Carsten Kissmeyer (V), 2021-02-25:
Tak for ordet.
Hr. Morten Messerschmidt fangede faktisk forslaget rigtig, rigtig godt.
En del af de kommentarer, der har været heroppefra inklusive ministerens kommentarer, har fokuseret meget på ekspropriationsdelen, men det er jo sådan, at der er rigtig mange andre elementer, der for alvor i det moderne samfund kan påvirke både den private ejendomsret, men i allerhøjeste grad også borgernes trivsel der, hvor de nu er.
Jeg vil godt takke for en god debat i dag, og jeg vil gerne takke ministeren for at fremsætte et lovforslag, som skal implementere dele af anbefalingerne i Ekspropriationsudvalgets betænkning.
Det er vi rigtig glade for, og det er vi rigtig godt tilfredse med.
Så langt, så godt.
I sådan et samfund, som vi lever i nu, har vi nogle fælles udfordringer.
Vi har også nogle fælles løsninger, og med hensyn til de løsninger, vi arbejder med, er vi i gang med lige nu at investere i vedvarende energi.
Vi har en klimating, der begynder at presse sig på.
Der skal måske bygges diger og alt muligt andet.
Vi er i gang med at lave ny infrastruktur osv.
Det er alt sammen noget, der påvirker mennesker, og hvor vi ikke nødvendigvis kommer til at ekspropriere, men hvor det har en påvirkning.
Vi mener, det er både godt og nødvendigt, i hvert fald når det kommer til flere investeringer, at vi kigger på de her ting.
Vi må også indse, at når vi løser vores fælles problemer, stiller vi ikke alle lige.
Nogle løsninger hjælper hele fællesskabet, men nogle kommer til at betale en pris.
Lige nu ser vi f.eks. i Vestjylland, at der bliver opstillet flere vindmøller.
Vi ser det ved råstofudvinding, hvor naboerne får støj og andre gener.
Vi har set det med fly, der skal lande nede i Skrydstrup, og vi ser det med motorveje.
Vi ser det i forbindelse med, at vi vil regulere eksempelvis landbruget, hvor vi arbejder med noget, vi kalder erstatningsfri regulering.
Hvordan er det nu lige, det skal være?
Vi har set det i minksagen.
Hvis jeg tager det der med erstatningsfri regulering, kan det godt ske, at det er fint nok for en landmand, at han mister noget ret over 10 pct. af sin ejendom, men hvis nu han er så uheldig, at det er 90 pct. af ejendommen, så er det ikke særlig rart.
Det synes vi vi skal kigge på.
Så der er masser af eksempler på projekter, der kommer samfundet til gode, men som skaber relativt store gener for den enkelte i et givent nærområde.
I Venstre mener vi, det er vigtigt, at der er helt enighed om, hvordan borgeren eller virksomheden skal stå over for systemet, når det er sket.
Vi skal være enige om, hvornår vi eksproprierer, hvornår vi erstatter, og hvornår vi kompenserer, og hvornår der er tale om erstatningsfri regulering.
Morten Messerschmidt nævnte fingerplanen, men vi har faktisk også betydelige arealreservationer.
Bl.a. i hr. Thomas Jensens bagland havde vi i 30 år arealreservationer til motorvejstracéer, som i meget, meget høj grad gav store udfordringer.
Det er sådan, at ekspropriationer i dag kun kan finde sted på baggrund af lokalplaner, og der må vi bare sige, at i dag er der jo vidtgående udlægninger også i kommuneplaner, som betyder noget for den private ejendomsret.
I Venstre mener vi, at vi grundlæggende skal styrke borgernes retssikkerhed ved at skabe klare processer og regler for offentlige myndigheders indgreb.
Som borger skal man have en grad af forudsigelighed i sager, hvor det offentlige laver indgreb i eller omkring ens ejendom.
Systemet i dag er ikke perfekt, og Folketinget har tidligere anerkendt problemstillingen ved nedsættelse af Ekspropriationsudvalget.
Regeringen anerkender problemstillingen, når ministeren fremsætter, som vi har set, et lovforslag, der skal løse problemerne.
Vi har dog ikke set lovforslaget endnu, men vi har set et udkast til, hvad det er, det skal handle om.
Ministeren lægger op til at gennemføre to af Ekspropriationsudvalgets anbefalinger: en forenklet og enstrenget model for kommunal ekspropriation plus at samle de processuelle regler for ekspropriation i én lov.
Det vil vi rigtig gerne kvittere for.
Det er vigtigt.
Vi mener, det er tid til at gentænke en række af processerne, og det handler ikke kun om ekspropriation, men om alle offentlige indgreb i og omkring borgerens ejendom.
Der mangler simpel objektive kriterier for, hvornår og hvordan og på hvilken bekostning offentlige indgreb skal foregå, og hvad der er rimeligt.