Mona Juul (KF), 2021-10-28:
Tak for ordet.
Vi skal tilbage til 2014, som det er nævnt, hvor en række partier indgik et forlig om forenkling og modernisering af lejelovgivningen.
Man mente, at lejelovgivningen var kompliceret og præget af mange års løbende justeringer og tilføjelser.
Aftalen blev dels at sikre forenkling og modernisering af lejeloven, hvilket jo så skete i 2015, dels at sammenskrive lejeloven og boligreguleringsloven – og det er så det, vi står med her i dag.
Der er kommet tre forslag ud af det.
Det ene forslag handler om en ny lov om leje, som udelukkende indeholder regler vedrørende det direkte lejeforhold.
Det andet forslag handler om lov om boligforhold og har karakter af en offentligretlig lov.
Og det tredje forslag handler så om konsekvensændringer af anden lovgivning, som der er behov for som følge af de to første love.
Det er vældig kompliceret, og det store spørgsmål er jo, om den ønskede forenkling forsvinder i sammenskrivningen, og om balancerne er fundet.
Men, altså, sådan som jeg forstår det, er formålet og ønsket med sammenskrivningen faktisk netop og også alene at skabe bedre overblik over lejelovgivningen, og jeg forstår det, som at der er tale om en teknisk sammenskrivning af lejelovgivningens regelsæt, som det i dag findes i henholdsvis lejeloven og boligreguleringsloven.
Jeg forstår det også sådan, at L 47 og L 48 som udgangspunkt indeholder en videreførelse af de hidtil gældende regler; med L 47 foreslås dog indført nye regler med det formål at styrke fremlejetagers rettigheder i fremlejeforhold, simpelt hen fordi der har været eksempler på, at fremlejegiver har spekuleret i ikke at tilbagebetale f.eks. depositum.
Retssikkerheden for fremlejetager styrkes således med lovforslaget ved bl.a. at begrænse størrelsen af den forudbetalte leje, så den ikke kan overstige et beløb svarende til den leje, som skal betales, fra at lejer opsiger lejeaftalen, og til at lejeforholdet ophører.
L 47 handler således udelukkende om regler vedrørende det direkte lejeforhold, så lejerne og udlejerne i modsætning til i dag kan nøjes med at orientere sig i denne lov.
Det andet lovforslag, altså L 48, har karakter af den her offentligretlige lov, der bl.a. regulerer bopælspligt, huslejenævnets virksomhed, tvangsadministration og en række øvrige forhold af offentligretlig karakter.
Her indarbejdes ud over bestemmelser fra den gældende lejelov og boligreguleringsloven også reglerne i lov om kommunal anvisningsret og lov om tvungen administration af udlejningsejendomme.
Og nu tænker man måske: Hvorfor er det, jeg står og ridser alt det op?
Det gør jeg, fordi jeg ikke har været indkaldt til forhandlingerne – så jeg har heller ikke noget at være irriteret over i den forhandlingsproces.
Konservative har ikke været med i det, fordi vi ikke var med i forliget i 2014.
Og der er det her bare en rigtig god anledning til at få ridset op, hvad det egentlig er, man har arbejdet med, og hvordan det er, det hele hænger sammen – hvad vender op og ned?
Jeg vil selvfølgelig derfor bruge udvalgsarbejdet på at finde ud af, om denne udlægning, som jeg står og giver her, er korrekt, og at få verificeret og afklaret, om der her reelt er tale om den ønskede forenkling, og om denne sammenskrivning har ændret på – altså forrykket balancen mellem lejer og udlejer – såvel det retstilstandsmæssige, men selvfølgelig også det økonomiske.
Jeg har nogle konkrete punkter, jeg gerne vil pege på, og dem tænker jeg at stille som spørgsmål.
Så kan jeg jo sige her på baggrund af SF's og Enhedslistens taler og med de udmeldinger, som jeg synes lyder, som om man gerne vil træde ud af forliget, at så kunne det jo være, at vi med de ønsker, jeg har på Konservatives vegne til den her aftale, kunne træde ind i forliget.
Tusind tak.