runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Abildgaard (KF), 2018-02-01:
Jeg kunne godt være fristet til at lave en Bonnesen, og det kunne jeg, fordi jeg må indrømme, at jeg synes, jeg har brugt en for stor del af mit liv allerede på at diskutere NLES4, dels på det 7 timer lange samråd, der var før jul, dels i al den debat, der har været i medierne, og så har vi også en runde om det i dag.
Der har været 10 år til at få lavet usikkerhedsberegninger på den her model.
At man så kommer nu med et beslutningsforslag, kort tid før vi tager en NLES5 i brug, har jeg bare meget svært ved at forstå det fornuftige i.
Jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor vi skulle risikere at udsætte det at kunne tage NLES5 i brug i en ny opdateret model, hvor der i øvrigt kommer til at være usikkerhedsberegninger.
Hvorfor skal vi risikere at udsætte at få den nyeste viden der for at få lavet usikkerhedsberegninger på noget, når man allerede har haft rigtig mange år til at gøre det – nogle usikkerhedsberegninger, som formentlig ikke ville kunne nå at ændre noget i 2018, fordi vi er så langt henne, som vi er – hvis der skulle vise sig at være overraskelser i NLES4, i forhold til hvad modellen bygger på?
Jeg har ikke nogen grund til at tro, at der skulle komme den type overraskelser, og det har forskerne heller ikke nogen grund til at tro at der skulle komme.
Derfor har jeg meget svært ved at se, hvorfor det skulle give det resultat.
Som politikere bliver vi nødt til at have en grundlæggende tillid til, at vi kan stole på den faglige ekspertise og den faglige rådgivning, vi får, og at vi kan tage udgangspunkt i den.
Jeg bilder mig ikke ind, at jeg er klogere end dem, og når de peger på, at NLES4 på daværende tidspunkt har været den bedst tilgængelige model, ja, så er vi nødt til at have tillid til det. Jeg synes,
at dem, der har en ekstra, en særlig interesse i det her, skal tage til Aarhus den 1. marts og deltage i det arrangement, der er blevet stablet på benene der.
Så får man mulighed for at dykke endnu mere ned i det her.
Personligt glæder jeg mig til, at vi får NLES5 og kan arbejde videre med den.
Det vil jeg lade være ordene, og jeg vil så bare gøre det helt klart, at vi altså ikke støtter det her beslutningsforslag.
Ida Auken (RV), 2018-02-01:
Anerkender ordføreren, at der blev taget en politisk beslutning om at tage NLES4-modellen i brug i forbindelse med landbrugspakken, selv om forskerne sagde, at de havde brug for mere tid og flere forsøg?
Mette Abildgaard (KF), 2018-02-01:
Jeg sad ikke selv med i forhandlingerne om landbrugspakken, men mig bekendt har man valgt at bruge den her model, fordi det har været det opdaterede vidensgrundlag, som man havde, og det har været den bedste model, der har været til rådighed – og så har man taget udgangspunkt i den.
Ida Auken (RV), 2018-02-01:
Hvis ordføreren tror, det hele er fagligt, og at der ikke er taget nogen politiske beslutninger, vil ordføreren så forklare mig, hvorfor der ligger et notat på 51 sider, som er det mest centrale notat i landbrugspakken, til regeringen, om, at det er en politisk beslutning at vælge at bruge den her opdaterede model, selv om forskerne siger, at man mangler mere tid, at den ikke er usikkerhedsberegnet, at den ikke er valideret?
Mette Abildgaard (KF), 2018-02-01:
Jamen mig bekendt har forskerne bakket fuldstændig op om den model, som lå, og som man valgte at tage udgangspunkt i, som man valgte at bruge.
Man valgte oven i købet at lægge de her ekstra 2 pct. oveni for at være på den sikre side, også selv om der muligvis ikke var noget grundlag for at gøre det.
Jeg har ikke haft nogen grund til at tro – og det har regeringen ikke haft nogen grund til at tro – at der skulle være noget som helst i vejen med den model, og det har jeg heller ikke fået belæg for at der skulle være.
Den viden mangler jeg stadig væk at få.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2018-02-01:
Forskerne har jo fortalt, at der var brug for mere tid til at gøre det her arbejde ordentlig færdigt.
Det er en politisk beslutning, og det må man stå på mål for: at man lægger en model til grund, som dybest set ikke er færdig.
Og man er endda blevet gjort opmærksom på det, så man ved godt, at den ikke er usikkerhedsberegnet og valideret.
Det var bl.a. en af de ting, vi diskuterede på det 7 timer lange samråd, som ordføreren allerede har brugt noget af sit liv på.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Jeg vil bare høre, om ordføreren kan bekræfte, at vi modtog et svar fra ministeren i udvalget under seneste udvalgsbehandling.
Svaret på spørgsmålet lød, og jeg citerer: »Det bekræftes, at de reguleringer, som de syv lande har indført af kemiske stoffer og bakterier i farverne, i praksis svarer til den regulering, som Danmark satte i bero af hensyn til EU.«
Jan E. Jørgensen (V), 2018-02-01:
Det kan jeg ikke huske i hovedet.
Det, hr. Søren Søndergaard læser op, er sikkert rigtigt.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Jeg kan bekræfte, at det som regel er rigtigt, når jeg læser det op.
Det er dem, der har indført det.
Så det er ikke noget med som vi også hørte fra den socialdemokratiske ordfører – at gå enegang, eller at det reguleres bedst fælles.
Og spørgsmålet er, om vi vil være med i den klub, som går foran, eller vi vil være sådan fodslæbende, afventende, faktisk sådan lidt tilbageskuende.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-02-01:
Det, jeg hører hr. Søndergaard tale for, er, at vi skal tættere på kernen af EU-landene og være med helt fremme.
Det synes jeg lyder som sød musik i mine ører.
Der er jo noget med spørgsmålet om tidspunktet, da de regler er trådt i kraft, og det er baggrunden for, at Danmark ikke kan gøre det på nuværende tidspunkt.
Carsten Bach (LA), 2018-02-01:
Tak for det, og mange tak til miljø- og fødevareministeren for at benytte lejligheden her til endnu engang at opdatere os på situationen omkring giftstoffer i tatoveringsblæk og for også nu at give os den aktuelle status for indsatsen mod farlig kemi som sådan.
Og tak for primært at holde fokus på, hvad der er sket på området, siden vi for mindre end et år siden behandlede forslaget sidst.
Regulering af kemiområdet skal som udgangspunkt fastlægges i EU.
Det er alle Folketingets partier, inklusive forslagsstillerens, faktisk enige om.
Det er derfor også blevet skrevet ind i aftalen om den fælles kemiindsats for 2018-2021, som der for relativt nylig er blevet indgået aftale om.
Det gælder således også i den her sag, og det gør det jo, netop fordi den bedste forbrugerbeskyttelse opnås gennem EU-regulering.
Folketinget skal selvfølgelig implementere den nødvendige regulering for at sikre forbrugerne bedst muligt.
Derfor igen mange tak til ministeren for en opdatering om Danmarks seneste indsats for fremme af EU-reguleringen, der definitivt giver den bedste forbrugerbeskyttelse.
Det er også den linje, Liberal Alliance bakker op om og støtter, og derfor støtter vi selvfølgelig ikke det fremsatte beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-02-01:
Jeg kunne helt kort bare sige: Ligesom sidst støtter vi det.
Socialdemokratiets ordfører var inde på, at det her på en eller anden måde også handler om proces og ikke kun om det konkrete forslag, og det vil jeg egentlig give ordføreren ret i.
Det her handler jo om, at fælles regler inden for EU, når det kommer til kemikalier,
selvfølgelig er det bedste.
For så sikrer vi ligesom hele vejen rundt.
Med den her specifikke sag, hvordan kan vi så skubbe på, så der hurtigt kommer fornuftige fælles regler?
Det kan vi ved at gå sammen med syv andre lande, der har lavet regler på det her område.
Derfor kan vi i lighed med sidst sige: Nogle gange skal man ikke være duksen i klassen; nogle gange kan man også godt gå ud og skubbe på ved at tage initiativ.
Det er der en række andre lande der har gjort, før man indførte det – senest i Sverige, som så ikke fik problemer med Kommissionen.
Og derfor tror jeg, at ved at Danmark går ind sammen med alle de andre lande, som hr. Søren Søndergaard også har remset op nogle gange i nogle spørgsmål, kan vi skubbe på det, så det går lidt hurtigere.
Det vil vi gerne have at Danmark er med til, så vi støtter beslutningsforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2018-02-01:
Vi er i bevægelse på det her område, forstået på den måde, at vi jo altid har syntes, at det har været et vigtigt område.
Det er et alvorligt problem, at der er kræftfremkaldende stoffer i tatoveringsblæk, som man jo får direkte ind i huden.
Det er noget, vi ved, så jeg synes også, at vi har et forklaringsproblem, hvis det ikke er noget, vi handler på.
Nu viser det sig så, at der er nogle andre lande, der godt har kunnet gennemføre den her form for skærpelser, nationale skærpelser, uden at det kom i karambolage med EU.
Så synes jeg også, at jeg og mit parti som er stærke tilhængere af EU får et forklaringsproblem, hvis EU bliver en forhindring mod at have høje standarder og gøre noget ved alvorlige problemer.
Da vi stoppede vores egen bekendtgørelse i 2013, var det jo, dels fordi vi ikke troede, at vi kunne gennemføre en national lovgivning, dels fordi vi troede, at der var udsigt til, at der måske temmelig snart ville blive foretaget noget fra EU's side.
Nu ser det ud, som om der måske er udsigt til, at der sker noget i 2020, men der er immer væk gået 7 år, og i de 7 år er der altså en masse mennesker, der har fået kræftfremkaldende stoffer rundtomkring på sig.
Det synes jeg ikke at vi kan leve med.
Men vi er i bevægelse, forstået på den måde, at vi godt vil være med til at presse på på den her måde.
Holger K. Nielsen (SF), 2018-02-01:
Det her er jo en genfremsættelse fra sidste år.
Dengang undlod vi at stemme ved andenbehandlingen ud fra den argumentation, at vi var fuldstændig enige i intentionerne i det her beslutningsforslag, men vi syntes også, at man skulle tænke sig om, hvis man skulle ind i en stor konflikt med Europa-Kommissionen.
I betragtning af at arbejdet med en EU-regulering på området er sådan rimelig fremskredet, vil jeg stadig væk mene, at vi er nødt til at overveje grundigt, om vi skal tage den her store konfrontation nu, for jeg forstod, at der bliver en konfrontation i forhold til Kommissionen.
Det er jo ikke det, at man ikke kan blive forerunner og ligesom tage den der konflikt, og det er også muligt, at vi kommer til at gøre det.
Men indtil videre er det vores indstilling, at vi egentlig ikke synes, at vi skal tage konflikten lige nu, men at vi i hvert fald lige skal afvente, hvad der sker; men som sagt er vi også villige til at se på forskellige muligheder i udvalgsarbejdet omkring det her forslag.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-02-01:
Allerførst, jeg synes, det er helt fair, at Enhedslisten har genfremsat forslaget; at man lige ventede, til vi fik svaret om Sverige.
Jeg er også helt enig i, at det er problematisk, at et land kan vedtage en lovgivning, som viser sig at stride imod EU-retten, uden at Kommissionen gør indsigelse.
Sådan bør det ikke være.
Det mener jeg også helt sikkert er noget, som vi skal gå videre med.
Så vidt er jeg enig.
Men så med hensyn til proceduren, altså om vi skal ændre ting i EU, ved at vi med åbne øjne kaster os ud i brud på EU-retten: Det mener vi i Venstre ikke er den rigtige vej at gå.
Vi ved jo nu, at hvis vi vedtager det her, vil det være i strid med EU-retten.
Derfor er det ikke den vej, vi mener vi bør gå.
Men det, som hr. Søren Søndergaard taler for, er jo i virkeligheden, som jeg hører det, at langt flere beslutninger i EU skal træffes med kvalificeret flertal, sådan at man ikke skal have enighed og vente på, at det sidste fodslæbende land er med.
Er det korrekt forstået?
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Det sidste er ikke korrekt forstået.
Det, vi mener der skal være, er minimumsregler med ret til at gå foran.
Det er vores svar på det spørgsmål.
I forhold til det andet, som hr. Jan E. Jørgensen siger: Jeg må indrømme, at jeg, når jeg ser på, hvordan EU fungerer, simpelt hen ikke kan forstå, hvorfor det her ikke skulle kunne samle et flertal.
Og så siger hr. Jan E. Jørgensen, at det åbenlyst er imod EU-retten, men undskyld, hvem afgør det?
Jeg kan huske, at da vi havde diskussionen om, var det bisfenol A, var der også et flertal i Folketinget, som lavede noget, som nogle sagde ville være imod EU-retten, men hvor EU faktisk ændrede sin politik – Kommissionen ændrede sin politik.
Jeg er sikker på, at hvis der er tilstrækkelig mange lande, der siger, at det her ikke går, vil der være mulighed for at få fremskyndet den proces, fordi det vil være en ting, som har borgernes opbakning.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-02-01:
Nu har jeg jo ikke førstehåndsinformation om, hvordan ministerens kollegaer i de andre europæiske lande forholder sig til det her spørgsmål, men det går jeg ud fra at ministeren ved.
Men med hensyn til spørgsmålet om minimumsregler med ret til at gå videre: Man mister jo alle fordelene ved en harmonisering.
Man får løftet standarden op til et eller andet niveau, og så skal Danmark så lige gå en lillebitte smule længere, hvilket så i det her tilfælde gør, at det tatoveringsblæk, vi så skulle bruge, kan vi ikke bare frit importere fra alle de andre lande, fordi der vil være nogle regler, som gør, at vi ikke kan få det blæk.
Der mister vi og jo i sidste ende dansk erhvervsliv – nu er der varegrupper, der er større end tatoveringsblæk; det medgiver jeg – alle fordelene og får kun ulemperne.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Det er jo så den principielle uenighed mellem Enhedslisten og Venstre, som det er godt at få trukket frem.
Venstres opfattelse af et system, der bygger på, at man kan gå foran, er, at det er et system, det er tungt at danse med, som vil betyde, at lande ikke får fordelene af det indre marked.
Vores opfattelse af det er, at det vil være meget dynamisk.
Vores opfattelse er, at det vil betyde, at der kommer mere skred i tingene, og vi kan jo konstatere, at her vil vi ikke være alene, men være sammen med syv andre lande, hvoraf tre af dem er blandt Europas største lande.
Så den situation, som hr. Jan E. Jørgensen illustrerer, er i hvert fald ikke relevant i den her sag.
Carsten Bach (LA), 2018-02-01:
Tak, og tak til hr. Christian Poll for ordførertalen.
Så trykkede jeg mig ind, da jeg tænkte, hvad det er, hr. Christian Poll bygger lige præcis det på, når han peger på Bjørn Molt Petersen som den forsker, der ved mest om det her.
For man kan sige, at dermed underminerer hr. Christian Poll sådan set også Jørgen E. Olesen og det forskerteam, der er på Aarhus Universitet, og som i hvert fald i øjeblikket står for den forskningsbaserede myndighedsbetjening.
Så jeg synes bare, at hr. Christian Poll lige bør underbygge den påstand om, at det er den forsker, der ved mest om NLES-modellerne.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-01:
Det, som hr. Søren Søndergaard peger på, har jeg ikke noget kendskab til.
Men det, jeg har kendskab til, er, at en del af de skader, der sker på tatoveringsområdet, jo er affødt af to ting, dels vel af, hvad der kan betegnes som kvaksalveri, altså at man ikke duer til det arbejde, man har fået som tatovør, dels af allergi.
Og allergi er jo en vanskelig størrelse at håndtere, fordi man kan være allergisk over for alle mulige ting, altså også over for frugter, som jo for de fleste af os kan være helt uskadelige at spise, men for nogle personer kan være meget allergifremkaldende.
Vi har jo eksempler på folk, der er nøddeallergikere, som ikke engang kan sidde på kontor med folk, der spiser nødder; så allergiske er de over for det.
Det er jo altid meget vanskeligt at håndtere, når man taler om ting, som influerer forskelligt på menneskekroppen i den grad, som der er tale om her.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Og tak for den positive indfaldsvinkel til området og også tak for de skridt, der er taget, til frivillige ordninger og informationskampagner osv.
Det synes jeg alt sammen er udmærket.
Men jeg synes, at ministerens argument om, at det her bedst reguleres på EU-plan eller på internationalt plan, hvad jeg i princippet er fuldstændig enig i, jo lider under den svaghed, at der allerede er syv lande, som har præcis den lovgivning, faktisk mere vidtgående, end vi foreslår.
Så hvad er grunden til, at Danmark ikke skal tilslutte sig de syv lande, som har valgt at gøre noget, som ikke har valgt at vente, men har valgt at gøre noget for deres borgere her og nu, hjælpe deres borgere, undgå problemer her og nu?
Hvad er grunden til, at vi ikke slutter os til dem, i øvrigt også for at styrke kravet om, at der kommer en god ordning i EU?
Esben Lunde Larsen (V), 2018-02-01:
Tak for de gode tilkendegivelser fra ordføreren i forhold til det, som jeg præsenterede heroppefra.
Vi er jo optaget af, at vi overholder det regelsæt, som Kommissionen arbejder inden for, i forhold til tatoveringsfarver og lignende, og så er det min oplevelse, at det her skal skubbes hurtigt igennem EU, så vi får en regulering, der træder i kraft så hurtigt som overhovedet muligt, så vi får et helt setup i EU, der dækker hele det europæiske område.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Jeg synes bare ikke helt, at ministeren svarer på spørgsmålet.
Det kan godt være, at ministeren hellere vil have noget andet, og det er fint nok, men hvad er grunden til, at ministeren hellere vil vente end at gøre noget her og nu, når det jo ikke er rigtigt, at det her kun kan reguleres på EU-plan eller på internationalt plan, fordi der er syv lande, der allerede har den regulering?
Det er oven i købet så oplagt at have den regulering, at Kommissionen ikke engang kunne finde ud af at sige fra, da Sverige indførte den.
Så hvad er grunden til, at vi ikke følger med det her, netop for at vise vores ønske om, at det er den vej, som EU skal gå?
Det er jo ikke noget argument at sige, at det er, fordi vi ønsker, at EU skal gå den vej.
Det her er jo et skridt i den retning.
Esben Lunde Larsen (V), 2018-02-01:
Nu ved jeg jo ikke, hvad Europa-Kommissionen kommer til at gøre over for Sverige i forhold til det, at det er Kommissionens opfattelse, at Sverige handler mod det regelsæt, der skal være.
Det, vi har lagt vores kræfter i, har været det arbejde sammen med Italien og Norge og ECCA for at få sat nogle høje standarder og få forbudt de her 4.000 stoffer.
Det synes jeg faktisk har et længere sigte end det, som man kunne gøre ved at tilslutte sig de syv lande.
Jeg tror sådan set ikke, at vi er så uenige om, at vi har et ønske om, at der virkelig skal ske noget, og at det skal ske hurtigt.
Spørgsmålet er så lidt, hvor vi lægger vores kræfter.
Christian Poll (ALT), 2018-02-01:
Jeg undrer mig lidt over ministerens tilgang.
Først siger ministeren, at det kan være rigtig svært for tatovører at skulle holde styr på, hvad det er, man må og ikke må, når produkterne kommer fra udlandet – nogle af dem kan være forbudt efter dansk lovgivning – hvis nu vi indførte det her.
Og lige kort efter fortæller ministeren, at man har lavet en informationsindsats, hvor tatovørerne kan læse om, hvad de kan undgå.
Hvorfor skulle det være nemmere som tatovør at sætte sig ind i alt det her formidlingsmateriale om, hvad man kan og bør undgå, frem for at skulle sætte sig ind i de samme ting, men støttet af danske regler, hvis nu vi gik den samme vej som de syv andre lande?
Esben Lunde Larsen (V), 2018-02-01:
Tak for spørgsmålet.
Jamen grundlæggende set
kan vi ikke gå den vej, som Sverige er gået, for Kommissionen har jo sagt, at det kan landene ikke gøre.
Det er derfor, at vi vælger at følge det spor, der handler om at øve indflydelse på den regulering, der skal være fremadrettet.
Er der så nogle, der ulovligt hjemtager tatovørstoffer, eller hvad man kalder det, fra fjerne lande, så har vi jo ikke en kinamands chance for at sikre forbrugerne mod det.
Det er derfor, vi laver oplysningskampagner og reguleringer.
Christian Poll (ALT), 2018-02-01:
Men hvis vi gennemfører et forbud, som de andre lande her har gjort, så er det jo bare støttet af staten, hvorimod rene informationskampagner gør, at de er på egen mark.
Derfor kunne det måske i virkeligheden virke omvendt.
Esben Lunde Larsen (V), 2018-02-01:
Jamen jeg er meget optaget af, at vi har et ensartet spor i EU i forhold til det her, og at alle tatovører i EU er underlagt de samme regler.
Det er også derfor, at Danmark presser på for at få et ensartet regelsæt, som Kommissionen håndhæver.
Men vi har jo været helt klare på, hvad Kommissionen har sagt til Danmark, da man forsøgte at lave særlige nationale regler tilbage i vistnok 2013.
Vi skal have et ens regelsæt, så tatovørerne ved, hvad de skal forholde sig til.
De skal oplyses om det, og vi skal kontrollere, at det foregår, som det skal, af hensyn til forbrugerne.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-02-01:
Tak for det.
Det kan jeg ikke benægte.
Se, Enhedslisten har valgt at genfremsætte partiets forslag fra sidste folketingssamling om regler for tatoveringsblæk.
Praktisk handler det om at sætte en bekendtgørelse fra den 22. marts 2013 i kraft.
Altså, der kan ikke være to meninger om, at alle naturligvis ønsker, at der ikke skal være sundhedsskadelige stoffer i tatoveringsblæk.
Det er klart.
Og derfor er vi også helt enige i hensigten med Enhedslistens forslag.
Der er jo heller ingen tvivl om, at tatovørbranchen har haft og til dels fortsat har karakter af rent klondike.
Derfor er det også godt, at Folketinget den 8. februar førstebehandler L 134, den nye tatoveringslov, der erstatter den gamle, frivillige registreringsordning, som branchen jo ikke har ønsket at benytte sig af, med en ny lovgivning, der bl.a. indebærer, at Sikkerhedsstyrelsen fremover skal føre tilsyn med tatovørbranchen, ligesom der også indføres krav om dokumentation for oprindelse og notering af, hvilke farver der er anvendt i hver enkelt tatoveringsproces.
Det tilkendegav overlæge ved Dermatologisk Afdeling, Jørgen Serup, en af de førende eksperter, har jeg ladet mig fortælle, udi tatovering – ikke kunsten at tatovere, men kunsten at håndtere efterdønningerne af sådanne tatoveringer – fordi han mente, at tatoveringsblæk på det internationale marked består af såkaldt uren kemi med hundredvis af forskellige bestanddele.
Og det synspunkt blev dengang bakket op af såvel Dansk Tatovør Laug som uafhængige tatovører.
Ifølge denne Jørgen Serup ser man i de lande, der har regler på området, faktisk igennem fingre med producenterne; det er simpelt hen ikke muligt at håndhæve de regler, som man har.
Og han påpegede også dengang, at Food and Drug Administration i USA har måttet opgive kemiske analyser af tatoveringsblæk.
Der er altså, hvis det her skal stå til troende, tale om en form for falsk tryghed, når man i Sverige har etableret sådan et system, og det synes jeg ikke umiddelbart at vi skal kopiere i Danmark.
Der er og vil formentlig altid være en risiko forbundet med at lade sig tatovere.
Den kan ikke elimineres fuldstændigt, men med tatoveringsloven tager vi et stort skridt i den rigtige retning.
Samtidig noterer vi os så i Dansk Folkeparti, at EU åbenbart er klar med et forslag, der forsøger at regulere indholdsstofferne i tatoveringsblæk.
Vi vil så se frem til, hvad der ligger i det.
Men på baggrund af ovenstående kan vi ikke fra Dansk Folkepartis side støtte Enhedslistens forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2018-02-01:
Altså, for det er jo ligesom det, der er det interessante.
Jeg kan sådan set være enig i, at der kan være problemer med kontrollen, altså med, at man ikke hundrede procent kan undgå giftstoffer.
Men spørgsmålet er jo, om det er noget, der trækker i den rigtige retning.
Altså, jeg vil ikke udløse en strøm af korte bemærkninger, men jeg vil bare stille et enkelt spørgsmål: Hvad mener ordføreren med, at Danmark ikke skal gå enegang?
Simon Kollerup (S), 2018-02-01:
Tak for det.
Jeg vil nu alligevel blande mig i debatten her i salen og bare starte med at stille spørgsmål til ministeren.
Ministeren sagde nemlig i sin tale, at det forventes, at NLES5-modellen er klar til sommer.
Jeg synes jo, at i lyset af den aftale, der er indgået om målrettet regulering, er det vigtigt at få ministerens forsikring om, at NLES5-modellen er færdig til sommer, for dermed kan den jo indgå i midtvejsevalueringen.
Jeg vil bare gerne høre ministeren forsikre Folketinget om, at den bliver færdig og vil indgå i den midtvejsevaluering, som skal komme her i sommeren 2018.
Når vi er ved det, er mit andet spørgsmål: Vil ministeren fortælle Folketinget, hvordan NLES5-modellen skal anvendes i midtvejsevalueringen?
Er det regeringens hensigt, at NLES5-modellen skal bruges til at genberegne effekten af øgede kvælstofnormer for hele fødevare- og landbrugspakkens levetid, altså også bagudrettet?