Finn Sørensen (EL), 2017-06-02:
Jeg hylder om nogen det princip, at der skal være plads i Folketinget til folk, der bare dumper ind og ikke ved noget om det, de skal ind at beskæftige sig med.
Sådan skal det være i et dansk folkestyre.
Det skal være ganske almindelige mennesker, der kan blive valgt til Folketinget, men der må være det minimumskrav, at hvis man vil arbejde herinde, sætter man sig ind i tingene.
Det var såmænd bare det, jeg kom med en stilfærdig opfordring til at ordføreren prøvede at orientere sig lidt om.
For par dage siden kunne vi læse, at der er en ganske alvorlig krise i økonomiforhandlingerne mellem Danske Regioner og Finansministeriet.
Det fremgår af formanden for regionerne, Bent Hansens, udtalelser, at den krise i høj grad skyldes, at man ikke kan blive enig om at afskaffe det såkaldte 2-procentskrav.
Det har de gjort i ca. 15 år, siden det blev indført, hvilket jo har medført en effektivitetsforøgelse, en produktivitetsforøgelse hos personalet i sundhedssektoren på ca. 30 pct.
Der er vist ikke nogen danske virksomheder ude i det private erhvervsliv, der kan komme i nærheden af sådan en score.
Det er ikke noget at være stolt af.
Det har også vist sig, at det får nogle uhyggelige konsekvenser for personalets arbejdsmiljø.
Det får selvfølgelig også nogle konsekvenser for servicen og den hjælp, man kan yde til de syge borgere, som skal behandles.
Derfor er det jo fuldstændig korrekt og fornuftigt, at Danske Regioner og en bred kreds af organisationer står fast på, at det 2-procentskrav skal afskaffes.
Derfor er vi også glade for den diskussion, der har været af det beslutningsforslag, og de mange forespørgselsdebatter, der har været om det her spørgsmål, for det har rent faktisk vist sig, at debatterne har bidraget til at rykke holdningerne, også herinde i Folketinget.
Derfor er vi tilfredse med, at vi har fået fremsat det her beslutningsforslag.
Det er jo ikke os, der har timet det sådan, at det nu kommer på det mest velvalgte tidspunkt, at det skal til anden og endelig behandling i Folketinget i dag, for forhandlingerne mellem regionerne og regeringen pågår stadig.
Der er en alvorlig krise.
Jeg tror, det er første gang, vi skal opleve, at formanden for regionerne stiller sig op på vegne af de samlede regioner og siger: Vi overvejer ganske alvorligt ikke at medvirke til aftalen om økonomien for regionerne næste år.
Det er en meget usædvanlig situation.
Her har Folketinget en stor mulighed for at hjælpe disse forhandlinger igennem, så der kan indgås en aftale.
Det kan man gøre ved, at der danner sig et flertal for det beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat her i dag.
Vi er i den glædelige situation, at Dansk Folkeparti, Radikale Venstre, SF og Alternativet har valgt at støtte forslaget.
Jeg vil gerne udtrykke en stor tak til de partier.
Så viser ganske almindelig hovedregning, at vi kun mangler Socialdemokratiets stemmer for at give det nødvendige skulderklap og rygdækning til regionerne i den her forhandling.
Vi er jo også i den situation, at Socialdemokratiet selv erkender, at nu bør det være slut.
Men desværre har Socialdemokratiet opfundet en begrundelse med, at man ikke kan afskaffe det, før man har noget nyt.
Sådan betragter jeg det, og undskyld, at det lyder lidt polemisk.
Jeg må bare sige, at der jo er masser af styringsinstrumenter i forvejen.
Når vi nu er enige om, at det her 2-procentskrav er så skadeligt, som det er, for medarbejderne og for patienterne og for hele den måde, man driver sygehussektoren på, vil jeg altså indtrængende opfordre Socialdemokratiet til at besinde sig.
Jeg ved godt, det er svært.
Men man har jo lov til at prøve.
Det vil have afgørende betydning for de forhandlinger, hvis vi i dag kan få et flertal for det her beslutningsforslag, for det vil sende et meget klart signal til finansministeren om, at han godt kan holde op med at presse regionerne, hvad det angår, og lytte til deres ønske.
Det er ikke alt eller intet.
Formanden for regionerne har udtalt, at man også kunne kigge på en model, som betyder, at det først bliver afskaffet fra 2019.
Det er jo helt tydeligt et signal fra regionerne om, at de vil have en klar plan for afskaffelsen af det her.
Der vil det altså gavne forhandlingerne og en fælles interesse i, at vi på det punkt stadig væk kan fortsætte med en forhandlingsløsning om regionernes økonomi, hvis Socialdemokratiet besinder sig og stemmer for det her.
De vil også høste stor anerkendelse hos samtlige medarbejdere i sygehussektoren og hos deres egne partifæller i regionerne – og det må da tælle – hvor de vil få stor anerkendelse og ros.
Så kære socialdemokrater: Kan I ikke – for at citere en tidligere socialdemokratisk statsminister – gøre det lidt bedre, end det I har lagt op til her?