Liselott Blixt (DF), 2019-04-26:
Det er altid så rart at komme som nr. 2, når der er sådan et langt lovforslag med rigtig mange punkter, for så behøver jeg ikke at gentage det, som den første ordfører har været så venlig at fortælle om.
Men jeg vil i hvert fald sige, at det her lovforslag kommer efter nogle tragiske hændelser.
Jeg vil ikke gå i detaljer, men en læge er blevet anklaget for skødesløshed på sit arbejde.
Det blev i sidste ende heldigvis til frifindelse ved Højesteret.
Men det udløste i den periode, at flere læger lavede kampagnen »Det ku' ha' været mig«.
Omkring hver tredje af landets 30.000 læger
skrev under på et mistillidsvotum til styrelsen, et initiativ, der blev taget af en overlæge på Odense Universitetshospital, og han fik så også senere besøg af styrelsens direktør på en døgnvagt på intensivafdelingen, for at de kunne få talt om, hvad det var, der skete, og hvad det er, der sker i det daglige arbejde.
Svendborgsagen er blevet fulgt tæt af sundhedspersonalet landet over, og deres bekymring blev opsummeret i et tweet, der lyder: »I morgen falder der dom i Svendborgsagen.
Og for mange læger falder der dermed dom i deres fremtidige virke som læge.
Tør man blive i et system, hvor man kan dømmes som kriminel for at udføre sit arbejde efter bedste evne i de givne rammer?«
Det synes jeg sætter hele lovforslaget i relief, i forhold til den vægtning, der skal ske, i forhold til patientsikkerhed, men også i forhold til ressourser og lægens arbejde og øvrige sundhedspersonales arbejde.
Så spørgsmålet var selvfølgelig også: Var styrelsen gået for langt, og hvordan kan og skal man kunne agere som læge i travle perioder?
Ministeren holdt møde med de to organisationer Lægeforeningen og Dansk Sygeplejeråd, og det kom der så de her punkter ud af.
Så det er nogle af de ting, som vi bliver nødt til at arbejde med, og i hvert fald også efter at en eventuel lov bliver gennemført.
Et af de punkter, som vi har været særlig interesseret i, er det sprogkrav, der stilles til de udenlandske læger.
For hvor er sikkerheden?
Det er altså alfa og omega, at man kan forstå den læge, som skal behandle en.
Vi har afdelinger i Danmark, som er blevet lukket, fordi der har været for store komplikationer, fordi der har været udenlandske læger, der enten ikke var dygtige nok på grund af manglende kvalifikationer eller ikke kunne sproget.
Så vi ønsker et skærpet sprogkrav.
Det er også en af grundene til, at vi i næste uge sammen med Enhedslisten fremsætter to forslag, og jeg tror, det er på torsdag, de skal behandles, og i dem stiller vi netop de samme krav til læger fra EU-lande, som vi stiller til læger fra tredjelande.
Det ser jeg også at en stor del af høringssvarene påpeger.
Det er både Danske Regioner, Dansk Selskab for Patientsikkerhed, Dansk Selskab for Almen Medicin, Ældre Sagen, Danske Patienter og Lægeforeningen, så det er jo et massivt ønske.
Men jeg vil godt spørge ministeren, når nu Danske Regioner går ud og påpeger det her og ministeren jo også sætter regionerne til at have ansvaret for at ansætte de her læger, om det ikke kunne have foranlediget at stille nogle krav til de sundhedspersoner, man ansætter, sådan at man faktisk kunne have taget det ind i de år, der er gået.
For jeg mener, at uanset hvad man ansætter af personale, tager man dem til samtale, og der har man vel nogle krav på den enkelte afdeling til, hvad de skal kunne.
Så det vil jeg godt spørge ministeren om.
Jeg ved, at ministeren er blevet spurgt om det tidligere i samråd osv., men jeg synes, det er vigtigt at påpege det her, når Danske Regioner i et høringssvar påpeger problemet, for jeg tænker: Hvad er det, de selv kunne have gjort?
Men af andre forslag, som den foregående ordfører som sagt har været inde på, er der forslag om f.eks. Det Rådgivende Udvalg for Tilsyn og Fagligt Forum for Patientsikkerhed.
Jeg kan også se, at der er nogen, der har stillet spørgsmål om, om de kommer til at overlappe hinanden, for noget, vi skal passe på med, er at lave så meget bureaukrati, at vi laver så mange regler, at sundhedspersonalet skal sidde og bruge tid på bag en computer eller på et afkrydsningsskema eller en hel masse andre ting i stedet for at tage sig af patienten.
For så får vi jo ikke så meget patientkontakt.
Vi støtter forslaget, men har nogle spørgsmål, som vi gerne vil stille, og som vi så håber kan nå at blive behandlet, men ellers bliver det vel efter et valg eller sådan noget lignende.