Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2021-11-09:
Jeg vil lægge ud med at anerkende, at det var international inuit-dag for et par dage siden.
Inuit er det arktiske folk, som er repræsenteret i kongeriget, og det er derfor relevant at minde om, at der er en international fejring, som gør opmærksom på inuits selvbestemmelse og på styrkelse af denne stemme.
Siumut har altid kæmpet for, at den arktiske befolkning inden for kongeriget skulle have den primære stemme om Arktis.
Siumut har af flere omgange krævet en mere rimelig repræsentation i Arktisk Råd, og derfor vil Siumut også gerne tilslutte sig, at Socialdemokratiet har lyttet, både under gruppemøder, men også mellem hinanden i regeringer og parlamenter.
For nu har Grønland fået en meget mere fremtrædende rolle i Arktisk Råd, så det går i den rigtige retning.
Det er en essentiel kerneværdi i demokratiske lande og skal derfor ikke gå uden om rigets strukturelle og administrative udvikling.
Her står det beskrevet, hvorledes regeringerne skal samarbejde.
Der står dog intet om, hvordan parlamentarikerne i landene skal samarbejde.
Der kan opstå udfordringer også for det arktiske samarbejde, og det kan konkret blive eksemplificeret her under forhandlingerne med den arktiske kapacitetspakke.
Det var netop en af de aftaler, der blev lavet i et bredt samarbejde mellem Folketingets partier, men der var mangelfuld inddragelse af både grønlandske folketingsmedlemmer, naalakkersuisut og Inatsisartut.
Derfor mener vi i Siumut, at et folketingsråd i Inatsisartut vil gavne den demokratiske proces i kongeriget.
Sådan et råd skal fra det grønlandske parlament inddrages og søges rådgivning hos, hver gang Folketinget har noget med Grønland at gøre.
Det gælder også, når Folketingets partier bliver inviteret til forhandlinger om Grønland eller Arktis.
Ved også at invitere et folketingsråd vil man nemlig sikre sig, at alle grønlandske partier bliver hørt og ikke kun de to, der sidder i Folketinget.
Alt andet lige kører udviklingen i Arktis på fuldt drøn, og det betyder også, at behovet for at sikre et reelt ligeværdigt samarbejde kun lige er påbegyndt, og her ser nogle partier denne udvikling med mere selvbestemmelse til kalaallit som en katastrofe.
Her mener jeg klart, at Danmark lige nu står forrest til at vise, at vi ikke er bange for det demokrati, og at vi ikke er bange for at diskutere de udfordringer, vi har mellem os.
Danmark viser hermed tillid til de oprindelige arktiske folk, hvilket tværtimod styrker samarbejdet uanset ønsket om statsdannelse.
Og det er derfor, vi ikke skal stoppe her.
Det danske kongerige har i dag f.eks. en arktisk ambassadør, og vi har også fra Folketinget en arktisk delegation.
Danmarks arktiske ambassadør skal jo også repræsentere Grønland, Færøerne og Danmarks interesser i Arktis over for resten af verden, og i betragtning af, at grønlændere – inuit – er det arktiske folk i kongeriget, opfordrer vi derfor danske politikere til at sikre, at den eventuelle næste arktiske ambassadør også kan blive repræsenteret af det arktiske folk.
Bl.a. tager Siumut med kyshånd imod det nyoprettede kontaktudvalg mellem vores regeringer, der skal behandle udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitik, og byder det varmt velkommen.
Jeg ville dog ønske, at man fra Folketinget holder op med at pege fingre ad andre lande som f.eks. USA for at være på charmeoffensiv, når man bagefter af den årsag giver mere anerkendelse og albuerum til Grønland.
Disse positive udviklinger for mere selvbestemmelse kunne være sket, uden at det skulle fremprovokeres af eksterne aktører.
Og hertil kommer min pointe: Lad endelig være med at stoppe denne gode udvikling, lad være med at vente på den næste eksterne udvikling, som man kalder for charmeoffensiv, for det gør, at man fra dansk side ser en mening i at gøre rigsfællesskabet mere demokratisk og ligeværdigt.