Alex Vanopslagh (LA), 2020-06-22:
Da jeg vågnede i morges, var min første tanke: Tak, tak, fru Mette Frederiksen.
Så måtte jeg jo lige nive mig selv i armen for at mærke efter, om jeg stadig væk drømte, eller om jeg var vågen.
Men den var god nok.
Tak for, at vi må fortsætte bryllupsfesten efter brudevalsen, tak for, at vi igen kan rejse ud, ligesom de kan i de andre europæiske lande, tak for, at vi kan åbne vores forretninger igen – i hvert fald de fleste af dem – ja, tak for at give os noget af vores frihed tilbage.
Det var dog alligevel gavmildt af Socialdemokratiets formand.
Jeg tror sådan set, at danskerne deler den taknemmelighed.
Vi er jo et taknemmeligt folkefærd.
Jeg husker, at en mangeårig skatteminister på et tidspunkt fortalte mig, at der var et eneste tidspunkt i løbet af året, hvor han var virkelig populær, og det var, når folk fik deres penge tilbage i skat – deres egne penge vel at mærke – for så vinkede folk og smilede og hilste pænt på ham, for de var så glade, fordi de fik deres egne penge tilbage.
Sådan er det også i den her tid.
Hver gang statsministeren giver os lidt af vores egen frihed tilbage, er vi dybt taknemmelige, og vi venter blot på, at vi kan få lov til at takke for noget mere, hvad enten det er vores egen frihed eller vores egne feriepenge.
Hvis der er noget, vi har lært af den her krise, er det, at vi generelt har meget at være taknemmelige for i vores dagligdag – taknemmelige for at have en dagligdag, hvor vi kan besøge, hvem vi vil, hvad enten det er på et lokalt plejehjem eller en familie i udlandet, den dagligdag, hvor vi kan handle med, hvem vi vil, hvad enten det er hos den lokale frisør eller det fjerne rejsebureau, den dagligdag, hvor vi kan mødes med, hvem vi vil, hvad enten det er til yoga eller til en fodboldkamp.
Heldigvis tyder det meste på, at vi kan vende tilbage til en mere normal dagligdag.
Og det er ikke kun noget, vi skal takke Socialdemokratiets formand for, nej, vi kan i lige så høj grad takke for danskernes sunde fornuft, for deres personlige ansvarsfølelse og deres samfundssind.
Tak til jer for at give afkald, for at lide afsavn, for at ændre adfærd og ofre jer for det fælles bedste.
I har udvist ægte samfundssind.
Herfra skal der også lyde en ekstra stor tak til de virksomheder og selvstændige, som har holdt ud, også selv om de fik fjernet retten til erstatning ved tvangslukning, de virksomheder, som har holdt ud, også selv om kompensationsordningerne udeblev, og de selvstændige, som holdt ud, også selv om de ikke blev hjemsendt på fuld løn.
Jeg er ikke i tvivl om, at langt de fleste danskere er klar til at blive ved med at være fornuftige eller fortsætte med at være fornuftige og ansvarsfulde og udvise samfundssind, men vi skal også huske på, at samfundssind er mere og andet end blot at gøre, som en socialdemokratisk regering befaler.
Nogle gange kan jeg komme lidt i tvivl om, hvorvidt regeringen selv er klar til at udvise en smule samfundssind, altså den type samfundssind, hvor man tilsidesætter sine egne behov for at kontrollere alting ned til mindste detalje og i stedet overlade nøglerne til genåbning af samfundet til danskerne, til samfundet.
Det ville være ægte samfundssind.
For samfundet kan ikke genstartes eller genåbnes og komme i gang, hvis det hele tiden skal ske under regeringens nåde eller under nidkær kontrol, for dertil begår vi politikere, og hermed mener jeg vi politikere, for mange fejl.
Så tak til statsministeren for den klædelige ydmyghed i starten af krisen, og egentlig også tak for indrømmelsen i dag af, at for mange ældre og sårbare endte i ensomhed.
Men det var så åbenbart det.
Det var de fejl, der blev begået.
Det var ikke en fejl at skælde ud på IKEA for at genåbne butikkerne inden for lovens rammer, også selv om vi alligevel fik lov til at hente puder og sofaer sidenhen.
Det var ikke en fejl at lukke for rejser helt frem til den 31. august, også selv om det unødigt har skadet både familieferier og rejsebranche, det var ikke en fejl at forbyde turisters overnatning i København, selv om man alligevel endte med at tillade det, og det var ikke en fejl at forbyde bryllupsfester efter midnat, selv om det alligevel blev tilladt at danse efter brudevalsen.
Ja, måske skal vi egentlig også takke for at have så fejlfri en regering.
Selv om vi har meget at være stolte af og meget at være taknemmelige over og meget, vi har gjort godt, føler jeg alligevel også, det er på sin plads at give en undskyldning på vegne af os politikere samlet til danskerne.
Undskyld for, at vi ikke gjorde det endnu bedre, trods alt, undskyld for, at vi ikke tidligere udviste mere tillid til jer, undskyld for, at vi skældte ud på jer, når I åbnede jeres forretninger lovligt, undskyld for, at vi var et af de sidste lande i Europa til at åbne vores grænser.
Og vi beklager mangelen på logik og mening og fornuft i genåbningen af samfundet.
Jeg ville ønske, vi havde gjort det bedre i fællesskab.