Astrid Carøe (SF), 2021-03-17:
Det er jeg glad for at høre: at man så alligevel ikke mener, at det er de nedslidte, der skal betale for udsatte anbragte unges su.
For jeg bryder mig virkelig ikke særlig meget om det der med at tage nogle penge fra en udsat gruppe og give dem til en anden udsat gruppe; så hellere finde dem i det store hele eller på finansloven eller et andet sted.
Så jeg er da glad for, at ordføreren ikke vil gøre det i det her tilfælde, for det bryder jeg mig virkelig ikke om.
Er det rigtigt?
Tak for det.
For os i SF er det fuldstændig afgørende, at vi har et uddannelsessystem, hvor der er plads til alle, og hvor børn og unge har lige muligheder.
Derfor er det også en kernesag for os, at unge, der har været anbragt eller på anden vis haft svære vilkår, træder ind i uddannelsessystemet på så vidt muligt lige fod med deres klassekammerater og medstuderende.
Dansk Folkeparti foreslår med det her beslutningsforslag, at unge i efterværn skal kunne modtage su ligesom deres klassekammerater.
Det har længe været en virkelig vigtig sag for os i SF, og det har særlig været en hjertesag for vores socialordfører, Trine Torp.
Og jeg er enormt glad for, at der i forligskredsen efter det har været positive tilbagemeldinger på at få sikret su til unge i efterværn.
Når det så er sagt, er jeg rigtig glad for dagens debat og glad for anledningen til at kunne understrege, hvor vigtigt det er for os, at vi finder en løsning.
For mig er det væsentligt, at de unge har samme muligheder for en god begyndelse på voksenlivet.
Vi har nok alle sammen set de bekymrende undersøgelser, der endnu en gang viser, at vi i Danmark ikke er så socialt mobile, som vi tror, og at arven fra vores forældre desværre vægter alt for tungt.
Mange unge i efterværn har været udsat for svigt i deres barndom.
Efterværnet giver dem en mildere overgang til voksenlivet, ligesom mange andre unge heller ikke flytter hjemmefra, lige når de fylder 18 år.
For ingen bliver voksne natten over.
Det er ikke fair.
Gennem retten til su vil de unge på efterværn få ligestillede rettigheder med deres medstuderende til f.eks. at søge om handicaptillæg, su-lån og stipendier.
Det tror jeg virkelig er en motiverende faktor for de unge til at gennemføre uddannelsen, og den motivation skal vi selvfølgelig løfte.
Når de anbragte unge ikke har lige rettigheder med deres klassekammerater og medstuderende, risikerer vi at stemple dem som udenforstående og fremmedgjorte i forhold til uddannelsessystemet, og det skal vi for alt i verden undgå.
Når vi forhåbentlig snart finder en løsning på det her – og det lyder det jo som om vi gør, så de anbragte unge ikke længere er stillet anderledes end andre – må rammerne for egenbetaling også skulle diskuteres.
Det samme gælder, hvis de unge får et studiejob.
I den forbindelse har Røde Kors og Børnerådet tidligere beskrevet, hvordan en høj egenbetaling kan virke demotiverende for at uddanne sig eller få et studiejob.
Det skal vi tage alvorligt, for det at skabe sin egen indtægt og deltage i samfundet på lige fod med andre kan give handlekraft for den enkelte og øge muligheden for social mobilitet.
Det afspejles i de mange studier, der viser, at anbragte unge med fritidsjob klarer sig bedre end gennemsnittet af anbragte unge, og det skal vi selvfølgelig tilskynde til.
Derfor håber jeg meget, at man – når vi har fundet en løsning på at kunne give su til unge i efterværn – også i Social- og Ældreministeriet vil løfte debatten videre og sikre rimelige og tydelige rammer for egenbetalingen, så de anbragte unges motivation løftes og vi finder en fair løsning.
I SF er vi selvfølgelig for, at unge i efterværn skal have ret til su.
Jeg glæder mig til, at vi skal diskutere beslutningsforslaget videre i udvalget, og at vi i forligskredsen forhåbentlig i fællesskab kan finde en løsning og finansiering.