runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2020-04-29:
Tak for spørgsmålet.
Svaret på spørgsmålet, om det er i orden at putte millioner af kroner, som egentlig er tiltænkt hjælp til udsatte børn, i sine egne lommer, kan jeg give meget hurtigt og også meget kort, for svaret er: Nej.
Det har jeg i øvrigt også sagt i mange andre sammenhænge, og jeg siger det meget gerne igen.
Det er regeringens helt klare holdning, at det ikke skal være muligt på den måde at tjene penge på tilbud til udsatte børn og unge, både fordi de tilbud er finansieret af skatteborgerne, og også fordi jeg synes – en holdning, jeg tror jeg deler med spørgeren – at det at drive tilbud til udsatte børn og unge skal være drevet af en ambition og en vilje til at sikre en bedre hverdag for udsatte børn og unge og ikke af et eller andet motiv om at kunne stikke millioner i egen lomme og købe store skovarealer i Sverige, som der har været en konkret historie fremme om i pressen på det seneste.
Det fremgår i øvrigt også af udspillet, at Socialdemokratiet altid er på børnenes side, og at vi mener, at der skal gøres noget ved det her.
Det mente vi før valget, og det mener vi også her efter valget.
Anbragte børn og unge er nogle af de allermest sårbare mennesker, vi har i vores samfund, og derfor har vi som voksenfællesskab også et meget stort ansvar for at sikre trygge rammer om deres opvækst og sikre dem den bedst mulige fremtid.
Derfor er vi også i gang med at se på, hvad vi kan gøre for at dæmme op for det her, og det hænger jo sammen med generelt at kigge på, hvordan vi kan styrke tilsynet med tilbuddenes økonomi, for muligheden for at trække overskuddet ud, som det har været beskrevet i en avis de seneste dage, er ikke den eneste mulighed, der er for at trække penge ud af driften.
Derfor har vi brug for at få kigget hele vejen rundt om det her, og væsentligst af alt er det at sørge for nogle stærkere muskler, når det kommer til overhovedet at opdage, at det her finder sted, og dernæst handler det også om noget regulering af regler, der kan gøre, at det, vi har set, ikke er muligt.
Karina Adsbøl (DF), 2020-04-29:
Grunden til, at jeg spørger, er jo, at for et år siden var ministerens kollega på forsiden af en avis, hvor der stod: Partier vil forhindre private i at hive penge ud af bosteder.
Det var noget, Socialdemokratiet ønskede at gøre noget ved, men nu er der gået knap et år, og intet er sket, og der kommer endnu en historie om, at der bliver hevet millioner af kroner ud.
Derfor kan man undre sig over, hvad ministeren har lavet med hensyn til det i al den tid.
Man har haft 1 år til at kunne finde ud af, hvordan og hvorledes det her skulle håndteres.
Så jeg skal høre ministeren, om ministeren så med hensyn til det økonomiske tilsyn med bosteder mener, at det er godt nok, når det nu er muligt at trække penge ud og putte dem i egen lomme, når pengene nu har til formål at støtte en social indsats.
Som ministeren selv sagde, handler det om millioner af kroner, som kommer fra skatteborgerne.
Problemet er, at pengene bliver trukket fra kommunernes budget på socialområdet, og hvis priserne var sat, så de ikke på den måde kunne generere så store overskud, ville langt flere børn jo kunne få hjælp og støtte i deres hverdag.
Så derfor kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad ministeren helt præcis vil gøre.
Nu er der gået 1 år, og der er ikke noget nyt i det, Socialdemokratiet har været ude med.
Jeg kunne godt læse, at ministeren fik kaffen galt i halsen, men jeg er glad for, at det gik godt, så ministeren kan være til stede i dag i Folketingssalen.
Hvornår kommer der nogle løsninger fra ministerens side af, og hvornår indkalder ministeren til drøftelse på det her område?
Det ville være rart at vide, for nu har det her stået på rigtig længe, og vi har set meget lidt handling, så det kunne jeg godt tænke mig at høre nogle svar på.
Astrid Krag (S), 2020-04-29:
Det er rigtigt, at det her har stået på længe, men det stod også på, da spørgeren var parlamentarisk grundlag for den tidligere regering, hvor man jo også kendte til det her.
I virkeligheden synes jeg, at spørgeren selv i sit spørgsmål får afsløret, hvorfor det her ikke er helt så enkelt.
I den konkrete sag, som spørgeren spørger ind til, og som har været dækket i pressen, er problemet jo, at selv hvis vi strammede op på socialtilsynets mulighed for at føre økonomisk tilsyn og gennemskue sindrige virksomhedskonstruktioner og andet, ville det ikke betyde noget som helst for det tilbud, der har været skrevet om i Ekstra Bladet, som det jo helt konkret er, for det er ikke et tilbud efter serviceloven.
Så det her er desværre ikke meget enkelt, og det kræver også, at vi gør det ordentligt, hvis vi skal have lukket de huller, der er.
Karina Adsbøl (DF), 2020-04-29:
Jamen hvor mange år skal ministeren så bruge?
Nu har ministeren siddet på posten i knap 1 år, og der er gået rimelig lang tid.
Det er ikke noget nyt, at Socialdemokratiet har ønsket det her, så hvornår sker der noget handling, hvornår får man kigget det her efter til bunds?
Hvor mange år skal man bruge?
Hvornår kan vi se noget handling?
Har ministeren sat en deadline i forhold til det her?
Noget andet er i forhold til tilsyn, hvor jeg ville høre om det i forhold til kommunerne.
Kommunerne har også et tilsyn, de skal føre i forhold til de her steder, og mener ministeren, at det skal strammes op?
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-04-29:
Tak, og tak til ministeren for besvarelsen.
Det er jo rigtig glædeligt, at man har åbnet Familieretshuset op i det regi, det var muligt og stadig væk sundhedsfagligt forsvarligt.
Nu nævner ministeren selv de her § 7-sager, og det er jo de allermest alvorlige sager.
Det, som jeg godt kunne være bekymret for, er, at hvis ikke ministeren lægger sig i selen, og, som jeg også som ordfører tidligere har spurgt om, får vendt hver en sten i den her sag, så ender vi faktisk med, at mange af de andre sager, som lige nu ligger i den her pukkel og derfor ikke er påbegyndt og ligger i uvished – altså, familierne ved faktisk ikke rigtig, hvornår sagerne kommer for, og hvornår de kan få en afklaring – også kan ende med at blive til de her alvorlige § 7-sager.
Det, vi jo har hørt, og jeg går ud fra, at ministeren har hørt de samme historier fra familierne, som undertegnede har, er, at man er rigtig, rigtig bekymret for de her sager, som ligger i den her pukkel – de her sager, som ikke bliver behandlet lige nu, og som kan udvikle sig katastrofalt og med kæmpestore konsekvenser.
Jeg er også trivselsordfører for børn og unge, og vi ser i forvejen en massiv mistrivsel hos børn, og jeg er med på, at det er under et andet ministerie, men vi skal jo meget nødigt ende ud med, at vi får rykket puklen og dermed konsekvenserne videre over.
Astrid Krag (S), 2020-04-29:
Ordføreren ved jo lige så vel, som jeg gør, at det her nye skilsmissesystem var voldsomt underfinansieret, da der blev indgået aftale om det under den tidligere regering – voldsomt underfinansieret.
Vi tog så sammen med finanslovspartierne ansvar for at afsætte over 100 mio. kr. på den her finanslov for at få ansat flere medarbejdere, for at få gjort noget ved de ventetider, som jo var en konsekvens af, at skilsmissesystemet var så underfinansieret, som det var.
Og det er klart – det har vi hele tiden været åbne omkring – at det vil tage noget tid at få ædt sig ned i de pukler og få begrænset den ventetid, og det har ordføreren jo været løbende orienteret om gennem samråd og skriftlige svar osv.
Karina Adsbøl (DF), 2020-04-29:
Ministeren svarede ikke på, hvornår ministeren vil indkalde til nogle drøftelser om det her.
Ministeren svarede heller ikke på, hvornår ministeren selv har sat en deadline for det her.
Der er gået ret lang tid med en ordfører for Socialdemokratiet og en minister, der har været på forsiden af aviserne af flere omgange netop vedrørende den her problemstilling, men intet er sket, og det fortsætter åbenbart.
Så måske ville ministeren gøre mig lidt klogere på det ved at komme med en deadline.
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Jeg tror, det er vigtigt i den måde, vi styrer vores samfund på, at vi viser tillid til vores medarbejdere.
Jeg tror ikke på, at vi får en velfungerende offentlig sektor eller i øvrigt et velfungerende samfund, hvis man som minister nidkært skal blande sig i alt, hvad der foregår.
Jeg synes, det vigtige er, at politiet følger sundhedsmyndighedernes anbefalinger, og jeg synes, at det bør være rimeligt, at vi fra Folketingets side har tillid til, at den præcise tilrettelæggelse i den konkrete situation foretages af de dygtige medarbejdere, som vi har.
Det kan der selvfølgelig være forskellige opfattelser af, men den her regering står for at have tillid til vores medarbejdere i den offentlige sektor.
Jeg synes også, det er dybt bekymrende, at vi stadig ser LTF, som i et eller andet omfang jo er en gruppe.
Politiets efterretninger, dem, som jeg har fået, er, at de er meget opmærksomme på politiet, og at de i modsætning til tidligere ikke træder demonstrativt frem på samme måde.
Men ikke desto mindre er det da, synes jeg, en provokation over for det forbud, som der i første omgang er nedlagt ved byretten, og som nu bliver prøvet ved landsretten, altså at det ikke overholdes.
Heldigvis er der nogle muligheder for i forlængelse af en overtrædelse af det her forbud at sætte ind med straf, som er reguleret i lovgivningen.
Peter Skaarup (DF), 2020-04-29:
Det er fuldstændig rigtigt, at der jo er nogle muligheder.
Spørgsmålet er så bare, om de bliver brugt på den rigtige måde, og der kunne jeg godt tænke mig at høre justitsministeren om, hvordan regeringen vil sikre, at vi får lukket helt ned for LTF, ikke bare for nu, men også for eftertiden.
For det kan jo ikke passe, at vi med møje og besvær får vedtaget lovgivning i Folketinget, der sikrer, at man forbyder det, og at den pågældende bande så alligevel kan eksistere under en eller anden form – og i øvrigt være i konflikt med en anden.
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Det er jo sådan, at når vi står i en situation, hvor LTF er forbudt, betyder det, at medlemmerne kan straffes, hvis de viderefører LTF's aktiviteter.
Det kan f.eks. være, hvis de hverver nye medlemmer eller fortsætter LTF under et andet navn.
Det kan også være sådan, at hvis der er nogen, der opholder sig i det offentlige rum eller for den sags skyld på kriminalforsorgens institutioner iført f.eks. en LTF-trøje eller en LTF-kasket, kan man straffes for at besidde kasketten m.v., og ligeledes for at sikre, at LTF ikke videreføres, kan politiet under visse omstændigheder meddele opholdsforbud til personer.
Så der er nogle værktøjer i forlængelse af forbuddet.
Peter Skaarup (DF), 2020-04-29:
Det er rigtigt nok, og det var ministeren også inde på før, at der er nogle redskaber, men spørgsmålet er jo, om de er stærke nok.
Det er egentlig det, vi diskuterer her, og det var det, jeg spurgte justitsministeren om før.
Det vil jeg godt spørge om igen: Er de stærke nok, når LTF, til trods for at man kan uddele bøder osv. osv., åbenbart stadig væk nu er i en konflikt med en anden gruppe, og altså i det offentlige rum skyder mod hinanden og begår knivstikkerier osv.?
Er de så stærke nok?
Jeg har ladet mig fortælle, at man kan bære en såkaldt LTF-tatovering og man får en bøde, hvis den er synlig, men hvis den er usynlig i forhold til tøj og sådan noget, får man ikke nogen bøde.
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Nej, jeg synes bestemt ikke, vi er til grin som samfund.
Jeg synes, det er en stor sejr, at det er lykkedes os at få forbudt LTF.
Jeg synes også, at man må konstatere, at den måde, som gruppen optrådte på, før de blev forbudt, er væsensforskellig fra den måde, som de optræder på nu.
Altså, opmærksomheden på politiet – de er langt mindre demonstrative; de forsvinder, når politiet kommer, osv. – tyder jo på, at LTF udmærket godt er klar over, hvad det er for en dom, der er afsagt, og at det vil få repressalier, hvis den ikke bliver overholdt.
Nils Sjøberg (RV), 2020-04-29:
Så længe regeringen ønsker at bevare lukningen af den dansk-tyske grænse af frygt for covid-19 og dermed har øget grænsekontrollen, mener ministeren så ikke, at det vil være passende, at grænsebetjentene bør bære værnemidler i form af både beskyttelseshandsker og ansigts- eller mundbind?
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Jeg er helt enig med spørgeren i, at grænsekontrollen selvfølgelig skal gennemføres på en måde, så smitterisikoen begrænses mest muligt.
Det siger sig selv, at politiet skal tage de fornødne forholdsregler for at beskytte sig selv og andre mod smitte fra covid-19 i den nuværende situation.
Det gælder ikke bare i forbindelse med grænsekontrollen, men det gælder for politiets arbejde i det hele taget.
Politiet følger derfor også helt generelt sundhedsmyndighedernes retningslinjer.
Derudover har politiet oplyst, at de har iværksat en række forholdsregler og udarbejdet retningslinjer og instrukser med henblik på at begrænse smittespredningen blandt alle medarbejdere.
Det betyder, at politipersonalet er instrueret i at benytte engangshandsker ved uundgåelig kontakt med andre, ligesom politipersonalet skal medbringe og løbende benytte spritservietter eller håndsprit.
Der vil naturligvis være en række områder i politiet, hvor der vil skulle være særlig opmærksomhed på at undgå smitte, f.eks. i forbindelse med grænsekontrollen, men også i forbindelse med anholdelser eller transport af anholdte.
Jeg ved, at politiet har fastsat særlige forholdsregler for kontakten med andre personer i særlige tilfælde.
Jeg har tiltro til, at politiet også formår at løfte den del af deres opgave.
Nils Sjøberg (RV), 2020-04-29:
Tak, minister.
Jeg må faktisk sige, at jeg ikke helt forstår, hvad det er, ministeren siger.
Situationen ved grænsen er den, at folk, når de kommer hertil – der er bl.a. 13.000 pendlere fra Tyskland hver dag – så skal kontrolleres, og det foregår ved hjælp af et id-kort.
Det vil sige, at de skal rulle vinduet ned, de skal vise deres id-kort, og der står en betjent og tager imod det og kigger på det, og man skal, vil jeg sige, være endda overordentlig langsynet, for at man ikke bliver nødt til at være tættere på end de 2 meter for at se, hvad det rent faktisk er, man ser på.
Spørgsmålet er så i den sammenhæng, at man står med de her plastikhandsker, som i øvrigt bliver brugt gentagne gange, at man står uden mundbind, at man står uden en eller anden form for værnemiddel, visir, eller hvad der nu skal til.
Der er situationen jo sådan set den, minister, at de her grænsebetjente løber en risiko ved at være så tæt på forskellige borgere, rigtig mange borgere, hvor en af dem jo rent faktisk godt kunne have coronavirus uden at vide det og personligt kan bringe denne smitte med hjem.
Det synes jeg er uhensigtsmæssigt i en tid, hvor vi passer så meget på at holde 2 meters afstand, og når de mennesker er i et arbejde, hvor de ikke kan holde 2 meters afstand, så er det vel nærliggende at hjælpe dem, som arbejder der.
Det er også nærliggende at tage hensyn til de borgere, som kører over grænsen og skal over grænsen, at sørge for det.
Så derfor er mit spørgsmål: Har ministeren ikke et ansvar for at beskytte disse borgere mod coronavirus, når ministeren og ministeriet og vi alle sammen har indført en meget omfattende grænsekontrol og restriktioner?
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi har indført grænsekontrollen.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har sagt, at vi ikke vil risikere at have en trojansk hest, hvor vi, når vi, som spørgeren også siger, har en lang række restriktioner, en lang række begrænsninger for os selv internt i landet, siger, at vi så kan lade grænserne stå åbne og dermed risikere at få smitte ind i landet, som vi ellers ville kunne have undgået, hvis vi ikke havde sagt, men som vi har gjort, at vi bliver nødt til at have en intensiv grænsekontrol.
Nils Sjøberg (RV), 2020-04-29:
Ministeren svarer på, at det er nødvendigt at have en intensiv grænsekontrol.
Men spørgsmålet går på de værnemidler, som de mennesker, der nu udfører denne grænsekontrol, bruger eller ikke bruger.
Helt konkret drejer det sig om, at der er nogle medarbejdere, som ikke er blevet pålagt at bruge alle de værnemidler, de rent faktisk skal, hvilket både er et problem for dem selv, men også for dem, der skal over grænsen.
Hvis det nu var ministeren, der var grænsebetjent og stod foran de mange pendlere, hvad havde ministeren så tænkt sig at fortælle dem for at komme deres utryghed til livs?
Nick Hækkerup (S), 2020-04-29:
Hvis det, der ligger i spørgsmålet, er, om dansk politi har værnemidler til rådighed, så er det sådan, at dansk politi – og det har jeg spurgt om – har værnemidler til rådighed i forhold til at kunne beskytte sig selv og i forhold til at kunne beskytte de borgere, som skal udsættes for kontrol, som jeg også nævnte i min indledende besvarelse.
Nils Sjøberg (RV), 2020-04-29:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det selvfølgelig er afgørende, at grænsebetjentene skal bruge de restriktioner og de aftaler og de forhold, der er stillet til rådighed fra Sundhedsstyrelsens side, og de anvisninger, der her er stillet til rådighed.
Men situationen er jo den, at det gør de ikke.
Så derfor er mit afsluttende spørgsmål: Vil ministeren gøre noget for at følge op, og her tænker jeg ikke som et krav, men som en mulighed, som en helt naturlig ting, altså at det at være grænsebetjent skal være det samme som at have lov til at arbejde i sundhedssektoren, og at nær kontakt med personer naturligvis også bør gøre, at man både har de værnemidler til rådighed og skal bruge dem?
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-04-29:
Det har ordførerne nemlig været, og ordføreren har også stillet spørgsmål om, om man virkelig har vendt hver en sten, for sagerne kan potentielt være meget alvorlige.
Nu er det jo ministeren, der har ansvaret for det, og de her sager under covid-19 og coronavirussen er jo ikke nogle, der er opfundet i går.
Vi har vidst i adskillige uger, at der er noget, der hedder coronavirus, og at man i en eller anden grad ville lukke tingene ned, ligesom man har gjort på mange andre områder, f.eks. på børneområdet, hvor man har måttet lave nødpasning.
Hvis man skulle sætte det i relation til det her, kunne man sige til to tredjedele af dem, der har krav på nødpasning, at det, de har krav på, kan de få, mens den sidste tredjedel ikke kan få det.
Det er lidt det samme, som jeg godt vil have ministeren til at overføre til det her.
Vi skal løse det, og vi skal løse det hele vejen rundt.
Vi står i en ekstraordinær situation.
Hvad vil ministeren gøre ved det?
Astrid Krag (S), 2020-04-29:
Jeg er meget, meget stor tilhænger af den måde, vi har arbejdet sammen på i Folketinget her under coronapandemien, og den måde, vi har tænkt sammen på, og jeg har været helt ekstremt åben over for alle de ideer til løsninger, der er kommet på bordet – uafhængigt af om det ellers er politiske modstandere eller interessevaretagere og fagfolk, der er kommet med dem.
Det vil jeg også virkelig, virkelig gerne her, hvis jeg kunne forstå, hvad Venstre bærer til bordet nu, for jeg er åben over for at kigge på alt.
Med den opnormering af medarbejdere, som vi har afsat over 100 mio. kr. til i finansloven for at rette op på den underfinansiering af skilsmissesystemet, er det faktisk på trods af coronakrisen lykkedes at få ansat de medarbejdere, som man skulle.
Oplæringen af dem går lidt langsommere, men vi er inde i en god gænge.
Så hvad det er ordføreren spørger ind til eller foreslår, vil jeg meget gerne høre om ordføreren kan uddybe.
Jeg vil gerne imødekomme det, hvis det er et konkret forslag.
Dan Jørgensen (S), 2020-04-29:
Som det formentlig også er spørgeren bekendt, har fødevareministeren jo også haft meget stor fokus på det her område.
Miljø- og Fødevareministeriet indgik i efteråret en aftale med en række brancheorganisationer, supermarkedskæder, ngo'er – Dansk Alliance for Ansvarlig Soja, som man har valgt at kalde sig; det er et udmærket navn formålet taget i betragtning.
Her skal virksomhederne altså inden udgangen af den her måned faktisk fremlægge handlingsplaner med initiativer, der sigter imod, at al dansk importeret soja er produceret ansvarligt, herunder altså også, at sojaproduktionen ikke bidrager til fældning af regnskoven eller mindsker CO 2 -optaget.
Det forventer vi os meget af.
Det er klart, at viser det sig at være en fiasko, må vi jo genbesøge det her.
Men jeg tænker, at også Enhedslisten, selv om vi deler bekymringen, har det sådan, at det ikke er sådan, at ting skal være tvang, hvis man faktisk kan gøre det med aftaler.
Det ser det jo ud til at man er indstillet på, så lad os håbe, at det er tilfældet.
Herudover er det altså også vigtigt at se på, hvordan vi i den danske foderproduktion kan benytte alternativer, altså alternative grønne proteiner.
Der er jo sat et forskningsarbejde i gang flere steder, som spørgeren uden tvivl ved, og det forventer vi også meget af.
Mai Villadsen (EL), 2020-04-29:
Det er helt korrekt, at vi i Enhedslisten da ikke ønsker at benytte os af tvang bare for tvangens skyld, men man kan også sige, at landbruget ikke har den bedste historik for frivillige aftaler.
Så derfor bekymrer det mig faktisk.
Man kan jo se i Sverige, at det faktisk er lykkedes at lave nogle aftaler, der sikrer bæredygtig soja.
Men jeg tænker jo heller ikke, at de aftaler nødvendigvis er nok.
Vi bliver også nødt til at se på den CO 2 -udledning, som vores husdyrproduktion i Danmark har, og der synes jeg, at et af svarene kunne være, at man laver en form for CO 2 -afgift i Danmark, som tilskynder, at man producerer flere grønne fødevarer i landbrugserhvervet.
Nu er ministeren inde på, at man jo er i gang med at lave aftaler med landbruget – man har allerede en alliance – men hvis ikke det lykkes, skal vi sætte ind.
Hvor lang tid synes ministeren der skal gå?
Hvis nu ikke importen af soja bliver bæredygtig, hvornår skal vi så i virkeligheden sætte ind og gøre noget?
Dan Jørgensen (S), 2020-04-29:
Det er måske lidt tidligt at sige her, en uge før de er forpligtet til at skulle aflevere handleplaner.
Det er måske lige offensivt nok, på trods af at jeg deler spørgerens bekymringer.
Jeg må sige, at det er rigtigt, at landbruget eller i øvrigt andre brancher i Danmark ikke altid har levet op til alle frivillige aftaler, de har lavet.
Jeg mindes også en enkelt eller to, jeg selv har indgået som fødevareminister, som nok kunne være implementeret mere rettidigt.
Når det så er sagt, fornemmer jeg altså også – og det er sagt helt ærligt – at der nu er en anden tilgang til tingene, ikke mindst i landbrugserhvervet, end der var for bare 5 år siden.
Bæredygtighed er blevet en gennemgående dagsorden.
Så jeg forventer mig sådan set meget af det her, også fordi der jo er flere aktører.
Detailhandelen er jo også med, og detailhandelen har altså den mulighed, at de også kan straffe producenter, som ikke lever op til det her.
Det synes jeg sådan set også vi kan have en vis formodning om de vil gøre.
Så jeg er egentlig ret fortrøstningsfuld i forhold til det her, ligesom fødevareministeren – nu kigger jeg ned på ham – er.
Men vi følger selvfølgelig op.
Mai Villadsen (EL), 2020-04-29:
Til valget gav befolkningen os et meget klart mandat.
Brems klimaforandringerne, lav handling, gør noget nu.
Det synes jeg også ministeren har anerkendt i sit svar.
For vi kan jo være stolte af meget i Danmark – af vindmøller, varmepumper, fjernvarme, alt det gode, vi gør og eksporterer.
Derfor vil jeg også spørge ministeren her til sidst: Hvornår kommer vi i gang med de forhandlinger om det internationale spor, om vores aftryk ude i verden?
Det er jo noget, der virkelig haster, for som jeg tidligere har berettet, er de udledninger virkelig betragtelige.