Magnus Heunicke (S), 2021-01-15:
Tak for det, formand, og tak til Dansk Folkeparti for forespørgslen og for at begrunde forespørgslen.
Det er en vigtig problemstilling og en vigtig debat, og man må sige, at der for mig at se er et konstant pres, og det konstante pres kommer nogle gange til udtryk i meget, meget ulykkelige og tragiske hændelser.
Senest har vi jo kort før nytår på ulykkelig vis oplevet, at en medarbejder på et socialpsykiatrisk botilbud blev dræbt af en beboer.
En ung mand har mistet livet, mens han passede sit arbejde, og det kan vi aldrig og skal vi aldrig acceptere, og vi kan heller ikke acceptere andre former for – heller ikke mindre grader af – vold, trusler, chikane over for medarbejdere.
Sundhedspersonalets tryghed er alfa og omega, og de leverer en indsats af høj kvalitet døgnet rundt 365 dage om året, og vi skal tage det alvorligt, når der bliver råbt op – og det gøres der i den her tid – fra personalets side.
Nu handler det her om psykiatrien, men problemstillingen er jo desværre også relevant for medarbejdere i somatikken.
Debatten i dag i salen handler altså helt konkret om en mulighed for tjenestenummer og beskyttelse af personalet i psykiatrien.
Vi kan hurtigt blive enige om, at alle ansatte selvfølgelig skal kunne føle sig trygge, både når de går på arbejde, og når de vender hjem igen, og vi kan desværre også konstatere, at det ikke er tilfældet for alle i dag, og at det er – det kan vi jo alle sammen sætte os ind i – en voldsom og stærkt ubehagelig oplevelse at blive opsøgt uden for arbejdstiden, på nettet såvel som i virkeligheden.
Det sker jo ikke for størstedelen af medarbejdere, men det sker for alt, alt for mange, og ved at det bare sker én gang, er det en gang for meget, og det kan bestemt være en løsning at opbløde kravet til, at sundhedspersoner skal fremstå med deres fulde navn i patientjournaler, f.eks. ved i stedet at anvende tjenestenumre, som debatten jo handler om.
Vi står jo i et vanskeligt dilemma, fordi der her er to hensyn, der støder sammen.
Beskyttelsen af medarbejderen på den ene side skal vi jo gøre alt for, og på den anden side er der nogle grundlæggende patientrettigheder, som vi også skal gøre alt for, altså at man kan få at vide, hvem der har stået for behandlingen, og hvem der har skrevet i, hvem der har slået op i ens private, ens fortrolige oplysninger i en patientjournal.
Det er de to principper, som vi står med i hånden i den her debat, og derfor mener jeg, at vi er nødt til at se på flere faktorer, hvis vi skal lykkes med at forebygge vold, chikane og trusler over for vores medarbejdere.
Hvad angår den første faktor, altså tilgængelige oplysninger om personalet for patienter, er der en let tilgængelighed af sundhedspersoners fulde navn, og den tilgængelighed kan jo medvirke til, at nogle sundhedspersoner bliver opsøgt og chikaneret af patienter, måske særlig patienter, der handler i umiddelbar affekt.
I dag er der et krav om, at en sundhedsperson skal skrive sit fulde navn i en patientjournal i forbindelse med behandlingen, og derfor kan en patient relativt nemt og hurtigt ved at søge aktindsigt i sin patientjournal få adgang til bestemte sundhedspersoners fulde navn og på den baggrund i affekt opsøge vedkommende.
Derfor mener jeg, at det er et skridt fremad, at vi får en revideret journalføringsbekendtgørelse, som træder i kraft pr. 1. juli 2021.
For den bløder netop op for kravet om sundhedspersoners identifikation i journaler, og det gælder for alle, altså ikke kun dem, der arbejder i psykiatrien, men alle sundhedspersoner.
Vi vil fra ministeriets side løbende følge op på, om den her mulighed bliver udnyttet, og hvordan den bliver det, og også sikre, at man lærer af hinanden efter de erfaringer, man så får her fra den 1. juli, hvor det træder i kraft.