Uffe Elbæk (FG), 2022-03-29:
Tak for det.
Også tak for debatten.
Jeg synes jo, vi er kommet rigtig godt rundt i alle flyvehøjder efterhånden.
Hvor kom den her idé overhovedet fra?
Hvad var argumenterne i sin tid, da vi fremsatte det tilbage i samlingen 2018-19?
Det var jo egentlig en meget enkel idé – i min optik en rigtig god enkel idé.
Alle større, velfungerende og seriøse virksomheder, når man kigger ude i samfundet,
har nemlig en udviklingsafdeling, altså et sted, hvor man vedvarende og kontinuerligt ser på, hvordan man kan gøre tingene bedre, og om man kan lære af nogle, der måske gør det på en helt anden måde og faktisk har knækket koden på en given problemstilling, og hvor man dokumenteret sætter eksperimenter i gang, laver samlinger, skaber debat i organisationen etc. etc.
Det var den tænkning, der så blev ført over på Folketinget, fordi Folketinget er vores demokratis største virksomhed.
Så hvorfor har vi ikke en udviklingsafdeling inde i demokratiets største virksomhed?
Og som den radikale ordfører jo også påpegede, har vores kollegaer i Norge og Sverige noget, der minder om det, altså et sted, hvor man vedvarende overvejer, om man kan gøre det smartere, klogere, sjovere og mere begavet.
Det var egentlig ud af det, idéen voksede – også inspireret af den udviklingsafdeling, som Erhvervsministeriet havde i sin tid, som hed MindLab, og som nærmest blev notorisk verdensberømt, fordi et ministerium lavede en udviklingsafdeling.
Alle de andre ministerier tænkte, at sådan en sag dér ville de også gerne have der, hvor de nu var, for man kunne mærke, at det her gav værdi og gjorde, at medarbejderne blev sat ind i en ny ramme, hvor de kunne diskutere på en ny måde, hvilket gjorde, at de fik bedre idéer.
Det var baggrunden for, at vi i sin tid foreslog det.
Så var der hele indpakningen.
Så vi har et problem, og vi har et problem med, at borgerne har mindre og mindre tillid til os folkevalgte.
Ordføreren for Kristendemokraterne og i øvrigt også ordføreren for Konservative sagde, at der foregår masser af gode ting, og jeg er fuldstændig enig.
Men problemet er: Hvordan står vi op for Folketinget som institution?
Og hvordan udvikler vi det?
Det var bagtæppet dengang.
Og så tænkte jeg på, at jeg jo – når jeg stiller mig op i dag og holder det her lille indlæg – synes, at baggrunden bare er blevet meget mere seriøs og alvorlig.
Siden 2019 har vi set en udvikling i Polen, vi har se en udvikling i Ungarn, og vi har set udviklinger også i Frankrig og Italien, som gør mig bekymret.
Vi har set stormen på kongressen i USA.
Jeg synes, det er dybt alvorligt.
Når man kigger på tallene og ser på, hvor mange mennesker der i dag rent faktisk lever i det, man kunne kalde velfungerende demokratier, kan man se, at vi er nede på et sted mellem 5 og 8 pct. af verdens befolkning, der lever i det, man kalder velfungerende demokratier.
Og den sidste rapport fra Freedom House sagde, at man havde set et tilbageskridt i demokratier i 83 lande – kun ét land var der fremskridt i, og alle andre var status quo.
Det er egentlig med det perspektiv, at jeg snakker om det her center for demokratiudvikling og borgerinddragelse.
Jeg synes, at vi i Danmark skal være verdensmestre i demokrati og demokratiforståelse.
Og hvor vi i andre diskussioner på grund af krigen i Ukraine snakker om militær oprustning, synes jeg, at det her handler om demokratisk oprustning.
Så jeg håber – nu har jeg lyttet til de indlæg, der har været – at når vi snakker substansen i det og problemstillingerne i det, så er der en fælles nysgerrighed.
Jeg siger ikke, at vi så er enige om, hvad man skal gøre, men der er en fælles nysgerrighed.