Christina Olumeko (ALT), 2025-09-09:
Tak for ordet.
Regeringens finanslovsforslag har i år fået titlen: »En bedre hverdag – et stærkere Danmark«.
Den kommer, når politik er modig og sætter en ny retning.
En bedre hverdag kommer, når priserne på varerne i indkøbskurven og huslejen er til at betale, når skolen og dagtilbuddet har tid og hænder, når vi tør gribe ind i klimakrisen, og når færre mennesker går i seng med ondt i maven over stress.
For mange mennesker fungerer hverdagen, men vi kan se sprækker.
Unge har rekordhøje stressniveauer.
Blandt de 15-30-årige har hver fjerde oplevet så alvorlig stressbelastning, de enten har været sygemeldt fra uddannelse eller opsøgt lægehjælp.
Det er ikke normalt og må aldrig blive det.
Samtidig ved vi, at for alt for mange børn og unge skrumper fællesskaberne ind.
Næsten hver fjerde 11-19-årige har i perioder kun set deres venner online.
Det er ikke den retning, vi skal gå.
Hertil kommer økonomien i hverdagen.
Seks ud af ti danskere er bekymrede over de stigende fødevarepriser, og mange ændrer kostvaner og køber færre sunde varer og grønne varer.
Svaret på det, svaret på, at samfundet slår sprækker, og at hverdagen kan være svær at få til at hænge sammen, er så ifølge regeringens finanslovsforslag at afskaffe afgiften på sukker, chokolade og kaffe.
Det koster statskassen ca. 2 mia. kr. årligt, og jeg spørger: Helt ærligt, hvem får en bedre hverdag af, at en pose Haribo bliver billigere end gulerødder?
Skulle det forbedre hverdagen?
Regeringen vil samtidig sænke elafgiften til EU's minimum de næste 2 år for omkring 14 mia. kr.
Det er klart noget, der kommer til at hjælpe i økonomien i nogle husholdninger, men når vi taler langsigtet livskvalitet i hverdagen – klima, sund mad, fællesskaber og mental trivsel – er grebene for uambitiøse, ikke mindst når Frivilligrådets driftsbevilling reduceres så markant, at det i praksis er en de facto lukning af den nationale stemme for civilsamfundet.
Og det er midt i en tid, hvor vi har brug for flere og ikke færre og foreninger og fællesskaber.
Regeringens finanslovsforslag er også uambitiøst, når det stadig er sådan, at det grønne valg er dyrt og besværligt, når det ikke kan betale sig at tage toget frem for bilen, når det er billigere at købe en pose slik end en pose kartofler, og når et glas postevand indeholder giftrester fra landbruget – alt sammen midt i en klima- og biodiversitetskrise.
Hvor er den grønne hovedinvestering?
Hvor er trivselsløftet, der for alvor tager kampen med stress og ensomhed?
Hvis vi rent faktisk skulle forbedre hverdagen for danskerne, skulle vi da rent faktisk løse problemerne.
Når fødevarepriserne presser familierne, skal vi gøre det billigere at være grøn og sund.
Skatteministeriets egen analyse viser, at netop en nedsættelse af momsen på frugt og grønt vil få flere til at spise sundt.
Det koster anslået omkring 2 mia. kr. årligt, dvs. det samme som at afskaffe afgiften på sukker, chokolade og kaffe.
Brug de 2 mia. kr. på at sænke prisen på frugt og grønt.
Det giver sundhed, det giver klima, og det giver mening i hverdagen.
Jeg ved godt, at regeringen synes, det er svært at sænke momsen, men se på vores europæiske nabolande.
Mange lande har differentierede momssatser, og i Sverige har de lige besluttet at halvere momsen på fødevarer.
Det er ikke raketvidenskab; det er politisk vilje.
Det skal være billigst at være grøn og sund.
Nu vi er ved fødevarepriserne, bliver vi også nødt til at være ærlige over for hinanden.
Vi ved jo godt, at fødevarepriserne er bl.a. er steget på grund af klimaforandringer.
Bare i år er tørke i Spanien, Bulgarien og Ukraine en stor del af årsagen.
Klimakrisen kan mærkes på pengepungen.
Når klimaet bliver ustabilt, bliver priserne det også.
Fortsætter vi som nu, bliver det altså kun værre.