Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-12-05:
Tak for det.
Med den her forespørgselsdebat udpeger forespørgerne en bestemt gruppe mennesker på baggrund af deres religiøse tilhørsforhold og gør dem til genstand for en debat om, at de med hensyn til integration skal behandles forskelligt i forhold til andre borgere, der er flyttet til Danmark.
Med andre ord stiller man altså med den her debat en præmis op om, at spørgsmål, som omhandler integration af mennesker, hvis religiøse tilhørsforhold er islam, skal behandles særskilt fra spørgsmål om integration af andre mennesker, der er flyttet til Danmark.
Og den præmis er vi i Alternativet ikke enige i.
Vi vil gerne tale integration, men vi vil ikke tale integration på baggrund af religion.
Derfor vil jeg ikke svare på forespørgslens spørgsmål direkte, men jeg vil gerne gå ind i en konstruktiv dialog om, hvordan vi gør det bedst muligt for mennesker at bo i Danmark og være medborgere i Danmark; hvordan vi både får dem til at føle sig inkluderet, og hvordan vi også udfordrer dem på at blive inkluderet i vores samfund.
Jeg kunne godt starte en værdidebat, men det har jeg egentlig ikke lyst til – den har vi haft så mange gange i det her rum.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig bare at nævne nogle af de helt basale fakta, der findes omkring integration i Danmark.
Og nu sagde hr. Mattias Tesfaye tidligere, at han blev sådan lidt bestyrtet over tallene.
Der er mange tal – jeg har taget nogle af dem med, og jeg vil egentlig gerne bruge dem som et udgangspunkt for den her debat.
Der er flere, der er kommet i arbejde, når vi snakker ikkevestlige indvandrere og efterkommere.
I 1995 var det godt 30 pct., i 2015 var det 50 pct.
Det kan vi bl.a. takke regeringen for og det gode arbejde, der er blevet lavet fra Folketingets side for at få flere indvandrere og efterkommere i arbejde.
Forskellen i beskæftigelsesfrekvens mellem ikkevestlige indvandrere og efterkommere og så etniske danskere var 40 pct. i 1995, og den var kun 25 pct. i 2015.
Uddannelsesniveauet stiger.
For de efterkommere, der får uddannelse ud over grundskolen, var tallet i 2006 knap 50 pct., og i 2015 var det knap 60 pct.
For danskerne er det 70 pct., så der er stadig væk noget, der skal nås.
Der er flere efterkommere fra ikkevestlige lande, der er i gang med en videregående uddannelse, end etnisk danske unge mennesker.
Der er 46,3 pct. kvindelige efterkommere, som er i gang med en videregående uddannelse, og for de danske kvinder er tallet 42,9 pct.
Der er 32,7 pct. mandlige efterkommere, som er i gang med en videregående uddannelse, og for de danske mænd er tallet 30 pct. Så der er flere efterkommere, der er i gang med en videregående uddannelse, end etnisk danske unge mennesker.
Det siger jo også lidt om fremtiden, hvis man vil lægge det perspektiv ned over det.
Særlig kvindelige efterkommere med ikkevestlig baggrund har gjort det godt.
De er på niveau med kvinderne af dansk oprindelse, og de har overhalet mændene med dansk baggrund i forhold til videregående uddannelse.
Der er dog en stor gruppe efterkommere fra ikkevestlige lande, som hverken er i job eller i uddannelse, og det er et problem.
Der er 18 pct. kvinder og 28 pct. mænd fra ikkevestlige lande, altså efterkommere og unge mennesker, som ikke er i job eller i uddannelse.
For danske kvinder og mænd er tallet 13 pct. for kvinderne og 16 pct. for mændene.
Så her har vi en opgave, der skal løses.
Kriminaliteten er faldende.
Den er stadig væk højere blandt ikkevestlige indvandrere og efterkommere, end den er i befolkningen som helhed, men den har generelt været faldende over de sidste 15 år, så det går den rigtige vej.
Der var et lille minus i faldet under krisen, men det er fladet ud igen.
Med hensyn til danskkundskaber er det næsten 95 pct. af indvandrere og efterkommere, der består folkeskolens afgangsprøve i mundtlig dansk, retskrivning, skriftligt dansk og matematik.
Der er en udfordring, i forhold til at de i gennemsnit ligger ét karakterniveau under de danske elever – der er endnu en udfordring.
Så er der noget med fødselstallet.
Indvandrere fra ikkevestlige lande får markant færre børn, end de gjorde før i tiden.
Så er der medborgerskabsundersøgelsen, som jeg bare vil læse nogle enkelte ting op af.
Andelen af ikkevestlige indvandrere og efterkommere, som er medlem af en forening, er steget med 5 pct. siden 2012.
Andelen af politisk aktive er steget med 4 pct.
Andelen af unge, der oplever at blive begrænset i deres valg af kæreste eller ægtefælle, er faldet med 9 pct.
Andelen af unge, der ikke tilslutter sig ligestilling mellem kønnene, er faldet med 2 pct.
Udviklingen i indvandreres og efterkommeres oplevelse af diskrimination er desværre steget med 5 pct. siden målingen i 2016.
Så hvordan går det med integrationen?
Og her taler jeg integrationen bredt i Danmark.
Det går sådan set den rigtige vej.
Uddannelsesniveauet stiger, og kriminaliteten falder, og det ser bedre ud med beskæftigelsen.
Er der udfordringer?
Ja, det er der, og dem skal vi løse.
Men lad os fokusere på alt det, som går den rigtige vej, og lad os rose både den nuværende og den forrige regering for de initiativer, der er taget, som faktisk har bevirket, at det går den rigtige vej.
Så har jeg et forslag til vedtagelse, som jeg gerne vil læse op, og det er på vegne af SF, Enhedslisten, Radikale Venstre og Alternativet, og det lyder sådan: Forslag til vedtagelse
Det er Folketingets opfattelse, at det er forbundet med betydelige omkostninger for både samfundet og den enkelte, når integrationen af midlertidigt eller permanent fordrevne flygtninge svigter.
Folketinget opponerer derfor kraftigt imod den erklærede hensigt i finansloven 2019 om at stoppe med at integrere flygtninge i det danske samfund, så længe de er i Danmark.
God integration og flygtninges mulighed for selv at skabe sig en tilværelse med perspektiv og selvforsørgelse skaber tryghed for alle.
At modarbejde integration skaber utryghed og splittelse for alle.
Folketinget konstaterer endvidere, at den foreslåede reduktion af integrationsydelsen repræsenterer et opgør med det princip, at alle mennesker i Danmark skal have et værdigt levegrundlag.
I Danmark bør alle have ret til en ordentlig bolig og en indtægt, der kan dække basale fornødenheder.
Der er i forvejen store udfordringer med at leve et anstændigt liv på den nuværende integrationsydelse, og den foreslåede sænkelse af integrationsydelsen med 2.000 kr. om måneden for både enlige og børnefamilier vil have katastrofale konsekvenser for integrationen og for de konkretefamilier.
Som resultat indstiller Folketinget til, at planerne om en reduktion af integrationsydelsen skrinlægges.