runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2020-01-21:
Det er jeg helt enig i.
Jeg hører fru Mette Frederiksen sige, at man skal løse problemerne ordentligt og ikke bare overfladisk – det er måske en anden måde at sige det samme på.
Der er rigtig meget gøre, særlig inden for psykiatrien og andre velfærdsområder, som vi bestemt ikke er færdige med, selv om vi er kommet godt fra start.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Hold da op, tak selv.
Hvis man skal binde en lille sløjfe på det, er det også, at politik er et forunderligt rum at være i, fordi det både fremkalder de bedste sider af en og de værste sider af en.
Jeg havde det sådan her i weekenden, hvor jeg skulle kommunikere med både fru Pia Dyhr Olsen og fru Pernille Skipper, hvor jeg sagde: »I skal lige vide« osv. osv., »undskyld« og sådan noget.
Jeg synes, vi skal respektere hinanden, også i de der nogle gange svære situationer.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-01-21:
Uden at det skal udvikle sig – og dog – til sådan et decideret hyldestarrangement til hr. Uffe Elbæk, hvilket er berettiget for den nytænkning, som hr. Uffe Elbæk har bragt ind i dansk politik, og al mulig anerkendelse for det, så skal vi jo også stille nogle spørgsmål til den mere politiske del.
Det ændrer ikke på min store respekt og anerkendelse for den indsats, hr. Uffe Elbæk har lavet.
Det startede så skidt, og så blev det jo egentlig så fint.
Hr. Uffe Elbæk taler om det her med et borgerting.
Vi har jo noget, der næsten lyder ligesådan.
Det er ganske vist folket og ikke borgerne, som er i det pågældende Ting.
Jeg er helt enig i, at vi skal udvikle, og vi skal turde at udvikle de demokratiske værktøjer, som vi har, ellers risikerer vi en faldende og svækket opbakning, og det kan vi se allerede rundtomkring.
Jeg vil bare gerne sikre mig, at det ikke kun er for at udnytte pladsen ovre i Rigsarkivet, at vi skal udvikle det danske demokrati, for det kunne godt lyde sådan.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Herinde er det os, der har ansvaret for beslutningerne.
Men jeg tror bare, at der sker noget andet, når almindelige borgere får mulighed for at sætte dagsordenen og i fællesskab, konsensusmæssigt, komme med anbefalinger til os.
Det er i hvert fald erfaringerne ude i den store verden, hvor man har prøvet det her af.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-01-21:
Det er jo sådan lidt en balancegang, hvor man takker for det kollegiale samvær og sådan noget, men nu har jeg forstået, at hr. Uffe Elbæk slet ikke holder op.
Det kan godt være, at han ikke skal være partileder, men det er jo, bl.a. for at han så kan være en aktiv politiker, og når man er færdig med det, kan det være, at man om ikke andet kan sende en ansøgning ind om at komme i NEWS & Co. og sidde og være klogeåge, som kan fortælle os alle sammen, hvordan vi skal leve livet.
Når man er så optaget af demokrati og dermed folkestyre og borgerinddragelse, synes hr. Uffe Elbæk så ikke, at der er et modsætningsforhold i, at EU bestemmer stadig mere?
For hvis man skal få borgerne til at blive inddraget, skal de jo kunne inddrages om noget, de rent faktisk kan træffe beslutning om.
Kan hr. Uffe Elbæk ikke anerkende, at der er et modsætningsforhold her?
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Nej, det synes jeg faktisk ikke, for det ligger jo som et princip i EU-lovgivningen, at man skal sikre, at beslutningerne træffes på det lavest tænkelige lokale niveau.
Jeg må sige, at jeg kun er blevet mere glødende EU-/Europaentusiast, jo større problemer vi er blevet konfronteret med.
Så jeg kan ikke se det samme paradoks eller den samme målsætning som spørgeren.
Mette Frederiksen (S), 2020-01-21:
Jeg vil gerne have lov til at sige: I lige måde.
Tak for indsatsen som partileder for et helt nyt parti.
Tak for med- og modspil, både da jeg var i opposition og som statsminister, tak for at have taget klimaspørgsmålet så direkte med ind i Folketingssalen, og tak for, når nogle af os måske en gang imellem forfalder til et »plejer« eller et »husk nu«, eller »husk, at der er en balance«, eller »husk, der er en nuance«, så at være en af dem, der ikke altid anerkender alle »men« 'erne og parenteserne, men bare bliver ved.
Så bare en stor tak.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-01-21:
Er hr. Uffe Elbæk ikke enig i, at der kommer flere og flere eksempler på, at der er ting, man nationalt gerne vil træffe beslutning om, men at man så får at vide, enten at det kan man ikke eller at det kan man kun inden for nogle meget snævre rammer?
Jeg kan huske, at Europa-Kommissionen kom rendende, da vi ville bestemme, hvor lang tid lastvognene måtte holde på vores rastepladser, eller da der her i Folketinget var et flertal, der ikke ønskede, at vi skulle sende børnechecks til Rumænien.
Fordi farmand er oppe at arbejde i sommerperioden, skal vi sende børnechecks til Rumænien, til moderen og til børnene, der bor der.
Og der kommer regler på arbejdsmarkedsområdet om mindsteløn, hvor vi siger, at vi med den danske model da har en tradition for at lade arbejdsmarkedets parter klare det selv.
Er hr. Uffe Elbæk i det mindste ikke enig i, at eksemplerne på ting, der indsnævrer det nationale rum, bliver flere og flere?
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Jeg ved ikke, om de bliver flere og flere.
Jeg kan fuldstændig forstå det, hvis der er oplagte bureaukratiske eksempler, hvor man gør det mere indviklet end godt er.
Det er jeg fuldstændig enig i at man skal gå op imod.
Men jeg synes bare, at det europæiske samarbejde bliver vigtigere og vigtigere.
Det syntes jeg, når vi snakker klimadagsorden, når vi snakker arbejdsløshed, når vi snakker om at sikre vores børns muligheder for at uddanne sig i andre lande i Europa.
Så jeg må bare sige, at jeg overhovedet ikke ser det i det samme perspektiv som spørgeren.
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Jamen jeg føler mig da kaldet til at takke for hjælpen med brochurerne der for 15 år siden på Store Torv i Aarhus – tak for det! – men måske i et større perspektiv vil jeg mere takke for inspirationen generelt, uanset hvordan vejene har kringlet sig, fra hr. Uffe Elbæk startede De Flyvende Pisbønner og frem.
Det er jo sådan set det, der har været kendetegnende og stadig væk er det, synes jeg, for vores relation.
Jeg kan huske den første aften, hvor jeg kom ned til KaosPiloterne og skulle lære hr. Uffe Elbæk at kende.
Det står tydeligt for mig, fordi det var inspirerende fra første øjeblik.
Det, der er fantastisk ved det her hus, er jo, at man kan lave nogle forandringer, der er varige, og jeg er sikker på, at eksempelvis borgerforslag i lang tid vil stå som noget, vi alle sammen vil opfatte som en helt naturlig ting.
Så det har ikke været så crazy endda.
Tak for det.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Tak for det.
Nu skal det ikke blive sådan en roserunde – jeg får det lidt, som var det Bob Dylans Never Ending Tour – for det er jo fuldstændig rigtigt, at jeg fortsætter her som menigt medlem af Folketinget, men jeg havde alligevel lyst til det, når vi nu var samlet alle sammen.
Det er altså en lidt speciel klub, vi er i, med den rolle, vi har, og der er ikke ret mange, der oplever det krydspres, som vi hver især oplever i dagligdagen.
Så det er derfor, at jeg udnyttede chancen.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Tak for ordet.
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at sige noget, men når vi nu står her og det er formandens sidste dag på talerstolen som partileder i en partilederdebat, så vil jeg også gerne sætte et par ord på det her med, at man som formand for et parti har formået at rykke så meget, som man har.
Det er ikke ret mange år siden, at et stort flertal i Folketinget sagde, at det, som Alternativet kæmpede for, nemlig et 70-procentsreduktionsmål, ikke havde nogen gang på jord, at det var urealistisk, at det var tosserier.
Så jeg vil bare sige tillykke med det.
Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-21:
Tak for det.
Jeg ved ikke helt, om det var et kompliment eller hvad, men jeg tager det som et kompliment.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-01-21:
Lad mig bare gøre det helt kort.
Jeg har jo ikke så mange minder, jeg kan dele med hr. Uffe Elbæk, men jeg vil egentlig også bare lige kvittere for partilederens tid som partileder.
Det synes jeg han har gjort rigtig godt, og det viser også, at det ikke altid er igennem det parlamentariske arbejde, at man skal ændre store ting i dansk politik, men ved at rykke noget i befolkningen og italesætte nogle tendenser.
Det tror jeg er en vigtig reminder til os alle sammen, så det vil jeg egentlig bare kvittere for, og jeg behøver ikke at få ordet anden gang.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Det er bare en meget, meget svær debat på et halvt minut.
Ja, hvis de voksne, vi taler om her, også er myndigheder.
Et barn på 14 år synes jeg skal have en eller anden indflydelse på, hvad der skal ske, og det er vel også dér, vi skal prøve at række ud og finde hinanden.
Det kunne jeg fortælle mange historier om, men det tillader tiden ikke.
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Jeg vil også gerne opholde mig lidt ved flerårsaftalen for politiet, for jeg synes, at der er meget at rette op på.
Altså, når man ser på udviklingen, siden det sidste politiforlig blev lavet, og i den tid, hvor hr. Søren Pape Poulsen var justitsminister, er antallet af henlæggelser steget helt eksplosivt.
År efter år er der sat rekord i, hvor mange sager der er blevet henlagt.
I det svar, der blev givet til Folketinget sidste efterår, tror jeg, at man pr. 9. november havde henlagt mere end 20.000 sager, over 21.000 sager, alene i 2019.
Og det er altså med et udgangspunkt på under 10.000 sager ved valgperiodens begyndelse.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Søren Pape Poulsen: Er det ikke et svigt af retssikkerheden og retssamfundet, når sager ikke føres for en dommer, men ender i en henlæggelse?
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Jeg synes, det er et meget stort problem; det skal jeg på ingen måde sige at det ikke er.
Det var sådan set derfor, at vi prøvede at gøre noget ved det – ved at styrke vores politi og få flere folk på gaden, ved at styrke de forskellige enheder, ved at lave en ny aftale for domstolene.
Jeg erkender – og det har jeg faktisk også åbent gjort før – at hvis jeg sådan skulle pege på et sted og sige, at der burde vi have gjort noget mere, gælder det i hvert fald anklagemyndigheden.
Det synes jeg er en åben dør at løbe ind; der skal vi have gjort noget.
Det er også derfor, at det må være en del af styrkelsen ved det forlig, vi skal lave nu.
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Jeg synes bare, når jeg hører den indledende tale her, at vi godt nok skulle langt ned i argumentationsrækken, før vi kom til spørgsmålet om anklagemyndigheden.
Og jeg synes, at man svigter ofrene, hvis ikke man sørger for, at de sager føres ved domstolene, altså at anklagemyndigheden har en kapacitet til det.
Det er selvfølgelig på en eller anden måde lettere som politiker at sige: Jeg vil gerne have flere uniformer i gaderne, jeg vil gerne have synlige politistationer, og jeg vil gerne have grænsevagter, men det, der reelt har en betydning for, om forbryderne sidder i fængsel eller ej, er jo, om der bliver fældet en dom.
Hvis man derfor ikke nu ved det her politiforlig vælger at sige, at den her del er den afgørende for at rette op på det, så er der jo ingen grund til at tro, at vi ikke ender på samme måde, altså at det bare vokser og vokser, og at man næste år sætter rekord igen.
Og derfor er jeg bare glad for at høre, at den erkendelse er kommet, om end måske lidt sent.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Nu er det jo ikke, fordi der er folk, der ikke har fået dom, under den tidligere regering.
Jeg minder bare lige om, at fængslerne var fyldte – fyldte, fordi vi havde skærpet straffene, fyldte, fordi vi tog bladet fra munden og dykkede ned i værktøjskassen og sagde: Nu skal vi have ryddet op i noget af det, f.eks. det bandeuvæsen, der har været.
Der har vi jo virkelig sat ind.
Det er jo en diskussion, jeg kan huske vi har haft mange gange i den her sal, altså om vi skal straffe eller ikke straffe, og om vi straffer for meget eller for lidt.
Vi har gjort rigtig meget.
Rigtig, rigtig mange dybt kriminelle mennesker har vi sat bag tremmer.
Det betyder ikke, at vi ikke skal gøre noget ved det andet, men noget har vi dog gjort i et forholdsvis bredt samarbejde her i Folketinget.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2020-01-21:
Jeg vil gerne spørge ind til det her med barnet tarv, for jeg synes egentlig, at hr. Søren Pape Poulsen har den rette tilgang til det her.
Det her er svært – der ikke én let løsning, der er forskellige løsninger.
I virkeligheden er noget af det, der måske skal til, at de har flere ressourcer ude hos de sociale myndigheder, når de skal vurdere de her sager, for de oplever jo igen og igen, at de får underretninger, som de ikke nødvendigvis kan handle på, fordi de ikke har ressourcerne til det.
Så det er vel en palet af værktøjer, vi taler om, hvor udgangspunktet må være barnets tarv.
Jeg tænker, at det vel kan være den indgangsbøn, vi går ind til forhandlingerne med, og derfor handler det i den her diskussion også om at styrke barnet frem for nogle af de andre instanser.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Den her debat er bare ufattelig utaknemlig at have med to gange ½ minuts taletid.
Da vi i sin tid lagde kommuner sammen – vi var seks kommuner, der blev lagt sammen – oplevede jeg, at en repræsentant for en af de øvrige kommuner simpelt hen stod og pralede af, at man i deres kommune jo ikke fjernede børn.
Jeg var lige ved at falde ned af stolen og spurgte vedkommende: Hørte jeg rigtigt?
For så bliver det jo hurtigt sådan et økonomisk mål og et mål i sig selv ikke at gøre det.
Vi skal bruge tvangsanbringelser, vi skal bruge tvangsadoptioner, hvor det er det bedste, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at børn kan agere i den familie, de er i, hvis det overhovedet er muligt, men det her går bare på to ben.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2020-01-21:
Det handler også om, at de socialrådgivere, der sidder og behandler sagerne, jo ikke har flere hundrede børnesager, for så kan de ikke overkomme dem og i hvert fald ikke lære det enkelte barn at kende – jeg mener netop, det er paletten.
Og jeg er meget enig med hr. Søren Pape Poulsen, når formanden for Det Konservative Folkeparti siger, at man nu i en familie har set, at der har været to tvangsanbringelser, hvor barnet har været nogle år.
Jeg kender familier, som er blandt mine nærmeste, hvor der har været tvangsanbringelser af op til fem børn, og når det sjette barn så er i maven, overvejer man stadig væk, hvad der skal ske med det; og det sjette barn bliver født og først fjernet efter flere år.
Så det er jo i virkeligheden de grelle eksempler, hvor vi spørger: Kan vi handle noget hurtigere?
Og der må barnet bare stå over familien.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Ja, der tror jeg også, vi skal tage en diskussion om, om det vigtigste er at kigge på barnets tarv, og hvordan vi holder familier sammen eller får brudt forholdet, eller om det vigtigste er, at der er 1.700 handlepunkter, man skal opfylde som kommunal medarbejder i det her.
Nogle gange får man lidt indtrykket af, at der næsten ikke er grænser for formkrav, måder at gøre det på, hvor mange sager der flyver ind, og hvor mange gange de skifter hænder.
Altså der er også noget i det her, i forhold til hvordan sagerne behandles, som jeg ikke synes vi har fundet den rigtige løsning på endnu.
Og det synes jeg simpelt hen vi skal sætte os ned at gøre, så vi gør det bedst mulige for børnene.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Jeg formoder, at hr. Søren Pape Poulsen er enig i præmissen om, at det er den private og ikke den offentlige sektor, der skaber den økonomiske vækst i vores samfund.
Jeg vil derfor høre, om formanden for Det Konservative Folkeparti ser et behov for, at vi kommer væk fra at diskutere på socialdemokratiske præmisser, hvor vi altid er tvunget til at diskutere størrelsen på den offentlige sektor.
Er det ikke på tide, at vi får sat en borgerlig dagsorden?
Nogle af de afgifter, som er indført i den seneste finanslov, altså finansloven for 2020, vender jo desværre den tunge ende nedad.
Jeg taler ikke kun om tobaksafgiften, som jeg ved at Det Konservative Folkeparti også er med på, men faktisk om, at selv når man tager tobaksafgiften ud, er det samlede regnestykke sådan, at dem, der har allermindst, også bliver ramt allermest.
Ser hr. Søren Pape Poulsen på samme måde, som jeg gør, en udfordring i, at vi har en venstrefløj, som på den ene side siger: Vi vil ikke øge uligheden – men som samtidig på den anden side både øger uligheden og i virkeligheden hæmmer væksten og velstanden i vores samfund, når de gennemfører den første finanslov i den her regeringsperiode?
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Tak for det.
Ja, altså, jeg blev også noget rystet over, at det faktisk endte på den måde, som det gjorde, nemlig at nu skal vi alle sammen til at være fattigere.
Jeg synes sådan set, at afgifter jo godt kan være et redskab til at sige, at der er noget, vi ikke vil have så meget af, men så skal man jo bare sætte skatterne ned på nogle andre områder.
Altså, det vil være vores synspunkt, at hvis man hiver flere afgifter ind det ene sted, må man altså sænke dem et andet sted, og så kan jeg godt leve med det, for jeg synes, at det kan være fair nok at sige, at det faktisk er noget, vi mener.
Vi regulerer, men så skal skattetrykket bare ikke stige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-01-21:
Men allerede nu har hr. Søren Pape Poulsen jo anlagt en fuldstændig anden indgangsvinkel til det her emne end det, vi hørte i nytårstalen.
Der greb man meget hurtigt til budskabet om tvangsfjernelser og bortadoptioner.
Nu lægges fokus jo lige pludselig på det forebyggende – på at bevare familiens enhed, så længe det overhovedet kan være muligt.
Det er jo et helt andet fokus at tage, og det synes jeg er det rigtige fokus.
Så er der bare lige det spørgsmål, som hr. Søren Pape Poulsen ikke kunne nå i første runde, i forhold til det med, hvorvidt et barn skal have ansvaret for at kunne sige ja eller nej til samvær med de biologiske forældre, at det ikke er et voksenansvar, men pludselig er noget, man gør til et børneansvar.
Mener hr. Søren Pape Poulsen, at det er rigtigt, eller mener hr. Søren Pape Poulsen ikke, at det stadig væk må være de voksne, der træffer den ultimative beslutning?
Det skal selvfølgelig være efter høring af og diskussion med barnet, det er klart – børn har også noget at skulle have sagt; det er slet ikke det – men beslutningen, ansvaret for at træffe beslutningen, må lægge hos de voksne.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-01-21:
Nu er borgerlighed jo mange ting.
Det skal vi jo snart have en god drøftelse om.
Når det så er sagt, er jeg enig i, at forudsætningen for, at vi overhovedet kan have et godt offentligt velfærdssystem, jo er, at vi har en stærk privat sektor, og at vi har en vækst i den private sektor, der gør, at vi sådan set har råd til alt det gode, og til alt det gode, som vi 179 herinde jo rigtig gerne vil love, skal pengene jo tjenes først.
Det er derfor, jeg synes, at tingene nogle gange vender forkert og vi nogle gange mangler at have fokus på, at pengene skal tjenes.
Det er også derfor, at en generationsskiftebeskatning jo er ødelæggende for det at skabe vækst i samfundet.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
I Nye Borgerlige fører vi politik baseret på viden og erfaring.
Synes hr. Morten Østergaard, at det er den rigtige løsning i politik?
Og i givet fald kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad hr. Morten Østergaard mener om, at den radikale klimaordfører for et par uger siden her i Folketingssalen påstod, at der er kommet flere hundredeårshændelser i Danmark – det kunne man ifølge klimaordføreren bare spørge DMI om – når faktum er, at DMI i et svar til Folketinget netop skriver, at der ikke findes opgørelser over frekvensen af ekstreme vejrhændelser, altså det, man kalder hundredeårshændelser.
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Jeg har godt set debatten om det her i Folketingssalen med Nye Borgerlige.
Og lidt i forlængelse af hr. Uffe Elbæks spørgsmål studser jeg over, om det reelt dækker over, at man ikke mener, at klimaforandringerne er et alvorligt problem, at man ikke anerkender, at videnskaben på det område globalt og via FN-rapporter understreger, hvor alvorligt det er, og at konsekvensen bl.a. bliver, at vejret bliver mere ekstremt.
Og jeg synes, det efterlader et indtryk af, at Nye Borgerlige stadig væk hører til i den heldigvis mindre og mindre kategori af folk, som benægter, at klimaforandringerne er menneskeskabte og et problem, vi skal tage alvorligt.
Pernille Vermund (NB), 2020-01-21:
Det er jo helt bizart igen at skulle kaldes klimabenægter, når jeg står og stiller spørgsmålet, om Radikale Venstre benægter fakta, hvilket jo var åbenlyst i Folketingssalen her for et par uger siden.
Altså, Radikale Venstres klimaordfører sagde direkte, at man bare kunne spørge DMI, om der ikke var kommet flere såkaldte hundredårshændelser.
Faktum er, at DMI i et svar til Nye Borgerlige og til Folketinget har skrevet, at der ikke er en opgørelse, der viser, at der er kommet flere hundredårshændelser.
Så den her alarmisme og det her forsøg på at kalde andre for fornægtere er for mig at se at lægge et røgslør, i stedet for at man nu bare svarer på spørgsmålet.
Anerkender hr. Morten Østergaard, at der findes et svar fra DMI, som siger, at der ikke findes flere hundredårshændelser, og at klimaordføreren fra Radikale Venstre dermed har påstået noget, som er faktuelt forkert?
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Nu har fru Pernille Vermund i hvert fald sagt to ting bare i det sidste spørgsmål, som jo ikke nødvendigvis betyder det samme.
Det, at der ikke er opgørelser over hundredårshændelserne, er jo ikke det samme som, at der ikke er flere af dem.
Og jeg synes jo, at det i et og alt er prisværdigt, hvis man i Nye Borgerlige vil bero på fakta.
Jeg bliver selv med jævne mellemrum udråbt til nærmest hvad som helst af politikere fra Nye Borgerlige og tillagt synspunkter, som jeg aldrig har haft, og udtalelser, som jeg aldrig er kommet med, men som man vidt og bredt deler.
Så vi har styr på fakta i Radikale Venstre.
Vi holder os til fakta, og vi håber, man holder op med at sprede falske fakta i Nye Borgerlige.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-01-21:
Det har jo givet mig lidt inspiration at snakke om fakta.
Jeg vil holde spørgsmålet helt kort: Opfatter hr. Morten Østergaard og Det Radikale Venstre stadig væk sig selv som nogle, der lytter til eksperter?
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Jeg synes jo, den rigtige afviklingsplan for olieproduktionen er den, som også er Europa-Kommissionens ambition, nemlig at det ikke bare er Danmark, der er klimaneutralt i 2050, det er hele kontinentet.
Og det betyder så i givet fald, at der så vil være afsætningsproblemer for den olie, og det er jo vejen at gå.
Men jeg synes, det er klart, at det ikke giver meget mening at sige, at man vil være uafhængig af fossile brændsler i 2050 og helt klimaneutrale og så give nye tilladelser til, at folk kan bore efter olie og udvinde den.
Det synes jeg ikke hænger sammen.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-01-21:
Hvorfor vil I så forbyde Roundup?
Er det ikke netop i eksempelvis miljødebatten utrolig vigtigt, at man ikke fordrejer fakta, men reelt lytter til eksperter og laver nogle tiltag, der virker, og ikke hopper med på sådan nogle, synes jeg, småpopulistiske bølger?
Altså, Roundup er mindre skadeligt end kaffe og bordsalt.
Morten Østergaard (RV), 2020-01-21:
Der er en lang række områder, bl.a. miljøområdet, hvor man jo har en lang tradition for at lade forsigtighedsprincippet råde, og hvor det ikke – som dem, der sælger produkterne gerne vil have – handler så meget om at finde ud af, hvor meget gift man egentlig kan hælde ud rundtomkring, men jo mere handler om at finde ud af, om man kan undvære det.
Derfor er vores grundsynspunkt sådan set, at vi skal bruge så lidt gift som overhovedet muligt, uanset om det er i planteproduktionen, private haver eller offentlige institutioner og den slags ting, og det er ud fra et forsigtighedsprincip, for når man opdager 50 år senere, at noget viste sig at være anderledes, end man troede, så er det lidt sent, når stofferne dukker op i drikkevandsboringerne.
Og det er jo ikke fremtidsmusik – vi finder masser af stoffer i drikkevandsboringerne, som ingen havde regnet med nogen sinde ville havne der.