Peder Hvelplund (EL), 2022-05-04:
Tak for det, formand.
Ukrainerne kæmper lige nu for deres liv og deres frihed i en altødelæggende krig.
De skal have al den støtte, vi overhovedet kan give dem.
Derfor burde diskussionen i salen her i dag handle om, hvordan vi bedst kan hjælpe ukrainerne.
Hvordan får vi f.eks. lukket for Putins gashaner og stoppet finansieringen af hans brutale i krig – noget, vi burde have gjort for adskillige år siden?
Hvorfor er danske havne fortsat åbne for russiske skibe?
I stedet for skal vi nu diskutere Danmarks forsvarsforbehold, et forsvarsforbehold, som godt nok er vigtigt, men som ingen som helst betydning har for den nuværende krig i Ukraine.
Den prioritering fra de fem japartier bag folkeafstemningen kommer jeg ikke til at forstå.
Men nu, hvor folkeafstemningen er udskrevet, forholder Enhedslisten sig selvfølgelig til det, fordi vi mener, det er fuldstændig afgørende, at vi bevarer EU-forsvarsforbeholdet.
For når man lytter til talerne fra både Socialdemokratiet og Venstre og de øvrige japartier, kan man hurtigt få den idé, at vi stemmer om en eller anden form for fælles forsvar af Europa, at vi uden forsvarsforbeholdet vil være bedre beskyttet imod Putin og andre, og at man derfor af hensyn til Danmarks sikkerhed bør stemme ja.
Fortællingen er tillokkende.
Den har bare et problem: Den er ikke rigtig; det er fantasi og ønsketænkning; det er et fatamorgana.
EU's militære samarbejde har nemlig intet at gøre med territorialforsvar.
Og hvis man ikke tror på, hvad Enhedslisten står og siger her fra Folketingets talerstol, kan man jo lytte til, hvad lektor ved Forsvarsakademiet, Peter Viggo Jacobsen, for nylig udtalte til dagspressen: »EU spiller ingen rolle, når det handler om det militære territoriale forsvar af Danmark.
Danmarks forsvar håndteres af NATO.
Hvis man så heller ikke tror på, hvad Peter Viggo Jacobsen siger, så kan man jo lytte til, hvad Danmarks Institut for Internationale Studier har konkluderet: »Forsvarsforbeholdet har ikke haft betydning for Danmarks territoriale sikkerhed, der fortsat varetages af og er forankret i NATO-samarbejdet.
...Forsvarsforbeholdet er ikke en hindring for, at Danmark uden for EU kan indgå i forsvarspolitisk samarbejde med centrale europæiske lande og ligesindede partnere.«
Men hvis EU's militære samarbejde ikke handler om et fælles forsvar, hvad handler det så om?
Det handler primært om militære aktioner ude i verden, hovedsagelig i Afrika eller i farvandene omkring det afrikanske kontinent og ofte i tidligere franske kolonier.
Der er tale om militære missioner, hvor flere har trukket et spor af kontroverser efter sig.
Lad os bare tage et par eksempler: Der er EU's militære mission i Mali, hvor EU har stået for skydetræning af landets regeringstropper, tropper, som efterfølgende har begået talrige overgreb på civilbefolkningen, og som efter sigende har dræbt flere civile, end de har dræbt terrorister.
Så er der EU's mission i Middelhavet, som bl.a. havde til formål at træne den libyske kystmyndighed til at holde flygtninge ude af Europa og sende dem retur til detentionscentre i Libyen, hvor voldtægter og overgreb er dagligdag.
Eller vi kan tage EU's mission i Den Centralafrikanske Republik, hvor en bataljon EU-trænede soldater nu er under kontrol af Wagnergruppen, altså russiske lejesoldater, som begår bestialske overgreb og drab på civile.