runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Sølvhøj (EL), 2019-12-10:
Jeg tænker, at arbejdsvilkårene vel må bero på en forhandlingsløsning.
SF's ordfører var inde på de regler, der findes på andre områder, og jeg har endda selv haft fornøjelsen af at forhandle overenskomster, hvor man laver særlige aftaler i det øjeblik, man tager på weekendudflugter, på koloniophold osv.
Så sætter man de eksisterende arbejdstidsaftaler ud af kraft i den periode og aftaler et ganske bestemt regelsæt, der modsvarer, at den virkelighed, den pågældende medarbejder har, i en periode er helt anderledes end den måde, arbejdet udføres på til hverdag.
Så selvfølgelig skal der være ordnede forhold, men jeg tænker, at det vil være muligt at lave en aftale med den pågældende personalefaglige organisation om, at man har nogle arbejdstidsregler, der er særligt tilpasset den her periode, hvor man fungerer som aflastning i udlandet.
Anni Matthiesen (V), 2019-12-10:
Tak, og tak for Enhedslistens tale.
Der er noget, jeg godt kunne tænke mig at prøve at spørge lidt ind til, for jeg ved jo, at bl.a. Enhedslisten også går rigtig meget op i det med arbejdsmiljø og at sikre, at arbejdstidsreglerne osv. bliver overholdt.
Der tænker jeg, når vi drøfter kvalitet, lidt på, at det, i hvert fald for Venstres vedkommende, også handler om kvaliteten, når det gælder de arbejdsforhold, som støttepersonen så eventuelt har, når man er med på ferie, f.eks. igen i Kenya.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-12-10:
Jeg vil først og fremmest gerne minde hr. Ole Birk Olesen om, det her faktisk handler om nogle familier med børn, der er frarøvet muligheden for at tage på ferie.
Det bliver vi nødt til at huske på, så vi ikke fortaber os i små detaljer.
Så på den måde ser jeg godt at det kan løses, selvfølgelig i respekt for menneskers arbejdstidsregler, og at det skal være ret og rimeligt.
Men jeg er faktisk overbevist om, at det her godt kan lykkes.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-10:
Jeg er da klar over, at man kan løse andre problemer.
Men det her problem er jo, at det, hvis man har aflastning i f.eks. 15 timer om ugen og skal have en aflastningsperson med fra Danmark til 1 uges eller 2 ugers ferie, jo så er døgnets 24 timer, denne person skal have løn, også selv om vedkommende ikke nødvendigvis aflaster døgnets 24 timer, men fordi man er på arbejde, man er væk fra sit hjem.
Så vil der jo ske det, at de 15 timer, som man har bevilget om ugen, i løbet af blot 15 timer på førstedagen bliver brugt, og så er der flere dage tilbage.
Hvor skal vi få pengene fra til al den løn?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-12-10:
Nogle af de løsninger, som også er set i andre situationer, som er for voksne mennesker med handicap, er jo, at man indgår nogle kontrakter netop også omkring ferier.
For det, vi også siger, er, at vi ikke ser, at der skal et helt hold af hjælpere af sted, men at man laver en aftale med den pågældende hjælper om at være med til stede under den her ene uges ferie et eller andet sted hen, og vi så laver de her rammeregler omkring arbejdstidsregler, og arbejdstidsreglerne har vi jo fastlagt.
Så det er der jo sådan set ikke noget nyt i.
Jeg tænker, at det mere er noget praktik, der faktisk godt kan lykkes, hvis det er, vi prøver at begynde at give mulighederne for, at de her familier kan rejse udenlands med noget hjælp.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-10:
Jeg kunne godt tænke mig at bore lidt mere i det, som fru Anni Matthiesen spørger til.
Vi har en familie, der har fået bevilget 15 timers aflastning om ugen.
Hvis de tager aflastningspersonen med til udlandet, går der jo ikke mere end 1 døgn – eller der går mindre end 1 døgn – før de 15 timer er opbrugt.
Men det er altså en hel uge.
Så man kan jo hurtigt regne ud, at omkostningen ved det her bliver mangedoblet, fordi det er døgnets 24 timer, man er væk fra sit hjem og skal have løn.
Hvordan mener SF at det kan løses?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-12-10:
Det må bero på tillid.
Jeg er med på, at der ikke er noget her, der er nemt, men det, vi skal huske på er vigtigst, er, at de her børnefamilier får mulighed for at tage på ferie, sådan som alle andre familier har i det her land.
Og det kan bare ikke lade sig gøre på nuværende tidspunkt, hvis man har et barn med omfattende handicap.
Det er det, vi skal huske er det vigtigste, og så må vi være med til at være stifindere med hensyn til at finde de rigtige løsninger uagtet de udfordringer, der også er med den her meget komplekse lovgivning.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-10:
Jeg har redegjort for Liberal Alliances synspunkter omkring det her.
Spørgeren fra SF har til gengæld ikke redegjort for, hvorfor spørgeren står hernede i Folketingssalen og på talerstolen og bilder folk ind, at SF er villige til at afsætte penge til det her, når SF i virkeligheden synes, at pengene skal bruges alle mulige andre steder i stedet for.
SF har jo prioriteret andre ting i finansloven, bl.a. at der skal være et bestemt antal pædagoger i børnehaver, hvor helt almindelige velfungerende børn er, ikke i børnehaver, der har særlig svage børn eller udfordrede børn, men helt almindelige børn fra middelklassefamilier.
Det synes SF var vigtigere end det her, som tilsyneladende ifølge SF er så vigtigt, fordi det handler om familier, der slet ikke kan noget selv.
Det er jo forkert, at SF prøver at lade, som om man faktisk prioriterer det her, når man i finanslovssammenhæng prioriterer helt andre ting meget højere.
Anni Matthiesen (V), 2019-12-10:
Tak, formand.
Med det her beslutningsforslag pålægges regeringen inden udgangen af indeværende folketingsår at fremsætte de fornødne lovforslag, så der kan udbetales kompensation til borgere i de tilfælde, hvor Ankestyrelsen giver borgeren medhold i, at kommunen efter serviceloven har truffet nogle forkerte afgørelser.
Indledningsvis vil jeg starte med at sige, at vi i Venstre selvfølgelig mener, at der virkelig skal kæmpes en kamp for at sikre, at man træffer de rigtige afgørelser.
Når det så er sagt, kan vi desværre også se på antallet af omgørelser i Ankestyrelsen, at det ikke er sådan, det foregår.
Der er desværre rigtig mange steder i kommunerne, hvor man træffer de forkerte beslutninger – i hvert fald bliver beslutningerne omgjort.
Derfor er der heldigvis også sat gang i nogle forskellige tiltag, som forhåbentlig kommer til at rette op på noget af det.
Jeg vil sige, at vi har det sådan i Venstre med det her beslutningsforslag, at vi gerne vil være med til at prøve at grave længere ned i det her og finde ud af, om der eventuelt kan laves en eller anden form for bedre ordning.
Når det er sagt, er der også rigtig mange ting i beslutningsforslaget, som vi i hvert fald har en masse spørgsmål til, og som vi også synes er uafklarede: Hvordan skal det foregå i praksis?
Er det f.eks. det antal timer, som man måske har mistet i hjemmehjælp, og timelønnen der, det skal opgøres efter?
Hvad med den personlige kompensation, der også skal gives?
For det kan jo godt være, at det kan gøres op i en eller anden form for timeløn, men det har måske også haft nogle personlige negative konsekvenser, at man ikke har haft hjælpen i en periode, osv.
Der er i hvert fald mange ting, som jeg synes at vi ikke får svar på.
Men som beslutningsforslaget ligger her og nu, kommer vi ikke til at stemme for.
Men vi vil rigtig gerne være med til at prøve at arbejde for en eventuel fælles beretning.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Det spørgsmål er jeg ikke helt sikker på at jeg forstår, må jeg indrømme.
Men så kan jeg jo lige kommentere noget af det første, som spørgeren nævnte, nemlig det her med, at pengene er der.
Altså, hvis der er en borger, der ikke har fået et hjælpemiddel f.eks., som kommunen har stående, er det jo ikke sikkert, at værdien af den kompensation, som borgeren går glip af, er præcis lige så stor som den udgift, som kommunen ville have haft ved at stille midlet til rådighed plus hele administrationsdelen i Ankestyrelsen.
Så nogle gange lyder det måske lige lovlig enkelt, altså det her med, at alle pengene er der i forvejen, og at der ikke er ekstra omkostninger ved det.
Det tror vi at der er, og det er så en af grundene til, at der er andre veje, vi hellere vil gå.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Jamen pengene er der jo – dem har de fået via bloktilskuddet.
Det vil sige, at hvis borgerne ikke har fået den ydelse, de var berettiget til efter serviceloven, så har man lavet en besparelse fra kommunens side, og så vil man jo kunne yde en kompensation ud fra den besparelse.
Men når ordføreren siger, at det er kritisabelt, forstår jeg ordføreren sådan, at det er kritisabelt, når mennesker ikke får den hjælp, de har krav på ifølge serviceloven, men man ønsker ikke at give borgerne en kompensation for det.
Så kunne jeg tænke mig at stille ordføreren et spørgsmål om budgetloven: Tænker ordføreren, at man skal kigge på budgetloven, i forhold til om den skal ændres?
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens holdning til den situation, at man som borger ikke har fået den hjælp, man var berettiget til efter serviceloven, og at man i den tid har manglet den hjælp, man var berettiget til.
Mener ordføreren ikke, det er rimeligt, at man, hvis man som borger har stået uden den hjælp, man faktisk er berettiget til at få, så får en kompensation for det?
Det er et plaster på såret, og jeg er da enig med ordføreren i, at det bedste havde været, hvis man havde fået den hjælp, man var berettiget til, i første omgang, men desværre er det jo ikke altid det, der sker.
Kan ordføreren svare på det?
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Tak for det.
Det er åbenbart nogle følsomme knapper, der er på panelet, når de bare lige skal snittes af et stykke papir, men det er fint.
Formålet med beslutningsforslaget her er, at der skal kunne betales kompensation til borgerne i de tilfælde, hvor Ankestyrelsen giver borgerne medhold i, at kommunen har truffet en forkert afgørelse i henhold til serviceloven.
I dag fungerer det sådan, at det er op til kommunen at tage stilling til, om der ud fra et lovgivningsmæssigt og fagligt hensyn er grundlag for, at en borger kan modtage en bestemt hjælp eller en bestemt ydelse efter serviceloven.
Hvis borgeren i den forbindelse ikke er enig i kommunens afgørelse, kan borgeren anke afgørelsen til Ankestyrelsen, og hvis Ankestyrelsen derefter giver medhold og finder kommunens afgørelse forkert, så skal kommunen selvfølgelig efterleve afgørelsen fra Ankestyrelsen.
Her i beslutningsforslaget foreslås det så, at der også skal gives et økonomisk plaster på såret til den person, der har fået medhold i Ankestyrelsen, hvilket ifølge forslagsstilleren fra Dansk Folkeparti også vil give et økonomisk incitament for kommunerne til at træffe de rette afgørelser i første omgang.
Det foreslås desuden, at der skal laves en offentliggørelsesliste over de kommuner, som pålægges at betale kompensation til borgerne.
I Socialdemokratiet mener vi naturligvis, at borgerne skal have den hjælp, de er berettiget til ud fra deres konkrete livssituation, det giver sig selv, men vi synes ikke, at en kompensationsordning er den rette vej at gå.
Vi er med på, at der er mange sager, der bliver omgjort i Ankestyrelsen, og vi er med på, at borgernes tillid til myndighederne kan lide et knæk, når der er så mange sager, som omgøres.
Derfor er vi også helt med på, at kommunerne skal blive bedre til at træffe rigtige afgørelser i første hug, men samtidig har vi faktisk også tillid til, at kommunerne grundlæggende har viljen til at løfte deres ansvar for, at sagsbehandlingen er i overensstemmelse med lovgivningen.
Derfor vil vi hellere styrke borgernes retssikkerhed ved f.eks. at understøtte kommunernes sagsbehandling og ved at arbejde for en mere rimelig sagsbehandlingstid i Ankestyrelsen.
Der er taget en række initiativer på de her områder, som ministeren også nævnte, i forbindelse med satspuljeaftaler fra de seneste år og senest jo også den kommuneøkonomiaftale, hvor velfærden til næste år løftes med 2,2 mia. kr.
Derudover vil en økonomisk kompensation jo ikke give borgeren det, som borgeren oprindelig havde brug for, nemlig den hjælp, som borgeren er berettiget til efter serviceloven.
Og som ministeren var inde på, vil det ret sikkert også medføre mere administration og dermed måske også i virkeligheden længere sagsbehandlingstider i Ankestyrelsen at indføre sådan en kompensationsordning som den, der er foreslået her.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Astrid Krag (S), 2019-12-10:
Jeg beklager, hvis ikke jeg forstod spørgerens spørgsmål rigtigt.
Så må vi se, om jeg forstår det rigtigt nu.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Jeg skal i hvert fald gøre mit bedste.
Synes vi bare, det er ærgerligt?
Altså, vi synes, det er ærgerligt, men vi synes også, det er mere end ærgerligt – vi synes, det er dybt kritisabelt, når borgerne ikke får den hjælp, som de har krav på.
Og vi synes, det er dybt kritisabelt, når man som borger skal igennem en lang og sej kamp for at få den hjælp, som man har krav på.
Derfor synes vi, at det her med retssikkerhed er meget, meget væsentligt, og derfor er det jo, at vi synes, at kommunerne skal blive bedre til at træffe den rigtige afgørelse i første omgang.
Men vejen hen til det mål tror vi er at understøtte kommunerne i at lave en bedre sagsbehandling og også styrke deres generelle velfærdsøkonomi, som vi er i gang med med den nyeste kommuneøkonomiaftale.
Og det er bare en vej, som vi tror mere på end at bruge flere penge og mere bureaukrati på en kompensationsordning.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Nej, det var ikke det, jeg sagde.
Det, jeg mener, er, at kommunen har skullet levere en ydelse, og den har de faktisk fået via bloktilskuddet, så den skal de levere i forhold til lovgivningen.
Når de ikke har leveret den ydelse, har man haft en besparelse.
Det er min pointe!
I forhold til varslingsordningen vil jeg sige, at jeg er godt bekendt med varslingsordningen, da jeg selv har kæmpet for den og har fremsat beslutningsforslag vedrørende opsættende virkning og har fået en del paragraffer med, men selvfølgelig ikke alle.
Men så vil jeg sige, at når ministeren ikke vil være med til en kompensation til de borgere, der får medhold, vil ministeren så være med på at udvide varslingsordningen netop i forhold til opsættende virkning, så man ikke mister sin hjælp?
Anni Matthiesen (V), 2019-12-10:
Altså, jeg vil gerne starte med at sige, at jeg egentlig ikke synes, det er den vej med varslingsordningen, man skal gå for at prøve at kæmpe en kamp.
Jeg har stor respekt for, at Dansk Folkepartis ordfører kæmper den her kamp, og for den sags skyld også, at det er fjerde gang, vi behandler beslutningsforslaget.
Men jeg synes på en eller anden måde, at det ville være bedre først at prøve at få afklaret, hvor stort et omfang det her ville have, hvis man skulle lave en kompensationsordning.
Jeg vil ikke på forhånd afvise, at en kompensationsordning er en god idé, men jeg har i hvert fald brug for at finde ud af, hvor mange sager vi taler om.
Og hvad ville det så eventuelt medføre af krav fra kommunernes side, hvis vi pludselig pålægger dem, at der skal ske en kompensation?
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Hvad synes fru Anni Matthiesen det skal koste at overholde lovgivningen?
Altså, vi snakker om en lovgivning, vi har i dag, som man skal overholde, og så snakker vi om en kompensation til borgerne, såfremt den lovgivning ikke er blevet overholdt og man som borger har fået medhold.
Jamen hvad skal det koste?
Altså, hvad koster det at overholde lovgivningen, fru Anni Matthiesen?
Tak for det.
Det er jo rigtigt, at Dansk Folkeparti har fremsat det her forslag ad nogle omgange og også justeret det med nogle bemærkninger i forhold til det, der er kommet til.
Men sidste gang vi behandlede det her forslag til folketingsbeslutning om økonomisk kompensation, stemte SF jo for forslaget.
Jeg har bare lidt svært ved at forstå ordføreren.
Altså, vil det sige, at ordføreren ikke mener, at man kan stemme for det her beslutningsforslag, selv om det indeholder det samme i forhold til økonomisk kompensation til borgere, der er blevet fejlbehandlet, kan man sige, i det sociale system?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-12-10:
Tak for det.
Dette beslutningsforslag er mere kompliceret end som så, og derfor kræver det også et lidt mere nuanceret svar.
SF's ordfører forsøgte sidste gang, vi behandlede samme forslag her i salen, også at nuancere det.
Jeg vil ikke desto mindre som sidste gang rose DF for at rejse sagen og understrege, at det vigtigste for borgerne ikke er at få penge, men at få det tilbud, som de i første omgang søgte, og som de har brug for – punktum.
Det kræver, at man ikke presser kommunerne på pengepungen, som man har gjort over tid, så nogle, men slet ikke alle, kommuner fristes til at give et dårligere tilbud, som bliver dyrere på længere sigt, fordi borgeren bliver mindre selvhjulpen.
Vi har naturligvis også et ansvar her på Christiansborg for den pressede økonomi.
Vi har sammen med den nuværende regering været i gang med det, men jeg håber, at vi fremadrettet også kan tage lidt af ansvaret på os, når vi snakker om nogle af de her løsninger og om det, der foregår ude i kommunerne.
Vores fokus herinde i Folketinget kommer tit til at handle om en økonomisk kompensation, og så ender man let i den tankegang, at pengene bare skal følge borgerne.
Det mener vi i SF ikke nødvendigvis at de skal.
Det er det, vi skal fokusere på.
Det vil jeg også meget gerne drøfte videre i udvalget og måske også forsøge i samarbejde med de øvrige partier at folde ud i en beretning i Social- og Indenrigsudvalget.
Jeg vil dog samtidig understrege, at der selvfølgelig godt kan være situationer, hvor en erstatning kan give god mening.
Vi har set eksempler på, at folk selv har stået for ydelser, som de var berettigede til.
Der er eksemplet med svømmepigen, som nævnes i bemærkningerne til beslutningsforslaget, der har haft udgifter til ledsager, hjælpemidler osv. som følge af Lolland Kommunes forkerte afgørelse.
Og så bør hun selvfølgelig kompenseres.
Men vi skal så vidt muligt ikke bruge økonomiske straffesanktioner over for kommunerne.
Her kan tillid, tilstrækkelig økonomi og god vejledning ofte være bedre løsninger.
SF er i dag med de ovennævnte forbehold positive over for forslaget.
Den endelige stilling afventer udvalgsbehandlingen, hvor vi forventer at blive klogere på den her sag.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-12-10:
Tak for det.
Jeg har sagt, at jeg ikke vil redegøre for vores stemmeafgivning, før vi har været igennem forsøget på at lave en beretning, så det skal ikke tages, som at jeg skulle have sagt, at vi stemmer imod det.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Da ville Det Radikale Venstre jo gerne være med til at støtte det her forslag og syntes også, at kompensationsordningen var en rigtig god idé, og de stemte for i Folketingssalen.
Nu har vi så genfremsat det, fordi vi ikke helt opnåede flertal, men manglede nogle mandater i forhold til det, og nu siger Radikale Venstre så, at de ikke længere støtter det.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-12-10:
Tak for det.
Jamen jeg vil gerne i arbejdet med en beretning se nærmere på det.
Så jeg har brug for at arbejde mig lidt nærmere ind i det, men jeg vil selvfølgelig meget gerne tage vidtgående hensyn for at være på borgerens side i de her afgørelser.
Jeg vil også gerne sige tak til forslagsstilleren for at fremsætte det her.
Jeg er glad for det hensyn, der er udgangspunktet for forslaget, altså det hensyn, der skal tages til borgeren.
Jeg har ikke været med de tre foregående gange, det her beslutningsforslag er blevet behandlet.
Det, jeg hører i debatten, og som jeg er enig i, er, at en sådan ordning nødvendigvis vil være tung administrativt, altså som det foreslås her med kompensation, og at en sådan ordning nødvendigvis vil være dyr økonomisk.
Jeg køber ikke argumentet med, at det her skulle være udgiftsneutralt.
Jeg køber argumentet med, at ordningen formentlig vil være ulogisk, nemlig at man sætter penge over for manglende hjælp, som er to ikke helt sammenlignelige størrelser.
Jeg er også enig i den betragtning, at området er præget af skønsprægede afgørelser, og det er jo så skøn, der en gang imellem – og sikkert også for ofte – ikke deles af Ankestyrelsen, hvor man mener at skønnet har været anlagt forkert.
Jeg vil meget gerne være med til at arbejde videre med god sagsbehandling, og jeg vil meget gerne være med til at arbejde med at styrke retssikkerheden på området.
På det foreliggende grundlag kan jeg ikke anbefale at stemme for forslaget, men jeg vil gerne vente til arbejdet med beretningen med at meddele vores stemmeafgivning.
Anni Matthiesen (V), 2019-12-10:
Ja, man skal overholde lovgivningen.
Vi har et retssamfund, heldigvis, her i Danmark, og det skal vi fastholde.
Og ja, jeg er enig med DF's ordfører i, at alle de her omgørelser ikke er tilfredsstillende, og derfor er der jo også sat nogle ting i gang nu, som forhåbentlig kommer til at mindske antallet af omgørelser.
Men jeg kan jo ikke bare give ordføreren et enkelt svar på, hvad det skal koste, for det tror jeg faktisk vil være meget forskelligt, alt afhængigt af hvad det er for en sag, der er tale om.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Jamen det vil jeg godt stille mig undrende over for, for Radikale har jo tidligere støttet et forslag til folketingsbeslutning om økonomisk kompensation ved medhold i klagesager.
Ved den sidste afstemning om det her forslag stemte 44 for, nemlig DF, Enhedslisten, Alternativet, Radikale Venstre og SF.
Det var dem, der tidligere stemte for det her forslag.
Så hvad har ændret sig siden, når Radikale Venstre nu tvivler på, om de vil stemme for det her forslag, som de jo tidligere har støttet?
Jamen jeg kan godt gentage mig selv, hr. Ole Birk Olesen: Vi har rejst det gentagne gange, bl.a. til forhandlinger omkring satspuljen, som jo er en del af finansloven.
Jeg synes, hr. Ole Birk Olesen skal ringe til sin kollega fru Laura Lindahl, som sad med ved bordet, og som kan bevidne, hvilken kamp Dansk Folkeparti har haft på det her område for netop at få afsat midler på finansloven til den tidligere satspulje.
I forhold til den her satspulje: Jo, der havde Dansk Folkeparti ønsker med til bordet, bl.a. havde vi ønske om, at ældreområdet og handicapområdet og anbragte børn-området skulle prioriteres.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-10:
Vi har netop også overstået satspuljeforhandlingerne eller det, de hedder nu, som er noget andet , og jeg kan ikke huske, at Dansk Folkeparti har nævnt det her som noget, der skal løses der.
Men det beslutningsforslag, som ligger her, er jo heller ikke et beslutningsforslag om, at man skal bruge penge fra det, der tidligere var satspuljen, det er et beslutningsforslag om, at pengene skal findes på finansloven.
Regeringen skal lave et lovforslag, og modsat hvad Enhedslisten påstår, skal regeringen fremsætte det lovforslag og sørge for, at det sker.
Så hvis Enhedslisten stemmer for det her beslutningsforslag, pålægger Enhedslisten regeringen at begynde at bruge penge på det her i næste finansår, selv om Enhedslisten ikke har sat penge af til det i finansloven.
Så spørgsmålet er: Hvorfor har Dansk Folkeparti ikke prioriteret det her i en finanslovssammenhæng?
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Nu var det jo sådan, at hr. Ole Birk Olesen ikke sad med ved satspuljeforhandlingerne – det gjorde hr. Ole Birk Olesens kollega fru Laura Lindahl – og derfor synes jeg jo, at hr. Ole Birk Olesen skal ringe til fru Laura Lindahl og spørge, om Dansk Folkeparti har rejst det her spørgsmål til forhandlingerne, for så vil hr. Ole Birk Olesen få det svar, at det har Dansk Folkeparti gjort.