Simon Kollerup (S), 2023-05-02:
Tusind tak for det.
Det er jo en årligt tilbagevendende begivenhed, at vi får en redegørelse fra forsvarsministeren om det nordiske forsvars- og beredskabssamarbejde.
Man kan vist roligt sige, at også det nordiske forsvars- og beredskabssamarbejde måske faktisk er mere aktuelt, end det har været i meget, meget lang tid, og udfylder en stadig mere relevant del af vores sikkerhedspolitik herhjemme i Danmark.
Samtidig tror jeg også, det er en fair udlægning, at vi med de øvrige nordiske lande deler et fælles og i øvrigt stadig mere komplekst trusselsbillede og fælles udfordringer, og at det selvfølgelig er en helt given ting, og det er det også for os i Socialdemokratiet, at vi håndterer de fælles udfordringer og det fælles trusselsbillede i fællesskab.
Vi deler et fælles nordisk værdigrundlag, som vil danne baggrund for et stærkt samarbejde på både forsvars- og beredskabsområdet.
Den 24. februar sidste år blev den verden, som vi har kendt igennem årtier, med et forandret fuldstændig, da Putin og Rusland på brutal vis indledte en alvorlig angrebskrig mod Ukraine.
Jeg tror, at vi alle sammen husker de skrækkelige billeder fra dagene, der kom umiddelbart derefter.
Det var typisk billeder, man så optaget på smartphones – billeder, videoklip fra civile ukrainere, som dokumenterede via deres telefon i hånden, at der nu igen desværre var udbrudt krig på europæisk territorium og dermed altså i Danmarks nærområde.
I Socialdemokratiet mener vi, det er helt afgørende, at vi fortsætter den stærke støtte, vi udviser til Ukraine, da det handler om grundlaget for vores samfund, nemlig frihed og sikkerhed i sig selv.
I Danmark har vi f.eks. bidraget ved at donere hele vores nyindkøbte artilleri, indgået samarbejde om renovering af donation af et trecifret antal Leopard 1-kampvogne.
Vi har samlet set bidraget med militær støtte for et meget højt milliardbeløb til Ukraine, og vi er klar til at gøre endnu mere fra dansk side.
Så sent som i dag blev den nyeste donationspakke præsenteret fra regeringens side.
Det handler både om Danmark selv, men også om Europas sikkerhed og selvfølgelig ikke mindst om de nordiske landes sikkerhed.
Da jeg prøvede at finde lidt ord til debatten her i dag og til talen her, fandt jeg ud af, at min gode kollega, som for indeværende er formand, fru Annette Lind, havde holdt en ordførertale om den her redegørelse i sidste folketingssamling.
Og noget af det, jeg bed mærke i fra den debat, var følgende citat, som jeg syntes var ret godt: »Når truslen udefra vokser, skal vi og vores nabolande rykke endnu tættere sammen.«
Det er meget rigtigt sagt, ikke mindst i den situation, vi står i nu, for man må sige, at de nordiske lande også er rykket endnu tættere sammen efter Ruslands ulovlige angrebskrig mod Ukraine.
Ud af de fem lande, der er medlemmer af NORDEFCO, var to af dem, nemlig Finland og Sverige, ikke medlemmer af NATO, da der sidste år udbrød krig i Europa igen, og det må man sige at krigen i Ukraine fik ændret på.
Et par måneder efter krigens udbrud indgav både Sverige og Finland deres ansøgninger om at blive medlem af forsvarsalliancen, og godt et år efter blev Finland optaget som det 31. medlemsland af NATO.
Og vi har selvfølgelig en stærk forventning om, at Sverige bliver optaget som medlemsland her til sommer.
Det kunne man jo ønske sig at det ville være til tid og evighed.
Jeg tror bare, at den geopolitiske og sikkerhedspolitiske virkelighed er, at også Arktis og måske i særlig grad Arktis er under pres for ikke at kunne have status af lavspændingsområde.
Det er jo derfor, vi også er nødt til at prioritere det, når vi skal lave rammerne for det kommende forsvarsforlig.
Det er det, jeg mener, når jeg siger det med, at vi ikke må være naive omkring Arktis og gøre, som om det er lavspændingsområde, for virkeligheden er noget mere brutal deroppe.