Aleqa Hammond (UFG), 2017-10-26:
Mange tak.
Vi er et arktisk folk, inuit, vi har boet tusindvis af år i det arktiske.
Vi lever og har altid levet af at læse naturen, en levemåde, som i dag på mange måder er udfordret på grund af globaliseringen og indflydelse udefra.
Aldrig har der været så meget internationalt fokus på Arktis, som der er nu.
Aldrig har Grønland været vigtigere for omverdenen, og aldrig har Grønland været vigtigere for Danmark.
Alverdens lande udformer deres arktiske politikker, og mange lande både store som små ønsker at få observatørstatus i Arktisk Råd.
Alverdens lande ønsker at tage del i den arktiske verden og den arktiske debat.
Arktis er et hot topic, og vi står midt i det.
Det bedste, vi kan få lov til at opleve i denne historiske tid, er at få lov til at sætte præg på den kommende generations politiske kurs mod uafhængighed.
En tid, vi har brugt til at lære af egne erfaringer, skabt vores egen historie, mødt vores egne udfordringer, lavet vores egne fejl og også lavet vores egen succeser.
Vi har sat vores mål og vores spor på nyfalden sne, og vi bevæger os i et nyt terræn, hvor ingen tidligere har været.
Et Grønland, som folket selv skaber og fører.
Ja, vi står med vores problemer og kæmper med dem, og vi skaber vores egne succeser, og vi står sammen om dem.
Grønland udgør 20 pct. af Arktis.
Grønland er på alles læber.
Den internationale arena taler om Grønland og det nye Arktis, som er ved at åbne sig for verden.
Den internationale klimaforskning taler om Grønland på grund af indlandsisens afsmeltning.
De internationale selskaber taler om Grønland på grund af de mulige investeringer og råstoffer.
Den internationale handelsarena taler om Grønland på grund af de nye sejlruter, der kommer, når Nordpolen er isfri om sommeren.
Arktis står over for store udfordringer, hvad angår klimaforandringer, men helt sikkert står det også over for store udfordringer, hvad angår de nye muligheder, det bringer med sig.
Arctic Five underskrev Ilulissaterklæringen i 2008, hvori kyststaterne blev enige om, at de uenigheder, der måtte opstå i Arktis, skulle løses på baggrund af folkeretten, og havretskonventionen, Law of the Sea, skulle respekteres.
Ilulissaterklæringen er i dag fundamentet for fastholdelse af Arktis som et lavspændingsområde.
Arktisk Råd er det centrale forum for arktiske forhold.
Miljøbeskyttelse, klima, sundhed, maritimt samarbejde og bæredygtig økonomisk udvikling i Arktis er fokusemnerne i de otte arktiske stater, der er i tæt dialog med repræsentanter for regionens oprindelige folk.
Der er kommet flere observatørstater og flere organisationer, siden Arktisk Råd blev etableret tilbage i 1996 i Ottawa.
Det næste finske formandskab, som varetager perioden 2017-2019, har overskrifterne uddannelse, meteorologi, miljøbeskyttelse og connectivity.
Inuit har en stærk stemme i vores fælles approach under Arktisk Råd i form af organisationer og på ministerplan.
Grønlands meget aktive og ambitiøse arbejde under Inuit Circumpolar Councel har med årene været med til at sætte dagsordenen på de prioriteringer, som Arktisk Råd har i dag, også inden for EU, som de enkelte medlemsstater i Arktisk Råd har beskæftiget sig med.
FN's erklæring om oprindelige folk, som Grønland meget aktivt bidrog til, resulterede i et slutdokument ved verdenskonferencen om oprindelige folk tilbage i 2014.
EU's rettighedsbaserede tilgang til udviklingen bør være det vigtigste redskab i EU's optræden udadtil for at integrere støtte til oprindelige folk i EU's gennemførelse af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling.
Kongerigets delsubmission på kontinentalsoklen nord for Grønland afventer behandling hos FN's Kommission for Kontinentalsoklens Grænser sammen med de øvrige delsubmissioner.
Overlap med Kongeriget Danmarks og Norges og Ruslands submissionsområder foreligger.
Det er vigtigt, at Kongeriget Danmark til enhver tid har den fornødne forskning og kortlægning af data, der kan understøtte submissionen.
Ilulissaterklæringen er et vigtigt instrument i dette forløb, hvor der på vegne af kongeriget bør lægges vægt på dialog og direkte forhandlinger mellem samtlige relevante stater, herunder Rusland.
Det gælder både i tekniske geofaglige spørgsmål samt i forhold til spørgsmål vedrørende afgrænsning af overlappende sokkelkrav.
Vores fælles indsats kommer til at have stor økonomisk og geopolitisk betydning for generationerne fremover.
Den arktiske redegørelse fremhæver ikke de fremtidige udfordringer, som vi som et rigsfællesskab kommer til at stå over for.
Det giver anledning til undren.
Er Camp Century ikke vigtig nok til at have med i Arktisredegørelsen, den værste forurening i den arktiske del af kongeriget i historien?
Grønland har gennem mange år rettet henvendelse til Danmark for at gøre regeringen opmærksom på den enorme miljøforurening, amerikanerne har efterladt i Grønland – desværre, uden at der er vist særlig stor interesse fra dansk side.
Den tidligere naalakkersuisoq for udenrigsanliggender, Vittus Qujaukitsoq, sendte en klage til FN, hvor han klagede over, at Danmark overtræder FN's rettigheder for oprindelige folk, en klage, naalakkersuisoq senere trak tilbage, en klage, der i henhold til FN ikke bare kan tilbagekaldes.
Den skal igennem systemet, og der skal træffes en konklusion.
Ganske kort efter at klagen var afsendt,
var den danske regering villig til at finde en løsning for at få afdækket forureningen samt afsat midler til oprydning.
Camp Century er bare et af de mange områder i Grønland, hvor amerikanerne har efterladt sig en betydelig miljøskade.
Miljø- og fødevareministeren besøgte Ikateq i Østgrønland sidste år og så en efterladt base med meget miljøfarligt materiale, der bare havde fået lov til at ligge og flyde siden 1947.
Dengang sagde ministeren: Grønland skal ikke være verdens skraldespand.
Men tingene ligger der endnu.
Problemstillingen får heldigvis større og større international opmærksomhed til vores fordel.
Grønland mistede servicekontrakten for Thule Air Base.
Grønlands gavn af amerikanernes tilstedeværelse kan ligge på et meget lille sted.
Jeg så gerne en relation mellem Danmark og Grønland baseret på de unikke fællesskaber, vi har, også hvad angår de aftaler, Danmark har med andre lande, og som har betydning for Grønland og det grønlandske folk.
Det fortjener rigsfællesskabet, alt andet er uacceptabelt.
Vi har fra rigsfællesskabets side en stemme i Arktisk Råd.
Jeg ser en potentiel konflikt, i forhold til at vi blot taler med en stemme i Arktisk Råd, hvis spørgsmål om manglende interesse i at sikre oprydning af de nuværende og tidligere amerikanske militære installationer stadig huserer.
Arktisk Råd har særlig fokus på bæredygtighed, miljø, monitorering af fauna og flora og sikkerhed til lands og til havs.
Det ville klæde rigsfællesskabet, hvis vi ud over erklæringerne også udviste handling for at sikre rene omgivelser, også hvad gælder Danmarks egne aftaler med andre lande og her med amerikanerne.
Den arktiske strategi fra 2011, som er ved at være ved vejs ende, har ikke bragt væsentlige forbedringer med sig, desværre.
Der er udkommet to meget vigtige rapporter i denne regerings tid, Taksøe-Jensen-rapporten samt Forsvarets Arktisanalyse.
Jeg er rigtig glad for at se, at udenrigsministeren finder rigsfællesskabsindsatsen i Arktis meget vigtig.
Om ikke mange år vil den nordlige sejlrute ved Nordpolen være isfri om sommeren, og vi kommer til at står over for udfordringer i forhold til fremtidige investeringer, opgaveløsninger og infrastrukturen.
Et engagement, hvor Danmark investerer og i højere grad tager aktiv del i opgaveløsningen, så vi gerne i et partnerskab med Grønland.