runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-12:
Der er ting her i samfundet, der indimellem er bøvlede, men som stadig er fornuftige, og en dansk bankkonto vil jeg sige nok er en af dem, bl.a. fordi vi jo ikke har nogen kontrol med, hvis det er en udenlandsk bankkonto, som den her løn bliver indbetalt på, om det går til kriminalitet, terrorvirksomhed eller noget endnu værre.
Altså, vi aner det ikke, og derfor er det selvfølgelig vigtigt, at pengene bliver udbetalt til en dansk bankkonto, hvor vi rent faktisk har mulighed for at kontrollere, hvad de her penge bliver brugt til.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-12:
Men så tror jeg, der er et helt anderledes ønske fra Dansk Folkeparti.
For i dag er der en 90-dagesregel, og det er så åbenbart også forkert.
Dansk Folkeparti mener, det skal være fra dag et.
Det er selvfølgelig fair nok; det ser vi bare forskelligt på.
Vi er optaget af i Venstre, at vi sørger for, at der er styr på reglerne.
Vi har et stramt regelsæt, og er der steder, vi kan gøre det lidt mindre bøvlet, gør vi gerne det.
De to andre elementer af lovforslaget, at man eksempelvis ikke skal rejse ud af landet for at søge om at blive på en anden ordning, når man er hos den samme arbejdsgiver, gør det lidt lettere og gør det lidt nemmere at rekruttere og fastholde international arbejdskraft.
Det synes vi er en god idé.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-12:
Nu er man jo sædvanligvis selvfølgelig sådan meget taknemlig i fagbevægelsen, og det har man virkelig også brug for at være, hvis man skal kunne leve med de ord fra den socialdemokratiske ordfører; man vil se på det, og man lytter til dem, men man gør jo det modsatte.
Indstillingen er entydig fra fagbevægelsen og fra arbejdsmarkedsforskere: Lad være med at fjerne kravet til en dansk bankkonto.
Og til det der med at læne sig meget op ad dem, der er certificeret til en fasttrackordning, vil jeg sige: Altså, for at blive certificeret til en fasttrackordning, skal man bare ikke inden for det sidste år have begået lovovertrædelser mere end to gange – altså, bare man ikke er vaneforbryder, kan man få en fasttrackordning.
Frederik Vad (S), 2024-04-12:
Hr. Karsten Hønge er jo godt skåret for tungebåndet, og man må sige, at vi i Socialdemokratiet har kæmpekæmpestor respekt for det, når fagbevægelsen råber op.
Det er sådan set det, jeg brugte en meget stor del af min tale på at sige, altså at det her rummer noget diskussion, og at vi kommer til at følge det tæt.
når hr. Karsten Hønge efterspørger at finde ud af, hvor jeg ved fra, at vi ikke har mange eksempler på regelbrud i forhold til bankkontokravet, så er svaret jo SIRI.
Altså, hvis man kigger på forskerordningen og fasttrackordningens almindelige beløbsspor, forskersporet, uddannelsessporet og korttidssporet, kan man jo se, at der har været meget, meget få eksempler på regelbrud her.
Det, som jeg oplever er en diskussion mellem myndighederne og fagbevægelsen, er jo ikke så meget, hvor det er gået galt.
Det er: Hvad er det, vi ikke ved noget om?
Altså, hvor er det, vi mangler viden i øjeblikket?
Og der tror jeg bare, at det, jeg vil sige, til hr. Karsten Hønge og til fagbevægelsen, er, at vi kommer til at følge det her ret tæt, og hvis vi ser, at det fører til øget misbrug, så kommer vi selvfølgelig til at tage det op.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-12:
Vi må se, om vi kan vænne os til den nye rækkefølge mellem partierne her.
Og så vil jeg også bare lige sige, at det kun lige var med et par timers varsel, jeg fik at vide, jeg skulle tage den her debat, fordi vores sædvanlige ordfører, fru Marianne Bigum, blev forhindret.
Ruslands ulovlige krig i Ukraine kaster lange skygger.
Ruslands aggression betyder, at landet ikke længere deltager i det, som vi ser det, fremsynede og fredsforankrende samarbejde, som henholdsvis Europarådet og Østersørådet har forsøgt at bane vejen for i årtier.
I OSCE har vi til gengæld haft muligheden for at fortælle Putins Rusland og hans allerallerbedste ven, Lukasjenko i Belarus, hvad vi mener om den ulovlige krig.
Danmarks store rolle i etableringen af Østersørådet har altid betydet, at det har haft en helt særlig plads i Danmarks internationale engagement, både fordi det indrammer dele af det nordiske samarbejde, men især også på grund af vores særlige bånd og forpligtelser over for vores baltiske naboer.
Derfor glæder det SF, at Danmark så tydeligt advokerer for et fortsat styrket samarbejde på baggrund af Ruslands og Belarus' udtræden.
Med de to regimer uden for Østersørådet kan vi arbejde videre i den ånd, som det blev stiftet i, og man kan ikke mindst få sat turbo på den del af samarbejdet, hvor vi forpligter hinanden på højere ambitioner, når det kommer til den grønne omstilling.
Det er helt klart, at støtten til Ukraine, hvad end det handler om adgang til rådets udviklingsbank eller arbejdet med at retsforfølge russiske forbrydelser ved en særdomstol, har stået i første række, når det handler om rådets arbejde det seneste år, og viser, at størstedelen af kontinentet står sammen, også uden for EU.
Når jeg nu siger »uden for EU«, må jeg sige, at vi ser på Tyrkiet med på den ene side stor bekymring for landets behandling af oppositionen og fængslingen af politiske modstandere af regeringen og så samtidig netop nu med stor optimisme, og vi ser på de lokalvalg, som blev afviklet.
Det er valg, som vi håber på kan få stor indflydelse på selvfølgelig Tyrkiet, men også på hele kontinentet og måske ikke mindst på Europarådets fremtidige arbejde.
Danmark er måske nok et lille land, men vi formår at præge den verden, vi lever i, hvad enten det er regionalt eller kontinentalt, og det er bl.a. gennem de organisationer, som vi taler om i dag, at det er vigtigt, at vi også viser os villige til at gøre det fremover.
Alexander Ryle (LA), 2024-04-12:
Tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Det altoverskyggende tema i disse år er jo desværre det samme, som det var sidste år, nemlig Ruslands invasion af Ukraine den 24. februar 2022.
Men det har jo desværre ikke været tilfældet – snarere tværtimod – og det gør det jo kun endnu mere relevant og vigtigt, at vi fra dansk side engagerer os i organisationer som OSCE, Europarådet og Østersørådet, som jo på hver deres måde er nyttige platforme, ikke mindst i forhold til at rejse en skarp kritik af Rusland, støtte Ukraine og ofrene for krigen og styrke samarbejdet om resiliens og beredskaber.
Også her har støtten til Ukraine været helt central.
I maj sidste år afholdtes det blot fjerde topmøde i Europarådets 74-årige historie i Reykjavik på Island, og det var det første topmøde siden 2005.
Ud over at vi på topmødet fik genbekræftet Europarådets vigtige og unikke rolle i forhold til at fremme demokrati, retsstatsprincipper og menneskerettigheder i Europa, var et af de helt store konkrete resultater, at det blev besluttet at etablere et skadesregister for Ukraine.
Skadesregisteret har til formål at dokumentere tabs- og skadeskrav siden den 24. februar 2022 som følge af Ruslands angreb på Ukraine og skal ses som det første skridt hen mod en kompensationsmekanisme, der kan kompensere ukrainske borgere, virksomheder og myndigheder for skader forvoldt som følge af krigen, og det er et utrolig vigtigt skridt.
For cirka halvanden måned siden var jeg med en delegation fra Europarådet i Kyiv i Ukraine i anledning af 2-årsdagen for Ruslands invasion.
Og på trods af at der er cirka ca. 350 km fra Kyiv til den nærmeste russiske grænse og Kyiv er sluppet relativt billigt sammenlignet med andre byer i Ukraine, er der alligevel sket betydelige skader, som jeg så med egne øjne.
Jeg har set ødelagte bygninger, der er blevet ramt af missiler og fragmenter fra missiler, og ved siden af dem står der bygninger, som ikke direkte er blevet ramt, men hvor vinduerne alligevel er blevet blæst ud på grund af trykket fra eksplosionerne.
Dertil kommer en række andre skader, eksempelvis på miljø, kulturarv og en lang række andre ting.
Nu, mindre end et år efter Reykjaviktopmødet, er skadesregisteret blevet etableret, og det har siden den 2. april været muligt at indsende krav om erstatning, og man forventer, at der vil komme et sted mellem 300.000-600.000 krav.
Der er det stadig uklart for mig, om man forestiller sig, at det skal finansieres ved at bruge indtægterne fra immobiliserede russiske aktiver, eller hvad der skal være finansieringskilden til de erstatninger.
For lad os nu bare være helt ærlige: Rusland kommer ikke til at samle den regning op frivilligt, og det er ikke nogen hjælp, at vi blot registrerer skaderne, hvis vi ikke også er villige til at følge op med erstatninger.
Noget andet, der har fyldt rigtig meget i den tid, jeg har siddet i Europarådet, er jo Aserbajdsjans blokade af Lachinkorridoren til Nagorno-Karabakh, som har haft store humanitære konsekvenser for lokalbefolkningen.
Den blokade udviklede sig i september sidste år til en decideret militæroperation og medførte, at over 100.000 armenere måtte flygte til Armenien.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-12:
Ja, og det noterer jeg mig og tager med.
Det er også noget, vi ser flere ligesindede lande gør.
Det er klart, at vi i den sammenhæng jo ligesom skal have afklaret vores egen ikke betalingsevne, den tror jeg vi har, men betalingsvillighed, før vi ligesom kan være drivende i det.
Men altså, det er taget ned, og det er taget ned i en positiv ånd.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-12:
I høringssvarene er Fagbevægelsens Hovedorganisation jo fuldstændig klar: Det, at man afskaffer den danske bankkonto, gør det danske arbejdsmarked mere sårbart over for snyd og løndumping.
Det bakkes ovenikøbet op af to forskere, nemlig Laust Høgedahl og Jens Arnholtz, som også advarer mod at fjerne kravet om en dansk bankkonto.
Så nu er det, jeg er vældig interesseret i at høre: Hvad er det for en helt unik viden, som hr. Frederik Vad ligger inde med, og som de ikke fatter en bjælde af ovre i fagbevægelsen og blandt arbejdsmarkedsforskerne?
Altså, når man går ind og gør noget her, som går direkte imod rådene fra arbejdsmarkedsforskere og Fagbevægelsens Hovedorganisation, så må man jo som hr. Frederik Vad virkelig besidde en helt unik viden, som de ikke har fattet de andre steder.
Hvad består den af?
Søren Søndergaard (EL), 2024-04-12:
Det er jeg selvfølgelig meget tilfreds med, og jeg håber også, at man så fra Udenrigsministeriets side vil inddrage OSCE-delegationen, for vi mødes jo med de andre repræsentanter, og det er netop ikke noget med, at et enkelt land skal gå ind og dække for et eller andet.
Det er jo et spørgsmål om også at rejse en opmærksomhed om det.
Men det er jo lettere at rejse en opmærksomhed og få andre med, hvis man kan sige, at man også selv er villig til det.
Så jeg ser frem til, at der kommer et eller andet samarbejde om at lægge et pres på, at vi i hvert fald kan sikre, at ODIHRs valgobservationsmissioner kan foregå fuldt ud.
Søren Søndergaard (EL), 2024-04-12:
Tak for det, og tusind tak for replikken.
Det er jo sådan, at valgobservationer fra OSCE er så stor en succes, at alle mulige autoritære, reaktionære banditter og diktatorer forsøger at etablere alternativer for at kunne påstå, at valget er foregået perfekt.
Det så vi bl.a. i Serbien.
Vi har også set det andre steder, hvor der lige pludselig optræder nogle nye såkaldte valgobservationsmissioner, som ikke dækker over noget som helst andet end at legitimere regimet.
Derfor er det jo frygteligt, hvis det er sådan, at ODIHR, som hører under OSCE, ikke kan gennemføre alle sine missioner og planlagte missioner fuldt ud på grund af mangel på ressourcer.
Vi har bl.a. kontoret her i København for den parlamentariske forsamling, så det er ikke en kritik, og det er ikke bare sådan: Send flere penge.
Men var det ikke en opgave for Danmark at være aktiv i forhold til at få lavet en koalition, der kunne sikre, at ODIHR kan fungere fuldt ud?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-12:
Normalt ville jeg ikke sige det sådan, men det er jo også et spørgsmål om at sende flere penge.
Jeg var inde på det forhold, at budgetterne er pressede.
Det bliver uomgængeligt, og det er også noget, vi selv overvejer, altså om de her ting kan suppleres ved frivillige bidrag i en eller anden alliance.
Det kan jeg ikke stå og give noget konkret tilsagn om her, men det er bestemt inde på vores radar.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Jeg har fuld respekt for, at hr. Alex Ahrendtsen forholder sig til beslutningsforslaget, men jeg har ingen respekt for, at man benytter den her sprogbrug og kommer med personlige angreb, som ikke hører hjemme i denne sal eller på Folketingets talerstol.
Det har jeg nu anført, så det kommer til referat.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er jo ikke noget ved sprogbrugen, som går ud over forretningsordenen.
Det er en nøgtern analyse.
Dansk Folkeparti står på vore jødiske medborgeres side.
Det er et demokrati.
Det er absurd, at man stiller Hamasdiktaturet lige med Israel, og jeg synes, at man skulle lade være med at fremsætte sådan nogle forslag i salen.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at vise min sympati for mine kollegaer i Enhedslisten og til at tage dybt afstand fra ordførerens sprogbrug med, at Enhedslisten skulle være motiveret af jødehad.
Det er fuldstændig uacceptabelt.
Derfor vil jeg gerne gentage Pelle Dragsteds spørgsmål til ordføreren om, om ordføreren mener, at Israel er underlagt andre regler end andre lande, eller om vi bør have de samme standarder for Israel som for alle andre lande, nemlig at de selvfølgelig skal overholde international lovgivning, også når det kommer til krig og folkeret.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er lidt besynderligt at høre al den sympati blive Enhedslisten til del.
Hvad med sympatien for de jødiske medborgere, der hver dag er udsat for antisemitisme i Danmark og i Europa?
Hvad med sympatien for ofrene for Hamas' terror?
Hvad med sympatien for Israel, der bliver overdænget med raketter, ikke bare fra Iran og Hamas, men også fra Hizbollah?
Kringsat af fjender
Det forstår vi ikke.
Vi synes, det er skudt langt forbi, og vi synes, det er under al kritik, at man kan foreslå økonomiske sanktioner.
Én ting er at kritisere Israel, det må man gerne her og alle andre vegne, men at foreslå at indføre økonomiske sanktioner er bare skudt over mål.
Vi kommer ikke til at støtte det.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Jeg må bare sige igen, at jeg adskillige gange har hørt Enhedslisten og mit eget parti, Alternativet, naturligvis også udtrykke dyb sympati for civile jøder, som bliver udsat for racisme på daglig basis.
Det er jo slet ikke det, den her debat handler om.
Den handler om det israelske militær og de brutale krigshandlinger, der foregår lige nu, som mere og mere minder om et folkedrab, og om, hvad Danmark kan gøre.
Men det vælger ordføreren ikke at svare på.
Det må ordføreren jo selv om.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Man kan jo kende mennesker på deres handlinger.
Det her er en handling.
Beslutningsforslaget er en handling.
Det er vendt mod Israel.
En økonomisk sanktion fra Vesten ville jo tvinge Israel i knæ, og det ville gå under.
Det ville føre til Israels tilintetgørelse.
Det ønsker vi ikke, og derfor kan vi ikke støtte det.
Jeg synes, det er en farlig og en forkert vej at gå, og jeg synes, venstrefløjen skulle tænke sig godt om en anden gang.
Man har ret til at fremsætte forslaget, man har friheden til det, men vi anbefaler, at man ikke gør det fremover.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Er der grænser for, hvad Danmark vil være med til?
Er der grænser for, hvad vi vil være med til, hvis konsekvenserne er tabte indtægter til danske virksomheder og dermed tabte skattekroner?
Ja, selvfølgelig er der det.
Det tror jeg at hele Folketinget er enig i.
Det europæiske sanktionsspor mod Rusland lader det til at der er bred enighed om.
Men hvor barren bør ligge i de enkelte tilfælde, er vi helt sikkert ikke helt enige om.
I Alternativet mener vi, at vi fra dansk side skal bidrage til det sanktionsspor, der lige nu åbner sig i EU.
Vi skal bidrage ved hurtigst muligt at få afdækket, hvilke muligheder vi har for at sanktionere Israel.
Hvorfor?
På grund af Israels brutale fremfærd og mulige krigsforbrydelser og folkedrab.
De anvender sult som våben mod det palæstinensiske folk.
Vi oplever lige nu den værste humanitære katastrofe i dette årtusind.
Flere end 33.000 palæstinensere er blevet dræbt, 75.000 er blevet såret, og over 10.000 er savnet.
Befolkningen oplever ekstrem hungersnød, og antallet af børn, der er blevet forældreløse, er enormt.
Fra dansk side er vi nødt til at afsøge alle muligheder for, at vi sikrer en våbenhvile.
Sanktioner mod Israel er et oplagt skridt, vi skulle have taget for længst.
Selv USA har indført sanktioner på varer fra de ulovlige israelske bosættelser, der for tiden bliver flere og flere.
På hvilken side af historien vil vi stå?
Alternativet er ikke i tvivl.
Derfor støtter vi op om forslaget fra Enhedslisten.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg vil godt starte med det positive.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at når jeg hører den måde, der bliver artikuleret på, synes jeg også, at Enhedslisten har en tendens til ligesom at spille sådan lidt – og det er sagt med respekt – eller agere nyttig idiot for Hamas.
For når man vælger at sige, hører jeg – og det er virkelig ikke sagt for at køre en stemning op – at det skal være en permanent våbenhvile, så ved vi alle sammen, at det er noget, der vil gavne Hamas i stedet for en midlertidig humanitær våbenhvile.
Når man bliver ved med at argumentere for økonomiske sanktioner mod Israel, fordi de har begået folkedrab, må jeg sige, at vi endnu ikke har noget bevis for, at det har de.
Vi risikerer at sætte en dagsorden, som egentlig bare siger: Hvis du er en terrororganisation, som er ligeglad med din egen befolkning, skal du bare gøre noget, der brutalt nok, og derefter skal du bruge din befolkning som skjold, og så kommer verden og hjælper dig med at opnå dine mål.
Kan Enhedslisten godt forstå, at vi andre kan blive forvirrede i det her, for vi er jo enige om ...
Jeg tager det i nr. 2 korte bemærkning.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Nej, jeg kan ikke forstå, at ordføreren er forvirret.
Men jeg kan anbefale at tage de briller på, der hedder folkeret, international retsorden, menneskerettigheder, for så er man nemlig i stand til både at fordømme det terrorangreb, som blev begået den 7. oktober, og fordømme de krigsforbrydelser, der sker nu.
Så man også i stand til at tage det dybt alvorligt, når en stat står anklaget for muligt folkedrab.
Det, der er Danmarks forpligtelse i den sammenhæng, er jo ikke at vente på, at der muligvis kommer en dom om, at der bliver begået folkedrab; det er at handle forebyggende og forhindre, at det sker.
Det er der, vores forpligtelse som stat ligger.
Og jeg vil egentlig gerne høre ordføreren, hvordan han forestiller sig, at man gør det, når den, man taler til med sine formanende ord, faktisk ikke lytter.
Hvad det så egentlig for greb, man kan anvende, hvis man mener, at man skal forhindre et folkedrab?
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-16:
Man kan sætte sin lid til demokratiet, som vi står her nu, for det er jo det, der er hele essensen set fra min side.
Israel er jo – om man kan lide dem, der står i spidsen for landet eller ej – et demokratisk styre, som dybest set jo internt kan rette op på det, hvis de er enige med Enhedslisten.
Men jeg er oprigtigt bekymret, og jeg kan sagtens se problemstillingen.
Min store bekymring i forhold til det her er, at hvis vi i Vesten nu siger, at vi tømmer Israels kasse, at vi tager pengene ud af deres kasse, så bliver vi også nødt til at sige – for Israel er jo et land, som har måttet kæmpe for sin overlevelse i mange, mange år – at vi gør Hamas en tjeneste.
Så får de jo udslettet Israel, som de går ind for at gøre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Jeg undskylder overhovedet ikke, tværtimod.
Dansk Folkeparti er Israels ven.
Vi står på vore jødiske medborgeres side.
Vi er forfærdede over den antisemitisme, som de er udsat for her i København, i Europa og i USA.
I demokratier, hvor de har boet i generationer, skal de lide den tort at blive udsat for alle disse overfald, alene fordi et demokrati har valgt at forsvare sig selv over for terrorangreb fra et område, hvor der er diktatur, hvor der ingen menneskerettigheder er, hvor mindretal bliver undertrykt, og hvor mindretallene bliver nødt til at flygte.
Og hvor flygter de hen?
De flygter til Israel.
Så jeg synes, det her beslutningsforslag er virkelig skævt.
Det er et forkert beslutningsforslag.
Vi skal ikke indføre sanktioner mod Israel.
Det er ikke den rigtige vej at gå, og det kommer vi til at sige igen og igen.
Dansk Folkeparti stemmer imod dette beslutningsforslag.
Det er ikke den rigtige vej at gå.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Når vi taler om økonomiske sanktioner, taler vi om noget, der gerne skulle være så virkningsfuldt, at det får den israelske regering til at ændre kurs og erkende, at den sikkerhed, som det israelske folk har krav på og ret til, kun kan opnås i et politisk spor, hvor man også sikrer palæstinensernes sikkerhed og frihed og rettigheder.
De to ting hænger sammen.
Det kan aldrig løses med våben.
Det har de seneste mange år vist os.
Der er behov for at komme ind i et politisk rum, og de her sanktioner kunne være et redskab til at presse Netanyahuregeringen, for ordene preller af.
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Jeg afskyr jødehad, og derfor synes jeg, at det er absurd, at det kommer fra et parti, som jo netop har den historik, det har.
Men det kan være, at det er for at prøve at fjerne fokus.
Vi har konsekvent været på sagen.
Jeg ved faktisk ikke, om Dansk Folkeparti har gjort det.
Det er ikke noget, jeg har hørt at man har gjort fra Dansk Folkepartis side.
Så hvad har Dansk Folkeparti gjort mod Hamas på den ene side, men på den anden side også mod de krigsforbrydelser, som vi er vidne til?
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det.
Jeg vil sådan set blot til referatet og til eftertiden anføre min tydelige kritik af den sprogbrug og de beskyldninger, som hr. Alex Ahrendtsen er kommet med fra Folketingets talerstol mod Enhedslisten og hr. Pelle Dragsted.
Det er ikke rimeligt, det er ikke debatten værdig, det er ikke folkestyret værdig, og udtalelserne bidrager kun til at skabe yderligere had og polarisering i en tid og i en konflikt, hvor vi har brug for det modsatte.
Så jeg vil anmode ordføreren om at give en undskyldning.
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-16:
Ordføreren skulle skamme sig.
Ordføreren skulle skamme sig over at beskylde Enhedslisten for jødehad.
Hvis der er noget, jeg aldrig i mit liv kommer til at acceptere, så er det jødehad og antisemitisme.
Det er jeg opdraget med hjemme i mit barndomshjem.
Det vil jeg ikke have siddende på mig, og det skal Enhedslisten ikke have siddende på sig.
Det her handler på ingen måde om en modstand mod Israel.
Jeg har israelske venner.
Jeg holder af landet Israel.
Jeg synes, at Israel skal have lov til at blive behandlet som alle andre lande i verden og leve i fred og tryghed.
Men det er jo det, det her handler om.
Det her handler jo netop om, at vi skal behandle Israel, som vi ville behandle alle andre lande, som vi var venner med, som var demokratier, og som optrådte på den måde, som Israel gør.
Det er vel sådan, man behandler sine venner?
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er jeg noget trist over.
Gaza og Israel kan ikke behandles på lige vilkår, men det er jo det, man gør med beslutningsforslaget.
Hvis Gaza nedlagde våbnene og løslod gidslerne, ville der blive fred.