runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Annette Lind (S), 2018-01-31:
Efter min mening modarbejder ministeren det meget klart og tydeligt.
Det er sådan, at Ellen Trane Nørby som tidligere undervisningsminister nedsatte en strategigruppe.
Det var en bredt sammensat gruppe – der var førende universitetsforskere, der var repræsentanter fra alle relevante uddannelsesinstitutioner, fra faglige organisationer og også fra arbejdsgiverorganisationer.
De havde sammensat en række anbefalinger og opnået konsensus om dem.
Det kan undre mig rigtig meget, at ministeren, som mange gange siger, at hun går op i faglighed, ikke lytter til fageksperterne.
For det her er fageksperterne nr. 1, i forhold til at man har nedsat sådan en stor, bred gruppe af de allerallerypperligste.
Hvorfor er det, at ministeren fravælger at tage de anbefaler ad notam?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Hvis spørgsmålet skal forstås på den måde, om jeg har nogle initiativer på vej, så er svaret nej.
Og hvis spørgsmålet er, om jeg har initiativer på vej til at ændre loven, så må jeg henvise til, at det følger loven om tv-overvågning, og det sorterer under justitsministeren og ikke under økonomi- og indenrigsministeren, hvorfor jeg ikke sådan bare ville kunne stå i en dialog med fru Karina Adsbøl og aftale, at vi ændrer den pågældende lov.
Dog har jeg forstået det sådan, at justitsministeren i øjeblikket venter på en tilbagemelding fra Kommunernes Landsforening om, hvorvidt de synes, at der er behov for et ændret grundlag i forhold til hjemmel til kommunal tv-overvågning.
Det synes jeg sådan set er klogt, for principielt er jeg i hvert fald modstander af unødig meget overvågning, og derfor skal man altid være tilbageholdende i det spørgsmål.
Men det er selvfølgelig altid fornuftigt at tage en dialog med dem, som det drejer sig om, altså Kommunernes Landsforening.
Og der må vi jo så vente på den tilbagemelding.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Nu kalder Socialdemokratiet det for en kammeratlig samtale og vil gerne udmale det som sådan et eller andet forfærdeligt.
Det er en pædagogisk og i øvrigt også didaktisk debat om, hvad det er for nogle valg, man træffer.
Lige før blev jeg anklaget for ikke at interessere mig for didaktik, og nu for at interessere mig for meget for didaktik.
Man har frihed til det, men derfor kan vi godt have en kvalificeret debat, også helt ind over mit skrivebord, i forhold til hvad det er for nogle valg, man træffer, og hvad det er for et grundlag, man træffer dem på.
Annette Lind (S), 2018-01-31:
Det er jo interessant, at når én skole laver noget, som den i mine øjne har frihed til, indkalder ministeren til en kammeratlig samtale.
Hvor mange samtaler skal ministeren have på sit kontor, og hvor mange skoler skal indkaldes, fordi skolerne laver noget, de har frihed til at lave?
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Der er ikke nogen grund til at, hvad skal man sige, male med den der frygtpensel.
Det her er en pædagogisk debat, som der kommer nogle fagfolk, som er optaget af deres lokale skole, og deltager i.
Det glæder jeg mig til, og det kan sagtens være, at de har truffet en række fornuftige valg.
Det glæder jeg mig til at høre om.
Det er også interessant i et større perspektiv: Hvad er det for nogle pædagogiske valg, vi træffer, og har vi sammen en debat om, hvordan man træffer de valg, og hvordan man trækker den historiske viden, som vi jo har i Danmark, ind?
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Vi har her et eksempel på, at ministeren går direkte ind og peger en enkelt skole ud, siger, at den der undervisning tyder på en farlig tendens, og indkalder skolen til en kammeratlig samtale på ministerens kontor.
Derfor er det vel også rimeligt, at ministeren kan svare på spørgsmålet: Hvor er det, ministeren ved at kvaliteten åbenbart vil blive dårlig?
og ikke bare taler om en bred snak om kvalitet, for så kunne man jo snakke med så mange andre skoler.
Så hvor er det, at ministeren mener, at præcis her er det så farligt, at man skal indkaldes til en samtale?
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Det kan sagtens være, at der er masser af kvalitet på Herfølge Skole, og derfor glæder jeg mig til den kaffesamtale, som jeg tror vil foregå stille og roligt og med en fælles interesse for, hvordan skolen fungerer.
Når jeg skriver om det her, er det, fordi jeg synes, vi også skal have en pædagogisk diskussion i Danmark af: Hvad er det for nogle pædagogiske valg, vi træffer?
Og når det handler om 100 pct. projektundervisning, er det altså som sagt ikke noget nyt koncept.
Det er noget, man har gjort mange gange i historien, og det, man kan se, er altså, at særligt udsatte børn kan komme i problemer, og det mener jeg vi bør drøfte.
Jeg synes, det er godt at have en bred pædagogisk debat af: Hvad er det for nogle greb, vi laver i folkeskolen, og hvad har man gjort historisk?
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Det er interessant, at ministeren nu sår tvivl om kvaliteten, for jeg må jo forstå det sådan, at når ministeren får øje på en skole, der ikke gennemfører undervisningen, præcis som ministeren synes det er rigtigt, bliver man indkaldt til en kammeratlig samtale på ministerens kontor.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Hvis man i Socialdemokratiet tror, at frihed ikke handler om at forholde sig til kvalitet, så har man fuldstændig misforstået, hvad frihed er.
Sådan er det.
Annette Lind (S), 2018-01-31:
Jeg vil først og fremmest gerne spørge, om ministeren mener, at Herfølge Skole agerer uden for ansvar, når de laver projektorienteret undervisning.
Derudover vil jeg gerne høre, om frihed og lokalt råderum er noget, som ministeren egentlig praktiserer.
Hun taler rigtig, rigtig meget om at være frihedsminister.
Men jeg beder hende fortælle os, hvad det helt konkret er, der er skabt mere frihed til, ude på folkeskolerne, når man direkte går ind på én skole og siger: Nu kommer du til en kammeratlig samtale her, fordi det der er et eksperiment.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Det er selvfølgelig en lystig debat at kalde det censur og forbud.
Men jeg har sådan set hverken tænkt mig at indføre censur eller forbud.
Men jeg vil have en debat om kvalitet, og jeg mener, at den er yderst påkrævet.
For det skal jo gerne være sådan, at man, når man vælger en folkeskole, tilvælger sig en skole, hvor der er kvalitet, og hvor der er tænkt over, hvad det er, der skal leveres til de her børn.
Så det er den pædagogiske debat, som handler om ansvar.
For det er nemlig sådan, skulle jeg hilse og sige, at frihed og ansvar følges ad.
Frihed uden ansvar er fuldstændig uinteressant.
I ansvaret ligger der, at man ude på en skole også skal kunne drøfte, hvorfor man har truffet de beslutninger, som man har.
Annette Lind (S), 2018-01-31:
I mine ører er det her meget frihedsberøvende i stedet for at være frihed.
Altså, man kan jo næsten tale om, at det er en forbudsminister i stedet for en frihedsminister.
Det er sådan, at ministeren sår tvivl om en enkelt skoles ageren, her Herfølge Skole, fordi de laver projektorienteret undervisning.
Hun kalder det endog et eksperiment.
Når ministeren vil have frihed og råderum – og på Undervisningsministeriets hjemmeside har man lanceret et tema, der hedder frihed og lokalt råderum – hvordan hænger det så overhovedet sammen med, at man som minister går ned i forhold til én skole, som er kommunens skole, og er direkte censor, øver censur, på den her ene skole?
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Mange tak.
Tilgangen med væsentlig fokus på projektarbejde har været afprøvet flere gange under forskellige navne.
Det stiller jeg mig kritisk over for, bl.a. fordi vi risikerer at lade de svage elever i stikken, når de faste rammer omkring undervisningen udviskes.
Folkeskoleloven er en rammelov, som giver skolerne frihed til at tilrettelægge undervisningen inden for lovens rammer.
Jeg er glad for, at det er sådan, og vi skal værne om skolernes frihed til at tilpasse undervisningen til lokale forhold.
Men som skole skal man selvfølgelig spørge sig selv, om det, man gør, er fornuftigt.
Èt barn har én skolegang, og derfor er det vigtigt, at den er så god som muligt.
Hvis man som forældre vælger en fri grundskole med en særlig profil, er det et aktivt valg og et ansvar, man påtager sig.
Men vælger man folkeskolen, må man have en berettiget forventning om, at den lever op til den kvalitet og standard, man normalt kan forvente af en folkeskole.
Jeg har i forlængelse af opslaget inviteret skolechefen, skolelederen og formanden for skolebestyrelsen på Herfølge Skole på kaffe senere i februar måned.
Jeg ser frem til at høre deres bevæggrunde for initiativet og forhåbentlig en konstruktiv dialog om kundskaber og dannelse.
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Hvorpå bygger ministeren sit udsagn om, at projektorganiseret undervisning skulle gøre »Danmark dummere som nation«?
Bjarne Laustsen (S), 2018-01-31:
Jeg har bare meget, meget svært ved at se, hvad det er, hr. Esben Lunde Larsen som minister har gjort ved den sag her.
Hvis der er nogen, der interesserer sig for det her, er det undertegnede i forbindelse med det fiskeriinspektionsskib, og jeg troede ikke, at man kunne finde på at gøre det igen.
Jeg troede, at brændt barn skyr ilden, altså at én gang var en gang for meget.
Men man fortsætter bare.
Det er fint nok, men tilbage står der, at man har købt noget, der er ubrugeligt, og man vil ikke engang kigge på, hvordan man i fremtiden kan undgå det her.
Det er jo det, det her spørgsmål handler om.
Jeg synes da, det er vældig interessant, hvordan man kan undgå at komme i sådan en situation.
Nu har ministeren øvet sig nogle gange, tredje gang skulle jo nødig være lykkens gang.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Man skal leve op til lovgivningen, som den er.
Det er fuldstændig korrekt, ja.
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Jeg vil godt spørge, hvad det egentlig er for et vidensgrundlag, ministeren bygger på, at 100 pct. projektorganiseret undervisning decideret skulle gøre danske elever dummere.
Kan ministeren bekræfte, at det at gennemføre 100 pct. projektorganiseret undervisning ikke fritager lærerne for eller fratager lærerne ansvar for også at gennemføre faglige forløb, at der selvfølgelig ligger en metode bag, at man skal leve op til de fælles mål, der er i undervisningen?
Sagt med andre ord: Uanset om man vælger 100 pct. projektorganiseret undervisning eller 80 pct. eller 20 pct., skal man stå på mål for det, som folkeskolen skal levere?
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Jo, og hvor er det godt
Det er bare ikke det, vi diskuterer her.
Det, vi diskuterer, er, hvorvidt det er en god idé at tilrettelægge al undervisningen fra væg til væg som projektundervisning.
Annette Lind (S), 2018-01-31:
Altså, man må jo sige, at friheden er så som så, når ministeren reagerer på den måde, som hun gør.
Jeg har to elever fra folkeskolen siddende heroppe, og de siger, at når de arbejder projektorienteret, tager de større ansvar selv; de arbejder meget længere, end skoledagen er; de interesserer sig for det; de laver et produkt; de synes, at de får langt mere ud af undervisningen, når det er på den her måde.
Jeg synes, vi skal spørge ministeren: Er det ikke også et ansvar også at arbejde 100 pct. projektorienteret, og er det ikke det, vi skal hylde i Danmark, altså at vi er gode til innovation?
Vi scorer højt i alle de internationale undersøgelser, når man arbejder på den måde.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Spørgsmålet fra journalisten var som følger: Hvis alle Danmarks skoler tilrettelagde al undervisning som 100 pct. projektundervisning, hvad ville der så ske?
Og der er mit svar, og det mener jeg stadig væk: Så er der en risiko for, at vi bliver dummere som nation.
For hvis man fuldstændig fratager lærerne mulighed for at lave faglige forløb, som tager udgangspunkt i faglig kongruens og didaktik, som I jo er glade for i Socialdemokratiet, så bliver det meget svært.
Og det synes jeg vi skal have en diskussion af – også af hvordan det her kan risikere at gå ud over fagligt svage elever.
Det er en didaktisk diskussion om, hvordan vi planlægger undervisningen.
Og der er frihed til at gøre det, men hvor er det godt, at vi står her og tager debatten.
Det, jeg siger, er, at hvis man skal lave 100 pct. projektundervisning, er det ekstremt vanskeligt at planlægge faglige forløb, som er målrettet elevens alder, faglige niveau, kongruens, fremadrettethed i forhold til fagets fremadskriden.
Så der er en række faglige og ikke mindst didaktiske problemer ved 100 pct. at planlægge undervisningen som projektundervisning.
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Er der fejl i spørgerækken?
Vil ministeren bekræfte, at projektorganiseret undervisning, også når det er 100 pct., selvfølgelig bygger på en struktur, på en metode, på kundskaber og færdigheder, for det er fundamentet for, at man kan bedrive projektorganiseret undervisning?
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Noget, vi i hvert fald bliver dummere af som nation, er, når vi politikere fejlciterer hinanden – det er der slet ikke nogen grund til.
Det, jeg forholder mig til, er 100 pct. projektorienteret undervisning.
Og det synes jeg lige vi måske sådan sammen skal tage ind her – altså, at det udelukkende er 100 pct. projektbaseret undervisning, og ikke projektbaseret undervisning som sådan.
Christine Antorini (S), 2018-01-31:
Man må jo sige, at det er en meget markant udtalelse, når ministeren på området siger, at projektorganiseret undervisning som sådan ligefrem gør Danmark dummere som nation – Danmark dummere som nation på grund af projektorienteret undervisning.
Altså, når man tænker på, at der bliver bedrevet projektorganiseret undervisning på, tror jeg, stort set alle skoler, er det jo en markant udtalelse fra undervisningsministeren.
Derfor må man vel også forvente, når ministeren selv fremhæver, at det er en minister, der bygger på kundskab og viden, at der er solid dokumentation for, at det skulle gøre Danmark dummere som nation.
Så jeg giver ministeren en chance igen for at komme med noget viden om, at det skulle være tilfældet.
For det her rammer jo ikke bare Herfølge Skole.
Det vil være stort set samtlige skoler, der dermed er med til at gøre Danmark dummere som nation.
Merete Riisager (LA), 2018-01-31:
Da spørgsmålet udspringer af den samme problematik som spørgsmål S 455, vil jeg tillade mig i det væsentlige at henvise til mit tidligere svar.
Jeg vil dog gerne tilføje, at jeg ikke er alene med min skepsis over for projektpædagogikken.
Eksempelvis har en af de centrale personer bag de seneste 30 års arbejde med tværfagligt problemorienteret projektarbejde i folkeskolen Sten Clod Poulsen selv undsagt den her, hvad skal man sige, absolutte metode allerede i 2010.
Projektpædagogik er ikke i sig selv et problem – det synes jeg er væsentligt at slå fast.
Jeg er enig i, at projektarbejde kan bidrage til at motivere elever, fordi de kan se, hvad deres viden kan bruges til i praksis.
Men det forudsætter netop, at eleverne har de fornødne kundskaber og den fornødne viden, som de kan bringe i spil i projektet.
Det burde ikke være så vild en påstand, men det er det så åbenbart.
Projektarbejde indebærer ofte en høj grad af selvbestemmelse, som kan have en social slagside, hvis den fylder hele sendefladen vel at mærke.
Elever fra hjem uden uddannelsestraditioner risikerer at blive tabt, både i folkeskolen og i et efterfølgende uddannelsesforløb, når ansvaret for egen læring bliver det dominerende mantra.
Det og meget mere ser jeg frem til at have en diskussion om, når jeg i slutningen af februar mødes med skolechefen, skolelederen og formanden for skolebestyrelsen på Herfølge Skole.
Annette Lind (S), 2018-01-31:
Så lad os tage det helt konkret på Herfølge Skole.
De laver 100 pct. projektorienteret undervisning.
Og det må så være der, ministeren mener at Danmark gøres dummere som nation, og at det er præcis den skole, hun taler om.
Og det, som jeg gerne vil spørge om, er: Mener ministeren, at den projektorienterede undervisning, der foregår på Herfølge Skole, ikke er faglig undervisning?
Tak for det.
Hvorfor blander ministeren sig direkte i en enkelt skoles valg af at arbejde med projektorienteret undervisning, og hvordan hænger det sammen med, at ministeren hævder at ville øge skolernes frihedsgrader?
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-31:
Tak for det.
Ja, sådan er det at være spørger.
Jeg har efterspurgt ministerens holdning, og eftersom jeg kan høre på ministeren i dag, at det er ministerens holdning, at kommunerne ikke skal have lov til det her, skal jeg bare høre, om det er korrekt.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Men det er også meget fair.
Altså, der er jo flere niveauer i det her.
Der er de forhold, der handler om kommunerne, man kan sige centralisering kontra decentralisering.
Men der er også forholdet mellem borger og stat, hvor vi så kan spørge, om det er rimeligt, at der kan træffes nogle beslutninger, som er meget indgribende over for individer, på lokalt plan, altså i forhold til hvad man kan, og hvilke generelle rettigheder man har som borger i det danske samfund.
Vi sætter pris på at være borgere i Danmark, og derfor er det også vigtigt, at der er nogle rettigheder, der knytter sig til borgerne på tværs af kommuner, og det er jo nogle af de dilemmaer, vi har her.
Og det er derfor, justitsministeren har taget fat i Kommunernes Landsforening og sagt: Okay, er der noget her, man skal kigge på, hvad er jeres holdning – så tager vi en dialog om det? Jeg synes faktisk, det er det danske samtaledemokrati, når det er allerbedst.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-31:
Det, jeg egentlig prøver at få ministeren til at forholde sig til, er, at ministeren er minister for kommunerne, og så må man jo også lægge til grund, at ministeren har et rigtig, rigtig godt kendskab til landets kommuner og til kommunalpolitikere og borgmestre – det er jeg sikker på – hvad de formår, og hvor dygtigt drevne mange kommuner i det her land faktisk er.
Og så er det jo bare interessant at finde frem til regeringens holdning til de her regler, om det er noget, hvor man godt kunne leve med at sige, at det godt kan flettes ud, så kommunalpolitikerne får en mulighed for at være med på den her front, eller om det er noget, hvor man siger: Det vil vi alene lade Folketinget diskutere.
Og det synes jeg måske var relevant at få økonomi- og indenrigsministerens syn på.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
F.eks. tror jeg godt, at kommunalbestyrelsesmedlemmer kan vurdere, hvilken skatteprocent der skal være i deres kommune.
Så det er sådan set ikke et spørgsmål om, hvad man mener at kommunalbestyrelsesmedlemmer kan vurdere.
Jeg tror sådan set, at kommunalbestyrelsesmedlemmer er præcis lige så kvalificerede som folketingsmedlemmer, og den anden vej rundt.
Det, der er spørgsmålet, er, at der er en lovgivning.
Den sætter nogle rammer for, hvem der kan beslutte hvad.
Og da det er sådan, at lovgivningen på det her område sorterer under – og det vil jeg sige at jeg også havde oplyst om inden spørgsmålet i dag – Justitsministeriets ressort, så er det jo svært for mig bare at stå og love, at den vil jeg så ændre.
Hvis jeg først gør det, kommer jeg jo herned hver uge og skal gennemhegles i 21 andre ministres ressortområder, og hvad jeg har tænkt mig at gøre der.
Så tror jeg alligevel, at jeg begynder at få andre problemer.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-01-31:
Tak for det.
Det er jo en lidt mærkværdig situation.
Vi spurgte justitsministeren i sidste uge, og vi er så blevet sendt til økonomi- og indenrigsministeren, og nu skal vi tilbage til justitsministeren.
Vi prøver sådan set bare at finde hoved og hale i, hvordan vi kan få ændret de her regler, som vi anser for at være uretfærdige.
Jeg synes egentlig, det er et meget liberalt synspunkt, vi rejser, for vi har så stor tillid til de byrådspolitikere, der er valgt rundtomkring, at vi egentlig godt tror, de kunne have noget mere ansvar på det her område, og at de kender deres kommuner og deres borgere så godt og så nært, at de jo sagtens ville kunne have en mulighed for at vurdere, om noget er for meget overvågning, eller om noget er for lidt.
Hvis det står til økonomi- og indenrigsministeren, der jo er kommuneminister, vil kommunerne så kunne håndtere det her ansvar?
Kan kommunalpolitikere vurdere, om omfanget af overvågning er tilstrækkeligt?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Tak, det er helt i orden.
Altså, hvis man ikke må for politiet, er det jo politiets afgørelse inden for de nugældende regler.
Skal de laves om, handler det om lov om tv-overvågning, som er justitsministerens område, og det er ikke noget, som jeg kan gøre noget ved.
I forhold til det kommunale selvstyre vil jeg sige, at jeg sådan set er en stor tilhænger af det, men som spørgerens eget parti jo også ofte fremfører, er der nogle grænser, der fastlægges herinde i Folketinget.
Og dem har man så valgt at lægge på den måde, de ligger på nu.
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-31:
Tak for det.
Det andet, jeg vil spørge ministeren om, er, at ministeren vel går ind for det kommunale selvstyre.
Mener ministeren, at en kommunalbestyrelse godt kan vurdere, hvor i deres by der skal sættes overvågningskameraer op?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Da jeg ikke har adgang til at ændre nogen lovgivning, hvorunder det her reguleres, så er det jo svært for mig at love spørgeren, at jeg vil gøre noget sådant.
er jeg lige ved at sige, uden at blive overvåget.
Så er der jo en vægtning mellem forskellige hensyn, og det kan man så konkret tage stilling til i forhold til de enkelte områder.
Der, hvor der er noget for mig, handler det om kommunalfuldmagtsreglerne, men det er sådan, at loven står over kommunalfuldmagtsreglerne, og derfor kan jeg ikke levere det ønskede til fru Karina Adsbøl, selv om jeg ville.
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-31:
Så vil jeg spørge ministeren, om ministeren deler Dansk Folkepartis holdning om, at kameraer kan være præventive i forhold til at forebygge kriminalitet.
I sidste uge sagde justitsministeren bl.a., at kommer vi til at diskutere overvågning generelt og kommuners rettigheder, kommer vi meget hurtigt til at skulle tale med en anden minister.
Og så er det jo klart, at Dansk Folkeparti rejser spørgsmålet over for den minister, som også er minister for kommunerne.
Hvis nu en kommune retter henvendelse til økonomi- og indenrigsministeren i forhold til den her problemstilling, nemlig at de gerne vil have tilladelse til det her, hvad vil ministeren så svare den pågældende kommune?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Jamen min holdning skulle gerne være fremgået af den første besvarelse, nemlig at jeg ikke har nogen initiativer i skuffen eller på mit skrivebord i forhold til at øge mulighederne for tv-overvågning.
Så hvis man vil ændre den lov, må man gøre det sammen med justitsministeren.
Det er sådan, at justitsministeren har en dialog med KL, som jeg sagde.
Han afventer svaret fra KL, og som jeg forstår det på justitsministeren, er man ikke til sinds at komme med initiativer, før man kender svaret fra Kommunernes Landsforening.
Karina Adsbøl (DF), 2018-01-31:
Tak for det.
Jamen baggrunden for, at vi rejser det her spørgsmål igen, er jo, at vi havde det her spørgsmål på i sidste onsdagsspørgetime, hvor justitsministeren siger, og jeg citerer: »Når jeg så ikke giver det tilsagn om at lave om på det her, altså at kommunerne bare kan det, er det jo, fordi kommunernes forhold hører til i et andet ministerium.«
Så kunne jeg jo godt tænke mig at høre, hvordan ministeren vil følge op på den her problemstilling.
Hvad er ministerens holdning til, at en kommunalbestyrelse selv kan vælge, om de vil sætte kameraovervågning op på f.eks. kommunale parkeringspladser, i forhold til at der sker meget hærværk på pladserne –
hvad er ministerens holdning til det?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-01-31:
Det gode er jo, at det egentlig er det samme svar, man får, om man spørger justitsministeren eller økonomi- og indenrigsministeren, nemlig at man ikke bare kan gøre, som man har lyst til, men at regeringen nu er gået i dialog med Kommunernes Landsforening for at få et svar på, hvad de ønsker.
Og så må vi jo snakke os frem til, hvor det er, snittet skal ligge.
Så regeringen har ikke i sig selv et initiativ, men vi har en dialog med kommunerne og afventer deres svar, og derfra tager vi så sagen videre.