runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Bonnesen (KF), 2026-01-08:
Tak for ordet, formand, og tak til fru Theresa Scavenius for at fremsætte forslaget her om ændring af Forretningsorden for Folketinget.
Der har jo gennem længere tid været en debat om, hvordan vores arbejdsforhold er her i Folketinget, i forhold til hvordan vi bedst når vores opgaver som både store og små partier, og hvordan vi mest effektivt går til arbejdet.
I den forbindelse blev der jo ændret en række forhold, hvad andre også har været inde på, nemlig det her med, at vi kan nøjes med at stemme eller så vidt muligt prøve at nøjes med at stemme om torsdagen, og at man f.eks. ikke længere behøver at stemme om indsuppleringer, og så dagens fokus, nemlig at der i visse tilfælde skal være 17 medlemmer af Folketinget bag et ændringsforslag.
Konservative Folkeparti har hele tiden været en fortaler for det her, og det er vi også fortsat.
Forslagsstilleren ønsker at gøre det til en hovedregel, at alle ændringsforslag altid skal til afstemning, hvis blot et medlem kræver det.
Man kan jo godt vælge at sige, at det umiddelbart er demokratisk, men i praksis er det ifølge vores overbevisning at svække Folketingets mulighed for at arbejde effektivt.
Forretningsordenens § 35 er skabt som et redskab til at sikre, at Folketingets tid netop bruges på politiske uenigheder af reel betydning, hvilket jo er det essentielle, og ikke på formelle afstemninger, hvor udfaldet er givet på forhånd.
Vi mener, at kravet om 17 medlemmer giver en god balance mellem en mindretalsbeskyttelse og et funktionsdygtigt parlament.
Det er meget, meget vigtigt at understrege, at der er ingen, der bliver frataget retten til at stille ændringsforslag.
Der er ingen, der får frataget retten til at få dem behandlet, debatteret og protokolleret, og der er ingen, der fratages retten til at tage ordet ved alle behandlinger.
Den politiske stillingtagen skal finde sted, og den finder sted både i betænkningerne og i salen.
Demokrati handler jo ikke om, at vi skal have flest mulige afstemninger, men at vi får essensen frem og har gennemsigtighed, hvilket vi får og stadig væk har, og at vi har evne til at træffe beslutninger.
Vi mener, at den nuværende forretningsorden rummer den nødvendige balance, og på den baggrund kommer Det Konservative Folkeparti ikke til at støtte forslaget.
Tak for ordet.
Henrik Frandsen (M), 2026-01-08:
De er bestemt ikke irrelevante, og de bliver også behandlet i udvalget.
Man har også mulighed for at give sin mening til kende, og man har mulighed for at tage ordet.
Jeg mener også, at afstemning om ændringsforslag er vigtige, når man kan samle den fornødne opbakning til det, og det er 16 medlemmer ud over en selv.
Det er et tal, vi er kommet frem til i det meget grundige arbejde, der var i Udvalget for Forretningsordenen.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, om det er det rigtige sted, det ligger, men det var der, vi havnede, og som tingene ser ud lige nu, synes jeg egentlig, det ligger et meget godt sted.
Men det kan jo altid tages op til diskussion.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Jeg synes netop, det handler om, at dem, der går ind for den her ændring, siger, at afstemninger om ændringsforslag ikke er vigtige for vores demokratisk lovgivningsproces; det kan man sagtens undvære.
Så siger jeg bare, at hvis man siger det, hvad siger man så også?
Så kan man jo også sige, at afstemning om lovforslag også er ligegyldigt.
Det er noget med at forstå, hvad den logiske implikation er af, at man siger, at afstemninger om ændringsforslag er ligegyldige.
Det har nogle ret vilde konsekvenser, og det er derfor, jeg står her og har arbejdet et år på det her forslag.
Det er, fordi det er et fuldstændig afgørende skred, der sker, når man siger, at ændringsforslag, folketingsmedlemmer stiller til vores lovgivning, er irrelevante og kan slettes og fjernes.
Helle Bonnesen (KF), 2026-01-08:
Jeg kan godt høre, at forslagsstilleren rigtig gerne vil rulle det tilbage.
Det ønsker Det Konservative Folkeparti ikke.
Jeg er fuldstændig enig i, at der skal ske en kvalificering, og det mener jeg sker andre steder.
Det er jo noget, der sker i udvalgsbehandlingen og i de tekniske gennemgange, hvor man borer ned i at forstå, hvad det er, vi arbejder med.
Så for mig er den del helt anderledes vigtig, og det er helt anderledes vigtigt, at vi har muligheden for at gennemføre det.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Jeg er bare interesseret i at prøve at forstå, hvorfor vi så lander her.
Jeg forstår, at regeringspartierne og andre og åbenbart også rigtig mange oppositionspartier gerne vil effektivisere og gøre det nemmere, smidigere osv.
Men hvorfor så ikke gå hele vejen?
Altså, hvorfor stoppe der?
Det er det, jeg synes afslører, at det ikke er gennemtænkt, hvad der foregår.
Man har ikke gennemtænkt, hvad der er kernen i folketingsarbejdet, og der er lovforslagene, beslutningsforslagene og ændringsforslagene kernen i det.
Hvis man begynder at pille noget af det ud, så er der altså ikke noget lovgivningsarbejde i det her hus, og det kan jeg godt forstå at regeringspartierne synes er en god idé.
Men her står vi jo med repræsentanter fra Folketingets Udvalg for Forretningsordenen, som har en opgave i at sikre, at Folketinget kan udøve deres arbejde.
Så hvorfor ikke bare sige, at vi nu flytter alle afstemningerne hen online, og at vi så kan gøre det hjemme fra sofaen?
Så det er jo ligesom noget med at spørge, hvorfor man så opretholder en eller anden form for illusion om, at noget er vigtigt frem for noget andet.
Henrik Frandsen (M), 2026-01-08:
Lovforslaget, vi behandler i dag, er vigtigt.
Det er et principielt spørgsmål, der bliver behandlet, om, hvordan vi i Folketinget tilrettelægger vores arbejde og kommer videre frem.
Det er ikke et spørgsmål om teknik alene, men i virkeligheden om en balance mellem effektivitet og demokrati, uden at gå på kompromis med demokratiet.
Et grundlæggende element i det parlamentariske arbejde er, at folketingsmedlemmer kan stille ændringsforslag og få dem behandlet åbent, og det er også, at man jo altid kan tage ordet under både anden og tredje behandling, efter man har haft en god og fyldig debat ved førstebehandlingen.
Med den praksis, der er indført siden efteråret 2024, er der sket en mindre forskydning: Hvor et medlem tidligere kunne kræve en afstemning, forudsættes det nu som udgangspunkt, at 17 medlemmer står bag et sådant ønske.
Det er i virkeligheden det, der er kernen i det forslag, vi behandler i dag.
Samtidig må vi også erkende, at Folketinget har et ansvar for at kunne arbejde effektivt og ordentligt, og at procedureregler netop skal understøtte begge hensyn, både mindretalsrettigheder og flertalsmuligheder, for at få gennemført politik på en smidig måde.
Den nuværende praksis er besluttet i Udvalget for Forretningsordenen – det, vi i daglig tale kalder for UFO – efter et meget, meget grundigt arbejde, som der også er blevet redegjort for før her.
Det skal jeg ikke komme ind på igen.
Det er jo noget, vi til enhver tid kan tage op i Udvalget for Forretningsordenen en gang mere.
Med baggrund i de udsagn, jeg har hørt indtil nu i dag, er det nok meget naturligt, at vi kommer til at diskutere det en gang mere.
Når alt kommer til alt, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, men vi synes, det er en vigtig og god debat at tage.
Tak for ordet.
Ole Birk Olesen (LA), 2026-01-08:
Det, der er sket, er jo, at vi har sagt: Lad os da prøve det her.
Så har vi konstateret, efter at det har virket sådan i et stykke tid, at vi ikke synes, at det er et godt redskab og et godt middel.
For det er forholdsvis nemt for enkeltstående folketingsmedlemmer at stille en masse ændringsforslag og så få 16 andre folketingsmedlemmer til at bakke op om, at der skal stemmes om dem i salen.
Men vi har konstateret, efter at det har virket i et stykke tid, at vi ikke synes, det er en god idé.
Henrik Frandsen (M), 2026-01-08:
Nu vil jeg lige anføre noget i forhold til et af de sidste ord, der bliver sagt, altså det med en illusion om, at det skulle være et demokratisk arbejde.
Det mener jeg nu ikke det er.
Jeg mener nu, at det er et meget, meget vigtigt demokratisk arbejde, vi udfører i Folketinget, og at vi også har en hel masse redskaber.
Det er jo ikke sådan, at man i dag ikke kan give sin mening til kende.
Det har man mulighed for at gøre på rigtig mange måder.
Man kan f.eks. også tage ordet under andenbehandlingen eller tredjebehandlingen, og endelig bliver det i betænkningen også anført, hvad de enkelte partier mener om de enkelte forslag.
Så der er masser af muligheder for at give sin mening til kende, og at det skulle blive mere demokratisk af, at vi stemmer hver eneste gang, der er ét medlem, der ønsker det, har jeg meget, meget svært ved at se.
Jeg synes faktisk, at det er et fint snit, vi har lagt.
Vi kan altid diskutere det, og det er der allerede også flere der har sagt i dag, og jeg kan også forstå, at der måske er flere, der kommer til at sige det.
Derfor synes jeg da sagtens vi kan tage en diskussion om det i Udvalget for Forretningsordenen, men vi har egentlig efter min mening lige nu ramt et meget godt niveau.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Mange tak, og tak til de partier, der har støttet min mulighed for at stille de ændringsforslag, jeg har lyst til.
Man kan godt løse det praktisk, hvis man har gode venner rundtomkring i de forskellige partier.
Det er jo ikke det, det handler om.
For mig og for alle folketingsmedlemmer er det blevet sværere.
Det er mere stressende, der er mere arbejde – både for medlemmerne og administrationen.
Vi har fået masser af mere arbejde, så argumentet holder ikke.
Det spørgsmål, jeg har i forhold til det andet, er om, at ordføreren meget siger, at der har været rigtig mange grundige diskussioner, og at der er et underudvalg og alle sådan nogle ting, og det er jo rigtig fint.
Hvis man gerne vil ændre forretningsordenen, skal man fremsætte et forslag til folketingsbeslutning og så tage det i det åbne rum og diskutere de ændringer.
En anden del af problematikken i forhold til indholdet er, at det er foregået på mail, skjult, hen over noget juleferie og på nogle møder, rigtig mange mennesker ikke har deltaget i.
Det er § 12, I skal gå ind og ændre, hvis I vil have en ændring af forretningsordenen, og det har I ikke gjort.
Trine Pertou Mach (EL), 2026-01-08:
Tak for det.
Danmark, rigsfællesskabet, Europa og verden befinder sig unægtelig i en situation, hvor vi i hvert fald i vores hjørne er udsat for trusler fra øst og fra vest.
Så der er ingen tvivl om, at vi i Danmark skal styrke vores forsvar over en bred kam.
Men der burde heller ikke være tvivl om, at vi skal anskaffe de rigtige våben og det rigtige udstyr, og at disse anskaffelser skal ske på en måde, der er hævet over enhver mistanke om korruption, tvivlsomme studehandler eller støtte til undertrykkende regimer.
Forløbet omkring købet af ildstøttesystemer fra Elbit Systems i 2022 og 2023 rejser desværre alvorlig tvivl om, at det havde været tilfældet.
Vi kender alle historien, også fordi andre ordførere har været inde på det allerede, omkring det her indkøb.
Gennem det seneste års tid har der så foregået en forundersøgelse af Elbitforløbet.
Man må sige, at obstruktionen fra regeringen ikke alene har bestået i at modsætte sig forundersøgelsen, men også i, at statsministeren har afvist at besvare Granskningsudvalgets samrådsspørgsmål A.
Jeg er ked af at sige, at vi her, små 3 år efter at Elbitsagen eksploderede, stadig står med ubesvarede og uopklarede spørgsmål i en sag, der handler om noget så vigtigt som anskaffelse af våben og militærudstyr, som skal sikre forsvaret af Danmark.
Helt grundlæggende står vi med ubesvarede og uopklarede spørgsmål, der handler om ordentlighed i magtudøvelse og demokratisk kontrol fra Folketingets side.
Det er ikke desto mindre tilfældet, og det er baggrunden for, at Enhedslisten bakker op om ønsket om en egentlig granskningskommission, så vi kan komme til bunds i Elbitsagen.
Det er jo altid ærgerligt at skulle stå og sige: Hvad sagde vi?
Men på en eller anden måde har jeg lidt lyst til at gøre det alligevel, for allerede dengang Elbitsagen bragede i de danske medier tilbage i ugerne efter det famøse Finansudvalgs behandling af aktstykket med løgnene over for Folketinget, sagde vi, at det var vigtigt, at den undersøgelse, der kom, også gav mulighed for, at der kunne foretages interviews med udvalgte medarbejdere under Forsvarsministeriet.
Man må konstatere, at den undersøgelsesrapport, der er kommet, siger, at man ramte en mur, da man ikke kunne komme videre, fordi man netop ikke kunne foretage advokatundersøgelsen og foretage mundtlige interviews.
Det kan man jo ærge sig over nu, ikke mindst i lyset af at mange af de pågældende personer ikke længere er i systemet.
Men ikke desto mindre har vi, ikke mindst regeringen, nu chancen for at bakke op om en granskningskommission, så vi kan komme ordentligt til bunds i den her sag, som både handler om ordentlighed i forhold til nogle konkrete indkøb, men jo også helt grundlæggende om Folketingets mulighed for at føre kontrol med magtudøvelsen.
Så derfor støtter vi beslutningsforslaget B 60.
Stinus Lindgreen (RV), 2026-01-08:
Tak for det.
Jeg er ked af høre det, hvis det har gjort ordførerens hverdag mere stressende.
Det er ikke min opfattelse, at det er den effekt, det har haft på alle andre.
Jeg ved ikke helt, hvordan det er blevet mere stressende, men det kan ordføreren måske gøre mig klogere på bagefter.
Jeg synes også, det er mærkeligt at kalde det en skjult proces, der er foregået via mail.
Det her har været i et underudvalg, altså det er i UFO.
Det er som i alle andre udvalg.
Vi bliver indkaldt som medlemmer, vi møder op, vi diskuterer det, og så bliver der truffet en beslutning.
Der er ikke noget fordækt i det overhovedet.
Jeg beklager, at fru Theresa Scavenius ikke er inviteret – det går jeg ud fra at hun ikke er – for man skal vel repræsentere et parti af en vis størrelse for at være medlem.
Jeg ved ikke engang, hvordan det foregår.
Men jeg er blevet inviteret som medlem af det underudvalg og er mødt op til de møder, jeg er blevet inviteret til.
Ordføreren siger, at der er mange, der ikke er mødt op.
Det er klart, at det jo ikke er hele Folketinget, der inviteres, hvis det er det, der menes.
Det er medlemmerne af enten UFO eller underudvalget, der bliver inviteret til møderne.
Jeg synes da – og nu har jeg ikke ført protokol over det – der har været rimelig pænt fremmøde til alle de møder, vi har haft her, hvor vi har diskuteret det.
Vi har også diskuteret det på et seminar, hvor der også var udvalgte folketingsmedlemmer fra andre partier med, som ellers ikke var med i underudvalget, til generelt at diskutere vores udvalgsarbejde, hvor det her også var et punkt.
Så jeg kan ikke se, hvordan det er foregået særlig skjult.
Der har også været talrige e-mails sendt ud til alle Folketingets partier, ikke kun her før jul, men også tidligere på året.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Nej, det mener jeg som udgangspunkt ikke.
Jeg mener i hvert fald ikke, at det er et problem, der i givet fald er stort nok til, at det kan berettige, at der nedsættes en granskningskommission.
Carsten Bach (LA), 2026-01-08:
Det er fuldstændig rigtigt, at det er sædvanlig praksis, og det anerkender vi i Liberal Alliance jo også.
Her er der dog tale om et lidt større principielt spørgsmål.
Der er så i forbindelse med Granskningsudvalgets undersøgelse stillet spørgsmål i udvalget om, om ikke man i fortrolig form kunne delagtiggøre udvalget i, hvad spørgerammen og de konkrete spørgsmål til medarbejderne har været i interviewene, altså ikke svarene fra medarbejderne, men kun, hvilke spørgsmål der er blevet stillet.
Det har ikke været muligt at få et svar fra regeringen på det.
Mener ordføreren for Venstre ikke, at det er et problem?
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Det kan man godt sige, men på den anden side er der jo ikke noget som helst usædvanligt i, at personalesamtaler, ikke bare i et ministerium, men på en hvilken som helst arbejdsplads, er noget, der afholdes mellem de pågældende medarbejdere og så deres overordnede, uden at pressen eller andre sidder med ved de samtaler.
Så det er sådan set ganske sædvanlig praksis.
Carsten Bach (LA), 2026-01-08:
Det er jo rigtigt, at Forsvarsministeriet har lavet en advokatundersøgelse, og den kan man jo godt sige er tilbundsgående.
Udfordringen med den, som også ordføreren var inde på, er, at anbefalingen om at gennemføre efterfølgende medarbejderinterviews jo ikke er noget, offentligheden, herunder Folketinget, Forsvarsudvalget eller andre, er blevet en del af og delagtiggjort i, så vi ved jo rent faktisk ikke, hvad der er kommet frem af oplysninger i forbindelse med de medarbejderinterviews.
Medgiver ordføreren ikke, at offentligheden i den her sammenhæng ikke er fuldt ud delagtiggjort i, hvad der er de konkrete konklusioner i Forsvarsministeriet på den her undersøgelse?
Jan E. Jørgensen (V), 2026-01-08:
Tak for det.
I Venstre har vi aldrig lagt skjul på, at forløbet omkring Elbitsagen naturligvis skulle undersøges grundigt, og derfor tog forsvarsministeren sammen med en bred kreds af Folketingets partier også initiativ til at igangsætte en uvildig advokatundersøgelse af centrale dele af forløbet, så vi kunne få belyst en række af de ubesvarede spørgsmål i sagen.
Da vi så modtog en grundig og yderst detaljeret 300 sider lang rapport fra de uvildige advokater, var konklusionen da også, at der blev begået fejl under Elbitsagen.
Det var også konklusionen, at der har været tale om kritisable forhold på myndighedsniveau hos Forsvarsministeriets Materiel- og Indkøbsstyrelse, forkortet FMI, og i Forsvarsministeriets departement.
Sådan en konklusion skal tages dybt alvorligt, og det blev den også.
Forsvarsministeren udtalte i den forbindelse, at der efter den alvorlige og berettigede kritik er sket store forandringer og udskiftninger i den øverste ledelse i både Forsvarsministeriets departement og i FMI.
Undersøgelsen anbefalede derudover, at der blev gennemført en række samtaler med de involverede personer angående spørgsmålet om, hvorvidt der var en sammenhæng mellem den indgåede forligsaftale mellem Elbit og FMI og så FMI's indgåelse af kontrakter med Elbit efterfølgende.
Her vurderede undersøgelsen, at der var en formodning om, at der var en faktisk sammenhæng.
Den anbefaling fulgte forsvarsministeren naturligvis, så sammenhængen mellem forliget og kontraktindgåelserne kunne belyses yderligere gennem disse samtaler.
Samlet set er der derfor allerede foretaget en grundig undersøgelse af de kritiserede aspekter i Elbitsagen.
Undersøgelsen konkluderede, at der blev begået fejl, og efterfølgende har forsvarsministeren iværksat en række tiltag for at sikre, at sådanne fejl ikke gentager sig.
I Venstre mener vi derfor, at sagen allerede er grundigt belyst, og vi ser ikke noget behov for at nedsætte en egentlig granskningskommission.
Vi skal lære af de fejl, der er blevet begået, og sikre, at de ikke sker igen.
Det er også det, der er sket, og herefter må vi altså også komme videre. Venstre kan på den baggrund ikke støtte beslutningsforslaget. Tak for ordet.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2026-01-08:
Tak for det.
Jeg kan meddele, at Socialdemokratiet ikke finder det nødvendigt eller klogt at iværksætte en granskningskommissionsundersøgelse af Elbitsagen.
Jeg mener, at der er gennemført en uvildig og grundig advokatundersøgelse, som også har resulteret i en meget lang rapport på 300 sider.
Det er min opfattelse, at den rapport sådan set giver et grundigt billede af, hvad der er op og ned i sagen, og jeg kan også bemærke, at forsvarsministeren har udtalt, at han tager kritikken meget alvorligt, og at der er rettet ind på en række områder.
Med den begrundelse bakker Socialdemokratiet ikke op om at nedsætte en granskningskommissionsundersøgelse af Elbitsagen.
Tak for ordet.
Theresa Scavenius (UFG), 2026-01-08:
Det er jo sådan, at § 12 er hovedreglen.
Alle ændringsforslag skal til afstemning.
Det var de gamle regler.
Så er der en undtagelse, hvor formanden kan tage et enkelt punkt ud – ikke alle ændringsforslag, men et enkelt punkt – på dagen og sige, at det her punkt skal tages ud.
Så er det jo sådan, at hvis man går ned i betænkningen, som også er en del af det, der ligger i forbindelse med beslutningsforslaget, kan man se, at der står, at det må man kun gøre, hvis det er chikanøst.
Så det er ikke sådan, at formanden med et almindeligt, seriøst og substantielt ændringsforslag ifølge § 35 må tage det ud.
Lise Bech (DD), 2026-01-08:
Tak, formand.
I dag behandler vi et beslutningsforslag, der har til formål at igangsætte en granskningskommissionsundersøgelse af Elbitsagen, der skal afdække hele forløbet om anskaffelse af ildstøttesystemerne fra Elbit.
Det støtter vi i Danmarksdemokraterne, for vi mener, at vi med den netop overståede forundersøgelse ikke fik svar på alle spørgsmål, der har været om omkring købet af våbensystemerne fra Elbit.
Flere centrale spørgsmål blev på fire samråd enten ikke besvaret eller ikke besvaret fyldestgørende nok til, at vi i udvalget kunne drage en konklusion af hele sagsforløbet.
Vi savner bl.a. stadig svar på, hvad FMI's rolle var i anbefalingen af Elbit til Folketinget, herunder også, hvad der skete med det sagsanlæg, Elbit anlagde mod Danmark, som endte med, at Elbit sendte et underskrevet forlig.
Desuden var det jo urigtigt, at tilbuddet fra Elbit ville udløbe ved udgangen af januar, så hvorfor sagde den tidligere forsvarsminister det til Folketinget?
Vi mener helt grundlæggende, at vi i udvalget ikke blev imødekommet nok af ministeren i centrale spørgsmål om hændelsesforløbet i 2023.
Med en granskningskommissionsundersøgelse mener vi at vi kan få en bedre mulighed for at få svar på de centrale spørgsmål i Elbitsagen.
En granskningskommission har en større værktøjskasse til at få svar på spørgsmål, som ikke er besvaret, og kan f.eks. søge svarene gennem vidneafhøringer.
Det er redskaber, vi indtil nu i udvalget ikke har haft mulighed for at få med i forundersøgelsen.
I Danmarksdemokraterne vil vi til enhver tid gerne have de bedste våben til det danske forsvar, og så må de våben gerne være israelske.
Så den her sag handler derfor ikke om, at Elbit er et israelsk våbenfirma, men handler i stedet om et forløb af et indkøb, hvor Folketinget ikke har fået de rigtige oplysninger.
Det vil vi gerne til bunds i.
Når man som medlem af Folketinget skal tage stilling til et milliardstort indkøb med borgernes skattekroner, skal de rigtige oplysninger ligge på bordet, selv når det går stærkt.
Det går ikke, at et våbentilbud kan skabe en situation, hvor hastværk bliver sat over fakta.
Derfor handler den her sag ikke kun om hændelsesforløb under en tidligere forsvarsminister.
Sagen er principiel, fordi vi skal sikre, at vi ikke senere igen står i en lignende situation, hvor Folketinget får urigtige oplysninger.
Netop i disse tider er det vigtigt at komme til bunds i, hvad der kan gå galt i en indkøbsproces, der skal gå stærkt, når der i disse år bliver købt våben som aldrig før.
Vi er selvfølgelig tilhængere af og bakker fuldt og fast op om oprustningen af det danske forsvar, men når det er sagt, skal beslutningsgrundlaget stadig være i orden på trods af hastigheden.
Med de ord støtter Danmarksdemokraterne beslutningsforslaget.