Jane Heitmann (V), 2017-02-23:
Tak for det.
Vi behandler i dag SF's beslutningsforslag om et nedskæringsstop i ældreplejen og økonomisk kompensation til kommunerne for væksten i antallet af ældre borgere.
Jeg skal da være helt ærlig og sige, at jeg nær havde fået morgenkaffen galt i halsen, da jeg læste beslutningsforslaget, for virkeligheden er jo, at kommunerne samlet set bruger flere penge på ældreområdet under denne regering end under den tidligere socialdemokratisk ledede regering.
Men jeg anerkender, at vi står over for en virkelighed med et stigende antal ældre, som med tiden vil kræve pleje og naturligvis også have et behandlingsbehov.
Det er en problemstilling, som vi i Venstre tager meget alvorligt.
Ja, vi tager den faktisk så alvorligt, at vi siden regeringsskiftet i 2015 har haft et meget skarpt fokus på ældreområdet.
Vi har fået en ældreminister, og Venstre har sammen med de øvrige borgerlige partier sikret ældreområdet et markant – et markant – løft.
Lad mig komme med et par eksempler: Med finansloven for 2016 afsatte vi 1 mia. kr. ekstra, nemlig værdighedsmilliarden, og med finansloven for 2017 har vi over en 4-årig periode tilført ældreområdet 2 mia. kr. ekstra.
Vi har afsat midler til en styrket indsats for den ældre medicinske patient, fordi det er vores holdning, at det er uværdigt for vores ældre at ligge til offentligt skue på kolde hospitalsgange frem for at ligge skærmet på varme sengestuer, ligesom vi sammen med SF netop har lanceret en helt ny national demenshandlingsplan.
Hånden på hjertet, jeg tror ikke, at der er mange, der er i tvivl om, at vi fra Venstres side er endog meget optaget af at sikre vores ældre en værdig alderdom med selvbestemmelse og indflydelse på eget liv.
Indflydelsen og retten til at bestemme og vælge selv er væsentlige omdrejningspunkter for os i Venstre.
Ja, jeg vil gå så vidt som til at sige, at det er liberale kerneværdier.
Det er altså overraskende, at man nu fra SF's side vil begrænse det kommunale selvstyre ved at fastlåse udgifterne til ældreområdet.
Det er for mig helt uforståeligt.
Jeg har været i kommunalpolitik i mere end 10 år, og en af de helt store styrker ved det danske demokrati er netop det kommunale selvstyre.
Kommunerne er tættest på borgerne, og de ved, hvor skoen trykker.
Og det vil set fra min stol være dybt problematisk, hvis vi her på Christiansborg skal styre de kommunale budgetter og fratage de enkelte kommunalbestyrelser muligheden for at prioritere på tværs af serviceområder.
Jeg har altid sat pris på, at man i kommunerne kan prioritere f.eks. skole, daginstitutions- og ældreområdet efter de meget forskellige lokale behov, som kendetegner det kommunale Danmark.
Og det har faktisk været mit indtryk, at mine tidligere kommunalpolitiske kollegaer, også dem fra SF, har sat pris på den frihed.
Når vi nu er ved frihed, undrer det mig, at man i SF ikke har taget sig den frihed at tænke tanken til ende.
For hvis man fastfryser udgifterne på ældreområdet, tager man jo initiativet fra kommunerne og fjerner incitamenterne til at bruge ressourcerne på både den bedste og den klogeste måde.
Lad mig komme med endnu et eksempel: I dag er der et varieret udbud af velfærdsteknologier, som hjælper både ansatte og ældre borgere til en bedre hverdag og for nogles vedkommende også en mere selvhjulpen hverdag med mere frihed.
Fastfryser vi udgifterne, fjerner vi den enkelte kommunes incitament til at overveje innovative løsninger.
Det kan alle have glæde af, og det kan ovenikøbet frigøre økonomiske midler, som kan bruges enten på andre områder eller til nye initiativer på ældreområdet.
Økonomi er også på Christiansborg en vigtig faktor, når vi skal prioritere statens midler.
Og jeg må forstå, at SF forventer, at kompensationsudgiften til kommunerne i 2017 beløber sig til 5,6 mia. kr. – et svimlende beløb, som der ikke er finansieringsanvisning til.
Og jeg håber, at SF's ordfører senere i dag vil løftet sløret for, hvordan forslaget skal finansieres.
Jeg vil da gerne allerede nu spørge, om tanken er, at det er andre velfærdsområder, som skal holde for, og i givet fald hvilke områder.
Forslag, som ikke er finansieret, er efter min bedste overbevisning en gratis omgang.
Når det så er sagt, anerkender vi i Venstre, at vi i de kommende år vil se en stigning i antallet af ældre.
Og heldigvis er de unge ældre en gruppe, som er relativt friske og selvhjulpne og derfor ikke har de samme pleje- og omsorgsbehov, som de ældre ældre.
Det betyder, at der ikke er en en til en-sammenhæng mellem udgifter og serviceniveau.
Flere ældre behøver ikke at betyde eksponentielt stigende udgifter, og da slet ikke hvis man ude i kommunerne har et skarpt fokus på innovative løsninger og velfærdsteknologi, og hvis vi her på Christiansborg ikke ødelægger den incitamentsstruktur, som bidrager til at bevare fokus. Når vi fra Venstres side ikke kan støtte forslaget, er det primært af to årsager: Venstre ønsker et stærkt kommunalt selvstyre, og det sættes under pres med beslutningsforslaget her, og derudover er beslutningsforslaget ufinansieret med anslået 5,6 mia. kr.
Venstre kan altså ikke støtte forslaget, og det samme gør sig gældende for Det Konservative Folkeparti, som jeg skal hilse fra.