runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2019-04-25:
Hr. Joachim B. Olsen gør det, der desværre meget tit sker i de her debatter, nemlig at hr. Joachim B. Olsen taler generelt om udlændinge.
Det synes jeg er forkert, og det burde egentlig også være forkert ud fra en liberal tankegang.
Det, vi diskuterer her, er danske statsborgeres ægtefæller og ikke alle mulige andre.
Der er det jo forkert, hvis man ser på de undersøgelser, der er lavet, at lige præcis danske statsborgeres ægtefæller udgør en meget stor økonomisk byrde, for analyserne viser, at de i meget stort omfang kommer i job.
Det er jo bl.a., fordi man, hvis man ikke kommer i job, simpelt hen ikke kan få særlig mange penge, for hvis man gør det, risikerer man at blive udvist.
Altså er der et regelsæt, der lige præcis, når det gælder danske statsborgeres ægtefæller, sørger for, at folk forsørger sig selv.
Derfor kan jeg ikke se, hvorfor man skal have en regel som den her, som med Dansk Folkepartis ord bare har til hensigt, at danske statsborgere ikke kan have deres ægtefæller i landet.
Er det ikke uliberalt?
Jacob Mark (SF), 2019-04-25:
Jeg er nødt til at holde ministeren på talerstolen så længe som muligt.
Grunden til, at SF har fremsat det her forslag, er, at vi mener, at fritidsområdet har været et ret overset område på Christiansborg.
Det er rigtigt, at noget af det er kommunernes ansvar, men der er faktisk også noget, som man fra Christiansborgs side kan kigge på.
F.eks. har BUPL flere gange foreslået, at man kigger på klubloven for at ensarte den og sikre, at uanset hvilken kommune vi snakker om i Danmark, har man gode klubtilbud.
De har også sagt, hvad der er Christiansborgs opgave, nemlig at man igen kunne kigge på de mål- og indholdsbeskrivelser, der er, for SFO'erne for at se, om de er opdateret, om de er gode, eller om vi kan have større ambitioner med dem.
Og så kunne man også kigge på normeringerne, men der ved jeg godt, at der nok er lidt lang vej.
Men hvad tænker ministeren man kunne gøre herindefra for at styrke fritidstilbuddene?
Julie Skovsby (S), 2019-04-25:
Tak for det.
Nogle af de stærkeste fællesskaber finder mange børn og unge i deres fritid – i de frivillige foreninger og i de kommunale fritidsinstitutioner.
Desværre er der færre udsatte børn, der kommer i fritidsinstitutionerne og ungdomsklubberne, end tidligere, ligesom det også er den gruppe, der kommer mindst i det frivillige foreningsliv, selv om det ofte er dem, der har mest brug for et trygt sted at være.
Flere udsatte børn og unge skal være en del af et stærkt fællesskab i deres fritid, hvor de kan knytte relationer til både voksne og jævnaldrende, og hvor de kan få et frirum fra det, der kan være svært derhjemme.
Derfor har Socialdemokratiet allerede foreslået at styrke både de kommunale fritidsinstitutioner og de frivillige fritidstilbud, så flere udsatte børn og unge kan blive en del af fællesskabet.
Vi har f.eks. foreslået at styrke klubtilbuddene i de udsatte områder med flere pædagoger, krav om opsøgende arbejde og længere åbningstider, ligesom vi har foreslået, at frivillige foreninger, der laver socialt arbejde, skal have faste bevillinger og aftaler – modsat i dag, hvor de ofte må søge støtte fra år til år til at etablere, drive og fastholde aktiviteter.
Med det her beslutningsforslag lægger man op til, at der indkaldes til forhandlinger om, hvordan man kan styrke fritidstilbuddene i Danmark.
Som jeg læser det, er den konkrete udformning åben for drøftelse.
Socialdemokratiet takker derfor SF for muligheden for at få fokus på, hvordan vi kan løfte vores fritidstilbud og gøre dem endnu bedre end i dag.
Flere børn og unge føler sig ensomme, depressive og stressede; det skal vi gøre noget ved.
Og selv om forklaringerne kan være mange, er et af de steder, hvor vi kan gøre mere, fritidstilbudsområdet.
Det var også derfor, at Socialdemokratiet kæmpede så indædt i folkeskoleforhandlingerne for, at der med en kortere skoledag blev sikret penge til, at sfo'erne kunne have længere åbent.
For sfo'erne spiller en vigtig rolle i forhold til at hæve og stabilisere trivslen blandt vores børn og unge.
Socialdemokratiet støtter beslutningsforslaget.
Merete Riisager (LA), 2019-04-25:
Jamen en ting, der ville være oplagt, og som jeg også ved at Venstre er optaget af, er, hvorvidt der kan skabes en etableringsret for frie klubber, sådan at man nemmere kan starte op og skabe noget unikt.
Så der er jo muligheder for, kan man sige, også på det her område at give mere frihed, og det er jo det, jeg er optaget af.
Det er der jo ikke nogen hemmelighed i.
Så det her med at prøve at eksperimentere med, hvordan vi kan skabe nogle friere rammer for fritidstilbuddene, så man også får større mangfoldighed inden for dem, kunne jeg godt se for mig at der kunne arbejdes videre med.
Jacob Mark (SF), 2019-04-25:
Det synes jeg lyder spændende, men det vil jo også kræve, at man ligesom diskuterede det.
Så er det noget, som ministeren forestiller sig man på et eller andet tidspunkt kunne forhandle eller diskutere blandt partierne – netop det her med friere rammer for, hvad der skal til for at drive klub?
Merete Riisager (LA), 2019-04-25:
Ja, bestemt.
Nu kan det jo være sidste gang, vi står her, og så skal jeg jo også huske at sige den her sætning – for det har jeg lovet derhjemme – som min mand altid siger: Ja, det kan vi godt diskutere.
Det viser sig, at det i virkeligheden er ham, der har siddet derhjemme og fundet på alt det, jeg har sagt.
Nej, tilbage til emnet.
Jeg ser faktisk nogle fine muligheder for at arbejde med fritidspædagogikken, som vi har en 100-årig tradition for i Danmark, og sætte den mere fri, sørge for, at der bliver større mangfoldighed og dermed mere engagement i fritidstilbuddene, ja.
Lotte Rod (RV), 2019-04-25:
Så blev det alligevel ikke sidste sætning.
Jeg er meget enig i det, ministeren siger, om, at det ville være fantastisk at have flere forskellige fritidstilbud; jeg ville også elske at have sådan en strandbørnehave.
Men der er jo sket præcis det modsatte, for det er blevet mere ens, fordi vi er gået væk fra at have fritidshjem, da det er rykket ind på skolerne og er blevet til sfo'er.
Er det ikke alt andet lige også et udtryk for, at vi ikke har taget det alvorligt på Christiansborg, for det har bare fået lov til at ske, udviklingen er bare sket rundtomkring, og er der ikke netop brug for, at vi, hvis man gerne vil have flere forskellige tilbud, som ligger i naturen, også skal tage et ansvar for det på Christiansborg?
Merete Riisager (LA), 2019-04-25:
Nu bliver jeg altså nødt til at være både gammelklog og at inddrage min kære husbond en gang til, for
det, vi talte om, præcis dengang hvor folkeskolereformen blev indført, var, at det her kommer til at gå hårdt ud over fritidstilbuddene.
Og nu forkorter vi den, også for de små, og det giver nogle muligheder, men den er stadig relativt lang.
Så man skal bare huske, at man ikke både kan blæse og have mel i munden, for børnene er det ene eller det andet sted.
Så hvis man gerne vil noget med fritidspædagogikken, skal man også sørge for, at der er tid, sådan at man kan tage på udflugter eller lave aktiviteter, som er meningsfulde.
Og der betyder det noget, kan man sige, hvor mange timer der er til rådighed, når man skal lave noget spændende med børnene.
Så rammerne for institutionerne betyder rigtig meget, det gør de, men timerne, som man har sammen med børnene, betyder også noget.
Lotte Rod (RV), 2019-04-25:
Jo, men det er jo kun en del af det.
Man kan trods alt ikke give folkeskolereformen skylden for, at der er blevet nedlagt så mange fritidshjem og blevet lavet så mange sfo'er, for den udvikling var i fuld gang før.
Derfor vil jeg bare stille spørgsmålet, om ministeren ikke tror, at vi, hvis vi gerne vil have flere forskellige fritidshjemsagtige typer, bliver nødt til at tage ansvar for det fra Christiansborgs side, for så handler det om, hvad formålet med vores fritidstilbud er, og hvad det egentlig er, vi gerne vil have der foregår i løbet af dagen, hvad det gode børneliv er, når man er i fritidstilbuddet.
Merete Riisager (LA), 2019-04-25:
Jeg vil advare rigtig, rigtig meget imod planøkonomi på alle måder.
Det gælder på det her område og på alle mulige andre områder.
Det er jo præcis det, der har vist sig enormt svært med folkeskolen, nemlig at sidde herinde og beslutte, at man skal have en varieret skoledag.
Det har man nogle steder, men det er meget svært at beslutte herindefra, så derfor er det så vigtigt at arbejde med engagementet fra borgerne og give mulighed for det, for så er det, variationen opstår.
Og der findes de her unikke fritidshjem, hvor der er nogle mennesker, som har fået lov til i en ramme at udfordre, hvad pædagogikken kan, og det skal vi give bedre mulighed for.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-25:
Hvis man nu går ind på den her præmis om, at vi har brug for store banker – og det var noget af det, som sådan en kommission kunne kigge på, for det er sådan noget, man får at vide, at det skal de store virksomheder have – er det jo alligevel ekstremt, at Danmark har en bank, som er så stor som Danske Bank.
Det har måske også noget at gøre med, hvem hovedaktionærerne i den bank er, og som altid måske har haft et lidt særligt forhold til staten osv., at man har tilladt en bank at blive så stor.
Man kunne godt spørge sig selv, om ikke konkurrencemyndighederne burde have forhindret, at Danske Bank fik det omfang, som de har i dag, og også de andre store banker, altså om man skulle have tilladt de fusioner, som foregik op igennem 90'erne og 00'erne.
Mener ordføreren, at vi har brug for en bank, hvor balancen udgør omkring 150 pct. af bnp, eller kunne vi måske klare os med en, hvor den udgjorde 20 pct. af bnp?
Martin Lidegaard (RV), 2019-04-25:
Det er jo rigtigt, at Danske Bank er en meget stor bank herhjemme, men på europæisk plan har vi jo en del banker af den størrelse og også en del, der er betydelig større.
Så vidt jeg ved, opererer Danske Bank jo primært og ret målrettet på de nordiske markeder, men har selvfølgelig filialer i Tyskland og New York, men målet er sådan set primært nordiske kunder og det nordiske marked med de særlige karakteristika, der er for at bedrive bankdrift dér, nemlig vores skattesystem og vores forskellige måder at håndtere samfundsmæssige udfordringer på.
Jeg deler jo Enhedslistens grundopfattelse af, at banker har et samfundsansvar, som de skal tage alvorligt, og som de, hvis ikke de tager det alvorligt, skal reguleres til at tage alvorligt.
Så langt, så godt.
For mig er det bare ikke en faktor i sig selv, hvor stor man er, i forhold til om man bedriver det samfundsansvar.
Vi kan alle sammen se, at Danske Bank har svigtet i forbindelse med hvidvaskskandalen og i øvrigt også er vigtig i forhold til Finansiel Stabilitet, men hvorvidt man kunne have undgået det, ved at banken havde haft den halve størrelse, er det, jeg sætter spørgsmålstegn ved.
Det tror jeg simpelt hen ikke på i sig selv giver hverken større eller mindre risiko.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-25:
Og vi havde jo et realkreditsystem, som fungerede fint i to hundrede år, og som mange i udlandet er interesseret i.
De forstår det måske ikke helt.
Jeg kan i hvert fald huske, at fru Margrethe Vestager måtte rejse rundt i Europa for at prøve at forklare, hvad vores realkreditsystem var.
Vi kan lægge de andre diskussioner til side og alene forholde os til, at vi har et realkreditsystem, som har fungeret fint i to hundrede år.
Det bliver nu, vil jeg tillade mig at sige, relativt set malket i form af høje bidragssatser, som så bliver overført til bankerne, og det bliver sendt videre ud som udbytte osv.
Så der er alene det forhold.
Mener hr. Martin Lidegaard så ikke, at der er en pointe i forhold til at sige, at det var en fejl at sammenblande de to ting?
For vi har brug for at holde vores realkredit sikker og billig.
Det er stadig væk billigt, men hvis man kigger på bidragssatserne, ser man, at det er blevet betydelig dyrere.
Martin Lidegaard (RV), 2019-04-25:
Det er en lidt anden problemstilling, men helt relevant.
Lad os nu huske på, at den største realkreditinstitution i Danmark, nemlig Nykredit, jo ikke er ejet af en bank, men nu har solgt en del af det til et pensionsselskab.
Men det er ikke ejet af en bank, og det er et rent realkreditselskab.
Og det er jo sådan set dem og Totalkredit, som de har købt, der har fået den største kritik af forhøjede bidragssatser.
Så man kan nok ikke lave sådan en lineær sammenhæng mellem ejerskabet af en realkreditinstitution, og hvor høje bidragssatser de har.
Når det er sagt, ændrer det ikke på, at jeg også stadig er frustreret over de høje bidragssatser.
Jeg mener også, at vi bør gøre måske endnu mere for at få en større konkurrence og gøre det lettere for almindelige borgere at skifte, hvis man vil det, uden at skulle betale meget høje omkostninger.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-25:
Det er så at sige
blevet the new normal.
Derfor skal det realkreditsystem, der før havde et nogenlunde hvile i sig selv-princip, nu også være til for profittens skyld.
Det er egentlig bare det, jeg spørger om.
Jeg synes, at man sagtens kan diskutere de andre ting, men når man selv i et af verdens største finansielle centre som City of London i England taler om ringfencing, taler om at beskytte nogle dele af det finansielle marked der, hvor almindelige menneskers opsparinger er, så betyder det jo også, at vi burde have den diskussion i Danmark.
Martin Lidegaard (RV), 2019-04-25:
Hr. Pelle Dragsted har jo ret i, at det er klart, at hvis man er i en meget stor bank og begår en bestemt form for kriminalitet, vil beløbet være større dér, end hvis man begår den samme kriminalitet i en mindre bank.
Men min pointe er bare, at hvis man f.eks. kigger på Roskilde Bank, blev der desværre – det er jo ikke for på nogen måde at legitimere det eller relativere de forbrydelser, der er blevet begået – begået kriminalitet i mange typer af banker.
Altså, når vi synes, at det er på sin plads at have banker af den størrelse, er det jo, fordi der er virksomheder og institutioner, der har brug for den størrelse, og hvor man kan sige: Hvor sender vi vores virksomheder hen, hvis ikke de har de former for banker?
Konkurrenceelementet køber jeg ikke helt, men det er, fordi det ikke er så lang tid siden, jeg selv skiftede bankinstitution, og der kiggede jeg på de her gebyrer, og mange af de absolut bedste tilbud lå i de små institutioner, og jeg havnede selv i en andelskasse, som er ganske billig og god at være i som almindelig forbruger, og derfor vil jeg sige, at det, at man har det varierede udbud, synes jeg giver plads til også specialprodukter.
Så ved jeg godt, at de fra Enhedslistens side vil sige, at der heller ikke er noget profitmotiv i en andelskasse, så der sparer man da i hvert fald nogle penge, i forhold til hvad man kan tilbyde kunderne osv., osv.
Sådan kan man jo argumentere frem og tilbage.
Så ja, jeg mener sådan set, at med den regulering, som er kommet nu, men som jo ikke var til stede i 2008, er vi kommet meget længere for at sikre, at vi ikke skal til at feje op efter nogen danske pengeinstitutioner overhovedet.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-25:
Tak for det.
Fru Lisbeth Bech Poulsen siger, at vi skal gøre det her, fordi der er markedsfejl, og sammenligner med nogle situationer fra USA.
Men mener fru Lisbeth Bech Poulsen, at der er markedsfejl på det danske marked for bankvirksomheder, og at der er problemer med konkurrencen?
Jeg tror, at der er omkring 96 banker i Danmark.
Er det et problem?
Er det ikke konkurrence nok?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-25:
Fru May-Britt Kattrup spørger mig, om jeg synes, at der er markedsfejl.
Ja, og det er ikke mig, der siger det.
Det er Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, som i deres rapport for 2017 siger, at der er et markant og alvorligt problem med konkurrencen på realkreditmarkedet.
Det er en meget, meget krads kritik, som de meget sjældent kommer med.
De laver en rapport, hvori de siger, at vi har alvorlige problemer med konkurrencen på realkreditmarkedet.
Ja, det er der.
Det behøver fru May-Britt Kattrup ikke at tage mit ord for.
Hun kan tage Konkurrence- og Forbrugerstyrelsens rapport fra 2017, som klart og utvetydigt siger, at der er et meget stort problem med konkurrencen.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-25:
Det er fair nok.
Jeg kender ikke rapporten, men hvad siger rapporten, og hvad mener fru Lisbeth Bech Poulsen så, at der skal til på markedet?
Når der er omkring 96 forskellige banker på markedet, hvad er det så, der skal til for at skabe nok konkurrence?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-25:
Vi har taget nogle skridt sammen med både den nuværende og den tidligere erhvervsminister, og det vil jeg også gerne kvittere for.
Men vi jo ikke gået lige så langt, som alle har sagt at man kunne gå.
Der er faktisk stadig væk nogle udeståender, som man kunne tage op, blandt de forslag, som den regeringsnedsatte ekspertgruppe kom med.
Der tog man nemlig ikke alle forslagene op.
Den vej kunne man gå.
Man behøver ikke at gå så langt.
Fru May-Britt Kattrup spørger mig om, hvad vi kan gøre.
Jeg synes, at et vigtigt skridt ville være at sige, at realkredit og anden bankdrift skal være adskilt.
Martin Lidegaard (RV), 2019-04-25:
Jeg er sådan set enig i, at der er fordele og ulemper forbundet med, at de forskellige typer af forretninger blev blandet sammen.
Derfor lægger jeg også ret stor vægt på, at vi har en, kan man sige fuldt ud realkreditinstitution, som jo er førende, også i forhold til at sætte priser i markedet, og dermed kan vi undgå, at det hele løfter sig.
Og der er også nogle fordele forbundet med, at man kan udbyde nye produkter, som kombinerer bank- og realkreditinstitutionslån.
Jeg synes som sagt, det er en helt relevant problemstilling at diskutere, og det har vi jo også gjort, og det kommer vi helt sikkert til at gøre igen i den finansielle forligskreds.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-04-25:
Tak for det, formand.
Vi har gennem de sidste mange årtier i Danmark modtaget alt for mange udlændinge, som ikke har været i stand til at forsørge sig selv, og det har haft store konsekvenser for de offentlige finanser og for borgerne i Danmark, som enten har måttet betale meget, meget højere skatter, end hvis vi ikke havde modtaget så mange udlændinge, som ikke kunne forsørge sig selv, eller alternativt har fået en dårligere velfærd, fordi der skulle bruges mange milliarder kroner på at udbetale offentlige ydelser til folk, penge, som i stedet kunne være brugt på andre ting.
Det er sent, der er blevet strammet op, men bedre sent end aldrig.
Et af de områder, der er strammet op på, er, at der stilles krav i forbindelse med familiesammenføring, ægtefællesammenføring, nemlig at man skal stille en sikkerhedsgaranti.
I tilfælde af at man skulle trække på offentlige ydelser, er der den her garanti, der gør, at man selv kommer til at betale for noget af det.
Det skal vi holde fast i.
Derfor kan vi på ingen måde støtte Det Radikale Venstres beslutningsforslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-25:
Jeg har ikke en facitliste over, hvordan man skal tilrettelægge de ting, der skal kunne ændres.
Men jeg siger bare, at vi ikke får en bedre finansiel bank ud af at tvinge en kommerciel bank som Danske Bank til at skulle dele banken op i flere små eller mindre banker, som stadig væk ville være store hver for sig.
Det ser vi ikke for os i Dansk Folkeparti.
Men det er jo ikke det samme, som at vi ikke kan kigge på den ejerskabsstruktur, der er i forskellige finansielle institutter.
Og det er også det, som jeg prøvede at skitsere i min ordførertale, altså at det jo ikke er til gunst for nogen, at man har svært ved at skille tingene ad, når man som forbruger kommer i den situation, når man skal ansøge om et lån osv. og skal vurderes, at så får man at vide, at de nærmest også lige skal kigge på ens pensionsmidler, før de begynder at kigge på ens realkredit osv.
Der vil vi meget gerne være med til at kigge på i en kommission, hvordan man kan få de ting skilt ad.
Det er ikke det samme som at gå tilbage til at sige, at virksomhederne ikke må tilbyde forskellige produkter, men der skal være en klar og utvetydig forskel mellem de her forskellige produkter.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-25:
Jeg er også nysgerrig, i forhold til hvad det er, hr. Hans Kristian Skibby egentlig foreslår, for det lyder jo som en åbning i forhold til nogle af de her problemstillinger i hvert fald.
Kunne det være det at se på en eventuel adskillelse af realkredit og så bankernes øvrige aktiviteter, hvor det jo er fuldstændig blandet sammen i dag?
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-25:
Det vil jo være helt oplagt at kigge på adskillelsen af bankdrift og almindelig realkreditdrift, ligesom jeg også sagde i min ordførertale, altså at vi også skal kigge på, hvornår man har mæglersituationer, og hvornår man har ejerskab i ejendomsmæglervirksomheder, og hvornår man har ejerskab i forskellige virksomheder, som sælger pensionsprodukter osv.
Der er det helt naturligt, at man også får realkreditdelen ind som en del af den undersøgelse, og som en sådan kommission skulle kigge på.
Det vil vi meget gerne være med til.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-04-25:
Tak for det.
Indholdet af forslaget er der redegjort for, nemlig at Enhedslisten ønsker, at der skal laves en strukturkommission, der skal vurdere muligheden for opdeling af systemisk vigtige finansielle institutter.
Og jeg overrasker nok ikke nogen ved at sige, at det støtter vi ikke fra Venstres side, og det er der mange årsager til.
Lad mig starte med at sige, at der er en grund til, at vi har etableret begrebet SIFI'er.
For jeg deler sådan set den beskrivelse, som hr. Morten Bødskov kom med, af, at det var en uholdbar situation, Danmark blev bragt i under finanskrisen, hvor Folketinget måtte iværksætte initiativer for at sikre, at den finansielle sektor kunne klare sig igennem.
Det er ikke en situation, vi skal stå i igen, og derfor har vi jo både i Folketinget, men også på europæisk plan, taget stribevis af initiativer for at sikre, at den finansielle sektor er langt bedre rustet og polstret, måtte der komme en ny finanskrise igen.
For vi ønsker ikke, at der skal være usikkerhed omkring den finansielle sektor.
Der skal være en høj grad af tillid, for det har vi brug for som borgere og som forbrugere.
Det har virksomhederne brug for, det har investorerne brug for, det har udlandet brug for, altså at der er tillid til, at vi har en robust og effektiv finansiel sektor i Danmark.
Hvis man nu bare skal gå helt konkret til værks i forhold til beslutningsforslaget om, at man skal dele den finansielle sektor op, kan man jo slå op i Rangvidudvalgets rapport og se, hvad de skriver om, hvorvidt der skal ske en opsplitning af SIFI'erne, og der står i rapporten: »Det ville efter udvalgets opfattelse ikke have ændret forløbet af den finansielle krise i Danmark, hvis der var sket en opsplitning af store pengeinstitutter, herunder SIFI’er, i henholdsvis bank, realkredit og forsikring eller en opsplitning af pengeinstitutdelen i retail- og investeringsdele, som bl.a. anbefalet af den såkaldte Liikanen-rapport.
Det skal i den sammenhæng bemærkes, at investeringsdelen udgør en relativt lille del af den samlede aktivitet i danske pengeinstitutter.«
Så det er jo ikke et spørgsmål, som ikke har været vurderet af sagkundskaben, og derfor er det måske også det forkerte sted at gå hen at sige: Hvis bare man havde lavet en opdeling, ville verden være et bedre sted.
Det tror jeg grundlæggende ikke på.
Og det er jo også derfor, vi nu laver stresstest af finansielle virksomheder for at se, om der selv i helt ekstreme situationer er nogen, der ville være i farezonen.
Og måtte det være tilfældet, skærpes kravene til polstringen.
Så af mange årsager kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Og jeg har lovet at hilse fra Det Konservative Folkeparti, som heller ikke støtter forslaget.