Carolina Magdalene Maier (ALT), 2019-01-24:
Tak for det.
Nu fik jeg lige et clou, da Liberal Alliances ordfører gik ned fra talerstolen, fordi det er jo et godt spørgsmål, altså det med at tale om omkostninger.
Det synes jeg er et rigtig relevant spørgsmål at tage ind i debatten, og det skal jeg ikke bruge særlig meget tid på, andet end at sige: Ja, det koster noget.
Det gør det da, når man gerne vil varetage sine internationale forpligtelser, og det skal også koste noget, og det er en del af vores udgifter som et dansk velfærdssamfund.
Jeg synes, at det er en trist dag i dag, at vi står her og debatterer, det er ikke trist, vi debatterer den, men konsekvenserne af det er triste, nemlig at den her pakke, det her lovforslag højst sandsynligt bliver vedtaget, hvilket vi ser som et skridt tilbage for dansk udlændinge- og flygtningepolitik, for den humanistiske stormagt, som Danmark historisk har været, for det ansvar, vi tager for verdens flygtninge, for det etiske perspektiv i dansk politik, som jeg synes vi altid har stået så stolt på, men som vi i dag i den grad træder på.
Jeg vil gerne komme ind på nogle enkelte pointer i forhold til det her lovforslag.
I forhold til reduktionen i integrationsydelsen: Der er det sådan, at en rapport fra Institut for Menneskerettigheder fra sidste år fortalte os, at allerede nu lever langt de fleste børn i familier på integrationsydelse under fattigdomsgrænsen – det er ca. 20.000 børn i dag.
Med den her reduktion af integrationsydelsen, ja, der må man så mene, at regeringen med åbne øjne skaber endnu flere fattige børn i Danmark.
Det forstår jeg simpelt hen ikke at vi vil være med til.
Det er Institut for Menneskerettigheders vurdering, at forslaget vil føre til, at flere mennesker end hidtil ikke vil kunne forsørge sig selv og sine, og at flere ikke vil modtage den offentlige hjælp, der er nødvendig for at kunne leve på et eksistensminimum i overensstemmelse med grundlovens § 75.
Så her har vi et potentielt brud på grundlovens § 75.
I forhold til Lindholm: Der mener bl.a. Dansk Røde Kors og Dansk Flygtningehjælp, at den nedværdigende behandling af mennesker, der skal bo på Lindholm, kan være i strid med vores indgåede konventioner.
Institut for Menneskerettigheder skriver i deres høringssvar, at det er vigtigt, at Folketinget drøfter potentielle brud på artikel 5, artikel 8 og artikel 3 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Så her er der altså et potentielt brud på vores internationale forpligtelser i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
I forhold til loven om familiesammenføring: Der mener Dansk Flygtningehjælp også, at en udskydelse af familiesammenføring på 3-4 måneder med henvisning til et midlertidigt loft med stor sandsynlighed, skriver de, vil være et brud på Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8, bl.a. retten til familieliv.
Det sidste, jeg vil nævne, er et konkret eksempel, som også er stærkt kritisabelt.
Det har jeg været lidt inde på tidligere, nemlig det her med, at man med det her lovforslag jo indfører en inddragelsesbestemmelse i § 19a, hvor myndighederne skal træffe afgørelse om inddragelse eller nægtelse af forlængelse af opholdstilladelsen, og der står i lovforslaget, at myndighederne i modsætning til i dag skal gå til grænsen af Danmarks internationale forpligtelser, når der skal træffes en afgørelse om inddragelse af en opholdstilladelse.
Det er der et usikkert juridisk råderum for, skriver Institut for Menneskerettigheder, og det synes jeg vi skal være meget varsomme i forhold til.
Vi skal være opmærksomme på, hvad det her betyder, for det betyder helt konkret, at myndighederne i Danmark ikke har baggrund for at kunne træffe de her beslutninger, som går til kanten af vores internationale forpligtelser.
Det er det, som Institut for Menneskerettigheder skriver, og de opfordrer regeringen til at komme med nogle retningslinjer og fra lovgivernes side fortælle, hvad det helt konkret er for nogle kriterier, som man skal lægge vægt på, når man skal gå til grænsen af de internationale forpligtelser.
Så det her sætter vores myndigheder i en situation, som de slet ikke kan forvalte, og det får mig jo til at tænke, om det, som regeringen egentlig vil med det her lovforslag, særlig i forhold til konventionerne og vores internationale forpligtelser, er et forsøg på en ny praksis, en ny forvaltningspraksis, hvor man i stedet for at være sikker på, at man holder sig inden for konventionerne, så måske med vilje træffer afgørelser, som faktisk er så kontroversielle, at de tages op internationalt, bl.a. af Menneskerettighedsdomstolen, og når der så falder en dom der, retter vi det til i Danmark.
Er det den nye forvaltningspraksis, vi har på udlændingeområdet?
For det synes jeg det her lovforslag peger på, og det synes jeg er stærkt problematisk for vores demokrati.
Jeg synes, det her lovforslag er et eklatant eksempel på symbolpolitik, for læser man høringssvarene, og det har vi allerede været inde på, det er dem alle sammen lige fra Dansk Flygtningehjælp til Dansk Erhverv, vil man se, at de alle sammen i kor siger, at lovforslaget med det skingre fokus på midlertidighed vil virke hæmmende for integrationen.
Vi ved alle sammen godt, at Dansk Folkeparti ikke har noget særligt ønske om, at man skal blive integreret i Danmark som flytning, men vi havde alligevel håbet på, at det har regeringen trods alt.
Så er det her rent Dansk Folkepartisk politik?
Det kunne man godt fristes til at tro.
Så selvfølgelig stemmer vi fra Alternativets side nej til lovforslaget.