runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-03:
Flere ordførere har haft travlt med at give produktivitetskravet et hug her i salen i dag.
Lad mig starte med at minde om, at takket være indførelsen af produktivitetskravet i 2007 har vi siden begyndelsen af 00'erne og til nu næsten halveret ventetiden for ikkelivstruende lidelser fra 90 dage til 48 dage.
Det er den rette udvikling.
Vi er mange, som husker de lange ventetider, som tidligere gjorde livet surt for os selv, vores børn, vores forældre og venner, der skulle have fjernet f.eks. brok eller have nyt knæ eller nye hofter og meget andet.
Takket være produktivitetskravet blev et halvsløjt sygehusvæsen rask og langt hen ad vejen super effektivt.
Gamle, støvede arbejdsgange er gået igennem med en tættekam og ændret, ny teknologi er indført og opgaverne løst mere effektivt.
Takket være robotteknologi kan analysearbejdet på Laboratoriecentret på Vejle Sygehus nu reducere svartiderne på akutte analyser fra 2½ time til kun 60 minutter.
Slående er det også, at f.eks. Region Sjælland havde en produktivitetsstigning på imponerende 6,2 pct. fra 2014 til 2015, eller at Region Nordjylland i samme periode havde en produktivitetsstigning på 4,2 pct. Øvelsen med at effektivisere sundhedsvæsenet var sundt og nødvendigt.
Når det så er sagt, har Konservative stor respekt for, at personalet løber hurtigere, og at der er en travl arbejdsdag på sygehusene landet over.
På nogle områder og afdelinger kan man ikke nødvendigvis fortsætte produktivitetskravet.
Fødeafdelingerne er et eksempel, som har været nævnt flere gange i den offentlige debat på det sidste.
Men det har heller aldrig været udgangspunktet, at alle afdelinger skulle gøre det mere effektivt.
Grundlæggende er det regionerne, sygehusene lokalt og de ansvarlige læger, som i fællesskab har haft ansvaret for at implementere produktivitetskravet bedst muligt og sikre den højeste kvalitet.
Vi har i medierne læst om overbehandling af patienter, for at sygehusene kan leve op til produktivitetskravet, patienter, som får taget unødvendige blodprøver, ja, til og med unødvendige operationer.
Det kan meget vel være, at sygehusene nu med produktivitetskravet selv er blevet overbehandlet, og det kan meget vel være, at sundhedsvæsenet selv skal have et andet måleinstrument og defineret nye krav.
Konservative savner bare det rette alternativ, der sikrer en effektiv sygehusdrift, uden at ventelisterne stiger igen.
Men vi går åbne og lydhøre ind i de videre forhandlinger, når økonomien med regionerne skal genforhandles.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-03:
Altså, jeg tænker, at fru May-Britt Kattrup ser helt bort fra, at man over hele landet kan lytte sig til, at både personale og ledelser giver udtryk for, at den her måde at blive ved med at styre budgetterne på ikke holder.
Og jeg lytter mig heldigvis også til, at der her i salen er en bred enighed om, at der skal findes nogle andre måder at løse opgaverne på i fremtiden.
Jeg tror, vi skal tænke meget klogere i forhold til budget, så der også er plads til at operere efter, at der nogle steder er et større behov end andre steder.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-03:
Set i lyset af, at man har effektiviseret for endnu mere, end der var aftalt, kan det bare undre, at det bliver gjort til sådan et kæmpe problem, at man har aftalt, at der skulle effektiviseres for 2 pct.
Hvordan hænger det ligesom sammen i ordførerens optik?
Jeg vil høre, hvad ordførerens holdning er til, at regionerne har effektiviseret med 2,4 pct., når det kun er aftalt og de kun er blevet bedt om at effektivisere med 2 pct.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-03:
Jeg lytter mig faktisk også til hele salen rundt, at det er der enighed om.
Men jeg synes også, at det er rimeligt at prøve at give os selv rum til at nå frem til, hvad den rigtige løsning så er.
Jeg synes, der er plads til forbedringer.
Jeg synes ikke bare, det handler om at blive ved med at bruge flere og flere penge ud fra en forudsætning om, at folk bliver mere og mere syge.
Jeg tror, det i højere grad handler om at kigge på, hvad der skal til, for vi kan undgå, at folk bliver syge, for der er ingen livskvalitet i at være syg.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Jo, men det, jeg efterspørger, er den der ret rigide styringsmetode, man bruger med at lægge besparelsesrammer ind, for det, vi gør nu, uanset om vi siger, at det generelt er 2 pct. over hele linjen, eller det er en mere differentieret model, er jo at sige, at der hvert år skal ligge et krav, og at regionerne kan blive straffet, hvis de ikke lever op til det krav.
Og det, vi i hvert fald hører fra de faglige organisationer, er jo mere et ønske om, at man kan blive sat fri for det krav, at der ikke hele tiden ligger en forventning om, at der konstant skal kunne effektiviseres, for det kan man faktisk godt, men man kan jo ikke sætte sig ned og kigge i et excelark og så sige: Præcis så meget kan vi effektivisere det næste år på den her afdeling.
Og det er mere for at høre, om ordføreren ikke er enig i den betragtning.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-03:
Ja, men så er vi næsten tilbage til noget, vi kan være enige om.
Det er nemlig, at det egentlig ikke er kravet på 2 pct., der er problemet, men måden, det er blevet effektueret på, måden, man har styret efter det på, og at man har kørt det ud som en grønthøster, hvilket det i virkeligheden ikke er, og at man har set på, hvordan man kan lave flest mulige handlinger, som giver belønning til den enkelte afdeling.
Kan vi så blive enige om det?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-03:
Jamen jeg synes, at regionerne arbejder klogt, og jeg er sikker på, at regionerne også har haft en grund til at løse opgaverne anderledes end det, der egentlig lige var forudsat i et excelark.
Og det gør en klog arbejdsgiver jo i virkeligheden.
Så pengene er jo stadig væk i brug i forhold til områder, hvor der er et behov for det.
Bruno Jerup (EL), 2017-02-03:
Så igen, når det er sådan, som ordføreren også er inde på, at det godt kan være, at det her produktivitetskrav ligesom har overlevet sin tid, er det så ikke nødvendigt, at man også tager konsekvensen af det, og siger, at okay, så må det stoppe, hvis det er sådan, at det ligesom har overlevet den tid, hvor det virker?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-03:
Som jeg nævnte i min ordførertale, er vi sådan set åbne over for at kigge på, om der er nogle alternativer.
Jeg savner bare lidt at høre noget alternativt i forhold til det her produktivitetskrav, for der er jo ikke oceaner af penge, sådan er det jo, og det håber jeg også at Enhedslisten er klar over.
Det er sådan, det forholder sig.
Så jeg savner faktisk lidt her i debatten også at høre fra Enhedslisten, hvad alternativet er.
Hvordan vil man sikre en effektiv styring af sygehusene?
Hvordan vil man sikre høj kvalitet og patienttilfredshed?
Det synes jeg jeg savner at høre.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-03:
Jeg vil bare slutte af på en positive note, tror jeg det hedder, på engelsk i hvert fald.
Jeg synes, det har været en positiv debat.
Jeg synes, det er en alt for seriøs problemstilling til, at den skal bruges til at skyde hinanden nogle meninger i skoene eller drille hinanden.
Jeg vil også sige tak til ministeren for netop at anerkende, at der er brug for et sporskifte og for at få sat det her arbejde i gang.
Det var netop det, der var vigtigt i forhold til Alternativets input til den her vedtagelsestekst, altså at der kom til at stå, at vi har brug for det her nye styringsredskab, og at der er tillid til, at medarbejdere og sundhedsfaglige organisationer også kan inddrages i det arbejde.
Så vil jeg også sige tak til ministeren for at anerkende det behov, der er.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Jeg har ikke noget ønske om, at Enhedslisten skal tolke, hvad jeg siger.
Jeg synes, man skal lytte til det, jeg siger, og det er, at der heldigvis mange steder i vores sundhedsvæsen i dag er kommet mere værdi for pengene.
Vi har en bedre overlevelsesrate på kræftområdet f.eks., fordi vi har fået en bedre behandling.
Det er både nogle kræftpakker, der har gjort, at forløbene er blevet bedre, og nogle unikke patientrettigheder, der har gjort, at man bliver behandlet til tiden.
Det er alt sammen fremskridt, som er med til at gøre vores sundhedsvæsen stærkere og bedre til gavn for patienterne.
Men der er også steder, hvor vi kan høre at der er en bekymring i forhold til medarbejderforhold og i forhold til patientsikkerhed.
Bruno Jerup (EL), 2017-02-03:
Kan jeg tolke ministerens svar derhen, at ministeren giver mig ret i, at man rent faktisk har lagt flere opgaver ud, at man får lavet flere ting, end man har betalt for?
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Vi har kortere ventelister, godt 40 dage kortere, end de var, da VK-regeringen tiltrådte.
Det synes jeg da er enormt positivt.
Vi har genindført nogle unikke patientrettigheder for at holde fokus på, at patienterne hverken skal stå og dø på venteliste eller blive mere syge.
Det er nogle af de gevinster, der er opnået.
Er der steder, hvor man løber hurtigt?
Ja, det er der, og det sagde jeg også i starten.
Det er noget af det, vi har fokus på.
Vi har også fokus på, hvordan vi sikrer en styring, der hverken går ud over patientsikkerheden eller kvaliteten i vores sundhedsvæsen, og hvor vi har opmærksomhed på, at der er steder, hvor man ikke kan løbe hurtigere, end man gør, men at der er andre steder, hvor man skal bruge ny teknologi, hvor man skal drage nytte af, at behandlingsmetoderne bliver mere skånsomme, tager kortere tid og kræver kortere indlæggelser, og man dermed samlet set kan spare på, at f.eks. en operation, som tidligere tog lang tid, nu tager kortere tid.
Bruno Jerup (EL), 2017-02-03:
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren måske var lidt præcis.
Ministeren var meget klar, når det handlede om, at der var kommet flere ansatte og blevet brugt flere ressourcer, men det, der jo er essensen, er, at det godt kan være, at der er kommet mere, men der er kommet endnu flere opgaver, som man har bedt regionerne og sygehusene om at løse.
Er ministeren klar over det forhold, at det godt kan være, man har puttet mere i systemet, men at man også har krævet eller forventet endnu mere?
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Jeg sagde også i min indledende tale, at jeg synes, det er vigtigt, at vi også får en diskussion af, hvad produktivitetskrav betyder, også som det ser ud i dag.
Det er ikke et leverpostejstyringskrav, der skal lægges ned over alle afdelinger uden nogen form for ledelsesmæssig stillingtagen.
Og det er jo lidt den diskussion, vi også skal have, i forhold til hvordan vi styrer vores sundhedsvæsen.
Hvad er det for en ledelse, også værdibaseret ledelse, der skal til, hvor man også tør foretage nogle prioriteringer?
Så må jeg bare sige, at jeg oplever en stor stolthed hos personalet på afdelinger, hvor man får nedbragt infektionstallet.
Det er jo også produktivitet, det er faglig stolthed, og det går hånd i hånd.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Så bliver jeg nødt til at spørge sundhedsministeren, om det er udtryk for, at sundhedsministeren ikke anser det for at være et problem i dag.
Når de sundhedsfaglige organisationer påpeger, at præcis 2-procentskravet er skyld i, at arbejdsmiljøet bliver presset, og at patientsikkerheden bliver truet, er det så bare et udtryk for en eller anden luftig forestilling blandt de sundhedsfaglige organisationer?
Altså, det lyder, som om det er sådan, sundhedsministeren opfatter det, når man siger, at regionerne sagtens har kunnet spare 2,4 pct., at det ikke har været noget problem.
Jo, det er et problem, og problemet er præcis, at man lægger de her rigide styringsmål ind.
Ellers synes jeg da, sundhedsministeren skulle gå ud og få et virkelighedstjek ude hos de sundhedsfaglige organisationer.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Som jeg allerede sagde i min indledende tale, har regionerne jo leveret langt mere produktivitet end det, der var aftalt.
De har sådan set i gennemsnit leveret 2,4 pct. Alene i 2015 var der en produktivitetsstigning, som havde en værdistigning på omkring 4 mia. kr. i DRG ud over det, der var aftalt.
Så det er en diskussion, som Enhedslisten prøver at puste op, som om det skal være et krav.
Noget af det er netop et ønske om til gavn for patienterne ude i den enkelte region at omlægge nogle ydelser, så man kan frigøre ressourcer fra et sted til et andet sted, og noget er et udtryk for, at man får en ny teknologi og kortere indlæggelser, som mange af ordførerne også har fremhævet, at man har fået et sundhedsvæsen, hvor der er sket en lang række forbedringer og udviklinger, og det ønsker vi sådan set ikke at sætte over styr.
Det betyder ikke, at vi ikke skal kigge på en ny styringsmodel, men vi skal bare holde fokus på, at det, Enhedslisten foreslår, bare er at lade, som om der ikke skal ske en udvikling.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Når sundhedsministeren siger, at der er blevet tilført flere ressourcer til sundhedsvæsenet, så er det jo uangribeligt.
Men der er samtidig også blevet bestilt flere ydelser.
Vi har oplevet et stigende pres, både i forhold til behandling og i forhold til stigende medicinudgifter, og når vi taler om et produktivitetskrav, betyder det jo altså, at ud over det, vi betaler ekstra, forventer vi sådan set, at personalet også skal løbe hurtigere.
Det er i hvert fald det, der er konsekvensen, og det er det, vi hører fra de faglige organisationer.
Derfor kan jeg ikke helt forstå, at sundhedsministeren siger, at det, vi fremlægger her, ikke er seriøst, eller at det bare er sådan noget med, at så behøver vi ikke have styring.
Det er faktisk ikke det, der er budskabet, hverken fra regionerne eller fra de sundhedsfaglige organisationer.
Men jeg vil godt lige bede sundhedsministeren om at bekræfte, at med produktivitetskravet på 2 pct. er det sådan, at vi fra sidste år til i år forventer, at regionerne leverer ydelser for 1,3 mia. kr. mere, end de gjorde sidste år, uden at de får økonomisk kompensation for det.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Det kan du tro.
Vi arbejder i hvert fald fortsat på det.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Så kan jeg da berolige ordføreren med at sige, at det er muligt, at medlemmer går på orlov, men politikken består.
Så jeg er sikker på, at det gode samarbejde vil fortsætte efterfølgende.
Jeg ser da frem til, at vi kunne prøve at se, om vi ikke kunne få løftet den opgave i fællesskab at få bragt psykiatrien over på finansloven, og at vi kan sikre en fast bevilling herigennem.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Vi er fuldstændig enige i Dansk Folkeparti.
For det første ønsker vi, at satspuljen bliver nedlagt, så psykiatrien automatisk ryger over på finansloven, så det har vi faktisk fremsat forslag om flere gange, og vi har også støttet Enhedslistens forslag, når man har villet nedlægge satspuljen.
Så vil jeg da også skynde mig at sige, at vi har haft et rigtig godt samarbejde, og jeg jo faktisk er ked af, at hr. Peder Hvelplund nu snart er færdig med at være barselsvikar, for der er mange ting, vi er enige om på området.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Tak for det.
Jeg vil gerne kvittere for ordførertalen.
Ordføreren har også ret i, at der er mange ting, vi ville kunne afhjælpe gennem bedre forebyggelse,
men jeg ville bare gerne høre ordføreren, om ordføreren ikke er enig i, at der også er brug for et akut løft til psykiatrien, og at der også vil være behov for at få flyttet psykiatrien over som faste bevillinger på finansloven, frem for at det er noget, der kører over bevillinger gennem satspuljen – som ganske vist også bliver finansieret over finansloven – men altså at det kommer over som et generelt løft på finansloven, så vi kan få fjernet det efterslæb, der er, i forhold til somatikken.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Vi har sat stort fokus på psykiatrien de seneste år.
Men desværre ser vi til stadighed en stigning i antallet af mennesker med psykiatriske diagnoser.
Ofte får vi henvendelser fra borgere, som ikke kan blive indlagt eller bliver udskrevet for tidligt.
Så sent som i går fik jeg en henvendelse om præcis det: En far til en ung pige, der er psykisk syg, fortæller, at de kommer til psykiatrisk skadestue en fredag aften, men får den besked, at hun kan vælge mellem at blive indlagt sammen med de voksne eller tage hjem, for børneafdelingen har lukket i weekenden.
Så tænker jeg: Er det det, vi tilbyder vores børn og unge?
Mener man, at det er bedst, at den enkelte ikke er indlagt?
Siden politireformen trådte i kraft i 2007, er antallet af tvangsindlæggelser foretaget med hjælp fra politiet steget med 61,5 pct. fra 2.567 til 4.145 tvangsindlæggelser sidste år.
Det viser en aktindsigt i politiets journalsystem.
Det svarer til, at der i gennemsnit blev gennemført 11 tvangsindlæggelser hver eneste dag i hele 2015.
Overlæger og organisationen SIND mener, at det her er en konsekvens af for mange nedlagte sengepladser.
Knud Kristensen fra SIND siger: Vi oplever, at flere og flere henvender sig frivilligt og bliver afvist, fordi de ikke er syge nok.
Så bliver de overladt til sig selv og ender med at blive så syge, at de må tvangsindlægges med politiets hjælp, så det er en ond cirkel, vi ser.
Det er bare to grunde til, at vi i Dansk Folkeparti mener, at det er vigtigt med en forespørgselsdebat på det her område.
Jeg glæder mig til debatten.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Der er i høj grad handling bag, når vi taler om kampagner i forhold til forebyggelse af rygning, når vi taler om partnerskaber, og når vi kigger på, om der er steder, hvor rammerne kan være bedre.
Spørgsmålet går specifikt på erhvervsuddannelserne, og vi har sagt, at vi ikke mener, at det skal ske på nationalt plan, gennem lovgivning.
Vi mener, at det er vigtigt, at man ude på den enkelte institution løfter det ansvar, man har.
Det, vi kan se i dag, er, at en lang række erhvervsuddannelser og voksenuddannelsescentre har rygepolitikker, heldigvis, som klart og tydeligt siger, at man ikke må ryge på de pågældende institutioner.
Den dialog tager vi også gerne med institutionerne.
Det handler selvfølgelig også om forebyggelse.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-03:
Det er jeg glad for at høre.
Men jeg må bare sige, at det godt nok skorter på initiativer i forhold til en politisk udmøntning.
Det havde jeg glædet mig rigtig meget til, for rygning er og bliver det allerstørste sundhedsproblem, vi har i Danmark.
Det udløser mest sygdom, flest dødsfald.
Derfor må jeg sige: Én ting er ord, en anden er handling, og der er ikke nogen handling bag.
Men det kan jo komme.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Jeg vil gerne takke ordføreren for SF for talen.
I forhold til det, som ordføreren her til sidst kom ind på, blev jeg bare lidt nysgerrig med hensyn til det der med, at man kan lave en differentieret model.
Altså, er ordføreren af den opfattelse, at man fra Folketingets side bliver nødt til at pålægge regionerne en besparelsesramme, før man kan få udmøntet nogle effektiviseringer i det offentlige sundhedsvæsen?
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Jamen det skal jo både være sådan, at ventelisterne bliver kortere – at vi får behandlingen i gang tidligere – som jeg også sagde i min indledende tale, og at flere af de her forløb jo ikke skal ende med en indlæggelse eller ende der, hvor de gør i dag, for vi skal have taget tingene i opløbet.
Det synes jeg sådan set at der er mange der sætter ord på, nemlig at når vi taler om psykiske lidelser, sårbare grupper, skal vi være langt bedre til at forebygge og dermed også sikre en sammenhæng i vores indsats på området.
Så ja, genindlæggelser skal undgås, ventelister skal også være korte, og forebyggelsen skal mere i højsædet.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Jeg er rigtig glad for, at ministeren vil gå ind i det på den måde.
Jeg vil bruge lejligheden også nu her til at takke de forskellige partier og sundhedsordførere og psykiatriordførerne for debatten i dag.
Men samtidig vil jeg også sige, at ministeren nævner, at ventelisterne er blevet kortere.
Det nytter bare ikke noget, hvis vi ser flere genindlæggelser.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Tak, og tak for spørgsmålet.
Jeg vil meget gerne også rykke for, at der kommer en bedre afklaring af særlig børn og unge-området i relation til de 2,2 mia. kr., og sørge for, at det bliver tilsendt udvalget, sådan at der også kommer mere opmærksomhed på det.
Heldigvis kan vi jo se, at når det handler om ventetiden, har den været faldende, og det er positivt.
For så vidt angår undervisningsministeren – og jeg kender jo selv området fra min tidligere post som minister – vil jeg gerne tage en dialog med undervisningsministeren, for vi ser nemlig nogle børn og unge, som kommer til at have både halve og hele år væk fra deres undervisningsinstitution som følge af nogle af de forløb, de er i.
Det er et område, hvor vi skal have fokus på også det tværministerielle samarbejde i forhold til en sårbar børnegruppe.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Mange tak, og mange tak for debatten – også herfra.
Der har vi jo sat spørgsmålstegn ved, hvor de her penge blev af – specielt jeg, som havde gjort et stort arbejde ud af at få sat penge af til børn og unge.
Vi har ingen besvarelse fået endnu, så jeg tænker, om det er noget, ministeren vil rykke regionerne for, så vi får et svar på, om de penge virkelig gik til børn og unge, som jeg netop synes er hårdt belastede derude i øjeblikket.
Så vil jeg spørge ministeren, om ministeren, når ministeren nu engang kommer tilbage fra barsel, eventuelt vil tage kontakt til undervisningsministeren, så vi sikrer, at vi laver de optimale tilbud til de børn og unge, som engang imellem bliver indlagt, for at forhindre, at vi får de her flere genindlæggelser, og så vi støtter dem, så de får en rigtig god opvækst.
Det er faktisk dem, vi skal leve af i fremtiden.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Tak for debatten, og tak for de mange kommentarer, som jeg vil vælge at tolke som et udtryk for, at det her er et område, som optager os alle sammen.
Jeg synes, at når man sidder her i salen og lytter til de indlæg, der er kommet, kan man konstatere, at der er rigtig meget, der går igen, og det vidner også om, at vi har nogle fælles opgaver, der skal løftes.
Derfor er det også en god anledning til igen at sige tak til Dansk Folkeparti for at sætte det her emne på dagsordenen.
For som alle ordførere har sagt, er der desværre alt for mange steder, hvor der ikke er en sammenhæng i forløbene i dag, og hvor det er borgeren og patienten, der ender med at falde ned mellem stolene, i stedet for at vi får etableret den sammenhæng, som netop skal sikre nogle bedre patientforløb.
Så herfra skal lyde en tak for debatten og et tilsagn om, at det her er et område, som optager mig som sundhedsminister og regeringen meget.