Søren Espersen (DF), 2021-04-21:
Tak til udenrigsministeren for den skriftlige redegørelse.
Det har været spændende læsning.
Noget af det kender vi selvfølgelig også fra tidligere år.
Det er nogle gange de samme, ja, stort set de samme kriser, som stadig væk står.
Og øverst på det hele er jo Rusland og Ukraine, som er det store emne, som vi også har berørt flere gange i dag.
Jeg synes, at det der med, hvad man stiller op, er så umådelig svært.
Og jeg er jo i hvert fald glad for, at Venstres ordfører bekræftede, at der ikke var tale om handelssanktioner, men om andre former for sanktioner.
For det her er svært.
Det er et svært område.
Der er to regioner, som Rusland nu arbejder meget intenst på i forhold til Ukraine, Donetsk og Lugansk.
Vi ved jo ikke rigtig, hvad der egentlig foregår bag de linjer.
Vi ved bare, at deres befolkning nu kan søge russisk statsborgerskab og få pas udleveret, når de har lyst til det.
Så det ligner noget, som vi har set i forvejen.
Det er den her snigende besættelse.
Det er egentlig det, Rusland bruger og beskæftiger sig med.
Det er en meget effektiv måde at gøre det på, hvor det ikke er direkte krig.
Så er der Krim.
Det synes jeg er et noget nær uløseligt problem, for Europa, EU, Europarådet, har lagt alle sanktioner an på tilbageleveringen af Krim til Ukraine.
Jeg mener ikke, at det kommer til at ske.
Det er det, der er så kreperligt på en eller anden måde.
De burde jo bare få det gjort, men man ved jo så alligevel, at uanset hvem der sidder som præsident i Rusland – om så Putin er der, eller om det er en anden præsident om 25-30 år – så vil Krim stadig væk være i russisk besiddelse
Og vi har altså på en eller anden måde bundet os ind i, at de to ting hang sammen.
Det vil sige, at vi så ikke på nogen måde vil kunne få en dialog med Rusland i gang.
Den seneste tids opmarch i Rusland har selvfølgelig også været chokerende at opleve.
Vi får så se i løbet af nogle måneder, hvad det egentlig var, men jeg må sige, at det militært er sådan, at hvis man satte hårdt mod hårdt og ville gøre det på militær manér, så vil det jo være en fuldstændig forfærdelig situation, man får.
Man er nødt til at tale selv med dem, som man betragter som sine næsten fjender.
Det er meget, meget væsentligt, at vi har den dialog i gang med Rusland.
Den forsvandt på et tidspunkt.
Nu er den helt væk.
Jeg forstår, at der næsten heller ikke er nogen officerer fra den ene side, der er med til de her øvelser.
Det havde været helt normal praksis også i den kolde krig, den rigtige kolde krig, at man af og til kunne have udsendinge fra den ene eller den anden side med til militære øvelser.
Vi har lige været inde på sanktioner i forhold til mit spørgsmål til Venstres ordfører.
Sanktioner er jo noget, som vi pr. definition ikke går ind for i Dansk Folkeparti.
Jeg taler her om handelssanktioner, handelsrestriktioner og altså ikke den type sanktioner, som blev nævnt tidligere.
Vi er modstandere af handelsrestriktioner.
Vi synes, at det kun har en dårlig effekt på ens eget erhvervsliv, og landene, som vi laver handelsrestriktioner i forhold til, er lynhurtige til at finde nye leverandører.
Jeg spøgte lidt i forhold til Færøerne, som jo virkelig har tjent hundredvis af millioner kroner på den eksport, man har til Rusland, bl.a. fordi vi altså sagde nej til at eksportere vores ting, og at russerne stoppede vores ting, da vi kom ind.
Og så var det altså ligesom Færøerne, der kom til at profitere af det.
Andre væsentlige emner i det her har været Tyrkiet, Belarus, som vi også kaldte for Hviderusland, men jeg kan se, at amerikanerne er begyndt at kalde det Belarus.
Det kan også være, at vi kommer til det.
Der er det i høj grad ytringsfriheden, som er på spil, og den journalistiske frihed.
Der mener jeg i høj grad, at sanktioner er på sin plads.
Det er vel nok det eneste regulære diktatur, vi har tilbage i Europa i øjeblikket.