Pernille Skipper (EL), 2019-10-25:
Tak for det, formand.
Som vi har været inde på allerede, selv om debatten har været kort, så er der jo en forhistorie, i hvert fald til dele af det her lovforslag, som Enhedslisten har deltaget meget intensivt i.
For nogle år siden gik det op for os herinde på Christiansborg, at der var en meget uens behandling af de her mennesker med stofmisbrug, når de henvendte sig til kommunen og var motiveret til at indgå i behandling.
Så kunne man fra kommunens side slå op i loven og sige, at der var en behandlingsgaranti på 14 dage.
Nogle kommuner fortolkede den behandlingsgaranti på 14 dage sådan, at man skulle bare have indkaldt borgeren til et møde i løbet af 14 dage.
Nogle kommuner forstod det sådan, at så længe der var truffet en form for afgørelse inden for 14 dage om, hvad behandlingen skulle være, så var behandlingsgarantien opfyldt.
Og så var der nogle, som mente, at behandlingsgarantien først var opfyldt, når man rent faktisk var kommet i gang med behandlingen, altså havde fået noget hjælp, f.eks. en plads på en døgninstitution, hvis det var det, man havde behov for, eller en plads i et ambulant rådgivningstilbud eller andet.
Så har der været undersøgelser hos KL, der har været sammenbrud, og der har været alt muligt.
Til sidst kommer det frem, at den er god nok: det er virkelig noget værre rod.
Det, regeringen ønsker at gøre med lovforslaget, er at sikre, at man inden for 14 dage, når man henvender sig og har et stofmisbrug, kan få truffet en afgørelse om, hvad for en behandling man skal have.
Det betyder jo, og det er positivt, at alle de kommuner, der troede, at man kunne nøjes med at holde en samtale inden for 14 dage, bliver sat på plads.
Men det betyder ikke, at behandlingen kommer til at blive iværksat inden for 14 dage.
Når jeg bruger så meget tid på det her, er det jo, fordi det er hamrende vigtigt for, at en behandling for stofmisbrug virker, at den bliver iværksat lige på det tidspunkt, når motivationen er der.
Hvis man har et stofmisbrug, er der små lommer og vinduer af motivation.
Det er sådan noget, man nærmest ikke kan gå alene og holde fast i for sig selv i 14 dage, og slet ikke i flere måneder.
Det her lovforslag betyder jo, at alle de kommuner, som siger, at de bare skal have truffet en afgørelse inden for 14 dage, og at det ikke gør noget, at der første plads på døgninstitutionen en måned senere, kan fortsætte, som om ingenting var hændt.
Og det synes vi altså ikke er godt nok i Enhedslisten.
Derfor vil vi gerne invitere de partier, der skulle være enige med os i det, til at få lavet et ændringsforslag, sådan at behandlingsgarantien meget tydeligt indebærer, at behandlingen skal være iværksat inden for 14 dage.
Det vil sige, at man skal have en plads på et ambulant rådgivningstilbud, eller at man skal have den mentor, man skal tildeles, eller at man skal have plads på daginstitutionen, eller hvad der ellers skal til inden for 14 dage.
Det er altså ikke godt nok, at man bare har truffet en afgørelse inden for 14 dage.
Så det vil vi gå i gang med at arbejde med.
De andre dele af lovforslaget, som andre også har talt om, synes vi er positive.
Det, at det ikke har stået i loven tidligere, at man rent faktisk skal udarbejde en behandlingsplan, kan jo virke helt åndsvagt, men det kommer forhåbentlig til at få en positiv effekt.
Så, altså, det er jo et positivt lovforslag, men vi synes, at vi kan gøre bedre i processen, og vi håber, at der er flere partier, der vil være med til det i udvalgsarbejdet.