runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-05:
Jeg tror bestemt ikke, at Enhedslisten regner særlig meget ud.
Så meget kan vi blive enige om.
Jeg står og fortæller fru Pernille Skipper, hvordan virkeligheden er, og den er, at den familie på kontanthjælp – to børn og et samlevende par – hvor den ene tager et arbejde til den mindsteløn, arbejdsmarkedets parter er blevet enige om, vil få øget sit rådighedsbeløb med 1.900 kr. om måneden.
Jeg synes ikke, det er særlig meget.
Jeg synes, det er meget, meget lidt.
Men ordføreren sagde i sin tale, at der skulle være forskel.
Det var Enhedslisten enige i: Der skulle selvfølgelig være en forskel på at være på kontanthjælp og at være i arbejde.
Så når nu forskellen er på 1.900 kr. med kontanthjælpsloftet, spørger jeg om, hvor meget mindre den familie skal have ud af, at den ene tager arbejde til de lønninger, arbejdsmarkedets parter er blevet enige om.
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Jamen det har jeg virkelig ikke en beregning på.
Altså, tror hr. Joachim B. Olsen, at vi har siddet og regnet det ud?
Jeg siger, at selvfølgelig skal man gribes, hvis man mister sit arbejde, også uden at man falder så langt, at man ikke kan betale husleje og alt mulig andet, som desværre er konsekvensen ikke for alle, men for mange, på grund af den her kontanthjælpsreform.
Det er det, jeg siger.
Så siger jeg, at jeg i øvrigt ikke har et enormt behov for at det fald i indkomst fra at være i arbejde til at være uden arbejde skal være rigtig, rigtig stort, tværtimod.
Pas på blodtrykket, ikke?
Joachim B. Olsen (LA), 2016-12-05:
Tak for det.
Fru Pernille Skipper sagde, at der skal være en forskel på at være på kontanthjælp og i arbejde.
Det var Enhedslisten sådan set enige i at der skulle være.
Det kan vi jo gå tilbage og se, men det sagde ordføreren.
Det vil være sådan med loftet, at en familie bestående af et samlevende par på kontanthjælp, hvor den ene får et arbejde til den mindsteløn, som er aftalt af arbejdsmarkedets parter, vil få øget sit rådighedsbeløb med 1.900 kr. om måneden.
Så er mit spørgsmål: Hvor meget mindre skal det beløb være?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Svaret på det første spørgsmål er: Nej, det har selvfølgelig ikke noget at gøre med, hvor man bor.
Det har noget at gøre med, at man skal kunne opretholde en rimelig levestandard, betale sin husleje, få mad på bordet.
Jeg synes faktisk også, at det er fair nok, at selv om man har mistet sit arbejde, er der til, at ungerne stadig væk kan gå til fodbold og deltage i børnefødselsdage, og måske til, at man købe en cola lørdag aften.
Det synes jeg faktisk er helt rimeligt og fair i et af de rigeste lande i verden, altså at når man knokler det, man kan, er man også sikker på, man bliver grebet.
Og det betyder også, at hvis man er nogle af de rigeste i det her samfund, skal man selvfølgelig ikke falde hele vejen igennem, men så er man sikker på at blive grebet.
Jane Heitmann (V), 2016-12-05:
Overfortolkning eller ej, jeg forholder mig sådan set bare til, hvad ordføreren sagde, nemlig at det ikke måtte falde så meget, at man mistede sin bolig eller sin bil.
Og det er jo klart, at det så er en helt naturlig konsekvens, at man så spørger, om det gælder alle i det her samfund.
Men der kan jeg så forstå, at der er forskel, i forhold til hvor man bor.
Har jeg forstået det korrekt?
Det foranlediger jo så spørgsmålet, hvor niveauet så skal ligge.
Hvad mener fru Pernille Skipper er rimeligt man får udbetalt, hvis man nu er en kontanthjælpsfamilie eller man er en familie med to voksne og to børn?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Jeg synes ikke, at Danmark er et asocialt samfund.
Det er hele pointen, for ellers vil man åbenbart ikke have arbejde.
I Enhedslisten synes vi ikke, at det er okay, at mennesker, der mister deres arbejde eller får en sygdom og derfor ikke kan forsørge sig selv i en periode, skal slås oven i hovedet og skal leve på en måde, hvor de knap kan betale husleje eller få mad på bordet, og det er konsekvensen for rigtig mange – ikke for alle, men for rigtig mange – der bliver ramt af regeringens kontanthjælpsreform.
Vi synes tværtimod, at man skal sikre, at der er arbejdspladser, og så skal man gøre noget for at hjælpe de mennesker, som ikke passer ind i de der gængse kasser, hvor man skal løbe 110 pct., så de faktisk også har en mulighed for at deltage og bidrage med alt det, de kan.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Tak for det, og mange tak til fru Pernille Skipper for talen – altid engageret, det er dejligt.
Vi havde jo en lille meningsudveksling før om det her med kontanthjælpsloftet, som jeg jo forstår på Enhedslisten er en, og jeg citerer: asocial skandale.
Mener fru Pernille Skipper virkelig, at et samfund, der giver mennesker, som er havnet uden for arbejdsfællesskabet – to voksne mennesker med to børn – 23.200 kr. efter skat hver måned, er et asocialt samfund?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Jeg kan fortælle hr. Christian Juhl, at det står på side 42 i regeringsgrundlaget, og at det bestemt er noget, regeringen tager alvorligt.
Det er noget, som fylder, primært i udenrigspolitik og i udviklingspolitik.
Jeg tror egentlig – og det er sådan et meget ærligt, lidt filosofisk og meget lidt politisk svar – at vi har en tendens til herinde at fokusere på de ting, vi umiddelbart har direkte adgang til at påvirke.
Og de andre ting kan godt blive for store.
Det betyder ikke, at vi skal lade os skræmme af dem.
Det betyder ikke, at vi ikke skal bruge dem.
Det betyder ikke, at vores ambitioner skal være lave, heller ikke i udenrigspolitikken.
Der er jeg meget enig med Christian Juhl.
Så kan det være, at vi ikke er enige om udenrigspolitikken, men ambitionen er der.
Christian Juhl (EL), 2016-12-05:
Jamen så skal jeg have genlæst regeringsgrundlaget, eller også må ordføreren hjælpe mig med at sige, hvad side det står på.
Men jeg vil bare sige, at ikke engang i udtalelsen herfra var der noget, og der var ellers god plads til lige at skrive en sætning om verdensmålene, at det er noget, man tager – nu må jeg ikke bande – temmelig, temmelig meget alvorligt, og at det faktisk er noget, der betyder ret meget for vores fremtid, måske mere end 0,3 eller 0,4 pct. på de offentlige finanser.
Så vil ordføreren fortælle mig lidt om, hvor alvorligt I tager de her verdensmål?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Jeg er lidt skræmt ved at gøre det, men jeg er meget tilbøjelig til at give hr. Christian Juhl ret.
Vi har jo altså en tendens til nogle gange, når vi sidder herinde, at blive lidt, undskyld udtrykket, navlebeskuende og koncentrere os meget om os selv og ikke så meget om den store verden, der trods alt betyder mere for Danmark, end vi betyder for den – med al respekt for vores indflydelse.
Verdensmålene er sådan set nævnt i regeringsgrundlaget, så det er noget, der betyder noget for regeringen, og det er noget, regeringen agerer på.
Det er også noget, som fylder i regeringens udenrigspolitik og i regeringens udviklingspolitik.
Christian Juhl (EL), 2016-12-05:
Tak for det.
Nu har jeg siddet i 3 timer og lyttet til de store partiers store ordførere.
Ikke én gang er der nogen, der har nævnt noget af det mest skelsættende, vi har vedtaget inden for de sidste 3 år, nemlig de 17 nye verdensmål.
Det er, som om at når man laver nye planer for sin regering – nye planer det ene og det andet sted – så kan det komme i en bisætning.
Det er det ikke engang kommet i talerne her.
Er det, fordi det er prioriteret så langt ned – sådan nå ja, det er noget, vi skal, og så finder vi ud af, om finansministeren kan skrive en lille rapport om det en gang om året?
Eller tager regeringen de her 17 verdensmål alvorligt, så alvorligt, som vi sagde, da vi vedtog dem ovre i FN?
Jeg kan slet ikke høre noget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2016-12-05:
Tak for det.
medierne flød i sidste uge over med hjerteskærende beretninger om en alt for ringe ældrepleje.
Lad mig antage, at udpegningen af en ældreminister handler om, at der skal gøres op med de ringe vilkår.
Men flere og flere ældre betyder altså også, at der er behov for flere ressourcer til ældreplejen, men med en vækst i velfærdsudgifterne på sølle 0,3 pct. om året er der udsigt til endnu ringere vilkår for de ældre og meget langt til en værdig ældrepleje.
Liberal Alliance har jo ved flere lejligheder i den forløbne uge givet køb på stålsatte holdninger, så kunne de ældre være så heldige, at Liberal Alliance vil være med til at sikre en tilstrækkelig vækst, så vi kan sikre en værdig ældrepleje?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-12-05:
Det er lidt i forlængelse af det foregående.
Det ville forudsætte, at der kom overstatslige løsninger på det.
Det kan jo ikke lade sig gøre at få EU-løsninger på flygtningekrisen, medmindre Kommissionen kommer ind og får en kompetence og medlemslandene forpligter sig til at tage deres del af ansvaret.
Det er derfor, jeg også godt lige vil stille et spørgsmål om Enhedslistens forhold til Europa.
Vi ser en højrefløjsudvikling, som er meget, meget voldsom, i Frankrig, Holland, England og sådan set også Østrig, selv om det endte godt i går.
Men det er også i Italien og andre steder.
Fælles for alle de højrefløjsbevægelser er, at de er arge EU-modstandere.
De vil have EU til at gå i opløsning, de vil tilbage til nationalstaterne og have nationalismen til at blomstre.
Sjovt nok har Enhedslisten den samme tilgang til EU som de der højrefløjsbevægelser.
Det er med nogle andre begrundelser, det ved jeg godt.
Men har man ikke nogle gange tænkt på, at man måske er i lidt dårligt selskab her, og at Europa kan komme ud i en meget, meget farlig situation, hvis man ikke får stoppet den der tendens til opløsning af EU, som er i gang i øjeblikket?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Jeg beklager, hvis jeg ikke svarede ordentligt på spørgsmålet før.
Det var faktisk ikke med vilje.
Altså, Enhedslisten synes selvfølgelig, at et europæisk politisamarbejde er en rigtig god idé og helt nødvendigt.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Betyder det så, at vi synes, at Danmark skal sige ja til at afgive en hel masse selvbestemmelse?
Det synes jeg ikke, og det synes et flertal af vælgerne heller ikke.
Så jeg synes, man skal lade være med at sidde og være sur over det og så være glad for, at noget tyder på, at vi faktisk kan få den parallelaftale i forhold til Europol.
I øvrigt vil jeg sige, at Enhedslistens holdning til, om vi skal have en europæisk løsning på flygtningekrisen, absolut ikke har ændret sig.
Det er en rigtig god idé.
Og når det forum, der er til at forhandle det igennem, er EU, så benytter vi os af det, også selv om vi har en masse kritikpunkter af EU generelt.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Tak for svaret, tror jeg.
Jeg spurgte jo egentlig bare, om Enhedslisten går ind for, at vi er en del af Europol.
Så fik jeg en hel masse andet, men man kan jo prøve igen.
Så lad mig gribe ud efter et andet spørgsmål.
Vi har ofte haft en fælles kritik af den måde, som flygtningekrisen er blevet håndteret på, ikke bare i Danmark, men i en række lande, og en af de ting, jeg ser som det eneste alternativ til det kaos, der har været, er jo, at man mellem EU-landene aftaler en måde at håndtere store flygtningestrømme på, hvor man solidarisk håndterer opgaven sammen.
Derfor vil jeg spørge igen relativt specifikt i håbet om måske at få et specifikt svar: Er det sådan, at Enhedslisten går ind for et EU-fordelingssystem af flygtninge?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Det mindede sjovt nok om nogle spørgsmål, jeg også fik fra De Radikale for et år siden, hvor man meget gerne ville presse os alle sammen til at være lige så meget med i Europol gennem en særaftale som gennem en suverænitetsafgivelse.
Vi stemte ikke bare om Europol.
Vi stemte om, om Danmark skulle afgive selvbestemmelse på et rigtig stort område og i øvrigt overlade det til et lille flertal i den her forsamling at afgive mere selvbestemmelse senere uden at spørge befolkningen.
Det blev der sagt nej til, og det tror jeg er rigtig vigtigt at holde fast i.
Hvad lovede Enhedslisten så?
Ja, vi sagde: Man kan jo formentlig få en parallelaftale, ligesom man har i f.eks. Norge eller andre lande, som ikke engang er medlem af EU.
Så når de kan, kan vi nok også.
Og hvis det ikke kan lade sig gøre, støtter vi selvfølgelig, at der bliver afholdt en folkeafstemning igen snævert om Europol.
Som jeg ser det, tyder noget rigtig meget på, at den skræmmekampagne, som hr. Morten Østergaard og andre har været i gang med, om, at det ikke kan lade sig gøre med en parallelaftale, er ved at gå lidt i vasken, og at vi faktisk får noget, som ender med at sikre både selvbestemmelse og en deltagelse i Europol.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
For et års tid siden havde vi jo en folkeafstemning om Europol og retsforbeholdet, og ved den lejlighed udstedte Enhedslisten et løfte: Man behøvede ikke at forholde sig til Europol i afstemningen, for Enhedslisten indestod for, at hvis ikke vi kunne fortsætte i Europol, ville man gå ind for en ny folkeafstemning.
På det tidspunkt tror jeg det var lidt uklart, om Enhedslisten egentlig syntes, vi skulle fortsætte i Europol, og det ved jeg ikke om man er kommet nærmere en afklaring af.
Men under alle omstændigheder vil jeg bare spørge, om løftet står ved magt.
Det er punkt 1. Punkt 2 er: Hvor meget skal vi være med i Europol?
Er det f.eks. vigtigt for Enhedslisten, at vi er med i den parlamentariske kontrol i en eventuel særaftale?
Eller hvis det kræver en folkeafstemning, er det så noget, man ønsker?
Altså, mine spørgsmål er egentlig grundlæggende: Hvordan har Enhedslisten det med Europol, og hvordan har Enhedslisten det med det løfte, man gav for et år siden til vælgerne?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Til det sidste først: Det kommer søreme an på, hvad det er for en skat, vi taler om.
Men vi har intet problem med både at hæve topskatten og lave en millionærskat, som har været diskuteret.
Vi synes sådan set også, at det ville være rigtig gavnligt ikke kun for at hive penge ind, men også for at have lidt mere ro på den finansielle sektor, at man har en omsætningsafgift på finansielle transaktioner.
Og afhængigt af, hvad det er, du taler om, vil det selvfølgelig være forskellige niveauer.
Jeg synes ikke, at effektiviteten er perfekt i den offentlige sektor.
Jeg synes tværtimod, at vi kunne gøre rigtig meget bedre, og at vi kunne sætte de offentligt ansatte meget mere fri.
Men jeg ville dog ønske, at man havde det sådan i Liberal Alliance, at man også på det her område var enige om at finde pengene, før man bruger dem.
Det, der jo er problemet ved effektivitetskravene i den offentlige sektor, er, at man bruger pengene først, og så håber man, at man finder dem bagefter.
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Tak for det.
Jeg vil egentlig takke for konkrete svar.
Det vil sige, at forbruget i den offentlige sektor skal følge den demografiske udvikling.
Så må man jo lægge til grund, at effektiviteten og den måde, de gør tingene på i den offentlige sektor, i dag har nået et perfektionsniveau; det kan ikke på nogen måde gøres bedre, end det gøres i dag.
For det andet forstår jeg, at svaret på, hvor pengene skal komme fra, er lidt som at sætte Enhedslisten på repeat: Så udskriver man nogle højere skatter, og så går det nok alt sammen.
Hvor høje skal de skatter være?
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Det, vi hele tiden har sagt, er, at vi som minimum skal have en offentlig vækst, som svarer til den demografiske udvikling, og det er ud fra regeringens beregninger 0,6 pct.
Er det så nok til faktisk at genoprette nogle af de mange skader, der er sket de seneste år?
Nej, det tror jeg ikke, så vi skal nok højere op, hvis vi skal have det sådan, som Enhedslisten gerne vil have det.
For vi tror faktisk på, at vores offentlige sektor er værd at satse på.
Vi tror ikke, at det er en byrde, men en styrke for vores samfund, og vi tror, at vi kan bruge det til at udvikle hele vores samfund i en meget mere positiv retning, hvis vi faktisk slipper den offentlige sektor fri og giver de ansatte noget albuerum.
Hvor skal pengene komme fra?
Det er jo altid en diskussion om politisk prioritering, og det kan godt være, at fru Christina Egelund synes, at hun stiller mig et lidt svært spørgsmål, men jeg vil tværtimod meget gerne tale om det.
For os handler det om, at man sikrer, at nogle af dem i vores samfund, der har allermest, og som har fået skattelettelse på skattelettelse de seneste mange år, faktisk også begynder at bidrage noget mere, både fordi det er der, pengene er at hente til det, som gavner os alle sammen bredt set i vores stærke fællesskab i Danmark, men også fordi vi har behov for at gøre noget ved den stigende ulighed.
Det betyder, at dem, der har rigtig meget, skal til at bidrage noget mere.
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Noget af det var jo lidt – det synes jeg godt man kan sige – pessimistisk tale med hensyn til den offentlige sektor.
Man må forstå på fru Pernille Skipper, at det, at regeringen lægger op til en stigning i det offentlige forbrug på 0,3 pct., langtfra er en stor nok stigning.
Derfor har jeg to konkrete spørgsmål til ordføreren
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Kontanthjælpen skal være på et sådant niveau, at hvis man mister sit arbejde, falder man ikke så langt, at man står til at miste sit hjem eller sin bil eller alt muligt andet.
Det skal være sådan, at hvis man mister sit arbejde, falder man måske, men man falder ikke så langt, at man ikke kan komme på fode igen.
Vi synes faktisk, det er fair nok, at forholdet mellem det at være i arbejde og uden for arbejde måske ikke er det samme, men at der ikke er for stor afstand, bl.a. fordi det er det, der skaber tryghed for os alle sammen.
Vi kan alle sammen blive ramt af arbejdsløshed i løbet af et langt liv – jeg tror sågar, at hr. Jakob Ellemann-Jensen kender nogen, der måske har været arbejdsløse på et tidspunkt – og så er det godt at have den tryghed, også fordi det, hvis hoppet er for langt, samtidig er med til at trykke løn- og arbejdsforhold for dem, der er i arbejde.
Jamen jeg tror da, man kan finde pengene rigtig mange steder, og vi har også alle mulige forslag.
Men det er jo ikke rigtigt, at det bare er skatterne generelt, vi peger på, og at vi så i øvrigt lader det være op til Venstre at vælge.
Altså, virkelig ikke.
Vi taler faktisk om, at vi gerne vil sørge for, at dem, der er øverst i vores samfund, er med til at bidrage noget mere, fordi de har fået skatte- og afgiftslettelser i rigtig mange år.
Det er faktisk deres tur.
Så det kunne være at hæve selskabsskatten igen, det er én ting, men det kunne også være en millionærskat, det kunne være topskat, det kunne være omsætningsafgift på finansielle transaktioner som nævnt.
Der er masser af steder, hvor vi kunne finde pengene.
Vores primære sigte er at sørge for, at dem, der betaler, er dem, der i forvejen har meget, og at helt almindelige hårdtarbejdende mennesker, både dem, der har mistet deres arbejde i en periode, og dem, der stadig væk knokler, selvfølgelig går fri.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Jamen det sidste er vi sådan set ganske enige om.
Vi vil jo også gerne have et rummeligt arbejdsmarked, hvor der er plads til os alle sammen, men jeg er bare lidt nysgerrig i forhold til det her med den asociale skandale omkring det her kontanthjælpsloft, og det er altså et citat fra Enhedslistens hjemmeside.
Hvor stort et beløb er det så, vi taler om?
Men hvor højt skal det tal op?
Altså, hvad er rimeligt?
Skal der være en forskel, når man mister sit arbejde, eller skal man bibeholde den indtægt, man havde, før man mistede sit arbejde, og gælder det så alle uanset indtægt?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-12-05:
Efter Brexit er der jo kommet skub i det forstærkede samarbejde om en finansskat, noget, som vi fra SF's side gerne ser.
Og jeg hørte næsten fru Pernille Skipper også sige det før, så bare for at være helt sikker: Ønsker Enhedslisten, at Danmark skal tilslutte sig det forstærkede samarbejde om en finansskat?
Det er også et forslag, som SF har i salen på onsdag.
Ønsker Enhedslisten, at Danmark skal gå med i det forstærkede samarbejde for at få en fælleseuropæisk finansskat?
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Tak for spørgsmålet.
Det, man kan regne med med hensyn til Liberal Alliances rolle på uddannelsesområdet, er egentlig den tilgang, som vi har til store dele af den offentlige sektor, nemlig at vi ikke tror, at det er os 179 herinde, der ved lige præcis, hvordan tingene skal indrettes.
Vi har faktisk tillid til, at dem, der brænder for det og arbejder med det i det daglige, har større forstand på det, end vi har.
Så derfor arbejder vi for større frihedsgrader – og det gør vi i forhold til store dele af den offentlige sektor – til dem, der arbejder med det i det daglige, som har uddannet sig inden for det, og som brænder for det.
Så ja, en mindre statslig styring også af uddannelserne er bestemt på vores ønskeliste.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-12-05:
Jeg vil gerne starte med sige tillykke til Liberal Alliance med ministerposterne og selvfølgelig også til ordføreren med sin nye rolle.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi lige prøvede at løfte niveauet lidt.
I stedet for at snakke om kameler, man skal sluge, så synes jeg faktisk, at vi af den simple grund, at vi jo gerne skulle mindske kødindtaget her i Danmark, skulle prøve at se på, hvor det er, vi vil hen.
Jeg synes, det har været dejligt at se den selvudnævnte fremtidsminister fra Venstre, som jo skal arbejde med vores fremtid, med uddannelse.
Og lidt i forlængelse af det spørgsmål, jeg stillede til Venstres ordfører, kunne jeg godt tænke mig at høre Liberal Alliances tanker om fremtidens uddannelsessystem.
Altså, ser vi også fra Liberal Alliances side et opgør med den her meget lineære måde at tænke uddannelse på som noget, man skal hurtigt igennem?
Kan vi forestille os andre måder at uddanne os på, som er mere holitiske og mere organiske?
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Nu har jeg jo med glæde konstateret, at hr. Jakob Sølvhøj sådan set har gransket ret grundigt i Liberal Alliances holdninger til folkeskolen.
Og man kan jo regne med, at det er de holdninger, som undervisningsministeren bærer med sig ind i sit ministerium, og som hun også vil arbejde for, men selvfølgelig med respekt for, at rammerne om folkeskolen er, at der ligger et forlig, som respekteres.
Men holdningen er den samme, altså holdningen til, at der skal være mere plads til ledelse på den enkelte folkeskole; at der skal være større frihedsgrader til at beslutte nogle ting lokalt; at man tager mere bestik af, hvad elever og lærere vil, og af den enkelte skolelærers egne ambitioner for den skole, det drejer sig om.
Jakob Sølvhøj (EL), 2016-12-05:
Jeg synes bestemt også, det er interessant at få en markant kritiker af folkeskoleforliget og af folkeskolereformen ind og administrere området.
Men jeg synes samtidig, at når man nu har været så markant fra Liberal Alliances side, så kunne det være godt at få løftet lidt af sløret.
For jeg går ud fra og har en klar forventning om, at man ikke bare, fordi man tiltræder folkeskoleforligskredsen, har tænkt sig at administrere den eksisterende folkeskolereform, men at man faktisk har tænkt sig at udfordre den.
Det er da i hvert fald en forhåbning, som jeg har.
Så kunne ordføreren alligevel ikke løfte lidt af sløret for, hvor man har tænkt sig at udfordre den?
Er det på de lange skoledage?
Er det på de nationale test?
Eller er det måske på skolefritidsordningerne, som i dag er voldsomt nødlidende efter skolereformen?
Christina Egelund (LA), 2016-12-05:
Liberal Alliance respekterer, og det har undervisningsministeren også sagt, at der ligger et forlig på folkeskoleområdet, og jeg er sådan set tryg ved, at når det her forlig skal administreres – og vi ved jo, at der ligger rigtig meget indflydelse i det – så har man en minister i Undervisningsministeriet, som tager de bekymringer, som jo er rejst af et bredt spektrum i miljøet omkring folkeskolen, alvorligt; en minister, som har den ambition, at skolen også gerne må udnytte nogle af de frihedsgrader, altså de fortolkningsmuligheder, som ligger i folkeskoleforliget.
Så jeg er sådan set glad for det.
Jeg tror også, det er sundt, at en tekst kan udfordres, og at man har en minister, som tager de bekymringer, som har været rejst over en bred kam i forbindelse med folkeskolereformen alvorligt.