Carl Valentin (SF), 2025-05-02:
Tak for det.
Det overrasker mig egentlig, at det her forslag kommer.
Jeg synes, man i stigende grad kan se, hvordan Dansk Folkeparti er blevet inspireret af Trump, og ud fra et sådan populistisk perspektiv er det ikke hverken mærkeligt eller overraskende, at nogle gerne vil bruge de transkønnede og andre minoriteter som boksebold for at opnå opmærksomhed.
Jeg er meget uenig med forslagsstillerne i deres syn på køn og minoriteters rettigheder, og hvordan vi passer bedst på borgere, hvor det køn, de identificerer sig med, ikke stemmer overens med den måde, som samfundet opfatter på.
Forslagsstillerne hævder, at der kun findes to biologiske køn: mand og kvinde.
Jeg vil altså lige minde om, at ifølge den store danske befolkningsundersøgelse Projekt SEXUS fra 2019 har 1,9 pct. af befolkningen variationer i kønskarakteristika.
Man kan måske synes, det er en bagatel, og at det er en lille gruppe mennesker – fru Susie Jessen nævne dem faktisk også, og det er jeg glad for – men skal bare lige huske, at det faktisk er en lige så stor procentdel, som verdens rødhårede udgør.
Så de her mennesker findes.
Titusindvis af danskere er det, man kalder interkønnede.
De er født med biologiske træk, som ikke entydigt kan kategoriseres som mandlige eller kvindelige; de har de biologiske træk, de har, uanset hvad vi beslutter inde i den her sal.
Ud over det faktuelt forkerte er der også noget meget moralsk problematisk ved det her forslag.
Forslaget forsøger at nægte transkønnede og ikkebinære mennesker retten til at leve som dem, de er.
Det handler ikke om biologi; det handler om identitet og om liv og om retten til at blive mødt med respekt.
Konsekvensen ved at fratage de her mennesker deres rettigheder, som Dansk Folkeparti gerne vil, er altså ikke teoretiske.
Statens Serum Institut har dokumenteret, at transkønnede personer forsøger at tage deres eget liv næsten otte gange så ofte som resten af befolkningen, og de dør af selvmord 3,5 gange så ofte som ikketranskønnede.
Vi ved fra forskningen på området, at anerkendelse og adgang til behandling redder liv.
Når vi møder mennesker med respekt og støtte, øges deres trivsel og livskvalitet.
Når vi nægter dem det, som Dansk Folkeparti gerne vil, så øges mistrivslen og risikoen for selvmord.
Så når man vil fjerne juridisk kønsskifte, nægte adgang til sundhedsydelser og forbyde støtte til organisationer, der arbejder for transpersoners rettigheder, er det ikke bare symbolpolitik.
Det er politik med livet som indsats.
Jeg kan egentlig også undre mig over, hvorfor Dansk Folkeparti er så sygeligt optaget af den her lille gruppe mennesker.
Jeg kan simpelt hen ikke se, hvorfor Jonna på 56 år, der har levet en del af sit liv som mand, men nu ser sig selv som kvinde, ikke skal kunne få lov til at blive anerkendt af det omkringliggende samfund, når vi ved, hvor meget det betyder for hende.
Der går absolut ikke noget af mig ved, at hun får lov til at have det køn stående i sit pas og på sit sundhedskort, som hun identificerer sig som, og det er da kun godt, at sundhedssystemet vil hjælpe hende, hvis hun har brug for det.
Jeg kan også blive lidt paf over, hvordan DF i det her forslag sådan ret ureflekteret skriver om, hvordan man vil fjerne den såkaldte ideologiske opfattelse af køn, uden at indse, i hvor høj grad det gængse syn på køn og DF's syn på køn også er ideologiske eller socialt konstruerede.
Det er ikke sådan noget givet.
De her snævre kønsroller gør også, at en masse mennesker ikke føler sig tilpas i dem.
Så hvis man er meget imod en ideologisk tilgang til køn, kunne det være, at man skulle forsøge at nedbryde den her helt absurde idé om, at der er en rigtig og en forkert måde at være mand eller kvinde på, i stedet for at bekæmpe de mennesker, der blot forsøger at leve et liv med den identitet, som rigtig for dem.
Jeg havde forberedt at tale lidt om det her fuldstændig skøre, der bliver skrevet til sidst i DF's forslag, og jeg citerer her: »Det offentlige skal understøtte familien defineret som far, mor og børn.«
Jeg synes, det er nævnt rigtig godt både af ministeren og hr. Jan E. Jørgensen og andre, at det jo er fuldstændig ekstremt at placere sit synspunkt der, hvor man ikke anerkender de familier, der er anderledes end »far, mor og børn«, og at DF vil definere, hvad den familieform, der skal understøttes, er.
Jeg tror, DF er sådan lidt i en identitetskrise, fordi de i virkeligheden deler værdisyn med nogle af de reaktionære imamer, og nu står man så en situation, hvor man den ene dag gerne vil skælde muslimer ud for ikke at anerkende homoseksuelle, og den anden dag vil man så angribe familier, hvor forældrene er homoseksuelle.
Det er ekstremt og mærkværdigt, og SF stemmer imod forslaget.
Men Dansk Folkeparti vil jo ikke lade folk leve, som de vil, når man ikke kan få lov til at få anerkendt den identitet, man har, og Jonna, som er nævnt her i talen, ville jo ikke få lov til at hedde Jonna, hvis det stod til Dansk Folkeparti, for det må man ikke hedde, hvis systemet siger, at man er en mand.
Selv om man åbenlyst har kvindelige karakteristika og hele samfundet ville sige, når de kigger på hende, at det helt klart er en kvinde – hun har også gennemgået operationer og alt muligt andet – så ville DF sige nej og sige: Hun skal faneme – undskyld, det må jeg ikke sige – hun skal godt nok hedde Anders, og sådan er det, og vi vil slet ikke give Jonna den frihed.
Så DF vil jo bestemme, hvordan folk lever.
Jeg kan love Dansk Folkeparti for, at jeg gerne vil kigge til de reaktionære miljøer, hvor personer bliver undertrykt for deres seksualitet og kønsidentitet.
Det gør jeg ofte, og jeg tager det meget seriøst, at der i muslimske miljøer ser – heldigvis ikke blandt alle, men blandt alt for mange – er et ekstremt reaktionært syn på det her, ligesom der i Dansk Folkeparti.