runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-02-19:
Tak for det.
Ekspropriation er et af de mest indgribende værktøjer, staten kan bruge over for borgerne, og derfor skal reglerne være tydelige og forudsigelige, og der skal være en høj grad af retssikkerhed.
I dag er reglerne spredt i forskellige lovgivninger, hvilket gør det uoverskueligt for både myndigheder og borgere.
Med L 104 og L 105 gør vi op med den her kompleksitet og får det hele samlet i én lov – eller rettere i to love, hvis vi skal være helt eksakte – der beskriver processen fra start til slut.
Samtidig forbedrer vi rettighederne for de personer, hvis ejendom kan komme i vejen for fremtidige infrastrukturprojekter, så de ikke bliver stavnsbundet til en usælgelig bolig.
Som Konservative hilser vi enhver forbedring af retssikkerheden velkommen.
Det er en reform, der har været efterspurgt længe.
Eksperter har peget på behovet for et mere enkelt og ensartet system, og lovforslagene følger op på anbefalingerne fra Ekspropriationsudvalget.
Vi sætter pris på forenkling og professionalisering, når det styrker borgernes oplevelse af fairness og myndighedernes arbejdsbetingelser.
Ekspropriation skal som sagt altid være sidste udvej, men når det er nødvendigt i forbindelse med store infrastrukturprojekter, skal borgerne kunne stole på, at processen er fair, at erstatningen er rimelig, og at klagesystemet fungerer.
Det kommer det til med L 104 og L 105.
Det Konservative Folkeparti ser det som et solidt og nødvendigt løft af hele ekspropriationsområdet og kan derfor anbefale lovforslagene til Folketingets videre velvillige behandling.
Tak for ordet.
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Mange tak.
Jeg er vikar for den gode Jens Meilvang i dag, da han har andre ærinder.
Vi sambehandler to lovforslag her i dag, og det er jo et emne, som betyder meget for Liberal Alliance og også for mig.
Det handler nemlig om borgernes rettigheder over for staten, når det kommer til noget så vidtrækkende som ekspropriering af deres ejendom.
Grundloven giver staten en ret til at ekspropriere af hensyn til almenvellet, og kun mod fuld erstatning.
Det giver et vist rum til politisk vurdering, og her er der i hvert fald ikke tvivl om, at Liberal Alliance generelt mener, at der skal strammes op, og at man skal være på borgerens side, når det kommer til retssikkerhed.
De her lovforslags primære fokus er at samle og modernisere reglerne for ekspropriation, så vi får én samlet lov og vi får færre taksationskommissioner med en mere ensartet behandling.
Det trækker jo alt andet lige i en retning af mere retssikkerhed, bedre erstatninger og større hensyn til almenvellet, så det er udelukkende positivt.
Samtidig forsimples klagestrukturen, ved at der laves to klagenævn i stedet for alle dem, vi har nu.
Vi noterer os også, at der ikke er kommet kritiske høringssvar fra bl.a. Justitia, som vi lytter meget til, når det kommer til borgernes retssikkerhed.
Så jeg skal sige kort og godt fra Jens Meilvang, at vi bakker op om begge lovforslag.
Peter Have (M), 2026-02-19:
Thomas Jensen, Peter Juel-Jensen, Kenneth Fredslund Petersen og andre ordførere har grundigt gennemgået det her lovforslag, så jeg ser ikke nogen grund til, at jeg skal gennemgå det hele en gang til, og tak for det.
Jeg vil bare sige, at for Moderaterne handler det her om retssikkerhed og robusthed, i forhold til at vi skal kunne gennemføre nødvendig infrastruktur, men vi skal huske at gøre det ordentligt.
Ekspropriation er noget, vi aldrig må tage let på, men nogle gange er det nødvendigt for os for at realisere projekter til gavn for fællesskabet.
Med L 104 får vi et mere samlet og overskueligt regelsæt, og med L 105 styrker vi hensynet til de borgere, der rammes særlig hårdt.
Det er en balanceret tilgang, som Moderaterne kan støtte.
Leila Stockmarr (EL), 2026-02-19:
Tak for det.
Jeg vil også gøre det meget kort.
Mange af tingene er allerede blevet sagt, så jeg vil egentlig bare sige, at Enhedslisten bakker op om lovforslaget.
Når man læser høringssvarene, er der over en bred kam meget stor enighed om, at det her er positivt, og at det giver god mening at skabe mere ensartethed og også at skabe en mere forenklet klagestruktur, som tager hensyn til borgerne i de her sager om ekspropriation.
Så vi ser meget positivt på forslaget.
Nick Zimmermann (DF), 2026-02-19:
Tusind tak for det.
Jeg må sige, at jeg ikke er sådan ovenud begejstret for forslaget.
Jeg synes, det kan være en smule problematisk, hvis der bliver lukket for mange af de her lokale ekspropriationsråd, i hvert fald i forhold til at de jo har noget af det her lokale kendskab til tingene.
Alle os, der har noget byrådserfaring, kender jo til, hvordan det kan være i forbindelse med sager om ekspropriationer.
Det er selvfølgelig en sidste udvej, men nogle gange kan det jo blive nødvendigt, i forbindelse med at man skal forny noget med hensyn til trafik eller forskellige andre ting.
Jeg har lige nogle spørgsmål, som jeg kommer til at stille i forbindelse med udvalgsbehandlingen, og så vil vi tage stilling derefter.
Men umiddelbart hælder vi mest til for nuværende at stemme nej.
Christina Olumeko (ALT), 2026-02-19:
Tak for ordet, og det bliver relativt kort fra min side.
Med lovforslaget her foreslår transportministeren at samle reglerne for ekspropriation i én hovedlov og forenkle klagestrukturen.
Det er Alternativets opfattelse, at lovforslaget vil skabe bedre overblik over reglerne, at retssikkerheden for borgerne fastholdes uændret, samt at lovforslaget i sin helhed viderefører gældende ret.
Derfor agter Alternativet at stemme for lovforslaget.
Tak for ordet.
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Tak for de svar, særlig også den sidste del, for det er også det, det handler om her, altså hvad er vores interne kultur i partierne, og hvordan er det, vi ønsker at arbejde med det lokale demokrati?
Vi har ikke direkte valg til borgmesterposten.
Så jeg vil bare høre, om ordføreren kan sætte lidt ord på det, at man i udgangspunktet skal være indstillet på at sidde i kommunalbestyrelsen, også selv om man ikke bliver borgmester.
Christina Olumeko (ALT), 2026-02-19:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes sådan set, at ordføreren har helt ret.
Jeg tror måske i virkeligheden ikke, man skal afskaffe det, men i så fald justere det, så fokus er på hensynet til, at den lokalt folkevalgte kan varetage sit hverv, og på hensynet til, at man skal have ret til at kunne tage fri, arbejde deltid og andet.
Så kunne vi tage den anden del af det ud, for når jeg hører det, fru Mai Villadsen fortalte før om Sorø Kommune, synes jeg faktisk, det er dybt problematisk, at man kan have en politiker valgt, som ikke ønsker at repræsentere partiet og gerne vil trække sig, men ikke kan få lov til det.
Så vil jeg også tilføje, bare for at der ikke er tvivl om det, at jeg synes, det er en tåbelighed og enormt problematisk, hvis man stiller op alene for at trække stemmer til et valg, men ikke ønsker og agter at varetage hvervet efterfølgende, hvis man bliver valgt.
Men jeg tror bare heller ikke, vi kan lovgive os mod de tåbeligheder.
Det må være noget, pressen må håndtere, de partier må få en bedre kultur, og så håber jeg da, at de kandidater vil opleve, at deres troværdighed bliver svækket.
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Vi har jo ikke så meget erfaring med afgående borgmestre.
Vi har faktisk kun fået borgmestre i løbet af den tid, vi har været der.
Jeg er grundlæggende ikke enig med Enhedslisten.
Hvis man er siddende borgmester og vælger at genopstille, skal man gøre sig selv bevidst, at der er en sandsynlighed for, at man ikke er borgmester igen efter et valg.
Og hvis man ikke kan indstille sig på det, bør man trække sig før et valg, og det er der heldigvis også mange borgmestre der gør; så må man vælge ikke at genopstille.
For ellers føler jeg faktisk, at man er med til at undergrave vælgernes tillid.
Mai Villadsen (EL), 2026-02-19:
Der tror jeg bare enigheden mellem vores to partier ender, i hvert fald i forhold til hvad jeg tænker.
For jeg kan godt forstå, at det – hvis man har siddet som borgmester i 12 år og selvfølgelig håber at blive genvalgt, men så ikke bliver det – kan være lidt svært at finde den helt store begejstring ved at sidde på deltid i en kommunalbestyrelse og se nogle andre varetage posten på en måde, man ikke synes er god.
For mig kommer det ned til spørgsmålet: Ønsker vi politikere, der ikke har lyst til at være der?
Nej, vel?
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Tusind tak for en som altid god tale fra hr. Peter Kofod.
Såfremt forslaget fra Dansk Folkeparti var vedtaget allerede, så ville hr. Peter Kofod også være regionsformand i Syddanmark, så det er jo faktisk en fin korrelation.
Så jeg kan godt se, hvor incitamentet til præcis det forslag kommer fra.
Jeg vil også rose hr. Peter Kofod for at blive i Region Syddanmark og varetage hvervet, på trods af at man selvfølgelig meget overraskende ikke fik regionsrådsformandsposten.
Kan ordføreren sætte lidt flere ord på, hvorfor han tror, at vi har det her problem særlig ovre hos vores venner i Socialdemokratiet?
Hvorfor er det kun socialdemokrater, der har den her praksis, hvor de vælger at sige: Vi gider ikke have hvervet, hvis vi ikke får den største post?
Peter Kofod (DF), 2026-02-19:
Det er jo et godt spørgsmål, hvorfor det lige er der, problemet er dumpet ned.
Men det handlede vel om, at Socialdemokratiet var så desperate efter at fastholde magten i København, og der var ikke rigtig nogen københavnere, der gad, at Socialdemokratiet skulle sidde 100 år mere, og så måtte man jo trække nogen af huse, som folk vidste hvem var, og så vidste Socialdemokratiet jo udmærket godt, at de ikke havde tænkt sig at blive efter et valg.
Men det er nok, fordi det skulle være lidt for fikst og lidt for hurtigt, og det endte jo bare som et gigantisk maveplasker.
Men jeg håber da, at det er en tilbøjelighed, som vælgerne straffer, når de får muligheden for det.
Mai Villadsen (EL), 2026-02-19:
Det er jo sjældent, man får lov til at idéudvikle hernede i Folketingssalen, så jeg greb bare lige chancen.
Jeg vil bare komme med en indvending mod det forslag, som ordføreren kommer med om borgmestervalg.
For trods det, at det kan lyde besnærende, ville det jo være ret svært at sidde som borgmester uden et flertal, og det ville komme til at ske rigtig mange steder.
Derfor tror jeg, at borgmestrene i så fald kunne risikere at blive kransekagefigurer for et helt alternativt flertal, og at det kaos, man oplever i få uger, ville udspille sig i mange år, og jeg tror, det ville være rigtig ubehageligt for borgerne i de forskellige kommuner.
Jeg er så enig i, at det godt nok tit er ret kaotisk rundtomkring i de uger, men jeg tror, at en borgmestermodel i virkeligheden ville udvide kaosset til flere år.
Peter Kofod (DF), 2026-02-19:
Det er jeg simpelt hen uenig i, for jeg tror, og sådan er det jo faktisk allerede den dag i dag, at hvis man kigger rundt i landets kommuner, vil der være steder, hvor byrådet eller kommunalbestyrelsen f.eks. laver budgetforlig uden om den siddende borgmester.
Det er ikke hver dag, det sker, men det sker dog rundtomkring.
Der er ikke noget, der efterfølgende binder forligspartier, der er med til at pege på en borgmester, eller som er med i en konstituering, til, at man skal lave forlig sammen på forskellige områder eller lave økonomi sammen.
Så jeg tror ikke, at det i forhold til den fare, som jeg er helt med på eksisterer, vil adskille sig væsentligt fra i dag.
Der vil være mange steder, hvor borgmesteren bærer sig klogt ad, for vi har gudskelov også mange dygtige borgmestre i Danmark, og så vil der være steder, hvor borgmesteren bærer sig dårligt ad, og der vil de allerede den dag i dag kunne miste opbakningen, måske endda også fra nogle af deres egne partifæller.
Mai Villadsen (EL), 2026-02-19:
Det er jo selvfølgelig rigtigt, at det er muligt i dag, og i Enhedslisten har vi også lavet alternativt budget uden om Socialdemokratiet i København tidligere, men er det ønskværdigt, at det bliver på den måde rundtomkring i kommunerne sådan generelt?
Og er ordføreren ikke enig med mig i, at hvis man laver direkte borgmestervalg, vil det skabe den her situation langt, langt oftere og dermed et større kommunalt kaos og gøre, at beslutninger kan hoppe fra side til side, i stedet for at der er en relativt – relativt – stabil drift over 4 år?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2026-02-19:
Det er nok mere en kommentar.
Det er jo sjældent, jeg er det, men jeg vil sige, at i det her tilfælde er jeg ret enig med Enhedslisten faktisk.
Nu har jeg også siddet mange år i kommunalpolitik.
Jeg synes, det er vigtigt, at en borgmester også bliver nødt til at samarbejde med de andre partier og have en konstitueringsaftale, hvor man også bliver nødt til at lytte til de andre partier.
Man har et flertal bag sig.
Det tror jeg er langt det bedste for den enkelte kommune, i stedet for at det er direkte valg, hvor man risikerer, at en borgmester ikke nødvendigvis lytter til et flertal i byrådet.
Så der er heller ikke medløb til idéen herfra.
Peter Kofod (DF), 2026-02-19:
Jamen sikke en kompromismager, jeg er.
Jeg har bragt Venstre og Enhedslisten sammen i dag.
Det er da det samarbejdende folkestyres ånd, det her.
Det er jo helt fair, at vi mener noget forskelligt her.
Rigtig mange steder går det også lykkeligvis godt, og vi har brede konstitueringer, hvor folk generelt er glade, og hvor mange partier er med i de her aftaler.
Og så er der nogle steder, hvor det ikke går godt, og der tror jeg at sådan en idé her kunne virke.
Lotte Rod (RV), 2026-02-19:
Tak for det, formand.
Jeg vil starte med at tage jer med til jæger-samler-samfundet Sanfolket.
Her havde de hjemvendte jægere det med at blive udsat for et arsenal af ydmygende jokes fra de andre medlemmer af stammen.
Især ville folk, når jægerne kom hjem, uanset størrelsen på byttet kritisere dem for at have bragt et alt for lille og magert dyr med hjem til landsbyen.
Man sagde: Hvad er det for et magert dyr?
Det er ikke engang kød nok til at mætte min gamle svigermor.
Det var jo især sjovt at sige den slags, når jægeren f.eks. havde nedlagt en giraf, som kunne mætte hele landsbyen i dagevis.
Men som Sanfolket forklarede, forhindrede ydmygelserne jægeren i at tro, at han var vigtigere end de andre.
Jægeren måtte ikke blive hovmodig og egoistisk.
Og det virkede.
Historien her er fra Rane Willerslevs bog »En historie om mennesket: Homo Sapiens og meningen med tilværelsen«, og den kan vi måske godt lære en lille smule af, især her, hvor vi er på vej ind i en folketingsvalgkamp, for vi dyrker godt nok personer meget, og man kunne måske godt spørge sig selv, om ikke vi burde dyrke værdier, ideologier og rigtig politik lidt mere og skrue lidt ned for personerne.
Det er jo ikke, fordi det er nyt.
Men man må bare sige, at det er blevet meget værre med de sociale medier, for i dag når persondyrkelsen af politikere bare helt nye højder.
Det handler om rigtig mange ting og meget andet end det, vi diskuterer i dag, men jeg synes også, den debat, vi har i dag, er vigtig.
Jeg står som radikal lige midt i den her sag, for jeg synes ikke helt, regeringen anerkender problemet nok, men jeg synes på den anden side, at Liberal Alliance går for langt i at ville lave strammere regler.
Jeg har et stort politisk hjerte både for vores kommunalbestyrelser, men som medlem af Danmarks europæiske parti også for Europa-Parlamentet, som Liberal Alliance ikke lige har haft så meget fokus på her.
Jeg synes ikke, det er ordentligt, når partier vælger at tage kendte folketingspolitikere og stille dem op bare for at trække stemmer til, hvis de ikke reelt er interesseret i at sidde Europa-Parlamentet eller i kommunalbestyrelsen.
Derfor er det her en vigtig diskussion, som partierne skal have.
Jeg er også meget enig i det, som Enhedslisten var inde på, nemlig at det er virkelig vigtigt, at vi holder fast i, at man selvfølgelig kan lave et generationsskifte.
Vi skal ikke have de gamle afgående til at sidde og være sure og ødelægge det for de andre.
Så er det vigtigt, at vi kan få de nye, unge kræfter ind.
Derfor vil jeg slutte af med at sige, at også her er det bare rigtig godt med åbenhed og ærlighed.
Christina Olumeko (ALT), 2026-02-19:
Tak for ordet, og også tak for en, synes jeg, rigtig spændende debat og nogle gode taler.
Først og fremmest er vi i Alternativet helt enige med Liberal Alliance i, at det kan skade tilliden til demokratiet, når politikere kort efter at være blevet valgt frasiger sig deres hverv uden at have en reel begrundelse.
Det er min opfattelse, at det sker forholdsvis sjældent, men der er tilfælde, eksempelvis, som det også er blevet nævnt tidligere i debatten, ved kommunalvalget i 2025 i Københavns Kommune, hvor flere nyvalgte kommunalpolitikere pludselig trak sig på en måde, der skabte tvivl om hensigterne ved at stille op til kommunalvalget i første omgang.
I dag er det, som ministeren også redegjorde for, kommunerne selv, dvs. de lokalt folkevalgte, som skal godkende, om en lokalt folkevalgt kan nedlægge sit hverv.
Jeg troede faktisk inden debatten i dag, at det var sådan, at kommunerne havde en praksis, hvor nedlæggelse af hverv som udgangspunkt altid blev godkendt.
Men sådan er det ikke, kan jeg forstå på fru Mai Villadsen fra Enhedslisten.
Og det undrer mig faktisk, for jeg mener egentlig ikke, at det er til tjeneste for det lokale demokrati, hvis man har politikere siddende, som af forskellige årsager enten ikke er i stand til at varetage deres hverv eller ikke har lyst til at varetage deres hverv.
Derfor vil jeg måske lidt kontroversielt her i debatten sige, at jeg godt kan være i tvivl om, om vi egentlig skal have et borgerligt ombud for lokalt folkevalgte.
For hvis det varetages på den måde, som fru Mai Villadsen tidligere fik sagt, så synes jeg ikke, det er til tjeneste for demokratiet.
Det skal ikke forstås sådan, at vi i Alternativet mener, at det skal være konsekvensfrit at nedlægge sit hverv med en tvivlsom begrundelse.
Der bliver rejst retmæssig og stor kritik i pressen, og nogle gange er det deciderede skandaler, og de kandidater, som havde nedlagt deres hverv af tvivlsom årsag, vil opleve, at deres troværdighed bliver svækket med god grund.
Jeg tror, at det langt hen ad vejen skader tilliden til de pågældende kandidater og de partier, de stiller op for, mere, end det skader tilliden til hele demokratiet.
Alt i alt er konklusionen herfra, at problemet ikke har et særlig stort omfang, og de pågældende kandidater modtager en stor folkelig sanktion.
Set i sammenhæng med, at det heller ikke er i demokratiets interesse at have politikere siddende, som ikke har lyst til det, synes vi i Alternativet, at reglerne fungerer fint, og skulle man lave noget om, var det måske mere at fjerne det borgerlige ombud for lokalt folkevalgte.
Af de årsager kommer vi til at stemme for den vedtagelsestekst, som blev læst op af fru Anne Paulin tidligere.
Carl Andersen (LA), 2026-02-19:
Vi får virkelig idéudviklet nede i salen i dag.
Vi har talt lidt om, at det borgerlige ombud jo er todelt.
Nu har ordføreren meget fokus på sådan den politiske del, men der er jo også den fordel ved det borgerlige ombud, at det også er med til at beskytte de politikere, der så er valgt og faktisk gerne vil være politikere, fordi man som arbejdsgiver ikke kan sige: Du kan ikke få fri til at varetage dit hverv.
Man skal ikke frygte at blive afskediget, på baggrund af at man er blevet valgt og sådan nogle forskellige ting.
Så hvis man helt afskaffede det borgerlige ombud, ville det også være til ret stor skade, altså jeg tror, det ville være farligt, fordi der ville være nogle mennesker, der faktisk reelt ikke ville kunne varetage deres hverv, fordi de ikke længere ville have ret til at få fri f.eks. Så kan ordføreren komme med nogle tanker om det?
Peter Have (M), 2026-02-19:
Mange tak, formand.
Tak til hr. Kenneth Fredslund Petersen for at lave den her forespørgsel og rejse en debat om noget, som mange borgere har meget konkrete erfaringer med i hverdagen.
Parkeringsområdet er måske ikke det mest ideologiske politikområde, men det er et område, hvor retssikkerhed, gennemsigtighed og rimelighed skal fungere i praksis.
Når det ikke opleves sådan, påvirker det borgernes tillid.
Det er vigtigt, at vi begynder med at skelne.
I forhold til parkering på offentlige vejarealer er det myndighedsudøvelse, og parkering på offentligt tilgængelige private områder er i udgangspunktet et aftaleforhold imellem private parter.
Men når private arealer stilles til rådighed for offentligheden og sanktionerne kan løbe op i betydelige beløb, har vi som lovgivere et ansvar for, at rammerne er klare og ikke kan udnyttes.
De seneste år har vist, at der på dele af markedet har udviklet sig metoder, som udfordrer balancen.
Det er praksisser, hvor bilister først får besked længe efter parkeringen, og det skaber usikkerhed og svækker mulighederne for at reagere på eller dokumentere de forhold.
Derfor var det rigtigt at stramme reglerne, og vi kan også konstatere, at markedet reagerer.
Når man lukker en mulighed, åbner der sig en ny, for de er meget optaget af de nye konstruktioner.
Det viser, at vi ikke kun taler om enkeltstående fejl.
Det viser, at vi taler om incitamentsstrukturer.
For Moderaterne handler det her om tre ting.
Regler og vilkår skal være tydelige; bilisterne skal kunne forstå, hvad de indgår i.
Som det andet handler det om, at proportionaliteten skal være i orden.
Sanktionen skal stå mål med forseelsen.
Et system må ikke indrettes sådan, at en uklarhed bliver en forretningsmodel.
Som det tredje handler det om kontrol.
Hvis der er mistanke om misbrug, adgang til det offentlige register eller omgåelse af intentionen bag reglerne, skal det undersøges grundigt.
Særlige adgange og beføjelser forudsætter ansvarlighed, når man anvender dem.
Samtidig skal vi holde fast i balancen.
Parkeringsreglerne har det formål at sikre fremkommelighed og orden.
Et system uden håndhævelse er ikke retfærdigt, men et system uden gennemsigtighed er heller ikke retfærdigt.
Hvis det viser sig, at der er behov for yderligere justeringer, hvad enten det gælder skiltning, klageadgang eller incitamenter, er Moderaterne åbne for at se på det, men det skal ske på et oplyst og proportionelt grundlag.
For os er målet enkelt: Et parkeringsområde, hvor reglerne er klare, håndhævelsen er fair, og hvor borgerne oplever, at de behandles ordentligt.
Forbrugerbeskyttelse og ansvarlig regulering er ikke modsætninger, de forudsætter hinanden.
Tak for ordet.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2026-02-19:
Det er rigtig fint specificeret ud.
Det synes jeg faktisk, og jeg er enig.
Jeg kunne jo så før forstå på Venstres ordfører, at jeg muligvis skal forsøge at få aftalt et bilateralt møde med ministeren eller lignende for at se, om vi kan få det talt igennem.
Mit og Danmarksdemokraternes ønske er, som nævnt flere gange, at vi får forenklet det her, så alle har en rimelig god chance for at forstå, hvad de gør, og det har lidt at gøre med skiltningen, der er.
Man kan faktisk i dag køre ind på en p-plads, hvor man ikke på nogen måde med rimelighed kan se, at der er et kamera, der tager billeder af en.
Man kører ind og venter 10 minutter på et eller andet, inden det går op for en, man holder på en parkeringsplads, man skal betale for.
Man skynder sig at køre ud igen, og så får man den her.
Vi skal have sat en grænse på 15 minutter, inden man kan kalde det en parkering.
Men jeg tager kontakt til ministeren, og så forsøger jeg at få en aftale og komme med de input der.
Peter Have (M), 2026-02-19:
Jeg synes jo et eller andet sted, det er skammeligt, at det er nødvendigt for hr. Kenneth Fredslund Petersen at skulle lave bilaterale møder med vores transportminister.
Jeg kunne jo mægtig godt tænke mig at byde Danmarksdemokraterne velkommen til forligskredsen.
Her lige om lidt, når hr. Nick Zimmermann går på talerstolen, har vi så muligheden for at spørge, hvorfor det ikke er muligt at få Danmarksdemokraterne med ind i forligskredsen, for det er jo alle bekendt, at det er hr. Nick Zimmermanns parti, der blokerer for dette.