Søren Søndergaard (EL), 2016-10-13:
Så der er vi bare uenige.
Men på mit andet spørgsmål synes jeg ikke rigtig jeg fik et svar fra hr. Peter Hummelgaard Thomsen: Synes hr. Peter Hummelgaard Thomsen, at det er et problem, at regeringen ikke har søgt mandat?
Når det bliver sammenholdt med andre aftaler, kan hr. Peter Hummelgaard Thomsen så nævne en anden aftale, som er lige så omfattende som den her med Canada, og hvor der ikke er søgt mandat?
Det er selvfølgelig også bare et vigtigt punkt.
Så jeg gik da ud fra, at der var nogle, der ville sige noget.
Men i næste uge skal EU tage stilling til en midlertidig handelsaftale, en midlertidig igangsættelse af en økonomi- og handelsaftale med Canada, som også kaldes CETA.
Så vidt det er fremgået, vil den danske regering stemme for denne midlertidige igangsættelse.
For at forhindre det har vi taget det usædvanlige skridt at bringe spørgsmålet op her i Folketingssalen.
Vores forslag er – og »vores« i den her sammenhæng vil sige Enhedslisten og Alternativets – at Folketinget ved en afstemning om lidt skal pålægge regeringen at stemme imod Europa-Kommissionens forslag om en midlertidig anvendelse af aftalen.
Det sker af to grunde.
For det første, fordi det i talende stund stadig er uklart, hvilke elementer der vil blive sat midlertidigt i kraft, og det er jo et relativt centralt spørgsmål.
Indholdet i CETA kan opdeles i tre hovedelementer: en del, som allerede er overgivet som EU-kompetence, og hvor nationale parlamenter er sat helt uden for indflydelse; en del, som er blandet kompetence, og som også skal godkendes i de nationale parlamenter; og endelig en del, som er rent national kompetence, og som derfor alene skal afgøres i de enkelte lande.
Hvis den midlertidige ikrafttræden kun omfatter den del, som allerede er EU's enekompetence, så kunne man forstå det, men det har vi ingen garanti for er tilfældet.
Som udenrigsministeren selv skriver i et svar på spørgsmål 8, og jeg citerer: »Som jeg redegjorde for på Europaudvalgets møde den 7. oktober 2016, er det ikke endeligt afgjort, hvilke dele af CETA, der vil blive bragt i midlertidig anvendelse.«
Og det er et svar, som er kommet for et par dage siden.
Tilsyneladende er det meningen, at traktaterne skal træde i kraft på en række områder, hvor der eksisterer delt kompetence, og hvor en godkendelse i de nationale parlamenter ellers burde være en forudsætning.
Det gælder f.eks. kapitel 22 om handel og bæredygtig udvikling, det gælder kapitel 23 om handel og arbejdsmarkedet, og det gælder kapitel 24 om handel og miljø.
Derfor vil jeg også godt bede ministeren om at bekræfte her fra Folketingets talerstol, at skulle vores forslag – mod al sund fornuft naturligvis – blive stemt ned, vil det betyde, at denne aftale vil træde i kraft på en række områder, som ellers normalt kræver national parlamentarisk godkendelse.
Den anden grund til, at vi tager det her skridt, er, at vi vil protestere mod hele den måde, som regeringen har behandlet den her sag på.
Som kompensation for det har vi så lavet en aftale om, at regeringen forud for forhandlinger og afstemninger af større rækkevidde for Danmark søger et mandat i Folketingets Europaudvalg og på den måde sikrer en slags parlamentarisk kontrol med udviklingen.
Men i denne sag om CETA, som startede tilbage i 2009, har regeringen på intet tidspunkt – på intet tidspunkt – søgt Folketingets Europaudvalg om et forhandlingsmandat.
Er det så, fordi CETA ikke er af større rækkevidde, end at det i virkeligheden er ligegyldigt, om CETA bliver vedtaget eller ej?
Det er komplet latterligt.
Det er en aftale med en enorm betydning, og det vil jeg også godt bede ministeren om at bekræfte, nemlig at det er en aftale med en enorm betydning, som regeringen satser meget på bliver endeligt vedtaget, når tiden kommer.
Afslutningsvis vil jeg sige, at den her sag rejser nogle meget store spørgsmål ved den parlamentariske kontrol med EU-politikken i Danmark.
Hvis vi bare lader den køre igennem, hvad er konsekvenserne så for fremtiden?
Så kan vidtrækkende aftaler med enorm tydning for lønmodtagerrettigheder, for miljø og for fødevaresikkerhed forhandles igennem, uden at der nogen sinde gives et parlamentarisk mandat.
Når så resultatet foreligger, sættes det bare midlertidigt i gang uden parlamentarisk godkendelse, og så kan vi lang tid efter i Folketinget få lov til at tage stilling til, om vi vil godkende en allerede fungerende aftale, eller om vi på det tidspunkt vil sige fra med alle de problemer, som det så vil give i den situation.
En sådan udvikling er efter vores mening ikke acceptabel.
Det ved vi der er flere partier der klart har gjort rede for.
Vi ved også, at ordførere fra partier, som vistnok stemmer for i dag, tydeligt har sagt, at det ikke var en acceptabel løsning, og derfor ser vi frem til debatten og ser frem til en forklaring på, hvorfor der eventuelt skulle være et flertal for at sætte denne aftale midlertidigt i kraft.