Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Tak for det.
Det er ikke første gang, Den Internationale Domstols juridiske vurdering fra juli 2024 er til debat her i salen.
Så sent som i december diskuterede vi et beslutningsforslag fra Enhedslisten om samme emne.
Det blev desværre stemt ned, da kun SF, Radikale Venstre, Alternativet, Enhedslisten og hr. Jon Stephensen støttede forslaget.
Der har en kort periode været en våbenhvile, som nu igen er afløst af blodig israelsk angrebskrig i Gaza.
Den aktuelle krig mellem Israel og Hamas går først og fremmest ud over civilbefolkningen i Gaza, hvor mere end 50.000 er døde siden oktober 2023, og har nu bragt Israel på anklagebænken ved Den Internationale Domstol for muligt folkedrab, ligesom Den Internationale Straffedomstol, som er en anden international institution, har udstedt tre arrestordrer, to mod ledende israelske politikere og en mod en ledende Hamasperson.
Bag den krig ligger hele Israel-Palæstina-konflikten, og det er den situation, som FN's øverste domstol tog stilling til tilbage i juli 2024.
Den juridiske vurdering, domstolen kom med, er en historisk bekræftelse af palæstinensernes rettigheder og ret til selvbestemmelse, efter at de i årtier har måttet gennemleve fornedrelse, undertrykkelse, systematiske menneskerettighedskrænkelser og set deres land koloniseres og annekteres.
Og hvad er det så, domstolen siger mere konkret?
Den slår fast, at Israels fortsatte tilstedeværelse i de palæstinensiske områder er ulovlig, i strid med international lov, at de diskriminerende love og politikker skal bringes til ophør, at Israel ulovligt annekterer land, altså med andre ord gennemtvinger en indlemmelse af territorie til Israel, særlig Østjerusalem og område C på Vestbredden.
Den slår også fast, at den palæstinensiske befolkning bliver fortrængt fra deres egen jord, at Israel er forpligtet til at indstille alle nye bosættelsesaktiviteter, trække alle bosættelser tilbage og fjerne de dele af separationsmuren, som ligger på besat område, og endelig altså at Israel er forpligtet til at yde erstatning for de skader, de har forvoldt.
Desværre er virkeligheden også siden juli ganske, ganske bekymrende, for de israelske handlinger siden da afspejler faktisk en ambition om, at der netop ikke skal oprettes en palæstinensisk stat, men at man vil cementere besættelsen og fremme annekteringen af store dele af, hvis ikke hele Vestbredden.
Bosættelserne er vokset markant i antal.
Så med andre ord fører Israel en politik og en praksis, som krænker både forbuddet mod at tage territorier med magt og retten til selvbestemmelse, to af de ufravigelige normer i den folkeret, som ICJ's udtalelse bygger på.
Desværre synes Israel fuldstændig immun over for kritik, en kritik, der desværre er alt fra sparsommelig fra magtens kontorer globalt set.
Heldigvis balanceres det jo lidt af, at mennesker og bevægelser verden over går på gaden og kræver retfærdighed og et frit og selvstændigt Palæstina.
Denne forespørgselsdebat kommer på et vigtigt tidspunkt, så tak til SF og Radikale for at rejse den.
Det gør den ikke bare for implementeringen af den rådgivende udtalelse, men også for troværdigheden af det regelbaserede multilaterale system, som er under ekstremt pres i øjeblikket.
Det er sådan med den her juridiske vurdering, at det er en autoritativ afklaring af gældende folkeret, herunder hvad alle stater er forpligtet til i en given situation, og den kommer altså fra FN's vigtigste retslige organ.
Domstolen kan ikke selv håndhæve sine afgørelser og sine juridiske vurderinger.
Man kunne starte med at foretage en fuld diplomatisk anerkendelse af staten Palæstina.
Man kan stoppe våbenhandelen.
Man kunne tage nye skridt for at sikre, at handel og investeringer ikke kommer de ulovlige bosættelser til gavn.
Man kunne gennemgå, som jeg var inde på i et spørgsmål tidligere, alle investeringer og aktiviteter, både i stat og kommuner og offentlige institutioner, for at sikre, at vi ikke understøtter bosættelserne eller aktiviteterne i samme.
Internationalt set er det ikke muligheder for handling, der mangler, men vilje i det internationale samfund til at gøre det, vi har lovet, nemlig at give palæstinenserne selvbestemmelse og frihed.
Det er det problem, der ikke længere kan fortsætte.
Derfor er det supervigtigt at have den her debat, og jeg er glad for at konstatere, at et bredt flertal i Folketinget bakker op om det internationale system og dets institutioner.