Jeppe Bruus (S), 2019-11-07:
Vi har jo den her årlige redegørelsesdebat i lyset af det nej, som danskerne gav til den seneste folkeafstemning om at ændre retsforbeholdet.
Jeg vil jo ikke skjule, at jeg selvfølgelig havde foretrukket et andet resultat af afstemningen dengang og selvfølgelig også er bekymret over den udvikling, som det giver i mulighederne for dansk politi – ikke mindst i lyset af at den organiserede kriminalitet, vi ser, bliver mere grænseoverskridende og arter sig på nye måder, ikke bare i forhold til organiseringen, men selvfølgelig også i forhold til de værktøjer, man kan bruge både i takt med globaliseringen og i takt med den teknologiske udvikling.
Derfor handler det jo om for os alle sammen at arbejde for, at vi får et trygt og sikkert Danmark, og jo ikke mindst også her i forbindelse med samarbejdet med andre lande om grænseoverskridende kriminalitet.
Ikke desto mindre stemte danskerne nej, og det vil sige, at vi selvfølgelig har en forpligtelse til at respektere og anerkende det resultat og dermed også arbejde loyalt inden for rammerne af retsforbeholdet.
Og så synes jeg, det naturligvis er vores opgave at arbejde for, at vi inden for de rammer på bedst tænkelig måde sørger for, at dansk politi har mulighed for at samarbejde og håndtere den udvikling, som er i gang.
Og så har vi den her årlige debat for at holde øje med, hvordan samarbejdet så går, og vi gør status over situationen med dansk politi.
Så har jeg selvfølgelig kigget lidt tilbage på, hvad der er nyt i år sammenlignet med sidste år og debatten før da.
For mig at se, når jeg kigger i redegørelsen, synes jeg, det er interessant, at den grænse for, hvornår vi begynder at opleve egentlige problemer ved at have et retsforbehold, begynder at nærme sig eller rykker tættere på.
Der står, at det »... inden for meget kort tid vil indebære en væsentlig begrænsning af dansk politis mulighed for at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet sammenlignet med medlemmer af Europol.«
Og en af de største sådan udfordringer er jo, at vores danske værktøj omkring POL-INTEL ikke kan integreres med det europæiske EIS, og dermed vil dansk politis mulighed for at være lige så effektive som kollegaer i Tyskland selvfølgelig begrænses i takt med den teknologiske udvikling.
Det betyder selvfølgelig også, at vi bliver udfordret, ved at vi ikke har direkte uhindret adgang til at søge i EIS og kan udvikle en national webløsning, QUEST, og dermed få uhindret adgang, men at vi jo skal igennem det setup, vi har i dag, hvor vi har nogle forbindelsesofficerer, som foretager den her søgning.
Det vil sige, at i takt med udviklingen vil vi komme til at opleve, at vi jo får nogle udfordringer med de barrierer sammenlignet med andre lande.
Jeg er glad for, at det ser ud til, at samarbejdet er godt, og at vi på nuværende tidspunkt sådan set ikke mærker de store konsekvenser.
Men det er klart, at der er nogle skyer, som trækker sig sammen i horisonten, og det er derfor også godt, at vi har den her debat.
Det er svært at efterprøve, hvad det så har haft af sådan helt konkrete komplikationer i forhold til den grænseoverskridende kriminalitet, men jeg synes, et af de eksempler, der er beskrevet i redegørelsen, sådan set meget illustrativt viser, at hvis man stopper en udenlandsk borger eller et køretøj fra udlandet, kan man ikke sådan bare direkte søge på de oplysninger.
Man skal altså ringe forbindelsesofficeren op, og det betyder også i praksis, at de søgninger ikke bliver udbredt i et stort omfang, men jo vil pågå, når der sådan er helt konkret mistanke.
Samtidig kan vi jo se, at der har været en stigning i de danske søgninger i EIS fra 2017 til 2018, og det er jo sådan set også positivt, at vi i takt med udviklingen bruger de værktøjer, der så er til rådighed.
Tak for ordet.