Ellen Trane Nørby (V), 2022-04-22:
Tak for det, hr. formand, og også tak for, ja, den grundlæggende pæne modtagelse i ordførertalerne.
Særlig tak til Dansk Folkeparti for opbakningen og også den klare tale og viljen til handling.
Det er jo nok noget af det, der er nødvendigt, når vi taler om vores erhvervsfaglige uddannelser.
Det har det desværre knebet med.
I Danmark kalder vi os jo ofte et foregangsland, også når det kommer til den grønne omstilling, og vi er også kendt for at være pionerer.
Vi har også tidligere været kendt for at være pionerer med hele vores erhvervsfaglige, stolte tradition omkring håndværk, omkring det at have en faglighed, som ikke stammede fra en akademisk verden, men fra en erhvervsfaglig verden.
Vi trænger til at genvinde det terræn og ikke bare være foregangsland, når vi taler om også at tænke grøn omstilling ind i vores uddannelser, men generelt, når vi taler om stoltheden i at kunne et fagligt håndværk eller kunne et fag.
Men det er også afgørende, når vi kigger på vores erhvervsfaglige uddannelser, og når vi kigger på, hvad det er for nogle udfordringer, de står over for, at vi så sørger for, at de har økonomien til at møde dem på den rigtige måde og samtidig være attraktive for de unge mennesker, der står over for at skulle vælge uddannelse.
Der må vi bare sige, at vi halter bagefter lige nu.
Derfor vil vi gerne med det beslutningsforslag – en udløber af vores finanslovsforslag, som viste en klar prioritering af de erhvervsfaglige uddannelser – bruge det her til, at vi også ekstraordinært med en udstyrspulje styrker vores erhvervsfaglige uddannelser.
Man kan sige, at der jo er flere åbenlyse grunde til at gøre det: Vi mangler faglærte både nu, men også og i endnu højere grad i fremtiden.
Og hvis vi skal gøre det attraktivt for de unge at søge ind på en erhvervsuddannelse landet over, er vi nødt til politisk herinde ikke bare at have viljen til at tale om det, men også viljen til at handle og løfte vores erhvervsfaglige uddannelser i hele landet.
Det gør man ikke alle steder i dag, simpelt hen fordi man ikke har råd til og muligheder for at følge med.
Det er en meget kompleks verden, det ved vi jo, og den bliver ikke mindre kompleks.
Men hvis man tager bare et enkelt eksempel, kan man jo sige, at automekanikeren ikke bare skal rådgive kunder og sælge biler og reparere biler og forstå det, men er gået fra, at det ikke bare handler om benzin og diesel, men i højere grad også handler om en lang række andre drivmidler – el, brint, hybrid, en lang række former, vi ikke engang kender i dag.
Elektrikeren og industriteknikeren skal omstille deres arbejdsområde fra at handle om noget meget konkret til i høj grad også at indebære en digitaliseret verden med fjernaflæsning, hvor sektorkobling er et ord, som fungerer ikke bare som et fokuspunkt, men helt konkret betyder, at man skal kunne lave løsninger i dagligdagen.
Mureren og tømreren skal arbejde med bæredygtige materialer, minimere ressourcespild, og sådan kunne man sådan set tage fagområde for fagområde.
Alle steder står man over for nogle udfordringer, både når det handler om den grønne dagsorden, men også når det handler om digitalisering, mekanisering, robotisering osv., og det går lynhurtigt.
Så sent som i tirsdags i den her uge blev den manglende finansiering af den grønne omstilling ind i vores erhvervsfaglige uddannelser kritiseret af TEKNIQs direktør og tilsvarende også af forbundsformanden for Blik- og Rørarbejderforbundet.
De påpegede, ligesom vi også har påpeget, at de fleste skoler halter bagud, når det kommer til udstyr.