Mona Juul (KF), 2020-02-18:
Hvidvask, stråmænd, falsk identitet, fiktiv adresse, momssvindel, skatteunddragelse – alt det her med økonomisk kriminalitet – er virkelig kommet på alles læber, og det er desværre med til at underminere tilliden til virksomhederne og til systemet.
Myndighederne får ikke fulgt op på virksomhedernes tilbagemeldinger, og den massive indsats, som virksomhederne faktisk har ydet, er ikke blevet belønnet; det offentlige har ikke leveret i forhold til den økonomiske kriminalitet.
Nu står vi så igen og vil stramme reglerne, denne gang i forhold til selskabs- og regnskabsområderne.
Det er sympatisk, og det er så rigtigt, og det er selvfølgelig med De Konservatives fulde opbakning i forhold til formålet.
For hvem vil ikke gerne have mere tempo på?
Hvem vil ikke gerne have mere effekt og få det her op i gear, når det drejer sig om at slå ned på økonomisk kriminalitet?
Det har vi så meget brug for alle sammen.
Vi vil selvfølgelig hellere end gerne være med til at styrke indsatsen, det skal der ikke være nogen tvivl om, og den skal ikke have for lidt.
Og vi vil ikke være med til at finde os i svindel i nogen som helst form.
Når det er sagt, har jeg altså også bare et kæmpestort behov for lige at minde alle om, at det trods alt er et flertal af danske virksomheder, der opfører sig ordentligt og udviser ansvarlighed.
Det er så vigtigt, at vi her på Christiansborg ikke er med til at fremstille flertallet af virksomheder som onde, som nogle, der kun er ude på at buffe bundlinjen op og udnytte systemet, for vi har faktisk brug for virksomhederne, og vi har brug for den tillid, som de har, og som vi har til dem og til systemet.
Og hvis vi rammer forkert med vores lovgivning, belaster vi virksomhederne unødvendigt.
Så giver vi dem ringere konkurrencemæssige vilkår, og så bliver samfundskagen lige præcis meget mindre, sådan at skiverne bliver tyndere og tyndere.
Derfor er vi nødt til at balancere hensynet til at ramme svindel og hensynet til at styrke virksomhederne.
Vi må insistere på en kontinuerlig proportionalitetsvurdering i forhold til nødvendighed og forholdsmæssighed efter de almindelige forvaltningsretlige principper, så vi ikke påfører virksomhederne unødvendige administrative byrder og ikke efterlader måske især de små virksomheder – som der jo er langt flest af i Danmark – med en følelse af, at så kan det hele også være lige meget.
Det er præcis den samme følelse, som mange ansvarlige danskere står med, når de hver dag kan læse, at andre bare giver, nej, det må man ikke sige, men giver et eller andet i at betale gæld, og at der ikke er sanktioner.
Men er der så fundet den nødvendige balance i forslaget?
Ja, det synes jeg langt hen ad vejen der er.
Der er også nogle punkter, som jeg godt kunne tænke mig at vi dykkede mere ned i.
Ordføreren for Venstre har været inde på det ene af dem, som jeg synes er helt centralt, nemlig hvorfor det er, at vi her vil påføre godkendte revisorer og ejendomsmæglere et gebyr, altså en ekstra byrde, som jeg egentlig opfatter som værende i strid med retspraksis og som en opdeling, for hvornår er det nu lige, at man er godkendt osv.?
Den anden ting, som jeg synes det er vigtigt at få øje på, er, hvordan vi sikrer, at sådan nogle dumme fejl – f.eks. i forbindelse med den vinterferie, som lige har været der, eller en forglemmelse i forbindelse med opbevaring af dokumenter osv. – ikke betyder nogen vidtgående sanktioner, som i sidste ende betyder en tvangsopløsning, for det er et meget voldsomt indgreb.
Den tredje ting er, at der også er en tendens til overimplementering – og det skal vi også kigge på her – som vi bør modsvare med nogle regler, som vi så kan trække ud igen, f.eks. det her med at indberette ét tal én gang, ikke flere gange.
Endelig undrer jeg mig også over den manglende fokus på virksomheder, hvor risikoen for fejl og snyd er størst.
Lad os nu få fokus på det.
Så herfra giver vi absolut grønt lys i forhold til formålet, men også lige lidt gult i forhold til de punkter, som jeg har nævnt nu her, og som jeg håber at vi får styr på.