Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-19:
Først vil jeg gerne takke Alternativet for at fremsætte det her spændende forslag.
Det betyder dog ikke, at vi støtter det, i hvert fald ikke som det foreligger.
Den her tale er også på vegne af Enhedslisten, som ikke kunne være her.
Jeg skulle hilse fra dem, og de er også enige i det her.
Grundlæggende mener vi, at Alternativet undervurderer de fordele, der er forbundet med at have en troværdig valuta.
Det er meget vigtigt, at befolkninger og virksomheder har tillid til valutaen, herunder at der ikke kommer hyperinflation, og det er også en stigende udfordring at undgå falskmøntneri.
Det bliver dyrere og dyrere at fremstille fysiske pengesedler, og derfor er det også betænkeligt at indføre noget, der markedsføres som en valuta, og det er helt uacceptabelt, at skatter og afgifter skulle kunne afregnes i en lokal valuta.
Det ville give det offentlige en risiko for, at den her valuta viser sig at være værdiløs eller mindre værd end pålydende, og det er der også en del eksempler på i pengehistorien.
Så er der også det problem, at den her valuta meget vel skal bruges andre steder eller i virksomheder, der ikke modtager den.
Hertil kommer også, at den lokale valuta vil komplicere skatte- og afgiftsafregningen, også selv om det fortsat skal foregå i kroner.
Hvis en virksomhed eller en person har en indtjening eller omkostninger i lokal valuta, vil der være problemer med at fastslå kursen, og mens det er let at skrive, at kursen skal være en til en i forhold til kroner, er det altså ikke nødvendigvis lige så let at sikre, at kursen bliver fastholdt til det.
Mere generelt er der også nogle andre problemer: Skal man f.eks. være forpligtet til at modtage sin løn i en lokal valuta – og igen: til hvilken kurs?
Udveksling af varer og tjenester mod kontanter understøtter generelt skatteunddragelse.
Undersøgelser tyder på, at kontantbeholdningen måske ville være dobbelt så høj, som man kunne forvente, hvis den blev brugt til hvide formål, og lokale valutaer gør ikke det problem mindre.
Det er selvfølgelig ikke det, jeg dermed mener er Alternativets hensigt med forslaget.
Hvis man ønsker at lave noget, der ligner lokal valuta, så synes jeg, at det er mere oplagt at bruge teknologien, altså at få lavet elektroniske betalingssystemer, f.eks. apps, hvor man skyder et antal kroner ind, men hvor app'en kun kan bruges til betalinger lokalt.
På den måde ville man opfylde det ønske, der er visse steder i landet, og også det, jeg egentlig opfatter er Alternativets formål med forslaget, og så kan man kalde valutaenheden, hvad man har lyst til.
Det afgørende er, at den bliver bakket op en til en af kroner.
Netop fordi den er elektronisk, kan snyd også undgås, og de andre ulemper eksisterer ikke, fordi der er fuld dækning i kroner.
Vi taler jo også mere og mere om pengeskabelse, og hvad Nationalbankens rolle er i den her tid, hvor der også er udfordringer fra teknologisk side, pengeskabelse, som man specielt under finanskrisen kunne se gik over stok og sten, for at sige det mildt, i private banker.
Faktisk gik det jo fuldstændig galt, og nu ser vi både de virkelig spændende muligheder, der er med blockchain og bitcoins og nye teknologier, men også de udfordringer, der kan være i det.
Det var også noget, vi havde en diskussion om her på Christiansborg for nogle dage siden.
Jeg tror, at der kommer til at ske nogle kæmpestore ændringer, og måske er det netop, hvad skal man sige, teknologien og de teknologiske valutaer, der faktisk overhaler lige præcis det her forslag om at have en lokal valuta.
Men som sagt: Hvis det kunne skæres til, sådan at man sagde, at det formål, der skal være, er, at man bruger pengene lokalt, og at det kommer lokalsamfundet til gode, og det gør man via en app eller andet – jeg tror, det var Dansk Folkeparti, der nævnte et godt gammeldags gavekort; der er andre måder, hvorpå man kan sikre det her – vil vi gerne kigge noget mere på det.
Det betyder ikke, at vi ikke skal gøre noget ved det.
Regeringen har haft forslaget om udflytningen af statslige arbejdspladser.
Vi har i SF foreslået et realkreditinstitut, som skal være målrettet landdistrikterne, fordi vi kan se, at der er problemer med at kunne låne til boliger og virksomheder dér, og vi synes egentlig også, det er på tide igen at tage en diskussion om hele andelstanken.
Altså, det er jo noget typisk dansk, vi har eksporteret til resten af verden.
Det er gået lidt i glemmebogen, og det er på tide at gentænke det.
Sammen med medarbejderejede virksomheder og nogle af de lokale initiativer, som fru Josephine Fock også var inde på, så er det altså noget, der kunne skabe fornyet grobund for vækst og udvikling i landdistrikterne.