Theresa Berg Andersen (SF), 2025-05-16:
Tak, formand.
For SF er det en mærkesag, at vi gør alt, hvad vi kan, og alt, hvad der står i vores magt, for at udviklingen med den stigende mistrivsel vendes.
Det er ikke mening, at børn skal vokse op med en klump i maven og konstant frygt for at skuffe.
Det er vi i SF enige i skal understøttes.
Mit ønske er derfor, at det bliver undersøgt, men også at vi forpligtiger os på at tage ansvaret på os, når rapporten ligger her, og handle.
Trivselskommissionen har mange gode bud på at tage udgangspunkt i, og en af de ting, som jeg tager med mig fra rapporten, er, at det her, ganske som ministeren siger, er et sammenfiltret problem, som ikke kan løses på én måde.
Det kræver forskellige indsatser i alle samfundets lag og i alle de arenaer, som børn lever deres liv i.
Selvfølgelig kan alt ikke løses oppefra og ned, og anbefalingerne henvender sig også til mange forskellige aktører.
Her har vi et særligt ansvar for de rammer, som andre skal handle inden for.
En del af opfølgningen på kommissionens anbefalinger bør derfor også være, om vi tilbyder aktørerne i de forskellige arenaer en tilstrækkelig ramme for at tage opgaven på sig.
En anden ting, jeg tager med mig, er, at kommissionen har præsenteret en finansieringsplan, der desværre går ud på at afskaffe skolemad og hæve loftet over klassekvotienten i 0. til 2. klasse, hvad regeringen også heldigvis har erklæret sig uenig i.
Begge dele – skolemaden og loftet over klassekvotienten – blev indført for at styrke trivslen.
Erfaringer fra Finland og Sverige viser nemlig, at skolemad har betydning for, hvor godt børn klarer sig i livet, og det vil især gavne udsatte børn, som er i størst risiko for mistrivsel.
Det samme gælder klassekvotienter.
Antallet af børn pr. voksen har stor betydning for, hvor meget nærvær og støtte der kan gives til det enkelte barn.
Derfor giver det heller ikke mening at finansiere nye indsatser ved at afvikle noget af det, vi har, der virker, for det gør jo ikke noget godt, hvis vi skal gøre det på bekostning af trivsel på et andet område.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at man laver en ny plan for, hvordan man vil investere i trivsel, hvor man har tænkt trivslen med.
Hvis vi vil handle på det, er det heller ikke urealistisk, at det vil koste os noget.
I en tid med stigende forsvarsudgifter er det vigtigt, at vi er ekstra opmærksomme og prioriterer klogt.
Jeg mener, det er klogt at investere i mere forebyggelse på mistrivselsdagsordenen.
Jeg tror på, at det vil spare samfundet for mange penge, hvis vi kan vende denne udvikling sammen.
Sidste år brugte kommunerne eksempelvis 2,2 mia. kr. på at betale for tabt arbejdsfortjeneste til forældre, som gik hjemme med et barn i mistrivsel.
Tænk, hvis vi kunne gribe ind, inden mistrivslen vokser sig så stor, at børn må blive hjemme fra skole.
Jeg anerkender ganske vist, at vi gør meget i dag, og det er rigtig godt, men jeg mener faktisk, at vi kan gøre mere på den her dagsorden.
Det kan vi gøre ved at følge op på Trivselskommissionens anbefalinger, og jeg mener, det er et godt sted at starte.
Trivselsdagsordenen er for vigtig en dagsorden, til at det er et regeringsprojekt alene.
Jeg mener, at det kræver, at et samlet Folketing står bag og ønsker at gøre det her til et forpligtigelserne arbejde, så vi tager hånd om de 3.220 elever, som har været væk fra skolen i mere end 100 dage det sidste skoleår.
Det betyder også, at der lige nu er 15.000 forældre hjemme, som går glip af deres arbejde, fordi de har et barn, der mistrives alvorligt.
Jeg synes helt ærligt, at det skylder vi de forældre.
Derfor vil jeg gerne sammen med Enhedslisten og Alternativet fremsætte den følgende vedtagelsestekst.
Som jeg startede med at sige i min begrundelsestale, bliver jeg gerne en time ekstra i dag, hvis vi kan nå til en samlet tekst.
Jeg vil gerne have lov til at læse vedtagelsesteksten op.
Forslag til vedtagelse »Mistrivsel blandt børn og unge stiger hvert år over hele landet.
Trivselskommissionen konkluderer, at årsagerne til mistrivsel er komplekse og kræver en tværsektoriel indsats på tværs af de arenaer, børn og unges liv foregår i.
Anbefalingerne sigter mod at revidere trivselsmålingerne, styrke almenområdet i institutioner samt understøtte relationer, tilknytning og fællesskaber.
I forlængelse heraf noteres det, at et andet finansieringsgrundlag end angivet må findes, så nye trivselsfremmende indsatser ikke gennemføres på bekostning af trivsel på andre områder.
Derfor ønsker Folketinget, at regeringen indkalder til forhandlinger med udgangspunkt i kommissionens anbefalinger, og at regeringen forpligter sig til årligt at aflægge en statusredegørelse på området, så udviklingen kan følges.«