runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rosa Lund (EL), 2025-02-21:
Tak for det.
Jeg er enig med ordføreren i, at vi nok alle sammen har følelserne uden på tøjet i dag.
Det her er en ekstremt vigtig debat, og det er tre ekstremt vigtige lovforslag, vi behandler i dag.
Jeg kan godt lide, at ordføreren taler om værdighed, og at ordføreren siger, at vi skal huske på de kvinder, det handler om.
Jeg skal bare minde ordføreren om, at der jo også skal være værdighed for de 569 kvinder, som fik en senabort, altså en abort efter uge 12, og at det var nogle andre, der bestemte, om de skulle have den abort.
Det er også værdighed for de kvinder, at vi nu flytter abortgrænsen til uge 18.
Mener ordføreren ikke det?
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Det er en svær beslutning for en kvinde at vælge at få en abort, og det er også derfor, jeg siger – og det kan man også tydeligt se af tallene – at kvinder vælger at få foretaget en abort så tidligt som overhovedet muligt.
Men der kan jo være ting – der kan også være noget galt med barnet – som gør, at man har behov for at få foretaget en abort.
Sådan vil det være for mange kvinder, og derfor er det jo heller ikke noget, man tager let på.
Men jeg synes bare, at det, vi står tilbage med her, jo er, at Konservative ikke har nogen sundhedsmæssige begrundelser for ikke at ville gå med på de 18 uger, så det er mere en holdning, man har, om, at det synes man bare ikke, og det er jo fair nok.
Vi er uenige.
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Tak for det.
Jeg vil bare lige dvæle lidt ved det her med uge 18.
Vi er jo derude, hvor det er en helt anden måde at få foretaget en abort på.
Mette Kiel Smed fra Rigshospitalet beretter bl.a. om, at den metode, der bliver brugt, er, at man jo føder et barn, når man er kommet til uge 18.
Det er børn, som typisk vejer 230 g og er 18 cm lange, og de har alle de karakteristika, som et barn har.
Vi ser jo også nogle eksempler på, at nogle af dem, som har fået en senabort, bliver dybt traumatiseret af at have mistet det her barn, som de slet ikke havde forestillet sig ville være så veludviklet.
Nu var ordføreren inde på, at det ikke er nogen let ting at få en abort, og jeg synes jo også, det er en forfærdelig ting at komme i en situation, hvor man skal have en abort.
Jeg synes bare, at 18. uge er et meget sent tidspunkt.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi har en meget stor uenighed med Det Konservative Folkeparti her.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man ikke vælger at stå på kvindernes side i det her spørgsmål.
Der må jeg sige, at det jo bliver lidt bliver et stråmandsspørgsmål.
Det, vi diskuterer, er at hæve grænsen fra 12 til 18 uger, og formanden for Det Etiske Råd har jo selv sagt, at der ikke er en sundhedsmæssig begrundelse for de 12 uger.
Så det er jo ikke noget, jeg bare står og siger fra talerstolen; det er jo fuldstændig fagligt belyst, at der ikke er nogen faglig begrundelse for det.
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for talen.
Vi har jo en uenighed her, og vi er ikke med i den aftale om at skubbe abortgrænsen til udgangen af uge 18.
Jeg kunne godt tænke mig at bore lidt i noget.
Nu sagde ordføreren rent faktisk selv, at ordføreren ville have været villig til at gå videre end til uge 18.
Med hvilken begrundelse kunne man godt ønske sig at gå videre?
Vi ser jo f.eks., at man i Holland også har mulighed for at ombringe nyfødte børn, hvis man ikke er tilfreds med det, man ser.
Hvor er det, ordføreren synes, at det er så fantastisk, at man ville kunne køre videre end uge 18?
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Det kan hurtigt blive en meget principiel diskussion, når man taler om abort, og der synes jeg, det er vigtigt, at man også her i Folketingssalen kan hæve sig op til at sige, at det er meget, meget vigtigt, at vi fra dansk side står på retten til egen krop.
Nu nævnte jeg selv konkret det her med abortlovgivningen i USA, men det er jo ikke det eneste sted, hvor USA trækker sig i forhold til seksuel sundhed og rettigheder for kvinder.
Så når andre lande træder et skridt tilbage, er det jo vigtigt, at Danmark træder et skridt frem, og det gør vi her.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for den anerkendelse, og jeg vil straks lade rosen gå videre til min dygtige rådgiver i Enhedslisten, som har været i gang med broderiet for at kunne kreere den her skjorte til denne særlige anledning.
Jeg er glad for at høre, at ordføreren også har den personlige overbevisning, for det understreger jo også, at det her er en evigt pågående kamp for at udvide rettighederne, og det er netop også derfor, at vi med stolthed kan stå på skulderen af dem, som tog kampen for 50 år siden.
Og jeg håber ikke, at vi kommer til at skulle vente 50 år igen, før vi skal se på den her lovgivning.
Men jeg er glad for at høre, at jeg også kan regne ordføreren som en af de kampfæller, som er villige til at se på, at vi hele tiden skal sikre kvindens ret til at kunne bestemme over egen krop.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Jeg må sige, at jeg er nødt til her fra talerstolen også at komplimentere ordføreren for den meget, meget flotte skjorte, som ordføreren har på i dag, der bakker op om lige præcis det lovforslag, vi behandler her.
Jeg vil gå tilbage til sagens kerne og sige, at jeg tror, at noget af det, der er vigtigt, når vi udvider generelle rettigheder, som vi gør her, er at prøve at få en bred opbakning til det.
Jeg synes, at noget af det, der er smerteligt at se i andre lande, er den polarisering og den meget, meget intense debat, som det kan medføre, også den påvirkning, det kan have på de kvinder, som så skal have gennemført en abort.
Så for Socialdemokratiet er det vigtigt, at vi har fået brede aftaler på det her.
Der skulle landes et kompromis, og vi synes, at 18 uger er et rigtig godt kompromis.
Min personlige holdning er, at vi godt kunne være gået længere, for jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at der ikke er et sundhedsmæssigt argument for ikke at gøre det.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for talen.
Jeg må sige, at jeg fuldstændig deler ordførerens både stolthed og begejstring over, at vi i dag kan stå her i salen og behandle det her lovforslag, og anerkender også, at vi jo står på skulderen af nogle, som tog en kamp for 50 år siden for at få indført den her grundlæggende rettighed, som vi nu i dag udvider.
Også i forhold til det internationale perspektiv er det jo stærkt, at vi i Danmark nu udvider frihedsrettighederne, hvor vi ser, at de er under pres og nogle steder i EU endda på tilbagetog.
Ordføreren nævner det med det sundhedsfaglige og netop scanningen i første trimester.
Altså, vi ved jo, at der er nogle, som også får et resultat efter gennemscanningen, som ligger i andet trimester, og vi kunne jo også med sundhedsfagligheden i behold og med en tilstrækkelig afstand op til levedygtighedskriteriet ved udløbet af 22. uge hæve abortgrænsen op til uge 22, altså 21 plus 6.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren: Burde vi ikke tage det skridt at sikre, at de borgere også får den fulde ret til at kunne bestemme over egen krop?
Rosa Eriksen (M), 2025-02-21:
Og tak for talen – og tak for netop at behandle emnet respektfuldt, selv om vi er uenige; det sætter jeg stor pris på.
Det, vi jo også rammer ved at give 15-17-årige selvbestemmelse, er de familier, hvor man f.eks. kan være udsat for negativ social kontrol, som jeg ved er en kæmpe mærkesag for Danmarksdemokraterne.
Og det er jo ikke sådan, at vi med den her aftale lader de 15-17-årige stå alene eller ikke opfordrer dem til at blive støttet i deres beslutning.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvad er begrundelsen for, at Danmarksdemokraterne ikke vil være med i den del af aftalen, men alligevel gerne vil bekæmpe negativ social kontrol og i øvrigt også kæmper for piger og kvinders rettigheder?
Peter Kofod (DF), 2025-02-21:
Ja, vi er godt nok uenige, og jeg kan slet ikke dele den begejstring, som den socialdemokratiske ordfører har.
Jeg kan i det hele taget ikke lide den stemning, der er i Folketingssalen om de her lovforslag.
Jeg synes simpelt hen, det er langt ude.
Jeg kan så forstå – og det vidste jeg ikke – at Enhedslistens ordfører simpelt hen har fået lavet en abortskjorte til lejligheden eller et eller andet, der hylder abort.
Jeg synes, det er vildt underligt.
Jeg går ud fra, at det for de kvinder, som træffer sådan en beslutning om at få foretaget en abort, er en svær beslutning.
Det er en tung beslutning for mange; det er noget, som folk tager med sig i måske mange, mange år; det er noget, der jo også kan gøre skade; man kan være enormt nedtrykt over det; det kan som sagt være, at det var den sidste udvej i en meget svær situation.
Det synes jeg ikke at man på en eller anden måde skal forherlige og gøre til en eller anden kæmpe feministisk sejr.
Der er masser af kvinder, for hvem den her beslutning er enormt svær og enormt hård, og jeg synes, det er uetisk, kan jeg bare sige, at flytte den her grænse til uge 18, for det er altså et lille menneske, der bliver født i den situation.
Det er et lille menneske, som er kommet meget langt i svangerskabet.
Så jeg er bare grundlæggende fuldstændig uenig i mange af de pointer, som den socialdemokratiske ordfører har, og jeg kan slet ikke dele den begejstring, der er.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Det er fint, hvis Dansk Folkeparti ikke vil stå på kvindernes side, for det er jo rigtigt, at det er en meget svær beslutning.
Og det er jo ikke, fordi de aborter ikke bliver foretaget i dag.
Det er jo, som om man fra ordførerens side tror, at nu skal vi have mange flere aborter.
Så hvis der er nogen, der, synes jeg, tager lidt let på den her diskussion og ikke har nogen argumenter, så er det da Dansk Folkeparti.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-02-21:
Men hvis man skal tage Enhedslistens såkaldte værdighedsbegreb, vil jeg næsten tro, at Enhedslisten sagtens kunne være med til at udvide muligheden for fri abort indtil – hvad ved jeg – 40. uge, fordi Enhedslisten mener, det er mest værdigt for kvinden.
I Danmarksdemokraterne mener vi, at det handler både om det ufødte barn, men også om kvindens selvbestemmelse, og det er en blanding.
Hensynet til at du har født et barn, betyder også rigtig meget for os i Danmarksdemokraterne, og derfor ligger vi, som vi gør, altså noget anderledes end Enhedslisten.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Men så vil jeg gerne have uddybet, hvad det er for en form for værdighedsbegreb, som ordføreren benytter sig af.
For er det værdigt, at en gravid, som er kommet til den svære erkendelse, at her bliver man nødt til at få foretaget en abort, dels ikke selv kan træffe valget, dels skal gå og afvente, at nogle andre, som ikke har kendskab til den gravide, skal træffe beslutningen for den gravide. For det er jo aborter, der bliver foretaget under alle omstændigheder.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-02-21:
Man har jo i dag mulighed for at tage det op i abortsamrådet, og det synes vi i Danmarksdemokraterne er et system, som er det rigtige i dag.
Nej, det er det ikke, og derfor havde vi da også gerne i forhandlingerne set på, om man kunne ændre noget i relation til dem.
Men til det med at ændre, både hvornår man kan få abort fra 12. til 18. uge, og at ændre det her med, hvornår man som ung pige kan få foretaget en abort uden at skulle spørge forældrene, vil jeg sige, at der må vi indrømme, at der ligger vi bare et andet sted end Enhedslisten.
Enhedslisten har også nævnt det her tidligere i salen i dag, at man gerne ønsker abortgrænsen rykket til 22. uge, mener jeg det var, og der er vi bare i Danmarksdemokraterne et helt andet sted.
Det uddyber jeg gerne.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg er fuldstændig enig i, at det her er en debat, vi skal tage med stor værdighed.
Det her handler om nogle grundlæggende rettigheder for en gravid til at kunne træffe eget valg, og jeg synes, det er vigtigt at understrege, at der jo er et levedygtighedskriterie, i forhold til hvornår man forventer fosteret kan overleve, som i dag ligger på 23 + 0, altså ved udgangen af 22. graviditetsuge.
Når vi vedtager det her, er det jo ikke med et formål om, at der skal foretages flere aborter.
Det er jo også det, erfaringerne er.
Det her fører ikke til flere aborter, men det er en svær situation for den gravide at stå i, altså at skulle træffe den beslutning.
Derfor vil jeg også bare spørge ordføreren, om ikke det netop er udtryk for værdighed, at vi tror på den gravide, når man efterspørger, at man skal have en abort, altså at det er en beslutning, man selv kan træffe, når vi har hensynet til, at der er et levedygtighedskriterie, hvor vi sætter en grænse.
Samtidig siger vi, at det må være den gravides ret selv at kunne definere det, og at det ikke er op til andre instanser at vurdere, om kvinden har de rigtige begrundelser.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-02-21:
Jeg kan mærke, at det her er noget, der virkelig gør, at følelserne sidder lidt uden på tøjet i den her debat.
Det er et meget etisk spørgsmål, om man bl.a. skal hæve grænsen for fri abort fra 12. uge til 18. uge.
Derfor håber jeg også virkelig, at vi kan tage den her drøftelse i Folketingssalen i dag med den størst mulige værdighed omkring de mennesker, det handler om.
Uanset om det handler om en kvinde eller om det handler om det ufødte barn, håber jeg, at vi kan tage den her drøftelse, den her debat med den størst mulige værdighed om det spørgsmål og vores forskellige synspunkter på, om vi skal være for eller imod at udvide grænsen.
I Danmarksdemokraterne har vi hele tiden bakket op om retten til fri abort indtil 12. graviditetsuge.
Vi synes, det var en mærkelig oplevelse i forbindelse med forhandlingerne, at det blev italesat, som om grænsen på 12 uger burde ændres, blot fordi at den jo har været sådan i 50 år.
Men kunne det ikke tænkes, at det netop var, fordi grænsen var passende og afbalanceret mellem hensynet til kvinders selvbestemmelse og hensynet til det ufødte barn?
Vi var i Danmarksdemokraterne helt ærligt rystede over, hvor lidt det etiske fyldte i hele debatten.
At afbryde en graviditet med et foster, som er 18 uger gammelt og har fingre, ører og næse, mener vi i Danmarksdemokraterne er uforsvarligt.
Det er et lille barn, et lille menneske, som kan sparke og få hikke.
Og det er blevet foreslået med det argument, at kvinden skal have selvbestemmelse.
Det er jo ikke, fordi de 12 uger er hugget i sten.
Det kunne måske lige så godt have været 10 uger eller 14, men når man ser på fosteret, er der en kæmpe forskel på 12. og 18. uge – en forskel, som vi i Danmarksdemokraterne ikke oplever at flertallet ønsker at anerkende.
Så er der den anden delaftale om, at børn fra 15-årsalderen kan få en abort uden deres forældres samtykke.
Det er decideret rystende.
Der er jo allerede i dag mulighed for, at den unge kan gå via abortsamrådet, hvis man f.eks. er i en familie, hvor det måske af religiøse grunde ikke er muligt at have dialogen med forældrene.
Men at give børn på 15 år muligheden for selv at træffe beslutningen uden at skulle drøfte det med voksne, er for os at se uansvarligt over for barnet
Derfor kan vi i Danmarksdemokraterne ikke støtte forslaget om at ændre ugegrænsen for den fri abort fra inden udgangen af 12. uge til inden udgangen af 18. uge, ligesom vi mener, at den nuværende grænse på 12 uger kombineret med muligheden for at få foretaget en senabort, hvis særlige forhold taler for det, tilgodeser kvindes ret til egen krop, men også samtidig tilgodeser hensynet til fosteret eller det ufødte barn.
Samtidig kan vi ikke støtte forslaget om, at mindreårige fremover kan få foretaget en abort uden først at konsultere deres forældre.
Vi ønsker ikke, at pigerne skal stå alene med den beslutning.
Derfor stemmer vi i Danmarksdemokraterne imod lovforslagene.
Eva Kjer Hansen (V), 2025-02-21:
Mit argument er, at jeg synes, vi har fundet den rigtige afstandtagen til 22. uge, og at vi lægger os på en fin balance, der kan finde bred tilslutning.
Men jeg er jo så ikke i tvivl om, at hr. Peder Hvelplund om nogle år vil kigge ind i statistikken fra det her nationale abortnævn og se på, hvordan det så er gået.
Har det skabt problemer?
Er der kvinder, der har været mega utilfredse med den vurdering, der er faldet?
Og så kan vi tage en politisk diskussion på det tidspunkt.
Men i dag synes jeg vi skal glæde os over, at vi har fundet et super kompromis og virkelig er kommet langt i forhold til justeringen af 50 år gamle regler.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Nu er jeg af den opfattelse, at Venstre altid påberåber sig at være dem, der kæmper for frihed og udvidelse af frihedsrettigheder, uanset hvor stor den folkelige opbakning er.
Det så jeg gerne at man også gjorde på det her område.
Heldigvis kan vi jo se, at tilslutningen til de nye abortregler er stor i befolkningen.
Men det ændrer jo ikke på det grundlæggende spørgsmål – hvorfor ikke også give den ret til dem, der får abort fra den 18. uge og op til den 22. uge?
Eva Kjer Hansen (V), 2025-02-21:
Jeg synes, at vi med de 18 uger har truffet det rigtige valg i forhold til at finde en balance ved dels at forlænge tiden, hvor der ikke sundhedsfagligt er nogen indsigelse omkring det, og hvor der er bred opbakning til, at der sundhedsmæssigt ikke er argumenter imod det, og så samtidig med en fin margen op til den 22. uge, som vi i dag siger er levedygtighedstidspunktet.
Jeg lægger også vægt på, at vi kan finde bred opbakning til, at det er den balance, vi vælger.
Altså, allerede nu kan vi jo høre, at der i salen er mange forskellige synspunkter om, hvordan reglerne bliver bedst indrettet på det her område, og i Venstre lægger vi også vægt på, at vi kan finde bred opbakning til de grænser, vi så lægger ind i lovgivningen.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Tak for det.
Og tak til fru Eva Kjer Hansen både for talen, men også for opbakningen fra Venstre sitil at være med til at hæve abortgrænsen.
Det er jo sådan, at den her debat egentlig blev startet tilbage i 2022, tror jeg det var, hvor fru Pernille Skipper og Venstres daværende ligestillingsordfører fælles gik ud og sagde, at vi blev nødt til at få kigget på den her abortgrænse, som vi på daværende tidspunkt ikke havde kigget på i næsten 50 år.
Jeg vil godt spørge til det, som fru Eva Kjer Hansen var inde på med netop at give retten til selv at kunne bestemme, og at vi stoler på kvindens valg.
Det betyder bl.a., at til dem, der faktisk fik tilladelse i abortsamrådene tidligere, hvor der var lige knap 600 ud af de 800, som lå før uge 18, siger vi så: Nu får I lov til selv at træffe valget; I skal ikke vente på en besked fra et andet nævn.
Men der er jo stadig væk 200 kvinder, som får en abort efter uge 18, og hvor det nu skal til behandling i et abortnævn.
Og jeg synes, det er rigtig positivt, at vi også forbedrer abortsamrådene, men hvorfor ikke også give de kvinder retten til selv at kunne træffe valget, altså stole på deres valg, i forhold til at det her er det rigtige at gøre?
Louise Brown (LA), 2025-02-21:
Og tak for spørgsmålet.
Jeg synes jo egentlig, at jeg forklarer det bare ved at sige, at vi ikke går ind for at ændre ugegrænsen.
For det er selvfølgelig ikke en fejl, eller det skal jeg jo ikke kunne sige; det er jo ikke mig, der sidder der, og jeg går ud fra, det er nogle fagligt dygtige mennesker, der har taget stilling til de her ting, selv om vi dog nu alligevel ændrer de her abortråd.
Men der har trods alt været noget faglighed indover, og det er jo sådan set bare det, vi siger.
Det er nødvendigt.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Så jeg skal forstå det sådan, at det liberale synspunkt er, at der sidder nogle fagligt dygtige mennesker, som er bedre til at træffe et personligt valg for den gravide, end den gravide selv er.
Altså, er det ikke den gravide, som er eksperten, i forhold til om man ønsker en abort?
Eller er det nogle andre mennesker, som ikke er den gravide, som er meget bedre til at træffe kvalificerede liberale valg for det enkelte individ?
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Nu ved jeg ikke lige, hvor spørgsmålet var.
Men der er jo en forskel på de 12 og de 18 uger, og den er forholdsvis stor.
Vi har også somme tider kunnet læse historier om nogle, som var meget overraskede over, hvad det var for et forløb, når det er en sen abort.
Derfor har vi også syntes, at det ville være hensigtsmæssigt, at vi opretholdt nogenlunde det system, som vi har i dag med 12. uge, og at man så har mulighed for at få en senere abort.
Jeg har også siddet ude i lægeklinikker og overhørt samtaler, hvor det bliver fikset, hvis man kan sige det sådan, når der er en grund til det.
Det er jo ikke sådan, at det er voldsomt besværligt at få en sen abort.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Tak for den uddybning.
Det er klart, at Socialdemokratiet mener, det er vigtigt, at vi tager den meget vigtige forbedring af kvinders rettigheder, som det her er, og udvider til uge 18.
Men jeg synes bare også, det er vigtigt for dem, der lytter på debatten, at der jo sådan set, som jeg også hører på Det Konservative Folkeparti, er en bredere opbakning til, at vi sådan set skal gå ind og kigge på den her abortlovgivning.
For den har været forældet, og det er en urimelig situation, vi sætter de kvinder i, at de skal spørge nogen om lov, når det er helt åbenlyst, at der kan være behov for abort også efter uge 12.
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Der er ting, der taler for, og ting, der taler imod.
Alt andet lige må man bare sige, at vi jo har meget bedre mulighed for prævention og den slags ting i dag, end man havde for 50 år siden, hvor det var problematisk.
Men vi havde faktisk mandat i vores folketingsgruppe til at forhandle noget, hvor vi måske havde rykket det til uge 13 eller noget i den stil.
Det var ud fra det her med, hvornår det er, man får lavet scanningerne og den slags ting, og så kunne det måske godt have været hensigtsmæssigt, at man havde rykket det 1 uge eller 2.
Men når vi så kan se, at der er et flertal, der siger, at udgangen af 18. graviditetsuge er det, det lander på, så kunne vi jo ikke være med.
Lea Wermelin (S), 2025-02-21:
Tak for det.
Ordføreren startede også med at rose ministeren for forløbet og den fælles videndeling, der har været.
Jeg oplever egentlig også, at ordføreren tager spørgsmålet meget seriøst, om end vi er landet på to forskellige konklusioner.
Men jeg skal bare forstå, om der i den vending »en samlet vurdering« ligger en anerkendelse fra Det Konservative Folkeparti af, at uge 12 er forældet, og at der ikke er noget sundhedsmæssigt belæg for, at grænsen skal ligge der.
Så kan man jo så som parti være endt et sted, hvor man siger, at man ikke lige kunne lande på uge 18, og hvad ved jeg.
Men er der en anerkendelse fra Det Konservative Folkeparti af, at de regler, som nu er 50 år, mere end 50 år gamle, sådan set kræver en modernisering, og at der er behov for at rykke på den ugegrænse?
Per Larsen (KF), 2025-02-21:
Det her er jo et etisk spørgsmål, og vi er der, hvor man kan sige, at der også, som en tidligere ordfører har nævnt, er det her med, at der altså er forskel på, om vi taler 12. uge, eller om vi taler 18. uge.
Hele den måde, det foregår på, er jo anderledes.
Jeg synes som udgangspunkt, at det er plausibelt nok, at vi har et abortnævn, som er inde over, når man kommer ud i nogle senere uger.
Så kan man sige, at det er uden evidens, eller hvad man skal sige, men det er jo sådan, det er.
Der er en forskel på, om det er 12. uge, eller om det er 18. uge.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-21:
Det synes jeg er en besynderlig betragtning, for jeg tror ikke, der er nogen gravide, som udskyder beslutningen om at få gennemført en abort.
Jeg tror sådan set, at gravide, i samme øjeblik de kommer i tvivl, ret hurtigt træffer den beslutning og derfor så også ønsker, at aborten bliver foretaget så hurtigt som muligt derefter.
Det er jo ikke det, vi har set i Sverige.
Så jeg skal bare høre: Når nu det er så alvorlig en beslutning, som den gravide skal træffe, hvorfor så ikke lade beslutningen være op til den gravide og ikke op til nogle for den gravide ukendte personer?