Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-10-25:
Mange tak for ordet.
Jeg vil også gerne bruge anledningen til at byde vores nye nordatlantiske medlem, hr. Tórbjørn Jacobsen, hjertelig velkommen her i Folketinget.
Jeg glæder mig personligt og på vegne af IA til et godt samarbejde.
Tidligere i år blev Arctic Winter Games afholdt i Nuuk, og det er den største event, der nogen sinde er blevet holdt på grønlandsk jord, og det er en event, der i høj grad blev båret af en masse dygtige frivillige.
Kendingsmelodien til Arctic Winter Games var »We are the Arctic« af det grønlandske band Small Time Giants, og sangen var med til at understrege, at sammenholdet på tværs af Arktis skal være i fokus, og den var ikke mindst et budskab om, at vi, folket i Arktis, udgør Arktis.
Derfor mener vi også i Inuit Ataqatigiit, at Grønland bør have sin egen Arktisstrategi, ligesom vi også ser frem til en inddragelse af Grønland i evalueringen af kongerigets arktiske strategi 2011-2020.
Arktis er bl.a. de mange naturressourcer, både de levende og de ikkelevende, og ikke mindst den humane kapital.
Der bor over 4 millioner mennesker i Arktis, og vi skal derfor altid huske på den menneskelige dimension, når vi taler om Arktis.
Det gælder, både når vi snakker om arktisk forskning, arktisk forsvar og arktisk erhvervsudvikling.
Særlig i de nuværende politiske drøftelser om forsvarets fremtidige opgaveløsning i Grønland mener jeg at det er helt afgørende, at man i langt højere grad end tidligere får inddraget lokalbefolkningen.
Her ser vi netop en masse human kapital fra Grønland, som i hvert fald ikke indtil nu har været inddraget i tilstrækkelig grad i forsvarets opgaver i Arktis.
Forsvarets overvågning og suverænitetshåndhævelse er i dag simpelt hen ikke tilfredsstillende, og indsatsen skal styrkes i de kommende år, og her skal borgerne i Grønland tænkes ind som en ressource.
På samme måde skal de grønlandske folketingsmedlemmer af Forsvarsudvalget også tænkes ind som en ressource i de kommende forsvarsforligsforhandlinger om netop Grønland og Arktis.
Jeg talte for nylig til en plenary session ved Arctic Circle-konferencen i Island, hvor der deltog 2.000 mennesker fra 50 forskellige lande.
Arctic Circle har år for år vokset sig stor, ligesom den globale interesse for Arktis er stadig stigende.
Den politiske interesse understreges af de mange observerende lande i Arktisk Råd, mens økonomiske interesser i Arktis bl.a. bliver afspejlet i Guggenheims Arktisfond og i de nye investeringsmuligheder i de europæiske og nordiske investeringsbanker – nye interesser og nye investeringsmuligheder, som naalakkersuisut i langt højere grad bør gribe og omdanne til konkret udvikling til gavn for Grønland.
I en fortsat globaliseret verden er vi forbundet mere end nogen sinde, og derfor mener jeg også, det er afgørende, at Grønland åbner sig op for resten af omverdenen, er åben for nye partnerskaber og nye muligheder, som en global verdensøkonomi skaber.
For at tage aktiv del i globaliseringen og en global verdensøkonomien har Grønland behov for stærke internationale partnerskaber – ikke mindst for at få skabt erhvervsudvikling.
Fiskeriet i Grønland udgør stadig knap 90 pct. af Grønlands eksport.
Makrellen, som er en helt ny fiskeart i grønlandsk farvand, er nu den tredjestørste eksportvare inden for fiskeriet.
Det er et af de positive eksempler på nye indtægtsmuligheder for Grønland, vi har set i de sidste par år, men, for der er et men, fiskeriet er sammen med råstofprojekterne også enormt følsomt i forhold til verdensmarkedspriserne.
Det handler om vækst til morgendagens generationer, det handler om vækst til den fremtidige velfærd i Grønland, til skoler, til et stærkt sundhedsvæsen og hjælp til trivsel til de familier, der har brug for et skub i den rigtige retning – vækst i Arktis og vækst i investeringerne i uddannelse til vores unge, så samfundet hele tiden er i fremdrift og fremtiden ser lysere ud generation for generation.
Derfor opfordrer Inuit Ataqatigiit regeringen til at fortsætte støtten til universitetssamarbejdet UArctic, som vi begynder at se resultaterne af.
Forudsætningerne for bæredygtig vækst er bl.a. bedre og billigere internet.
Det handler om en stærkere infrastruktur, som kan koble Grønland sammen og samtidig kan åbne Grønland op for resten af verden.
Det er vigtigt, at man får skabt nogle lokale arbejdspladser, og at en stor del af den værditilvækst sker i Grønland.
Igennem internationale investeringer og partnerskaber kan vi få skabt et stærkere velfærdssamfund, så vi kan levere et samfundsøkonomisk og menneskeligt stærkere samfund videre til de kommende generationer.
Derfor er jeg også glad for, at man i Arktisk Råd arbejder aktivt med miljøbeskyttelse og med bæredygtig udvikling, f.eks. i arbejdsgruppen for bæredygtig udvikling i Arktis.
Inuit Ataqatigiit vil derfor også opfordre regeringen til at sikre og prioritere en fuld miljøoprydning i Grønland ved tidligere militære anlæg, bl.a. ved Camp Century, som tidligere er blevet nævnt, så man på den måde også får fejet for egen dør, før man går ud i verden og promoverer sig i forhold til miljøoprydning.
Jeg vil gerne rose amerikanernes fokus på en styrkelse af økonomien og levevilkårene i Arktis i deres formandskab i Arktisk Råd, men i forhold til den arktiske redegørelse, som vi har foran os, så jeg gerne, at man i højere grad redegjorde for de konkrete resultater med dette arbejde, for det er dér, vores fokus bør være.
Jeg var i sidste uge i Uummannaq i Nordgrønland, hvor jeg bl.a. talte med den lokale grønlandske turistoperatør, som fortalte, at hundeslædesæsonen de seneste par år er kortet ned til nu kun at være på 1½ måned.
Hvor havet omkring Uummannaqøen for 10 år siden frøs til i oktober, fryser det nu først til i februar.
Denne udvikling har selvfølgelig en betydning i forhold til det at komme ud på hundeslæde, men det har også en erhvervsmæssig betydning i forhold til at komme på fangst og komme ud til de bygder, der er omkring Uummannaq.
Vi, folket i Arktis, er vant til at tilpasse os.
Vi har tilpasset os til det skiftende barske klima i rigtig mange år, og i Arktis oplever vi, at temperaturstigningerne sker med dobbelt hastighed i forhold til resten af verden.
Inuit Ataqatigiit er fortaler for, at Grønland skal have en helhedsorienteret tilpasningsplan i forhold til de klimaforandringer, der er.
Klimaforandringerne medfører udfordringer for traditionelle erhverv, men de medfører også nye muligheder.
Inuit Ataqatigiit mener også, at Grønland skal være med til at bidrage og forpligte sig internationalt til at neddæmpe yderligere menneskeskabte påvirkninger af klodens klima.
Grønland bør tiltræde Parisaftalen, og den nødvendige vækst i Grønland kan sagtens finde sted på en bæredygtig måde, så vi ikke belaster klimaet.
Lad os gå forrest i udviklingen af en bæredygtig turisme og bæredygtige grønne erhverv, hvor det er lokale arbejdspladser og lokale løsninger, som er i højsædet.
Bæredygtig turisme handler om en lav belastning af miljøet og den lokale kultur, samtidig med at det bidrager til at generere indkomst for lokalbefolkningen.
Nanu Travels fra Ittoqqortoormiit i Nordgrønland har netop vundet en pris for bæredygtig turisme, hvor de har inddraget lokalbefolkningen og været med til at skabe lokale arbejdspladser.
I takt med udviklingen i turismeindustrien i Grønland og en stigende aktivitet i vores farvande er det også vigtigt at knytte en kommentar til regeringens prioriteringer, hvad angår udarbejdelse af grønlandske søkort.
Som bekendt bidrager opdaterede og moderne digitale søkort til en øget sikkerhed til søs i de grønlandske farvande, og at regeringen nu er nået til den beslutning, at man udsætter den politiske aftale mellem Grønland og Danmark om levering af søkort, er under al kritik, for sikkerhed til søs er med til at støtte op omkring en tryg og bæredygtig erhvervsudvikling i Grønland.
Forskning kan også i høj grad være med til at bidrage til en bæredygtig arktisk fremtid.
I Inuit Ataqatigiit er vi fortalere for, at Grønland aktivt anvender og udvikler den nationale og internationale forskning, som allerede foregår i dag.
Med etablering af en international forskningshub i Grønland kan vi styrke det grønlandske forskningsmiljø ved at forankre forskningen lokalt i Grønland, samtidig med at vi tænker kompetenceudvikling og lokale arbejdspladser ind.
Hvis størstedelen af forskningen skulle foregå i Arktis, rent faktisk dér, hvor den bør forankres, mener vi, at det er noget, der er værd at kæmpe for fra IA's side.