Bjørn Brandenborg (S), 2019-10-24:
Tak for det.
Den første del af forslaget, vi førstebehandler i dag, udløber af aftalen om en styrket indsats mod sort arbejde, som alle Folketingets partier indgik tilbage til 2017.
Sort arbejde lyder måske uskyldigt i nogles ører, ikke i mine egne ører, og konsekvenserne ved sort arbejde er alvorlige.
Når staten går glip af en indtægt, fordi der eksempelvis ikke betales moms, så bliver konsekvensen altså, at der er færre penge til mange af de ting, som vi gerne vil som samfund.
Der er færre penge til at ansætte pædagoger for, der er færre penge til at ansætte sygeplejersker for, færre penge til at investere i den grønne omstilling for, og sådan kan man blive ved.
Derudover er sort arbejde med til at forpeste tilliden til vores samfund og vores samfundsmodel.
Og jeg kan godt forstå, at folk står af, når virksomheder og privatpersoner undgår at give deres bidrag til fællesskabet.
Derfor er jeg som socialdemokrat ikke et øjeblik i tvivl om, at sort arbejde skal bekæmpes.
Men det skal det også, hvis vi vil tillidskrisen til livs, og der er det her lovforslag et af de første skridt på vejen.
Konkret foreslås det, at skatteforvaltningen skal kunne give en virksomhed et påbud om at benytte et digitalt salgsregistreringssystem.
Samtidig skal udvalgte brancher, der er kendetegnet ved at have en generelt lav regelefterlevelse, have pligt til at benytte et digitalt salgsregistreringssystem.
Og hvad betyder det egentlig?
Jo, et tænkt eksempel kunne være
, at når jeg er på vej på arbejde her på Christiansborg fra det sydfynske, hvor jeg bor, og jeg så stopper op på en lille cafe for at købe det, som jeg altid drikker om morgenen, nemlig en kop kulsort kaffe, og betaler med MobilePay, så vil det her lovforslag sikre, at virksomheden får pligt til at registrere betalingen digitalt.
Derved kan skatteforvaltningen, der udøver kontrollen, let danne sig et overblik over det beløb, der skal betales moms af, uanset hvilken betalingsform der anvendes, og dermed bliver det sværere at snyde.
Forslagets anden del udløber af en anden aftale mellem Folketingets partier fra marts i år.
Den del af lovforslaget handler kort fortalt om at sikre, at de mennesker, der arbejder i Danmark, også har ret til at arbejde i Danmark.
Vi oplever i de her år, at der er flere og flere mennesker, der gerne vil arbejde i Danmark, men som tingene er i dag, er det muligt at udstede et skattekort til en tredjelandsborger, selv om de ikke har ret til at arbejde i Danmark.
Det er meget uhensigtsmæssigt af den årsag, at arbejdsgiverne mere eller mindre bevidst kan fejltolke skattekortet som en arbejdstilladelse.
For det er ikke en opholdstilladelse, man har fået, når man har fået udstedt et skattekort, og det er heller ikke en arbejdstilladelse, og for at sætte en stopper for den slags misforståelser foreslås det, at skatteforvaltningen kun må udskrive et skattekort til en tredjelandsborger, hvis tredjelandsborgeren har ret til at arbejde i Danmark.
Dermed sikres, at de tredjelandsborgere, der arbejder Danmark, faktisk har tilladelse til det.
Det bakker vi naturligvis op om i Socialdemokratiet, og samlet set mener vi, at lovforslaget er rigtig fornuftigt, og vi bakker ikke overraskende op om begge elementer.
Vi ser derudover frem til det videre arbejde med forslaget.
Tak for ordet.