Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-02-21:
Tak for det.
Politikere skal jo løse problemer og ikke skabe problemer, og jeg tror, at regeringen lige nu er i gang med det forkerte.
Med integrationsydelsen, 225-timersreglen og kontanthjælpsloftet risikerer regeringen at skabe nogle problemer i vores samfund, som vi kommer til at forholde os til i generationer.
Med de tre ydelser er der opstået en politisk skabt fattigdom i Danmark, og jeg frygter, at vi vil mærke konsekvenserne af denne politisk skabte fattigdom i mange år frem.
Hver femte dansker oplever i dag at stå på kanten af eller helt uden for fællesskabet.
Og det udfordrer sammenhængskraften i vores samfund.
Flere og flere børn vokser op i fattigdom på grund af integrationsydelsen og kontanthjælpsloftet.
Vi ser i dagens Danmark, at mange børnefamilier ikke har penge nok til tøj, ordentlig mad, børnefødselsdage og et udadvendt liv.
Forskning viser, at bare et år i fattigdom har store negative konsekvenser for et barns videre liv i forhold til både uddannelse og jobmuligheder.
Hvis denne udvikling fortsætter, vil det have store samfundsmæssige konsekvenser, men særlig personlige konsekvenser for disse børn.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd konkluderer, at en opvækst i fattigdom i starten af teenageårene giver et fald i erhvervsindkomst på over 12 pct. som voksen.
Det skyldes, at de børn, der har oplevet fattigdom i opvæksten, typisk indtræder tidligere på arbejdsmarkedet og vælger en kortere uddannelse.
Hensigten med de ydelser, vi drøfter i dag, er i bedste fald at få folk i arbejde, og regeringens egne beregninger viser, at få hundrede flere kommer i arbejde som en konsekvens af de lavere ydelser; mange, mange flere bliver bare fattige.
Jeg er fuldstændig enig i, at vi skal have så mange i arbejde som muligt, men de lavere ydelser er jo altså kun effektive, hvis det eneste problem, folk har, er, at de mangler et arbejde.
Der er mange arbejdsløse, hvad enten det er flygtninge eller danskere, der har andre problemer end ledighed.
Det er folk, der enten ikke har sproget eller den mentale styrke til at klare et arbejde.
Der er et helt klart behov for en indsats for at få nyankomne flygtninge i arbejde, men det er ikke en hjælp at skære i disse menneskers ydelser.
Vi skal derfor sætte ind med løsninger og ikke med lavere ydelser, og så må vi forholde os til, at mange af de mennesker, som ikke umiddelbart kan komme ind på arbejdsmarkedet, og som har fået en meget lav ydelse, også har børn.
Og de børn kommer til at betale prisen.
Med disse ydelser risikerer vi at skabe generationer af mennesker, der kommer til at klare sig unødvendig dårligt.
Og med det seneste finanslovsforslag, hvor ydelserne sættes yderligere ned, vil nogle af disse børn, der allerede er i relativ fattigdom, blive yderligere ramt.
Her skabes udenforskab, her skabes parallelsamfund.
Og åbenbart fanger regeringens regnemodeller ikke disse sammenhænge, og det er ærgerligt.
Jeg er ikke i tvivl om, at en massiv investering i mennesker kan betale sig i forhold til kvaliteten af de liv, menneskene får, og i forhold til samfundet.
Det koster 1,3 mia. kr. at afskaffe ydelserne, og vi har fra radikal side et fuldt finansieret finanslovsforslag, som anviser pengene, og i vores 2025-plan er ydelserne også afskaffet.
Efter næste valg vil Radikale Venstre sætte ind over for børnefattigdom; vi kan ikke bakke op om en fortsættelse af den siddende regering og DF's retning, som tallene viser har bragt
flere og flere børn ud i fattigdom.
Derfor skal vi aktivt nedbringe antallet af fattige børn i Danmark efter et valg.
Vi foreslår derfor fattigdomsydelserne afskaffet.
Vi går fra radikal side til valg på at nedbringe antallet af fattige børn.
Der har været forslag fremme fra Socialdemokratiet om at lade en ydelseskommission se på ydelserne overalt i det offentlige forsørgelsessystem.
Det vil vi gerne være med til, men vi skal sætte ind mod fattigdommen med det samme, mens kommissionen arbejder.
Vi skal aktivt have forbedret børnenes situation efter et valg.
Vi har tidligere knækket kurven for børnefattigdom, da vi sad i regering med Socialdemokratiet – det gør vi gerne igen, særlig nu, hvor Mette Frederiksen vil være børnenes statsminister.
Hvis der efter et valg kommer andre gode forslag frem, der nedbringer børnefattigdom hurtigt og markant, drøfter vi gerne disse forslag, men vores eget forslag og ønske er straks at afskaffe fattigdomsydelserne.
Lad os løse problemerne i stedet for at skabe dem.