Sophie Løhde (V), 2025-11-06:
Tak, formand.
Og tak til ordførerne for indlæggene og bemærkningerne.
Der skal måske også lige lyde en ekstra tak til Venstres ordfører for at komme løbende her helt forpustet, fordi hans barn er sygt, og hans svigermor skal træde til og hjælpe, så han kunne nå at være med til behandlingen her i salen i dag.
Forrige sommer fastlagde vi her i Folketinget strukturen for reformen af vores sundhedsvæsen.
Det er den største reform af vores sundhedsvæsen i 20 år, og med lovforslaget, vi behandler her i dag, tager vi endnu en gang fat på at komme videre med indholdet og dermed få ført reformen ud i livet.
Vi tager nogle store skridt her i dag.
Vi ønsker med sundhedsreformen at sikre, at vi kan rykke sundhedsvæsenet tættere på borgerne, at vi kan få fordelt ressourcerne bedre, at vi kan få nedbragt uligheden i sundhedsvæsenet og ikke mindst få sikret et sundhedsvæsen, som hænger mere og bedre sammen.
Det er også baggrunden for, at vi her den 1. januar 2027 flytter ansvaret for en del af de sundhedsopgaver, der i dag varetages af kommunerne, over til regionerne.
Det gælder akutsygeplejen, den patientrettede forebyggelse, størstedelen af de opgaver, der i dag løses på de midlertidige pladser, og dele af genoptræningsindsatsen.
Det gør vi for at give regionerne et mere samlet ansvar for patienterne, for borgeren, for at sikre bedre sammenhæng både før, under og efter indlæggelse, så vi kan få en højere kvalitet i behandlingen af den enkelte patient, men også så vi kan få en større geografisk lighed i vores sundhedsvæsen på tværs af Danmark.
Hvis man har diabetes eller er hjertesyg, skal man have den rette hjælp og støtte tidligt.
Det kan være tilbud om træning, vejledning om kost eller hjælp til at stoppe med at ryge – tilbud, som skal ruste den enkelte til at leve et liv med kronisk sygdom og forebygge, at man får behov for sygehusbehandling.
Nu samler vi så ansvaret hos regionerne, både for de indsatser, der kan forebygge et sygehusophold, og også for behandlingen på sygehuset.
Det er til gavn for den enkelte patient, der kan få behandling tidligere, men det er også til gavn for vores sundhedsvæsen som helhed, hvor langt mere behandling kommer til at ske uden for vores sygehuse, lokalt, tættere på borgerne.
Lige om lidt skal vi, som det også blev nævnt i ordførertalerne, til valg.
Vi skal faktisk til to valg.
Valget til både kommunalbestyrelser og regionsråd er en festdag for vores lokaldemokrati i Danmark, men det markerer også et vigtigt skifte i reformen af vores sundhedsvæsen, for når vi alle sammen lægger vores stemmer i stemmeurnerne, er vi også med til at vælge, hvem der skal sidde med i de forberedende sundhedsråd.
Sundhedsrådene skal både have penge og beslutningskompetence, så de kan omstille sundhedsvæsenet, så vi kan sikre mere nærhed og stærkere tilbud tættere på borgerne, der, hvor behovet er størst.
Og med lovforslaget her giver vi sådan populært sagt sundhedsrådene deres egen investeringsmotor.
Det er en vigtig og stor muskel: De får over 4 mia. kr. årligt; I 2030 får de over 2 mia. kr. til nære regionale indsatser og 2 mia. kr. til kommunale indsatser.
Og det er ikke gjort med det, for pengene i investeringsmotoren kommer sådan set oven i de mange andre tiltag i sundhedsreformen.
Det gælder f.eks. i forhold til de kommende nye hjemmebehandlingsteams og de nye kronikerpakker, der er et markant fremskridt og en enormt stærk patientrettighed for mennesker med kronisk sygdom.
Det er alt sammen penge, der investeres i, at vi kan opbygge den nære sundhedsindsats.
For at lykkes med omstillingen laver vi som noget nyt også en samlet national sundhedsplan, som skal være med til at sætte en retning for hele sundhedsvæsenet, både når det gælder den nære indsats, men også den specialiserede sygehusbehandling.
Den skal jo dermed også være med til at sikre den langsigtede udvikling af vores sundhedsvæsen med mere lighed på tværs af landet, flere og bedre tilbud af høj kvalitet tættere på den enkelte og forløb, som hænger bedre sammen.