runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Kvist Hansen (DF), 2017-01-18:
Jamen jeg kører lidt ad et andet spor, for jeg tror ikke, jeg får lokket flere konkrete tiltag ud af ministeren.
Spørgsmålet om at få kontanthjælpsmodtagere ud i arbejde hænger jo også lidt sammen med antallet af arbejdspladser.
For mit eget vedkommende har jeg nok den holdning, at antallet af arbejdspladser ikke er noget, du kan justere på og skrue på, og at man fra politisk side så kan ønske, at der nu pludselig kommer 2.000-3.000 eller 30.000 ekstra arbejdspladser.
Jeg tror på, at vi har et antal arbejdspladser, som er nogenlunde uafhængigt af – hvad skal man sige – samfundskonjunkturerne.
Men det, man kan skrue på, er selvfølgelig, hvor mange der søger de jobs, og der tænker jeg jo så på, at hvis der er kamp om jobbene, har ministeren så overvejet den mulighed, at kampen om de ufaglærte jobs f.eks. kunne begrænses lidt ved at begrænse adgangen af EU-borgeres adgang til Danmark?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-01-18:
Jeg tror, vi begynder at tage hul på et af de spørgsmål, som kommer senere, og som handler om, hvad man har gjort sig af overvejelser i Østrig, og der har jeg altså tænkt mig at jeg vil svare hr. Claus Kvist Hansen på det.
Men nej, jeg har ikke tænkt mig at begynde at lave en særlig, kan man sige, model i Danmark, hvor man ikke sikrer, at den fri bevægelighed er mulig.
Den mener jeg faktisk er god for dansk økonomi – det er med til at gøre os rigere.
Men vi skal gøre noget mere for, at de jobs, der er der, i højere grad kan blive besat af nogle af de mange mennesker i Danmark, som gerne vil have et job, men som af mange årsager måske ikke er gode nok til at blive gjort opmærksom på, at de jobs findes.
Vi skal også sørge for, at virksomhederne i højere grad bliver klar over, at der faktisk er nogle, som er i stand til at tage nogle af de jobs, som de efterspørger arbejdstagere til.
Og der skal vi bruge det opsving, vi er på vej ind i nu, til at sikre, at det så kan lade sig gøre.
Det er alt andet lige nemmere, når man er på vej ind i et opsving, end hvis man er på vej ind i en økonomisk nedgang.
Altså, for mig er det her jo ikke enten-eller, det er både-og.
Jeg mener, der er plads til, at vi både får flere danskere, om man så må sige, ind på arbejdsmarkedet og flere, der kommer til Danmark med f.eks. ikkevestlig baggrund, til at blive en del af vores arbejdsfællesskab.
De to ting er ikke for mig i modsætning til hinanden.
Vi er netop i den situation, som jeg også sagde ved et tidligere spørgsmål, at vi nu begynder at se, at der kommer flere og flere jobåbninger, at der bliver behov for mere arbejdskraft.
Der kan man sige at vi skal sørge for, at nogle af dem, der i dag er på passiv forsørgelse, er i stand til at komme ud på arbejdsmarkedet, frem for at nogle af de jobs i dag f.eks. bliver besat af folk, der kommer fra nogle af de andre EU-lande.
Det, at der er 46 pct. af de job, der bliver besat af folk, der kommer fra andre EU-lande – det, der hedder EU-11-lande – der er ufaglærte job, er jo ikke godt nok.
Vi skal sørge for, at der i hvert fald også er nogle af dem, der står til rådighed i Danmark, der tager nogle af de job.
Det er simpelt hen ikke okay.
Så jeg tror faktisk, vi kan have en fælles dagsorden på nogle af de her felter, selv om jeg også godt kender Dansk Folkepartis overordnede syn på nogle af de andre ting.
Men jeg mener altså, det er både-og, det er ikke enten-eller.
Claus Kvist Hansen (DF), 2017-01-18:
Tak for det.
Så vidt jeg husker, er det omkring 119.000 østarbejdere, vi har i Danmark i øjeblikket, og hvor stor en del af dem, der har ufaglærte job, tør jeg ikke sige.
Men lad os så sige en tredjedel, bare for at tage et tal.
Kan ministeren ikke se, at det kan virke lidt håbløst for en svag dansker at prøve at komme ind på arbejdsmarkedet, når man ligesom har to stærke modstandere og den ene endda har penge med hjemmefra, dvs. fra kommunen?
Orla Hav (S), 2017-01-18:
Ja, og et af de kritikpunkter, der har været rejst af gruppen af forældre, har jo været, at man har fået afslag på at deltage i nogle af de kurser, som arrangeres for forældre til børn med specifikke handicap.
Der må jeg jo undre mig, for jeg ved, hvor alene man står, og hvor meget man har behov for at trække på gode erfaringer, som andre i en interesseorganisation kan have.
Mener ministeren, det sådan er i overensstemmelse med god behandling af borgere med børn med handicap, at man ikke får mulighed for at deltage i nogen af de aktiviteter, som interesseorganisationerne arrangerer for at støtte familierne?
Orla Hav (S), 2017-01-18:
Jeg kan være fuldstændig enig i det med dialogen, men det hjælper jo ikke meget, hvis den dialog næsten ikke kan komme i stand, fordi der ikke er nogen, der tager telefonen, når borgeren henvender sig.
Så alene dér går det jo galt.
Så jeg beder ministeren om at indskærpe, skal vi sige, god forvaltningspraksis over for kommunerne i den her sammenhæng.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-01-18:
Nej, det kan jeg faktisk ikke, og det giver mig også anledning til at oplæse svaret – som jeg ikke har med, men som jeg har i mit hoved, fordi jeg synes, det er så voldsomme tal – på det spørgsmål, som hr. Claus Kvist Hansens partifælle hr. Bent Bøgsted stillede i forhold til østarbejdere, nemlig 119.000.
Ud af de 119.000, som jeg oplyste i et svar til hr. Bent Bøgsted, er det 46 pct., der er ufaglærte, altså i arbejdsfunktioner, som defineres som ufaglærte.
Så det er et meget, meget stort tal.
Så der er altså et kæmpe stort potentiale i at sikre, at nogle af de kontanthjælpsmodtagere eller jobparate – de 30.000, som vi startede med at tale om – kan beklæde nogle af de stillinger.
Men det gælder for den sags skyld også nogle af de flygtninge, som slet ikke har en beskæftigelsesfrekvens, der minder om, hvad vi ellers ser danskere har, så de også kommer ud på arbejdsmarkedet.
Det vil være en rigtig, rigtig god ting for Danmark, at de bidrager til det danske samfund og bliver en del af vores fællesskab – først og fremmest menneskeligt, men også samfundsøkonomisk.
Det er nogle meget, meget store beløb, vi betaler for, at folk er på passiv forsørgelse, og det er simpelt hen ikke acceptabelt.
Bent Bøgsted (DF), 2017-01-18:
Her til sidst vil jeg sige, jeg godt kan høre, at vi ikke har den store uenighed om, at der skal gøres noget.
Jeg ser frem til, at ministeren vil være med til at se på, hvordan vi kan stramme kravene til flygtninge og indvandrere, når de skal begå sig på det danske arbejdsmarked, så de ikke bare skal tro, det er en sovepude, de får, men at de skal vise, at de også har viljen til at blive integreret på arbejdsmarkedet og tage et job og lade være med at stille særkrav; og at det er noget af det, som vi skal arbejde på.
Det håber jeg at ministeren også er klar til at være med til.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-01-18:
Jeg kan fuldt og helt sige til hr. Bent Bøgsted, at jeg meget, meget gerne indgår i en dialog om, hvordan vi kan sikre, at man får en endnu større tilskyndelse til at blive en del af det danske arbejdsfællesskab på arbejdsmarkedet.
Så må vi jo diskutere konkret, hvad der kan overvejes i den forbindelse, og det kommer vi også til at gøre.
Det her ligger mig meget på sinde.
Jeg synes simpelt hen ikke, det på nogen måde er acceptabelt med så lav en beskæftigelsesgrad.
Mai Mercado (KF), 2017-01-18:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil starte med at understrege, at jeg lægger stor vægt på, at kommunerne overholder lovgivningen, og at de også tager deres ansvar alvorligt, både ved at overholde loven, så de træffer korrekte og rettidige afgørelser, og ved at skabe et godt grundlag for dialog og samarbejde med de borgere, som har brug for hjælp.
Som tidligere kommunalpolitiker har jeg så også en grundlæggende tro på, at politikerne lokalt løfter deres ansvar og ønsker at gøre det bedst mulige for borgerne.
Derfor må jeg også tilstå, at jeg blev meget, meget bekymret, da jeg inden jul læste om de problemer med samarbejdet med Jammerbugt Kommune, som en række forældre har givet udtryk for både i pressen og også over for Folketingets Social-, Indenrigs- og Børneudvalg.
Derfor bad jeg borgmesteren om en redegørelse, som kom i fredags, den 13. januar, og som jeg i den her uge sendte til udvalget.
Både redegørelsen og de efterfølgende pressehistorier, der også har været,
viste desværre, at kommunen og forældrene ser meget forskelligt på virkeligheden.
Men jeg hæfter mig også ved, at borgmesteren tager problemstillingen alvorligt og også adresserer de konkrete kritikpunkter, som forældrene har rejst.
Det er jo en sag, man godt kunne have været foruden, men jeg håber, at debatten har skærpet både lokalpolitikernes og forvaltningens opmærksomhed på børneområdet, så der kommer en bedre dialog med forældrene og en hurtigere og smidigere sagsbehandling i de her vigtige og også meget svære sager.
Som kvittering for redegørelsen vil jeg også skrive et brev tilbage til borgmesteren.
Her vil jeg gøre ham opmærksom på kommunens muligheder for at søge råd og vejledning hos VISO eller taskforcen på handicapområdet, hvis kommunen har behov for det.
Orla Hav (S), 2017-01-18:
Indledningsvis vil jeg jo gerne kvittere for ministerens positive tilkendegivelse af, at vi her faktisk har med et problem at gøre, som vi ikke kan være bekendt som samfund over for en lille gruppe, som jo så besøgte Socialudvalget i torsdags og havde foretræde.
Jeg må indrømme, at det gjorde et stort indtryk på mig at opleve
den, skal vi sige, grad af klemthed hos en gruppe, som i forvejen har deres at slås med.
Det at have et barn, som har et handicap, er i sig selv en stor udfordring, og skal man så også kæmpe med vrangvillige myndigheder eller myndigheder, som ikke helt er bevidste om, hvor vidtrækkende man griber ind i sådan en families dagligdag, så er det næsten ikke til at bære.
Derfor er jeg glad for, at ministeren går til det ved at sige: Jamen så må vi give den fornødne vejledning til kommunerne på området.
Og jeg er glad for, at ministeren bekræfter, at det ikke er sådan, vores socialpolitik skal se ud, for vores socialpolitik skal jo være sådan, at man har et sikkerhedsnet, som man spænder ud under folk, og så giver dem den hjælp, som de har behov for, og som der er hjemmel til i lovgivningen, og den vejledning, der skal til.
Jeg beder bare ministeren om at bekræfte, at ministeren er enig i, at det ikke er rimeligt, at forældre skal stå i den situation.
Så jeg vil gerne have ministeren til igen at bekræfte, at det ikke er sådan her, vi skal kende den socialpolitik, vi har i vores samfund.
Mai Mercado (KF), 2017-01-18:
En ting er selvfølgelig de indsatser, man sætter i værk.
Det er jo sådan, at når man er en familie med et handicappet barn, har man en udfordring at slås med.
Når man så oven i købet som familie føler, at man også skal slås med kommunen, så bliver det altså dobbelt hårdt.
Det tror jeg godt vi kan se.
Jeg ved jo også fra flere udvalgsmedlemmer, at det gjorde stort indtryk på udvalget at have det foretræde af de familier.
Det er også de tilbagemeldinger, jeg har fået.
Så selvfølgelig skal indsatserne være gode, men dialogen skal jo også være god.
Altså, det er også vigtigt, når man er borger og man har et handicappet barn, at den dialog, de rammer, der er omkring indsatserne, også er til stede.
Det er sådan set også det, jeg forsøger at udtrykke, når jeg først beder om en redegørelse og så efterfølgende sender et brev tilbage til borgmesteren.
Orla Hav (S), 2017-01-18:
Jeg læser spørgsmålet op: Finder ministeren familiens oplevelser med den kommunale service, som er omtalt i artiklen »Forældre frustrerede over kommune« i Nordjyske Stiftstidende den 12. januar 2017, i overensstemmelse med de intentioner, som er indlagt i socialpolitikkens indsats over for mennesker med behov for specialiseret rådgivning og hjælp som følge af handicap?
Morten Bødskov (S), 2017-01-18:
Jeg tror, at det for dem, der måske måtte sidde og lytte til den her debat, er nemmere at finde forståelse for, hvad det er, ministeren siger, hvis man sådan sætter et lighedstegn mellem konkurrenceudsættelse og privatisering af velfærden, for grundlæggende er det jo det, det handler om.
Det får man også understreget, når man læser den her artikel, som er afsæt for spørgsmålet, hvor ministeren siger: Mit mål er fuld konkurrence om velfærden.
Der siger ministeren jo også det, han siger her, nemlig at godt nok er folkeskolen dog lidt et undtagelsesområde, som ministeren udtaler, men ellers skal det bare gå derudad.
Det er jo så kernespørgsmålet: Hvorfor er der ikke det?
Grundlæggende er det her et spørgsmål om, hvad det er for et velfærdssamfund, vi vil have; hvad det er for en offentlig sektor, der skal være kernen i vores velfærdssamfund.
Vi har jo valgt en dansk eller skandinavisk – nogle kalder den nordisk – velfærdsmodel med en høj grad af skattefinansiering, som sikrer borgerne fri og lige adgang til velfærdsydelser på udvalgte kerneområder, især ældreområdet, børnepasningsområdet, folkeskoleområdet, undervisningsområdet og andet.
Derfor er spørgsmålet jo nu, om det er det, ministeren agter at gøre op med, altså den frie og lige adgang til de her ydelser.
For efter udsagnet om, at man ønsker den fulde konkurrence om velfærden, altså den mulige fulde privatisering af velfærden, så rejser det spørgsmål til ministeren sig jo også, om det, ministeren ønsker, og det, regeringen ønsker, er øget brugerbetaling.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-01-18:
Tak for spørgsmålet og for interessen for konkurrenceudsættelse, for der er netop behov for at styrke indsatsen på det område, og derfor er spørgsmålet jo utrolig relevant.
Det handler om at udnytte ressourcerne bedre, og det vil sige, at vi enten kan få den samme service for færre penge eller mere service for de samme penge.
Det er ikke afgørende for regeringen, om det er det private eller det offentlige, der varetager opgaverne, så i udgangspunktet er der ingen grænser for, hvilke opgaver der kan konkurrenceudsættes.
Jeg har dog også offentligt nævnt, at folkeskoleområdet er et eksempel, hvor vi ikke har tænkt os at gøre det alligevel, fordi der allerede i dag er en indirekte konkurrenceudsættelse gennem friskolelovgivningen.
Der er ikke helt samme tradition for konkurrenceudsættelse på de mere bløde velfærdsområder som på de tekniske områder, og det er også et område, hvor regeringen er åben over for at gøre det i større grad, end det hidtil har været tilfældet.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-01-18:
Jeg er sådan set meget enig i den sidste del af forsvarsministerens besvarelse.
Den første del er jeg ikke nødvendigvis enig i.
Det, der er hele min pointe, også med mit opfølgende spørgsmål, er at sige, at man lidt har indtrykket af, at regeringen gerne vil adskille de to diskussioner og siger, at der på den ene side er nogle sikkerhedspolitiske vurderinger, som både handler om cyberangreb og om et mere selvhævdende Rusland, troppeopbygning ud for de baltiske lande osv., men på den anden side har vi en kommerciel vurdering – det er min påstand, som forsvarsministeren gerne må svare på – af hele spørgsmålet om Nord Stream.
Det er de ting, jeg godt kunne tænke mig at regeringen havde et samlet billede af, og at regeringen overvejede, om man ikke bør lægge de to diskussioner sammen i en samlet sikkerhedspolitisk vurdering af vores forhold til Rusland.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2017-01-18:
Nu redegjorde statsministeren jo i går på Mette Frederiksens spørgsmål om Nord Stream for, hvad status er i de her drøftelser, hvor der jo dels er det kommercielle aspekt, dels vel er et strategisk aspekt.
Men jeg vil sådan set ikke fravige den vurdering, som statsministeren fremlagde i går.
Jeg kan bare som ny forsvarsminister, der jo nu bliver sat ind i de trusler, der er mod Danmark, se, at det er ret alvorligt, og det er også derfor, jeg har følt behov for ligesom at gøre opmærksom på, at vi står over for nogle nye trusler.
Regeringen skal på et tidspunkt – det skal den svenske regering jo også – træffe beslutning om Nord Stream, og der vil det selvfølgelig indgå i overvejelserne.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-01-18:
Tak for det.
Så tror jeg bare, at jeg, som jeg startede med at sige, som det sidste vil kvittere for, at forsvarsministeren vil arbejde for hele tiden at se, om myndighederne har de rigtige redskaber.
Jeg tror, at vi fra Socialdemokratiets side er meget enige i, at der både er en meget konkret og alvorlig trussel på mange forskellige planer.
Og så vil jeg slutte af med at sige, at jeg tror heller ikke, at vi er færdige med at diskutere hele Nord Stream-sagen endnu.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2017-01-18:
Det sidste kan jeg bekræfte.
Der er jo ikke truffet beslutninger endnu, og der er i øvrigt heller ikke kommet nogen ansøgning om Nord Stream fra Gazprom, så sagen er jo ikke aktuel på den måde.
Men jeg er glad for spørgerens interesse for de her spørgsmål, fordi det er meget fundamentale spørgsmål, og det er jo mange år siden, havde jeg nær sagt, at vi har interesseret os for, hvad der foregår i vores nærområde.
Vi har jo været meget optaget af at bekæmpe terrorister i Irak, Afghanistan, Syrien, men kan se med det her ændrede trusselsbillede, at vi er nødt til at have større fokus på vores nærområde.
Yildiz Akdogan (S), 2017-01-18:
Mener ministeren, at det er et problem, at antallet af sengepladser er faldet med 11,6 pct. fra 2007 til 2016, samtidig med at antallet af psykiatriske patienter er stigende?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er et problem, at antallet af sengepladser er faldet med 11,6 pct. fra 2007 til 2016, samtidig med at antallet af psykiatriske patienter er stigende?
Ellen Trane Nørby (V), 2017-01-18:
Tak til spørgeren for spørgsmålet.
Som det er spørgeren bekendt, har regionerne det direkte driftsansvar i forhold til at tilrettelægge vores regionale sundhedsvæsen, herunder psykiatrien, og dermed også at sørge for, at der er det tilstrækkelige antal senge til rådighed for patienterne.
Jeg har også en klar forventning om, at regionerne følger det nøje.
Det handler også om, at noget af det, som også spørgerens eget parti og den tidligere regering lagde vægt på, er, at der er sket en ændring i den måde, psykiatrien er indrettet på i forhold til bl.a. ambulante behandlinger.
Når det så er sagt, er det slet ikke i orden, hvis manglende sengepladser er skyld i den udvikling, som bl.a. dagbladet BT beskrev her først på ugen, hvor patienter sendes hjem op til weekenden, den såkaldte raske fredag.
Derfor vil jeg også gerne slå fast, at udskrivning fra psykiatrien skal bero på en lægefaglig vurdering.
Vi har i satspuljen fra 2012 til 2015 afsat 140 mio. kr. til flere sengepladser i psykiatrien, og vi har med satspuljeaftalen her fra 2016 til 2019 gjort de 40 mio. kr. årligt til flere sengepladser permanente.
Det er alt sammen initiativer, som ud over vores fælles initiativ med at prioritere 65 mio. kr. til de såkaldte brugerstyrede senge i psykiatrien har haft til formål både at sikre, at patienternes behov for indlæggelse imødekommes, men også har været med til at sikre, at der fra centralt hold er givet ressourcer til flere sengepladser i psykiatrien. Derfor har jeg jo også som spørgeren læst de tal, der er.
Jeg ved også, at der er en dialog om, hvorvidt regionerne sådan set har et stærkt nok fokus på, at når der er udmøntet penge fra partierne i fællesskab til bl.a. det her område, så skal det også ske regionalt.
Det er et område, som vi følger tæt, og det er et område, som der også er behov for at vi følger tæt, uagtet at stigningen i antallet af patienter jo ikke kun kan relateres til antallet af sengepladser, men også er nødt til at ses i relation til bl.a. ambulant behandling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2017-01-18:
Jeg synes, det er to forskellige ting.
En ting er jo, hvis Gazprom får en base i Rønne, eller hvor det nu måtte være, og om den kan bruges til spionage eller ikke spionage.
Det vil jeg ikke kunne svare på i dag, det ved jeg simpelt hen for lidt om.
Men for så vidt angår cybertruslen, kan man jo sige, at det jo ikke er sikkert, at de næste krige bliver krige, som vi traditionelt tænker dem.
Det kunne jo være – og det er jo det, der er det uhyggelige perspektiv i det her – at krigen bestod i at destabilisere fjenden, om man så må sige.
Og hvis man hacker sig ind på energiforsyningen, som de jo gjorde i Ukraine, hvor man gik ind og hackede det ukrainske energiforsyningssystem, og hvor det tog op imod et halvt år at få det genetableret, så kan man jo tænke, hvad der ville ske i Danmark, som er et gennemdigitaliseret land, vel et af de mest digitaliserede lande, hvis man gik ind på hospitalernes systemer osv.
Det ville jo skabe panik i befolkningen, og det er jo det, vi er nødt til at værne os imod.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-01-18:
Tak til forsvarsministeren.
Til at begynde med vil jeg bare gerne kvittere både for forsvarsministerens svar, men jo også for svaret om, at vi løbende ligesom skal vurdere, om myndighederne har de rigtige værktøjer.
Jeg stillede det her spørgsmål ud fra en bredere betragtning om den sikkerhedspolitiske situation, det var grunden til det.
Den var forsvarsministeren også lidt inde på, og i det lys kunne det bare være interessant som opfølgning at høre, hvis vi breder det lidt videre ud end cyberangrebene, at når nu vi ved, at Rusland er meget aktiv på den her front, når vi ved, at det, som forsvarsministeren også selv kalder for et mere selvhævdende Rusland, jo også udgør et mere komplekst trusselsbillede mod Danmark, bør det så efter forsvarsministerens mening være en del af vores overvejelser i forbindelse med etableringen af Nord Stream-gasrørledningen og herunder også overvejelserne, som også har været fremme i den danske presse, omkring at lade Gazprom opbevare rør m.v. på Bornholm?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-18:
Det er et rigtig godt spørgsmål.
Ja, det er alle spørgerens spørgsmål, men det er det i den sammenhæng, at vi er fælles om en aftale om politiet.
Og i forbindelse med finansloven for 2017 har vi også lavet en aftale om at uddanne flere betjente.
Det tager lidt tid, ja.
For de her kameraer er ikke bare politiets; det er også boligselskabet, der sætter kameraer op.
Og så prøver politiet på bedste måde at vejlede boligselskabet om, hvad de kan gøre.
Politiet gør det, at de er mere til stede.
De er i Vollsmose.
Problemet er – der tror jeg spørgeren er enig med mig – at vi jo ikke kan have en betjent stående under hvert kamera og holde øje med, at der ikke sker noget.
Altså, det er lidt svært at sige, at jeg kan garantere, at fra den dag er der ikke nogen, der tager kameraerne ned, for det kan jeg ikke.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-01-18:
Så lad mig komme med et andet forslag.
Jeg kan huske, at dengang vi lavede flerårsaftalen, var noget af det, De Konservative, justitsministerens eget parti, gik meget op i, de her mobile politistationer, altså at man kunne køre ud og etablere en eller anden form for tilstedeværelse.
Så kunne man være der nogle dage, nogle uger, nogle måneder, indtil der ligesom var kommet ro på situationen igen.
Kunne man ikke forestille sig, at man kunne bruge det i den her sammenhæng, altså simpelt hen sørge for, at der er permanent tilstedeværelse af politi, ikke bare noget med at patruljere og køre igennem, men at der er fast, permanent tilstedeværelse af politiet til at tage fat i de her slyngler, hvis de igen måtte forsøge at hive de her kameraer ned?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-18:
Jamen det er rigtigt, at hele tanken med de mobile politistationer taler jeg meget varmt for, for jeg synes, det er en effektiv måde, hvorpå man i en periode kan have en politistation et bestemt sted.
Hvordan skal det så lige organiseres, og er det mig, der skal sidde og organisere det?
Det er det nok ikke, men jeg vil da gerne gå ind i en nærmere drøftelse af, hvad det er, der virker bedst i forhold til at skabe tryghed i Vollsmose.
For jeg er helt enig i, at borgerne skal være trygge.
Og de her kameraer skal altså hænge der, hvis vi siger, at de skal hænge der, og hvis boligselskabet siger, de skal hænge der.
Så det går jeg gerne i en dialog med spørgeren om.