Helle Bonnesen (KF), 2025-10-31:
Tak for ordet.
Jeg går næsten ud fra, at jeg er den ordfører her i salen, som har den korteste anciennitet som arktisk ordfører.
Som en anden ordfører før mig sagde, er dagens område gået fra at være et mindre område til at være et sprængfyldt emne, som fylder helt utrolig meget, så det er noget af et turbulent emne at komme ind i.
Derfor vil jeg også først og fremmest sige tak til udenrigsministeren for en grundig og balanceret redegørelse om indsatsen i Arktis, fordi for mig har det været et meget, meget velvalgt tidspunkt, den kom på.
Derfor er det jo også helt utrolig tragikomisk, at netop Arktisk Råd er så udfordret.
Nu hvor vi kan sige, at vi endelig har brug for det, eller hvor vi har allermest brug for det, fungerer det ikke helt, som man godt kunne tænke sig.
Det bliver derfor også essentielt, at Danmark, Grønland og Færøerne står sammen, for vores verden er dynamisk og udfordringerne stigende.
Samarbejdet i rigsfællesskabet er vores stærkeste kort, og det er derfor positivt, at redegørelsen understreger betydningen af den dialog og den respekt, der skal være mellem parterne, og at man prioriterer et tæt samarbejde.
Den seneste geopolitiske situation mellem USA, Rusland og Kina viser med al tydelighed, at fokus på Arktis bliver vigtigere, og i den forbindelse er det også vigtigt, at rigsfællesskabet står sammen om og er ligeværdige i den arktiske politik.
Vi skal sikre, at beslutninger træffes i et samarbejde mellem alle parter.
Der opstår nye sejlruter og økonomiske muligheder, men der åbner sig også samtidig et kapløb, som kan få alvorlige konsekvenser for naturen og for de samfund, der er i området.
De nye sejlruter og adgangen til naturressourcer giver både muligheder og udfordringer, og derfor skal vi fremme erhvervsudviklingen og sikre, at lokalbefolkninger får ligelig del i gevinsterne.
Klimaforandringerne rammer Arktis hårdt, og derfor fokuserer redegørelsen helt reelt på behovet for at fremme grøn teknologi, miljøbeskyttelse og forskning samt støtte en bæredygtig udvikling.
Det er vigtigt, at vi balancerer de økonomiske og de sikkerhedspolitiske dele, og at det ene ikke overskygger det andet, for begge dele af ligeværdige, og vi må ikke havne i en situation, hvor beslutninger om Arktis træffes i København, men konsekvenserne kan mærkes i Nuuk.
Sluttelig hæfter jeg mig ved den øgede militære tilstedeværelse, som redegørelsen omhandler.
Danmark skal øge sin militære og overvågningsmæssige tilstedeværelse i Arktis, men på en måde, som fastholder regionen som fredelig, og der lægges vægt på samarbejde med NATO og de nordiske partnere.
Selv om det her ikke er en nordisk redegørelse, er det jo alligevel værd at nævne, at parallelt med den her redegørelse har vi en udvikling i Nordisk Råd, som bliver styrket, og som også vil have en positiv effekt på dette.
Med hensyn til de kontinentale interessekonflikter kunne det siges, at man måske godt kunne have dvælet lidt mere ved det.
Jeg husker, at i starten af denne valgperiode var et af de emner, vi havde oppe, delingen af Hans Ø, som man kan sige også var en geopolitisk eller en kontinentalpolitisk udfordring.
Så vidt jeg husker, var det en proces, der tog 50 år med dialog og gps-udregninger gennem mange, mange år.
Det endte fredeligt, det endte godt, det endte, som det nu kan, når man er diplomatiske partnere, men det er trods alt nok ikke en metode eller nogle arbejdsbetingelser, som vi kan forvente, at vi kan læne os op af fremover.
Alt i alt tak til udenrigsministeren for redegørelsen.