Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-10-20:
Mange tak.
Grønland udgør 20 pct. af det samlede areal i Arktis og spiller med sin geografiske placering og med de naturressourcer, vi har i Grønland, en helt central strategisk rolle for verdens stormagter.
Med andre ord er Grønland årsagen til, at vi taler Arktis i dag.
Inuit Ataqatigiit mener, at vi hjemme i Grønland også bør have en strategi for Arktis, ligesom vi også har efterlyst en grønlandsk udenrigspolitisk strategi, og netop den udenrigspolitiske strategi skulle naalakkersuisut være godt i gang med, og vi glæder os til at komme med input og ikke mindst se det endelige resultat.
Det støtter vi fra IA's side, da vi mener, at der er behov for en øget inddragelse af befolkningen og særlig også ungdommen hjemme i Grønland, når det drejer sig om kongerigets arktiske strategi.
For at understøtte dette vil vi også i den kommende tid arbejde for, at samarbejdet mellem Grønlands Råd for Menneskerettigheder og Institut for Menneskerettigheder her i Danmark styrkes med et særligt fokus på kendskab og efterlevelse af folks rettigheder.
Sidste år fik IA afsat penge til en styrkelse af FN's verdensmål i Grønland, og helt konkret har det resulteret i en ny hjemmeside, som naalakkersuisut for nylig har lanceret.
Hvad angår vigtigheden af Grønlands geostrategiske placering, understreges den atter i disse år.
USA, Rusland og Kina udviser øget interesse og intensiverer deres engagement i regionen.
USA genåbnede efter 67 år deres konsulat i Nuuk i år, og vi ved, at der er indgået aftaler om amerikanske investeringer i Grønlands infrastruktur, som vi ikke kender detaljerne af i dag, men som vi glæder os til at høre mere om.
IA har i snart 6 år kæmpet for en fornyelse af servicekontrakten på Pituffik, Thule Airbase, og vi håber, at der snart kommer en afslutning, da vi mener, det er helt centralt i forhold til samarbejdet med USA.
Vi mener, at der er behov for, at vi i fællesskab sikrer, at kontrakten og en samlet aftale med amerikanerne kommer den grønlandske befolkning til gavn.
Det seneste skud, vi har set, på stammen af diplomater i Grønland er den russiske honorære konsul, som er blevet drøftet flere gange her i dag, og den anmodning fra russerne er åbenbart godkendt af naalakkersuisut og har været noget tid undervejs, må man gå ud fra.
Vi kunne godt tænke os, at vi var blevet orienteret, før vi skulle læse om denne stilling i pressen.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi vælger vores tætteste allierede klogt.
Det mellemfolkelige samarbejde er særlig vigtigt i forhold til vores allierede, også der, hvor vi ikke nødvendigvis deler værdier.
Selv om en russisk honorær konsul i Grønland kan styrke den diplomatiske muskel, må vi også huske på, at Rusland øger deres militære tilstedeværelse og aktivitet i Arktis, og den oprustning kan gøre det sværere at holde fast i ambitionen om et fredeligt Arktis.
Det er en vigtig balancegang, men også en rigtig svær balancegang; det vil vi gerne anerkende fra vores side.
Længe har der også været spekulationer om, hvorvidt Kina vil oprette et konsulat eller en konsulstilling i Grønland, og det ville sådan set være ret naturligt, når man kigger på, at naalakkersuisut gerne vil åbne en repræsentation i Kina til næste år.
IA har tidligere foreslået, at der hjemme i Grønland bliver lavet en flerstrenget Kinapolitik, så vi kan få identificeret, på hvilke områder vi uproblematisk kan samarbejde, og på hvilke områder vi bør gå lidt mere kritisk til værks omkring det.
I forlængelse af stormagternes interesse for Arktis ser vi frem til den nødvendige debat og inddragelse af bl.a. Grønlands erhvervsliv, ngo'erne og politiske partier om screeningsmekanismen, som også skal drøftes her i Folketinget, i forhold til Danmark.