runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-05-30:
Mange tak.
I går slog vi en rekord i, hvor længe vi kunne holde en afslutningsdebat.
I dag skal vi slå en rekord i, hvor hurtigt vi kan afvikle en forespørgselsdebat.
Det er sådan, at vi i Liberal Alliance i april lancerede et fritidsjobudspil.
Det mener vi betyder utrolig meget, og vi har alle sammen vidst, at der har været sådan nogle lidt gakkede regler, som vi godt kunne ændre lidt på.
Det glædelige er, at det er som med solskin: Ingen er imod det.
Det lyder, som om regeringen også synes, at vi skal i gang med det, for de har lige lanceret deres eget udspil.
Vi har lavet en vedtagelsestekst, som vi læser op senere, og som der også er meget bred opbakning til, og det er derfor, jeg ikke har trukket forespørgslen tilbage.
Den tekst kan nemlig ikke blive journaliseret, uden at vi afholder forespørgslen, så derfor er det ikke det med kritiske spørgsmål og gode råd, jeg tænker jeg graver frem i dag.
Det er simpelt hen bare en manifestation af, at det er noget, vi er bredt enige om at gøre noget ved hurtigt.
Jeg har bare en enkelt kommentar.
Næste gang jeres gode ungdomsorganisation kommer med så godt et forslag, så lad der ikke gå 20 år, før I lytter til dem.
Jeg vil så egentlig bare bruge anledningen til selv at gøre det kort og sige tusind tak til regeringen og til beskæftigelsesministeren for at have så klar en tale og for at kunne se alt det fornuftige, vi egentlig kan gøre på det område.
Det vil vi se frem til i Liberal Alliance.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-05-30:
Jeg vil godt sige tak til rækken af ordførere både for de personlige anekdoter og for den, oplever jeg, fælles melding omkring værdien af det at prøve at have et arbejde, også i en tidlig alder.
Det har vi en stor ambition om i regeringen, og det glæder mig rigtig meget, og det gør mig også fortrøstningsfuld i forhold til den videre proces, at der er så bredt et udsnit af ordførerne, der deler ambitionen om, at der er flere af vores unge mennesker, der skal opleve at have et fritidsjob og tjene deres egne penge og opleve, at det giver dannelse, værdighed og stolthed.
Så er det også rigtigt, at det er en dejlig anledning til at mindes alle ens egne fritidsjob, både dem, der var rigtig gode, og dem, der var lidt mere trælse, men de har nok alle sammen givet os noget med videre, og det kan vi så glæde os over i dag.
Så tusind tak for en god debat.
Karin Liltorp (M), 2024-05-30:
Tak for ordet.
Jeg kunne jo også vælge at gøre det meget kort, men jeg har det ligesom Venstres ordfører, hr. Kim Valentin, nemlig at når jeg har muligheden for at stå heroppe på landets ypperste talerstol og fortælle anekdoter fra min ungdom, vil jeg naturligvis gøre det.
Et af mine første job var på en farvefabrik i Hjørring, hvor jeg med sådan en lille ske skulle hælde noget suspekt farvepulver i nogle små poser, og undervejs i den proces indåndede jeg utrolig meget støv.
En uge efter jeg havde været på arbejde, havde mit snot alle mulige mærkelige farver, og masker og handsker og sådan noget brugte man jo ikke dengang.
Efterfølgende har jeg tit tænkt på, hvad det mon har gjort ved mig, og hvis jeg en dag får stenlunger, ved jeg måske, hvad årsagen er.
Andre kunne sikkert også komme med andre kommentarer til, hvordan det kunne have påvirket mig.
Man gik bestemt ikke op i arbejdsmiljø dengang i 1980'erne.
Som det allerede er blevet nævnt, er udgangspunktet i forhold til EU, at unge under 15 år slet ikke skal arbejde, og det er for at beskytte dem.
Og vi tror ikke bare, men vi ved faktisk, at det har mange positive bivirkninger.
For selv om det måske ikke i sig selv er superfedt at stå og vaske op, gør det noget for selvtilliden at vide, at man faktisk bidrager positivt til at løse opgaver, at der er nogen, der har brug for det, man kan, og at man ovenikøbet tjener penge.
Derfor har vi jo i Danmark forsøgt at finde undtagelserne fra EU-regelsættet.
For lige på det her område tør jeg godt indrømme, at der har EU måske været lidt irriterende med deres stramme direktiver, sikkert af god grund, fordi de har nogle andre forhold i andre lande.
Men vi har kigget på, hvor vi kunne finde undtagelser fra det her direktiv, så vi alligevel kan tillade, at de unge kommer ud på arbejdsmarkedet.
Vi vil selvfølgelig ikke have, at de unge risikerer hverken deres fysiske eller psykiske velbefindende ved at gå på arbejde, men i iveren efter at beskytte de unge får vi ikke alle de positive elementer ved at arbejde, og fordelene ved fritidsarbejde er jo kæmpestore.
Det er allerede blevet nævnt flere gange.
De danske regler på området stritter dog i mange retninger.
Nogle gange kan unge godt klare at løfte, andre gange kan de ikke klare at løfte, og nogle gange må de gerne være i et rum med farlige maskiner, og andre gange må de ikke være i sådan et rum.
Det er et område, der fortjener et gennemsyn, og som vi jo også alle sammen ved, er det et område, der ligger højt på regeringens ønskeliste over ting, man vil gøre noget ved.
Vi er nemlig helt enige om, at vi skal fremme de unges muligheder for at tage et arbejde for deres egen skyld, og det skal i hvert fald ikke være fjollede regler, der står i vejen for, at de gør det.
Så vi støtter op.
Vi er glade for Liberal Alliances forslag og støtter også op om vedtagelsesteksten.
Charlotte Munch (DD), 2024-05-30:
Jeg har skrevet en meget lang tale, så bare læn jer tilbage.
I Danmarksdemokraterne mener vi, at der er vigtig læring for unge mennesker i at tage et fritidsjob.
Det giver både den unge et indblik i arbejdslivet, det, de bliver en del af senere i livet, men de får også mulighed for at tjene lidt penge, som også er en læring, og det kan hjælpe med at forsøde deres ungdom og alle de drømme, mange unge mennesker nu engang har i dag.
Det er ikke så ligetil at tage et fritidsjob som ung i Danmark, for i Danmark er vi underlagt EU-regler eller nærmere et EU-direktiv tilbage fra 1994, som, på trods af at det har en del år på bagen, selvfølgelig stadig væk spænder lidt ben.
Derfor er vi utrolig glade for, at der er en åbenhed for at se på mulighederne for at være imødekommende frem for at hænge fast i lidt forældede regler, som man vel godt kan kalde dem.
Det er klart, at unge mennesker skal beskyttes, når de kommer på arbejdsmarkedet uden eksempelvis en fagforening i ryggen, og det er også godt, at de ikke fristes til at arbejde så meget, at de måske finder det tåbeligt at skulle tilbage og eventuelt studere.
Men når det er sagt, mener vi faktisk, at gevinsten er langt større for de unge ved at tage et fritidsjob, både fordi de unge i dag er langt bedre oplyst, end vi måske var, dengang jeg var 15-17 år gammel, men også, fordi de unge i dag taler sammen, de taler med deres forældre, og de taler med deres lærere.
De er langt mere bevidste om, hvad de vil, og hvad de kan, og de har et stort mod, som de i øvrigt også godt tør sige højt.
Derfor bakker vi naturligvis op om teksten fra Liberal Alliance, og som det allerede er sagt af fru Sólbjørg Jakobsen, glæder det os også, ud over at vi bakker det op, at vi nu har mulighed for at give de unge en lidt lettere mulighed for og en lidt mere attraktiv mulighed for at få et fritidsjob.
Kim Valentin (V), 2024-05-30:
De har mange gode forslag, og det ville glæde mig at tage mange flere af dem ind; det må jeg sige.
Men mange tak for det.
Det passede meget godt, at jeg lige blev nævnt der.
Tak til ordføreren for talen.
Jeg kunne godt tænke mig at dykke lidt ned i følgende problemstilling.
Hvis vi kigger på vores velfærdssystem – det er jo noget, SF går meget op i – og vi kigger lidt frem i tiden, er der jo ikke de hænder, der skal være i velfærdssystemet.
Det ved alle.
Og det håber jeg også at SF vil erkende, altså at vi har brug for flere hænder i vores velfærdssystem.
Hvordan har SF tænkt sig at løse den problemstilling, at vi rent faktisk kommer til at mangle hænder i vores sundhedsvæsen, i vores ældresektor og rigtig mange andre steder?
Altså, det adresserer man slet ikke her.
Det at fjerne en helligdag gør ondt, og det er rigtig ærgerligt, at det skal være sådan, men det skaffer 8.500 flere hænder derude.
Altså, hvad er det, man i stedet for vil i SF for at hjælpe velfærdssystemet?
Karsten Hønge (SF), 2024-05-30:
Er det rigtigt, at der mangler hænder?
Det tror jeg ikke.
Og det er noget helt andet.
Det er jo helt håbløst at omtale danske lønmodtagere med kvalifikationer som hænder, som om det er noget materiel, der går rundt og flytter på ting.
Det er det ikke.
Så når vi ved, at vi fremover med sikkerhed kommer til at have for mange mennesker uden uddannelse og med sikkerhed kommer til at mangle mennesker med uddannelse, gad vide, hvad broen mellem de to udfordringer så hedder?
Den hedder uddannelse.
Hvis vi i dag mener at kunne betale for, at vi har 75.000 mellem 17 og 29 år, der hverken er i arbejde eller i uddannelse – det er 45.000, hvis jeg sætter aldersgrænsen ned til 25 år – er jeg bare bange for, hr. Kim Valentin, at det, når man gør den slags ting, så bliver sådan en slags overspringshandlinger, som forhindrer en i at gøre det, der er nødvendigt, og det, der gør, at vi får et samfund, der hænger sammen.
Så punkt 1: Der mangler ikke hænder; der mangler hænder, der ved, hvad de laver.
Og så har vi i øvrigt en arbejdskraftreserve i Danmark, hvis vi beslutter os for, at det er det, vi vil gøre.
Jeg vil bare sige til hr. Kim Valentin, at det jo er helt uden ende, hvis det skulle være løsningen at tage fridagene.
Så nytter 8.500 jo ingenting, for så skal vi have mange flere dage.
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Nu prøver jeg at sige det igen.
Nej, det er ikke sådan, at der ikke var noget velfærdssamfund, inden man afskaffede det her.
Vi prøver på ikke at give indtryk af, at det er det eneste, regeringen gør.
Nu har vi snakket om det her i mere end et år, så jeg gentager det en gang til for prins Knud.
Det er 8.500 mennesker, som hver har to hænder.
Men de har jo først og fremmest noget mellem ørerne, sådan at de kan varetage de opgaver, som vi har brug for at de varetager.
Vi gør os ikke nogen illusioner om, at det her er sølvprojektilet, som løser det hele alene.
Det, vi siger, er, at det her, altså den prioritering og den fælles indsats for alle lønmodtagere, er en vigtig del af den samlede finansiering, løsning og sikring af medarbejdere, som skal til at løse en ret stor opgave, som jo består af mange forskellige ting.
Det er jo ikke, fordi jeg siger, at der ikke er noget med klima, at der ikke er noget velfærdssamfund, eller at der ikke noget med sikkerhed uden afskaffelsen af store bededag.
Det er totalt de opgaver, der er stillet.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-30:
Tak, formand.
Jeg sidder og tænker på, hvordan vi overhovedet fik velfærdssamfundet til at løbe rundt, før vi afskaffede store bededag.
Så er det 17.000 hænder?
Jeg dvæler stadig væk ved den her overskrift, som jeg synes er rigtig, rigtig spændende, hvor fru Mette Frederiksen siger til partierne, at hvis I vil have store bededag tilbage, må I finde pengene.
Hvis I vil have store bededag tilbage, må I finde pengene.
Jeg er interesseret i nogle mellemregninger for at få det løst.
Betyder det, at man har talt om: Okay, vi giver os; de får den sgu tilbage, men vi har brug for hjælp til at finde pengene?
Der er simpelt hen tale om en tilbagerulning eller et tilbagetog.
Eller er der sådan lidt mere tale om: Vi siger, at de selv skal betale, og så holder de nok mund?
Hvad er det for nogle penge?
Kunne man bruge lidt af råderummet som startkapital og så finde ud af det sammen?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Jamen hr. Karsten Hønge er da meget velkommen til at foreslå noget andet.
Jeg mener ikke, det er en dråbe i havet, når man diskuterer 3 mia. kr. og 8.500 i medarbejdere, som kan tage fat, i en situation, hvor vi faktisk mangler det.
Der er da ikke mange af de forslag, jeg har hørt hr. Karsten Hønge komme med, som på samme måde kan levere.
Og ja, det er rigtigt, at det kun er en fjerdedel af det, vi faktisk har leveret, men det er dog også en væsentlig andel.
Karsten Hønge (SF), 2024-05-30:
Så synes jeg måske, det eneste ordentlige ville være at give den fridag tilbage til lønmodtagerne.
Det er alligevel ikke noget, der fylder ret meget i forhold til de store udfordringer, så hvad er idéen i, at lønmodtagerne, i øvrigt ensidigt, skal bidrage ved at betale her?
Der er jo ingen tvivl om, at det var spørgsmålet om store bededag, der var et hårdt slag mod Socialdemokraterne.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jens Joel: Hvordan føles det egentlig at gå ad Via Dolorosa-vejen med smerte og ydmygelse for sit parti?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Men hr. Karsten Hønge spørger jo selv, om vi ikke også skal gøre det bedre i forhold til de unge mennesker, som står uden for arbejdsmarkedet, om vi ikke også skal gøre det bedre i forhold til arbejdsmiljøet og den gevinst, der er dér i forhold til at forebygge stress, og om vi ikke skal gøre det bedre i forhold til de seniorer, der gerne vil ind.
Det, vi bare siger, er, at vi ikke kommer hele vejen, for man kan ikke indfri den ambition, vi har, uden at gøre noget som helst, som ikke også møder modstand fra partier i Folketinget.
Men nej, der er ingen planer om at ændre på arbejdstiden fremadrettet, uanset hvordan hr. Karsten Hønge prøver at stille det op.
Karsten Hønge (SF), 2024-05-30:
Flere økonomer har jo undervejs, lige fra starten af og til i dag, sat store spørgsmålstegn ved regeringens beregninger af, hvad man får ud af at afskaffe store bededag.
Det er alt fra overvismand Carl-Johan Dalgaard til professor Bo Sandemann Rasmussen, der faktisk kaldte det hokuspokusberegninger.
Men hvis vi nu alligevel antager uagtet alle de spørgsmål, der er stillet, og al den grund, der er til at tro, at det ikke ender henne i 8.500 ekstra på arbejdsmarkedet, hvis vi nu bare for legens skyld siger, at det giver 8.500 ekstra, så må vi også erkende, at det jo kun er en dråbe i havet, hvis man ser det over for det, man mener man mangler.
Så hvorfor er det, vi skal tro på, at regeringen ikke vil gå videre ad den vej ved at inddrage lønmodtagernes rettigheder?
Altså, man bruger som argument, at en fjernelse af store bededag virkelig skulle være et væsentligt bidrag, og det er trods alt kun på en god dag med solskin og medvind på cykelstierne, at det skulle blive 8.500.
Så har vi grund til at tro, at der er andet i skuffen, hvor man vil gafle lønmodtagernes rettigheder?
Jeg synes ikke rigtig, regnestykkerne hænger sammen.
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Jeg synes ikke, der er nogen, der er dumme, eller nogen, der mener noget forkert.
Altså, alle partier er villige til at byde ind på, hvordan man vil løse det her, og det er selvfølgelig fuldstændig fair, at danskerne også har en holdning til, hvordan de synes det skal finansieres.
Men det er jo vores opgave som politikere at få de ender til at mødes.
Det har man jo ikke et ansvar for som borger, men man har da et ansvar for som borger at pege på nogle partier, som har nogle planer for, hvordan man faktisk kan få enderne til at mødes, og hvordan vi faktisk kan indfri de mål, vi har for klima, miljø og velfærd eller forsvar og sikkerhed, på en eller anden måde.
Torsten Gejl (ALT), 2024-05-30:
Så kom klimaet også med.
Der er ingen grænser.
Vi skal så finde de her penge sammen nu, hvor råderummet er der, og jeg ved godt, at det er engangspenge, men det ruller jo nærmest hvert år efterhånden, altså at vi fylder den her gigantiske sparegris op.
Kunne man, bare for at få lidt vejledning, måske forestille sig nu, hvor vi skal komme med forslag til, hvordan vi finansierer det, at vi finder 2-3 års råderumsmidler, for der er jo efterhånden rigtig mange penge, og at vi bruger de år til at finde et eller andet, der kører lidt mere varigt?
Hvilke økonomiske rammer skal vi så regne med?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Jeg tror, at man må imødese, at der både er et finansieringsspørgsmål, og at der er et spørgsmål om medarbejdere, altså dem, vi har brug for i ældreplejen, og dem vi har brug for i børnehaverne, på skolerne eller for den sags skyld i den private industri, hvor de laver de grønne løsninger.
Så der er både de hænder, vi talte om før, som jo er hoveder og mennesker, der kan arbejde, og så er der en finansiering.
Begge dele skal man jo svare på, hvis man gerne vil noget andet.
Jeg er ikke af den opfattelse, at de penge, vi nu har i råderummet, betyder, at vi kommer til at have for mange penge til de ambitioner, vi har i forhold til klima, miljø og velfærd.
Dina Raabjerg (KF), 2024-05-30:
Når der nu fra forskellige sider har været kritik af beregningerne og forudsætningerne, kunne Socialdemokratiet så være interesseret i at støtte et forslag om, at man rent faktisk laver nogle genberegninger, laver en evaluering, så man finder ud af, hvad effekten rent faktisk har været, og hvad det rent faktisk har frigivet af midler?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Det er stadig væk de samme forudsætninger, man i øvrigt regner med.
Når man opskriver vores råderum, er det jo et udtryk for, at vi har en høj beskæftigelse, men det er jo faktisk også et udtryk for nogle af de aftaler, vi har lavet, herunder store bededag.
Så det større råderum, vi arbejder med lige nu, er jo bl.a. en konsekvens af den effekt, som den beslutning, vi traf for et år siden, havde.
Det er rigtigt, at vi alle sammen hørte historier om, hvad der skete på store bededag, og om nogle havde flyttet deres arbejdsdag til en anden dag og sådan noget.
I samfundsøkonomisk øjemed er det ikke afgørende, om man arbejder mere den ene, den anden eller den tredje dag.
Det virkede jo, som om samfundet faktisk arbejdede relativt normalt på store bededag, også selv om der var nogle ekstraordinære konfirmationer, der stadig væk blev fastholdt.
Dina Raabjerg (KF), 2024-05-30:
Tak for ordet.
Og det, jeg synes kunne være interessant, er, om ordføreren ved noget om, hvad konsekvenserne egentlig er, set i forhold til de forudsætninger, der lå bag lovforslaget.
Hvad er der egentlig kommet ud af det af ekstra arbejdskraft, og hvordan ser den økonomiske effekt egentlig ud?
Ved ordføreren noget om det?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Jeg har faktisk svært ved at forestille mig en anden løsning, som er et svar på de udfordringer, vi står over for, og som faktisk kan skaffe en bredere opbakning i Folketingssalen.
Det kan godt være, jeg er fantasiforladt, ja, men når vi har kigget på det og valgt den her løsning, er det jo, fordi vi mente, at alternativerne var værre, og der er jeg sådan set enig med beskæftigelsesministeren.
Det er aldrig sådan, at der kun er én mulighed.
Det er jo altid en prioritering, men det er jo, fordi vi har vurderet, at alternativerne var værre.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-30:
Jeg vil så spørge på en lidt anden måde.
Ordføreren kan selv bestemme omstændighederne, men er det fuldstændig utænkeligt, at Socialdemokratiet kunne finde på at genindføre store bededag?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Det kan jeg jo ikke udelukke teoretisk set kunne være muligt.
Jeg har bare svært ved lige at komme på det greb, som ville vinde den brede opbakning.
Derfor synes jeg, at hr. Mikkel Bjørn er nødt til at være mere præcis i stedet for bare at spørge, om vi ville støtte det, hvis alle var enige om det.
Hvis der fandtes løsninger, som var ukontroversielle, og som alle var enige om, så ville man jo nok støtte dem.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-30:
Tak for det.
Det er jeg nysgerrig på at vide.
Victoria Velasquez (EL), 2024-05-30:
Men igen: Er det så, fordi vi danskere er for dumme til at gennemskue, at det er den måde, man skal finde øget arbejdsudbud på?
Er det, fordi vi så ikke ønsker at skulle finde løsninger i fællesskab?
For når vi sammen med 70 pct. af danskerne siger, at vi ikke bakker op om den løsning, og man så alligevel holder fast i at gøre det, synes jeg bare ikke, det særlig meget er en løsning i fællesskab.
Det er jo noget, folk bliver tvunget til at gøre uden om overenskomsterne.
Hvad tænker ordføreren om det?
Jens Joel (S), 2024-05-30:
Jeg siger, at det her er udtryk for en løsning, hvor vi bidrager i fællesskab til at løfte en kollektiv opgave.
Man kan jo sige, at ja, det er meget nemmere at skaffe bred opbakning til, at vi gerne vil gøre mere for at beskytte klima og miljø, eller at vi gerne vil gøre mere for at investere i velfærden.
Også med hensyn til
vores sikkerhed er der en meget bred opbakning til, at vi gerne vil gøre de her ting, og selvfølgelig er det nemmere at skaffe opbakning til de ting, man gerne vil investere i, end at få opbakning til, hvordan man gerne vil gøre det.
Når vi valgte at gøre det her, og når jeg kalder det at løfte i fællesskab, og igen er det jo en af rigtig mange ting, vi gør, var det et udtryk for, at her kan alle lønmodtagere bidrage med 1 arbejdsdag mere om året til at få løftet den samlede opgave, som vi skal løfte som fællesskab.
Det er det, der ligger i, at vi gør det sammen, og jeg siger, at det synes jeg var anderledes, da man i 2010-2011 aftalte, at det var dagpengemodtagerne og efterlønnerne, der skulle betale for genopretningen, kan man sige, af økonomien.
Dina Raabjerg (KF), 2024-05-30:
Tak for ordet.
Og tusind tak for en brandtale; jeg kunne virkelig mærke hjertet hos ordføreren i den.
Der blev fokuseret meget på, at det her ramte lønmodtagerne.
Synes ordføreren ikke, at der også var andre, der blev ramt af den her afskaffelse af store bededag?
Karsten Hønge (SF), 2024-05-30:
Jeg tror faktisk, at vi på lange stræk kan have samme ambitioner, ikke bare i SF og Dansk Folkeparti, men jeg vil faktisk også strække det ud til at sige de fleste partier i Folketinget.
Vi har bare ikke formået at finde nøglen til det, nærmest tværtimod.
Det er, som om der er kommet en udvikling hen imod, at jo flere vi ansætter, jo flere projekter bliver der også opfundet.
Det er, som om det genererer mere.
Dem, der er der, finder på ting og udvikler ting, som vi egentlig ikke har bedt om.
I udgangspunktet er det os, der har bedt om det, men der sker øjensynligt også en eller anden selvforstærkende virkning i den offentlige administration, som der virkelig er brug for at vi får gjort noget ved.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-30:
Det er jeg glad for at høre, for det er noget, der optager os meget i Dansk Folkeparti.
Altså, fra vores stol at se skævvrider det jo Danmark, hvis den fremtid, vi ser ind i, er en fremtid, der er fyldt med endnu flere akademikere end i dag og endnu færre af de mennesker, der løfter et helt almindeligt arbejde som sygeplejerske, skolelærer eller noget helt tredje.
Så jeg er glad for, at SF bakker op om det, og jeg håber, at vi sammen kan være med til at mindske den offentlige administration.
Karsten Hønge (SF), 2024-05-30:
Ja, det er jeg ret sikker på.
Det er ikke, fordi jeg vil påstå, at det er noget, som kun jeg mener, for jeg tror også, at der i regeringen oprigtigt ligger en interesse i at få begrænset administrationen, men det er bare ikke lykkedes.
Jeg tror, at vi her har en fælles opgave på tværs af partierne i ikke at falde i den her eksplosive udvikling af administration i Danmark.
Jeg vil virkelig ikke påstå, at vi har patent på den.
Jeg tror, at vi må se på det på helt nye måder, for det er helt rystende at se, hvor meget administration øjensynligt har det med at vokse, især antallet af folk med lidt længere uddannelser, der beskæftiger sig med ting, der sikkert er brug for – for vi har bedt dem om det, og ellers gør de det vel ikke.
Så vi har ansvaret her eller i kommunerne.
Men jeg tror, at hr. Mikkel Bjørn har ret i, at der her vil være enorme ressourcer at finde.
Jeg tror, at det også er den fælles opgave for os at få en samfundsudvikling, der måske kunne basere sig på tillid til de folk, vi har ansat, i stedet for hele tiden at lave nye kontrol- og effektiviseringssystemer.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-30:
Tak for det.
Hr. Kim Valentin er meget optaget af de hænder, som vi angiveligt mangler.
Nu har jeg læst, at de seneste 6 år er udgifterne til offentlig administration vokset med 11,2 mia. kr.
Tror hr. Karsten Hønge, at det er et sted, hvor vi eventuelt ville kunne finde nogle penge, måske også nogle hænder, hvis man var villig til det?