Preben Bang Henriksen (V), 2021-11-23:
Tak for det.
At gennemgå det her forslag er nogenlunde som at indspille Wagners Nibelungens Ring på en singleplade; det er i hvert fald svært at få det hele med, kan jeg allerede nu sige.
Hvis vi begynder med begyndelsen, kan jeg sige, at vi jo fik en terrorlovgivning omkring 2001, og i 2007 fik vi reelt pålagt teleselskaberne at logge disse oplysninger om master, om tidspunkter, ikke om samtalernes indhold, men i hvert fald som sagt om master og tidspunkter, længden af samtalen, hvortil og hvorfra.
Det tror jeg er alle bekendt, og det kan vi trods alt næppe blive uenige om.
Vi kan næppe heller blive uenige om, at logningen har fordret en dommerkendelse.
Det er altså ikke sådan, at politiet eller PET kan sidde og lure på alt, for man skal ad rettens vej for at få udleveret oplysningerne.
Jeg tror faktisk, det er meget vigtigt lige at få slået fast en gang for alle, at loggede oplysninger har været det tungeste bevis.
Lad mig prøve at give et par eksempler.
I 2015 er der en kvinde, der rejser fra Vejle til Vordingborg for at mægle sammen med sin eksmand.
Hun bliver væk, men via teleoplysninger finder man ud af, at man skal lede på en strand i nærheden af Vordingborg, og der finder man kosmetik og andre ejendele, hvorefter man afhører folk i nærheden, der har set bilen.
Det ender med, at den mand bliver dømt for mord, selv om kvindens lig aldrig er fundet.
Lad os tage et andet eksempel: I 2017 havde vi fornøjelsen af omrejsende kriminelle, der bliver dømt for 25 meget grove hjemmerøverier og ulovlig frihedsberøvelse af sårbare, svage personer over hele landet, også i tyndtbefolkede områder.
De bliver dømt, bl.a. på baggrund af teleoplysninger.
Teleoplysninger var med til at fælde vedkommende, både under efterforskning og selvfølgelig også under dommen.
De indgik i domsmaterialet, og man kan læse det i Ugeskrift for Retsvæsen, 2018, side 2.480.
Så det er nogle af de situationer, hvor teleoplysninger har været anvendt, men herudover er det altså de groveste forbrydelser.
Det er børnebortførelsen på Sydfyn, to gange voldtægtssager på Sydfyn også af børn, det er masser af mordsager og narkotransporter.
Det siger vi nej til her, fordi EU-Domstolen har truffet de afgørelser, som EU-Domstolen har truffet på det her område, hvorefter generel og udefineret logning er i strid med EU-retten.
Det er vi nødt til at respektere, og på den baggrund fremsætter justitsministeren et forslag, der skal udnytte de undtagelser, som dommene åbner mulighed for, og de skal sikre, at politiet stadig væk og mod en dommerkendelse kan opklare de pågældende forbrydelser.
Forslaget er desværre efter Venstres opfattelse en indskrænkning i mulighederne for logning og dermed mulighederne for at opklare de allerallerværste forbrydelser.
Der er imidlertid undtagelser i de pågældende domme, og de undtagelser udnyttes så i det her forslag, så vi trods alt kan logge noget.
Det er som bekendt undtagelser for områder, hvor der er meget kriminalitet, områder, hvor der er ambassader, og i situationer, hvor der er en alvorlig trussel mod Danmarks sikkerhed.
Jeg finder det positivt, at ministeren har strakt sig så langt, som han har.
Strider det her imod EU-retten?
Ja, der er en væsentlig procesrisiko, det er ingen hemmelighed, men jeg kan dog ikke undlade at bemærke, at man i forslaget indledningsvis eller i hvert fald i afsnittet ovenover skriver, at det er i overensstemmelse med EU-Domstolens praksis.
Efterfølgende bemærker man, at der er en væsentlig procesrisiko.
Stå aldrig til søs, lad de andre stå.
Nå, der er et forbehold fra Venstres side, det kan jeg lige så godt sige rent ud, for det her forslag koster utrolig mange penge i den foreliggende form, og det er vi altså nødt til at skulle have en grundig gennemgang af med ministeren.
Venstre beklager, at forslaget er fremsat på et tidspunkt, hvor vi kun har haft så ganske få dage til at se på det, men så meget desto mere må vi i hvert fald se at få gjort noget ved det, herunder ved den tekniske gennemgang, som skal finde sted på torsdag.