runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2018-11-13:
Beklager!
Jeg giver hr. Peter Kofod ret i, at vi ikke løser alle problemer.
Hvis vi vender tilbage til det, som hr. Peter Kofod gav mig ret i, om, at hvis en person står helt stille og ikke foretager sig noget og ikke siger noget, er det sådan, at man ikke bare må gå i gang med og indlede samleje med den person, indtil personen har sagt ja.
Det er det, vores lovgivning siger i dag at man godt må; det er ikke voldtægt, hvis den person forholder sig fuldstændig passivt.
Den person skal sige nej, før vi definerer det som voldtægt.
Er det så ikke fuldstændig rigtigt at konkludere, at hr. Peter Kofod synes ligesom jeg ikke, at vores voldtægtslovgivning afspejler grundlæggende, ordentlig opførsel?
Den er forkert.
Peter Kofod (DF), 2018-11-13:
Til fru Pernille Skipper: Det, vi jo har sagt her i løbet af sommeren, er, at det her område ikke fungerer.
Så har vi sagt til justitsministeren: Lad os nu se, om der er nogle andre, der kan få det her til at fungere bedre, end vi traditionelt har kunnet få det til at fungere i Danmark.
Det er ministeren så ved at se på, og der har vi lovet ham, i al fairness, at det skal han have tid til at indsamle oplysninger om, og når han så har gjort det, jamen så kommer vi til at snakke med ministeren om, hvordan det her skal se ud, om der er nogen, der kan knække det her, gøre det bedre.
Jeg ved ikke, om det fungerer bedre i Sverige.
Jeg har hørt fra nogen, at det gør det.
Så har jeg hørt fra andre, at det ikke har betydet noget.
Men i alle situationer synes jeg det er klogt at vide det, inden vi lovgiver, og det er bare det, jeg siger.
Pernille Skipper (EL), 2018-11-13:
Jeg er grundlæggende uenig med hr. Peter Kofod i, at det er tvivlsomt, om det her vil flytte noget.
Først vil jeg sige: Ja, det er rigtigt, at der på nogle former for forbrydelser nogle gange er bevisproblemer, og så længe vi ikke ændrer bevisbyrden – og det gør vi ikke, for vi ønsker ikke omvendt bevisbyrde, vi ønsker retssikkerhed – så kommer vi ikke ud i de situationer på nogen områder.
Derfor vil jeg gerne stille det spørgsmål, bare sådan helt moralsk, menneskeligt, for jeg synes jo, at vores lovgivning skal afspejle, hvad der er rigtig og hvad der er forkert opførsel: Hvis en kvinde eller et andet menneske bare står helt passivt, uden at røre sig, uden at gøre noget, uden at sige noget, må man så gerne gå over til det menneske og begynde at foretage alt muligt på denne persons krop eller indlede samleje med den person, uden at personen har sagt ja, så længe personen ikke har sagt nej?
Synes hr. Peter Kofod, at det vil være ordentlig opførsel?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-13:
Men det er jo sådan set det, der er hele humlen i det her, også når jeg taler om nuancerne.
Jeg har jo fået øjnene op for, at vi måske skal gå fra det ene til det andet.
Grunden til, at jeg virker lidt famlende her, er, at jeg er meget, meget forsigtig, for jeg ved jo, at det kan betyde rigtig meget, hvad jeg står her og siger.
Jeg kan godt se, at vi måske skal kigge videre på det, men vi skal bare være helt sikre på, hvad det er, vi gør.
Det er derfor, jeg absolut ikke giver nogen garanti eller løfter om noget som helst, andet end at det her bliver grundigt og ordentligt, og at jeg sådan set har en ærlig interesse i, at vi får lavet et godt stykke arbejde om det her.
Rosa Lund (EL), 2018-11-13:
Jeg beder ministeren om at tilkendegive, om ministeren mener, at Danmark skal have en voldtægtslovgivning, der er baseret på manglende samtykke, eller som i dag en lovgivning, der er tvangsbaseret.
Så kan vi diskutere modellen, når ekspertpanelet på et tidspunkt er færdige.
Vi kan på et andet tidspunkt diskutere, hvilken model vi skal have.
Jeg beder bare om en klar tilkendegivelse af, hvordan vores straffelovgivning skal se ud i Danmark.
Skal det handle om manglende samtykke, eller skal det handle om tvang?
Pernille Skipper (EL), 2018-11-13:
Tak til ministeren, og i øvrigt også tak til ministeren for at have rykket sig på det her punkt.
Det er jeg glad for, og det tror jeg at der er rigtig mange mennesker både uden for og i den her sal der er glade for.
Men vi skal lige have ministeren med hele vejen.
Det, som jeg ikke kan lade være med at tænke på, når jeg hører ministeren sige, at vi må vente på det her arbejde, er: Hvad er det præcis i beslutningsforslaget, der gør, at man ikke kan vedtage det, indhente erfaringerne og så udvikle den konkrete model?
Beslutningsforslaget siger, at vi skal have lavet en voldtægtslovgivning, der er samtykkebaseret, men lader det være op til regeringen at finde den konkrete model herfor.
Så det er ikke en paragraf, vi stemmer om specifikt, men det er, om vores lovgivning skal være baseret på samtykke, sådan at der skal siges ja og der er krav om, at man skal sikre, at den anden person gerne vil det, man gør med vedkommendes krop, eller om vi skal bevare den nuværende lovgivning.
Så hvorfor kan ministeren og regeringen ikke anerkende behovet for ny lovgivning ved at stemme det her igennem og så indhente erfaringerne og udvikle, hvordan det konkret skal gennemføres?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-13:
Det er, fordi jeg med det arbejde, som jeg har sat i gang, hvilket jeg også sagde, faktisk har et ærligt og reelt ønske om, at vi kigger på det hele vejen rundt, at vi ikke bare kommer med et lovforslag, men også kigger på, hvordan vi i en samlet pakke gør det bedre for ofrene.
Jeg har også hørt nogle ofre komme og sige noget om, hvis man skal anmelde det her, hvordan man så bliver mødt: Hvad er det for nogle situationer, de står i, og kan vi gøre noget bedre der?
Så er det rigtigt, at vi er ved at indhente nogle erfaringer.
Man kan jo også finde dommere, der er meget betænkelige ved, hvordan det her skal være.
Og inden jeg bare lige siger ja, vil jeg gerne have lov til at blive klogere på det.
Og jeg skal indrømme, at jeg før har haft en meget sort-hvid holdning til det her med samtykke, for hvad betød det så, skulle man have en seddel i lommen, og alt det der, men jeg erkender, at vi simpelt hen er nødt til at gå lidt mere ind i det her og diskutere det.
Pernille Skipper (EL), 2018-11-13:
Jeg trykker på knappen næste gang.
Altså, nu skal det bedste jo ikke blive det godes værste fjende, og det går ikke, at vi siger, at vi vil løse alle problemer på voldtægtsområdet, før vi kan gøre noget som helst, for så kan jeg love ministeren for, at vi aldrig kommer videre.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Hvad kunne ekspertpanelet, som ministeren har nedsat, sige, som kunne få ministeren til ikke at lave en samtykkebaseret lovgivning?
Er der noget, det ekspertpanel kan sige, som kan få ministeren til ikke at lave en samtykkebaseret lovgivning?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-13:
Det kan jeg simpelt hen ikke svare på, for det kommer helt an på, hvordan vi skruer tingene sammen.
Jeg føler mig i hvert fald ikke dags dato klar nok til at sige fuldt og helt, hvordan sådan noget skal skrues sammen.
Vi har nu igangsat en mere detaljeret høring i lande som bl.a. Sverige, Norge, England, Tyskland og Island om deres overvejelser og deres erfaringer med lovgivningen – og der kan også være behov for at stille nogle spørgsmål – og de her lande er udvalgt, fordi de netop har en voldtægtslovgivning, som er baseret på manglende samtykke.
Jeg skal bare være helt sikker på, hvor vi står henne, inden jeg bare siger, at så gør vi lige det, som Enhedslisten siger.
Det må vel handle om, at vi finder en fælles løsning på det.
Jeg synes egentlig, at jeg prøver at være meget imødekommende.
Rosa Lund (EL), 2018-11-13:
Ministeren skal da ikke misforstå det.
I Enhedslisten sætter vi stor pris på, at ministeren nu har en meget mere nuanceret holdning til det her spørgsmål.
Men der er bare noget, som jeg stadig væk ikke helt forstår.
Jeg hører ministeren svare fru Pernille Skipper, at man ikke kan lægge sig helt fast på en model.
Fred være med det, men kan ministeren så ikke tilkendegive, om ministeren ønsker sig en samtykkebaseret model.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-13:
Så er det bare, man hurtigt kommer derhen, hvor man siger, at det da umiddelbart vil være det, man synes vil være rigtigt.
Jeg har bare brug for at vide, præcis hvilke konsekvenser det har.
Hvordan skal det udformes?
Og hvad vil det betyde?
Jeg står her og udstiller min manglende viden om det her, men det er også derfor, der er sat gang i et større arbejde, for jeg mener faktisk, at vi skal gøre noget på det her område.
Vi skal gøre det bedre, men hvordan en model skal skrues sammen, kan jeg ikke sige.
Hvis vi kommer frem til at sige, at vi måske har nogle ideer, når vi taler samtykke, så vil jeg da også godt have en dialog med folk, der er – hvad skal man sige – tæt på og hjælper ofrene.
Jeg vil da også godt høre, hvad juristerne og dommerne tænker om det her.
Der er også mange holdninger i de kredse til, hvordan sådan noget her skal føres ud i livet, og det er såmænd bare derfor, jeg ikke står og siger, at jeg har løsningen lige her, for det har jeg ikke.
Søren Søndergaard (EL), 2018-11-13:
Jeg kan huske, at sidste gang, da jeg deltog i en diskussion om det her, lød modargumenterne nogenlunde på samme måde, som de har lydt her.
Det var på spørgsmålet om bopælspligt i Københavns Kommune i forbindelse med salg af velhaverejendomme nede omkring havnen.
Altså, der var der den samme argumentation: Hvordan vi kan vide det?
Og udlændinge kan da også vælge at bo her osv.
Altså, nu er det umuligt at gøre noget ved det.
Derfor tænker jeg: Hvad er problemet i, at vi siger, at den rekreative ting, der hedder at have et sommerhus i Danmark, forbeholdes folk, der bor i Danmark?
Og at den i øvrigt også forbeholdes folk, der har boet i Danmark, og for min skyld kan vi udstrække det til endnu flere af den type.
Men så har vi nogle kriterier, hvis folk skal købe ud over det.
Der er jo ikke nogen, der forhindres i at holde ferie i Danmark.
Eller er det et krav, at man skal have lov til at have en sommerbolig i Danmark?
I den forbindelse vil jeg også godt høre, hvad hr. Rasmus Nordqvist mener om f.eks. Maltas model, som også handler om en beskyttelse af deres husmarked i forhold til udenlandske køb.
Er det også helt vildt, at de har lavet sådan en beskyttelse?
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-13:
Den, der går med små skridt, kommer også frem, bare måske ikke lige så hurtigt.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-11-13:
Jeg synes jo, der var mange forbehold i forhold til at støtte det her forslag, vi behandler.
Der er jo meget snak om det her med marked og sådan noget, og jeg tænker lidt, at hvis folk gerne vil købe et sommerhus, kan det også være, fordi de, om de så kommer fra Sverige, Kroatien eller Frankrig, faktisk gerne vil holde ferie i Danmark, være heroppe og nyde naturen.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om der er nogle fakta, der underbygger det her med, at prisernes himmelflugt skyldes, at folk fra nogle lande, som måske endda har mindre købekraft, end hvad danskere normalt har, gerne vil købe sig et hus i Danmark og nyde deres ferier og fritid i dem.
Søren Søndergaard (EL), 2018-11-13:
Nu bestemmer vi jo ikke, hvor folk køber henne.
Jeg kan bare konstatere, at i nærheden af det sted, jeg har sommerhus, er de attraktive sommerhuse steget voldsomt i pris, og det er jo, fordi der kun er få af dem.
Sådan er det jo.
Hvis der er en stor efterspørgsel efter et relativt lille antal sommerhuse – et antal, som ikke er voldsomt stigende, fordi der er grænser for, hvor meget der kan udlægges til sommerhusareal, i hvert fald hvis man samtidig gerne vil tage miljøhensyn og forsvare naturen osv. – så vil det at åbne op for udlændinges køb af sommerhuse i videre omfang føre til prisstigninger.
Det kan ikke undgås – altså, hvordan skulle det foregå?
Hvis efterspørgslen er større end udbuddet, vil det som med alt andet føre til prisstigninger.
Det bygger sådan set kun på en analyse af kapitalismens historie over flere hundrede år om det frie marked, ikke på andet.
Det kan godt være, at der er en undtagelse her, men så må vi jo se frem til, Rasmus Nordqvist, at vi virkelig benytter den her mulighed til at prøve at bede om at få de fakta på bordet.
Jeg tror, der er nogle af faktaene, man ikke kan få, for det vil være gætteri, men vi kan komme videre, og vi har også interesse i at komme videre.
Som altid er vi kun interesseret i at blive overbevist om noget andet, hvis noget andet er rigtigt.
Men det principielle udgangspunkt for os er, at arbejdsmanden og sosu-assistenten fra Glostrup har mere ret til at købe et sommerhus i Danmark end folk, der kommer fra USA eller Canada eller Filippinerne eller Tyskland, eller hvor de nu kommer fra, medmindre disse har en særlig tilknytning til Danmark.
Hvis andre lande har den samme indfaldsvinkel, synes vi egentlig, det er ganske rimeligt.
Vi synes ikke, at danskere nødvendigvis har et lovmæssigt krav på at eje græske øer.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-13:
Jeg ved ikke, om fru Christina Egelund er klar over, hvad kvadratmeterpriserne er på Rømø i forhold til på Sild.
Hvis fru Christina Egelund havde gjort sig den umage at tjekke det, ville fru Christina Egelund måske være en smule mere bekymret.
Sagen er jo den, at vi i Tyskland har et kæmpestort købedygtigt publikum svarende til hele Danmarks befolkning, lige syd for grænsen.
Hvis man giver los på den måde, som fru Christina Egelund argumenterer for, varer det ikke lang tid, før den jyske vestkyst er besat igen – for at sige det, som det er.
Så vil de dyreste sommerhusejendomme på hele den jyske vestkyst være købt af tyskere, og der vil ikke være en chance for en dansker for at få foden indenfor med det prisniveau, ikke engang for Liberal Alliances medlemmer – måske nogle få.
Det er jeg imod, og jeg forstår ikke, at det slet ikke bekymrer fru Christina Egelund, at vi risikerer at lægge den danske turistbranche i afgrunden, hvis det er sådan, at man indfører Liberal Alliances politik.
Er det fuldstændig ligegyldigt?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-11-13:
Det er klart, at der er nogle få steder, eksempelvis nord for København, helt ude ved kysten, hvor husene er rigtig dyre, mens de inde i landet er til at betale for flere forskellige mennesker.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om vi har nogen fakta.
Jeg kan huske, at vi, da vi sidst diskuterede, hvad det egentlig betød at have den her sommerhusregel, ikke kunne finde nogen tal på, hvad det egentlig betød at have den her sommerhusregel, specifikt gjaldt det priserne.
Der var nogle, der begyndte at sige, at det ville dræbe sommerhusområderne, fordi der ikke ville komme nogen mennesker og holde sommerferie der i nogle af de mange tusinde huse, der er til salg.
Så hvad er det for nogle fakta, vi bygger den her frygt for stærkt stigende priser osv. på?
Christina Egelund (LA), 2018-11-13:
Det var mange spørgsmål i et.
Vi har i dag over 13.000 sommerhuse til salg i Danmark, og så har man givet 318 dispensationer, så jeg er ked af at sige det, hr. Kenneth Kristensen Berth, men proportionerne peger bare ikke på et problem, og det synes jeg også jeg sagde i min ordførertale; det gør de simpelt hen ikke.
Hvis proportionerne var anderledes, hvis der var kø for at kunne købe et sommerhus i Danmark, altså, hvis danskerne stod i kø, hvis udbuddet var langt mindre end efterspørgslen, så havde vi et problem, men vi er jo ikke i nærheden af at være der.
Er jeg så bekymret på turismeindustriens vegne?
Nej, overhovedet ikke.
Jeg har selv arbejdet i turismeerhvervet i rigtig, rigtig mange år – helt ude ved Vestkysten – og hvis der er noget, som man vil klappe af i den branche, så er det da mere fremmed valuta, flere investeringer i Danmark.
Altså, hvis tyskerne vil vende tilbage i større tal, ligesom vi kendte det tilbage i 1970'erne og 1980'erne, og hvis nordmændene igen vil begynde at feriere mere i Danmark, så er det da en gave; det er da ikke et problem.
[Lydudfald]
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-13:
Jeg kan sagtens forstå de indsigelser, som fru Christina Egelund kommer med.
Det kan jeg bestemt.
Det er også derfor, man i regeringsgrundlaget er blevet enige om at se på, om man kan lempe sommerhusreglen.
Det kan man jo så sige er en delvis imødekommelse af det synspunkt, som fru Christina Egelund har.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-13:
Jeg vil da sige tak til ordføreren for, at ordføreren er enig i, at der er grund til bekymring, for det mente justitsministeren jo tilsyneladende ikke at der var.
Jeg tror, at ordføreren har ganske ret i, at det har en betydning, at man vejledes endog meget konkret i, hvordan man skal udfylde den her ansøgning om tilladelse til erhvervelse af sekundærbolig, som ligger på Civilstyrelsens hjemmeside.
Jeg vil bare sådan for god ordens skyld spørge ordføreren, om ordføreren vil se det som et problem, hvis vi f.eks. om 7 år har 800 tilladelser, som det ville være, hvis vi skal følge den udvikling, der har været over de seneste 7 år, eller hvis vi om 12, 13, 14 år måske har 1.600 tilladelser.
Altså, mener ordføreren, at tallet i sig selv også er et problem?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2018-11-13:
Men grundlæggende er man i de fleste sommerhusområder rundtomkring i Danmark jo ikke interesseret i, at udlændinge skal købe sig ind, fordi det grundlæggende også vil betyde en faldende omsætning i lokalområdet.
Så det korte svar er: Ja, det ville vi være bekymrede for.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-13:
Det er rigtigt, og det der med størrelsen må vi få løst efter valget.
Det er jo ikke første gang, vi har en drøftelse af sommerhusreglen eller sommerhusprotokollen, som den rettelig hedder, her i salen, men det plejer at være med et ønske om at fjerne den.
Det diskuterer vi så ikke i dag.
I dag diskuterer vi et forslag fra Dansk Folkeparti om at indføre et årligt kvoteloft på 0-20 dispensationer.
En kvote på 0 ved jeg ikke om man rent teknisk kan kalde en kvote, men lad det nu ligge.
Jeg må skuffe Dansk Folkeparti med, at vi ikke kan støtte forslaget, men jeg vil godt forklare lidt nærmere hvorfor.
Vi er helt enige i, at turismeerhvervet spiller en meget væsentlig rolle for udvikling og beskæftigelse i hele landet.
Det gælder i storbyerne, men det gælder så sandelig også i de landdistriktsområder, som ikke helt oplever de samme vækstrater, som man gør andre steder i landet, og det er områder, vi ønsker at understøtte.
Som ministeren også redegjorde for, ønsker regeringen at undersøge muligheden for at lempe udlændinges adgang til køb af sommerhuse i visse områder i Danmark, hvor sommerhussalget i dag går lidt langsomt.
Og det taler jo i den modsatte retning af Dansk Folkepartis forslag.
Men vi er enige med DF så langt, at vi selvfølgelig også ønsker at fastholde sommerhusprotokollen, og derfor er det vigtigt, at hvis vi ændrer i den eksisterende lovgivning, gør vi det inden for rammerne af sommerhusprotokollen.
Og der har kyndige jurister i Justitsministeriet altså vurderet, at DF's forslag om et kvoteloft vil være en stramning af de nuværende regler, og derfor vil det være i strid med vilkårene for sommerhusprotokollen.
Så vi ønsker at gå i en lidt anden retning end forslagsstillerne, men vi kan under alle omstændigheder – og det er sådan set det væsentligste – ikke bakke op om et forslag, der risikerer at gamble med vores særregler i sommerhusprotokollen, og på baggrund af det kan vi ikke støtte forslaget.
Og jeg skal i øvrigt hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at man deler Venstres holdning.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-13:
Altså, set fra vores stol er dem, der gambler med sommerhusreglen, regeringen ved justitsministeriet, der med den her meget, meget lempelige dispensationspraksis jo er i færd med at ændre grundlaget, fra da vi trådte ind i EF med sommerhusreglen i bagagen, for da skete det jo netop på baggrund af en 1959-lov med en meget restriktiv tilgang til, hvordan man skulle dispensere.
Så indfører regeringen – skiftende regeringer, formentlig – en meget, meget lempelig adgang til at dispensere, og nu, når vi så vil forsøge at gøre op med det, kommer den selv samme regering og siger: Jamen nu har vi simpelt hen trukket det så langt, at vi ikke kan gøre op med det, fordi det vil være at betragte som en stramning i EU-regi, og så vil det hele falde.
Giver det i det mindste ikke Venstres ordfører anledning til at overveje, hvorvidt det er en god idé yderligere at lempe eller dispensere fra sommerhusreglen, hvis det betyder, at sommerhusreglen de facto bortfalder?
Jo, der er flere, der søger, men problemet er jo også det, at der er færre og færre, der får afslag, og flere og flere, der får tilsagn.
Det er jo meget, meget vanskeligt at komme til bunds i, hvad det er for en måde, man administrerer på i Justitsministeriet.
Jeg kan bare se, at der er den udvikling, og at den er krystalklar, og det er derfor, vi bliver nødt til at gøre et eller andet for at dæmme op for den, for ellers havner vi i en situation, hvor det ikke er os fra Dansk Folkeparti, men regeringen selv, der risikerer at få sommerhusreglen til at kæntre.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-13:
Jamen det er altså ikke rigtigt.
Antallet, der får afslag eller får tilladelse – det er sådan set det samme – er altså nogenlunde stabilt procentuelt, i forhold til hvor mange der søger.
Der er altså ikke sket en stigning i antallet, der får tilladelse, i forhold til hvor mange der søger.
Er der 100, der søger, og der så er 70, der får tilladelsen, er det det samme, som hvis der er 10, der søger, og der er 7, der får tilladelsen.
Det handler om, hvorvidt man opfylder kravene eller ej.
Opfylder man kravene, får man tilladelsen, og opfylder man dem ikke, får man afslag.
Så det er altså ikke rigtigt, at der skulle være sket et skred på den måde, som DF angiver, men jeg er enig i, at der er kommet et større antal samlet set, og det kan der være mange grunde til, altså at der er flere, der søger om at få de her tilladelser.
Christina Egelund (LA), 2018-11-13:
Jeg skal bare lige være helt sikker på, at jeg forstår det rigtigt, altså at den ægte liberale i Venstre, Danmarks Liberale Parti, mener, at det skal være sådan, at på et frit marked, hvor vi handler med hinanden, hvor udbud og efterspørgsel regulerer tingene, er det helt fint, at der er en vare på hylden i Danmark, som vi nægter at sælge til en særlig gruppe mennesker.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-13:
Altså, under alle omstændigheder ville et loft, altså et kvoteloft med et eller andet arbitrært tal, ikke være den rigtige vej at gå; så skulle man givetvis kigge på vilkårene for at opnå dispensation.
Som det er blevet mig oplyst, er der ikke sket noget i ændringen af kriterierne for at få lov til at erhverve et sommerhus, men der er simpelt hen bare flere, der søger, og er der flere, der søger, er der jo alt andet lige også flere, der får tilladelsen.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-13:
Det er utroligt, at man kan stå og sige sådan og så endda sige, at man har haft en fortid i turistbranchen.
Altså, faktum er, at hele Danmarks turisme på Vestkysten jo ikke er bygget op af store hoteller, som vi kender det fra Grækenland og andre steder; den er bygget op af små enheder i form af sommerhuse.
Hvis de sommerhuse kommer på fremmede hænder, altså på fremmede hænder, som ikke ønsker at udleje dem, så lægger du da dansk turisme ned i det mest attraktive område, vi overhovedet har i Danmark, nemlig den jyske vestkyst.
Altså, det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at fru Christina Egelund kan stå der med sådan en hovskisnovski holdning og sige, at det ikke betyder noget.
Det betyder da noget, om de sommerhuse bliver udlejet eller ikke bliver udlejet.
Og de bliver altså ikke udlejet, hvis det er sådan, at det er folk med millionindtægter, måske tocifrede millionindtægter, der sidder på de sommerhuse.