runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod (DF), 2025-10-22:
Jeg synes jo, man skal måles på det, man gør.
Jeg synes, man skal måles på, hvad det er for nogle politiske lovforslag og prioriteringer, man bærer igennem Folketingssalen.
Jeg kan ikke forstå, at regeringen er så skinger om det, for det er jo helt fair, at Socialdemokratiet er det parti, der giver de største topskattelettelser overhovedet.
Det synes jeg da I skal putte på plakaten.
For man er kommet igennem med noget, som adskillige blå partier har drømt om i mange, mange år og putter på deres valgplakater.
Socialdemokraterne gør det i fuld stilhed, i nattens mulm og mørke uden at sætte det på plakaten før et folketingsvalg og gennemfører gang på gang på gang nogle enorme lettelser af topskatten.
Hvorfor er det, at I ikke fortæller noget mere om det, hvis det er så godt og så socialt retfærdigt, som I prædiker?
Hvorfor skal vi ikke høre om det?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-10-22:
Jeg tror nu, de var temmelig glade for DF's rødvinsreform.
Men det er jo også en anledning til netop at dykke ned i f.eks. det fælles udspil – nu siger ordføreren selv, at man godt må spørge til oppositionen – de blå partier har fortalt os andre der skal komme i de første 100 dage med en blå regering.
Der er man jo enige om at udfase bo- og arveafgiften f.eks. Det vil jo altså helt afgørende stille de allermest velstillede bedre.
Det er helt skævt i mine øjne.
Jeg synes i hvert fald, det blæser lidt i vinden, at det skulle være i modstrid med det, DF står og siger, men tværtimod måske faktisk er der, millionærerne kigger hen.
Peter Kofod (DF), 2025-10-22:
Der er jo ikke noget parti i nyere danmarkshistorie, der har gennemført større lettelser for de allerrigeste end Socialdemokratiet.
End ikke Liberal Alliance kan tilnærmelsesvis nå til der, hvor Socialdemokraterne er, når det kommer til at give skattelettelser til de allerrigeste.
Og det er jo fair nok; det er den måde, I har valgt at prioritere på som socialdemokrater.
Vi andre har haft en anden balance og en anden tilgang til de her spørgsmål.
Men det er jo sådan, I har valgt at gøre det.
Derfor blev jeg også en lille smule overrasket, da jeg var på Facebook her for nylig.
Jeg har jo fundet sådan nogle fine reklamespots fra Socialdemokratiet om os – og det er vi meget glade for; jeg vil gerne sige tak for al reklamen.
Når man kun er syv mandater, er det jo godt at få et skub mere og få noget mere gratis reklame.
Det afbilder bl.a. vores formand, hvor der står, at det er millionærernes nye ven, og noget om topskat.
Altså, det vælter jo bare af sted med socialdemokratiske opslag om alt muligt om os og topskattelettelser.
Derfor synes jeg, det måske egentlig var godt at tage en snak om de topskattelettelser, som Socialdemokraterne allerede har givet danskerne.
For det synes jeg da I skal stå på mål for.
Jeg synes jo, det er helt rimeligt, at man som regering spørger, hvad det er for en politik, oppositionen gerne vil føre, når vi nu om et øjeblik har et folketingsvalg, som vi kommer til at vinde.
Hvad er det så for en politik, vi lægger frem?
Men jeg synes jo også, man skal stå på mål for sin egen.
Så jeg vil bare starte med at spørge skatteministeren: Hvem er egentlig millionærernes bedste ven her i Folketinget?
Er det ikke Socialdemokratiet, der med historisk store topskattelettelser, både under den her regering, men også under tidligere socialdemokratiske regeringer, har været det parti, der har været bannerføreren for at tage livet af topskatten?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-10-22:
Tak for det, og tak for spørgsmålet, der jo giver en glimrende anledning til at diskutere skattelettelser og ikke mindst faktisk også lige tage en runde på, hvad det er, der rammer danskerne her 1. januar.
Det, der foregår med de skattereformer, vi laver lige nu, er jo netop, at helt almindelige arbejdende danskere vil opleve at få flere penge på et tidspunkt, hvor det at gå ned og handle i supermarkedet er blevet dyrt for de fleste.
Derfor er jeg virkelig glad for det, vi har gjort, som sammen med gode overenskomster betyder, at en lønmodtagerfamilie med børn, der bor i hus, vil have over 30.000 kr. mere til sig selv næste år.
De bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder.
Det betyder så også, at jeg må konstatere, at jeg er helt uenig med nogle af de partier, som spørgerens parti vil gennemføre sin skattepolitik sammen med.
I skattereformen fra 2023 er langt den største del af pengene prioriteret til at forhøje det almindelige beskæftigelsesfradrag.
Samlet går 7 ud af 10 kr. i skattereformen til skattelettelser i bunden, til folk i arbejde, som modtager beskæftigelsesfradrag.
Det betyder, at alle danskere i arbejde kan beholde en større del af den løn, de tjener.
Derudover er der jo det ekstra beskæftigelsesfradrag til den enlige forsørger.
Det betyder, at en enlig forsørger med et barn og fuldtidsarbejde i år skal betale 7.400 kr. mindre i skat.
Men – og det er vigtigt – på grund af den nye toptopskat medfører reformen samtidig, at man skal betale mere i skat, hvis man har en meget høj indkomst.
Med finanslovsforslaget lægger vi op til at afskaffe en række afgifter.
Vi vil nedsætte husholdningernes elafgift.
Så både personskattereformen og afgiftslempelser på finanslovsforslaget giver altså helt almindelige familier flere penge mellem hænderne, samtidig med at vi holder den sociale balance.
Peter Kofod (DF), 2025-10-22:
Tak for det.
Jeg læser spørgsmålet højt: Bakker ministeren op om Socialdemokratiets store topskattelettelser under Helle Thorning-Schmidt- og Mette Frederiksen-regeringerne, der isoleret set har lettet topskatten for mere end 30.000 kr. om året for direktørfamilien, eller er ministeren enig med Socialdemokratiet på sociale medier, hvor der tordnes mod topskattelettelser til millionærerne?
Magnus Heunicke (S), 2025-10-22:
Ja, der vil man kunne slå op i loven om cybersikkerhed og implementeringen af EU-direktivet om cybersikkerhed, som netop håndterer de største vandværker.
Der er en række krav, som man skal leve op til, hvis man er med i den pulje.
Det er de største af dem, der leverer klart mest drikkevand til danskerne, og de skal leve op til det.
Det skulle man ikke før, men den lov, som implementerer EU-direktivet, sikrer, at man skal leve op til de her skærpede regler om netop at styrke cybersikkerheden.
Det gør jeg også, og det er vigtigt at sige til danskerne, at man kan drikke sit drikkevand fuldstændig trygt.
Vi foretager målinger, og vi monitorerer det i en grad, som man nok aldrig har gjort før, og det bliver vi ved med at gøre.
Sascha Faxe (ALT), 2025-10-22:
Vores vandværkers it-systemer er ret interessante.
Jeg bor på landet, og bare det at finde målingerne er svært.
De er simpelt hen dårligere beskyttet it-mæssigt, end Aula er.
hvad er planen så, hvis det sker i morgen?
Har vi en plan?
Magnus Heunicke (S), 2025-10-22:
Men der er der jo muligheder, og de største har fuldstændig klare regler for og procedurer for, hvad man gør i de tilfælde.
Den anden trussel er cyberangreb, altså at man f.eks. går ind i it-systemer, der styrer pumperne, styrer adskillelsen mellem spildevand og rent drikkevand.
Det er noget af det, som vi virkelig skal undgå.
Så vi kender risikofaktorerne, og det, vi skal sikre i lovgivningen, er, at der er konkrete planer for, afhængigt af hvor stort vandværket er, hvad man gør i de her scenarier.
Sascha Faxe (ALT), 2025-10-22:
Jeg er helt med.
Jeg har prøvet at koge mit vand.
Det var så colibakterier, der var problemet; det var under corona, og det var møgbesværligt.
Med det er jo ikke kun os, det rammer.
Som ministeren også siger, er erhvervslivet dybt afhængigt af rent drikkevand.
Det kan sætte dem flere år tilbage, hvis de et par døgn er uden vand.
Grise dør jo faktisk rigtig, rigtig hurtigt uden vand, meget hurtigere end mennesker.
I varmt vejr går der et halvt til et helt døgn, og så er de døde.
Så mit spørgsmål er: Hvis det her sker i morgen, har vi så en plan?
Jeg er helt med på, at vi er i gang, men lige nu er vi under pres.
Magnus Heunicke (S), 2025-10-22:
Jeg må sige, at vi jo kender situationen med, at der sker hændelser.
Man kan komme til at grave et rør over, og så skal vi koge vandet i en periode.
Der hører man så i radioavisen om et givet vandværk.
Så vi har faktisk en sektor, som dygtig til at rykke hurtigt og til at agere.
Nogle steder kobler man sig op på nabovandværket, og andre steder er det en tankbil, der kommer.
Men indtil nu har det været uskyldige hændelser, som vi er nødt til at sige sker i et samfund som det danske.
Vi er også nødt til at forberede os på mere avancerede og mere målrettede hændelser, og det er det, som ligger i den lovgivning fra før sommer, som er ved at blive implementeret, og i den nye lovgivning, som er i lovprogrammet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2025-10-22:
Tak for spørgsmålet.
I forhold til kontanthjælpsreformen er det jo beskæftigelsesministeren, som rettelig kan svare på konkrete spørgsmål i forhold til den del og det forlig, der ligger på området.
Det, der er min opgave som social- og boligminister, er at fortsætte i sporet med at sikre, at der er betalbare og billige almene boliger, der er til at få.
Det var min opgave før, det er det også nu, og det vil jeg fortsætte med.
Det betyder bl.a., at vi lige nu sidder og kigger på fonden for blandede boliger og blandede byer for at sikre, at man får afløb for de midler, der i sin tid blev aftalt skulle bruges til f.eks. at etablere mere skæve boliger, flere betalbare boliger.
Den opgave er stadig vigtigt både med og uden en kontanthjælpsreform, ligesom det også er vigtigt, at kommunerne fortsat også bruger de værktøjer, de har i værktøjskassen.
Det er jo fint nok, at man også fra Enhedslistens side påpeger, at det ikke er nok med de eksisterende værktøjer – det kan vi delvis godt være enig i – men det er jo heller ikke godt nok, hvis man mange steder har et værktøj, som hedder den kommunale boliganvisning og det at indgå aftale med Boligselskabernes Landsforenings forskellige afdelinger om at få anvist nogle boliger, der rent faktisk er til at betale for målgruppen.
Det skal vi i fællesskab også sikre sker.
Peter Kofod (DF), 2025-10-22:
Jeg kan ikke forstå, at Socialdemokraterne bliver ved med at gøre topskat til så stort et tema, når man selv er det parti, der giver allerflest af de topskattelettelser, der har været nærmest nogen sinde, i hvert fald i den tid, jeg har kunnet researche.
Hvorfor er det, at man har så travlt med at pege fingre ad alle mulige andre, som i øvrigt ikke gennemfører sådan nogle ting, når man gør det selv?
Altså, Socialdemokraterne er et parti, der er taget med fingrene i kagedåsen på det her område.
Det er hver gang, stort set, der er en socialdemokratisk regering og man skal forhandle sig frem til noget, at Socialdemokraterne giver på topskatten.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Man kunne jo risikere at blive beskyldt for hykleri for den slags.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Så synes jeg, at ministeren læser den historie, der har været på BUPL's hjemmeside forkert.
For den handler netop om pædagoger, der siger, at de ikke har den relevante støtte til de børn, de får over i sfo'en, selv om de har støtte ovre i folkeskolen.
Og det er jo rigtigt, at for nogle børn er det en hjælp, at der er frie rammer, og at der også er mere støj og mere gang i den, men der er også mange børn, som sidder inde i et klasselokale, som har brug for lidt mere faste rammer og lidt mere ro, og som er totalt prisgivet, hvis de bare bliver smidt over i en sfo, hvor der er 55 børn, der farer rundt, for de har brug for noget andet.
Mattias Tesfaye (S), 2025-10-22:
Jeg er meget enig i, at den kortere skoledag betyder, at sfo'en får en anden og en styrket rolle, og det synes jeg er så godt og så positivt.
Og jeg er så glad for, at hvis vi kigger i indskolingen, er det ni ud af ti børn, der er en del af et fritidstilbud.
Det er virkelig positivt.
Men jeg vil godt holde fast i, at de støttetilbud, der er nødvendige i skolen, ikke nødvendigvis er de samme, som er nødvendige i sfo'en.
Ofte behøver børn ikke de samme støttefunktioner i sfo'en, som de har i skolen.
Nogle gange gør de jo, og hvis det har den betydning, at de ikke kan være med i fællesskabet, så lever kommunerne ikke op til gældende lovgivning.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Man kan jo selvfølgelig angribe det her sådan meget lovteknisk og sige, at der er en folkeskole og der er en sfo, men jeg tror, at for et børneliv og det at være en inkluderet del af en børnegruppe og af et klassefællesskab, er det ikke sådan, at det klassefællesskab stopper, når man går ud af folkeskolen og man går over i sfo'en.
Det, vi ser lige nu, er jo, at rigtig mange af de børn, som ministeren gerne vil have inkluderet i den almindelige folkeskole, ikke har støtte ovre i sfo'en.
Det vil sige, at de godt kan være inkluderet i fællesskabet ovre i klasseværelset i det tidsrum, som skolen er i gang, men lige så snart det hedder sfo, og lige så snart klassen går derover, mister de faktisk den støtte, der er afgørende for, at de kan være der og de kan være en del af fællesskabet.
Man har jo politisk og i kvalitetsprogrammet – og det synes vi i SF er en god idé – valgt at gøre skoledagen kortere, men det betyder jo også, at sfo-dagen bliver længere, og det bliver en mere vigtig del af det at være en del af et fælles børnefællesskab.
Så jeg synes, der er et problem, når man kan se, at så mange pædagoger svarer, at de børn, de har, som får ekstra hjælp og ekstra støtte for at være en del af fællesskabet i skolen, ikke får det ovre i sfo'en, for så er der nogle børn, vi taber.
Og man kan ikke være en del af et fællesskab fra 8-13 og så være væk fra 13-17, mens de andre stadig væk kører videre.
Så bliver man ikke et helt gyldigt medlem af fællesskabet.
Er det ikke noget, ministeren vil kigge på, altså om reglerne og rammerne egentlig er ordentlige for kommunernes tildeling af støtte også i sfo?
Jeg ved også, at ministeren er enig i, at sfo'en har fået en vigtigere rolle i det børneliv, der er nu.
Mattias Tesfaye (S), 2025-10-22:
Tak for spørgsmålet.
Jeg læste faktisk godt selv artiklen, der henvises til, fra BUPL's hjemmeside.
Først og fremmest vil jeg godt understrege, at alle børn selvfølgelig skal have den støtte, de har brug for, så de kan trives og udvikle sig, både i folkeskolen og sfo'en.
Det står også i lovgivningen i dag.
Jeg forstår spørgsmålet sådan, at spørgeren ønsker, at støtte i folkeskolen overføres til sfo'en en til en, og det er jeg ikke enig i.
Der er stor forskel på at være i fritidstilbud og at gå i skole.
Fritidstilbuddene spiller en væsentlig rolle for børnenes trivsel.
I sfo'en får børn og unge nogle andre muligheder for at deltage i fællesskaber end i skolen, hvor udgangspunktet først og fremmest er, at det er frivilligt at være med.
Det er jo ikke nogen regler, der gælder i sfo'en.
Det skal skolen jo imødekomme, bl.a. gennem undervisningsdifferentiering og gennem holddannelse, tovoksenordninger og anden faglig støtte til eleven; det kan f.eks. være specialundervisning.
Det betyder ikke, at børn ikke skal have støtte i sfo'en.
De skal have den støtte, de har brug for; det er bare ikke altid den samme, som de har brug for i skolen.
Efter reglerne skal kommunalbestyrelsen anføre mål- og indholdsbeskrivelser for deres sfo'er, og det giver mulighed for, at de kan indrette sfo'erne efter lokale prioriteringer og efter lokale ønsker og behov.
Den her mål- og indholdsbeskrivelse skal bl.a. indeholde oplysninger om, i hvilket omfang og i givet fald på hvilken måde sfo'en gør en målrettet indsats i forhold til at støtte børn med særlige behov og deres forudsætninger.
Så følger det også af kommunalbestyrelsens forpligtelser, at hvis et barn eller en ung ikke tilbydes den nødvendige støtte i sfo'en for at kunne trives og udvikle sig, vil kommunalbestyrelsen skulle give et andet tilbud, som faktisk lever op til de krav.
Tak for ordet.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er rimeligt, at elever, som får støtte til særlige behov i skolen, ikke har den samme støtte i sfo?
Mattias Tesfaye (S), 2025-10-22:
Regeringen har, som jeg sagde før, brugt flere og flere penge på folkeskolen, og vi kommer til at bruge endnu flere fra næste skoleår, fordi vi er tilhængere af at bruge flere penge på folkeskolen.
Men man kan jo ikke slå op i finansloven og se, hvor folkeskolen står, for det er jo kommunerne, der har udgifterne, som ordføreren ved endnu bedre, end jeg selv gør.
Der er det jo relevant, at kommunernes økonomi, dvs. deres muligheder for at styrke den lokale velfærd, jo er blevet markant bedre de seneste par år, fordi der jo er indgået de bedste økonomiaftaler med kommunerne i de seneste 15 år.
Det kan vi jo også se i det her efterårs budgetter.
Jeg følger jo lidt med i lokalaviserne og kan se til min kæmpestore glæde, at kommunalbestyrelsernes budgetter i år mange steder er børnebudgetter.
Det synes jeg virkelig er positivt.
Jamen der er ikke nogen, der skal prisgives.
Og det fremgår tydeligt af loven, at børn og unge skal have den støtte, der skal til, for at de kan trives i sfo'en.
Så man kan ikke bare sige, at støtten stopper pr. definition ved folkeskolen.
Men der jo foretages en ny vurdering af, hvilke støttebehov barnet så har i sfo'en.
Jeg tror, det er en relevant problemstilling, artiklen og sådan set også ordføreren peger på, nemlig at når sfo-tiden bliver længere, bliver det her spørgsmål væsentligere.
Men lovgivningen, vil jeg sige, som jeg lige læser den, synes jeg egentlig ser rigtig ud, nemlig at der skal foretages en vurdering af, om børn og unge trives i sfo'en.
Jeg har ikke læst Nina Smiths opslag på LinkedIn, for jeg kigger aldrig derind.
Men økonomi er ikke ligegyldigt.
Det er dog væsentligt, at de samlede udgifter pr. folkeskoleelev de seneste år har været stigende år for år.
Det synes jeg er relevant.
Det, som jeg bare også synes er relevant, er en politisk diskussion af, hvad de bruges på.
Jeg tror, det er det, statsministeren er inde på fra Folketingets talerstol, altså at vi også får for lidt for pengene i dag.
Bare en enkelt banal ting er f.eks., at vi bruger over 1 mia. kr. på at køre børn rundt i taxaer til specialundervisning.
De penge kunne f.eks. godt bruges bedre.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Grunden til, at jeg spørger om økonomien, er jo også, fordi statsministeren i åbningsdebatten fik sagt, at vi aldrig har brugt flere penge på folkeskolen.
Når man laver lidt hurtige beregninger, kommer jeg frem til, at der færre ressourcer pr. elev i dag, end der var for f.eks. 20 år siden.
Citat slut.
Vil ministeren ikke give Nina Smith ret i, at det relevante tal er, om der er lærere og pædagoger ude i folkeskolen, og at der står det dårligere til i dag?
Mattias Tesfaye (S), 2025-10-22:
Jo, jeg synes jo, det er vigtigt at sondre imellem det vigtige forebyggende arbejde, som bl.a. handler om ofte at have en pædagog, og det kan også være en ekstra lærer i klassen.
Og det er jo bl.a. noget af det, man kan bruge skolens timebank til, altså forkorte skoledagen lidt og så bruge de ressourcer til nogle ekstra pædagogiske kræfter i klasselokalet.
Det er lige så vigtigt, at vi også får brugt økonomi på at hjælpe nogle de børn, der er i langvarigt, bekymrende fravær, tilbage.
Jeg er selv meget inspireret af, hvad man kan bruge onlineundervisning til i den forbindelse.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Tak til ministeren for svaret og også for at tage problemstillingen seriøst.
Det er jo rigtigt, at det er en kompleks problemstilling.
Der er meget, man skal sætte ind med for at hjælpe de her børn og de her familier, så færre får langvarigt skolefravær.
Men noget af det, vi også kan gøre politisk, er jo at sikre, at der er økonomi i folkeskolen til, at man faktisk kan løfte de her opgaver, altså at der er den ekstra lærer, så der lige er ressourcer til at snakke med forældrene om morgenen eller om eftermiddagen.
Jeg synes, at lidt for meget kommer til at handle om alle de andre ting, altså alle de andre ting, som er fine og velmenende tiltag, men som ikke kan lade sig gøre, hvis ikke folkeskolen har en økonomi, hvor man faktisk har lærerressourcer og pædagogressourcer til at hjælpe børnene i hverdagen og til at se, om et barn har problemer.
Hvad vil regeringen gøre ved det?
Er det ikke på tide, at regeringen kommer med et løft af skolens økonomi, når man kan se, at der er en så stor problemstilling her?
Mattias Tesfaye (S), 2025-10-22:
Tak til Sigurd Agersnap for spørgsmålet, og tak til formanden for ordet.
Det er, tror jeg vi er enige om, bekymrende, at vi i efterhånden et stykke tid har set en tendens til, at flere børn har langvarigt bekymrende skolefravær.
Når det sker, skal vi selvfølgelig altid tage det dybt alvorligt.
Jeg mødtes i øvrigt den 10. oktober selv med de forældre, der medvirker i dokumentaren »Skolens tabte børn«, og på mødet modtog jeg en række beretninger fra børn i langvarigt bekymrende skolefravær og også fra nogle af de børn, der selv medvirker i dokumentaren.
Både børnenes og forældrenes historier gør selvfølgelig et stort indtryk.
Jeg mener ikke, at folkeskolen i dag har tilstrækkelig gode rammer til at hjælpe børn, før deres fravær udvikler sig til langvarigt skolefravær.
Så det korte svar på spørgsmålet er nej.
Derfor har jeg også indkaldt folkeskoleforligskredsen til forhandlinger i næste måned, i november, hvor anbefalingerne fra en ekspertgruppe for regler om fravær og specialundervisningsområdet skal forhandles.
Den ekspertgruppe peger bl.a. på, at lovgivningen om fravær i dag er utidssvarende, fordi den primært adresserer somatisk sygdom og ikke psykisk mistrivsel.
Det er jeg meget enig med ekspertgruppen i.
Gruppen peger også på, at hvis vi skal hjælpe de her børn og unge tilbage i skolen, er vi nødt til at vende blikket mod skoletilknytning, ligesom vi skal arbejde mere forebyggende, end vi er lykkedes med i dag.
Jeg tror på, at vi med ekspertgruppens anbefalinger til lovændringer og regelændringer kan komme et væsentligt skridt nærmere nogle rammer, der kan understøtte, at flere børn med særlige behov rummes i folkeskolen og undgår langvarigt skolefravær.
Men det her langvarige skolefravær er en kompleks størrelse, og der er brug for indsatser på flere fronter på samme tid.
Den 6. oktober oversendte jeg en national handlingsplan for børn og unge med langvarigt bekymrende skolefravær til Folketinget.
Det er 22 initiativer, som indtil videre er igangsat på tværs af sundhedsområdet, socialområdet og undervisningsområdet.
Jeg bilder mig ikke ind, at alt er løst med det.
Der er brug for mere viden, og der kommer derfor også yderligere tiltag fra regeringen.
Tak for ordet.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-22:
Tak for det.
Mit spørgsmål lyder: Mener ministeren, at det nuværende skolesystem har tilstrækkelige rammer og ressourcer til at rumme børn med særlige behov og forhindre skolevægring?
Jeg synes, der er en udfordring med, at regeringen bliver ved med at gøre de her ting meget komplicerede og ikke anerkender det helt basale faktum, at når man ikke har sat penge nok af til folkeskolen, dvs. at der ikke er lærere nok og der ikke er pædagoger nok, så betyder det selvfølgelig, at flere elever ikke kan passe ind i fællesskabet og ender med at få skolevægring.
Så regeringen er jo nødt til også at svare på det, Nina Smith siger, og det, formanden for Danmarks Lærerforening siger, nemlig at krisen i folkeskolen i høj grad handler om de relevante ressourcer, altså mangel på lærere og mangel på pædagoger.
Vil regeringen ikke bare anerkende det?