Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-04-27:
Tak for ordet, og også tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte forslaget her i dag.
Jeg tror, vi kan være fælles om interessen for at gøre noget ved social kontrol, og jeg er også rigtig glad for, at der er fornyet fokus på det.
Vi har jo i SF igennem tiderne fremsat adskillige forslag på området, og senest har vi også haft et forslag om at se på social kontrol som psykisk vold.
Der er jo ingen tvivl om, at social kontrol er uhyrligt, det er forfærdeligt, og at det sætter nogle dybe ar i de kvinder, og mænd, skal det siges, det går ud over.
Der kan være kvinder med minoritetsbaggrund, mænd med minoritetsbaggrund, unge som gamle, som simpelt hen ikke får lov til at leve det liv, som de gerne vil, fordi formørkede kræfter synes, at det liv måske er for dansk.
De bliver udsat for trusler, psykisk vold, envejsbilletter til fremmede lande, hvor de sidder fanget.
Der er talrige eksempler på, at vi i Danmark ikke har haft de nødvendige værktøjer til at modarbejde social kontrol, og hver dag, vi ikke finder en løsning på det, svigter vi nogle dybt sårbare mennesker.
Og det gælder i øvrigt ikke kun miljøer med minoritetsbaggrund, det gælder sådan set også ekstreme kristne miljøer, hvor der kan være en voldsom social kontrol.
Begge dele er skadeligt.
Jeg kan bare være i tvivl om, om det her forslag er et af de nødvendige værktøjer.
Lige nu er det f.eks. muligt, når det handler om et barn eller en ung, at underrette kommunen anonymt, hvis man mener, at børn og unge udsættes for overgreb.
Og derefter har kommunen faktisk en pligt til at handle på det.
Det er en mulighed, som jeg faktisk selv har gjort brug af en situation, hvor jeg var voldsomt bekymret for et barn.
Så vi har i hvert fald som minimum et regelsæt, som hjælper børn og unge.
Man må så bare sige, at selv om vi har anonyme underretninger, har det nok ikke helt betydet, at vi, hverken i ekstreme kristne eller muslimske miljøer, er kommet i mål med, at børn ikke har været udsat for at blive sendt på f.eks. genopdragelsesrejser, eller at de får bestemt, hvem de må se, og hvordan de skal opføre sig.
Der skal nok andet og mere til end det, at man kan lave anonyme anmeldelser eller underretninger, og bl.a. derfor har vi også foreslået redskaber som forbedret seksualundervisning, som skal forebygge, flere krisecenterpladser tæt på de store udsatte boligområder og kriminalisering af flere forskellige forhold.
De har valgt, og vi har også hjælpemuligheder.
Det handler om at gribe dem.
Det ser vi jo også i almindelige partnervoldssager, hvor det kan være enormt svært at tage det skridt at komme ud af volden og tage imod den hjælp og det apparat, der faktisk er.
Derudover tænker jeg, at man skal være meget varsom med at bruge anonyme anmeldelser i de her sager i det hele taget.
Der er jo også, skal man huske på, en risiko for, at man anmelder en, man er sur på.
Og så kan det gøre ondt værre, fordi kontrollen kan stige ligesom også mistænkeliggørelsen af mennesker omkring den udsatte, hvis det ikke gribes an på den helt rigtige måde, og vedkommende så ender med at blive hos den kontrollerende partner.
Så det bliver måske i virkeligheden en sag om, hvorvidt man støtter muligheden for at lave anonyme anmeldelser i det hele taget.
Og det er vi i SF ikke så begejstrede for, selv om vi er enige i, at social kontrol skal tackles.
Så det bliver et nej tak til det her forslag.