Christian Langballe (DF), 2016-12-06:
Tak, formand.
Jeg fornemmer ligesom, at det her forslag er blevet hældt ned af brættet.
Dog glæder jeg mig faktisk over, at der har været nogle tilkendegivelser, som både adresserer alvoren i det, vi diskuterer, og også behovet for, at der bliver kigget nærmere på den europæiske menneskerettighedskonvention.
Det er vi sådan set meget tilfredse med.
Når vi ikke helt har kunnet få det sådan, som vi gerne ville have det, så er det her jo det næstbedste.
Jeg mener sådan set, at konventionerne og nogle af de sager, vi har haft, har et underliggende problem indbygget.
Hvis vi f.eks. tager Levakovicsagen, tror jeg, det på mange virker, som om politikerne er handlingslammede, som om folkestyret er handlingslammet, og som om vi ikke rigtig kan finde ud af at gøre tingene, sådan som de burde gøres, fordi der bare bliver sagt internationale forpligtelser.
Jeg er af den observans, at det er godt at have internationale aftaler – det tror jeg ikke der er nogen her der vil være uenige i – men det er bare afgørende, at vi, når det angår Danmark og danskerne, så kan gribe fat i mennesker, som gør alt, hvad de kan, for at svindle, og går frem på en måde, så de malker kommunekasser, og som altså i øvrigt bevæges fremad i livet af plat og svindel.
Så jeg mener jo, at Levakovic var blevet udvist, hvis det ikke havde været på grund af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8 om retten til et familieliv, og der vil jeg faktisk sige, at jeg også mener, at der er indbygget et problem i det.
For det, der er galt med det, er jo, at domstolens domme er dynamiske.
Det er sådan set er det, som er selve fundamentet for en retsstat, altså at love er entydige, og at de så at sige ikke udvikler sig alt efter hvordan dommere ved Menneskerettighedsdomstolen finder det legitimt at fortolke dem, så de ender et helt andet sted.
Der er også et spørgsmål om de her såkaldte barnebrude, hvor det jo også er kommet frem, at dem kan vi ikke skille ad fra deres ægtefælle, selv om de bliver gift, når de er under 18 år, fordi de har ret til et familieliv.
Der mener jeg simpelt hen, at lovgivningen og/eller den europæiske menneskerettighedskonvention er kontraproduktive i forhold til en almindelig retstilstand.
Så Dansk Folkeparti så gerne, at den europæiske menneskerettighedskonvention blev kigget efter i sømmene, selvfølgelig sådan, at det kan slås fast, at vi dømmer efter den lovgivning, som vi har vedtaget her i Folketinget, og at domstolene dømmer efter den lovgivning, som Folketinget har vedtaget, og det er jo der, det hele ender.
Det drejer sig i virkeligheden om noget så enkelt som det danske folkestyre.
Det drejer sig om, at folkets stemme bliver hørt, og at den politik, der er flertal for blandt danskerne, faktisk kan føres og bliver ført.
Det drejer sig om at tage virkeligheden alvorligt, sådan at man har respekt for danskerne og den virkelighed, man lever i.
Men under alle omstændigheder kan jeg så afslutningsvis glæde mig over, at regeringen har tilkendegivet, at den vil se nærmere på det her, og at også Socialdemokratiet anerkender, at der er et problem i forhold til den her Levakovicsag.
Det glæder os meget.
Fru Mette Frederiksen adresserede det jo her fra Folketingets talerstol i går, og det glæder os også.
Så på en eller anden måde er der jo grøde i tingene, og det vil jeg glæde mig over.
Så er det blot det ene, altså at det ikke forbliver ved skåltaler, men at der faktisk sker noget, at det løftes fra den her frugtbare og gode debat og over til noget, der er konkret, og det håber jeg.
Og vi vil holde regeringen fast på, at det her ikke kun drejer sig om en masse ord, men at det drejer sig om handling.
Så med de ord vil jeg slutte.
Tak for debatten.