Liselott Blixt (DF), 2021-03-26:
Hvem husker ikke de gode gamle dage?
Jeg husker i hvert fald, at jeg kom i et lægehus, hvor der var tre faste læger tilknyttet og en sygeplejerske.
Det må have været moderne dengang, for det er da efterhånden nogle år siden.
Vi kendte alle tre læger, og vi havde også vores favoritter, men det var ligesom der, vi kom, og de gange, jeg kom og skulle sys enten i nakken eller i hagen, så var det hos sygeplejersken.
Men vi var trygge ved det, og de kendte familien, og dem, der blev boende, kendte de, når de fik børn, og fulgte graviditet og opvækst osv.
Det var det, vi populært kaldte familielægen.
Man kan sige, at vi jo havde tre læger at veksle mellem i vores kommune, men det var nok til, at man følte sig tryg, fordi man kendte de tre læger.
Det er den drøm, jeg stadig væk arbejder på at vi skal få bragt ind i fremtiden.
Det er jo korrekt, som nogle har sagt, at vi har arbejdet med det her problem i rigtig mange år efterhånden uden at prøve at se, hvad det er, der gør forskellen, og hvad det er, der gør, at vi ikke kan få almenpraktiserende læger ud; specielt dér, hvor jeg kommer fra, nede på Lolland, er det rigtig, rigtig svært at tiltrække læger.
Er løsningen så, at vi laver regionsklinikker?
Er løsningen, at der er nogle læger, der kan få seks ydernumre?
Er løsningen, at der kommer et privat firma og installerer sig?
Vi hader jo, når offentlige penge skal gå til privat virksomhed, der skal tjene penge på det.
Det er helt i orden, at en læge tjener penge.
Det gør vi jo alle sammen.
Vi tjener også masser af penge ved at stå herinde i Folketingssalen og lave lovgivning.
Jeg tror, det var fru Kirsten Normann Andersen, der talte om tandlægeklinikker, der blev opkøbt af udenlandske virksomheder, kun for at tjene pengene for at sælge dem videre.
Det er skræmmende, og det er også noget af det, der er skræmmebilledet for os i Dansk Folkeparti.
Jeg ønsker og vi ønsker i Dansk Folkeparti det familielægekoncept, som vi kendte fra tidligere, måske udbygget på nogle måder.
Hvordan vi kommer dertil, er de trin, vi skal tage.
Så kan man sige, at det er urealistisk, og at vi lever i en anden tid.
Men stadig væk er det det, vi arbejder for, og det vil vi blive ved med at gøre.
Det gjorde vi også i 2013, da den daværende regering, som vi tidligere har talt om, lavede et lovindgreb sammen med rigtig mange af Folketingets partier – undtagen Konservative og Dansk Folkeparti, der stod vagt omkring familielægen.
Det tror jeg vi var mange sundhedsordførere der gjorde på det tidspunkt.
Vi hørte om deres problemer, og hvordan der hele tiden blev lagt nyt arbejde ud til de almenpraktiserende læger, som de havde svært ved at nå, og når de skulle ansætte nogen, var det for egne penge osv.
Altså, der var rigtig mange problemer, som man ikke lyttede til.
Der er siden hen blevet forsøgt lavet nogle aftaler.
Vi har været med, hvor vi sammen med den tidligere regering lavede en handlingsplan for, hvordan vi kunne skaffe flere læger.
Men vi ser bare, at der stadig væk er nogle udfordringer.
Men jeg synes heller ikke, at man har været god til at lytte til de læger.
Det er også derfor, jeg opfordrede ministeren til at lytte til nogle af dem, der er derude, og som faktisk ved lidt om, hvordan det skal gøres.
For selvfølgelig skal det være sådan, at man kan eje mere end en klinik som læge.
Jeg kunne godt tænke mig, at der var en, der havde en klinik i hovedstadsområdet, hvor der er populært at være, som så sagde: Jamen så får jeg en klinik også på Lolland, så kan jeg være halvdelen af tiden hvert sted.
Men jeg bryder mig ikke om, at man har en klinik, hvor man ikke kommer overhovedet.
Jeg ved ikke, hvor meget det skal være, man skal komme der, men man skal i hvert fald komme der og være en del af det, så patienterne ved, at når de har hr. Larsen – eller nej, i dag er det nok fru Larsen – som læge, så ved de også, at fru Larsen har ansvaret og borger få den kvalitet, som der er, og sikrer de læger, der får ansættelse.
Alting er bedre end ingenting, det ved vi, men vi skal heller ikke lade os nøje.
Så vi synes, det er rigtig godt, at vi tager det her emne op, og takker Konservative for endnu en gang at løfte det her med almen praksis.
Dansk Folkeparti har også to forespørgsler efter påske, som jeg også håber vi får en debat om og der kommer noget konkret ud af, hvilket jeg også håber der gør netop med det her beslutningsforslag.
Vi støtter i hvert fald varmt op om, at der skal ske noget.
Hvordan det så skal ligge, er jo det, udvalgsarbejdet skal gå ind i.
Jeg ved, at Socialdemokraterne har sendt en betænkning, som også lyder fin.
Vi skal have noget konkret, der kan løfte området.
Men vi er positive, så lad os komme i gang.