runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Jeg kan fuldstændig afkræfte, at der skulle ligge en ministeriel dyne, og jeg kan også sige, at jeg heller ikke kan genkende det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil udlægger, i forhold til at der skulle være en særlig stor uenighed om anbringelsesområdet.
Jeg oplever, at vi har været enige om de skridt, vi har taget, og så oplever jeg sådan set også, at der er en enighed om, at vi skal videre.
Det er jo bl.a. derfor, at den kulegravning er sat i gang, og det er derfor, at det interne arbejde i Socialministeriet er sat i gang.
Så vi er sådan set godt på vej i den rigtige retning.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Det er jo sådan lidt svært, når det er, at ministeren er den eneste, der har den opfattelse, og derfor bliver det lidt ligesom at slå i en dyne.
Jeg har simpelt hen ikke hørt nogen ordfører på det her område være enig med ministeren i det, det har jeg bare ikke.
Og det kan selvfølgelig godt være, at ministeren kan hive nogen op af en hat, som jeg ikke kender til; det ville jeg så være glad for at høre om, men det er faktisk ikke det, der er opfattelsen.
Og man får altid lidt – også nu – sådan en fornemmelse af, at ministeren står med sådan et smørret grin i forhold til det her.
Jeg synes faktisk ikke, det er sjovt.
Jeg mener, at vi har at gøre med nogle børn, hvor staten har påtaget sig det øverste ansvar, man overhovedet kan, nemlig at man har fjernet nogle børn fra deres forældre.
Og i forhold til det der politiske drilleri om, at vi søreme alle sammen er enige, vil jeg sige, at nej, det er vi ikke, og der skal en stor stor reform til.
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Man kan bare sige, at det her jo er noget, vi har prioriteret i fællesskab igennem flere år.
I de 2½ år jeg har været minister, har det været helt oppe øverst på agendaen.
Det har det været hos en række partier.
Især Dansk Folkeparti må man jo give credit for i den grad at have løftet området og have været med til at sætte det på dagsordenen, og det er rigtig, rigtig godt.
Og så er der igangsat en række forskellige arbejder, en stor kulegravning og samtidig et arbejde, som skal kigge på strukturelle forandringer.
Det må siges at være ambitiøst.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Tak for det.
Jeg vil gerne kvittere for, at Socialdemokratiet og alle andre oppositionspartier støtter det her forslag og kan se, at det er nødvendigt netop i forhold til de justeringer, vi har lavet i fællesskab i satspuljeregi.
Det er godt, men vi er jo langt, langt fra at være i mål.
Hvad har ordføreren af tanker om det?
Hvordan sikrer vi den her kvalitet i sagerne?
Det var virkelig hård kritik.
Så hvordan kommer vi videre?
Nu håber vi, at det her arbejde bliver iværksat, og det afventer vi selvfølgelig
, men hvad har tankerne om det været?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Nu har der jo været sådan en talkrig om, hvorvidt det egentlig var i 45 pct. af tilfældene, man ikke havde reageret på gentagne alvorlige underretninger, eller ej.
Lad os bare sige 30, for jeg gider ikke talkrigen, og det er egentlig også underordnet.
For det, at der er fejl i hundrede procent af de børnesager i Københavns Kommune, og det, at det ikke bare er, lad os sige 30 pct., for ikke at diskutere tal, i gentagne alvorlige underretninger – det vil sige, hvor børn har været udsat for vold og det, der er værre, og ad flere omgange er blevet underrettet på – mener jeg sådan set i første omgang gør, at vi skal sige, synes jeg, at det var meget, hvis det var i 5 pct. af tilfældene, hvor der ikke blev reageret.
Det ville være for meget.
Altså, det ville være helt skævt.
Så der er et eller andet i at sige: Vi vil hen et sted, hvor fejlmarginen er lige så lav, som den er, når vi laver lovgivning om, at man skal undervise i matematik i 2. klasse i folkeskolen, for så har vi faktisk en forventning om, at det sker.
Og et af redskaberne til det mener vi i Socialdemokratiet er at få etableret en ny velfærdsinstitution, hvor man samler den faglighed, der er, om den tidlige indsats i familierne.
Vi har kaldt det familiehuse, og det skal man ikke oversætte, for i nogle kommuner har man noget, der hedder det samme.
Men ideen med det er at tage samtlige de faggrupper, vi har, der har med børn at gøre – fra ergoterapeuter henover børnesagkyndige til psykologer osv. – og så samle indsatsen der, så hullerne bliver færre.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Tak for svaret.
Jeg tænkte, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil sikkert også kan, ja, isolere sit hus med alle de sagsakter, ordføreren sikkert har fået på det her område.
Socialministeren snakkede jo om enkeltsager.
Er ordføreren for Socialdemokratiet enig i, at det her ikke bare drejer sig om nogle enkeltsager, men at det simpelt hen drejer sig om, at vi trænger til en kulturændring på det her område?
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Tak for det, og tak til ministeren.
Jeg er altså også en lille smule overrasket over det, jeg hører i dag, for vi har haft mange samråd, vi har haft både den ene og den anden forespørgselsdebat osv. osv., og der har der ikke lydt noget fra ministeren om, at der var sat gang i et arbejde.
Men når det så er sagt: Vi har jo ventet og ventet, vi har haft den ene sag, den anden sag og den tredje sag og henvendelse på henvendelse, hvorfor er det, at ministeren ikke mener, at det er godt at have en ekspertgruppe udefra, der kan se på det her med nye øjne, i stedet for at vi gør mere af det samme og det samme og det samme?
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Det mener jeg ikke at jeg har afslået.
Jeg mener sådan set, at jeg er gået ind i den proces på en måde, som er den rigtige måde at gå ind i sådan en proces på.
Altså, i stedet for at tage Justitias anbefalinger og så bare køre det en til en, er det jo nødvendigt at få igangsat et internt arbejde, hvor man ligesom får vurderet holdbarheden og gangbarheden af de anbefalinger.
Og det er bl.a. noget af det, som jeg har bedt ministeriet om at se på.
Det er efterhånden mange måneder siden.
Jeg kan dårlig huske, hvornår jeg havde det møde med Justitia, men jeg mener, det var i efteråret, men det kan man jo se i min kalender.
Og derefter får jeg jo altså et oplæg til en række både større, men også mindre, strukturelle forandringer.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-25:
Tak for det.
Jeg vil bare lige høre hr. Søren Søndergaard, om han virkelig mente, at han er ked af, at vi har forhindret, at myndigheder uden retskendelse kan rende rundt i borgernes private hjem.
Altså, bare fordi de lige sådan synes, at nu er der et eller andet her, de gerne lige vil kigge på, så ville de kunne vade rundt inde i folks hjem uden retskendelse.
Jeg vil spørge, om ordføreren virkelig er ked af, at vi har forhindret det.
Søren Søndergaard (EL), 2019-04-25:
Nej, jeg er ikke ked af, at man har forhindret, at myndigheder kan gå ind uden retskendelse.
Men jeg mener, det er et kæmpe problem, at man ikke har opbygget nogle strukturer, der gør, at f.eks. Arbejdstilsynet – hvis de har en formodet mistanke – kan få en retskendelse øjeblikkelig, sådan at øjeblikket derved ikke forspildes.
Det er jo desværre det, der sker, for når myndighederne når frem efter nogen tid, så er de personer, som bliver udnyttet, altså forsvundet.
Og det er jo et kæmpe problem, som jeg synes at vi alle sammen bør have et ansvar for at gøre noget ved.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-25:
Jamen jeg vil bare kvittere for svaret.
Igen har SF sat fokus på et meget vigtigt emne, og det er rart, at vi får mulighed for at tale om de ting her i Folketingssalen.
Og selvfølgelig skal vi bekæmpe udnyttelse af sårbare mennesker til tvangsarbejde.
Det kan der ikke herske nogen tvivl om, og det er et meget vigtigt emne for Liberal Alliance.
Også på det her område har regeringen allerede nedsat en arbejdsgruppe, som arbejder på tværs af ministerier, og jeg mener, at vi bør afvente resultatet af den her gruppes arbejde.
Derfor støtter vi så ikke beslutningsforslaget, selv om vi altså mener, at intentionerne er rigtig gode.
Jeg skulle også hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de heller ikke støtter forslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Jeg er meget uforstående over for, at regeringen ikke kan støtte det her forslag.
Men jeg kunne godt tænke mig at stille ministeren et spørgsmål i forbindelse med sammenhængsreformen, som ministeren nævner.
Hvordan undersøger sammenhængsreformen, om børn og unge-udvalget er den rette instans til at have beslutningskompetencen?
Hvordan inddrager man i det arbejde, om det f.eks. skal være familieretten, der skal kunne træffe afgørelse, når et barn eller en ung skal anbringes?
Hvordan inddrager sammenhængsreformen det?
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Det gør sammenhængsreformen ikke direkte, men det gør det arbejde, som jeg har sat i gang i ministeriet.
For det, som fru Karina Adsbøl nævner, er jo lige præcis en række af de anbefalinger, der kommer fra tænketanken Justitia.
Jeg har også holdt et møde med Justitia, og det var faktisk på baggrund af det møde med Justitia, at jeg bad om at få et oplæg til større strukturelle forandringer.
En af de forandringer, og det er måske endda en af de lidt mindre strukturelle forandringer, er at se på, hvordan børn og unge-udvalgene er indrettet.
Noget af det, jeg savner, når jeg kigger på børn og unge-udvalgene i dag, er, at der sidder en kompetence, som har blik for sagsbehandling, god sagsbehandling, at de formelle krav til sagsbehandling er overholdt.
For noget af det, vi hører om igen og igen, er, at når man kommer til møde i børn og unge-udvalgene, bliver der ikke taget højde for, at der er sket sagsbehandlingsfejl, og så træffer man alligevel en afgørelse.
Det er bare en af de ting, som vi allerede kigger på.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Nu ved jeg ikke, hvor mange gange vi har diskuteret det her område, hvor både Dansk Folkeparti, men også andre partier, simpelt hen har råbt på handling fra ministerens side.
Mange initiativer har vi taget i fællesskab, men vi har råbt på handling.
Og jeg har tidligere stillet et spørgsmål netop i forhold til Justitias anbefalinger, som socialministeren har afslået.
Socialministeren har også tidligere afslået at tage de anbefalinger, som Justitia kommer med, med.
Så jeg er meget uforstående over for det, ministeren står og siger på talerstolen i dag.
Dansk Folkeparti havde jo sagt til ministeren, at der skulle ske noget på det her område, og ellers ville Dansk Folkeparti selv fremsætte et forslag om det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Jamen jeg mener simpelt hen, der er tale om et systemsvigt.
for de plejefamilier, der er, og de medarbejdere, der er derude, knokler en vis del ud af bukserne for at få de her ting til at hænge sammen omkring børnene.
Det er et politisk ansvar.
Derfor er der brug for en reform.
Men det efterlader os med yderligere 30 måske ret store klodser, der skal laves om på, før vi er i mål.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Altså, når ordføreren siger statslig dyne, får jeg sådan et billede, fra dengang jeg var barn, hvor vi læste i en eller anden børnebog – jeg kan ikke huske, om det var Snøvsen – hvor de snakkede om skattevæsenet som sådan et eller andet forfærdeligt monster, for de vidste ikke, hvad skattevæsenet var.
Jeg får bare et billede af, at den der statslige dyne er sådan en stor, tung, grå sky, der hænger over os.
Og vi skal selvfølgelig ikke forklejne de medarbejdere, der er, og som gør deres allerbedste hver eneste dag, men jeg deler sådan set den opfattelse med Socialdemokratiet.
Men jeg bliver altid så bekymret, når I fra Socialdemokratiets side siger, at I gerne vil have flere anbringelser.
Kan ordføreren ikke godt sætte nogle flere ord på det?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-04-25:
Tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte det her beslutningsforslag, som jo medvirker til, at vi kan få en drøftelse af, hvordan vi kan sætte fokus på børne- og ungeområdet og styrke kvaliteten og børnenes og forældrenes retssikkerhed i anbringelsessagerne.
Udsatte børn og unges vilkår er et vigtigt område for os i Det Konservative Folkeparti.
For os er det vigtigt at sikre, at alle børn får en god start på livet, hvor de udvikles og trives, specielt de børn, som har svære betingelser fra starten af i livet.
Og der er plads til forbedringer i indsatsen i kommunerne for de udsatte børn og unge.
Derfor har vi også med glæde konstateret, at regeringen har igangsat en kulegravning i forbindelse med bl.a. sammenhængsreformen og ændringer i sammensætningen af børn og unge-udvalgene i kommunerne og også en undersøgelse af, hvordan kvaliteten og retssikkerheden for de udsatte børn og unge kan styrkes.
Vi mener derfor ikke, at det er hensigtsmæssigt med en parallel kulegravning ved siden af den.
Derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget her, selv om intentionerne i det er gode.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-04-25:
Én fejl i sagsbehandlingen er en fejl for meget, det skal der ikke herske nogen som helst tvivl om.
For mig lyder det en lille smule, som om Dansk Folkeparti ikke har tillid til de mange tusinde socialrådgivere, der sidder rundtomkring i kommunerne og arbejder med de her sager.
Forholder det sig sådan?
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Jeg er meget ked af, at den konservative ordfører ikke har hørt min tale.
Jeg har ikke hængt nogen socialrådgivere ud.
Jeg er godt klar over, at de socialrådgivere, der arbejder, gør deres bedste, men man må bare erkende, at det jo også handler om en kultur, der er i en forvaltning, det handler om, at der er en synlig ledelse, det handler om, at man prioriterer det her område og ikke presser socialrådgiverne.
Nu er det jo også blevet sådan, at socialrådgiverne efterhånden ikke kan tage en beslutning selv, før det skal op på højere ledelsesniveau, så vi skal langt højere op i systemet for at få skabt en kulturforandring på det her område.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-04-25:
Men ordføreren stillede jo selv tidligere her i debatten et spørgsmål til en af ordførerne på talerstolen, hvor § 50-undersøgelserne og behandlingen af § 50-undersøgelserne jo netop blev nævnt.
Og det er jo det, som rådgiverne sidder med.
Det er jo også sådan, at mange af dem rundtomkring i kommunerne sidder med for mange sager, fordi den enkelte kommune måske ikke har prioriteret det her område.
Har Dansk Folkeparti tænkt ind, at det jo også kunne skyldes, at kommunerne ikke er gode nok til prioritere det her område, hvor de netop lægger budgetter hver evig eneste år, og de så ikke får sat de rette penge af, så sagsbehandlerne ikke sidder med så mange sager?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Det, der i virkeligheden får mig til at tage ordet nu, er, fordi lige præcis fru Karina Adsbøl så mange gange har haft samråd om lige præcis spørgsmålet om kommunerne.
Ja, der er kæmpeproblemer med kommunerne, og vi har snakket op ad stolper og ned ad vægge om det.
Det er ikke, fordi socialrådgiverne er dumme eller onde.
Det er på grund af de rammer, vi har givet dem, og jeg vil bare bede ordføreren bekræfte, at vi faktisk har forsøgt at lave et ret stort stykke arbejde for også at få regeringen til at bede kommunerne om at rette ind, og vi har ikke fået nogen former for positiv respons på det her område fra regeringens side.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Det har den socialdemokratiske ordfører fuldstændig ret i, og hvis jeg nu tager en sag fra min tale, hvor jeg læste op netop i forhold til den her fejl, hvor man fjernede Kevin og Catrines datter: Hun blev tvangsfjernet et halvt år uden at være sammen med sin mor og far, og hvad koster så det?
Hvad koster det at begå lovbrud, som har store menneskelige omkostninger?
Nu kan det godt lyde, som om alle kommuner er nogle værre nogle, og jeg vil skynde mig at sige, at sådan forholder det sig jo ikke.
Men vi må bare erkende, at når vi får så mange henvendelser på det her område, når vi ser de her dokumentarudsendelser, når vi ser Michael Lambert-sagen fra Esbjerg, som blev hevet fra sin plejefamilie, som er en stabil og god plejefamilie, og det eneste, han ønsker, er bare at blive boende, og hvor der ikke er nogen årsag til, at han lige pludselig skal væk, bliver vi da nødt til at reagere herinde fra Folketinget.
Det, jeg hele tiden får et spørgsmål om, er: Hvorfor kan man kvit og frit bryde lovgivningen på det her område?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Så var der bare lige den anden del til det der med, at nu har vi brugt – faktisk i fællesskab, alle partier på nær Enhedslisten – rigtig mange kræfter på at få halveret antallet af sager på sagsbehandlerens bord, og det er jo lykkedes i over 40 kommuner nu, simpelt hen i erkendelse af, at hvis man har for stort et stykke arbejde, kan man ikke levere en lige så god indsats.
Det er en fuldstændig umulig opgave at sætte socialrådgiverne på.
Så jeg vil bare bede ordføreren lige bekræfte det her med, at vi er enige om, at der stadig væk bliver anbragt flere børn i januar, end der gør i december, og det er bare, fordi vi jo stadig væk har nogle økonomiske rammer i kommunerne, som de skal leve op til, og det vil sige, at det der med, at det selvfølgelig ikke er sagsbehandleren, der er problemet...
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
Det er jeg jo helt enig i med hensyn til de økonomiske rammer.
Det er jo noget, vi bliver nødt til at se på.
Der mangler vi jo at lave den udligningsreform, hvor forhandlingerne gik fløjten.
Der er også en budgetlov, man kunne tage fat i, i forhold til om der skal ske nogle justeringer i forhold til de økonomiske rammer for kommunerne.
Så der er faktisk rigtig mange ting, vi skal have taget fat på og gøre bedre på det her område og hele vejen rundt.
For det handler om familierne og børnene, og der er vi altså forpligtet til at yde den allerbedste indsats, som vi overhovedet kan yde.
Så er vi jo tilbage ved hele ledelsesspørgsmålet igen, og så er vi også tilbage ved nogle lokalpolitikere.
Det, det handler om, når vi snakker om socialrådgivere, der sidder med det her, er, at der jo ikke engang er noget krav om, at det skal være en uddannet socialrådgiver, der sidder med de her § 50-undersøgelser.
Jeg har fået henvendelser om, at det er uuddannede, nogen, der er under uddannelse eller andre, som ikke har, kan man sige, den ballast, den viden eller de kompetencer, der er brug for.
Derfor er der jo brug for at snakke om, hvem det er, der helt konkret skal sidde med de her sager, hvad det er for nogle kompetencer, de skal have for at håndtere de her svære sager.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-04-25:
Tak for det.
Beslutningsforslaget fra SF omhandler en vigtig debat om menneskehandel og udnyttelse af grupper af mennesker.
Forslagsstillerne foreslår at ændre straffelovens § 262 a om menneskehandel, så den også omfatter arbejde under urimelige og utålelige vilkår.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Venstre ser meget alvorligt på de her forhold.
Jeg er derfor enig med forslagsstillerne i, at vi skal styrke indsatsen på området.
Vi kan ikke acceptere, at sårbare mennesker på det groveste bliver udnyttet til at arbejde under kummerlige forhold.
Det hører ganske enkelt ikke hjemme i Danmark, men det er et stort og komplekst område, og derfor er jeg glad for, at der sidder en tværministeriel arbejdsgruppe og ser på det.
Lad os derfor afvente resultatet af deres anbefalinger.
Jeg kan forstå på ministeren, at de allerede kommer i maj måned, og så er jeg sikker på, at der kommer en lovændring på den ene eller på den anden måde, men jeg vil ikke ind og overrule arbejdsgruppen.
Så på det foreliggende grundlag kan vi ikke støtte forslaget, men har stor sympati for tankerne bag, og jeg er helt sikker på, at vi kommer igennem med et eller andet i maj måned.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Grunden til, at jeg nu lige fniser, er, at den her snak har vi virkelig haft mange gange med hinanden.
Og det er i virkeligheden en af årsagerne til, at jeg er meget glad for det danske folkestyre.
For vi har hvert vores område, hvor vi bliver meget bekymrede for, hvad hinanden siger, og det tror jeg bidrager til, at den lovgivning, vi laver, så rammer problemstillingerne rigtigt.
Når jeg siger flere anbringelser, og når vi gør det i Socialdemokratiet, er det, fordi der er lavet en stor undersøgelse i TUBA – dem, der har at gøre med unge, der er vokset op i alkoholfamilier – som viser, at to tredjedele af de unge, der er vokset op med forældre, der drikker for meget, gerne ville have haft noget mere støtte, de ville gerne have haft, at der var nogle, der så dem, men de ville ikke have været anbragt.
Men det efterlader os altså med en tredjedel, der direkte siger, at de gerne ville have været anbragt.
Nogle af dem efterrationaliserer sikkert på en forkert måde; det skal jeg slet ikke kunne afvise, men det bør efter min mening og efter Socialdemokratiets mening få alle alarmklokker til at bimle.
Der er en gruppe børn, der føler sig fuldstændig overset.
Det bliver formodentlig frivillige anbringelser; det bliver måske med noget aflastning; det kan være familieanbringelser.
Så det, vi mener med det, er jo ikke, at vi lige pludselig skal ud i mange, mange tvangsanbringelser mod familiens og børnenes vilje.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Det gør mig dog lidt tryg.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens bemærkninger til sagsbehandlernes kompetencer, som i hvert fald er min holdning måske godt kunne opgraderes en del.
For mig at se er det faktisk tit der, hvor det går fuldstændig galt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Og i øvrigt satte jeg også meget stor pris på at læse Justitias rapport.
Jeg har været på besøg i hvert fald 20 forskellige steder i Danmark efter at have skrevet en bog om bl.a. anbringelsesområdet.
Og der er det åbenlyst, at nogle steder fungerer det rigtig godt med børn og unge-udvalgene, men det er også åbenlyst, at rigtig mange steder gør det ikke.
Det vil sige, at jeg tror, at vi skal gå ind og tage den bold op i luften, og så skal vi undersøge det til bunds med bl.a. ekspertgruppen, som vi behandler her i dag, og så skal vi tage en fordomsfri debat om det i stedet for bare at blive i et system, som vi alle sammen godt ved har alvorlige mangler.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-04-25:
Jeg substituerer vores ordfører på området.
Til en start vil jeg sige tak til Dansk Folkeparti.
Det er et vigtigt emne, der behandles her i dag, nemlig vores børn.
I det her tilfælde handler det om situationer, hvor det er gået gruelig galt og anbringelse kommer på tale.
Der er masser af udfordringer i systemet, men lad mig gøre en ting klart: Et dårligt anbringelsesforløb er et for meget.
Derfor bakker vi op om ideen med beslutningsforslaget, nemlig at vi konstant skal søge at højne kvaliteten i og omkring anbringelsessagerne.
Det handler om nogle af de mest udsatte børn og unge i vores samfund, og dem har vi et særligt ansvar for.
Derfor har regeringen allerede taget en række initiativer.
I forbindelse med sammenhængsreformen tog vi initiativ til en kulegravning af indsatsen med hensyn til børn og unge.
Målet er at sikre en højere kvalitet og forbedre retssikkerheden gennem revision af den eksisterende lovgivning på området.
Jeg mener, at vi allerede har sat fremadrettede initiativer og processer, der vil sikre en forbedring af anbringelsesområdet, i gang.
Venstre finder dermed, at nedsættelsen af en ekspertgruppe er uhensigtsmæssig.
Det gør vi bl.a., fordi vi ved nedsættelsen af en ekspertgruppe på anbringelsesområdet kan skabe dobbeltarbejde, som ikke nødvendigvis forbedrer mulighederne for hjælp til børn og unge.