Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-10-07:
Tak til statsministeren for åbningstalen i tirsdags.
I tirsdags åbnede Folketinget, og vi kom alle sammen forventningsfulde, mødte frem fra en 4 måneder lang sommerferie, hvor vi havde ligget på langs, og nu skulle vi rigtig i arbejdstøjet igen.
Folketingets åbning er en festdag, hvor dronningen med kongefamilien kommer, og hvor alt er pyntet op.
Det er en dag, man bare aldrig nogen sinde bliver træt af, tror jeg.
Vi startede med en lidt speciel gudstjeneste, og jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg glædede mig over, at organisten til sidst spillede »I Danmark er jeg født«, for den er bare så god, og jeg savnede faktisk også at synge den til selve gudstjenesten.
Men nok om det.
Tilbage til statsministerens tale i tirsdags: Den havde faktisk en rigtig god indledning med billederne på nethinden af sortspætter, vilde orkidéer, hedelandskab – ja, Danmark dejligst.
Men tilgiv mig, at jeg så også senere i talen synes, at der var sådan noget forlorent over den.
Et eksempel: Statsministeren lagde i talen i tirsdags op til et opgør med techgiganterne for at sikre, at vi selv sætter rammerne for den demokratiske samtale.
Men er der et sted, hvor statsministeren har helt særlige evner, så skulle jeg da hilse og sige, at det netop er at bruge techgiganternes platforme til at styre samtalen – eller samtale og samtale, vi kan kalde det monologen, altså at sikre envejskommunikationen til danskerne.
Eller hvad med talens afsnit om, at politiske aftaler skal indeholde, hvordan aftaler kommer til at virke for borgerne og virksomhederne.
Det lyder jo virkelig rigtig sympatisk.
Men hov, dagen forinden, altså i mandags, lavede vi i et meget, meget stort samarbejdende folkestyre, og tak for det, for det var virkelig fantastisk, en kæmpe, vigtig aftale om landbrugets grønne omstilling.
Fortæller vi i den aftale, hvordan den kommer til at virke for borgerne og virksomhederne?
Overhovedet ikke.
Men når nu lige præcis det her var så vigtigt et punkt for statsministeren i tirsdags, hvorfor var det så egentlig ikke så vigtigt i mandags?
Sådan er der altså en del ting, der kommer fra regeringens side, der altså skal lyde åh så godt, men som måske kun siges, netop fordi det skal lyde åh så godt, og ikke fordi det egentlig skal gennemføres i den rigtige verden, i den virkelige verden.
I nat landede 3 mødre, 14 børn her i Danmark.
Der fremskaffes psykologer, børnekyndige, der oprettes modtagecentre rundtom i landet på skatteydernes regning, men hvad sagde statsministeren egentlig tidligere om at hente fremmedkrigere til Danmark?
Jo, tidligere i år sagde statsministeren blandt andet, og jeg citerer: Undskyld, men en gang imellem lyder spørgsmålene om IS, som om det er mennesker, der har været på ferie.
Altså det er folk, der har tilsluttet sig Islamisk Stat, kalifatet, måske har været involveret i væbnet modstand mod den demokratiske verden, herunder Danmark, de har vendt Danmark ryggen, og de har intet at gøre i Danmark mere.
Citat slut.
Nu er de landet i nat.
Der er tale om fremmedkrigere, som statsministeren tidligere i år sagde ikke skulle hjælpes til Danmark.
De havde vendt Danmark ryggen, de har intet at gøre i Danmark mere.
Regeringens støttepartier er allerede i gang med at kræve flere til Danmark.
Det kommer vi helt sikkert tilbage til.
Regeringen besluttede, at der skulle evakueres fra Afghanistan, men regeringen talte for få måneder siden om et fåtal, måske cirka 100, og i dag har regeringen hentet i omegnen af 1.000 til Danmark, og da det hele skulle foregå så forhastet, har regeringen også lige hentet 2 hertil, som vi ellers møjsommeligt havde fået udvist for kriminalitet.
Den ene var endda udvist for bestandig.
Det mest sandsynlige er nu, at de her personer, også de her to personer, der egentlig var udvist, kommer til at leve resten af deres tilværelse i Danmark – på skatteydernes regning.
Eller hvad med det nye udrejsecenter, de cirka 130 udvisningsdømte kriminelle?
Da regeringen ville flytte dem til Langeland, lovede man vagter til butikkerne, hegn til naboerne, alarmsystemer, men så opgav man Langeland, for der var stor modstand, forståeligt nok, men så lovede man, at hjælpen ville komme til Kærshovedgård i Midtjylland, som jo stadig nu huser problemerne.
Men danskerne lades i stikken.