runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-12-05:
Men så sidestiller ordføreren jo, kan man sige, den måske ortodokse islamistiske ideologi med den praktiserende muslim, der kommer til Danmark.
Religionsfriheden ligger vel i det at praktisere en tro.
Jeg ønsker f.eks. ikke at bo i Saudi-Arabien; det er jeg helt enig med ordføreren i.
Men hvis jeg kommer fra et muslimsk land til Danmark som muslim og praktiserer min tro privat, har jeg så ikke lige så meget legitimitet og berettigelse som den, der er født i Danmark og praktiserer en kristen tro, så længe jeg overholder lovgivningen, overholder demokratiet og overholder vores straffelov?
Hvorfor skal jeg så, fordi jeg praktiserer en muslimsk tro, behandles anderledes eller ikke have samme berettigelse?
Joachim B. Olsen (LA), 2018-12-05:
Er man borger i det her land, har man alle de samme rettigheder, uanset hvad ens religiøse baggrund er.
Nu er jeg liberal, og der bliver spurgt til liberalisme: Der er ikke nogen borgere fra nogen andre lande, der som udgangspunkt har nogen ret eller kan påberåbe sig nogen frihedsrettigheder til at komme til Danmark.
Det er noget, vi bestemmer.
Og når man kan konstatere, at et mindretal, men et meget, meget stort mindretal af folk, der har den her kulturelle baggrund, ikke tager demokrati til sig, og som, når man spørger dem, siger, at islam skal stå over demokrati,
Christian Langballe (DF), 2018-12-05:
Tak for nogle, synes jeg, kloge bemærkninger.
Der er nogle ting, vi kan være lidt uenige om, men alt i alt synes jeg, det var klart, hvad ordføreren sagde.
Jeg tilslutter mig helt, at den her debat om indvandring bliver foretaget på så oplyst et grundlag som overhovedet muligt, og kan man gå ind og spalte op med hensyn til ikkevestlig indvandring, sådan at der kommer et klarere billede, så skal vi selvfølgelig det.
Hvorfor skal vi det?
Jo, for man træffer de klogeste beslutninger, hvis det sker på et oplyst grundlag.
Så det er jeg helt enig i, og jeg er helt enig i det om islam.
Jeg er enig i, at mange kinesere klarer sig godt der, hvor de kommer hen, men jeg vil godt anholde, om det nødvendigvis skulle betyde, at de er integreret?
Det er jeg ikke så sikker på.
Jeg tror, mange af dem vil gå på arbejde og passe deres ting, men jeg er ikke sikker på, at de vil være integreret.
Joachim B. Olsen (LA), 2018-12-05:
Nej, men jeg synes, det ville være et problem, hvis der kom 500.000 kinesere til Danmark.
Hvad er integration?
For mig handler det om, at man tilslutter sig de grundlæggende værdier, som er i det land, man bor i, og i Danmark er det, at vi er et liberalt demokrati, vi ser på tværs af politiske forskelle meget ens på nogle centrale spørgsmål som ligestilling osv.
Man skal tilslutte sig, at vi er et liberalt demokrati.
Man skal ikke begå kriminalitet, og man skal forsørge sig selv.
Man skal simpelt hen tage ansvar for sig og sine og ikke ligge nogen til last.
Opfylder man disse ting, er jeg personligt meget åben over for indvandring.
Ikke at der skal være 500.000 kinesere, men når jeg problematiserer muslimsk indvandring, er det jo netop, fordi vi desværre ikke ser, at de opfylder de betingelser.
Marie Krarup (DF), 2018-12-05:
Tak for talen, og tak for, at ordføreren tager lige præcis integrationsbarometeret op, som jeg over for integrations- og udlændingeministeren har kritiseret, fordi det jo viser et forkert billede af integrationen – et billede, der ikke er retvisende.
For det første vil man se, at kriminaliteten ikke er faldende, hvis man går ind og ser på forskellige kategorier, så det tal er simpelt hen et misvisende tal.
Når man tager alle kategorier med, vil man se, at kriminaliteten er svagt faldende, men når man ser på f.eks. voldskriminalitet, ser man, at den er stigende.
Det er ikke så sjovt.
Der er også problemer med medborgerskab og selvbestemmelse, fordi man er fuldstændig værdifri, og så er det ligegyldigt, hvilken form for politisk aktivitet du melder dig ind i, for så vil den tælle positivt med, også selv om du melder dig ind i en salafistisk organisation.
Derfor giver det der integrationsbarometer ikke mening, og det er derfor, jeg kritiserer udlændinge- og integrationsministeren for ikke at have en klar strategi.
Så vil jeg sige, at vi jo ikke ønsker, at muslimer skal behandles særskilt, så der har ordføreren fuldstændig misforstået det.
Hvorfor tror ordføreren det?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-12-05:
Det, jeg hæfter mig ved, er jo, at der i forespørgselsteksten bliver spurgt til integrationen af muslimer i Danmark.
Og vi anerkender simpelt hen ikke præmissen om, at man kan spørge til integration af en særlig religiøs gruppe.
Man kan måske godt tale om en demografisk gruppe, men ikke en religiøs gruppe, fordi det simpelt hen er et brud på det, vi kan kalde religionsfriheden og respekten for, at man kan have den tro, man vil.
Så kan der være udfordringer med at leve op til de demokratiske spilleregler, og det er der for forskellige danskere, men at hægte det op på religion anerkender vi ikke.
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-05:
Jeg er meget enig med Dansk Folkepartis Pernille Bendixen i, at i hvert fald et flertal af muslimer i Danmark jo gerne vil det danske samfund, og at det er dem, vi hører mindst til.
Jeg tror, at vores opgave som parlament er at få allieret os med dem og så få isoleret og bekæmpet det desværre meget højlydte mindretal af indvandrere og efterkommere, som lægger afstand til det danske samfund.
Jeg tror, at den alliance bliver lettest at etablere, hvis vi sørger for, at det fælles grundlag, vi mødes på, er demokratiet, og at vi ikke beder folk om at afsværge deres religion for at træde ind i demokratiets hus.
Pernille Bendixen (DF), 2018-12-05:
Jeg er sådan set enig med ordføreren, når ordføreren siger, at det er alle i samfundet.
Og der er jo, som ordføreren også sagde i sin tale, en stor gruppe af muslimer, hvor det bare kører på skinner, hvor de virkelig bare er integrerede, og hvor der ingen problemer er.
Det er ikke dem, der rejser sig og siger: Nu skal I ville Danmark, alle jer, der så ikke vil.
Og det synes jeg er et kæmpeproblem.
Jeg synes også, at det er et stort problem, at ordføreren ikke mener, at islam spiller nogen rolle – eller at det ikke skal handle om islam – for islam er nældens rod, det er kernen til problemet.
Karina Adsbøl (DF), 2018-12-05:
Ministeren har fuldstændig ret i, at det her ikke er nogen ny problemstilling.
Jeg rejste den også tidligere i 2015 over for den daværende minister Karen Ellemann, som også svarede i forhold til det her best practice, ligesom den nuværende minister også svarer i forhold til det her best practice.
hvornår kan vi så forvente, at det virker?
Det er jo ikke rimeligt, at der er en gennemsnitlig sagsbehandlingstid på 36 uger i de 98 kommuner.
I den her artikel står der, at det er fra 15 til 84 uger – det er jo fuldstændig urimeligt, også i forhold til de mennesker, det handler om.
Hvornår kan vi forvente, at mennesker med handicap, som har behov for en handicapbil, får en hurtigere sagsbehandling?
Det er jo sådan i lovgivningen i dag, at det skal være hurtigst muligt.
Hvordan definerer ministeren »hurtigst muligt«?
Mai Mercado (KF), 2018-12-05:
Her er det vigtigt at sige, at der jo ikke er nye tal.
Så jeg har en klar forventning om, at mens vi står og taler her, må det jo være sådan, at de sagsbehandlingstider altså går nedad i de kommuner, som har meget lange sagsbehandlingstider.
Hvis man bare ser den her best practice-rapport, som jo blev udgivet i 2017, så var en af anbefalingerne fra dengang, at det sparer tid, at bilteamet selv kan foretage gangtesten, fordi det jo er klart, at der er en tidsmæssig besparelse, hvis sagsbehandlerne på grund af deres sundhedsfaglige baggrund selv kan foretage gangtest som led i oplysning af sagen og altså ikke skal have eksterne samarbejdspartnere ind over.
Så for nuværende har jeg ikke noget grundlag for at sige, at kommunerne ikke tager det her til sig og altså ikke arbejder med at få nedbragt de her sagsbehandlingstider.
Karina Adsbøl (DF), 2018-12-05:
Ministeren svarede ikke på det spørgsmål, jeg stillede.
Det er jo sådan i dag, at man skal behandle sådan en ansøgning hurtigst muligt, og hurtigst muligt kan vi vel nok blive enige om hverken er 15 uger eller 84 uger eller 36 uger.
Så hvad påtænker ministeren at tage af initiativer i forbindelse med »hurtigst muligt«?
Hvad er ministerens holdning til, hvad der er rimeligt?
Mai Mercado (KF), 2018-12-05:
Det rimelige og det eneste rigtige er at sikre en ordentlig sagsgang, således at man selvfølgelig får belyst sagen ordentligt.
Det er en prioritet, og det er det jo, fordi det har en rigtig stor betydning for borgere, som sidder og venter i alt for lang tid.
Derfor er jeg sådan set enig i, at de kommuner, som har meget lange sagsbehandlingstider, bør gå ind og finde den her rapport med det samme, hvis de ikke allerede har gjort det, og læse, hvilke gode muligheder der er for på en let måde rent faktisk at få implementeret en række af de her gode anbefalinger for dermed at sikre, at sagsbehandlingstiden bliver nedbragt til gavn for de borgere, som så ikke kommer til at vente unødigt.
Tak for spørgsmålet.
Man kunne jo fristes til at svare meget kort med et nej.
I januar 2017 offentliggjorde vi jo en best practice-rapport lavet af Ankestyrelsen, som skulle udgøre et konkret redskab til at få bragt sagsbehandlingstiderne ned i de sager.
Derfor er det også min forventning, at rapporten rent faktisk vil medføre kortere og mere ensartede sagsbehandlingsfrister i bilstøttesager.
De tal, som fremgår af den artikel, som spørgeren henviser til, er jo fra 2017 , altså samme år som best practice-rapporten blev offentliggjort, og derfor er det også vigtigt bare lige at sige højt, at der altså ikke er tale om nye tal, som kan give et billede af, om den her rapport virker efter hensigten eller ej.
Den 1. januar 2018 trådte der jo også nye regler i kraft, nye regler om forenklet bilstøtte.
Og de nye regler bør i sig selv jo gerne medføre kortere sagsbehandlingstider.
Derfor er det også helt åbenlyst godt at lade de nye regler og rapporten få noget mere tid til at virke og så selvfølgelig følge udviklingen løbende.
Så det, jeg vil gøre nu, er at sende best practice-rapporten til KL igen med en klar opfordring til et styrket fokus på lige præcis det her område, for som det også fremgår af artiklen, er det jo afgørende for et velfungerende hverdagsliv, at borgere med handicap ikke skal vente for længe på svar på deres ansøgning om støtte til handicapbil.
Karina Adsbøl (DF), 2018-12-05:
Skal jeg forstå det sådan, at ministeren nu vil sende et krav ud til kommunerne om, at de skal efterleve best practice, og at ministeren stiller krav om, at de sagsbehandlingstider, der er i forhold til at få en handicapbil, skal sættes ned?
Dansk Folkeparti fik indført, at sagsbehandlingsfristerne skulle offentliggøres også på kommunernes hjemmeside, men kritikken har så lydt på, at hvad hjælper det med sagsbehandlingsfrister, når kommunerne ikke efterlever egne sagsbehandlingsfrister på deres hjemmeside.
Det er den anden ting, jeg lige vil spørge om her på falderebet.
Mai Mercado (KF), 2018-12-05:
Det, som jeg vil gøre nu, og som jeg også indledte med at sige, er at sende rapporten til KL en gang til, med henblik på at de så kan formidle den videre ud, således at vi altså gør kommunerne opmærksomme på, at der er en udfordring.
Så vil jeg bare helt ærligt sige, at der jo er to udfordringer ved at indføre sagsbehandlingsfrister i lovgivningen.
Den første er, at ved at indføre sagsbehandlingsfrister på nogle udvalgte sagsområder risikerer man også at skubbe andre sager, områder bagest i køen, og det skal man være sådan lidt forsigtig med.
Den anden udfordring er også, at hvis man laver en specifik frist på lige præcis bilstøtteområdet, så vil det også kræve en finansiering.
Det skal man bare have i baghovedet og være opmærksom på.
Jacob Mark (SF), 2018-12-05:
Mener ministeren, at der på nuværende tidspunkt er hænder nok i landets daginstitutioner til at sikre, at alle børn får den omsorg, tryghed og nærvær, de har brug for?
Tak for det.
Mener ministeren, at der på nuværende tidspunkt er hænder nok i landets daginstitutioner til at sikre, at alle børn får den omsorg, tryghed og nærvær, de har brug for?
Mai Mercado (KF), 2018-12-05:
Tak for spørgsmålet.
Man skulle næsten tro, at det var et spørgsmål, som var bestilt, når vi i fredags lavede en aftale om finansloven, hvor vi prioriterer 1 mia. kr. til børneområdet.
Det er forholdsvis sjældent, at man lige står ved et spørgsmål i spørgetiden og kan glæde sig så meget over 1 mia. kr., som er blevet afsat fredagen forinden.
I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt der er hænder nok, har vi jo med en ny opgørelse fra 2017 fået et bedre indblik i, hvordan forholdet mellem personale og børn er – det, som også typisk bliver kaldt normeringer.
For langt størstedelen af kommunernes vedkommende ligger niveauet for normeringerne tæt på hinanden.
Det gælder både i daginstitutioner for de 0-2-årige og for 3-årige og frem til skolestart.
Hvis vi tager opgørelsen, var der i 2017 en normering på 3,1 børn pr. voksen i daginstitutioner for de 0-2-årige, altså vuggestueområdet, og en normering på 6,2 børn pr. voksen for børnehavebørnene.
Jeg hæfter mig ved, at den normering, der er i de fleste kommuner, ligger meget tæt på det niveau, som bl.a. SF og andre aktører har foreslået i forskellige sammenhænge.
Derfor er jeg egentlig også meget glad for at konstatere den meget vigtige pointe, at forældretilfredsheden med dagtilbuddene generelt er meget, meget høj, og at forældretilfredsheden faktisk også er stigende.
Samtidig kan vi også se ud af undersøgelser, at langt, langt de fleste børn er rigtig glade for at gå i børnehave.
De har gode venner, og de er rigtig glade for de voksne, der er i deres dagtilbud.
Så de fakta fortæller jo mig, at overordnet set går det godt i hovedparten af vores dagtilbud.
Der er dygtige pædagoger, engagerede, rigtig solide, dygtige pædagogiske assistenter, medhjælpere og dagplejere omkring vores børn i dagtilbud.
Selvfølgelig er der dagtilbud, som er udfordret, og hvor den lokale ledelse, men også hvor den lokale forvaltning i kommunerne altså må vurdere, om organiseringen af rammerne og økonomien er i orden.
Men jeg vil fastholde, at det altså ikke er regeringens opgave at diktere, hvordan ledelsen af det enkelte dagtilbud sådan skal foregå ned i mindste detalje.
Det ved man bedst lokalt, og det gør man, fordi man kender børnegruppen, forældrene og også personalets kompetencer.
Jacob Mark (SF), 2018-12-05:
Tak for det.
Jeg spørger, fordi jeg så noget på Facebook en dag, som ligesom har gjort, at jeg har gået og tænkt over det her med, om der er voksne nok i daginstitutionerne.
Det var en pædagog på et billede, der holdt et skilt op, hvor der stod:
var jeg én uddannet pædagog alene med 23 børn.
Der tænkte jeg, at det ikke var mange uddannede pædagoger til de mange børn, hun stod med.
Det var så ikke kun mig, der så det billede.
Det spredte sig ligesom sådan en steppebrand på de sociale medier, og det endte faktisk med, at en række pædagoger og voksne ude i daginstitutionerne på forskellige tidspunkter lagde de her billeder op for at sige: Vi har prøvet at tage den her politiske debat i mange år nu.
En alenetidsundersøgelse fra BUPL viser, at det faktisk sker ganske tit for pædagoger – i gennemsnit 1 time om dagen – at de står alene med 17 børn.
Jeg er ikke pædagog, og jeg har meget svært ved at forestille mig, hvordan man skal kunne nå rundt til alle børn og lytte til dem, trøste dem, være hos dem, lege med dem, når man står alene med så mange børn.
Det bekymrer mig, og derfor foreslår vi i SF egentlig det, som pædagogerne også selv foreslår, nemlig at vi laver en minimumsnormering.
Det har man jo f.eks. i folkeskolen, hvor man har et klasseloft, for der har man sagt, at der alligevel må være en grænse for, hvor mange børn der kan være til én voksen.
Så det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at høre, er, at nu, hvor ministeren kan se, at der er kommunale forskelle, også ret væsentlige kommunale forskelle trods alt, på, hvor mange voksne der er til børnene, og nu, hvor ministeren kan se, at der er pædagoger, der står alene med så mange børn, kunne ministeren så ikke være interesseret i at lave sådan en minimumsnormering?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-12-05:
Jeg vil bare forsikre om, at Socialdemokratiet er meget opmærksom på de balancer – meget opmærksom.
Men vi er også opmærksom på, hvor skadelig virkning ammoniakken har, som det er i øjeblikket.
Vi skal ikke længere tilbage end weekenden, hvor der var en stor forskningsrapport, som DR refererede.
Den beskrev, hvor presset heden er, hvor presset de rødlistede dyr på heden er af ammoniakforurening.
Jeg refererede tidligere, hvad det betyder for folkesundheden.
Men hvis man var oprigtigt interesseret i at løse den her udfordring, er det jo underligt, at man skubber løsningen helt til slutningen af regeringsperioden, fordi jo tættere vi kommer på, at NEC-direktivet skal være opfyldt, jo vanskeligere bliver det jo.
Regeringen har ikke gjort det lettere for landbruget at håndtere den her problemstilling, fordi man hele tiden skubber de initiativer, som skal løse problemet.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-12-05:
Det er jo vanskeligt at spå, særlig om fremtiden, og når vi siger, at vi ikke er sikre på, hvordan vi når i mål, så er det jo en oprigtig bekymring, vi har.
Det er derfor, vi afsætter midlerne til det og siger, at vi er nødt til at sætte kloge mennesker sammen, således at de kan rådgive os om, hvordan vi når det her uden at underminere et helt erhverv.
Det glæder mig, at Socialdemokratiet deler den bekymring.
Jeg har ikke set eller hørt forslag til at komme i mål med den her reduktion fra Socialdemokraternes side, men hvis der er sådan nogle forslag, så hører jeg det meget gerne.
Bjarne Laustsen (S), 2018-12-05:
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Synes ministeren, at det er en klog beslutning og en god udnyttelse af samfundets ressourcer, at staten ikke vil kombinere kystsikring ved Lønstrup med private midler?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-12-05:
Jeg vil igen forsøge indledningsvis at komme med et kort svar.
Det korte svar er: Nej.
I den indsats, som Kystdirektoratet har iværksat for at udmønte de 10 mio. kr. til kystbeskyttelse i Hjørring Kommune, har der været to forhold, som har betydet, at der beklageligvis ikke er sket en planlagt sandfodring ud for Mårup.
Det er ikke tilfredsstillende.
Pengene blev netop afsat for at supplere den lokale indsats.
Sommeren 2018 gav Kystdirektoratet tilladelse til en ekstraordinær statslig kystbeskyttelsesindsats i de tre områder, som fremgik af aftalen, og det er altså Løkken, Lønstrup og Nørlev.
Hjørring Kommune og grundejerne iværksatte en parallel indsats for egne midler i området omkring Mårup.
Det første forhold opstår, ved at Kystdirektoratet fortolkede aftaleteksten sådan, at Mårup ikke skulle have del i den statslige sandfodring.
Her var det planlagt, at staten alene betalte for udgifterne til materiellet, idet sandfodringsindsatsen skulle ske med det skib, som staten i forvejen anvendte.
Det andet forhold er en misforståelse i kommunikationen med Miljø- og Fødevareklagenævnet.
Kystdirektoratet fik den fejlagtige opfattelse, at også tilladelsen ved Mårup var påklaget.
Det er naturligvis ikke godt nok.
Og det er naturligvis ikke de grundejere, som er berørt af det her, der skal bøde for det.
Men der kan heldigvis rettes op på det.
Kystdirektoratet har ordret en sandpumper til at gennemføre sandfodring ud for Mårup, og dermed bliver de private initiativer kombineret med statens kystbeskyttelse.
Bjarne Laustsen (S), 2018-12-05:
Tak for besvarelsen af spørgsmålet.
Det var jo godt, at jeg fik stillet det, for der kan åbenbart ske meget på 1 uge, når man skal rykke ud, selv om der kun er 25-26 dage til årsskiftet.
Det er vel meningen, at de skal bruges.
Derfor tænker jeg jo på, hvordan det kan være, at man ikke har en bedre koordinering.
Det er jo sådan, at hvis man ikke får lavet det her sammen, kan man få det problem, der hedder læsideerosion – altså, nogle gør en indsats et sted, men man gør ikke noget ved siden af, og så hænger tingene ikke sammen.
Det er jo derfor, det er vigtigt, at staten har en koordinerende rolle i at sørge for, at de her ting – både det, de private gør, det, kommunen gør, og det, staten gør – bliver koordineret.
Det håber jeg at ministeren er enig i, således at vi også oplever, at der bliver sandfodret ud for Mårup.
Jeg skal også lige her i første omgang spørge: Det kræver et roligt vejrlig at sandfodre fra havet, men hvis nu det af forskellige årsager viser sig, at man ikke kan nå det, er pengene så spildt her i 2018, eller kan aktiviteterne videreføres ind i 2019, da sagen beror på en fejl i Kystdirektoratet?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-12-05:
Jeg er sådan set glad for hr. Bjarne Laustsens bekymring for det her, og den deler jeg.
Altså, det her burde jo ikke være sket.
Det gjorde det alligevel, og sådan er livet en gang imellem.
Men som hr. Bjarne Laustsen også ganske rigtigt siger, skal det her jo ikke gå ud over de grundejere, som er uforskyldte i det.
Heldigvis kan det her rettes, og Kystdirektoratet har jo sikret, at der findes finansiering til at igangsætte en yderligere sandfodringsindsats i området omkring Mårup.
Så selv om det er for sent for kirken, burde den hellige grav om ikke andet i det her tilfælde være vel forvaret.
Bjarne Laustsen (S), 2018-12-05:
Håbet er jo lysegrønt stadig væk.
Men det, jeg jo spørger til, er: Hvis det er, man ikke får brugt de her penge i 2018, som det blev aftalt i februar måned i år, kan pengene så videreføres i 2019?
Det synes jeg jo er interessant, nu da det har taget så lang tid med planlægningen og alle de her forskellige ting og sager.
Man har haft rig lejlighed til at komme i gang noget tidligere.
Så jeg er jo interesseret i på vegne af sommerhusejerne i Hjørring Kommune at sørge for, at de penge her ikke er spildt.
Det håber jeg ministeren er enig i.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-12-05:
Jeg deler fuldstændig betragtningen.
Det her er jo nogle penge, vi har afsat, fordi vi vurderer, at det her er vigtigt, og fordi det er en del af den samlede indsats, som jo altså også har med resten af Vestkysten at gøre.
Så det her er en opgave, som skal løses, og vi skal ikke undskylde noget med, at det var nogle penge fra sidste år.
Bjarne Laustsen (S), 2018-12-05:
Jeg ved, at der er bedt om en aktindsigt, for at man kan finde ud af, hvad der er sket.
For i området er man simpelt hen træt af, at man ikke kan få de rigtige svar på, hvordan den her fejl her er opstået.
For det er det, der skal til for at sikre, at en sådan fejl ikke sker igen.
Er de mennesker blevet underrettet om, præcis hvori fejlen består, således at man kan modvirke, at det sker igen?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-12-05:
Altså, hvor man lige præcis er i en aktindsigtsanmodning og udlevering, kan jeg ikke svare på sådan på stående fod.
Jeg skal meget gerne gøre det, når jeg kommer tilbage på siddende bagdel, og sende et skriftligt svar over til hr. Bjarne Laustsen.
Karina Adsbøl (DF), 2018-12-05:
Finder ministeren de uensartede og ofte meget lange sagsbehandlingstider i kommunerne for ansøgninger om tildeling af en handicapbil rimelige, og hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre en hurtigere sagsbehandling?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Kæmpe forskelle på ventetider for at få en handicapbil: Fra 15 til 84 uger« af 28. november 2018 fra DR Trekantområdet.
Mai Mercado (KF), 2018-12-05:
Lad mig starte med hr. Jacob Mark, som siger, at et løft er der brug for, og så bare trække nogle få tal frem.
For da SF sidst var i regering, i den 4-årige periode, Thorningregeringen sad, brugte man 500 mio. kr. på dagtilbudsområdet på et løft, som overhovedet ikke har vist sig mærkbart efterfølgende.
BUPL har ikke kunnet se det på normeringerne, andre har ikke kunnet se det.
Så de 500 mio. kr., man fordelte, har altså ikke kunnet mærkes.
Det var, hvad Thorningregeringen formåede over en 4-årig periode.
Så lad mig hive frem, hvad den borgerlige regering har formået inden for 4 år.
Der er blevet prioriteret 1.000 mio. kr. i løbet af det kommende år, og vi har prioriteret 580 mio. kr. Så inden for en 2-årig periode har vi prioriteret 1.580 mio. kr., som altså skal holdes op imod Thorningregeringens 500 mio. kr., som ikke engang kunne mærkes.