Jane Heitmann (V), 2017-10-27:
Jeg blev valgt til Folketinget første gang i 2011, og jeg kan ikke mindes et folketingsår, uden at vi har diskuteret medicinsk cannabis under en eller anden form, enten her i Folketingssalen, til møder eller til debatarrangementer.
Og nu er vi her igen, men med et helt andet og meget, meget stærkt fælles udgangspunkt i en politisk satspuljeaftale om at etablere en forsøgsordning med medicinsk cannabis.
For vi er enige om, at vi skal blive klogere på, hvad medicinsk cannabis er for en størrelse, og om medicinsk cannabis kan hjælpe danske patienter, eller hvordan.
I sommer deltog jeg i Folkemødet på Bornholm, og jeg var så heldig at blive inviteret med til en debat om medicinsk cannabis sammen med skuespilleren og komikeren Søs Egelind.
Og i forbindelse med debatten fik jeg et indblik i Søs Egelinds valg, hendes udfordringer og hendes motivation, for Søs er jo en af de mange patienter, som af egen drift har prøvet sig frem med virkninger af cannabis – ikke medicinsk cannabis, men cannabis.
Og lige meget hvordan vi vender og drejer det, er selvmedicinering en dårlig idé.
For når man handler på det sorte marked, ved man ikke, hvad man får, i hvilke mængder, og om det overhovedet har den ønskede effekt på f.eks. smerter.
Vi skal lytte til danske patienter, når de efterspørger behandling, men vi skal ikke have hovedet under armen, om man så må sige.
Og det har været en prioritet for os i Venstre gennem hele forhandlingsprocessen at sikre, at vi har blik for patientsikkerheden.
Vi ved, at vi med forsøgsordningen her giver smertepatienter, cancer- og sclerosepatienter og rygmarvsskadede en ny mulighed for at blive medicineret med medicinsk cannabis.
Men vi ved også, at vi bevæger os ind på et område med ikkegodkendte præparater.
Det stiller store krav til den behandlende læge, for det er som med alle andre præparater en lægefaglig vurdering, der skal ligge til grund for ordinationen af medicinsk cannabis, og det er afgørende, at lægen omhyggeligt informerer patienten om eventuelle risici ved behandlingen.
Jeg har noteret mig, at foreningen Cannabis Danmark i deres høringssvar giver udtryk for, at de ønsker, man skal kunne købe cannabis uden recept i cannabisbutikker.
Når vi fra Venstres side ikke bakker op om det ønske, er det bl.a., fordi forsøgsordningen her ikke er ensbetydende med en legalisering af cannabis.
Vi må og skal holde os for øje, at traditionel cannabis er sundhedsskadelig, og at det samme kan gøre sig gældende for medicinsk cannabis.
At sende andre signaler ville være dybt problematisk, særlig i forhold til vores unge, som vi jo ønsker at skærme mod rusmidler.
Jeg har også noteret mig lægernes bekymring i forhold til korrekt information til patienterne, et muligt øget pres i forbindelse med et ønske fra patienter om medicinsk cannabis-produkter og manglende evidens i det hele taget.
Derudover er det også afgørende, at cannabisprodukter ikke vil være det første valg og ordineres med udgangspunkt i et informeret samtykke, ligesom der er skærpet informationspligt for lægen. Sidst, men ikke mindst er et af målene med forsøgsordningen netop at bidrage til at få skabt et mere solidt videns- og erfaringsgrundlag for behandling med medicinsk cannabis.
Og derfor er det f.eks. afgørende, at man med den etablerede bivirkningsordning har tæt fokus på at monitorere, bl.a. i forhold til indikationer, ordinationsmønstre, bivirkninger og forbrug.
Forarbejdet med forsøgsordningen har været grundigt.
Jeg har ikke tal på, hvor mange timer vi har brugt i hinandens selskab, og jeg vil gerne takke partierne for et konstruktivt samarbejde.
Uanset om vi har talt med patientforeninger, apoteker eller læger, har dialogen været positiv, og alle har delt et ønske om at finde en form, som kunne danne grundlag for en aftale.
Og det er en enorm styrke, men der er samtidig lidt arbejde, før vi er i mål.
Vi har i processen brugt mange timer på at diskutere, hvordan vi skal få cannabis nok til at dække det forventede behov.
Vi har særlig haft blikket rettet mod Holland, men må erkende, at vi formentlig ikke kan få dækket efterspørgslen med import fra f.eks. Holland alene.
Og derfor er jeg oprigtig glad for, at regeringen nu har taget initiativ til, at der sideløbende med behandlingen af lovforslaget her igangsættes en proces, som skal give danske producenter mulighed for at sætte gang i en cannabisproduktion.
Hvorfor importere fra Holland, hvis vi kan selv og måske oven i købet kan få lagt grundstenene til en ny eksport- og indtjeningsmulighed?
For nylig var jeg med sundhedsministeren på besøg hos Katrine og Alfreds Tomater på Fyn.
På gartneriet er man klar til at kaste sig over en dansk produktion af standardiserede cannabisprodukter til medicinsk brug, og de skrappe sikkerhedskrav, særlige produktions- og medarbejderkrav, er man helt indstillet på at leve op til.
Det er på alle måder glædeligt, at danske virksomheder har blik for et nyt forretningsområde og tør satse.
Forsøgsordningen med medicinsk cannabis skal træde i kraft allerede den 1. januar 2018, så herfra er der blot at sige: Sæt i gang.
Venstre støtter lovforslaget, og vi ser frem til at følge erfaringerne de næste år.