Pernille Schnoor (ALT), 2018-05-25:
Jeg vil først understrege, at i Alternativet er hver ordfører blevet sat fri til at stemme efter sin egen overbevisning, og jeg vil også gerne understrege, at jeg personligt ikke har taget endelig stilling.
Det betyder, at min ordførertale i dag reflekterer mine og nogle af gruppens kollektive refleksioner over det, som for os er et svært emne.
At det er svært, skyldes de mange dilemmaer, som vi ser i forbindelse med forslaget.
For det første mener jeg, at man kan se debatten som et led i en fortløbende fortælling, som handler om ikkevestlige medborgere og muslimer med en religiøs praksis, der er meget forskellig fra vores egen, min egen, og som indebærer mange flere forskellige kollektive ritualer, end f.eks. jeg er opdraget og opvokset med.
Jeg er primært opvokset med juleaften, dåb, konfirmation og bryllup.
I Danmark er vi nemlig individorienterede, og religion er en personlig og en privat sag i modsætning til f.eks. i muslimske lande, hvor man er mere kollektivt orienteret.
Men alle religioner indebærer ritualer, uanset hvilke religioner der er tale om, og vi kan ikke se bort fra, at omskæring er en del af en rituel praksis, f.eks. i jødedommen og blandt muslimer.
Fra mit perspektiv, altså den kristne, protestantiske tradition, lærer vi, at religion er en individuel sag.
Med Luther blev vi frigjort fra de mange katolske ritualer.
Det har gjort, at ritualer opfattes mere sekundært for os, og som nævnt har det gjort religion til en mere individuel sag og ikke noget, der i samme grad sker kollektivt i fællesskaber.
Vi er ikke på samme måde afhængige af fællesskabet i forbindelse med vores religion.
Derfor mener jeg, at det kan være svært for os at forstå og anerkende de ritualer og de religiøse praksisser, som disse nævnte religioner har.
Jeg konstaterer også, at mit blik og mine normer og min kulturelle baggrund betyder rigtig meget, når jeg skal vurdere rimeligheden af f.eks. omskæring, og derfor forsøger jeg at være meget nuanceret og forstående.
For jeg tror på, at det er vigtigt at prøve at forstå det, som er anderledes.
Ellers kan det skabe unødig frygt og had.
Når det er sagt, er et forbud mod omskæring en afvejning af flere ting, som jeg vil komme ind på nu.
Først og fremmest kan man spørge: Er det rimeligt, at kollektivets religiøse ritualer sættes foran, altså betragtes som vigtigere end individets rettigheder, som her drejer sig om retten til sin egen krop?
Er det rimeligt, at religiøse følelser sættes over andres følelser?
Nej, det er det vel ikke.
I hvor høj grad råder forældre over deres børn?
Hvor meget kan vi som forældre bestemme over vores børn?
Og vejer de voksne forældres rettigheder tungere end barnets egen ret til sin egen krop?
Som forældre har vi jo ret til at opdrage vores børn efter de traditioner og overbevisninger, som vi lever efter.
Det kan betyde, at forældre vælger at lade deres drengebørn omskære, lade deres små piger få huller i ørerne som spæde eller lader deres børn gå til sportsaktiviteter, der kan være risikable og farlige, f.eks. motorsport eller dykning.
Så hvor går grænsen?
Hvor langt kan vi gå som forældre?
Artikel 14 i FN's børnekonvention understreger børnenes frihedsrettigheder.
Børn har faktisk religionsfrihed.
I Danmark har vi jo f.eks. afskaffet revselsesretten, fordi vi kulturelt mener, at det er skadeligt for børnene, at vi slår dem, og i slemme tilfælde kan vi få fjernet vores barn af myndighederne.
Det her er derfor også et spørgsmål om, hvornår noget f.eks. er et overgreb.
Hvor ondt skal det gøre på et barn, før vi synes, det er uacceptabel adfærd fra en forælder?
Og hvad med det psykologiske?
Hvornår er noget et psykisk overgreb på et barn?
Tæller det lige så højt som et fysisk overgreb?
Så er der også en vigtig afvejning af vores rolle som majoritet i et samfund over for en minoritet, og i den forbindelse skal vi også huske på, at børn også er minoriteter.
Så kommer jeg til det sundhedsmæssige.
Nu står vi jo her i dag med sundhedsministeren.
Er det o.k. at foretage et indgreb på et rask barn, vel vidende at alle kirurgiske indgreb medfører en risiko?
Selv om Sundhedsstyrelsen allerede er kommet med en vurdering, må det være regeringens opgave at sikre klarhed over konsekvenserne af omskæring.
Jeg vil også sige, at foruden de principielle, etiske og sundhedsmæssige dilemmaer mener jeg også, at der er nogle praktiske overvejelser, vi må gøre os.
For hvis vi forbyder omskæring, kan jeg være nervøs for en yderligere marginalisering af en udskældt gruppe i Danmark.
Jeg kan også være nervøs for, om omskæring vil komme til at finde sted i det skjulte under uhygiejniske forhold.
Til allersidst vil jeg sige, at det ikke er tilfældigt, tror jeg, at slangen i paradiset er en slange, og jeg tror godt, man selv kan regne ud, hvad slangen nok symboliserer, uden at være dansklærer.
Så overvejelserne om dilemmaerne er mange, og jeg er ikke afklaret endnu.
Det var mine sidste ord.
Jeg ser frem til at høre ordførernes argumenter og ministeren folde nuancerne ud og gøre mig klogere.