Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2022-12-20:
Vi skal jo egentlig – i anførselstegn – bare behandle et forslag til en bevillingslov i dag, for riget skal teknisk set skal have en finanslov, så de nødvendige udgifter kan blive afholdt.
Men når jeg går på talerstolen med et budskab til regeringen, er det jo, fordi vi står i en alarmerende situation, der har hastende karakter.
Vi havde i forvejen en lang række meget fattige børnefamilier i det her land, som vi før sommerferien brugte rigtig mange timer inklusive nætter på at forhandle en løsning for, så i hvert fald nogle af dem kunne få lidt mere til dagen og vejen.
Den aftale er Socialdemokratiet løbet fra.
De havde muligheden for at stemme den igennem her i Folketingssalen.
Nu er der en ny regeringskonstellation, som tilsyneladende ikke synes, at et forslag om at skulle have et liv, hvor man ikke skal vælge mellem mad og medicin, er noget, der har hastende karakter.
Til gengæld er der blevet fremsat en lang række andre lovforslag, som vi skal hastebehandle her i Folketinget: lovforslag om landbrugsstøtte, CO 2 -lagring, investorfradrag og lignende.
Det er alt sammen udmærket, men det er trods alt ikke på niveau med det, at vi har nogle familier i det her land, som bliver sat ud af deres hjem, fordi de simpelt hen ikke kan betale deres regninger, og som i forvejen ikke havde en økonomi, der levede op til et almindeligt basisbudget som defineret af ROCKWOOL Fonden, og som med en galoperende inflation på ingen måde længere har til dagen og vejen.
Det tror jeg at de fleste af os egentlig, hvis vi tænker godt efter, ville synes var den mest hastende sag, vi havde med at gøre, altså at sikre en lille smule til de her børn, som lever i familier, hvor økonomien fuldstændig er ramlet sammen.
Det synes jeg er en oplagt ting at diskutere, når vi taler om en teknisk bevillingslov.
Man kan med Socialdemokratiets ordførers ord sige, at det bare er en sag, vi skal have ekspederet, og så skal vi helst ikke tale om politik.
Men vi vil gerne tale om politik her fra talerstolen og i det her Folketing, og vi har kun den her ene mulighed, for lige om lidt går vi på juleferie.
Og når det er sagt, har vi kun den her ene sag.
Regeringen har sagt, at den vil komme med et forslag i januar.
Vi ved alle sammen, at det her Folketing trods alt ikke arbejder så hurtigt, specielt ikke når det drejer sig om fattige børn, så derfor kommer der til at gå rigtig lang tid, før de her mennesker bare får en flig af den hjælp, som vi for meget lang tid siden har lovet dem, og som de har regnet med.
Ud over det skal det ikke være en ret ikke at leve i absolut nød.
Nej, man skal gå ned på kommunekontoret med hatten i hånden og udfylde et hav af blanketter, fordi vi elsker bureaukrati i det her Folketing.
Så nu skal de her børnefamilier ned at udfylde et hav af skemaer for måske – måske – at få en lille smule af de penge, der kan gå til at købe rugbrød, medicin eller en vinterjakke.
Det synes jeg simpelt hen ikke er i orden.
Det er ikke værdigt.
Det kunne regeringen have brugt en del af sin energi på, og vi kunne have diskuteret det i Folketingssalen i dag sammen med de mange, mange andre lovforslag, som vi hastebehandler nu.
Det har man valgt ikke at gøre, og det synes jeg er en skændsel.
Vi står i en absolut nødsituation, hvad angår nogle af de mest udsatte mennesker i det her land, nogle af de fattigste børn, og det synes jeg simpelt hen ikke vi kan være bekendt.
Dertil har vi nogle andre hastesager, som jeg også mener burde diskuteres i forhold til det her forslag til en bevillingslov, nemlig at vores sygehuse står over for et kollaps.
Vi har lavet en akutpakke, hvor der frem til 2024 skal afsættes 2 mia. kr.
De penge er ikke, så vidt jeg ved, blevet afsat for 2023.
Det kunne man gøre med et simpelt aktstykke.
Jeg vil også mene, at det har hastende karakter, at vi sikrer, at vores sygehuse er funktionelle hen over en vinter, hvor de er maks. pressede.
Så alt i alt er det nogle lidt underlige prioriteringer fra den nytiltrådte regerings side.
Jeg håber, at regeringen vil genoverveje, hvordan man får de fattigste børnefamiliers penge ud til dem, så de ikke skal gå ned på kommunen med hatten i hånden.