Christian Juhl (EL), 2017-12-07:
Tusind tak til formanden.
Enhedslistens ordfører på det her område deltager i disse timer i en retssag mod en parlamentarisk kollega i Tyrkiet.
Det betyder, at jeg har fået muligheden for at være ordfører på denne sag.
Den anden protokol i UNESCO-konventionen om beskyttelse af kulturværdier i tilfælde af væbnede konflikter blev aftalt den 26. marts 1999.
Den er en del af det, vi kalder den humanitære folkeret.
Med denne lov gør vi det muligt for Danmark at ratificere UNESCO's protokol i løbet af 2018.
Så er der gået næsten 20 år – med hvad må man spørge?
Det er jo ikke anledninger, som har manglet.
Tænk bare på plyndringerne af nationale klenodier i Irak efter krigen mod Saddam Hussein eller på sprængningerne af statuer i Afghanistan.
Hvem er ansvarlig for, at der er gået så lang tid med at få Danmark på banen?
Det er ikke den nuværende kulturminister, som i lige præcis denne sag er ganske uskyldig.
Jeg vil gerne rose kulturministeren for, at der nu endelig sker noget.
Enhedslisten bakker hundrede procent op om den danske ratifikation, hvorfor vi også er positive over for dette forslag.
Men selvfølgelig er der nogle ting, som vi skal kigge på i udvalgsbehandlingen med henblik på at gøre forslaget endnu bedre.
En af de ting, vi ønsker at diskutere, er, om strafferammen virkelig skal omfatte bødestraf.
Vi har simpelt hen ikke fantasi til at forestille os en sag, hvor en person, der har medvirket til ødelæggelse eller forsvinding af uerstattelige kulturværdier, skulle ende med at få en bøde på 1.000 kr.
Kan kulturministeren her i dag give os et konkret eksempel på, hvor det kunne være relevant at nøjes med en bøde?
Vi snakker om krigsforbrydelser.
Så kan der selvfølgelig være alle mulige formildende omstændigheder, f.eks. samarbejde om opklaring, og det skal der selvfølgelig tages hensyn til i strafudmålingen, hvor dommen kan gøres helt eller delvis betinget.
Men en bødestraf på 1.000 kr. forekommer urealistisk.
Vi bliver lidt forvirrede, når ministeren i høringsnotatet skriver, at ministeriet finder det rigtigt i videst muligt omfang at fastholde den begrebsanvendelse, der er implementeret i dansk ret i 2003.
Der er tale om nogle oversættelsesuenigheder, og umiddelbart lyder det ikke som et holdbart argument.
Det kan være, at det heller ikke er det, som ministeren mener, og at alt er godt, men for en sikkerheds skyld vil vi lige give det en tur i vridemaskinen under udvalgsbehandlingen.
Så vil det til sidst være på sin plads at nævne Røde Kors' gentagne ønsker om, at der skal afsættes penge til folkelig oplysning om den humanitære folkeret generelt, men også om denne del.
Vi vil gerne opfordre ministeren til at kigge alvorligt på det her, for oplysningsarbejdet kan jo af gode grunde ikke gøres gratis, men vi er af den opfattelse, at oplysningsarbejdet om den humanitære folkeret er en meget, meget aktuel opgave, som vi bør påtage os fra Folketingets og ministeriets side.
Men som afslutning, for at der ikke skal være nogen misforståelse: Vi er meget positive over for dette lovforslag som et skridt på vejen til en dansk ratifikation af UNESCO-konventionens anden protokol om beskyttelse af kulturværdier i væbnede konflikter – bedre sent end aldrig.