runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mattias Tesfaye (S), 2026-01-28:
Tak for spørgsmålet.
Vi har jo som bekendt fået lavet to undersøgelser, der har interesseret sig for kvaliteten af henholdsvis dagplejer og vuggestuer, men også børnehaver.
De to undersøgelser viser, at der er utilstrækkelig kvalitet.
Derfor er det også godt, at vi en periode, hvor der er kommet 4 pct. flere børn, har ansat 15 pct. flere i dagtilbud.
Tak til Alternativet for også at have haft fokus på det igennem mange år.
Det er også godt, at vi i forlængelse af Socialdemokratiets valgløfte fra sidste folketingsvalgkamp har hævet lønnen til bl.a. pædagoger.
Den januarløn, de får i den her måned, gør faktisk, at de når op på de 1.800 kr. ekstra om måneden ifølge pædagogernes egen fagforening.
Det har gjort det lettere at rekruttere.
Alt det er godt, og det er også godt, at vi med den nye finanslov har afsat økonomi til at ansætte knap 1.400 ekstra.
Men diskussionen om kvalitet og utilstrækkelig kvalitet kan ikke reduceres til antallet af ansatte i daginstitutioner.
Det er også nødt til at handle om indholdet af hverdagen, altså fra vi afleverer, til vi henter vores børn.
Der peger kvalitetsundersøgelserne jo på betydningen af uddannelse og betydningen af ledelse.
Det har vi også haft fokus på, bl.a. med uddannelsen til meritpædagog, som jeg selv har stor, stor fidus til.
Men det er heller ikke nok, og det er derfor, vi har nedsat den her ekspertgruppe, der skal kigge på selve de lovgivningsmæssige rammer og dermed også på, hvilke pædagogiske forventninger vi har til dagligdagen for de mindste børn.
Her har det været vores ambition særlig at få trukket pædagogikken frem, så det pædagogiske indhold kommer til at betyde noget mere, men også at få trukket den pædagogiske ledelse frem og få givet det en større rolle i dagtilbudsloven.
Helene Brydensholt (ALT), 2026-01-28:
Ministeren siger, at I komme til at kigge mere på det.
Hvornår kommer det så til at ske?
For ekspertgruppen – jeg tror også, ministeren selv sagde det – skal jo først være færdig om 1 år, dvs. efter et valg.
Altså, som jeg ser det, har vi en børneminister, som har brugt 4 år på ikke at lave mærkbare løsninger for børnene ude på rød og grøn stue i vuggestuerne og børnehaverne.
Kommer ministeren til faktisk, inden den her valgperiode er ovre, at gøre noget, der kommer til at kunne mærkes ude hos alle børn i alle dagtilbud?
Jeg har svært ved at se det.
Thomas Danielsen (V), 2026-01-28:
Jamen jeg glæder mig jo over, at Danmarksdemokraterne har sat 150 mio. kr. af i deres eget finanslovsudspil.
Der kan man i hvert fald lave en mindre forsøgsordning på en lille strækning, hvis man ønsker at bringe dem i spil.
Susie Jessen (DD), 2026-01-28:
Jeg hører bare ikke ministeren komme med nogle konkrete eksempler på, at der kommer en bedring inden 2027.
Vi er i januar 2026 nu, så det, der er min bekymring, er jo, at pendlerne nu har udsigt til i et helt år ikke at kunne komme ordentligt på arbejde og blive afvist i døren på Ringsted Station, når det er, de skal møde herinde kl. 8.00.
Ministeren nævner, at det koster nogle penge at have pendlere, men pendlerkort er jo heller ikke billige.
Dagbladet fortalte, at et pendlerkort ind til København koster 19.000 kr. om året, tror jeg det var.
Det er ufattelig mange penge, som folk giver for at kunne sidde nede på gulvet eller stå som sild i en tønde.
Thomas Danielsen (V), 2026-01-28:
Det er jo ikke sådan, at vi ikke investerer i de her strækninger.
Det er ikke noget problem i sig selv; det er bare for at give et billede af, at vi investerer massivt.
Det er selvfølgelig, fordi vi skal have en særlig stor kapacitet i de her peaks, altså morgen og eftermiddag, og det kan man ikke diskutere; det skal man bare have.
Der har vi lavet nogle varige langtidsinvesteringer, som af forskellige årsager kan starte fra 2027.
I mellemtiden frem til 2027 gør vi alt, hvad vi kan, for at få så meget materiale ud at køre som overhovedet muligt og også gøre det effektivt, men desværre er der omstændigheder, der gør, at det ikke kan være lige effektivt hele året rundt frem mod 2027.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-28:
Tak for det gode og relevante spørgsmål – jeg skal prøve at komme med et godt og relevant svar.
Indsatsen for at bekæmpe vold mod børn står meget højt på regeringens politiske dagsorden.
Jeg kan faktisk ikke forestille mig noget værre end et barn, der vokser op i en familie med vold, eller som ser forældrene udøve vold mod hinanden eller barnets søskende.
Derfor vil jeg allerførst gerne slå fast, at kommunerne i dag allerede er forpligtet til at sikre, at børn, der lever i et hjem med vold, får den støtte, de har brug for.
Det har vi sammen slået fast ved lov, senest ved indførelsen af barnets lov.
Med barnets lov har vi jo f.eks. præciseret, at kommunerne skal benytte børnehusene i sager, hvor der er mistanke om vold eller andre overgreb mod barnet, og der er også indført et lovkrav om kommunale beredskaber til forebyggelse, opsporing og håndtering af overgreb.
Det drejer sig f.eks. om et anonymt rådgivningstilbud til personer, som er i risiko for at udøve vold, så vi også adresserer dem, der er i fare for at udøve volden, og ikke kun dem, der har har stået i den anden ende.
Derudover lancerede regeringen i efteråret handlingsplanen »Tryg barndom«.
Her indgår bl.a. et forsøg med et familiecenter, som er inspireret af Family Justice Centers i Belgien, for uanset at volden alene foregår mellem forældrene, så påvirker det jo også børnene i familien.
Når det så er sagt, er jeg helt klar over, at der i den lange række anbefalinger, som arbejdsgruppen mod vold er kommet med, stadig er initiativer, vi kan sikre bliver til virkelighed, og jeg er meget åben over for at drøfte, hvordan vi kommer endnu længere med at forhindre vold mod børn, også i form af seksuelle overgreb eller i tilfælde, hvor børn udøver vold mod andre børn.
Helene Brydensholt (ALT), 2026-01-28:
Hvad er ministerens holdning til, at den nyligt nedsatte ekspertgruppe, der skal komme med anbefalinger til ændringer af dagtilbudsloven, der kan bidrage til at øge kvaliteten, ikke skal have fokus på dagtilbuddenes rammer, og at ekspertgruppens anbefalinger skal være udgiftsneutrale?
Astrid Carøe (SF), 2026-01-28:
Tak for det.
Når to ud af tre af de mere end 4.500 børn med formodet familievold ifølge Børns Vilkårs seneste undersøgelse ingen hjælp får fra kommunen i året efter hændelsen, hvad vil ministeren så gøre for at sikre, at de alt for mange børn, der vokser op med vold i hjemmet, får den hjælp, de har brug for og burde have krav på?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-28:
Jeg er helt fuldstændig enig i, at den undersøgelse foretaget af Børns Vilkår, som artiklen bygger på, viser, at der er for mange børn, der ikke får den opfølgende hjælp efter at have haft et forløb i børnehusene.
Det er ikke godt nok, og jeg vil gerne diskutere, hvordan vi kan sikre, at det rent faktisk sker.
Jeg er ikke sikker på, at det er lovgivning, der skal til – loven er meget, meget klar – men jeg vil meget gerne se på, hvordan vi rent faktisk får den arbejdsgruppe, vi har haft nedsat til at se på, hvordan børn og unge kan få hjælp, til at virke i praksis, og hvordan vi får kommunerne til at bruge de tilbud, der er.
For vi har faktisk sendt flere og flere penge og midler og lovgivning i retning af, at man skal hjælpe børn og unge.
Man er forpligtet til det.
Lad os tage en drøftelse af, hvordan vi også sikrer, at det rent faktisk sker.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-28:
Ja, men der er mit spørgsmål så igen: Vil ministeren lovgive om, at kommunerne skal følge de anbefalinger, børnehusene kommer med – i forhold til indsatsen over for barnet og familien?
For det er jo hele udfordringen.
Vi kender det fra handicapområdet, hvor VISO kan komme med anbefalinger, som kommunerne kan lade være med at følge.
Så vil ministeren lave lovgivning på det her område?
Vil ministeren i det mindste lave retningslinjer for, at de anbefalinger, børnehusene kommer med, skal man også efterleve, i forhold til at børn og familier får den hjælp, de har behov for?
For den her artikel viser jo netop, at der er stor forskel, i forhold til hvor man bor, altså i forhold til hele postnummerlotteriet, i forhold til hvilken hjælp man får.
Mattias Tesfaye (S), 2026-01-28:
I sidste uge blev der overført økonomi fra Børne- og Undervisningsministeriet til alle landets kommuner i forlængelse af den finanslov, der er blevet vedtaget.
Det gør, at man kan begynde at slå pædagogstillingerne op, fordi normeringerne skal styrkes.
Jeg synes sådan set, at mens Mette Frederiksen har været statsminister, er der blevet taget store skridt, også i retning af uddannelse af personale.
Det er også derfor, der er ansat flere pædagoger, end der var, før statsministeren startede, og det er også derfor, der er markant flere ansatte i daginstitutionerne.
Men som sagt synes jeg ikke, at vi er færdige på uddannelsesområdet med at få den pædagogiske ledelse til at fylde mere.
Og så synes jeg også, at den lovgivning, der regulerer området, nemlig dagtilbudsloven, på mange måder er god, men mangler at få hevet det pædagogiske indhold i hverdagen helt frem i bussen.
Det er for meget en styringslov og for lidt en indholdslov, hvis du spørger mig.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-28:
Jeg er slet ikke sikker på, at det nødvendigvis er i lovgivningen, at vi skal ændre, for lovgivningen er allerede i dag meget, meget klar.
Det, vi skal sikre, er, at man bruger de tilbud, der er til stede.
Bl.a. har vi jo tidligere ændret på finansieringen af børnehusene for at sikre, at der ikke var en barriere for kommunerne i forhold til at bruge vores børnehuse.
Tilsvarende har vi netop haft en arbejdsgruppe siddende til at kigge på, hvordan vi kan gøre endnu mere i forhold til at forebygge det og opspore og hjælpe børn og unge, som har været udsat for vold.
Jeg har glædet mig til at drøfte, også med fru Karina Adsbøl, hvordan vi kommer videre ned ad det spor og med de anbefalinger, der ligger i den arbejdsgruppe.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-28:
Så lad mig spørge ministeren på en anden måde: Når et børnehus anbefaler en kommune at følge op på initiativer over for barnet og familien, hvorfor er det så, at kommunen ikke er forpligtet til at følge op på den indsats?
Hvorfor er det, at en kommune kan undlade at følge op på en indsats, når et børnehus netop anbefaler det?
Vi ved jo, at børnehusene er specialister inden for det her område.
Vi ved også, at der har været udfordringer med kommunerne i forhold til at anvende børnehusene, selv om det er lovpligtigt.
Og vi kan tage rigtig mange initiativer herindefra og lovgive, men hvad så, når man ikke følger op i forhold til lovgivningen, altså i forhold til den praksis?
Så derfor vil jeg høre ministeren: Vil ministeren lovgive, i forhold til at kommunerne skal følge op på de anbefalinger, børnehusene kommer med?
Tak for besvarelsen.
Hvert tredje barn får ingen hjælp efter sager om vold i hjemmet.
Det viste en analyse, som Børns Vilkår for nylig har fået udarbejdet, og derudover viser analysen, at sandsynligheden for at modtage hjælp fra kommunen afhænger af postnummeret.
Det er jo dybt bekymrende.
Kommunerne har pligt til at bruge børnehusene ved mistanke om vold, men nogle børn får alligevel ikke en indsats.
Er det så ministerens opfattelse, at problemet skyldes manglende efterlevelse af loven, og hvilke konkrete skridt vil ministeren så tage for at sikre, at loven faktisk bliver overholdt i alle kommuner, og herunder kan ministeren redegøre for, hvilke børn udsat for vold der er i dag risikerer ikke at blive henvist til et børnehus, og finder ministeren det så acceptabelt, at børn dermed kan stå uden specialiseret hjælp alene på grund af en kommunal vurdering?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-28:
Tak for spørgsmålet.
Allerførst vil jeg gerne understrege, at det er meget vigtigt for regeringen at sikre, at børn og unge, der har været udsat for vold, får den hjælp, de har behov for.
Det må aldrig blive et spørgsmål om geografi, om man som barn modtager den rette hjælp og støtte.
Alle kommuner er underlagt de fuldstændig samme regler, når det kommer til sager om børn og unge i udsatte positioner som f.eks., hvis et barn eller en ung har været udsat for vold.
Alle kommuner er forpligtet til at sikre hjælp og støtte efter barnets lov til de børn, der har brug for det.
Kommunerne er også forpligtet til at sikre, at der er de nødvendige tilbud til børn og unge.
Det er en behandlingsform, som senest i en evaluering fra den 19. januar i år har vist rigtig lovende resultater for børn, som har været udsat for vold eller seksuelle overgreb.
Behandlingsmetoden er fuldt indfaset, og børnehusene har endda ledig kapacitet til at tage imod endnu flere børn i behandlingen.
Derfor håber jeg også på, at alle landets kommuner vil benytte det her tilbud, når de har med børn at gøre, som har behov for traumefokuseret behandling på grund af overgreb.
I efteråret 2025 har vi besluttet også at udbrede et behandlingstilbud til børnehusene til de børn, der er endnu mindre, til de 0-6 årige, så jeg synes, at vi tager rigtig mange gode skridt allerede, men når det er sagt, er jeg meget åben over for en dialog om, hvordan vi sikrer, at man rent faktisk bruger de her tilbud, som vi jo har været fælles om at tilvejebringe, og hvordan vi sikrer en endnu bedre hjælp til de børn, der oplever familievold, uanset deres postnummer.
Tak for ordet.
Karina Adsbøl (DD), 2026-01-28:
Finder ministeren det tilfredsstillende, at det i dag er et postnummerlotteri, der afgør, hvilken hjælp børn udsat for forældrevold får, hvor nogle børn står uden hjælp, og hvad agter ministeren at gøre for at løse problemet, så børn udsat for vold i hele landet modtager samme hjælp?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2026-01-28:
Der er nok lige lidt behov for en præcisering fra min side, for den undersøgelse, der netop bliver refereret til her, handler ikke om, at børnene ikke er blevet henvist til et børnehus.
Den handler om, at når man er blevet udredt eller undersøgt i børnehusene og børnehusene bagefter anbefaler, at der skal ske opfølgende behandling, er der en række kommuner, der ikke følger de anbefalinger.
Det er jeg fuldstændig enig i ikke er godt nok, og der er jeg meget åben over for at diskutere, hvordan vi kan sikre, at det rent faktisk sker.
Men det er faktisk sådan, at der har været en stigning på 72 pct. i forhold til 2023 og frem til 2024, og det er den største stigning i de senere år siden børnehusenes etablering i 2013.
Så man må bare sige, at kommunerne faktisk overholder, så vidt jeg kan se, lovgivningen i forhold til at bruge børnehusene.
Det gør de mere og mere.
Det, der er vigtigt for os nu at fokusere på, og som jeg synes det er vigtigt at få en dialog om, er, hvordan vi sikrer, at børnene også får den opfølgning, når børnehusene anbefaler en opfølgning.
Mads Olsen (SF), 2026-01-29:
Vores forslag er jo ikke at give dem, som hr. Mikkel Bjørn omtaler, og som jo ifølge meget af den statistik, der er, er folk, der begår virkelig alvorlig kriminalitet, et dansk statsborgerskab.
Man kan jo ikke på den måde sige, at hvis du er fra Syrien og der er et generelt problem med overrepræsentation af folk fra Syrien, skal du være de facto udelukket fra dansk statsborgerskab.
Det jo ikke sådan, vi kører tingene i landet her, heldigvis for det.
Vi har stadig noget, der hedder retssikkerhed hertillands.
Jeg er da enig i, der er et problem i det, som hr. Mikkel Bjørn udpensler i forhold til borgerrepræsentationen.
Der står jeg måske ikke samme sted som Alternativet gjorde, hvor man kommer med alle mulige ting, der også kan forklare det.
Selvfølgelig spiller den sociale arv også en rolle, men jeg synes også, man er nødt til at kigge lidt indad.
Vi vil langt hellere ændre praksissen, som fru Sandra Elisabeth Skalvig siger, i stedet for ordlyden, som jeg nu er blevet i tvivl om Danmarksdemokraterne går ind for.
Det er jo der, vi ser selve problemet.
Det vil være mit svar, at det er den vej, vi vælger at gå, i stedet for bare at hive den internationale retsorden op med rode.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2026-01-29:
Det blev jeg ikke særlig meget klogere af, så jeg tror, jeg prøver at spørge på en anden måde.
Vil SF arbejde proaktivt på, at den praksis, der lige nu føres ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, bliver ændret?
Mads Olsen (SF), 2026-01-29:
Vi mener jo ikke, at man skal bryde konventionerne i sin iver efter at få folk vist ud.
Jeg forstår godt, at man, når man læser de her sager, gerne vil have de folk ud, og det vil jeg da også gerne.
Jeg vil også gerne stå på mål for, at vi overholder de internationale konventiner, vi er en del af, så jeg kan ikke på den måde give et svar om, at hvis man har boet her 6 år og begår en bestemt overtrædelse, så skal man ud.
For det kræver mere viden i forhold til den internationale retsorden, end hvad et folketingsmedlem kan levere.
Jeg tror ikke engang, ministeriet vil kunne svare så klart og tydeligt på den øvelse, som bliver stillet op her.
Men vi vil gerne finde den der balance mellem at udvise folk, men stadig væk inden for den internationale retsorden, som vi står på mål for i dag.
Den øvelse kan man jo lave med alle, der får dansk statsborgerskab, og sige, der er 1 pct. chance for, at du så begår en voldtægt, hvis du kommer fra Tyskland, og måske en lidt højere chance, hvis du kommer fra Syrien – hvad den konkrete procent er på, vil jeg ikke gætte mig frem til.
Skal man så sætte dem i bero for alle nationaliteter, eller skal man sige, at der er en vis procentuel grænse for, hvad risikoen, hvis vi giver en person fra x land statsborgerskab, så er for, at han går ud og laver noget dumt bagefter?
Det synes jeg ville være en underlig tilgang til statsborgerskabssager.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2026-01-29:
Tak for det.
Jeg lytter mig til, at SF erkender, at der er udfordringer med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og den praksis, der føres, særlig i forhold til spørgsmålet om udvisning af dybt kriminelle udlændinge.
Men jeg lytter mig også til, at SF's ordfører trækker en lille smule i land, når det kommer til spørgsmålet om, hvor længe en person har opholdt sig i eksempelvis Danmark.
Så kan SF's ordfører ikke gøre mig lidt klogere på, hvor SF står i forhold til at udvise dybt kriminelle udlændinge, også når det gælder nogle, der er født og opvokset i Danmark.
Mikkel Bjørn (DF), 2026-01-29:
Virkeligheden er jo bare, at hvis man gennemførte det, SF foreslog, ville vi have væsentlig flere situationer, hvor mennesker, efterkommere født og opvokset i Danmark, har begået alvorlig kriminalitet, men ikke kan udvises, fordi SF og Radikale Venstre og resten af venstrefløjen har givet dem et gratis statsborgerskab i 18-årsfødselsdagsgave.
Vi kan også se, at der i visse grupper af efterkommere er meget, meget stor sympati for forskellige former for terrorhandlinger.
Det er så mennesker, som fremadrettet ikke vil kunne udvises, fordi SF har givet dem et statsborgerskab i fødselsdagsgave.
Det bliver jo mildest talt lidt skørt.
Lars Boje Mathiesen (BP), 2026-01-29:
Jeg bliver også lidt forvirret.
Jeg vil spørge helt grundlæggende: Anerkender ordføreren, at konventionerne og fortolkningen af konventionerne er flydende, og at de ændrer sig over tid?
Mohammad Rona (M), 2026-01-29:
Det tror jeg jeg tager helt, helt stille og roligt for at være helt ærlig.
For os handler det jo sådan set ikke om at stramme bare for at stramme.
For os handler det om, at vi strammer de rigtige steder.
Jeg har jo ikke på noget tidspunkt, ikke på noget tidspunkt, sagt – og det tror jeg heller ikke, ordføreren kan finde nogen citater fra – at vi aldrig nogen sinde vil være med til at stramme lovgivning, hvis det kræves.
At der kommer en artikel ud som den i går i Berlingske, eller det interview, synes jeg faktisk er lidt komisk, i forhold til at der kommer så mange af de der grinesmileys, som jeg kunne forstå at hr. Mikkel Bjørn har været inde at trolle for at se, hvem der tror på det og ikke tror på det.
Vi står fast på den udlændingepolitik, vi gik til valg på, og det er også den udlændingepolitik, vi sådan set fremlægger her i salen.
Mads Olsen (SF), 2026-01-29:
Jeg tror næppe, man kan sige, at der er en helt fast fortolkning af konventionerne, eftersom man godt kan have den debat inden for konventionerne, om snittet er lagt rigtigt, som jo er det, man er i gang med fra regeringens side.
Også når regeringen jo siger i sit lovforslag, som vi ikke har set endnu, at man lægger op til en udvisningsreform, i forhold til at domstolen ændrer sin praksis, så ville svaret på det spørgsmål jo være et ja.
Mikkel Bjørn (DF), 2026-01-29:
Man kan sige: Dansk udlændingepolitik står og falder jo i øjeblikket, fordi man, navnlig på Dansk Folkepartis foranledning, de senere mange år har strammet og strammet, så meget som det vel at mærke kan lade sig gøre – de seneste mange år, også under den borgerlige regering – så meget som det kan lade sig gøre inden for rammen af konventionerne.
Og det vil sige, at man jo lidt er nået en mur, hvor det ikke rigtig kan lade sig gøre at stramme mere uden at tage et opgør med nogle af de her konventionsfortolkninger.
Og der er det jo afgørende, hvor partierne stiller sig.
Er man villig til at tage et opgør med konventionernes begrænsninger i forhold til vores evne til eksempelvis at udvise kriminelle udlændinge, eller er man ikke det?
Tak for det.
Jeg hæftede mig bare ved, at ordføreren sagde, og jeg citerer: De scenarier, vi ser, er, at folk kommer hertil og begår noget kriminelt.
I forhold til den grove personfarlige kriminalitet, voldskriminaliteten især, er eksempelvis efterkommere af syrere overrepræsenteret med over 650 pct.
De mennesker vil SF så give et automatisk statsborgerskab i fødselsdagsgave.
Det synes jeg mildest talt er meget, meget skørt, særlig fra et parti, der bejler til regeringskontorerne.
Kan SF ikke forklare, hvorfor i alverden man kommer med så skørt et forslag i så alvorlig en situation?
Tak for det.
Jeg læste et interview med hr. Mohammad Rona i Berlingske i den her uge, hvor han undrer sig over, at Moderaterne bliver tillagt det synspunkt at være lempelige i udlændingepolitikken.
Det siger jo en lille smule, at der var 108 grinesmileyer på det opslag, tror jeg, og 23 likes.
Kunne det have noget at gøre med, at hver eneste gang vi taler om stramning af udlændingepolitikken her i Folketingssalen, lægger Moderaterne sig til venstre for de andre regeringspartier?
Når vi har samtaler med de andre regeringspartier om, hvorfor man ikke er villig til at stramme mere op, bliver der fra alle sider henvist til netop Moderaterne.
Det kunne jo have noget med det at gøre.
Det er i hvert fald, hvad jeg selv går og forestiller mig – at det er det, der gør, at folk derude sidder med et indtryk af, at det er Moderaterne, der forhindrer reelle stramninger af udlændingepolitikken.
Hvordan forholder hr. Mohammad Rona sig til det?