fru Pernille Skipper til, hvilke konkrete skridt der blev taget i den 4-årige periode for at opruste bemandingsmæssigt og ressourcemæssigt i SKAT.
Det har vi sådan set taget et ansvar for, og vi er også indstillet på at gøre det nødvendige fremadrettet.
Jeg tror så det er vigtigt også her at have nuancerne med og få sagt, at det her jo ikke kun handler om, hvor mange ansatte der er i SKAT.
Et velfungerende SKAT handler jo også om vejledninger, regelforenklinger, digitale løsninger, og at vi f.eks. her på Christiansborg sørger for at lave noget lovgivning, der gør, at det netop er muligt at digitalisere nogle af disse løsninger.
Så det her genopretningsarbejde, som skatteministeren, synes jeg, meget dygtigt har sat sig i spidsen for, har mange implikationer og handler ikke kun om normeringer.
Pernille Skipper (EL), 2017-05-16:
Jeg ville ønske, jeg havde meget mere tid, for så ville jeg forklare statsministeren om alle de forslag, Enhedslisten fremsatte – også under den tidligere regering – om at tilføre flere medarbejdere og ressourcer til SKAT, og at vi år efter år havde det oppe, og at vi stod alene med kravet om en kommissionsundersøgelse indtil for ganske, ganske nylig.
Så det tager vi i en anden spørgetime.
Om den forklaring, at det jo ikke kun er medarbejdere, men at det også er digitale løsninger, der skal til, vil jeg sige: Undskyld mig, er det ikke lidt det, der har bragt os i den her situation med den her fadæse, altså at man bare siger, at der må komme et bedre it-system, og så har man ikke tilstrækkeligt med medarbejdere, indtil man faktisk står med det der fantastiske it-system, som man drømmer om, i hånden?
Derfor får man jo sådan en følelse af, at når regeringen er sådan lidt uvillig til faktisk at tilføre de nødvendige ressourcer til SKAT, er det også, fordi man selv har et ansvar.
Altså, det var jo statsministeren selv, der stod bag strukturreformen, hvor man fjernede inddrivelsen fra kommunerne og lagde det over i SKAT.
Det var finansministeren og næstformanden i Venstre, hr. Kristian Jensen, der gik i gang med besparelser på baggrund af en forventet effektivisering, som viste sig aldrig nogen sinde at dukke op.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-05-16:
Jamen vi har jo tilført flere ressourcer.
Altså, det er da muligt, at Enhedslisten har fremsat en stribe forslag under en tidligere regering, som man ikke har kunnet komme igennem med – det skal jeg ikke gøre mig til dommer over.
Jeg kan bare konstatere, at den regering, jeg står i spidsen for, har tilført skattevæsenet flere ressourcer.
Vi har lavet en genopretningsplan med 7 mia. kr. og 1.000 nye stillinger.
Og i et svar til fru Mette Frederiksen tidligere i den her spørgetime har jeg sagt, at vi selvfølgelig også er åbne over for en fortsat diskussion om, om der er brug for mere og andet.
Jeg prøver bare lige nuancere tingene en lillebitte smule, også når man nu tegner det her billede af fadæse på fadæse.
Vi har på lange strækninger et velfungerende skattevæsen.
Vi har f.eks. en personskatteligning, som i høj grad er digitaliseret, som borgerne er meget tilfredse med, og som gør det enkelt at selvangive sig selv.
I dag kan vi gå ind og ligne os selv på nettet; vi kan få vores årsopgørelser med det samme; vi kan rette og den slags ting.
Så inden vi nu får tegnet et billede af, at hele skattevæsenet er én stor skandale, og at der overhovedet ikke er noget digitalisering, der er lykkedes, synes jeg, der skal den nuance på.
Det rokker ikke ved, at der er udfordringer.
Dem har vi taget hånd om at løse med blikket ud af forruden, og jeg har sagt her i dag, at vi også gerne vil være med til at kaste et blik i bakspejlet.