Liselott Blixt (DF), 2020-11-19:
Jeg vil gerne starte med at takke dem, der har oprettet det her borgerforslag.
Det har taget sin tid, før det blev taget op, og jeg må sige, at I har udvist stor tålmodighed i hele den her tid.
For nogle er det ikke det nemmeste emne at tage op, og for andre er det ganske simpelt.
Der er mange forskellige forhold at tage stilling til, men jeg vil sige som sundhedsordfører, at jeg hele tiden har haft den holdning, at man ikke skærer i raske børn – specielt når det er noget, man ikke kan ændre igen.
Når det er sagt, er alle de forhold, som påvirkes af det her forslag, selvfølgelig undersøgt.
Derfor har vi i Folketinget haft flere samråd, mange deputationer og mange møder med både enkeltpersoner, fagpersoner og forskellige organisationer.
Der har været møder med jøder, med muslimer, med omskårne og ikkeomskårne og med mange af dem, der også har haft problemer.
Så vi har drøftet det mange gange og meget længe i vores folketingsgruppe.
Vi anerkender også, at der er en stor udfordring i forhold til de familier, som har haft det som et mangeårigt kulturelt ritual.
Det er også det, der har givet de største diskussioner i vores gruppe, og det er også derfor, vi har et par medlemmer, der stemmer anderledes end resten af gruppen.
Men nemt – som ministeren sagde – har det bestemt ikke været.
Vi har arbejdet med det her, så længe jeg kan huske, og jeg har siddet her i 13 år som sundhedsordfører.
Jeg har været til rigtig mange møder rundtomkring og derved også talt med rigtig mange af de mennesker, det drejer sig om, f.eks. dem, som gerne vil blive ved med at kunne gennemføre det, og jeg har forståelse for deres tanker og deres kultur, men jeg mener også, at vi en gang imellem må sørge for at puffe lidt til dem for at sige, at vi altså lever i en anden tid nu.
Og når man kan se, at der er nogle jøder i forskellige lande, der har taget nye ting til sig, er det så ikke dér, vi med et puf skal hjælpe nogle af dem på vej?
Vi har siddet i Sundhedsudvalget og set nogle af de skræmmende sager, der har været, når der har været foretaget omskæringer på køkkenborde eller andre steder.
Vi har set registre over problematiske omskæringer .
Problemet har så også været, at vi ikke måtte lave rigtige registre.
Nu har vi fået nogle tal, som faktisk er blevet renset for nogle af de medicinske omskæringer; vi har jo heldigvis nogle diagnosekoder.
Så til det med, at både sundhedsministeren og justitsministeren nu her for lidt siden sagde, at tallene ikke passede, vil jeg sige: Det gør de; de er renset for de diagnoser, som man får en medicinsk omskæring på baggrund af.
Samtidig vil jeg lige tage en fejl op, som justitsministeren nævnte, og som andre også nævnte, nemlig den med, at vi ikke kan sige ja til forslaget, fordi det også tillader, at man omskærer kvinder.
Der er faktisk tre muligheder i forslaget for, hvorledes man kan ændre det, så man får en alder på, hvornår man kan omskære, uden det går ud over pigers alder , og i forhold til at man ikke kan omskære piger, efter de er blevet 18 år.
Så jeg synes, det er noget, vi skal arbejde med, når vi kommer ind i udvalget.
Nu ligger det så på justitsområdet.
Man må være ærlig, og vi har da hørt, at justitsministeren var meget ærlig, altså at man ikke ville gøre det på grund af jøderne – man er bange for, at de flytter ud
Det undrer jo mig som sundhedsordfører, at vi faktisk skal være vidne de mange, der får infektioner og indvækst af urinrør, samtidig med der er nogle, der, når de bliver ældre, mangler følelsen, og de kan faktisk ikke få den tilbage igen.
Men vi vil med de ord sige, at vi støtter forslaget, og vi ser frem til, at vi kan få behandlet det med respekt og også få sikret, at vi får svar på de spørgsmål, som vi stiller i udvalget.