runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Bigum (SF), 2024-01-09:
Vi har fået en udtalelse fra Europa-Kommissionen, som egentlig har en konklusion om, at det her direktiv, vi har, ikke er gennemført tilstrækkelig klart og præcist i dansk ret, hvorfor den danske lovgivning ikke giver borgerne tilstrækkelig retssikkerhed.
Ud over at sidde med en masse af miljøsagerne har jeg også fornøjelsen af at være vores EU-ordfører, og jeg husker den første åbningsskrivelse fra Kommissionen, en mail, der lød på traktatbrud, og jeg panikkede: Det kan vi ikke have, hvad gør vi her?
Så blev jeg af mere erfarne kræfter belært om, at dem får vi mange af.
For det er jo faktisk ret alvorligt, når vi får at vide, at vi ikke giver borgerne tilstrækkelig retssikkerhed, og det skal vi selvfølgelig rette op på.
Derfor undrer det mig en lille smule, når der så samtidig står i lovforslaget, at lovforslaget alene indebærer en præcisering af gældende ret og ikke medfører ændringer i retstilstanden.
Det kan godt være, at det bare er ord, og at vi, hvis bare vi får ændret dem, får en bedre retstilstand, men jeg har simpelt hen ikke været helt sikker på, om jeg kunne læse dét.
Umiddelbart tænker jeg, at vi, når vi får en udtalelse fra Europa-Kommissionen om, at vi simpelt hen ikke gør det her tilstrækkeligt, og så går i salen for at ændre dansk lov med den præcisering, at det faktisk ikke ændrer på retstilstanden, egentlig så er lige vidt.
Derfor er jeg nysgerrig på, om vi gør det her godt nok, og det kommer vi til at stille nogle spørgsmål til i behandlingen af det her lovforslag, sådan at vi, hvis det er sådan, at der er tale om en praksis, som simpelt hen ikke er god nok, er helt sikre på, at vi får gjort op med den her mangelfulde retstilstand, som der åbenbart er.
Men vi ser i SF frem til den videre behandling af sagen, og vi glæder os i hvert fald til at tage fat i et af de udeståender, vi har med EU, i forhold til opdatering af vores lovgivning.
Anne Paulin (S), 2024-01-09:
Tak for det, formand.
Lovforslag L 90, som vi behandler nu, er af meget teknisk karakter, og det er fremsat på baggrund af en udtalelse fra Europa-Kommissionen vedrørende gennemførelsen af miljøansvarsdirektivet.
Udtalelsen skyldes, at Kommissionen vurderer, at det i den danske lovgivning ikke er klart nok defineret, hvilke persongrupper der har ret til at anmode om foranstaltninger vedrørende miljøskade eller klage over myndighedernes afgørelser.
Med lovforslaget her præciseres den danske lovgivning til at have den samme ordlyd som direktivet, og det støtter Socialdemokratiet.
Erling Bonnesen (V), 2024-01-09:
Mange tak for det.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-01-09:
Enhedslisten støtter lovforslaget.
Katrine Robsøe (RV), 2024-01-09:
Tak for det.
Jeg skal ikke trække spændingen alt for meget.
Hvis jeg skal knytte bare en enkelt bemærkning til det, også til noget af det, der er blevet sagt her i forhold til lovforslaget, vil jeg sige, at jeg i hvert fald læser lovforslaget på den måde, at man jo indtil videre egentlig har praktiseret, i praksis i lovgivningen, efter de regler og altså direktivet, men det har bare ikke på skrift stået tydeligt nok i loven.
Derfor synes jeg jo også, der er en meget naturlig udvikling i, at lovteksten rent faktisk stemmer overens med den praksis, vi kører efter.
Så derfor støtter Radikale Venstre naturligvis forslaget.
Anne Paulin (S), 2024-01-09:
Det er jo til at være rigtig mange bygninger, bygninger til erhverv, landbrug og større beboelse, der kommer til at være omfattet af bestemmelsen om de her 250 m², men så er det jo også rigtigt nok, at der i lovgivningen er den her hjemmel til, at man også kan gå ind og lave regler for mindre bygninger i fremtiden.
Jeg tror egentlig, det er en fornuftig måde at gribe det an på, at vi starter et sted, og at vi får nogle erfaringer med det, men jeg tror da også, at man i fremtiden sagtens kunne forestille sig, at man kunne udvide det her til at omfatte flere bygninger.
For vi skal spare på vores ressourcer så mange steder som muligt.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-01-09:
Der er mange gode høringssvar til det her lovforslag, og der er jo flere af dem, som spørger: Hvorfor sætte den her grænse på 250 m²?
For på den måde tager man jo alle parcelhusene og alle villaerne ud af – hvad skal man sige – genbrugscirklen, og det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Jeg tror sådan set, at hvis man udelukkende har de store bygninger med, er der nogle specielle firmaer, der kan være dygtige til det, men hvis man åbnede op for, at det også var parcelhusene og villaerne, der var krav til genbrug af, så kunne man have nogle firmaer, som var dygtige til at håndtere nedrivning af nogle mindre bygninger.
Jeg tror sådan set, at det erhvervsmæssigt ville være et plus, at man gav plads til det, ved at vi politisk stillede nogle krav, og der er jeg ikke tilfreds med, at der bare står, at ministeren får en bemyndigelse til, at han kan gøre det, hvis han får lyst til det.
Jeg synes egentlig, det er bedre, at det er Folketinget, der styrer det.
Derfor vil jeg godt høre ordføreren, om ikke vi kunne prøve at kigge på, om den her grænse på 250 m² for bygninger er den rigtige, eller om vi skulle sætte den længere ned.
Anne Paulin (S), 2024-01-09:
Tak for det.
Det lovforslag, vi skal behandle nu, handler om selektiv nedrivning og om at give ministeren mulighed for at fastsætte regler om selektiv nedrivning.
Selektiv nedrivning lyder måske lidt kedeligt, men det er jo i virkeligheden utrolig interessant, fordi det handler om, hvordan vi sikrer en større ansvarlighed i håndteringen af affald fra byggeriet, og hvordan vi sikrer, at vi får genanvendt de materialer, der er i byggeriet, bedre.
Det er jo altid bedst, hvis man kan bevare et byggeri og lade det stå, og at man ikke behøver at rive noget ned, når vi snakker om CO 2 og ressourceaftryk, men det næstbedste er trods alt at sikre, at når vi river noget ned, skal vi også kunne genanvende materialerne, og det her lovforslag er med til at sikre, at der kommer til at være krav om, at der skal være standardiserede nedrivningsplaner, når man nedriver bygninger, som er over 250 m² store, og at nedrivningsselskaberne skal være en del af en autorisationsordning.
Så alt i alt er det her et lovforslag, som også er efterspurgt ude i erhvervet, og som kommer til at medføre, at vi får mindre byggeaffald, som udgør en meget stor del af de samlede danske affaldsmængder.
Det er et lovforslag, som er med til at sikre, at vi kommer til at skulle kræve færre jomfruelige råstoffer, og at vi dermed også kan spare, når det kommer til råstofsudvindingsområdet.
Det er med til at understøtte et marked for cirkulær økonomi, at vi kan få en skala i forhold til mængden af de her genanvendte byggematerialer.
Det er jo allerede godt i gang derude, men de her krav kommer altså til at medføre, at vi kan få nogle større mængder, som gør det lettere at afsætte det, og at det dermed også kommer til at blive mere naturligt i fremtiden, når man bygger nyt, at man så kigger imod de her tidligere anvendte materialer.
Så alt i alt er det et rigtig godt lovforslag, som er med til at understøtte en højere grad af cirkulær økonomi og en grøn omstilling af byggeriet i Danmark.
Kim Edberg Andersen (NB), 2024-01-09:
Tak for det, formand.
Det er jo ikke det største lovforslag, vi har haft, bliver jeg nødt til at sige.
Jeg kan godt konkludere på Morten Messerschmidts tale og sige, at hvis vi nu bare lavede loven selv, var vi fri for at stå her i dag.
Så skal vi ikke bare konkludere, at det kan vi godt klare selv?
Så vil jeg godt rose mine folketingskolleger og sige, at juleferien har gjort, at vi har hurtig ekspedition i Folketingssalen.
Det ser jeg frem til.
Nye Borgerlige kommer til at støtte lovforslaget, selvfølgelig gør vi det.
Vi ser også frem til det, hvis det bliver gravet op, at dansk lovgivning nu engang er bedre end europæisk.
Men det er jo et sted, vi som parti er ret trygge i at stå: at det nok er EU-lovgivningen, der for det meste er noget rod, og det danske Folketing, der nogenlunde altid har styr på det.
Det ser vi frem til at ministeren begynder at implementere noget mere.
Vi støtter forslaget og ser også frem til en lige så hurtig behandling af alle de andre lovforslag, vi får igennem året.
Mette Abildgaard (KF), 2024-01-09:
Tusind tak for det.
Jeg skal beklage over for mine kollegaer, at jeg ikke var til stede i salen, da det blev min tur.
Jeg tror, jeg havde vurderet, at alles talelyst ville være lige så stor, som hr. Morten Messerschmidts lige var, og at alle ville være lige så engagerede i den her sag.
Men det gik lidt hurtigere, end jeg lige havde luret.
Jeg kan nu gøre det relativt kort på Det Konservative Folkepartis vegne og sige, at vi bakker op om det her lovforslag, som jo i høj grad er en nødvendighed for at få lavet den her præcisering af miljøansvarsloven og det pålæg, der kommer fra EU.
Jeg synes, det er svært at vurdere med mine øjne, om man gør tilstrækkeligt for at nå i mål.
Men det er nok en af de sager, hvor jeg må være helt ærlig og sige, at man må have tillid til, at vi har dygtige embedsmænd, der har lavet den nødvendige og korrekte vurdering af, at de justeringer nu er det, der skal til.
Så jeg vil have den grundlæggende tillid.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-01-09:
Tak, formand.
Det vil nok ikke komme som nogen overraskelse, hverken for dette Ting eller folk, der lytter med, at vi i Dansk Folkeparti indtager et ganske kritisk standpunkt i forhold til EU.
Det er jo dog, skal jeg så sige, ikke alt, der kommer fra EU, som nødvendigvis er fuldstændig idiotisk – det er bare det meste.
På miljøområdet giver det dog på mange måder mening at lave fælles regler, hvis det i hvert fald løfter landene, og det er klart, at indgår man i et forpligtende fællesskab, må man også sørge for, at reglerne fortolkes og forstås ens.
Ellers skaber det en uensartethed, som både går ud over miljøet, men jo sådan set også går ud over de virksomheder og europæere, som skal agere inden for reglerne.
Derfor ser vi selvfølgelig ikke noget problem i at kunne bakke op om den her præcisering, selv om vi måske i udvalgsarbejdet nok vil efterlyse en større forståelse for, hvordan det her kan ske.
Er det enten noget ved det danske system, som har fordret en situation, hvor vi har fået den her uoverensstemmelse eller forskel mellem intentionen i EU-retten og så den danske ret, eller er det måske noget ved EU-retten, der gør, at det af og til kan være vanskeligt at gennemskue, hvad det egentlig er, der er den egentlige ret?
Meget ofte, når man læser EU-lovgivning, vil man jo se, at det er formuleret i brede vendinger, givetvis fordi det er kompromiser, der skal skræve over mange forskellige lande, mange forskellige interesser og jo også mange forskellige EU-institutioner.
Det gør altså, at det nogle gange kan være svært egentlig fuldstændig at dechifrere, hvad det er, der er hensigten med et lovforslag, og det skaber en stor svaghed i retten som genstand for hele vores retssamfund, fordi det gør, at man hele tiden bliver afhængig af fortolkende institutioner, primært domstolene, og jo altså ofte EU-Domstolen.
Vi har altid i Danmark tilstræbt, at loven skal være klar.
Det er faktisk et af grundprincipperne helt tilbage fra Jyske Lovs præambel, at loven skal være tilgængelig, letforståelig, anvendelig og efter landets sædvane og skikke.
Det er nærmest det modsatte af, hvad man ofte finder i EU-retten, hvor tingene kan være meget svært tilgængelige.
Så vi vil egentlig gerne i udvalgsarbejdet have boret ud, hvad det er, der er problemets oprindelse.
Skulle det, mod forventning, være et problem i statsadministrationen, eller er det et mere systemisk problem med EU-lovgivningen som retskilde?
Jeg tror det, og så er jeg sikker på, hvis det er tilfældet, at både vi og regeringen selvfølgelig har en fælles interesse i at få illustreret, at det er et problem.
Og så er vi jo tilbage ved det, jeg sagde i min indledning: Det er ikke alt, der kommer fra Bruxelles, der er skidt, men det er det meste.
Tak for ordet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-01-09:
Der var nogle gode intentioner i ministerens tale, og jeg vil jo gerne hjælpe miljøministeren til at være en rigtig miljøminister og ikke sådan en københavnsk version af Smadremanden, hvor mest mulig genbrugt byggemateriale bliver til vejfyld, sådan som det er situationen nu.
Altså, vi skal frem til, at der bliver udviklet på det her.
Ministeren siger, at det er et plus, at vi nu er kommet frem til, at der skal være autorisation på at lave det her nedbrydningsarbejde.
Der er jo meget stor forskel på, om man skal nedbryde en femetagers bygning inde i byen med naboer lige ved siden af, eller om man vælger at skulle genbruge byggematerialer fra et parcelhus, hvor der er langt til naboen, og hvor man kan bruge noget mere simpelt materiel.
Jeg synes egentlig, det er nogle af de nemme løsninger, man fravælger ved at sætte den her grænse på 250 m², for hvis man skulle starte med det, der er nemmest, så var det da at tage de bygninger, som er lavest.
Derfor synes jeg, det er rigtig ærgerligt, at man er endt på de her 250 m².
Så jeg håber da, at ministeren vil være med til at kigge på, om det er en rigtig grænse, og at det ikke bare noget med, at nu har vi en bekendtgørelse, som ministeren engang – hvem der nu måtte være minister på det tidspunkt – kan komme med nye regler til.
Hvorfor ikke fastlægge nu, at der skal laves regler for bygninger på 250 m²?
Lotte Rod (RV), 2024-01-09:
Nu skal man jo måle en regering på, ikke hvad den siger, men hvad den gør.
Det er ikke nok, at man skriver noget om frihed i sit regeringsgrundlag, for det handler jo om, at man rent faktisk også gør det til virkelighed.
Derfor forstod jeg simpelt hen ikke det, som ministeren sagde før, og som ordføreren også er inde på her: Hvorfor mener Socialdemokratiet, at der er en forskel på det grønne område?
Hvorfor vil man ikke sætte fri på det grønne område præcis på samme måde, som man har gjort på områderne for dagtilbud, skoler og ældre?
Magnus Heunicke (S), 2024-01-09:
Ud over det, jeg har nævnt omkring klimatilpasning, vil det næste skridt for mig at se være sammen med finanslovsaftalepartierne at udmønte akutplanen for vores vandmiljø, hvor vi jo har afsat 405 mio. kr.
Der er det min vurdering, at vi skal sætte ind med mere frihed til konkrete lokale initiativer steder i Danmark, hvor det kan gøre en konkret forskel.
Det vil jo have karakter af mere frihed, men der bliver nogle meget, meget klare mål, for vi skal nå i mål med at få bedre vandmiljø.
Så igen der vil jeg sige, at det ikke bare er frihed til at gøre alt muligt, men frihed til helt konkret at udtage landbrugsjord, til helt konkret at mindske kvælstofbelastningen af vores fjorde.
Marianne Bigum (SF), 2024-01-09:
Jamen det er der bestemt også behov for, men vi snakker om et bredt beslutningsforslag, som handler om, at kommunerne gerne vil have, at vi giver dem mere frihed til at bidrage til den grønne omstilling.
Ministeren henviser så til en forhandling, der er blevet indkaldt til, i forhold til nulemissionszoner.
Alle de ting er stykvis, i stedet for at vi ligesom indkalder til en bred forhandling, hvor vi kan snakke om, om der er flere idéer på bordet, som kunne give mening.
Det er jo det, ministeren afviser, så derfor vil jeg høre, om ministeren har andre forhandlinger, altså om vi simpelt hen stykvis skal tage ting, hvor ministeren mener, at kommunerne kan få mere frihed til at hjælpe.
Magnus Heunicke (S), 2024-01-09:
Som jeg nævnte, har jeg fremsat et lovforslag i Folketinget, som skal behandles inden for kort tid, og det vedrører ikke frisættelse, men faktisk lovkrav til at beskytte vores drikkevand bedre, end det sker i dag.
Jeg er helt uenig – og det ville også undre mig dybt – hvis der sidder miljøordførere her i salen og tror, at drikkevandet, grundvandet, blev bedre beskyttet, hvis man gav mere frihed og mere frivillighed.
Det har vi jo prøvet.
Vi har prøvet mere frihed og mere frivillighed, og grundvandet blev ikke beskyttet.
9 pct. af de boringsnære beskyttelsesområder blev beskyttet, mens 91 pct. ikke blev beskyttet.
Der blev sprøjtet lige oven over, hvor vi henter grundvand, drikkevand.
Hvad betyder det?
Det betyder, at nu kommer der for første gang – det har været et ønske i årtier – et lovkrav.
Det er ikke mere frihed – det er jeg ked af at sige – men det er bedre beskyttelse af vores drikkevand.
Og det er det, der er behov for.
Marianne Bigum (SF), 2024-01-09:
Mange tak.
Jeg er egentlig også enig i, at der er brug for et stærkt lederskab og også lovgivning i forhold til at komme fremad med mange af de her ting.
Men det her er altså et ret godt forslag, for der er også nogle ting, som kommunerne rent faktisk gerne vil gå forrest med og gerne vil mere med, og det kunne vi give dem mere frihed til.
Det her beslutningsforslag handler om at sikre rent drikkevand, styrke biodiversitet og reducere klimabelastningen.
Ministeren henviser til en forhandling, der er indkaldt til, i forhold til nulemissionszoner, som går på luftforurening.
Magnus Heunicke (S), 2024-01-09:
Nej, vi ønsker at igangsætte initiativer, og det gør vi.
Hver eneste uge igangsætter vi initiativer og indkalder til forhandlinger, og vi er som sagt i gang med en forhandling her, og vi er lige startet op på en ekstra forhandling, som adresserer en del af de problemstillinger, som er her, og der kommer til at være endnu flere brede drøftelser med Folketingets partier i regi af en Grøn Fond, i regi af finanslovspartierne eller et tredje regi – det kan også være partierne, der er med i aftalen om en grøn omstilling af dansk landbrug – og i de forligskredse arbejder vi videre.
Nogle gange handler det om at frisætte og give mulighed for noget, og andre gange handler det om, at der kommer nogle lovkrav.
For det vigtigste er, at vi bevæger Danmark i en grøn retning.
Christina Olumeko (ALT), 2024-01-09:
Jeg er personligt enig med ministeren i, at noget af det ikke bare handler om frisættelse, men at det faktisk handler om flere krav.
Et tredje ben kunne være sådan noget som retskulturen, altså at vi ændrer kommunalfuldmagten og hvordan de uskrevne retsgrundregler bliver forstået, og det er jo ikke lovgivning.
Det er noget helt andet, for det er mere et spørgsmål om retskulturen i Danmark.
Så der er jo ligesom tre ben, man kan gå på.
Nu handler det her så om det ene ben, nemlig en frisættelse, og jeg synes stadig, det er uklart fra ministerens side.
Altså, jeg hører ministeren sige, at regeringen allerede har igangsat nogle initiativer, og at I ikke ønsker at igangsætte andre initiativer.
Er det rigtigt forstået?
Birgitte Vind (S), 2024-01-09:
Når vi sætter fri på daginstitutions-, skole- og ældreområdet, er det, fordi man har været spundet ind i new public management-styringsregimet i mange år, hvor der har været kontrol af kontrol af mennesker, og hvor den faglige frihed er trådt under fode, og hvor personalet er holdt op med at tænke selv, fordi de alligevel bliver målt og vejet på nogle andre ting end deres faglighed.
Det er det, vi vil tage et opgør med i forhold til den nære velfærd, og det er der, vi vil gå ind og sige, at vi vil have et velfærdssamfund og ikke en velfærdsstat.
Når det kommer til natur og miljø, skal vi bare huske, at det er fælleseje.
Derfor er det vigtigt, at vi lytter til kommunerne, i forhold til hvad der er på spil i den enkelte kommune.
Vi skal altså også være opmærksomme på, at vandet flyder igennem kommuner, og hvad man ikke får taget hånd om i én kommune, påvirker rent faktisk vandkvaliteten i andre kommuner.
Lotte Rod (RV), 2024-01-09:
Men det er da ikke et argument for ikke at sætte kommunalpolitikere fri til at gå foran.
Det er da et stråmandsargument, ligesom det var et stråmandsargument før at sige, at man så ville komme til at slække på reglerne.
Det, vi aftaler vi giver frihed til, er, at man må gå foran, og at man f.eks. som kommunalbestyrelse kan sige: Vi har et område her, hvor vi vil lave forbud mod sprøjtegifte, eller vi vil sætte hastighedsgrænsen ned – sådan at man på den måde beskytter sine borgere bedre.
Det ville jo være friheden til at gå foran.
Hvorfor mener Socialdemokratiet ikke, at man vil give kommunalpolitikerne den mulighed for at gå foran i den grønne omstilling?
Lars Christian Lilleholt (V), 2024-01-09:
Tak for det, formand.
Og tak til Radikale Venstre for det her beslutningsforslag, som jo har det formål at fremme den grønne omstilling og sætte kommunerne fri på det grønne område.
Jeg vil sådan set
sige, at et langt stykke ad vejen kan jeg godt se intentionerne, nemlig at give kommunerne større indflydelse på den grønne omstilling.
På en lang række områder, både under den nuværende og under de tidligere regeringer, har kommunerne jo rent faktisk fået en række redskaber.
Det gælder i forhold til miljøzoner for personbiler, ligesom kommunerne nu, som ministeren var inde på, kan forbyde ældre brændeovne i områder med kollektiv varmeforsyning.
Miljøministeren har lanceret en klimatilpasningsplan, hvor kommunerne får lettere ved at gennemføre større kystprojekter, og der arbejdes også med forslag, som ministeren sagde, til at gøre det lettere for spildevandsselskaberne at løse udfordringer med højtstående spildevand i byerne.
Også nulemissionszoner er jeg opmærksom på at der er drøftelser og forhandlinger i gang om, også i forhold til at kunne give kommunerne nye muligheder.
Kommunerne har altså i forvejen en lang række værktøjer, og vi er selvfølgelig villige til løbende at se på, om de også er tilstrækkelige, og om der er brug for yderligere værktøjer til kommunerne, og på den baggrund kan vi ikke umiddelbart støtte beslutningsforslaget, selv om vi er enige i en lang række af intentionerne i forslaget.
Birgitte Vind (S), 2024-01-09:
Jeg opfatter det selvfølgelig ikke som et stråmandsargument.
Det kommer jeg ikke til at stå her på talerstolen og sige under nogen omstændigheder.
Jeg prøver at gentage det, jeg har sagt en gang.
Når vi laver regler for natur og miljø, påvirker det bredt, og det kan det gøre på mange måder.
Det, vi også skal huske, er, at det jo også koster et kontrolapparat, og hvem skal komme efter det?
Hvem skal lave de analyser?
Vi skal huske, at vi ikke skal komme til at bygge mere bureaukrati og flere systemer, som vi skal bruge penge på at evaluere.
Kim Edberg Andersen (NB), 2024-01-09:
Jeg slår lige fast en gang til, at jeg synes, det er et dårligt forslag, men det giver bare ingen mening, at man står og siger, at frisættelse ikke giver mening, hvis der er nogen, der så frisætter sig selv til at gøre noget bedre.
Det svarer jo til at sige, at vi frisætter ældreområdet, men I må ikke gøre det bedre, for så får dem, der laver det dårligt i nabokommunen, dårlig samvittighed.
Vil ordføreren ikke bare en gang til forklare noget for mig, for jeg er ikke altid den skarpeste: Hvad er det, der gør, at det vil være værre for nabokommunen, hvis der er mange musvitter i Rebild Kommune?
Hvad er der ved det, der vil gøre det værre i Aalborg Kommune, hvad er det, de vil gå glip af?
Er det, fordi man er bange for, at biodiversiteten migrerer hen til, hvor den har det bedre, eller er det bare et stråmandsargument?
Birgitte Vind (S), 2024-01-09:
Jeg synes, vi skal huske, at når vi frisætter, handler det netop om, at man har frihed til at gøre noget.
Og så skal man jo diskutere herinde, hvor meget kontrol vi så mener der skal være med den her frisættelse, specielt når det kommer til natur- og miljøområdet.
Det er for at tage det som eksempel.
Jamen så vil det jo påvirke andre kommuner.
Det er rigtigt, at det selvfølgelig godt kan være positivt, men jeg hører også ministeren sige, at man jo ikke lukker nogen døre, i forhold til om der er andre emner, man kan tage op og se på.
Der er jo ikke noget, der er statisk i politik, og det kan da godt være, at der vil være nogle områder, hvor vi, ligesom vi har gjort det med grønne bymidter, kan lave nogle aftaler, som vi kan sprede ud til flere kommuner.
Igen skal vi huske, at natur og miljø er noget, vi deler med hinanden.
Så hvad du gør i én kommune, og hvad du undlader at gøre i én kommune,
påvirker også andre kommuner.
Det gør det også i forhold til biodiversiteten.
Derfor synes jeg ikke, det er så enkelt.
Det er også noget, vi sætter rigtig stor pris på, altså at lave de her aftaler.
Men igen er det jo noget, vi stadig væk har hånd i hanke med og holder øje med og kan følge, så vi ikke går længere, end at vi også stadig væk her i Folketinget kan tage det overordnede ansvar.