Michael Aastrup Jensen (V), 2018-05-31:
Vi i Danmarks Liberale Parti synes jo, at det er en svær problemstilling, når man taler om Tyrkiet.
For der er ikke nogen diskussion om, at den udvikling, der foregår i forhold til Erdogans regime, er ekstremt bekymrende.
Det er jo også derfor, at vi varmt har støttet, at Europarådets parlamentariske forsamling har sat Tyrkiet under monitorering.
Det er jo en skærpelse, i forhold til at de faktisk var fjernet fra den, og vi har jo også samtidig sagt fra Venstres side og også fra regeringens side for den sags skyld, at vi på ingen måde kan fortsætte optagelsesforhandlinger med Tyrkiet i forhold til EU på den måde, som det foregår på lige nu i Tyrkiet.
Og det bliver vi også bare nødt til at sige klart.
Altså at det på den måde er et land, som lige nu bevæger sig med syvmileskridt i den forkerte retning.
Men spørgsmålet er så: Når man taler om den negative udvikling i et land som Tyrkiet, skulle det så stoppe en fra at lave en aftale med det pågældende land for at løse en udfordring, som vi ikke bare har i Europa generelt, men også ikke mindst i et land som Danmark, nemlig tilstrømningen af asylansøgere fra lande i enten Mellemøsten eller Afrika eller endnu længere væk?
Svaret på det er fra Venstres side klart, at det kan vi godt håndtere, og at vi derfor også bør kunne indgå en aftale som den, der er med Tyrkiet.
For det er altså et af de bedste redskaber, vi har haft, til at få stoppet den tilstrømning, som vi ikke mindst oplevede i 2015.
Så kan man selvfølgelig diskutere, om det er stoppet for Balkanruten i forhold til beskyttelse af EU's ydre grænser dér eller andre ting, der også har haft en effekt.
Det anerkender jeg klart, men vi kan ikke komme uden om, tror jeg – og det har en lang række uafhængige eksperter givet mig ret i – at Tyrkietaftalen i sig selv er essentiel for at få sat en stopper for den illegale strøm af flygtninge og asylansøgere, som der var.
Og det er også derfor, vi støtter, at der bliver lavet et, skal vi sige grænseværn fra tyrkisk side.
Det betyder ikke, at der blive givet carte blanche til, at Tyrkiet så må bruge det her i et eller andet aggressivt adfærdsmønster mod f.eks. kurdere eller andre.
Nej, det er det ikke, og derfor har vi også tillid
til, at Kommissionen, som jo har det overordnede ansvar for at sikre, at aftalen blive ført ud i livet på tilfredsstillende måde, så at sige har kontrol over, at der ikke bliver gjort noget fra tyrkisk side, som ikke må gøres.
Men samtidig bliver jeg også bare nødsaget til at anholde de tre partier, som har stået bag den vedtagelse, nemlig Alternativet, Enhedslisten og Socialistisk Folkeparti, og det er i forhold til, at hvis man decideret skulle stoppe med at have Tyrkietaftalen, hvad man jo reelt ville gøre ved ikke at fortsætte finansieringen, hvad vil man så gøre ved de reelt set mange millioner asylansøgere, som Europa potentielt set kunne få derefter?
Altså, en ting er, at der er mange asylansøgere, som så at sige banker på døren til Tyrkiet.
Men hvad med alle de mange asylansøgere, som allerede lever i forskellige lejre inde i Tyrkiet?
Altså, jeg har ikke tillid til, at Erdogan og hans regime ikke kunne finde på at lave en tak for sidst, hvis EU pludselig ikke fuldfører aftalen og dermed også betalingen.
Det har jeg ikke.
Jeg må bare sige, at den tillid til Erdogan har jeg ikke, må jeg indrømme.
Så den her balancerede tilgang mener vi er vigtig, og det er også derfor, at jeg er glad for at kunne fortælle, at der er et forslag til vedtagelse fra Socialdemokratiet, Venstre, Liberal Alliance, Radikale Venstre og Det Konservative Folkeparti, og jeg fremsætter hermed følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget bakker op om EU-Tyrkiet-aftalen, herunder genopfyldning af Tyrkiet-faciliteten.
Aftalen har siden 2016 været et vigtigt instrument til at håndtere en stor udfordring for både EU og Tyrkiet.
Aftalen har medvirket til markant at dæmme op for strømmen af flygtninge og migranter fra Tyrkiet til Europa.
Aftalen har med sit humanitære sigte bidraget til at forbedre forholdene for millioner af syriske flygtninge i Tyrkiet gennem blandt andet akut økonomisk bistand, lægehjælp og undervisning.
Folketinget lægger vægt på, at projekterne både under faciliteten og udenfor også fremover overholder både den indgåede aftale, EU-lovgivningen og international lovgivning, herunder respekt for menneskerettighederne.
Udviklingen i Tyrkiet på retsstatsområdet og med hensyn til grundlæggende rettigheder giver anledning til alvorlig bekymring.