Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-05-28:
Tak for det.
Politik handler om mennesker, og derfor er det dejligt, at vi i dag kan behandle et forslag, der kan hjælpe unge mennesker med handicap og deres familier.
Siden 2015 har tre på hinanden følgende socialministre sagt, at problemet med overvågning skal løses, så man kan give det rigtige tilbud og dermed undgå tvangsinstitutionalisering, og først nu, 5 år senere, sker der noget.
I SF mener vi ikke, at der kan være nogen som helst tvivl om, at servicelovens bestemmelse i § 95 bør ændres eller tilpasses, så en lang række familier og deres unge ikke længere skal leve i uvished om, hvad der vil ske, når de unge fylder 18 år.
Derfor har vi kæmpet for den lovgivning i flere år, og vi er derfor også glade for, at det er lykkedes at komme igennem med at få det her på finansloven.
Og der skal også sendes en særskilt tak til ordføreren for DF, fru Karina Adsbøl, som har været en stærk medkæmper i sagen.
For et år siden mødte jeg Eva til en valgdebat i Langå i Randers Kommune.
Eva fortalte om den svære situation, som hendes datter Emilie snart vil stå i.
Med den nuværende lov om automatisk stop vil det efter al sandsynlighed betyde, at hun vil blive tvunget hjemmefra, tvunget på et bosted.
Jeg har i en årrække kæmpet for min datters selvbestemmelsesret i forhold til at sikre hende retten til at bestemme over sin egen fremtid, herunder ikke mindst til selv at bestemme, hvornår og hvor hun flytter hen, når hun engang er klar til at forlade de trygge rammer hos mig.
Min datter får nu mulighed for at blive boende hjemme, til hun fylder 23, præcis som mange andre unge vælger at gøre.
Næste skridt er, at vi helt fjerner aldersgrænsen og dermed sikrer, at vi som samfund i stedet for kigger på det enkelte menneske og vurderer ud fra individets behov.
Kampen fortsætter, men med denne lovændring er vi et skridt nærmere ligestilling og værdighed for vores unge med handicap.
Emilie og jeg krydser fingre for, at vi nu kan glæde os til hendes 18-årsfødselsdag.
For hvis det vurderes bedst for en ung mand på 24-25 år at blive boende hjemme, skal der være mulighed for det, ligesom en ældre kvinde med als også kan få muligheden for overvågning i hjemmet.
Og derfor skal vi på sigt sikre et system, der tilgodeser behovene – ikke et system, hvor mennesker med handicap kan presses ud i en anbringelse på grund af rigide aldersgrænser.
Vi er i SF er tilfredse med ændringsforslaget fra ministeren, der medfører en opblødning i forhold til kravet for at opnå dispensation.
Dog er vi fortsat bekymrede over kriteriet om, at en læge skal vurdere den unges sygdom som værende livstruende og med en maks.-periode på 2 år.
Disse krav kan betyde, at langt færre unge vil få muligheden for at få overvågning, end det egentlig var tiltænkt med forslaget.
Vi står selvfølgelig ved den aftale, vi har indgået ved finanslovsforhandlingerne, men vi vil gerne understrege, at vi hele tiden har været undrende i forhold til beregningerne af forslaget.
Og derfor er det også godt, at vi blandt forligspartierne er enige om, at ordningen skal evalueres om 1-2 år.
Det ser vi frem til, så vi som lovgivere kan få et klart billede af, hvor mange borgere det her drejer sig om, og hvad det i virkeligheden har kostet.
Med de bemærkninger stemmer SF ja til forslaget, og vi glæder os over, at en gruppe unge mennesker med handicap nu får mulighed for overvågning i hjemmet.