Hans Kristian Skibby (DD), 2024-11-20:
Tak, hr. formand.
Hvor skal man starte, og hvor skal man slutte i forhold til alle de her steder, som der skal lægges moms på?
Danmark er jo blevet ramt af en sand momsesygdom .
Det er jo ikke længe siden, vi havde et slagsmål – der var Venstre også i opposition – hvor vi kæmpede for, at der ikke skulle moms på fitness, zumba og private danseskoler.
Det gik fløjten, da Venstre kom i regering.
Så var det musikskolerne.
Så var de væk.
Det er godt nok ikke helt tabt endnu, men dér sker der også noget.
Så var det jo, at der fra EU's side blev åbnet for det i forhold til korttidsudlejning af fritidsboliger i Danmark, altså vores sommerhuse.
Hvad får det af konsekvenser for vores turismeerhverv, hvis det ender med det?
I dag står vi så her og skal diskutere, om der skal moms på tv-pakker for hr. og fru Danmark.
Det er godt nok en trist situation at komme i, og jeg synes, det bliver endnu mere trist, uendelig trist, af, at det er noget, der kommer, uden at man overhovedet har turdet rejse nogen som helst danske parader, endsige en lille blød boksehandske.
Intet har man gjort.
Man har ikke engang kunnet lokalisere en lille åbningsskrivelse eller et bekymringsbrev fra EU.
Intet har man kunnet få.
Tværtimod har man kunnet få en redegørelse fra Gorrissen Federspiel tilbage i 2022, som siger, at der ikke er noget EU-krav i forhold til at indføre den her moms på de her tv-pakker.
Det blev der så fulgt op på i marts og april 2023, i forhold til at Europa-Kommissionen skrev det samme, både til Europa-Parlamentet, men også til den daværende danske skatteminister.
Der er ikke noget EU-krav.
Alligevel opererer vi med, at det åbenbart er det, der skal til.
Vi kan se frem til, at hvis der kommer et fald på bare 3 pct. af de abonnementsordninger, som det gælder, så er provenuet også væk, for hvis der er et fald i antallet af brugere, kommer der også færre penge til kulturudøverne og dem, der har rettigheder.
Det betyder også, at man står tilbage med en regning hos regeringen og Folketinget, hvor man så skal ind at betale for forøgede mediechecks til pensionister.
Det er ca. 100 mio. kr., hvis de skal være skadesfri.
Og så er vi jo ikke engang færdige der, for der er mange andre vidtgående konsekvenser ved det her.
Vi synes, det er frustrerende, at man sådan uden videre bare negligerer det og siger: Der er ikke noget at gøre ved det; vi er nødt til at tage de her styresignaler til os.
Men det synes jeg altså ikke er godt nok.
Jeg synes også, at når der sidder regeringspartier i regeringen, som jeg ved har hundrede procent den samme holdning, som vi har i Danmarksdemokraterne, så er det brandærgerligt, at vi nu står i den her situation, som det desværre ser ud til at vi gør.
Jeg synes også, at det er underligt, at vi er havnet i den her situation.
Altså, hvis vi kigger tilbage på L 13, som var det oprindelige forslag, så endte det med at bortfalde før valget, og der kom en genfremsættelse af L 106 b, som blev forkastet tilbage i december 2021.
Så man kan jo sige, at der har været håb om, at man kunne finde en model, hvor man ikke kom ud i det, som der nu lægges op til.
Så kan man undre sig over, at det ikke har været i høring, i hvert fald ikke nogen ny høring.
Der har været en høring tilbage i 2021.
Den synes jeg måske også godt lige man kunne have ladet det værste støv blive børstet af fra, inden man kaldte det en høring.
Jeg synes også, at man er nødt til at kigge på det i forhold til de andre områder, hvor man har begået brud på det her.
Det er jo sådan, at hvis man kigger på regeringens lovprogram, fremgår det her forslag overhovedet ikke, og som oppositionspartier sidder vi andre naturligvis og kigger på alle de forslag, der kommer fra regeringen, så vi har en idé om, hvor det er, de vil hen, og hvad det er, der kommer af forventede lovinitiativer fra regeringen.
Så sker der lige pludselig det, at lige nøjagtig dagen efter valget i USA, hvor man render rundt i hele Danmark og følger op på, hvad der sker i USA, og hvem der skal være præsident, og der er fintælling, og jeg ved ikke hvad – det er meget spændende – vupti, så fremlægger man det her nærmest som en hastebehandling.
Den bliver fremsat 55 dage før den dag, hvor den skal træde i kraft ifølge planen, den 1. januar 2025.
Synes regeringen og skatteministeren, at det er rettidig omhu?
Synes skatteministeren, at det er godt lovarbejde at give det arbejdende parlament så dårlige arbejdsbetingelser?
Det mener vi ikke i Danmarksdemokraterne, og jeg er nødt til at sige, at vi under ingen omstændigheder kan støtte det her lovforslag.