Lotte Rod (RV), 2023-12-21:
Tak for det, formand.
Ethvert barn i vores dejlige land skal vokse op med følelsen af at være betydningsfuld og have tillid til verden og til, at voksne vil dem det godt, især i de tilfælde med børn, hvor forældrene svigter.
Derfor er jeg så glad for, at vi har lavet »Børnene Først« og en lov med et tidssvarende børnesyn.
Bare for at citere – og det er, fordi jeg synes, det er så rigtigt – skriver vi jo netop, at det handler om, at det både i lovgivningen og i praksis skal sikres, at børn ses i deres egen ret, at de får flere rettigheder, og at rettighederne og barnets stemme får større betydning i sagsbehandlingen.
Derfor kan jeg heller ikke forstå den prioritering, som regeringen har lavet.
Hvorfor vælger regeringen ikke at bruge pengene på børnene, men at tage dem væk fra børnene?
For til alle de møder, vi har været til omkring barnets lov, har noget af det, der har fyldt allermest, jo været betydningen af socialrådgivernes faglighed, altså det, at børnene møder nogle voksne, som er deres hjælpere.
Derfor kan jeg heller ikke forstå, at vi ikke som minimum har haft en diskussion af, om vi ikke kunne bruge nogle af de her penge på at sætte uddannelsesindsatsen i gang, sådan at børn får den hjælp, de har brug for.
Og hvis det var ministerens vurdering, at det kunne man ikke, så kunne man i det mindste have indkaldt os ordførere for at drøfte, om vi på en anden måde skulle rykke rundt på nogle penge på socialområdet.
Vi har jo lige været i gang med at forhandle SSA-reserven, altså den her pulje penge, som går til at støtte vores civilsamfund, og når jeg ser tilbage, synes jeg jo, at det er virkelig, virkelig hårdt at vide, at vi lavede en aftale, hvor regeringen valgte at tage penge fra rigtig mange af de civilsamfundsorganisationer, som laver et meget vigtigt stykke socialt arbejde, og at der faktisk i en skuffe lå de her penge, som vi kunne have givet til organisationerne og dermed noget af det allervigtigste sociale arbejde, der er.
Hvis ministerens vurdering var, at vi var ved at være lidt sent på den, kunne man jo, som andre ordførere også har været inde på, i hvert fald have brugt nogle af pengene på julehjælp, sådan at de børn, der har allermest brug for det, kunne få hjælpen med det samme.
Derfor har jeg lyst til at trække det her op på et principielt niveau.
For i den debat, der har været mellem ministeren og ordførerne indtil videre i dag, har det jo gået sådan lidt på, om det er regeringen, der er magtfuldkommen, eller det er os ordførere, der har sovet i timen.
Der er jo bare noget rigtigt i begge dele, og ministeren ved, at jeg godt kan lide at have styr på tingene.
Derfor synes jeg selvfølgelig også, at det er vildt irriterende, at jeg ikke selv har opdaget det.
Men jeg har alligevel lyst til at hive det op på et principielt niveau.
Vi har en formand, som har brugt ret meget tid på faktisk at sætte initiativer i gang, så folketingsmedlemmerne kan have ordentlige arbejdsvilkår, så vi ikke går ned med stress alle sammen.
Og når jeg kan være ordfører i et parti med syv folketingsmedlemmer og have fem ordførerskaber uden at gå ned med flaget, er det jo, fordi jeg prioriterer benhårdt, og fordi vi har et folkestyre, som er baseret på tillid.
Vi står jo med et valg.
Enten kan man som regering prøve at snyde ordførerne, og så skulle ordførerne bruge al deres tid på at finde ud af, om regeringen har snydt dem med et eller andet omme på side 47, eller også kan man gøre, ligesom jeg gør, og sætte en ære i, at vores folkestyre er baseret på tillid.
Jeg prioriterer jo benhårdt; der er nogle ting, som jeg dykker fuldstændig ned i.
Vi er i gang med at lave nye læreplaner – forhåbentlig kommer det til at hedde fagplaner – i folkeskolen, og der var jeg tilbage at nørde alle bekendtgørelserne fra 1970'erne.
Derfor er det her er en helt principiel diskussion omkring, hvordan vi ønsker Folketinget skal fungere.
Jeg synes, at det er vigtigt, at vi har et folkestyre, som er baseret på tillid, og at vi har en regering, som udøver god regeringsførelse, sådan at når man flytter så stort et beløb, fortæller man det selvfølgelig til sin ordfører.
Som det mindste indkalder man sine ordførere til en drøftelse om, hvad man skal med de penge.
Det kan jo godt være, at regeringen har truffet en beslutning om, at man vil bruge pengene til noget andet, men så kan man i hvert fald fortælle sine ordførere det.
Som Pippi Langstrømpe engang sagde: Den, der er mægtig stærk, skal også være mægtig sød.
Og jeg mener, der påhviler en flertalsregering et helt særligt ansvar for god regeringsførelse.