runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Jeg tror ikke, tal i sig selv siger noget om, hvorvidt en reform er en succes – det kommer an på, hvilket liv de mennesker, der gemmer sig bag tallene, har.
Det er jo det, der er interessant.
Og vi har fået utrolig mange historier og eksempler, der viser, at der nok er rigtig mange, der ikke har det særlig godt med den reform.
Jeg er glad for, at ordføreren selv nævner et af eksemplerne, nemlig eksemplet med Krølle, som – det indrømmer jeg – nok er et af de mest groteske, for jeg har selv en opfattelse af, at kommunen godt kunne have givet Krølle førtidspension med de gældende regler.
Men der er mange andre eksempler.
Der var Dorte fra Svendborg, som jeg fortalte om i går; der var den scleroseramte, der kun kunne gå 100 m, men som alligevel skulle sendes ud i en arbejdsprøvning af 2 års varighed, og som måtte kæmpe 5 år med kommunen, før han fik sin førtidspension.
Alle de eksempler er jo produkt af en lovgivning – en ganske bestemt lovgivning, der siger, at det skal dokumenteres, at borgeren ikke kan udvikle arbejdsevne, og at det er kommunen, der bestemmer det.
Vil ordføreren indrømme, at der altså er en lovgivning og nogle afgørelser i Ankestyrelsen og ved de civile domstole, der godkender kommunernes praksis på det her område?
Og hvad vil ordføreren gøre ved det?
Laura Lindahl (LA), 2017-04-21:
Jeg tror sådan set, at hr. Finn Sørensen har ret i, at nogle kommuner efterlever den lovgivning, og at der er noget skævt i det.
Der er så også nogle kommuner, som ikke gør det, og hvor det helt åbenlyst er skævt – det er ret nemt at tage hånd om, for det kan vi slå ned på.
Der, hvor det er svært, er, når der er tale om de kommuner, som mener at efterleve lovgivningen, og hvor man så stadig væk ser de her eksempler, hvor det ikke giver mening for borgerne.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Finn Sørensen og Enhedslisten i, at det er svært, at man skal kunne dokumentere, at der ikke er nogen muligheder for at udvikle en arbejdsevne, og jeg kan godt forstå, at det kan være svært for den enkelte offentligt ansatte at skulle kunne det, for hvornår ved man, at en persons arbejdsevne ikke længere kan udvikles?
Det kan jeg godt forstå er svært, og det kan sagtens være, at vi nødt til at drøfte, hvordan man kan lægge snittet, hvordan man kan lave en formulering, som giver tilpas fleksibilitet til, at den offentligt ansatte selv kan foretage en faglig vurdering.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Jeg er faktisk glad for ordførerens måde at svare på og også for, at ordføreren ikke udelukker, at vi er nødt til at kigge på lovgivningen – sådan opfattede det, og hvis jeg har misforstået det, må ordføreren sige til.
Ordføreren siger, at vi må slå ned på kommunerne i de der helt klare tilfælde, hvor de ikke følger det, der er intentionerne i lovgivningen.
Så er det bare, jeg spørger: Hvordan vil ordføreren slå ned på kommunerne, når Ankestyrelsen giver kommunerne medhold, og når de civile domstole så giver Ankestyrelsen medhold?
Hvad vil ordføreren gøre ved det?
Laura Lindahl (LA), 2017-04-21:
Det var faktisk det, jeg prøvede på at sige, nemlig at vi har to scenarier.
Vi har de scenarier, hvor kommunerne ikke følger lovgivningen, som f.eks. i Krøllesagen.
Der er det helt åbenlyst, at vi godt kunne slå ned.
Og så er der lige præcis de andre scenarier, hvor Ankestyrelsen og domstolene siger, at man faktisk følger lovgivningen.
Så hvis det, der sker, er inden for lovgivningens rammer, synes jeg, vi skal kigge på det, og det mener jeg vi skal gøre til efteråret, når vi laver evalueringen.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Ordføreren sagde, at de kommuner, der ikke lever op til det, vil man til at tage hånd om.
Hvis det er sådan, at Ankestyrelsen godkender kommunernes praksis, selv om den er i strid med det, forligskredsen har aftalt, hvad vil ordføreren så gøre ved det?
Laura Lindahl (LA), 2017-04-21:
Det er klart, at i de tilfælde, hvor Ankestyrelsen godkender kommunernes praksis, tyder det på, at det er det lovgivningsmæssige, det er galt med – altså at der er et split mellem det, som var intentionen, og det, som bliver opfattet som værende inden for lovens rammer.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Hvis kommunerne har arbejdet efter loven og Ankestyrelsen godkender deres praksis, selv om den går imod de skrivelser, der er sendt ud, så er det jo loven, det er galt med, og så er det loven, der skal ændres.
Er det det, ordføreren siger?
Laura Lindahl (LA), 2017-04-21:
Altså, det, jeg siger, er, at vi nu har præciseret intentionen med loven.
Ministeren har præciseret den meget tydeligt over for kommunerne, og vi håber på, at det betyder, at man begynder at efterleve intentionerne i loven.
Hvis ikke det er tilfældet, hvis vi stadig væk står her om et år og ser fuldstændig de samme eksempler og det samme antal eksempler, så er det klart, at vi er nødt til at sætte os sammen i forligskredsen og se på, hvad det så er, der skal til, og hvorfor man bliver ved med at agere på en særlig måde.
Og hvis Ankestyrelsen så endda godkender den praksis, er vi jo nødt til at forholde os til det i forhold til loven.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Jamen jeg forstår da godt, at hr. Leif Lahn Jensen synes, det er ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke var med i reformen, men en af grundene til, at vi ikke var med i den, var netop, at reformen blev lavet sådan, at der ikke var en klar definition af, hvornår der var et oplagt tilfælde.
Der var ikke nogen ude i kommunerne, der forstod, hvornår der var et oplagt tilfælde, hvor der skulle gives en førtidspension.
Der var også det problem, at man kunne gå helt ned til under 1 time for at afklare til fleksjob, og der ønsker Dansk Folkeparti klare grænser for, hvor langt ned man skal gå.
Om det skal være 5 eller 10 timer, er ikke det, der er det store problem, men vi vil heller ikke forhindre det, hvis der er nogen, der virkelig selv ønsker at få et fleksjob på ned til 1 eller 2 timer.
Det er nogle af grundene til, at vi ikke gik med, og det er det, som forligskredsen er ved at prøve at rette op på, og tillykke med det.
Det tager vi imod med glæde, det er dejligt.
Så for fremtiden kan det være, vi har et helt andet system.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-04-21:
Det er sådan, at dem, der kommer i ressourceforløb, er nogle, som før reformen rent faktisk var så svage, at de ville få en førtidspension.
Lad os nu sige, at vi ikke havde lavet den her reform.
Så var der altså 3 pct. af dem på ressourceforløb, der ikke havde været i ordinær beskæftigelse.
Der var 12 pct. af dem, der ikke havde været i fleksjob, og 1 pct. af dem, der ikke havde været i uddannelse.
Dansk Folkeparti valgte ikke at gå med i det her, og det vil sige, at Dansk Folkeparti i hvert fald ikke kan tage ansvaret for, at de her mennesker har fået et bedre liv.
Jeg kan godt forstå det, som hr. Bent Bøgsted siger, nemlig at der er en gruppe, man selvfølgelig også skal tage sig af, og det var også det, jeg sagde fra talerstolen, men anerkender hr. Bent Bøgsted ikke, at det her rent faktisk er en fordel, og at det er gået den rigtige vej, også for den gruppe?
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Mange tak, formand.
Reformen af førtidspension og fleksjob har været udsat for heftig kritik, lige siden den tidligere beskæftigelsesminister fru Mette Frederiksen fremlagde sit oplæg til reformen i foråret 2012.
Kritikken har kun taget til, efterhånden som reformen er begyndt at virke, og efter at medierne har bragt det ene eksempel efter det andet på, at alvorligt syge mennesker er blevet nægtet førtidspension og i stedet tvunget ud i nye arbejdsprøvninger, meningsløse ressourceforløb og minifleksjob, ofte stik imod lægelige anbefalinger og advarsler om, at borgerens situation sandsynligvis ville blive forværret.
Kritikken er kommet fra en lang række interesseorganisationer, fra borgerne selv og her i Folketinget fra Enhedslisten, Dansk Folkeparti og efter sidste valg også fra Alternativet.
Problemerne har løbende været drøftet her i Folketinget.
Forligspartierne har også holdt en del møder, hvorefter de har udsendt nye vejledninger til kommunerne med det erklærede formål at forbedre kommunernes brug af ressourceforløbene.
Det har dog ikke fået kritikken til at forstumme.
Forligspartierne har samtidig bebudet, at de vil foretage en grundig evaluering af reformen til efteråret.
Enhedslisten synes derfor, at det er nødvendigt, at vi tager en grundig debat om de menneskelige og samfundsmæssige konsekvenser af reformen, i håb om at det kan påvirke forligspartierne til at gøre op med de værste fejl i lovgivningen.
Så jeg ser frem til en god, grundig og livlig debat om det.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Tak til ordføreren.
Det der med, at orienteringsskrivelsen bare siger, hvad der står i loven i forvejen, var ikke noget, man skulle tvinge mig til at indrømme.
Det var noget, jeg selv sagde som en understregning af, at den orienteringsskrivelse ikke hjælper et hak, fordi den jo også beskriver lovens krav til dokumentation for, at arbejdsevnen ikke kan udvikles, og det er jo det, der er det helt store problem i det her lovforslag.
Jeg kan forstå på ordføreren, og det vil jeg gerne kvittere for at ordføreren anerkender – og der har debatten jo flyttet sig – at der er en række problemer med den måde, som det her virker på, og jeg har også forstået på ordføreren og ikke mindst på ordførerens partiformand, fru Mette Frederiksen, at sengepraktik ikke er noget, vi skal byde vores borgere.
Det sagde hun i Folketingets åbningsdebat.
Så spørger jeg bare ordføreren: Hvordan vil ordføreren sikre, at kommunerne ikke sender borgere i sengepraktik?
Leif Lahn Jensen (S), 2017-04-21:
Jeg vil også slå helt fast, at nej, det er slet ikke alt, der fungerer, som det skal, derude.
I går gjorde jeg også det, at jeg kiggede ind i kameraerne og kiggede strengt på kommunerne derude – hvis de lyttede til os – og sagde: Nu skal I altså til at rette ind, for det her går ikke.
Det vil jeg gerne gentage.
Det, der sker derude, er langtfra er godt.
Der er nogle, der begynder at gøre det godt, men der er stadig væk nogle, der gør det meget, meget skidt.
Det er jo også det, som min formand, fru Mette Frederiksen, har sagt, og jeg i øvrigt selv har sagt mange gange, og det er jo også derfor, at vi går ind og tager et ansvar nu, også fordi vi selv var med til at lave det, og går ind og anerkender de problemer, der er, og ser, om vi så kan rette de ting – både nu, som vi løbende har forsøgt det sammen med ministeren, og også i den kommende evaluering.
Så er jeg også bare nødt til at sige, at det jo er klart, at når der står i lovgivningen, når der står i orienteringsskrivelsen, at et praktikforløb skal være meningsfyldt og have et udviklingsperspektiv, siger det jo sig selv, at det ikke er at ligge i en seng.
Hvordan kan det udvikle en?
Samtidig står der, at et ressourceforløb aldrig må forværre borgerens helbred, og det siger jo også sig selv, hvad vi mener med det.
Det tror jeg også selv hr. Finn Sørensen kan finde ud af.
Så jeg synes, at det er klokkeklart, hvad det er, vi gerne vil.
Vores opgave er så bare at få kommunerne til at rette ind, og det er det, som vi allerede er begyndt på at tage seriøst, og det vil vi komme til at tage endnu mere seriøst i forhold til evalueringen.
Det var ret mange spørgsmål til den korte tid, jeg har, til at skulle svare på dem.
Vi har jo allerede nu forsøgt at tage det her meget seriøst.
Vi har, som ministeren også læste op, givet nogen en ekstra retssikkerhed.
Det vil sige, at hvis man bliver sendt ud i et eller andet, man ikke mener er godt for ens helbred, kan man tage den sundhedsfagligt ind igen, og vi har også klart beskrevet over for kommunerne: Det er det her, vi mente med loven, det er sådan, det skal være, og kig nu i den her skrivelse, for der står det ret klart.
Så er det klart, at når vi går ind i den her evaluering, og hvis der er et eller andet, der viser sig at være fuldstændig tudetosset, og det viser sig, at loven skal ændres, fordi der er andre, der ikke kan finde ud af det, så må vi gøre det.
Det er egentlig faktisk også det, jeg hører ministeren sige.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Jamen jeg anerkender fuldt ud de tal.
Det er helt fint, altså, det er kun godt.
Jeg bekymrer mig bare om den gruppe, som er tilbage, som ikke kan få lov til at få en afklaring, som ikke kan få lov til at komme i ressourceforløb, og som måske har fået at vide: Jamen du har en meget lille arbejdsevne, men du bliver bare puttet lidt til side; det der med afklaring til fleksjob er tiden ikke til nu; du skal lige have 2 år på ressourceforløb og så måske 1 år mere.
Det er den gruppe, jeg bekymrer mig om.
Det er kun godt for dem, som har fået en løsning, som har fået en afklaring.
Det var også det, jeg sagde: Tillykke til dem.
Hvis man kan gøre en indsats, der får folk væk fra det dumme system, man har, hvor de går på kontanthjælp og er syge, og hvis de kan få en afklaring til fleksjob, eller de kan få en førtidspension, eller de måske på en eller anden måde kan blive omskolet gennem en uddannelse, så de kan få et job, så er det alle tiders.
Det er slet ikke det, der er problemet.
Det tror jeg vi alle sammen er fuldt ud tilfredse med, men vi har den gruppe tilbage, som ikke har nogen arbejdsevne, og som stadig væk er gemt væk i systemet.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-04-21:
Nu er jeg en smule ked af, at Dansk Folkeparti så valgte ikke at være med i det her forlig, for jeg ser jo Dansk Folkeparti som et parti, der ret mange gange vælger at tage ansvar, og det ved jeg også at hr. Bent Bøgsted gør.
Men jeg er så bare nødt til at spørge om noget, for det, man kan se nu, er, at færre kommer på førtidspension efter reformen, og at det største antal ses blandt de unge.
Flere kommer i fleksjob, flere kommer i ressourceforløb, og færre fleksjobbere bliver arbejdsløse.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Men det, der ligger i det, vil jeg sige til hr. Leif Lahn Jensen, er jo netop, at kommunerne – der er 98 kommuner – måske tolker sådan en skrivelse anderledes, end hr. Leif Lahn Jensen gør.
Der er ingen, der siger, at de tolker den på nøjagtig samme måde.
Det kan vi se i dag.
De tolker ikke loven på samme måde, for ellers havde vi ikke haft de her situationer.
Så spørgsmålet er – som også hr. Finn Sørensen var inde på – hvordan ordføreren vil sikre, at kommunerne tolker skrivelsen på den måde, som forligskredsen har haft til hensigt den skal tolkes på.
Jeg tror ikke på, at vi har overstået de her sager.
Jeg tror på, at vi stadig væk vil se sager, der kommer op, selv om den skrivelse kommer ud.
Det ved vi jo fra mange andre lovgivninger at vi har meget besvær med at sikre, altså at kommunerne tolker på samme måde.
De agerer jo forskelligt, det kan vi se.
Men hvordan sikrer vi, at de tolker på samme måde?
Leif Lahn Jensen (S), 2017-04-21:
I forhold til orienteringsskrivelsen er Ankestyrelsen selvfølgelig til enhver tid velkommen til at læse den – det er alle jo i det her land.
Det må Ankestyrelsen også meget gerne, det vil jeg ikke forhindre dem i.
I forhold til det der med de 5-10 timer kan jeg bare sige, at jeg altså også har mødt nogle, som har sagt, at de kun kan arbejde under de der 10 timer i fleksjob, og at det faktisk har fået dem videre.
Det har rent faktisk gjort, at mennesker, som før i tiden ikke ville kunne få et fleksjob, fordi de ikke kunne arbejde de der mindst 12 timer, som var barrieren eller grænsen for det dengang, i dag har fået et mere meningsfyldt liv, efter at vi har lavet den der ordning om minifleksjob.
Så sagt med andre ord: Hvis der er et udviklingspotentiale i det, hvis man vurderer, at de her mennesker rent faktisk kan udvikle sig, så kan man sætte dem i de her ting.
Læg nu mærke til, som der også står her i skrivelsen om loven: Et praktikforløb skal være meningsfyldt og have et udviklingsperspektiv.
Det er jo klart, at hvis man ikke kan udvikle sig og er så syg, at man ikke kan komme længere og få det bedre ved at arbejde så få timer, så skal man jo have en førtidspension.
Sådan er det jo, og det synes jeg også står klokkeklart i den skrivelse.
Det er jo også det, de så må vurdere derude.
Når hr. Bent Bøgsted spørger, om det er fair eller ej, så er det klart, at de her ting, som vi har hørt, jo ikke er fair.
Og det er også derfor, vi reagerer, som vi gør – der er sket nogle ting derude, der ikke er fair.
Bent Bøgsted (DF), 2017-04-21:
Tak, formand.
Så er spørgsmålet, om det måske var Ankestyrelsen, der skulle sendes et brev til, om, hvordan de skal tolke loven, og ikke kommunerne.
Det kan man så spekulere over.
Men det, jeg gerne vil høre ordføreren om, er, om det er fair, hvis der er en, der er syg, der har været hos speciallæge og fået erklæringer, og hvor man er kommet frem til, at den pågældende har en arbejdsevne svarende til 5-10 timers arbejde og derfor bliver sendt ud i ressourceforløb, at kommunen så siger: Det er ikke godt nok, du kommer tilbage på kontanthjælp, så kan du gå der et stykke tid, og så sender vi dig ud i ressourceforløb alligevel, for vi tror ikke på speciallægen?
Er det fair?
Er det ikke sådan, at når kommunerne sender folk til de førende speciallæger, skal man også tage deres ord for gode varer og så acceptere det, for ellers er der jo ingen grund til at sende dem til speciallæge?
Leif Lahn Jensen (S), 2017-04-21:
Nu siger jeg bare fuldstændig klokkeklart: Den her orienteringsskrivelse er for mig helt klar.
Det er også en håndsrækning til kommunerne at sige, at det er det, vi vil, med den lov, og nu skal I kommuner rette ind.
Hvis kommunerne ikke gør det, kan de jo også godt forvente, at vi på et tidspunkt blander os.
Der er mit helt klare signal til kommunerne, og nu kigger jeg ud i tv-skærmen: Nu skal det her begynde at virke.
Ellers må vi jo se, hvad der sker, når vi evaluerer, og så må vi se, om der skal nogle ændringer til.
Det hører jeg også ministeren sige, nemlig at så må vi lave en lovændring.
For det her går ikke længere.
De her mennesker skal behandles ordentligt.
Men nu har vi givet den håndsrækning til kommunerne – nu må de tage læsebrillerne på og kigge på orienteringsskrivelsen.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Tak, og det er vi så enige om.
Ankestyrelsen og domstolene har jo åbenbart en helt anden opfattelse af loven end den, som ordføreren giver udtryk for.
Ankestyrelsen og domstolene godkender i de fleste tilfælde kommunernes praksis, også de mange eksempler, hvor vi herinde står og siger: Puha, det var ikke det, der var meningen.
Så mit spørgsmål er: Hvordan vil ordføreren – lad os bare tage det med sengepraktikken – sikre, at kommunerne ikke fortsat sender borgere i sengepraktik?
Og så er der jo efter min konklusion kun én ting at gøre, og det er at lave loven om, så det er så mit sidste spørgsmål: Vil ordføreren arbejde for at ændre loven, så kommunerne ikke kan sende borgerne i sengepraktik?
Nu har jeg jo selv bedt om ordet om lidt, så jeg skal nok uddybe det, men jeg synes, ministeren skylder mig og hele debatten at kritisere mig på et rigtigt grundlag.
Der må jeg bare sige at jeg ikke på noget tidspunkt i dag har sagt, at de andre partier, forligspartierne, ikke har villet forholde sig til ændringer af lovgivningen.
Det, som jeg sagde i min ordførertale, var, at det desværre kniber med konkrete forslag fra forligspartierne og regeringens side til, hvad der skal gøres ved det, altså ved de problemer, jeg ridsede op, ud over at udsende de her vejledninger.
Spørgsmålet om sengepraktik blev jo rejst, fordi Socialdemokratiets formand, fru Mette Frederiksen, har udtalt sig på baggrund af nogle rigtig grimme eksempler, der har været fremme i medierne, og som jeg også nævnte i min ordførertale, om borgere, der kun havde 10 minutters arbejdsevne, men som, fordi de absolut skulle gennemføre en arbejdsprøvning, fik besked på at tage sengen med på arbejde.
Det var det, der var anledningen til det.
Så jeg vil bare gerne have, at ministeren bekræfter, at det var det, jeg sagde i min ordførertale, og at jeg ligesom fru Mette Frederiksen gerne vil have indført en mekanisme, så kommunerne ikke kan tvinge borgeren ud i den situation.
Så vil ministeren gerne bekræfte, at det er det grundlag, jeg har diskuteret på, og ikke det, som ministeren ligesom forsøgte at ridse op i sit svar?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-04-21:
Nu sad jeg og noterede ned, men jeg må jo så, når talen er blevet gengivet i Folketingstidende, se, om hr. Finn Sørensen har fuldstændig ret i de bemærkninger.
Men det ændrer sådan set ikke på det, som jeg synes var vigtigt at sige.
Vi havde en lang debat i går, og Folketingets partier siger, at vi skal se konstruktivt på det her, og det var så i forhold til spørgsmålet om demens, men det handlede jo om akkurat det samme tema.
Det er da helt korrekt, at der ikke i dag fra min side er fremsat tre konkrete forslag til en ændring af loven, men jeg synes også, det ville være mærkværdigt, når man laver en evaluering.
I forhold til om der er noget nyt, må jeg sige: Ja, det er vel ret nyt, at der kommer en god og saglig evaluering, og så er det vel også glædeligt, at et samarbejdende Folketing faktisk lægger op til, at man skal se fordomsfrit på det, og det vil jeg da gerne anerkende hr. Finn Sørensen og Enhedslisten for at man så også bemærker i debatten og siger: Ja, det glæder vi os til.
I forhold til det, som fru Mette Frederiksen har udtalt under Folketingets åbningsdebat, kan jeg jo sådan set bare sige, at jeg har svaret hr. Finn Sørensen flere gange på skrift.
Det, som jeg så også synes er vigtigt at sige i den forbindelse om sengepraktik, er det, der står i svaret den 19. januar: »Et ressourceforløb er en individuelt tilrettelagt indsats med udgangspunkt i den enkelte borgers situation og behov, og hvor der kan og skal - tages de nødvendige skånehensyn. Skånehensynene skal sikre, at borgere på den mest hensynsfulde måde får mulighed for at udvikle arbejdsevnen og dermed komme tættere på arbejdsmarkedet.
Muligheden for at hvile sig i forbindelse med fx en virksomhedspraktik kan være et relevant skånehensyn«.
Men det er jo noget andet, end at man skal spænde en seng efter en trailer eller en bil, og det har jo aldrig nogen sinde været det, som der har været et politisk ønske om.
Det er jo også det, som jeg har sagt til landets kommuner.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-21:
Tak, og tak til ministeren.
Men det er jo så der, hvor ministeren ikke svarede på mit spørgsmål, og det kan ministeren jo så gøre nu.
For det, jeg spurgte om, var, om det, hvis man vil forhindre kommunerne i at sende borgeren ud i en sådan situation, kræver en lovændring.
Og lad mig her bruge ministerens billede med, at man siger til borgeren, at nu kan du spænde din seng op på en trailer og trække den derhen, og så kan du hvile dig der indimellem, når du har arbejdet i 10 minutter.
For Ankestyrelsen godkender jo åbenbart sådan nogle eksempler, og det kan ministeren så svare på om han er enig i.
Så er man, hvis man vil forhindre kommunerne i at sige til borgeren, at du bare kan smide din seng op på traileren og så køre den med ind på arbejde, nødt til at foretage en lovændring?
Kan jeg få et svar på det spørgsmål, jeg har stillet skriftligt, nu?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-04-21:
Man kan altid få svar.
Det er ikke sikkert, at det er de rigtige svar, men som jeg også har sagt, går jeg ikke i dag på baggrund af den her debat ind i en diskussion af alle Ankestyrelsens beslutninger eller afgørelser.
Det har jeg jo netop lovet hr. Finn Sørensen at der nu kommer et uddybende notat om.
Men jeg har jo så også sagt, at vi kommer til at evaluere hele lovgivningen.
For mig er det afgørende, og det er også derfor, at vi har taget den dybe politiske drøftelse igennem de seneste par måneder.
Det må indskærpes over for kommunerne, hvordan man skal lave ressourceforløb, og der skal man ikke forværre borgernes tilstand.
Hvis der er brug for, at vi bliver mere skarpe på det, så har jeg set, at der er en åben invitation fra forligspartierne til at drøfte det, og hvis der er behov for at lave ændringer i forhold til den gældende lovgivning, møder det ikke modstand hos mig, og så er jeg villig til at diskutere det.
Men jeg synes, det er mest rigtigt, at vi tager en grundig evaluering, og så må vi se på, hvordan vi sikrer, at dem, der er i den situation, selvfølgelig bliver behandlet på den måde, som et politisk flertal har ønsket.