runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (S), 2017-10-25:
Selv tak, var jeg ved at sige – jeg tror, at man trods alt skal forstå det sådan, selv om vi jo ikke var inviteret med i noget forløb.
Derfor kan den formulering, som jeg også selv er kommet til at bruge i starten, om at tilslutte sig en aftale, forstås sådan, at vi ligesom er med i den, og det er vi jo ikke, fordi vi simpelt hen ikke er inviteret med i den.
Men vi stemmer for lovforslaget og må jo også ønske Dansk Folkeparti tillykke med virkelig at have fået lavet nogle ændringer, som er ret grundlæggende i forhold til det, regeringen spillede ud med.
Og jeg tror, den var blevet endnu bedre af, at vi havde været med om bord, men heldigvis er det ikke blevet det, synes jeg, meget skæve forslag, som regeringen oprindelig lagde frem.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Jeg har svært ved at se, at det skulle blive sværere for SKAT, og jeg er ikke enig med hr. Rune Lund.
Altså, regeringen har jo det synspunkt, at vi helt ønsker at afskaffe bo- og gaveafgiften, sådan at den var 0.
Vi har jo sat den ned fra 15 til 5 pct., og det har vi, fordi vi mener, at det er bedre, at pengene er i virksomheden og arbejder der, hvor de kan fremtidssikre virksomheden, i stedet for at ende i statskassen.
Så derfor er jeg sådan set ikke enig i det scenarie, at det skulle være en katastrofe.
Men når det er sagt, har jeg det udgangspunkt, at når vi nu har en regel om, at der skal betales 5 pct. i bo- og gaveafgift og at SKAT skal opgøre værdiansættelsen af det, så skal det ske på et så rigtigt grundlag som overhovedet muligt.
Louise Schack Elholm (V), 2017-10-25:
Tak for ordet.
Dette lovforslag er en del af retssikkerhedspakke III og handler om at sikre borgernes retssikkerhed i højere grad.
Det gøres, som de to tidligere ordførere har sagt, bl.a. ved at ophæve den her mulighed for at hjemkalde bindende svar.
Det giver jo ikke mening, at man kan bede om et bindende svar fra SKAT, og så er det i virkeligheden ikke bindende.
SKAT har aldrig gjort brug af muligheden for at trække det bindende svar tilbage, men det giver altså en manglende retssikkerhed, og det er derfor, vi nu stopper den her mulighed.
Derudover bliver der, som hr. Dennis Flydtkjær også nævnte, den regel, at folk nu kan få ført deres sager der, hvor de selv har hjemme, i stedet for i København, hvor Landsskatteretten nødvendigvis er.
Så på den måde er det også en fordel, ligesom vi forbedrer mulighederne for asbestofrene.
Så det er egentlig rigtig gode sager, og som sagt er det en del af retssikkerhedspakke III sammen med ændringen af skattekontrolloven, der skal give en mere klar og tydelig skattelovgivning og tydeliggøre, hvilke rettigheder og pligter man har som borger og virksomhed i Danmark rent skattemæssigt.
Så det her er en forbedring af retssikkerheden, og det støtter Venstre.
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-10-25:
Det her lovforslag er jo en samlelov, kan man kalde det – dog en af de mindre af slagsen.
Dem har vi haft flere af igennem den sidste periode, og det kan jo være udmærket, så vi ikke skal have tre eller fire lovforslag om det samme.
Men omdrejningspunktet for i hvert fald en del af elementerne er jo borgernes retssikkerhed, hvilket også er noget, der ligger Dansk Folkeparti meget på sinde, ligesom det gør skatteministeren.
For det er afgørende, at man både kan regne med de afgørelser, man får fra bl.a. skattemyndighederne – det kunne også være andre myndigheder – men også, at man har mulighed for at få prøvet dem af, hvis man nu ikke er enig i dem.
Og det er jo netop nogle af de ting, som det her lovforslag kredser om.
Det ene er, at man vil ophæve SKATs mulighed for at tilbagekalde bindende svar om værdiansættelse af aktiver.
Vi synes, det giver rigtig god mening, at man fjerner den.
For det ligger næsten i ordet, at hvis man får et bindende svar, ja, så er det vel ikke bindende, hvis svaret kan hives tilbage igen.
Så det giver altså god mening, synes vi, at hvis man giver et bindende svar, skal folk selvfølgelig kunne regne med det, altså at man så også kan stå inde for det.
Den anden del er jo det, som den foregående ordfører også nævnte, at man vil ensrette det, der hedder værnetingsreglerne, når en borger indbringer en skatteafgørelse for domstolene – altså at hvis man har fået en afgørelse, som man ikke er enig i, jamen så skal man selvfølgelig have mulighed for at klage det videre til domstolene.
Men udgangspunktet i dag er jo, at det er der, hvor SKAT hører hjemme, man skal for domstolen, og det er i København.
Det kan jo være udmærket – man har stadig mulighed for at klage – men det ville være ærgerligt, hvis man f.eks. er fra Nordjylland og kommer i en situation, hvor man afstår fra at klage på grund af afstanden til domstolen.
Derfor er det egentlig en ganske udmærket ændring, at man siger, at nu skal det som udgangspunkt foregå det sted, hvor klageren har hjemme.
Så er vi i hvert fald i højere grad sikre på, at det ikke er den geografiske forskel, som gør, at man ikke indbringer en klage over en afgørelse, man har fået fra skattevæsenet.
Det synes vi da er ganske udmærket rent retssikkerhedsmæssigt.
Så er der også noget om udvidet skattefrihed for statslig godtgørelse til asbestofre og til deres efterladte, som vi også synes er positivt.
Så alt i alt en ganske udmærket samlelov, som vi i Dansk Folkeparti kan støtte.
Jesper Petersen (S), 2017-10-25:
Ja tak.
Det at styrke retssikkerheden er en bestræbelse, som vi støtter, og retssikkerhed må altid være en del af den skattepolitiske og skatteforvaltningsmæssige diskussion.
Lovforslaget handler bl.a. om at fratage SKAT muligheden for i visse tilfælde at tilbagekalde bindende svar om værdiansættelse af aktiver, når forudsætningerne for det svar, der altså var oplyst forud for det, fortsat er korrekte.
Det foreslås at ensrette reglerne for værneting ved borgernes indbringelse af afgørelser for domstolene, altså afgørelser, der er truffet af en klagemyndighed på Skatteministeriets område, og som så indbringes for en domstol.
Der skal retssager mod SKAT efter en afgørelse i en del af SKATs klagestruktur nu ske ved ens hjemmehørende eller lokale tingsted, i stedet for at de nærmest altid føres ved Københavns Byret, fordi man har betragtet sagen som ført mod Skatteministeriet, som har hjemme i København.
Desuden foreslås det at udvide skattefriheden for statslige godtgørelser til asbestofre og deres efterladte, hvis asbestofrene selv er afgået ved døden under en offentlig myndigheds behandling af deres sag om godtgørelse.
Den skattefrihed er jo noget, vi tidligere har diskuteret og besluttet her i Folketinget.
Det, der sker nu, er, at man vil udvide den til at gælde andre i husstanden end ægtefæller.
Det kan være børn eller søskende, eller hvem det nu er, hvor man har delt husstand, og hvor man kan betragte dem som nære efterladte, så også de vil opleve, at der er skattefrihed for sådan en statslig godtgørelse til asbestofre.
Vi synes, det er positive tiltag, der er fremlagt med lovforslaget, og vi kan støtte det.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Altså, nu er det jo svært at svare på et hypotetisk spørgsmål, men jeg kan ikke forestille mig, at der er noget, vi ikke vil fortælle Folketingets Skatteudvalg.
Det er alene et spørgsmål om at fortælle det i offentligheden eller i fortrolighed, og som minister er man underlagt Folketinget og den sandhedspligt, der i øvrigt gælder.
Jeg vil advare lidt imod sådan en proces, hvor Folketinget og regeringen i fællesskab forhandler dobbeltbeskatningsaftaler, fordi det rykker ved tredelingen af magten.
Men altså, hvis Folketinget ønsker det, kan vi naturligvis gøre det, men jeg vil ikke sådan umiddelbart, i hvert fald slet ikke i dag fra Folketingets talerstol, anbefale det.
René Gade (ALT), 2017-10-25:
Jeg er igen enig i mange af argumenterne.
Jeg plejer også at rose ministeren utrolig meget for den dialog, vi har, og det vil jeg til stadighed gøre.
Mit spørgsmål er der så bare stadig, og det vil jeg udnytte til netop at indkalde til et sådant møde – det haster ikke, nu er aftalen jo indgået – simpelt hen for at finde ud af, om der er ting, vi her i Folketinget ikke kan få at vide.
Og det, som jeg synes kunne være interessant, var, at man var up to date med, hvad det var, der skete, og ikke først fik det at vide, efter at der var blevet lavet en aftale.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Jamen man kan jo opleve ting forskelligt.
Jeg oplevede nu, at i de orienteringer, jeg har givet Skatteudvalget, af dobbeltbeskatningsaftaler har vi svaret på de spørgsmål, der har været.
Jeg svarer som minister på det, Skatteudvalget spørger om, og der er hverken i den her DBO eller i nogen af de andre DBO'er, som bliver forhandlet i øjeblikket, mig bekendt noget fordækt.
Men altså, når vi ikke forhandler i åbenhed, er det, fordi ingen andre lande forhandler i åbenhed, og fordi det ville svække forhandlingspositionen for Danmark såvel som i en række tilfælde for det land, vi forhandler med, simpelt hen fordi det er ukonstruktivt.
Når der så er indgået en aftale, må der være åbenhed, og det skal der naturligvis også være i forhold til den her DBO mellem Danmark og Aserbajdsjan.
Og hvis Skatteudvalget indkalder mig til fortroligt at svare på spørgsmål, skal jeg naturligvis gøre det.
Jeg kan i øvrigt sige – hr. René Gade var inde på det i sit indlæg – at der er nogle menneskerettighedsmæssige udfordringer med Aserbajdsjan.
Det er jeg helt enig i, men vi laver ikke dobbeltbeskatningsaftaler for at føre socialpolitik eller menneskerettighedspolitik eller andet.
Vi laver dobbeltbeskatningsaftaler, fordi det øger frihandel og samhandel, og det tror vi på hen ad vejen i øvrigt fører til nogle af de andre ting.
Jeg vil advare imod at blande det ind i en dobbeltbeskatningsaftale, men jeg er helt enig i, at Aserbajdsjan på ingen måde er et demokratisk land.
René Gade (ALT), 2017-10-25:
Tak for svarene.
Jeg kan måske huske forkert, for jeg husker nemlig en af de her lukkede debatter, vi havde, som meget informativ, men dog har jeg stadig væk spørgsmålet i mig om ønsket om åbenhed, fordi jeg måske husker forkert.
Men jeg synes, der var mange ting, vi netop ikke kunne få at vide på det lukkede møde, hvor der i den grad var både embedsværk og minister til stede, der svarede beredvilligt.
Men kan ministeren lige prøve at sige, om der er nogle ting på sådan et lukket møde – hvis vi nu indkalder til det – som vi stadig ikke kan få at vide?
Det bliver selvfølgelig i overordnede termer, for ministeren kan jo ikke komme ind på, hvad det konkret er, men min oplevelse var, og min hukommelse siger mig, at jeg gik fra mødet dengang og stadig væk ikke rigtig kunne greje, hvad det egentlig var, der var udgangspunkt og indhold i aftalen.
Det kan være, det bare er sådan, det er, men det er det, vi gerne vil have blødt op på.
For så kan vores argumenter retur måske også være mere begavede.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-10-25:
Det kan også godt være, at jeg gerne vil tage imod skatteministerens tilbud om at komme i et lukket samråd, så vi kan få nogle oplysninger, som måske ikke kan gives i åbenhed.
Men netop når det drejer sig om Aserbajdsjan, som jo netop lige har været i vælten – det er også derfor, vi interesserer os lidt for det land – så står der i aftalens bemærkninger: »En anden måde er spontan udveksling af oplysninger.
På papiret lyder det jo rigtig fint, men tror skatteministeren, at det vil have nogen konkret effekt i virkelighedens verden i forhold til den sag, der lige har været med Danske Bank i Aserbajdsjan, og en række bestikkelses- og korruptionssager?
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Jeg vil gerne svare på det skriftligt.
Altså, mig bekendt har Aserbajdsjan stået på dansk erhvervslivs liste over lande, som man ønsker at få en dobbeltbeskatningsaftale med, fordi Danmark har en hel del eksport til landet.
Der er også en række danske virksomheder – jeg har selv besøgt et par stykker af dem – der har aktiviteter i Aserbajdsjan.
Men ellers skal jeg gerne svare på spørgsmålet skriftligt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-10-25:
Skatteministeren siger, at hvis der var en åben proces, kunne flere lande underbyde hinanden.
Her kunne jeg forestille mig, at skatteministeren henviser til, at man så kunne presse skattesatserne i de pågældende lande ned måske.
Ja, skatteministeren nikker.
Men noget af det, vi havde diskussionen om i forhold til Ghana, var jo netop, at når vi skulle have de her lavere skattesatser for danske virksomheder, end hvad der var gældende for ghanesiske virksomheder, så var det, fordi Tyskland og nogle andre lande havde fået det samme.
Så på den måde sker der jo allerede en underbydning; man vil i hvert fald ikke stilles ringere.
Nå, det var mest en kommentar.
Jeg forstår, at skatteministeren ikke vil give nogle detaljerede oplysninger her i Folketingssalen i dag om baggrunden for aftalen med Aserbajdsjan, men kan skatteministeren overordnet set sige, om der har været en eller flere henvendelser omkring konkrete projekter eller mulige investeringer, som har givet anledning til at lave den her aftale med netop Aserbajdsjan?
Anders Johansson (KF), 2017-10-25:
Det Konservative Folkeparti kan naturligvis støtte lovforslaget.
Vi synes, det er glædeligt, at vi føjer endnu et land til listen over dem, vi har dobbeltbeskatningsaftale med.
Det er noget, der er med til at skabe større klarhed og lettere vilkår i forhold til virksomheder og borgeres interaktion mellem to lande.
Derfor kan vi selvfølgelig bakke op om lovforslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-10-25:
Nu er det efterhånden nogle år siden, vi sidst diskuterede en konkret dobbeltbeskatningsoverenskomst, dengang var det bl.a. med Ghana, og vi havde en stor og principiel diskussion om, hvad det betyder, når et land som Danmark indgår en dobbeltbeskatningsoverenskomst med et udviklingsland eller et land, der har langt færre ressourcer, eller et land, der – som Alternativets ordfører siger – har en anden opfattelse af demokrati, end vi har i Danmark.
Det ulige magtforhold gav jo anledning til diskussionen om, hvorvidt man netop kunne bruge en OECD-modeloverenskomst, som var udarbejdet med det formål at sikre en aftale mellem to ligeværdige parter, og det har så også affødt den diskussion, som hr. René Gade var inde på, om, at man brugte en FN-model til udviklingslande og en OECD-model til f.eks. europæiske lande eller nordeuropæiske lande.
På den måde så underminerer man på den ene side det, som det land er gået med til og er gået ind i, og på den anden side er det også specielt, hvilket flere har været inde på, at skulle sige ja til en aftale, der indgås under så lukkede omstændigheder.
Da vi havde diskussionen for et par år siden i forbindelse med Ghana, stillede jeg et spørgsmål til skatteministeren om, hvad der kunne give anledning til at lave en dobbeltoverenskomst, og det svar, jeg fik, var måske meget naturligt, at man enten fra ministeriets eller centraladministrationens side fandt ud af, at det kunne give meget god mening at lave den her aftale, eller at man bliver gjort bevidst om det af andre.
Det var det, skatteministeren sagde, for nu skal jeg ikke citere ham for noget, han ikke har sagt.
Det, som man jo så selv tænker, og som jeg i hvert fald tænker, er, at de, der kan gøre os opmærksom på, at der er brug for sådan en overenskomst, jo tit vil være virksomheder, der har interesser i det pågældende land, og det er fuldstændig legitimt, at man ønsker ordnede forhold, hvis man er det sted.
Men det gør bare processen noget mere vanskelig, når man ikke har indblik i tingene: Er der infrastrukturprojekter på vej, er der investeringer på vej, er der virksomheder på vej, og hvad betyder det? Jeg mener, at der stadig væk er behov for, at vi tager en diskussion om den måde, de her dobbeltoverenskomster kommer i stand på, for ellers bliver det sådan lidt en rituel stammedans, at vi med et par års mellemrum står heroppe og siger: Ja, vi vidste jo ikke rigtig noget om processen, men vi synes heller ikke, vi kan tillade os at stemme nej, når det nu er et andet land, der har tiltrådt den.
Og det er måske ikke så konstruktivt.
Jeg ved ikke, om skatteministeren vil være indstillet på det.
Jeg vil dog sige, at OECD-modellen jo er blevet noget bedre.
Det var bare nogle overvejelser fra min side.
Vi stemmer for forslaget, men synes ikke, at det er den optimale måde at håndtere de her aftaler på.
Til slut vil jeg sige, at det ud over det, som mange fremhæver, nemlig at man skal sikre, at der ikke sker dobbeltbeskatning, er vigtigt, at der ikke sker dobbeltikkebeskatning; det er også et centralt element i det her.
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-10-25:
Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Det betyder f.eks., at borgere ikke bliver beskattet to gange, hvis de bor i ét land, men tjener penge ved f.eks. medejerskab af en virksomhed i et andet land.
Det er også vigtigt, at lande – som i det her tilfælde – samarbejder om at dele oplysninger for at bekæmpe skatteunddragelse.
Så Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Generelt skal man afholde sig fra at spekulere.
Jeg tror ikke, at det i forhold til DBO'en med Aserbajdsjan er den del, der vil blive brugt mest, men det er jo vigtigt for Danmark, at det er der.
Men hvorvidt det ville gøre sig gældende i forhold til Aserbajdsjan, skal jeg ikke kunne sige.
Hovedårsagen til at indgå dobbeltbeskatningsaftalen her er jo at sikre, at danske virksomheder ikke dobbeltbeskattes i de to pågældende lande.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-10-25:
Tak for det, formand.
Som flere har været inde på, styrker det her lovforslag retssikkerheden på skatteområdet.
Det er en dagsorden, som er vigtig for Liberal Alliance, og jeg vil gerne kvittere for, at det i den grad er en dagsorden, som skatteministeren også synes det er meget, meget vigtigt at gøre noget ved.
Det er rigtig godt.
Det her lovforslag indeholder forskellige elementer.
Og det synes vi er rigtig, rigtig godt.
Har man fået et bindende svar fra SKAT, må man kunne regne med det, for ellers opstår der en fuldstændig uholdbar retstilstand.
Så medfører lovforslaget også, at retssager mellem SKAT og en borger skal føres i borgerens retskreds.
Når en borger er i en retssag mod SKAT, er borgeren den lille, og så er det jo rimeligt, at sagen føres i borgerens retskreds.
Sådan bør det være, og det er godt, at det gøres klart med det her lovforslag.
Så er der til sidst den her udvidelse af skattefriheden for statslige godtgørelser til asbestofre.
Udvidelsen betyder, at godtgørelsen også kommer til at gælde for medlemmer af asbestofferets husstand, og det synes vi er helt rimeligt.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Jeg har overlevet 2½ år som skatteminister indtil videre ved netop ikke at udstede firkantede garantier, og det vil jeg heller ikke begynde at gøre her fra Folketingets talerstol i dag.
Jeg kan sige, at det er mit klare indtryk, at SKAT har gode, kompetente og dygtige medarbejdere til at håndtere den her opgave.
Det betyder jo ikke, at jeg garanterer for, at der ikke er noget, der kan gå galt, og at man laver forskellige vurderinger.
Så den garanti kan jeg ikke give hr. Rune Lund.
Men jeg kan sige, at det er mit ønske, at man har medarbejdere, der kan sikre, at der er en korrekt værdiansættelse.
Og det er mit indtryk, at det har man i dag.
I fremtidens skattevæsen, hvor vi skal ansætte flere medarbejdere og får flere og bedre økonomiske rammer og it, der virker, er det også mit ønske og min tro, at det fortsat være tilfældet.
Rune Lund (EL), 2017-10-25:
Men det er i hvert fald ikke helt klart, hvorfor der aldrig har været et tilfælde.
Det kan skyldes forskellige ting, måske at reglen kun har eksisteret i et par år.
Men kan ministeren garantere, at der i SKAT er de tilstrækkelige ressourcer til at gå dybt nok ned i de her sager?
For når man står en situation, hvor man ikke kan trække et svar tilbage, uanset hvor mange penge det måtte koste statskassen, så kræver det i hvert fald, at skattemyndigheden er fuldt bemandet i forhold til at kunne varetage opgaven med at lave en meget præcis værdiansættelse.
Altså, hvilke overvejelser gør skatteministeren sig der?
For det går jo ikke, at et travlt og stresset skattesystem ikke har tid til at dykke ned i sagerne, og at vi dermed risikerer, at fælleskassen går glip af store skatteindtægter.
Så bare lige en kommentar til arveafgiften: Det er jo ikke virksomheden, der bliver beskattet – det er arvingen, der bliver beskattet.
Vil det her lovforslag gør det sværere for SKAT i nogle situationer at afgive bindende svar?
For hvis der er stor usikkerhed om det grundlag, man afgiver et bindende svar på, hvordan vil man så som skattemyndighed agere i det tilfælde?
Altså, der kan være nogle særlige situationer.
Når vi f.eks. snakker generationsskifte i familieejede virksomheder, spiller unoterede aktier jo en stor rolle, og det kan være meget, meget svært at lave en præcis værdiansættelse af de aktier selv med en høj grad af information om værdier.
Der kan man jo sådan set fra skattemyndighedernes side risikere at gå glip af endog meget store beløb, hvis der bliver regnet forkert, når vi snakker om nogle af de store familieejede koncerner, som eksisterer i Danmark.
Hvad tænker skatteministeren om det?
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Når man beder om et bindende svar, kan det vise sig at være så meget.
Det ved man jo ikke, det er jo en vurdering, og det er måske først på et senere tidspunkt, man kan finde ud af, om den vurdering ramte helt rigtigt.
Det er der en risiko i for statskassen, og det er der da så sandelig også en risiko i for virksomheden, som fru Lisbeth Bech Poulsen er inde på.
Jeg tror, at det bedste vil være at støtte forslaget og sørge for, at et bindende svar er et bindende svar.
Og derfor vil det også være min anbefaling til fru Lisbeth Bech Poulsen, at det skal hun opfordre sin folketingsgruppe til.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-10-25:
Det sidste synes jeg nu ikke rigtig holder i byretten.
Altså, vi kan jo ikke have det sådan på alle mulige andre områder inden for vores lovgivning, at vi siger: Det kan godt være, at vi ikke ramte helt rigtigt, men det kan være, at der er nogle afledte effekter, som alligevel retter op på det.
Det synes jeg måske ikke.
Altså, det er jo velkendt, at skatteministeren ønsker meget lempeligere arveafgifter osv. osv., men det er jo ikke det, vi taler om her i dag.
Det er, hvad det er rimeligt at man skal betale, når man f.eks. skal generationsskifte en virksomhed.
Der er jeg jo også indstillet på, at selv med den uenighed, vi måske kan have, om hvad niveauet skal være, skal der være en rimelighed i det.
Altså, man skal ramme så rigtigt som muligt.
Men jeg efterlyser bare – og jeg skal nok også fremsætte det ønske skriftligt – et overslag fra Skatteministeriet over, hvor mange medarbejdere der sidder med det her, og om der er nok til at gøre det grundigt.
Karsten Lauritzen (V), 2017-10-25:
Jeg hørte også fru Lisbeth Bech Poulsens bekymring, og den har jeg sådan set forståelse for.
Jeg tror, det er svært at finde en tredje vej mellem den lovgivning, der gælder i dag, og den, jeg lægger op til skal gælde.
Det, man må sørge for, er, at man har dygtige og kompetente medarbejdere, og indtrykket er, at det er der i SKAT, til at udfordre den værdiansættelse, som en virksomhed måtte komme med – der er i hvert fald lovgivningsmæssige redskaber til det – for at finde den rigtige pris.
Men det vil jo altid være sådan – ligesom når man vurderer et hus, hvor vurderingen ligger til grund for, hvad der skal betales i skat – at en værdiansættelse af en virksomhed jo også vil være en vurdering, og der er et spænd.
Der skal man så finde ud af hvad den rigtige pris er, og det er ikke let, men jeg har nu tiltro til, at det er SKAT ganske habile til.
Så sker det jo bare nogle gange, at de værdier, en virksomhed har, og at værdien af den teknologi, man har udviklet, eksploderer.
Og der har fru Lisbeth Bech Poulsen fuldstændig ret i, at det typisk er på ip-området , at det er interessant, for nogle gange eksploderer værdien af de intellektuelle rettigheder, fordi en anden og ny teknologi bliver udviklet.
Det er så der, det bliver rigtig svært.
Der kan man så glæde sig over, at den skat, man ikke får ind ved generationsskifte, får man så, når den virksomhed tjener penge i Danmark, betaler selskabsskat og ansætter medarbejdere, der betaler skat.