runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Hækkerup (S), 2020-06-18:
I virkeligheden synes jeg, at det eksempel, som hr. Peter Skaarup nævner, rammer meget godt ind i det centrale her.
Den dom, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afsagde tilbage i 2008 om, at fingeraftryk og i øvrigt også dna skal slettes efter en 10-årig periode – det var i hvert fald udkommet af det – handlede, som jeg husker det, om et tyveri af en bog, hvilket jo ikke er en voldsom forbrydelse.
Men jeg er helt enig med spørgeren i, at her må man kunne differentiere og sige: Jo, jo, men hvis der er tale om et drab eller en anden alvorlig forbrydelse, er det vel relevant nok at kunne opbevare fingeraftrykkene længere.
Det er præcis det, som jeg har bedt mine embedsfolk om at undersøge.
Det kan godt være, at fingeraftryk skal slettes efter 10 år, men for mere alvorlige forbrydelser skal vi kunne beholde dem længere, og drab er måske den alvorligste forbrydelse af dem alle, og derfor ville det være godt, hvis vi kunne opbevare dem længere.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-06-18:
Tak for det.
Fra Liberal Alliances side støtter vi det, jeg sådan vil kalde ånden i forslaget.
Jeg har på en eller enden måde kunnet udlede en ånd fra beslutningsforslaget.
Det var lidt sværere at udlede en masse substans, og hvad forslaget sådan konkret i dybden vil komme til at betyde.
Det står en smule uklart for mig.
Men ånden i forslaget, som jeg har udledt, er, at brugen af biomasse i Danmark ikke kun skal være grøn på papiret og i CO 2 -regnskabet.
Det skal også være grønt i virkeligheden.
Det er vi til fulde enige i.
Vi har jo en udfordring i Danmark, både nu og på lang sigt, at vi mangler en stabil energiforsyning, fordi den vedvarende energi sjældent er stabil.
Der har vi så tidligere fyret op i kulkraftværkerne.
Og hvis brugen af biomasse ikke er meget, meget grønnere end brugen af kul, er det jo en bunden opgave, som skal løses.
Der ser vi meget gerne, at man fokuserer energien på den del, der handler om den kommercielle brug af biomasse, altså hos varmeværkerne osv., da det ligesom er der, det for alvor batter.
Der kan vi jo så lytte os til, at regeringen har igangsat et arbejde, som vi følger spændt, og vi er i øvrigt også enig med Venstres ordfører i, at man også skal tænke det ind på EU-plan.
Så vil jeg bare hejse et lille flag for den del, der handler om den individuelle opvarmning.
Det er igen en smule svært i substansen at udlede af forslaget, hvad det helt præcis kommer til at betyde for forbrugerne, men vi ønsker ikke en ordning, som enten bare er af ren symbolsk karakter, eller som gør det dyrere eller mere besværligt for borgerne at gøre brug af biomasse til individuel opvarmning.
Så energien skal så at sige fokuseres på de store kommercielle udledere, vi skal tænke internationalt, og vi skal samtænke det med det arbejde, der er i regeringen.
I forhold til selve beslutningsforslaget afhænger det af det konkrete udvalgsarbejde, hvordan vi stemmer.
Vi går som altid ind til det med et konstruktivt sind.
Signe Munk (SF), 2020-06-18:
Tak til hr. Alex Vanopslagh for både at være konstruktiv i bogstavelig forstand i ordførertalen og i ånden.
Jeg oplever, at der var et konkret spørgsmål i hvert fald i forhold til træpiller til brug i individuelle fyr.
Tankegangen er simpelt hen at få gjort certificering lovpligtigt i forhold til alt kommercielt salg af træ til energiformål.
Det vil sige, at det jo også er det, man så køber ind til sit pillefyr.
Baggrunden for det er, at en ret stor del af den træbiomasse, der bliver afbrændt i Danmark i dag, altså også bliver afbrændt i individuelle pillefyr, så det er faktisk for at få hele forbruget certificeret i stedet for i dag, hvor brancheaftalen kun vedrører de store kollektive værker.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-06-18:
Tak for det.
Det er spændende.
Hvis det bare betyder, at der er en certificering, der gør, at de træpiller, de køber, er reelt bæredygtige, og det ikke ændrer på prisen eller tilgængeligheden eller andet, så er det jo ikke sådan, at det er der, vi skal kæmpe den store liberalistiske værdikamp og så sige nej til statscertificering, og at det er mangel på frihed.
Det er slet ikke det, vi er ude i.
Vi er i højere grad sådan lidt grad spændte på, hvad forslaget konkret betyder – det blev vi lidt klogere på her – og hvilke konsekvenser det har for forbrugerne.
Og så er der jo bare sådan hele den her diskussion om, hvordan vi reelt sikrer, at vi, når vi ikke bruger vedvarende energi, så faktisk bruger noget, der er grønt.
Vi kan jo ikke satse på at importere kernekraft fra Sverige hele tiden.
Signe Munk (SF), 2020-06-18:
Tak til ordføreren for den fortsatte konstruktive ånd.
Det er jo helt rigtigt, at beslutningsforslaget er formuleret rundt for at få sat en konkret diskussion i gang, men ligesom at sige, hvad det fælles udgangspunkt er.
Så jeg vil bare afslutte med at kvittere for den positive og konstruktive linje fra ordføreren for LA.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-06-18:
Jeg har ikke nogen kommentarer.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Tak for ordet.
Nu har vi lige i debatten her hørt ministerens tale, og derfor vil jeg bare lægge mig i slipstrømmen af den og sige, at vi sådan set ikke opfatter det – det gør jeg heller ikke selv – som en enorm krænkelse at folks menneskeret, at hvis man er sigtet i en alvorlig sag, så bliver de oplysninger bevaret.
Det synes jeg sådan set er meget naturligt.
Og man kan sige, at så kan det være, at de finder anvendelse, og det kan også være, at de ikke gør.
Men det er jo helt åbenbart, at det vil være et væsentligt værktøj for politiet i forbindelse med opklaring af forbrydelser, og derfor synes jeg, det er rigtig positivt at kigge på, hvilket justitsministeren også lægger op til, hvad mulighederne er inden for de rammer, der er – som vi selvfølgelig anerkender og respekterer.
Vi kan så heller ikke støtte beslutningsforslaget, men håber også, at Dansk Folkeparti vil lytte til den positive tilkendegivelse af, at vi gerne fortsætter et fælles arbejde for at se på, om vi kan udvide de eksisterende rammer inden for de muligheder, som vi ser der er.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det var sådan set pointen.
I forhold til det der med tillid og mistillid overrasker det mig jo faktisk noget, for jeg er uenig om meget med Nye Borgerlige, bl.a. den hetz, der er mod den muslimske minoritet i Danmark, som er hovednummeret for Nye Borgerlige.
Men der, hvor jeg troede jeg var enig med Nye Borgerlige, var faktisk i konflikten mellem individet og staten, og fru Pernille Vermund skulle måske netop lytte lidt ekstra, som hun selv siger, fordi det er en tidligere minister, som faktisk har den her tilgang til tingene.
Og jeg har den jo bl.a., fordi min forgænger som økonomi- og indenrigsminister, Margrethe Vestager, stod lige her og sagde, at der aldrig nogen sinde har været problemer med, at folk har kunnet se noget med et cpr-nummer – aldrig – og der gik vel ikke et år, fra hun havde sagt det, til der så havde været det første større læk af cpr-numre.
Derfor må man bare sige, at tillid er godt, men at tilliden jo helst skal være til borgerne og ikke en ubegrænset tillid fra borger til stat.
Det er ikke vejen til noget godt.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Det næste spørgsmål bliver jo så: Hvad gjorde hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille selv som minister for at få styr på alt det rod, som der åbenbart er værd at have mistillid til?
Men i forhold til det, som vi diskuterer i dag: Hvis der er en sigtelse, men ikke er rejst tiltale, er det vel ofte sket, at der så fremkommer nye beviser, og at sagen kommer i gang, og at man så finder ud af, at der er nok til, at man rejser tiltale.
Omvendt er det, hvis en borger først er frikendt,
vel så et andet forhold, fordi man jo i hvert fald normalt ikke kan sigtes for samme sag eller samme forhold to gange.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Men det er jo stadig væk lidt voldsomt for et parti, der endda har taget ordet borgerlig ind i sit navn, at stå og sige, at man til et menneske, som staten ikke engang har fundet så vægtige beviser over for, at man har villet lave en sag ved domstolen, skal sige: I dit tilfælde bevarer vi nogle særlige oplysninger om dig, som vi ikke engang kan garantere at vi kan opbevare på en sikker måde.
Jeg har slet ikke forstået, at det parti, som fru Vermund har skabt, var et parti, der var så statsbegejstret og så ligeglad med det enkelte individ.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Altså, at blive kaldt »statsbegejstret« som borgerlig kalder jo på en tur mere på talerstolen.
Når vi bakker op om det her forslag, er det jo, fordi vi har set et væld af sager, hvor man ikke i første omgang har fundet en forbryder, sager, som kan være yderst komplicerede og også meget graverende, og hvor der, hvis ikke der er rejst tiltale, men en person udelukkende er sigtet, jo så kan ligge et fingeraftryk, som betyder, at man, når man når længere frem i tiden, hvor den teknologiske udvikling måske har betydning for, at en grov, grov forbrydelse kan opklares, så rent faktisk kan fange forbryderen, måske til og med i stedet for en, som i første omgang enten er hængt ud eller til og med dømt som i tilfældet, som DF nævner i dag, altså at man finder den rette gerningsmand.
Det må da være vigtigt i ethvert samfund, ethvert retssamfund og for ethvert retskaffent menneske.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det var åbenbart tilfældet, at mit fingeraftryk ikke blev så hurtigt registreret, selv om jeg trykkede meget ivrigt, og det viser jo bare nogle af de problemer, der kan være netop i forhold til fingeraftryk.
Fru Pernille Vermund, hvor stopper det?
Hvorfor kun de her personer?
Hvorfor ikke opfylde hr. Peter Skaarups vådeste drøm og lave et nationalt register over os alle sammen?
For så kan man ganske givet opklare endnu flere forbrydelser.
Man kan jo altid gøre noget, som måske kan medvirke til at opklare nogle forbrydelser, men borgerne har jo også nogle rettigheder, og det er selvfølgelig det, man hele tiden må veje op imod hinanden.
Og det, jeg bare spørger om, er, hvordan vi kan tillade os over for et menneske, som ikke er dømt for noget, at gå ind og indskrænke deres rettigheder særligt.
Vi har jo et ansvar for som lovgivere at sikre individets rettigheder, og der troede jeg at jeg var allieret med fru Pernille Vermund, og det er derfor, jeg er så skuffet i lige præcis den her sag, for her havde jeg faktisk troet, at vi havde en, om ikke uhellig alliance, så i hvert fald et sjældent partnerskab.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Det er muligt, at det kommer bag på ordføreren, men det kommer ikke bag på mig, at vi i en sag, hvor vi taler om ofre og forbrydere, står på ofrenes side og ikke på forbrydernes side.
Og når man taler om nationale registre for borgere, må jeg desværre skuffe hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille med, at hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille allerede er registreret som statsborger i det danske samfund.
Vi er alle sammen registreret.
Når vi taler om fingeraftryk fra sigtede, så er det fingeraftryk, som bliver opbevaret af vores politi og vores myndigheder, og jeg er helt med på, at der sker fejl, og det er beklageligt og begrædeligt, men den ultimative konsekvens af det skulle jo være, at vi siger, at vi nu fjerner ethvert cpr-nummer og enhver registrering af borgerne, fordi vi jo alligevel bare er verdensborgere i et flydende samfund, hvor alt kan være lige godt og lige meget.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det her handler ikke om ofre kontra forbrydere – vi er alle sammen imod forbryderne og for ofrene.
Det her handler om, at folk, der ikke har gjort noget, får trådt deres rettigheder under fode, og det havde jeg bare ikke troet at fru Pernille Vermund ville være med til.
Men altså, Nye Borgerlige er jo nye, så vi skal jo lære partiet at kende, også når de vælger staten frem for individet.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Det er jo meget interessant, når man går så meget op i rettigheder, at man synes, at lige præcis 10 år er det rigtige antal år.
Hvorfor ikke 12 år?
Hvorfor ikke 8 år?
Hvorfor ikke ingen?
Hvorfor lige de 10 år?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Tak, formand.
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og dens fortolkning af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention fylder sådan fra tid til anden en del i den offentlige debat – den popper op, der er diskussion, og så går det ligesom ned igen.
Sådan har det været i mange år, og det giver i virkeligheden ikke et retvisende billede af det enorme problem, som Den Europæiske Menneskerettighedskonvention for et transparent, velfungerende demokratisk retssamfund som Danmark i virkeligheden er.
For det, vi jo har med at gøre, er en konvention af generelle principper, som fortolkes stadig mere indgående – det, man kalder dynamisk – i en retning, hvor man må sige, at man for lang tid siden har krydset den linje, som burde definere forholdet mellem det domstolsagtige og det parlamentariske.
Derfor er Menneskerettighedsdomstolen i dag i vores optik ikke længere det, der var den oprindelige intention med den, nemlig en garanti for, at de europæiske folk skulle leve i demokratier med vished for ikke at få krænket fundamentale frihedsrettigheder, men er blevet et dokument, der direkte udfordrer demokratiet og forhindrer bl.a. dette Folketing i på en stribe områder at gennemføre regler, at fastholde regler, som med overvejende sandsynlighed et meget stort antal, et meget stort flertal af de danske vælgere ønsker.
Den verserende sag om tyrken Savran, som er dybt kriminel, men som alligevel ikke må udvises, fordi han angiveligt ikke kan få samme medicinske behandling i sit hjemland som i Danmark, vidner med al ønskelig eller måske i virkeligheden uønskelig tydelighed om, hvordan vanviddet griber om sig i menneskerettighedskonventionen.
Jeg er selvfølgelig opmærksom på, at regeringen har fået indbragt sagen for Storkammeret, men alene det forhold, at en 4-3-afgørelse kan komme frem til, at Danmark, der som nævnt er et af de mest velordnede retssamfund i verden, skulle krænke denne tyrks fundamentale rettigheder ved at sige, at han selvfølgelig må rejse hjem til sit eget land, er helt på månen.
Derfor ønsker vi et opgør med den her konvention og dens tilhørende, jeg fristes til at sige såkaldte domstol.
For måske vi også i debatten kan komme lidt ind på, hvor velkvalificerede de dommere, der huserer i Strasbourg, egentlig er, selvfølgelig ikke fordi vi ønsker, at der ikke skal være grundlæggende frihedsrettigheder – det har vi sådan set haft i Danmark siden grundloven – men fordi vi mener, at det er Folketinget og de danske myndigheder, der skal garantere dem.
Tak, formand.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Tak for det.
Det er meget interessant at høre en tidligere indenrigsminister stå og have så lidt tillid til staten.
Jeg erkender og medgiver, at det offentlige på mange områder kan fejle, men den ekstreme mistillid efter at have haft så dyb indsigt, som jeg formoder at man har haft, når man har været minister, er det både bekymrende og beskæmmende sådan at sidde og være vidne til.
Der er noget andet, som jeg godt kunne tænke mig at høre den tidligere minister og nuværende ordfører, hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille, om.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille får det til at lyde, som om det er værre at gemme fingeraftryk fra nogen, der er sigtet, men hvor der ikke er rejst tiltale, end det er at gemme fingeraftryk fra en, der er sigtet og har været igennem retssystemet, og hvor man er blevet frifundet.
Var det rigtigt forstået?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Nu glemmer hr. Peter Skaarup jo åbenbart sin egen ordførertale, som byggede på, at politiet åbenbart ikke havde gjort det godt nok i en konkret sag.
Altså, hr. Peter Skaarup stod her og udtrykte mistillid til politiets efterforskning i en konkret sag som baggrund for at fremsætte forslaget.
Men spørgsmålet er selvfølgelig mellem stat og borger.
Skal borgeren bare have ubegrænset tillid til, at det offentlige, staten, kan bevare personfølsomme oplysninger på en rigtig måde, den stat, som lækkede danskeres personnumre til Kina, den stat, hvor vi igen og igen kan se – desværre – at offentligt ansatte uberettiget går ind og kigger i folks private sager, om det er i politiet eller det er i sundhedssystemet?
Borgeren kan jo ikke bruge hr. Peter Skaarups tillid til noget som helst den dag, hvor borgerens rettigheder er blevet overtrådt.
Så vil hr. Peter Skaarup komme efter dem.
Ja, undskyld mig, hvad hjælper det, når alle mine personlige oplysninger er blevet hacket af kriminelle, at hr. Peter Skaarup vil komme efter dem?
Når jeg har fået foretaget identifikationstyveri, vil hr. Peter Skaarup komme efter dem.
Ja, det er jo nok – hvad hedder sådan noget? – en sølle hjælp.
Det er jo, fordi det virkede, som om hr. Peter Skaarup havde misforstået sit eget forslag.
Ordføreren siger, at forslagsstillerne er på ofrenes side og ikke på forbrydernes.
Jeg tror faktisk, at der er 179 mandater, der er enige i den sætning.
Pointen er, at hr. Peter Skaarup jo ikke er på de frikendtes side.
Det er det, vi diskuterer.
Men er hr. Peter Skaarup helt ligeglad med, at man er uskyldig over for domstolene – sætter hr. Peter Skaarup sig i virkeligheden over domstolene, fordi han ved bedre?
Peter Skaarup (DF), 2020-06-18:
Nu har vi jo en aktuel case, vi her kunne bruge.
I 1973 finder der en meget heftig brand sted på Hotel Hafnia med mange ofre.
I 1980 har vi en ung kvinde på Fanø, der bliver myrdet.
På det tidspunkt finder man altså ud af at gå efter én bestemt person, og TV 2 har nu i nogle udsendelser dokumenteret, synes jeg, at der kan sættes et meget, meget stort spørgsmålstegn ved, om vedkommende har begået de pågældende ugerninger.
På det tidspunkt, hvor man prøvede at finde ud af, hvem der havde begået de her ting, kunne man jo meget vel forestille sig, at politiet tager fingeraftryk på nogle andre, som der kunne være en vis sandsynlighed for havde et motiv eller havde været på det pågældende sted osv. osv.
Det vil sige, at man har et antal personer, man har haft i kikkerten, men man har så sagt, fordi man gør det på den måde, man gør det, at det nok er ham her.
Så er man gået efter det, og han bliver dømt.
Så er det, jeg siger til hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille: Er det da ikke fuldstændig godnat, at man, fordi man nu er gået efter den her person, så sletter de fingeraftryk, hvoraf et måske kommer fra gerningsmanden?
Hvorfor skal vi misse den chance?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det, der virker mest godnat, er selvfølgelig, hvis politiets efterforskning ikke har været i orden og man dermed har dømt en uskyldig mand; det kan vi sagtens blive enige om.
Men det, som hr. Peter Skaarup ikke svarer på, er jo spørgsmålet om, om hr. Peter Skaarup også er på de frikendtes side, for det er jo et indgreb i deres personlige frihed, at de skal registreres på en anden måde end os andre.
En frikendt er lige så uskyldig som hr. Peter Skaarup.
Når en frikendt er lige så uskyldig som hr. Peter Skaarup, hvorfor skal hans eller hendes personlige rettigheder så krænkes af den danske stat?
Peter Skaarup (DF), 2020-06-18:
Så spørger jeg hr. Simon Emil Ammitzbøll: Kan et fingeraftryk misbruges?
Altså, hvem kan have interesse i et fingeraftryk, hvem har adgang til det, hvem kan bruge et fingeraftryk til noget som helst – bortset fra altså lige politiet i en straffesag?
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ti personer på gaden: Nu får du ti fingeraftryk her, kan du bruge dem til noget?
Det er der ingen personer der kan, hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Derfor er det så åbenlyst, at det er helt tosset at slette sådan nogle oplysninger, altså fordi det skader politiets arbejde.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Tak for det.
Det er blot et opklarende spørgsmål i forlængelse af hr. Simon Emil Ammitzbølls spørgsmål.
Som jeg har forstået forslaget her, drejer det sig om sigtede, der ikke er rejst tiltale imod, og ikke om sigtede, der er gået igennem retssystemet og er blevet frikendt i en sag.
Eller har jeg misforstået det?
Det er bare et opklarende spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2020-06-18:
Det handler om sigtede i sager, og det vil sige, at der godt kan være sigtede, at der ikke er blevet frikendt; der kan godt være tale om sigtede i en sag, som man har optaget fingeraftryk fra, som politiet har gemt, fordi man mener, at der der er muligheder i forbindelse med kommende sager eller måske den sag, man har haft med at gøre.
Så vi vil ikke lægge nogen forhindringer ind i politiets arbejde, og derfor siger vi, at alle de fingeraftryk, man har optaget fra sigtede, kan politiet få lov til at gemme, også ud over de 10 år.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2020-06-18:
Det var blot en enkelt bemærkning fra hr. Peter Skaarup, der foranledigede, at jeg fik lyst til at tage ordet i anden runde.
Det var, fordi der blev spurgt: Kan sådan et fingeraftryk overhovedet bruges til noget?
Jeg ved ikke, om hr. Peter Skaarup også har fået udleveret en iPhone af Folketingets Administration ligesom de 178 øvrige folketingsmedlemmer, for hvis man har det, vil man vide, at man via sit fingeraftryk kan logge sig ind på sin iPhone, og man kan logge sig ind på en række forskellige hjemmesider, hvor der kan være en række personlige oplysninger.
Det kan være banker, det kan være alt mulig andet.
Prøv at høre her, det nytter jo ikke noget, at den manglende teknologiske viden hos Dansk Folkeparti skal risikere at betyde, at folk kan få hacket deres konti gennem det offentliges sløsen med deres personfølsomme oplysninger.
Vi kan jo bare tage et eksempel: Man kom på et tidspunkt til at udlevere en række personnumre til Kina, kort tid efter at den daværende indenrigsminister over for mig her i Folketinget havde stået og blæret sig med, at man aldrig nogen sinde havde haft et læk af personnumre.
Og så skulle det da være mærkeligt, hvis lige præcis fingeraftryk i modsætning til personnumre er noget, som aldrig nogen sinde kan risikere at komme de forkerte i hænde.
Så jo, hr. Peter Skaarup, man kan faktisk godt bruge fingeraftryk til noget, og jeg vil gerne takke for, at ordføreren tog netop det op, så vi fik et yderligere argument på banen imod Dansk Folkeparti.
Den anden ting, jeg godt vil nævne, er i forbindelse med det spørgsmål, som fru Pernille Vermund stillede hr. Peter Skaarup, for det bragte faktisk noget mere interessant på banen, end jeg synes fru Pernille Vermund selv lagde op til, nemlig at der var tale om folk, der ikke engang var kommet så langt i retssystemet, at de var kommet for en egentlig domsbehandling.
Det vil sige, at det er folk, som man ikke engang har mistænkt så meget, at der er blevet en egentlig sag; man har droppet sigtelsen igen.
Det er altså folk, der er længere nede på mistanketrappen.
Det gør det jo endnu værre, at man vil gemme deres fingeraftryk og dermed deres personlige oplysninger, som kan risikere at blive misbrugt af kriminelle, når den danske stat igen sløser med oplysninger, som man har opbevaret.
Så tak for fra Dansk Folkeparti og Nye Borgerliges side at klarificere to ekstra gode argumenter for at stemme nej.
Peter Skaarup (DF), 2020-06-18:
Det er jo faktisk endnu værre, end hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille giver udtryk for her.
For det er jo ikke engang fingeraftryk, vi bruger til vores iPhone, det er jo ansigtsgenkendelse.
Altså, det er jo endnu et monster, som jeg må forstå hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille vil få fremmanet her.
Men det her handler jo i virkeligheden om tillid til vores politi: Har vi tillid til, at politiet kan have styr på personfølsomme oplysninger som f.eks. fingeraftryk?
Der må jeg sige, at jeg grundlæggende har tillid til det.
Jeg ved godt, at der har været nogle sager på grund af nogle dårlige it-systemer og sådan noget hos politiet, og det skal vi jo så i fællesskab rette op på.
Men grundlæggende – og det håber jeg egentlig også hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille vil anerkende – skal vi jo have tillid til vores politi, og at de kan holde styr på de data.
Jeg kan i hvert fald sige, at vi, hvis ikke de kan det, så kommer efter dem herinde fra Folketingets side, og at vi bliver nødt til at komme efter dem, hvis det sker.
Men jeg kan bare stadig væk ikke se, hvorfor vi ikke skal give politiet nogle ordentlige arbejdsredskaber,
og min fornemmelse er, at politiet ønsker sig at kunne bevare fingeraftryk i stedet for at skrotte dem, sådan som hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille åbenbart vil.