Nikolaj Villumsen (EL), 2018-03-14:
Tak for det.
Det her lovforslag stiller jo grundlæggende spørgsmål ved den danske regerings politik.
Det har været regeringens politik at bruge det danske formandskab for Europarådets Ministerkomité til at angribe Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for dens dynamiske fortolkning af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Med justitsministerens egne ord, som jeg også tidligere citerede nede fra min plads i Folketingssalen, kunne man høre på et samråd for et års tid siden her i Folketinget, at skuden skulle vendes, skuden skulle vendes væk fra den dynamiske fortolkning.
Den kritik har sågar Socialdemokratiet bakket op om.
Det er jo et angreb på Menneskerettighedsdomstolen, som selvfølgelig er blevet positivt modtaget i en række hovedstæder rundtomkring i Europarådets medlemslande.
Det er klart, at præsident Erdogan, præsident Putin og den ungarske leder Orbán og andre slyngler, som er i spidsen for medlemslande i Europarådet og er godt og grundigt trætte af hele tiden at blive trukket for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol af deres borgere og dømt og kritiseret for deres krænkelser af grundlæggende rettigheder, synes, det er dejligt, at et demokratisk land som Danmark kritiserer Menneskerettighedsdomstolen.
Baggrunden fra regeringens side har været, at Menneskerettighedsdomstolens tolkning af artikel 8 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention om retten til privatliv og familieliv har forhindret udvisning af kriminelle fra Danmark.
Men som det klart fremgår af det her lovforslag, har den dynamiske fortolkning fra Domstolen flyttet sig på netop udvisningsområdet, så det er blevet lettere at udvise kriminelle udlændinge.
Så hvis der skulle være nogen som helst logik i regeringens holdning til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, burde det jo være skidt, og så burde det her forslag være et forslag, der kritiserede, at der var sket en dynamisk fortolkning, for det ville være i tråd med det, som justitsministeren for et år siden sagde til Folketinget var regeringens politik, nemlig at stoppe den dynamiske fortolkning.
For os, der hele tiden har talt for, at menneskerettighederne ville være brugelige, hvis ikke de blev tolket ind i vores samtid, er udviklingen i Menneskerettighedsdomstolens tolkning jo ikke underlig.
Det ville være absurd, hvis brevhemmeligheden kun gjaldt traditionelle breve, men ikke e-mails, ligesom det er positivt, at Menneskerettighedsdomstolen har fortolket netop artikel 8 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention sådan, at homoseksuelle par også har ret til familieliv.
Jeg er glad for, at regeringen har ændret holdning i den her sag og nu anerkender vigtigheden af en dynamisk fortolkning af menneskerettighedskonventionen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols side.
Jeg går selvfølgelig ud fra, at det også betyder, at regeringen vil indstille sit angreb på Menneskerettighedsdomstolen, som man ellers har brugt det danske formandskab til.
Det er et angreb, som med den tidligere danske ambassadør ved Europarådets ord risikerer at underminere hele menneskerettighedssystemet.
I Danmark har vi heldigvis et godt domstolssystem, der ikke lider under korruption eller andre dårligdomme.
Dette domstolssystem skal selvfølgelig have frihed til at lave en konkret vurdering i de enkelte sager, og den frihed skal vi selvfølgelig ikke tage fra domstolene.
Det er vigtigt for os i Enhedslisten.
Derudover vil jeg opfordre regeringen til at lytte til henvendelsen fra Institut for Menneskerettigheder, der i deres høringssvar påpeger, at forslagets retningslinjer ikke er tilstrækkelig omfattende, da de ikke inddrager en række relevante domme og dermed ikke løser den opgave, regeringen selv har pålagt sig.
Afslutningsvis vil jeg takke regeringen for dens kursændring i forhold til den dynamiske fortolkning af menneskerettighederne og opfordre til, at det fører til et stop for det danske formandskabs angreb på Menneskerettighedsdomstolen og samtidig sige, at vi fra Enhedslistens side ikke deler målsætningen i forslaget om at gå til grænsen af menneskerettighederne.
Menneskerettighederne er en absolut minimumsgrænse for, hvordan man fra statens side kan tillade sig at behandle mennesker i vores samfund.
Fra Enhedslistens side er det ikke et mål at gå efter den laveste fællesnævner, for vi mener klart, at kriminelle skal straffes, men hensynet til børnenes og familiens rettigheder skal også tages med i den vurdering, som domstolene foretager.