Martin Lidegaard (RV), 2019-01-15:
Mange tak.
Tak til forslagsstillerne for at holde fast i en helt nødvendig debat om, hvordan vi kan forebygge og undgå den form for hvidvask og andre former for finansiel kriminalitet, som vi desværre har oplevet alt for meget af.
Fra radikal side forstår vi så udmærket intentionerne og ønsket om at gøre det her bedre, men alligevel kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, som det foreligger, og den primære grund til det er i al enkelhed, at vi ikke rigtig tror på, at det vil virke.
Vi tror ikke på, at det at sætte en samfundsrepræsentant ind i en bestyrelse ville kunne have haft nogen nævneværdig effekt, f.eks. i Danske Bank-sagen, som er blevet brugt som eksempel her i dag, og det er af den enkle grund, at hvis der i en bank er onde kræfter, om jeg så må sige, enten i en del af banken eller i ledelsen af banken eller andre steder, så er vi ret overbevist om, at man også ville være i stand til at drible uden om den samfundsrepræsentant, der er.
Så siger bl.a. hr. Pelle Dragsted, at det jo er kommet frem, at der er nogle oplysninger, f.eks. i Danske Bank-sagen, der er tilgået bestyrelsen, men som jeg har forstået det, er de samme oplysninger også nået frem til Finanstilsynet, der så er blevet beroliget, hvorefter der ikke er sket noget.
Så man skal ligesom tro på, at den skarphed, som denne samfundsrepræsentant har, f.eks. i det her tilfælde, skulle have slået både de øvrige bestyrelsesmedlemmers og Finanstilsynets samlede kapacitet på området.
Det bruger jeg bare som et eksempel, for det er mere anekdotisk, men det er også bare for at sige, at det jo er en afsindig vanskelig opgave, hvis der i en kæmpe koncern foregår kriminalitet, de facto at gennemskue det og få indsigt i det – især hvis der er nogen, der gerne vil skjule det.
Derfor tror vi ikke, at det, at der sidder en, også selv om det selvfølgelig skulle være en højt begavet og veluddannet og på området specialiseret kapacitet, i sig selv ville kunne gøre den store forskel – desværre.
Vi tror, at noget af det, der kan gøre en forskel, er, at vi øger strafniveauet, og det har vi jo allerede gjort, for så vidt angår den økonomiske straf for institutionen, men noget af det, vi ønsker at kigge ind i, når vi skal til at debattere nye tiltag, er også det personlige strafansvar for de folk, der tager beslutninger i bankerne og i den finansielle sektor.
Så kunne man, som fru Lisbeth Bech Poulsen gjorde, spørge, om det kan skade at gøre det, altså kan det ikke være meget nice to have, også selv om man ikke er sikker på, at det virker?
Problemet er bare, at jeg faktisk synes, at man løber lidt ind i en gråzone her, som nærmest også står beskrevet i beslutningsforslaget, nemlig at sådan en samfundsrepræsentant skal være hundrede procent medlem af bestyrelsen med adgang til alle oplysninger og med ansvar for de beslutninger, der så rent faktisk bliver taget, og dermed også juridisk ansvarlig, som jeg også kunne forstå på ministeren man havde været i gamle dage; for hvis man sidder i bestyrelsen, har adgangen, har ansvaret, er man selvfølgelig også ansvarlig.
Men samtidig er ønsket i beslutningsforslaget, at vedkommende nærmest skal være Finanstilsynets forlængede arm ind i bestyrelsen, en slags observatør eller en kigger.
Jeg kan ikke helt gennemskue, hvor det stiller juraen, den praktiske gennemførelse af forslaget, men jeg synes ikke, det er helt på den flade tallerken, hvordan den her person rent juridisk vil være stillet med ansvar over for både en aktionærkreds og over for at træffe beslutninger og ansvarlig over for et Finanstilsyn eller en samfundsmæssig interesse, altså to forskellige juridiske ansvarsområder på en gang.
Derfor tror vi, selv om vi er helt enige med forslagsstillerne i både ønsket og viljen til at gøre noget ved det her, at vi står os ved at have en klar adskillelse mellem dem, der har det juridiske ansvar for den juridiske person, nemlig den enkelte koncern, og os, der stiller de lovgivningsmæssige rammer op og tager det samfundsmæssige ansvar alvorligt for den drift, der skal være, ved både den almindelige regulering af finanssektoren, men også for på dette område ved at lave en ganske skarp og streng lovgivning, der straffer det her hårdt, også med nogle redskaber, som vi ikke har haft før.