Jette Gottlieb (EL), 2020-10-30:
Det er sådan, at vores ordfører på området, hr. Peder Hvelplund, ikke kunne være til stede, og jeg vil derfor fremføre hans synspunkter.
Vi er i Enhedslisten af den opfattelse, at der skal igangsættes en udfasning af minkproduktionen, og det er der især tre årsager til.
Som vi netop har diskuteret under den første forespørgsel, er der store sundhedsmæssige udfordringer med minkproduktionen i Danmark, og der er risiko for mutationer af coronavirus, der kan medføre resistens over for kommende vaccine.
Det udgør med fødevareministerens egne ord en trussel mod folkesundheden såvel som en trussel mod samfundet.
Det er en vurdering, vi deler i Enhedslisten.
Herudover er der risiko for udvikling af multiresistente bakterier, og det er en ret stor risiko at løbe, uanset hvilket erhverv vi taler om.
Men det andet spørgsmål, som vi vil sige en hel del mere om, er spørgsmålet om dyrevelfærd.
Mink er i modsætning til vores andre husdyr et rovdyr.
Det lever i naturen på meget store territorier, som strejker sig over flere kvadratkilometer, typisk langs floder med moser.
Minken er et såkaldt territorialt og solitært dyr, hvilket betyder, at den i naturen færdes alene og forsvarer store territorier.
I naturen har hanner således territorier på 2,5-6,0 km 2 , og hunner har territorier på 0,5-3,0 km 2 , især langs f.eks. floder og vandløb.
Mink er fra naturens side tilpasset et semiakvatisk miljø, og de har derfor svømmehud.
Mink kan dykke ned til 5-6 meters dybde og svømme op til 30-35 m under vandet.
I naturen er deres behov for at svømme og jage i vand veldokumenteret, og forskning tyder på, at afholdelse fra svømning og jagt resulterer i det samme stressniveau, som hvis de blev afholdt fra at modtage mad.
Minkavl i Danmark indebærer, at mink opdrættes i små bure med trådnet som underlag og uden mulighed for at kunne svømme, jage, klatre, springe mellem træer eller i de hele taget udvise naturlig adfærd.
At mink er territoriale og solitære rovdyr, gør det yderst problematisk, at de på minkfarmene er spærret inde i små trådbure på under en tredjedel kvadratmeter.
Mink opdrættes på store farme med titusindvis af mink i bure i lange rækker helt tæt op ad hinanden.
De trange, unaturlige forhold for minkene, der fortsat har deres territoriale og solitære adfærd intakt, stresser dyrene og gør, at de udviser en form for tvangsadfærd, hvor de f.eks. bider i egen pels, bider andre mink i buret og bider deres egne unger ihjel.
Herudover er der også generelt høj hvalpedødelighed, og minkene vandrer hvileløst frem og tilbage eller er fuldkommen apatiske.
Adfærden forekommer ikke i naturen og må derfor antages at være tegn på mistrivsel.
Ifølge forskerne er territorialadfærd og aggression en naturlig egenskab for et rovdyr som minken, og det er derfor ikke dyrenes temperament, der er noget galt med, men de betingelser, hvorunder de huses.
Mink har således nogle adfærdsmæssige behov, som der øves vold mod under burforhold.
Med andre ord er det ikke muligt at indrette kommerciel produktion, så minkene trives.
Det sidste, vi så vil sige om minkproduktionen, er, at det er en underskudsforretning.
Branchen havde i 2019 et gennemsnitligt underskud per bedrift på 0,7 mio. kr.
Der har i de seneste år været et fald i antallet af bedrifter, antal beskæftigede og i priser og eksport, og derfor bør der iværksættes en plan for en kontrolleret udfasning af minkproduktionen i Danmark i stil med, hvad vi ser i adskillige andre euroæiske lande, hvor produktionen er blevet afviklet og forbudt.
Det vil give minkavlerne og de ansatte i branchen en mulighed for at komme ud af erhvervet og give en vished for, at det ikke er en produktion, der skal investeres i.
Det vil være til gavn for folkesundheden, dyrevelfærden og økonomien.
Og så støtter Enhedslisten i øvrigt forslaget til vedtagelse, som blev oplæst af SF's ordfører.