runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2025-01-21:
Jeg er, meget lidt overraskende, fuldstændig på linje med både det, udenrigsministeren sagde, og det, min socialdemokratiske kollega sagde.
Jeg tror, at rigtig mange af dem, der er til stede i salen her, var meget nervøse for den negative spiral, der var igangsat, og som potentielt kunne resultere i en fuld invasion af Libanon, potentielt en reel landkrig mellem Iran og deres allierede mod Israel.
Det er nu afløst af lidt forsigtig begyndende optimisme, hvor vi har en våbenhvile mellem Hizbollah og Israel på den ene side og nu senest en våbenhvile mellem Hamas og Israel på den anden side.
Det er jo ikke, fordi jeg er naiv og begynder at tro, at i morgen er der så varig fred og en tostatsløsning, og at vi alle sammen kan sidde omkring et lejrbål og synge »Kumbaya«, på ingen måde.
Men jeg er alligevel forsigtig optimist, i forhold til at det nu begynder at gå et skridt i den rigtige retning, et babyskridt, men et skridt i den rigtige retning.
For man kunne jo godt standse op og sige: Hvad nu, hvis de ikke havde en regering i det palæstinensiske selvstyre i Ramallah?
Jamen så er jeg ret sikker på, at så ville Hamas eller andre lignende kræfter have taget kontrollen også med Vestbredden.
Og det er jo ikke, fordi jeg så dermed har sagt, at alt, hvad regeringen i det palæstinensiske selvstyre har gjort, er positivt, på ingen måde.
Der er en lang række forskellige ting, som man sagtens kan diskutere, ligesom vi også gør, med regeringen i det palæstinensiske selvstyre, men at begynde at sige, at vejen til mere fred og mere stabilitet skulle være, at vi skulle undergrave regeringen i det palæstinensiske selvstyres økonomiske støtte, er vi ikke enige i fra Venstres side.
Jeg har den klare holdning, at selvfølgelig skal så mange som overhovedet muligt bakke op omkring regeringen i det palæstinensiske selvstyre, og derfor er jeg helt enig i det, som der også blev nævnt tidligere af hr. Alex Ahrendtsen fra Dansk Folkeparti, nemlig at det selvfølgelig også er trist, sagt diplomatisk, at der ikke også er flere af de rige golfstater og lignende, som bakker mere op økonomisk.
Derfor håber jeg også, at alt det, der nu sket i Mellemøsten med det forfærdelige terrorangreb den 7. oktober og nu den forhåbentlig spirende optimisme om en form for varig løsning, som kan skabe fred og stabilitet for alle de civile i området, måske gør, at der er flere og flere, der spiller ind på den her dagsorden, også på den økonomiske dagsorden.
Men alt i alt vil jeg sige, at Venstre ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Vi mener derimod, at det er vigtigt med fortsat stor og stærk opbakning til regeringen i det palæstinensiske selvstyre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-01-21:
Som jeg forstår ordføreren, er man i Danmarksdemokraterne ikke helt tilfreds.
Hvorfor støtter man så ikke beslutningsforslaget?
Charlotte Munch (DD), 2025-01-21:
Ganske enkelt fordi vi synes, det er for vidtgående, og, som jeg sagde lige før, fordi vi mener, at en tostatsløsning er den eneste løsning i området.
Og derfor bliver vi nødt til at have nogen at forhandle med, og det bliver under ingen omstændigheder terrororganisationen Hamas.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-01-21:
I søndags blev der tændt et lille, men vigtigt lys i Mellemøsten.
Våbenhvilen, der i søndags trådte i kraft, er trods alle dens indbyggede fejl og mangler det, vi har at klynge vores håb om fred til.
Allerede nu er der på begge sider parter, der ønsker at se våbenhvilen fejle, fordi deres mål ikke er fred, men konfrontation – endnu mere død og ødelæggelse.
Den eneste vej til varig fred er en klar insisteren på, at både israelere og palæstinensere har ret til fred og sikkerhed.
Det er noget, vi fra dansk såvel som europæisk side har forpligtet os på.
Når det gælder støtten til de selvstyrende palæstinensiske områder, er det klart, at man i Ramallah ikke altid har fulgt den mest frugtbare vej.
Ikke alene ligger Gazastriben i ruiner, men de menneskelige lidelser har været enorme.
Og specielt børn og unge har betalt den største pris.
Der er brug for traumehjælp, både fysisk og psykisk.
Mange børn har mistet hele deres familie.
Jeg tror ikke, der kan komme en dårligere timing for at stoppe støtten end nu.
Hvis en våbenhvile mod alle odds skal kunne ende ud i forhandlinger om en varig fred, vil det være kontraproduktivt at stoppe støtten til dem, en sådan fred skal laves med.
For det er med selvstyret og ikke Hamas at en varig fred skal etableres.
SF kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-01-21:
Hvad vil SF gøre for, at de rige arabiske oliestater kommer til bidrage
med langt mere, så vi fra Danmarks side kan undgå at skulle bruge danske skatteyderes penge til selvstyreområderne?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-01-21:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at der er mange rige stater i området, som på ingen måde løfter det ansvar, man kunne forvente af dem, i regionen.
Men man kan jo også løfte det synspunkt, at vi i Danmark og i EU egentlig har betalt for det, som Israel i mange år burde have betalt for, nemlig opretholdelsen af et samfund, som man er en reel besættelsesmagt i.
Det følger af FN-resolutioner, Sikkerhedsrådet og internationale lov, at er man en besættelsesmagt, skal man også sikre, at den befolkning, man har besat, kan leve deres liv.
Det har man ikke gjort, og på den måde har EU og dermed også Danmark egentlig betalt for netop det, nemlig for lægehjælp, for skoler, for at man kunne opretholde et liv i et område, der er besat, og hvor man ikke kan tjene sine egne penge.
Vi handler jo også med Israel, og man kan sige, at så er der nogle forpligtelser, der følger med begge veje, synes jeg, når man har sådan et samarbejde og forhold.
Charlotte Munch (DD), 2025-01-21:
Jeg tror simpelt hen godt, vi kunne komme med forslag til en anden måde til at forvalte ret mange af de midler, vi sender ned i det område.
Men når det så er sagt, har vi også hele tiden sagt, at løsningen for Israel og Palæstina er, at man laver en tostatsløsning.
Og vi ser, at den eneste mulighed for en forhandling om en tostatsløsning er med det palæstinensiske selvstyre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-01-21:
Tak for talen.
Jeg ved ikke, om udenrigsministeren kan forklare mig og Dansk Folkeparti, hvorfor det er Danmark, der skal støtte selvstyreområderne, og ikke de rige arabiske oliestater, der har bugnende pengetanke og derfor ville være i stand til at støtte det.
Hvorfor er det altid Danmark, og hvorfor er det igen Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-01-21:
Det er så ikke noget argument for, at vi ikke skal gøre det.
Uanset om man tager den ene eller den anden indfaldsvej, har vi en interesse i at få stabiliseret Mellemøsten.
Tag en tur ned og tal med Rederiforeningen om, hvad det har af omkostninger, at houthierne beskyder Det Røde Hav, og sådan kunne man bare blive ved.
Så vi har en idealistisk, men også en mere konkret interesse i stabilitet i det område.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-01-21:
Vores hidtidige støtte har jo ikke forøget stabiliteten, og radikaliseringen er jo også blevet forøget i den tid, vi har givet støtte, så ville det ikke være på tide at stoppe støtten?
Jeg taler lidt højere og gentager spørgsmålet.
Ville det ikke være fornuftigt at standse støtten, når vi ser, at radikaliseringen er blevet værre i den tid, vi har givet støtte, og at stabiliteten ikke har indfundet sig, selv om vi har givet støtte i den tid?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-01-21:
Det er jo altså ikke vores støtte, der har bidraget til at destabilisere situationen; det vil jeg gerne sige.
Alt sådan noget bliver jo kontrafaktisk historieskrivning, hvis man står og tænker på, hvordan situationen havde været, hvis Vesten ikke havde støttet Palæstina.
Altså, mit bedste bud er, at vi havde været et værre sted, og jeg er nødt til med alle mangler ufortalt at komplimentere det palæstinensiske selvstyre for på det seneste også at have forstået behovet for at reformere sig selv.
Det er ikke sådan et hak ved alt, og at alt er afklaret, for
der er det bestemt ikke, men der udfoldes i den teknokratiske regering i Ramallah altså store bestræbelser på at modernisere selvstyrets institutioner, og det mener jeg grundlæggende at vi i Europa har en interesse i at bidrage til.
Martin Lidegaard (RV), 2025-01-21:
Det er jeg ethundrede procent enig i.
Jeg er i det hele taget meget enig med udenrigsministeren i alt, hvad han har sagt i dag, men kunne måske godt tænke mig en uddybning på to områder.
For der er et økonomisk ansvar for hele den genopbygning, der skal foregå, og jeg er interesseret i at høre, om der var tilsagn – nu var udenrigsministeren rundt i regionen i sidste uge – fra nogle af de andre nøglespillere om at bidrage til det sammen med os, hvad jeg er helt enig i at vi skal, og også, om der politisk er et tilsagn. Altså, jeg er ikke mindst nysgerrig efter at høre om, og det ved jeg ikke om udenrigsministeren kan fortælle lidt om, hvad Israel egentlig forestiller sig politisk i forhold til Gazas fremtid: Hvem har ansvaret for genopbygningen og for, hvad det skal blive til?
I forlængelse af det kommer mit andet spørgsmål.
Nu var statsministeren jo for nogle måneder siden ude og sige, at man var nødt til at, jeg tror, hun brugte udtrykket tvinge – men man kunne også bare sige i hvert fald at skabe noget incitament til det – begge parter i det her til at ville arbejde for en tostatsløsning.
Oplever udenrigsministeren nogen tilsagn fra Israel i den retning?
For når man kigger på den faktisk førte politik på Vestbredden i øjeblikket, ser det jo svært ud, og hvad kunne man så gøre for at øge incitamentet for begge parter til faktisk at arbejde hen imod en tostatsløsning?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-01-21:
Jeg tror, det bliver meget svært at håndtere et fyldestgørende svar inden for Folketingets taletidsregler, hvor jeg har 58 sekunder tilbage.
Så jeg håber, vi får en lejlighed i andre fora også – Det Udenrigspolitiske Nævn eller andre steder som en ordførerkreds – til at diskutere det her mere i dybden.
Der er ingen tvivl om, at vi har været meget, meget stærkt efterspørgende for at få et israelsk perspektiv på det her med dagen efter, og det har det knebet med at få.
Det er ikke sådan, at jeg synes, jeg er rejst totalt tomhændet hjem.
Jeg har også haft nogle samtaler – det har også været af en karakter, som jeg ikke kan stå og referere her, men der er også folk i Israel, der har det perspektiv.
Altså, det er adresseret, at der sker en oprustning af den direkte humanitære adgang, og det er godt, og så ligger der hele det der perspektiv omkring genopbygningen i tredje fase, hvor man jo først når hen, hvis man når forbi anden fase.
Det er jo et udtryk for kompleksiteten, men det er omvendt også udtryk for, at der er et momentum.
Og i forhold til det, som ordføreren for forslagsstillerne drog frem omkring Golflandene og andre i regionens tilbøjelighed til at medinvestere, så findes den jo også, men det kræver, at det sker som en del af en holistisk plan, hvor der også er et perspektiv, altså et perspektiv om en varig løsning.
Det tror jeg er grundforudsætningen for, at man får donorerne i regionen bragt i spil.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-01-21:
Tak for det, og tak til udenrigsministeren for at stå klart fast på, at vi fra dansk side selvfølgelig skal fortsætte vores økonomiske og politiske støtte til det palæstinensiske selvstyre.
Jeg vil også gerne kvittere for, at Udenrigsministeriet reagerede ret prompte i sidste uge med en melding om, at nu øger vi den humanitære bistand til Gaza.
Det synes jeg er et utrolig vigtigt signal – ikke bare fra dansk side, men også et signal til ligesindede lande om, at det er vejen frem, fordi det er en internationaliseret konflikt.
Mit spørgsmål går i virkeligheden på den del af beslutningsforslaget, som jo ikke handler om den danske udviklingsbistand, men som handler om også at pålægge regeringen, at EU skal stoppe sin økonomiske bistand.
Det kunne være interessant, om udenrigsministeren ville sige lidt mere om, hvordan udenrigsministeren ser EU's rolle også i den kommende tid.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-01-21:
Jeg ser Danmarks rolle i forhold til EU som det modsatte af det, der er beskrevet i beslutningsforslaget, nemlig at rejse en øget europæisk opmærksomhed på at investere i det palæstinensiske selvstyre.
Jeg har selv taget det initiativ sammen med min græske og portugisiske kolleger for et år tilbage og prøver at få rejst en debat om en mere langsigtet og strategisk støtte til det palæstinensiske selvstyre, bl.a. i lyset af den diversitet, der også er i Europas tilgang til det her.
Det kan man jo se.
Der er lande, der anerkender Palæstina.
Der er nogle, der ikke vil.
Altså, der er en forskellig tilgang, men EU er jo forenet i en tostatspolitik.
Det er jo konsensus-EU-politik Uanset hvordan man vender og drejer det, er der jo ligesom en grundforudsætning, der skal være til stede.
Den gør det så ikke alene; der mange ting, der skal være til stede, men der er i hvert en forudsætning, der skal være til stede, og det er jo et på alle måder kompetent og legitimt palæstinensisk selvstyre.
Så uanset vejen frem
Det er noget, vi kommer tilbage til her i løbet af foråret, altså en større pakke til det palæstinensiske selvstyre.
Jeg er helt enig i, at Europa, hvis vi skal være relevante, skal stemple ind – for at bruge det udtryk.
Der er nogle ting der, som jo er en konditionalitet, der skal bringes på plads i forhold til et EU-engagement.
En anden grund til et EU-engagement er selvfølgelig at kunne gribe det momentum, der er nu.
Og igen, tiden er gået; jeg håber virkelig, at der kommer et andet sted, hvor vi kan diskutere det her i dybden, herunder også, hvad en ny amerikansk præsident får af betydning for det her, for det kan også betyde, undskyld mit sprog, blive en dreng eller pige, og jeg forstår, at det jo så er de eneste to køn, der findes.
Så det kan enten blive en dreng eller pige.
Jeg håber, vi får lejlighed til at diskutere det et andet sted.
Sascha Faxe (ALT), 2025-01-21:
Tak, og tak for talen og for uddybningen.
I talen talte ministeren om at modvirke ekstremisme og yderligere destabilisering af området og også om vigtigheden af, at vi sammen med resten af EU, som det bliver sagt her, arbejder sammen.
Kan udenrigsministeren se, at noget af den støtte, som vi fremadrettet skal sørge for, også er at hjælpe det, der er tilbage af Palæstina, med at blive dannet som en palæstinensisk stat og med at få opbygget nogle demokratiske systemer og på den måde lave en resiliens mod den ekstremisme, der har ført til f.eks. angrebet den 7. oktober?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-01-21:
Jamen det er da helt oplagt en del af det, og det er jo en del af det, vi allerede har gjort, altså at bidrage til demokratisering, transparens, pressefrihed og de dimensioner, og når jeg lavede en reference til de unge palæstinensere, er det et program, vi bl.a. har støttet, med et ungdomspanel i Palæstina, som for mig måske i virkeligheden har givet noget nær de stærkeste oplevelser, fordi jeg nu ved to besøg, både i november 2023 og senest her i sidste uge, har haft lejlighed til at mødes med unge, vel at mærke de samme unge, og få deres perspektiv på udviklingen.
Der må bare sige, at der sidder unge på Vestbredden, som på alle måder har et perspektiv, der minder om danske unges, altså i forhold til et godt liv, men som også har en tro på frihed, demokrati og ligestilling, som er påvirket af, at de er ekstremt frustrerede – ekstremt frustrerede – og i det bor kimen til radikalisering jo.
Så det er selvfølgelig noget, vi skal investere i.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-01-21:
Jeg forstår ikke helt begrundelsen.
Vi har jo ikke lod i den konflikt; hvorfor skal vi så betale for det?
Trine Pertou Mach (EL), 2025-01-21:
Det synes jeg lyder rigtig lovende, og jeg håber også, at vi måske ikke i Folketingssalen, men i ordførerkredsen og andre steder kan diskutere lidt mere, også fordi Danmark jo står over for at skulle overtage EU-formandskabet.
Derfor giver det selvfølgelig endnu mere grund til, at man også diskuterer, hvad den danske rolle kunne være i forhold til det.
Så mit sidste spørgsmål her vil i virkeligheden gå på vigtigheden af, at EU også stempler måske endnu stærkere ind, end EU har gjort hidtil, også i lyset af hvad der i øvrigt også er sket siden våbenhvilen, nemlig den nye amerikanske præsidents tiltrædelse og mulige signal om, hvad det kan betyde for den amerikanske mellemøstpolitik.
Vil udenrigsministeren blot lige vil sige noget om det?
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-01-21:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at spørgeren ikke kan forstå, hvad det er, jeg siger.
Ifølge international lov og ret, som bliver udfordret i de her dage – men det skal vi jo stå vagt om – altså ifølge FN's resolutioner, Sikkerhedsrådets resolutioner, skal man opretholde livsgrundlaget for den befolkning, man besætter.
Ifølge Sikkerhedsrådets resolutioner er Israel en besættelsesmagt.
Dermed vil jeg sige, at hvis man vil stå vagt om international lov og ret, har vi jo i EU besluttet os for, at vi vil støtte, at man kan leve sit liv i selvstyreområderne, fordi Israel ikke påtager sig den forpligtelse.
Og fordi vi jo har det forhold, vi ellers har til Israel, så synes jeg, at det er naturligt.
Mette Thiesen (DF), 2025-01-21:
Vi ville starte med at fremsætte et beslutningsforslag om, at man skal stoppe økonomisk støtte til de her palæstinensiske selvstyreområder.
Og så kan vi undre os over, hvorfor man ikke bidrager til det her.
Det er der jo nok en grund til.
Hvad der skal være i fremtiden i forhold til det her område, vil vi sådan set lade være op til, hvad skal man sige, israelerne osv., i forhold til hvad de vil gøre i de her områder.
Det er ikke vores konflikt.
Det er ikke Danmarks konflikt.
Det eneste, vi kan gøre, er, at vi kan sidde og se de her frygtelige scener udspille sig, hvor man jo til stadighed kan se, at en stor del af palæstinenserne aktivt støtter Hamas, som begår de her voldsomme ting.
Og jeg er bare nødt til at sige også meget, meget klart og tydeligt fra den her talerstol, at hvis Hamas – lad os bare vende den rundt – nedlagde våbnene i morgen, så ville der blive fred.
Hvis Israel gjorde det samme, ville Israel blive udslettet.
Det er forskellen.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-01-21:
Den lyder smart, men den er forkert.
Der er ikke fred uden retfærdighed.
Der er ikke fred uden selvbestemmelse til palæstinenserne og fred og lige rettigheder til begge befolkninger i den region.
Det er deri svaret på, hvordan en retfærdig fred skal findes, ligger.
Jeg vil egentlig spørge ordføreren, for nu var det lidt polemisk, det med Golfstaterne: Hvad vil Dansk Folkeparti – og det her er alvorligt ment – gøre, for at Israel bidrager til genopbygningen af Gaza økonomisk?
Mette Thiesen (DF), 2025-01-21:
Det vil fuldstændig være op til i Israel.
Det her er ikke Danmarks konflikt, og derfor skal vi heller ikke bidrage med penge til de her palæstinensiske selvstyreområder.
Og hvis det ikke er blevet sagt klart og tydeligt fra den her talerstol, siger jeg det gerne igen: I Dansk Folkeparti står vi skulder ved skulder med Israel og jøderne.
Sascha Faxe (ALT), 2025-01-21:
Nu skal vi ikke diskutere, hvor mange palæstinensere der støtter Hamas eller ej, for det tror jeg ikke at nogen af os herinde kan afgøre så let som det.
Men vi kan dog konstatere, at vi allerede har talt om 1,1 millioner børn.
De har af gode grunde ikke mulighed for at støtte nogen.
Derfor vil jeg gerne følge op på det spørgsmål, der ikke helt blev svaret på, og som hr. Flemming Møller Mortensen stillede: Hvad gør vi med alle de palæstinensere?
Hvor skal de være i Dansk Folkepartis optik, altså hvor skal vi gøre af dem?
Mette Thiesen (DF), 2025-01-21:
Det er overhovedet ikke noget, vi skal tage stilling til.
Vi kan bare klart og tydeligt sige: De skal ikke ind i Danmark.
Sascha Faxe (ALT), 2025-01-21:
Hvordan kan I ikke tage stilling til, at vi har et ansvar?
Jeg ved, at ordføreren siger, at det ikke er en dansk konflikt, men den her konflikt udspringer jo af en lang kolonialistisk indblanding i området, som går helt tilbage til 1800-tallet, og som jo har handlet om adgangen til hav i forbindelse med olieleverancer til europæisk industri, hvor man jo har delt områderne imellem sig og sikret sig, at olien er blevet skibet ud.
Det har så ført til andre ting.
Det er en konflikt, som vi har nydt godt af har eksisteret gennem mange år.
Hvordan kan det ikke være vores ansvar?
Mette Thiesen (DF), 2025-01-21:
Jeg tror, at ordføreren og jeg ser meget, meget forskelligt på det her.
Jeg kan bare konstatere, at Israel er det eneste demokrati i Mellemøsten, og det kan man så tænke lidt over, når man ser på det.
Man kan sige, at der er jøderne, og så er der alle dem, der har islam som basis.
Hvorfor er det mon, at Israel er det eneste fungerende demokrati i Mellemøsten?
Det kan man så tænke lidt over.
Jeg vil egentlig ikke gå længere ind i det ud over at sige: Tak for en god debat i salen i dag, og vi bliver ikke enige om det her; vi står fuldstændig fast på, at vi ikke mener, at der skal gives økonomisk støtte til de her selvstyreområder, og i øvrigt støtter vi i Dansk Folkeparti fortsat Israel.
Victoria Velasquez (EL), 2025-01-21:
Tak, formand.
Det, som vi skal behandle i Folketingssalen nu, handler om et forslag om en national handlingsplan for børn af partnervoldsofres rettigheder – børnenes rettigheder.
Formålet, både med behandlingen i dag, men også med forslaget, er at undersøge behovet og mulighederne for at tildele disse børn af partnervoldsofre selvstændige rettigheder.
Handlingsplanen skal udarbejdes med inddragelse af relevante fagorganisationer, forskere samt arbejdsgruppen om vold mod børn i det omfang, der er mulighed herfor.
Der er et kæmpe arbejde i gang, og det er så vigtigt, at vi trækker på den viden og de ressourcer og tænker det ind i forhold til handlingsplanen.
Lige nu er der børn, som lever på § 110-tilbud, der ikke har nogen rettigheder.
Der er børn på krisecentre, hvor det er helt vilkårligt, om der er en indsats for dem eller ej.
Der er usynlige børn.
Nogle af dem er faktisk så usynlige, at de ikke engang fremgår af statistikken.
Vi kan ikke se, hvor mange børn der bor på herberger, eksempelvis.
De børn ved vi påvirkes på alle områder.
Det påvirker deres muligheder for at lære i skolen.
Det påvirker deres mulighed for at indgå sociale relationer og rigtig meget andet.
Tak for ordet.
Victoria Velasquez (EL), 2025-01-21:
Tak for at tale vigtigheden op i forhold til at tage det alvorligt, at børn enten selv bliver udsat for vold, eller udsættes for de kæmpe konsekvenser, det har, når de ser en af deres forældre eller begge forældre blive udsat for det.
Det her beslutningsforslag er blevet udarbejdet efter inddragelse af feltet, altså både fagpersoner og forskere, og er også blevet fremsat foranlediget af den kritik, som der er.
For vi kan have en masse gode intentioner og lave tiltag enkeltvis, men det, at vi har lavet den her arbejdsgruppe, er så meget i den rigtige retning, det er det virkelig.
Og derfor håber jeg også, at ministeren ser det her beslutningsforslag i det lys, nemlig ud fra ønsket om, at vi ikke blot har nedsat en arbejdsgruppe, der kommer med nogle anbefalinger, som så kommer til at samle støv, eller at vi kun vilkårligt kommer til at vælge nogle af anbefalingerne.
Men jeg håber, at vi netop tænker det sammen, både det, som ministeren kommer ind på med, at børn er forskellige, men også, at der er brug for en helhedsindsats.
For på bare to forskellige krisecentre, jeg har talt med, rammer det fuldstændig forskelligt.
Så der vil jeg bare høre, om ministeren er åben for at se på, at vi faktisk laver en handlingsplan og tænker anbefalingerne sammen.