Thomas Danielsen (V), 2026-02-19:
Tak for det, og tak for Tingets meget venlige behandling.
Det vil være en stærk underdrivelse, hvis ikke vi kalder det her en stor dag – i hvert fald når vi kigger på, hvad der igennem alle de år, hvor jeg har siddet i Folketinget, har været af diskussioner omkring at få borgeren sat i centrum, når det kommer til, at vi jo ulykkeligvis, når vi laver infrastruktur, stort set hver gang kommer til at påvirke den enkelte borger meget markant.
I dag er det jo sådan, at når vi laver en totalekspropriation, skal restejendommen jo være ændret så meget, at den er meget vanskelig at bruge.
Når man kigger på fremrykningsekspropriationer og de regler, har vi en form for betingelser om særlige hensyn i forhold til sygdom, alderdom eller andre særlige omstændigheder, som gør, at man vil sige: Okay, du må så gerne lige med din ejendom få fremrykket ekspropriation, fordi du har de her særlige forhold.
Endelig har vi en administrativ vurdering af, om et infrastrukturprojekt har den fornødne fasthed.
Det er jo alle de her ting, som har skabt stor frustration ude i landet, men sådan set også imellem partierne, for hvordan får vi det her løst?
Det er det, vi løser nu med de her lovforslag.
I bund og grund er det meget simpelt, men borgerne kommer i den grad i centrum.
Der er sådan set bare én betingelse, og det er, at ejendommen skal være særlig indgribende berørt.
For jeg synes, det er meget vigtigt, og det er noget af det nye her i forhold til den fornødne fasthed i et projekt, at vi nu gør det til en politisk beslutning.
Det er os i Transportudvalget og i sidste ende i Folketinget, som beslutter, hvilke linjeføringer vi vil sætte på landkortet, når vi drøfter infrastrukturprojekter, og antallet af linjeføringer afhænger jo af, hvor mange borgere man gør usikre, og om man vil vurdere, at et projekt har den fornødne fasthed, administrativt i dag, vil jo også afhænge af, hvor mange man skal ekspropriere.
Som hr. Thomas Jensen også nævnte, vil jeg også sige, at det er naturligt, at når vi laver miljøkonsekvensvurderingen som en naturlig del af den proces, tager vi også stilling til, om vi vil give mulighed for fremrykket overtagelse af en ejendom, hvilket jo altså så ikke har noget at gøre med, om man har kræft eller er ved at blive skilt eller har en høj alder eller andet, men om man er særlig berørt.
Det ser jeg virkelig frem til.
Derudover laver vi også med lovforslaget en klagebegrænsning for anlægsmyndighederne.
Det har jo også været svært at se på, at man som infrastrukturforvalter jo har kunnet påklage afgørelser, som jo altså belaster borgeren.
Så her kommer borgeren også i centrum, så borgeren fortsat har fuld mulighed for at klage i alle de instanser, der også er i dag, men det kan anlægsmyndigheden altså ikke.
Hvis der er en sag, der skal klages over fra anlægsmyndighedens side, skal de række ud til den til enhver tid siddende transportminister, og så er det igen en politisk beslutning, om man vil køre borgeren over – sagt lidt hårdt – og tvinge borgeren igennem en yderligere usikkerhed og et yderligere forløb.
Så det er meget, meget positivt og igen rigtig godt.
Så foreslår vi derudover, at vi samler klageinstanserne i to nye taksationsklagenævn, dvs. to klagenævn, der skal træde i stedet for de nuværende syv kommunale overtaksationskommissioner og tre statslige taksationskommissioner.
Her har hr. Nick Zimmermann måske brug for at blive betrygget i, at det ikke ændrer på, at det fortsat bliver med den samme gode geografiske fordeling med kommunalt udpeget repræsentation osv., og det sikrer en mere effektiv servicering af borgeren.
Så igen er det, fordi det er vigtigt for os, at vi får sat borgeren i centrum.