Mette Frederiksen (S), 2022-05-23:
Nu med opvarmningsband, og det var slet ikke så ringe endda, vil jeg sige.
Først og fremmest vil jeg sige til jer alle sammen: Tak for en god debat.
Inden vi startede for efterhånden en del timer siden, men dog ikke så mange som forventet, havde kommentatorerne jo forudset, at debatten ville blive skarp og aggressiv, nu skulle de politiske forskelle virkelig tegnes op, det er jo trods alt den sidste afslutningsdebat her i Folketinget, inden der igen skal være valg.
Men hvordan gik det så?
Jo, den første gang hr. Søren Pape Poulsen stillede spørgsmål til Socialdemokratiets nye politiske ordfører, efterlyste han en krammer, fru Sofie Carsten Nielsen havde netop glædet sig over at have fået en krammer, en grøn en af slagsen, og man må forstå, at hr. Søren Pape Poulsen er blevet lidt ked af ikke længere at få så mange krammere af regeringen, og det forstår man jo sådan set godt, når man ser, hvilke krammere det er, hr. Søren Pape Poulsen får eksempelvis af fru Pernille Vermund eller for den sags skyld af fru Inger Støjberg.
Borgerlig dame søger leder, lød det forleden dag, og det var hårde ord.
Fru Inger Støjberg uddybede det med, at hun som borgerlig vælger lige nu kan vælge mellem en, der er sådan lidt halvradikal – jeg ved ikke, hvordan De Radikale tager det op – eller en, der blæser omkuld, lige så snart det blæser.
Det er jo hårde ord, der bliver sagt.
Jeg måtte ellers forstå på hr. Morten Messerschmidt, at man har rigtig – rigtig – mange gode timer sammen i blå blok, lige indtil man, som hr. Morten Messerschmidt sagde, faktisk begynder at diskutere politik.
Og derfor, hr. Søren Pape Poulsen og andre borgerlige, der godt kunne trænge til en krammer, giver jeg gerne en krammer, og det kan vi jo heldigvis, fordi Danmark har klaret sig så godt igennem coronakrisen.
Så derfor vil jeg komme med en mindre omskrivning af Sundhedsstyrelsens anbefaling under pandemien: Krammere er godt, krammere er sundt, og regeringen går ind for krammere.
Og her tænker jeg jo så, at det kan være, at hr. Lars Løkke Rasmussen skal være min nye krammebamse.
Det var nemlig en fremragende tale, hr. Lars Løkke Rasmussen holdt i aften.
Den var faktisk bedre end de andre afslutningstaler, vi har hørt, da hr. Lars Løkke Rasmussen var statsminister.
Søren Brostrøm sagde under coronaen om krammere, at som med enhver anden kontakt mellem mennesker er der en smitterisiko.
Og hvad er det så, vi risikerer, når vi vender os mod hinanden i et bredt samarbejde?
Vi risikerer, at det ikke altid går stærkt og hurtigt, vi risikerer kritik fra dem og fra nogle af jer, der altid står på sidelinjen og bare råber højt.
Men vi får også noget til gengæld, når vi bøjer os ind mod hinanden.
Vi får muligheden for at blive klogere på hinanden og på hinandens synspunkter og opdage, at der altid er flere nuancer end det, vores øjne måske selv kan se, at verden aldrig kun er sort eller hvid, og at der sjældent findes nogen nemme løsninger på de udfordringer, der lander på præcis vores bord.
I dag er det den sidste afslutningsdebat i denne folketingsperiode, og når jeg kigger tilbage, bliver jeg først og fremmest glad og stolt over det, vi har overkommet og opnået sammen.
Det er i kriser, et samfund viser, hvilket stof det er gjort af, og Danmark og vi er gjort af noget særligt.
Vi har herinde vist, at vi evner at stå sammen, når det gælder, fra håndteringen af corona, en verdensomspændende pandemi, den grønne omstilling, historisk store beslutninger i forhold til klima og nu til en krig på vores eget kontinent, og vi har ikke bare stået sammen om at passe på Danmark.
Vi har også formået at styrke Danmark og vist, at politik nytter.
Der er ikke et parti, vi kan gøre alt sammen med, men der er mange partier, vi kan gøre meget sammen med.
Sådan sagde Socialdemokratiet før valget, og de resultater, vi har skabt igennem de seneste 3 år, var jo ikke blevet til noget uden jer.
Og derfor vil jeg gerne benytte lejligheden til at takke alle partier her i salen for samarbejdet, for de brede politiske aftaler, der har gjort Danmark stærkere, grønnere og mere sammenhængende.
Det er sådan set
ret godt gået.