runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
For enhver ved jo, at hvis man tilfører mere kvælstof og der ikke laves modforanstaltninger, så har det nogle konsekvenser.
Det tror jeg også man anerkender i Landbrug & Fødevarer, men det kan fru Lea Wermelin selv lige tjekke op i forhold til sit spørgsmål.
Vi har en opgave i at overholde direktiver.
Det gør vi.
Det står vi på mål for, og naturligvis diskuterer vi det, hvis Kommissionen har en interesse i det.
Skal det så medføre, at der er frivillige virkemidler, der ser anderledes ud?
Ja, det må vi jo så forholde os til, men udgangspunktet er det, fødevare- og landbrugspakken har defineret.
Sophie Løhde (V), 2016-10-12:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at spørgeren ønsker at vide noget om nitratudledning i forbindelse med landbrugspakken.
Det ville jo være naturligt, at miljø- og fødevareministeren svarede på det spørgsmål på regeringens vegne, men jeg må forstå, at spørgeren ikke ønskede, at spørgsmålet, som ellers foreslået af Sundheds- og Ældreministeriet og Miljø- og Fødevareministeriet, blev stilet til den ansvarlige minister, nemlig miljø- og fødevareministeren, der i øvrigt stillede sig til rådighed for at besvare spørgsmålet.
Men så vil jeg i stedet i mit svar tage afsæt i det, som jeg har mulighed for at redegøre for, og som falder ind under mit ressortområde, nemlig regeringens udspil til en Kræftplan IV – også selv om jeg ikke tror, at det faktisk er det, som spørgeren er interesseret i. Kræft er og vil i de næste mange år fortsat være en af de største udfordringer i vores sundhedsvæsen.
Det er også baggrunden for, at regeringen har præsenteret et ambitiøst oplæg til en Kræftplan IV, hvor vi foreslår at løfte kræftområdet med 2,2 mia. kr. ekstra over de næste 4 år.
Og ambitionen er, at vi skal nå målet om højeste internationale niveau på kræftområdet.
Vi vil forbedre kvaliteten af behandlingen, og vi vil samtidig lave en række indsatser, så vi kan forebygge, at så mange danskere får kræft.
Vi vil udbygge kapaciteten på kræftområdet, så vi er forberedt på de udfordringer, vi ser i horisonten, og dermed er parat til i vores sundhedsvæsen at behandle det stigende antal kræftpatienter, som vi kan se der kommer i årene fremover.
Jeg glæder mig over, at regeringens udspil til en Kræftplan IV er blevet så flot og positivt modtaget af alle de mange forskellige aktører, der spiller en stor rolle på det her område, ikke mindst Danske Regioner, KL og Kræftens Bekæmpelse.
Det synes jeg er positivt.
I modsætning hertil står Socialdemokraterne, der hverken har præsenteret et forslag til en ny kræftplan eller for den sags skyld et forslag om at finde nogle penge til at investere i kræftbehandlingen, altså ingen plan og ingen finansiering.
Jens Joel (S), 2016-10-12:
Tak for det.
Spørgsmålet til sundheds- og ældreministeren lyder: Mener ministeren, at det er foreneligt med regeringens kræftudspil at lade landbruget udlede mere nitrat og derved højne nitratindholdet i grundvandet, når det, jævnfør Berlingskes artikel den 6. oktober 2016, kan være kræftfremkaldende for borgerne?
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Jeg kan forstå, at ministeren jo så i hvert fald ikke er enig med Landbrug & Fødevarer, for fødevare- og landbrugspakken vil medføre øget kvælstofudledning, hvis ikke de her frivillige virkemidler træder i kraft og virker, som de skal.
Det er jo så det, ministeren gerne vil diskutere – men åbenbart i lukkede rum med Kommissionen – men som han ikke vil inddrage os andre i.
Det kan jeg undre mig lidt over, men sådan er det.
Jeg vil så bare stille et spørgsmål.
Vi ved jo fra tidligere tider, at de frivillige virkemidler faktisk ikke virkede efter hensigten.
Når det bliver frivilligt, er det ikke altid, at man når det mål, man gerne vil.
Så kan ministeren garantere, at man faktisk når i mål med de frivillige virkemidler?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Nu er det jo ikke forskningsbaserede beregninger, når de kommer fra hr. Jens Joel, men jeg vil alligevel godt forholde mig til spørgsmålet.
Det gælder for private såvel som offentlige boringer, at vores opmærksomhedspunkt er det samme.
Det er derfor – og det er også et meget, meget klart signal i fødevare- og landbrugspakken – at vi ønsker at leve op til de direktiver, som vi skal efterleve.
Skulle der være steder i landbrugspakken, hvor der kunne herske tvivl om det, så skal vi jo gøre rede for det eller iværksætte foranstaltninger, som forhindrer det.
Og det ansvar tager vi selvfølgelig på os.
Sophie Løhde (V), 2016-10-12:
[Lydudfald]
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Er ministeren enig i, at et øget nitratoptag hos mennesker kan give en øget kræftrisiko?
Jan Johansen (S), 2016-10-12:
I forlængelse af det vil jeg sige, at vi jo ved, at den tidligere regering faktisk fik kurven glattet ud og tallene for udsættelser af boliger bragt ned, på baggrund af at kontanthjælpsloftet blev hævet under den regering.
Hvad vil ministeren gøre, når vi nu ved, at der er mange udsættelser på vej af familier, enlige mødre med to børn, som ikke kan betale huslejen?
Hvorhenne vil ministeren placere de her mennesker, f.eks. dem fra storbyerne?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Nej, jeg vil stå på mål for de beløb, vi har aftalt.
For det er beløb, der står i en rigtig fornuftig relation til de beløb, der aftales af arbejdsmarkedets parter.
Altså, hvis man ikke får nogen gevinst, når man er på kontanthjælp, ved at få et job, når man har betalt bus, fagforeningskontingent og a-kassekontingent, så vil der jo være indarbejdet en træghed, som ikke er hensigtsmæssig for arbejdsmarkedet. Og det er den, vi har fjernet.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Nu snakker ministeren igen om, om det kan betale sig at arbejde og alt det der.
Lad os nu vende os til det, som spørgsmålet egentlig går ud på, og det er: Vil ministeren være med til at indføre et minimumsbeløb, hvormed man i det her land kan opretholde en såkaldt beskeden husførelse og levefod?
Vil ministeren sætte sådan et minimumsbeløb – ja eller nej?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Jeg vil i hvert fald anerkende og forsvare de grænser, vi selv har lagt ind, og der er sund fornuft og logik i de grænser, for ved vores fastsættelse af disse lofter har vi taget afsæt i arbejdsmarkedets parters overenskomster og de aftalte mindstelønninger der, og så har vi sikret, at hvis man går fra kontanthjælp og over i et job, er man sikker på at få en gevinst her og nu ved at komme i job, således at man kan betale bussen, man kan betale sit fagforeningskontingent eller melde sig ind i en a-kasse, og så er der lidt tilbage i øvrigt.
Større er afstanden ikke.
Så vores lofter er indtænkt i forhold til vores overenskomstsystem, og det er for at sikre en fornuftig dynamik imellem et meget dynamisk arbejdsmarked og et meget trægt og stift socialt forsørgelsessystem.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Vi er jo helt med på, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det sørgede vi selv for, da vi var i regering, men spørgsmålet er sådan set, om der skal være et minimumsbeløb, som man skal kunne leve for.
Altså, hvor langt skal man ned, for at man kan leve i det her land?
Hvor lille et rådighedsbeløb skal en enlig med børn have, skal et par med børn have?
Hvor langt ned skal det?
Jeg ved godt, at regeringen har afskaffet den her fattigdomsgrænse.
Det er jo meget nemt at afskaffe den, for så kan man sætte ydelsen langt ned, og så er der ikke nogen, der bliver fattige.
Man hører tal som 17.000 kr. og 22.000 kr., men ifølge Arbejderbevægelsens Erhvervsråd er der rigtig mange, der kommer til at have langt under 6.000-7.000 kr. at leve for.
Det kræver jo alligevel noget at leve i det her land.
Men der må da være en minimumsgrænse, hvor man siger: Det er cirka her, og derunder skal det helst ikke komme, for så kan man ikke leve i det her land.
Vil ministeren ikke bare anerkende, at sådan en grænse må der da være, eller opererer ministeren slet ikke med det?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Når regeringen sammen med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti har indført et kontanthjælpsloft, er det for at sikre, at det bedre kan betale sig at arbejde.
Det er sund fornuft, at der skal være forskel på at være på offentlig forsørgelse og på at forsørge sig selv.
Med kontanthjælpsloftet mener jeg at der er en bedre balance imellem et mærkbart incitament til at arbejde og rimelige rådighedsbeløb.
Den enlige forsørger med tre børn vil i dag efter loftets indførelse modtage ca. 285.000 kr. i samlede offentlige ydelser og tilskud og have ca. 13.000 kr. tilbage til rådighed hver måned, efter at skat og husleje er betalt.
Og et ægtepar med tre børn vil kunne modtage knap 411.000 kr. i samlede ydelser og tilskud og have et rådighedsbeløb på ca. 15.500 kr. om måneden, efter at skat og husleje er betalt efter de nye regler.
De beløb mener jeg er rimelige, og det kan man godt leve for, så svaret på spørgsmålet er: Ja.
Men det er klart, at loftet stiller krav om, at der skal foretages klare prioriteringer i udgifterne.
Jeg vil gerne samtidig understrege, at loftet er indrettet sådan, at man kan få en kontant gevinst, selv om man kun arbejder nogle få timer om ugen.
En typisk enlig forsørger med et barn skal f.eks. kun arbejde ca. 6 timer om ugen for at komme fri af både loftet og 225-timersreglen.
Det skal samtidig ses i lyset af, at vi i øjeblikket ser en positiv udvikling på arbejdsmarkedet.
Beskæftigelsen for lønmodtagere er steget med cirka 46.000 personer fra juni 2015 til juni 2016, og ledigheden er faldet med cirka 13.000 fuldtidspersoner i samme periode.
Dog er næsten 40 pct. af stigningen i beskæftigelsen fra juni 2015 til juni 2016 dækket af udenlandsk arbejdskraft.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-10-12:
Tak for det, formand.
Det er et spørgsmål til beskæftigelsesministeren: Mener ministeren, at regeringens kontanthjælpsloft giver alle borgere et retfærdigt minimumsbeløb til rådighed, der gør det muligt at opretholde en beskeden levefod?
Sophie Løhde (V), 2016-10-12:
Jeg mener, man skal tage alle risikofaktorer i forhold til kræft alvorligt, også nogle af de miljøpåvirkninger, som vi ved øger risikoen for kræft.
Det er her, jeg henviser til, at jeg ved, der foregår en hel masse på miljø- og fødevareministerens ressortområde, som omhandler beskyttelsen mod miljøpåvirkninger i forhold til befolkningens sundhed.
Derudover følger de centrale sundhedsmyndigheder det her område.
De følger løbende den videnskabelige litteratur på området, også vedrørende mulige helbredseffekter i forhold til nitrat i drikkevandet.
Og jeg vil gerne gentage over for spørgeren, at hvis styrelsen i sin gennemgang af den videnskabelige litteratur måtte blive opmærksom på fund, som har betydning for befolkningens helbred, så vil de naturligvis som styrelse give den information videre til de relevante aktører, herunder også til Sundheds- og Ældreministeriet.
Jens Joel (S), 2016-10-12:
Så er vi jo inde ved sagens kerne.
Respekt for det.
Men så er spørgsmålet jo sådan set stadig væk bare: Når der nu er den sammenhæng, bekymrer det så ministeren, at man får en øget kræftrisiko ved noget, som en anden del af regeringen laver?
Sophie Løhde (V), 2016-10-12:
Hvis man ønsker en specifik gennemgang af alle de specifikke faktorer, falder det en lille smule uden for et mundtligt § 20-spørgsmål.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
I Danmark er der en række private indvindingsanlæg eller brønde – vi har ca. 60.000 af dem – og 60 pct. af de brønde er gammeldags brønde, altså gravede brønde, eller boringer sat i gravede brønde.
Jeg fik lige hr. Jens Joel til at regne ud for mig, at 60 pct. af 60.000 er 36.000.
Det er lige præcis her, vi har en særlig problematik, hvis vi accepterer en øget nitratudledning fra landbruget.
Har ministeren en særlig strategi i forhold til disse 36.000 små private brønde?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Det kan jeg svare meget enkelt på.
Jeg ved det simpelt hen ikke, for jeg har ikke spurgt ind til det, men jeg vil meget gerne sende et skriftligt svar på spørgsmålet.
Jens Joel (S), 2016-10-12:
Vi er nok nødt til at holde fast her, for ministeren siger jo helt korrekt, at det er regeringens opgave at få det til at gå op samlet set.
Derfor har regeringen også taget nogle kompenserende tiltag.
Hvis vi nu bare antager, at de faktisk kommer til at virke, så er det centrale udsagn fra Birgitte Hansen, fra eksperten, jo, at der går nogle år, inden det virker.
Og der er det bare, at vi helt stilfærdigt spørger: Tager eksperten Birgitte Hansen fejl, eller er ministeren enig med hende?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Jamen jeg har lært, at man ikke kan lægge en dag til sit liv ved at bekymre sig, og derfor bekymrer jeg mig ikke.
Jeg forholder mig til fakta, og det vil sige, at når vi laver et nyt setup, skal jeg jo sikre mig, at det setup lever op til de miljømål, de skal.
Og det skal vi så som regering lave en ramme omkring.
De argumenter, der så bliver forelagt os i sådan en proces – det kan være af forskere, der bliver indlejet til at vurdere forskellige af de elementer, der er – skal vi så implementere, hvis vi mener, det skal bruges som et redskab.
Det er det, man gør.
Og hr. Christian Rabjerg Madsen ved jo, at vi har en pilotdrøftelse med Kommissionen.
Det er der, man har den slags diskussioner, så man sikrer, at vi lever op til de miljømål, der er direktivbundne.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Men jeg bliver nødt til at holde ministeren fast på, at jeg ønsker svar på, om ministeren er enig med seniorforsker Birgitte Hansen, når hun udtrykker bekymring for, at landbrugspakken på trods af de kollektive indsatser vil føre til nitratforurening af vores grundvand?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for spørgsmålet, det er jeg da meget glad for at jeg må forholde mig til.
Og når man laver et nyt miljøparadigme og landbrugsparadigme, som vi har gjort med fødevare- og landbrugspakken – hvor vi nu er i en 2-årig overgangsfase frem mod målrettet regulering og nye indsatser mod øget kvælstofudledning – så skal man jo lave indsatser, som også modsvarer de forhold, så vi ikke får en tilbagegang i miljøtilstanden i vores vandmiljø.
Det er vores opgave som regering at dokumentere det og lave et setup, som argumenterer for det og viser det på bedste vis.
Der vil givet være andre forskere, jævnfør det citat, som spørgeren referer til, der også vil have meninger om enkelte elementer.
Men det er i sidste ende vores opgave at sikre, at det ikke kommer til at ske på den måde.
Jeg kan ikke stå her og sige, om der kunne være et sted, hvor der blev lavet en midlertidig foranstaltning, hvor det ikke ville have nogen konsekvenser for nitraten.
Men i det samlede kystvandopland skal vi sikre at der ikke sker en tilbagegang, og det er derfor, at man skal have en palet af initiativer mod tilbagegang.
Om den pågældende forsker i et eller andet bestemt vandløb eller på et eller andet bestemt sted kan påvise en tilbagegang, som kan komme af for meget nitrat eller lignende, er jo svært for mig at stå her og sige, for jeg har ikke forskerens arbejde i sammenhæng.
Men det, der er vores opgave, og det er jo også det, som spørgeren rigtigt refererer, er, at man får lavet en samlet løsning, der sikrer, at vi overholder de regler, vi skal.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Jeg er sikker på, at ministeren vil tilgive mig for at vende tilbage til den diskussion, vi havde under det sidste spørgsmål.
For isoleret set er det jo rigtigt nok, at GEUS' rapport alene vedrører landbrugspakkens konsekvenser for udledning af gødning og nitrat og ikke forholder sig til de andre tiltag, der er en del af pakken, altså de frivillige og kollektive elementer i landbrugspakken, som skal opveje den øgede udledning af nitrat.
Men lad os så bare, for at vi kan få et relevant svar fra ministeren, forholde os ikke til GEUS' undersøgelse, men til det citat, jeg læste op, fra seniorforskeren ved GEUS, Birgitte Hansen.
Der siger hun helt klart, at man ved, at landbrugspakken vil føre til øget kvælstof på markerne.
Men hun siger jo også, at der dermed er en risiko for, at nitratindholdet i grundvandet vil stige, fordi de såkaldte kollektive indsatser ikke er kommet rigtigt i gang.
Derfor vil der være nogle år, hvor der er en reel risiko for at få mere nitrat i vores grundvand.
Her i det citat, jeg lige læste op, forholder GEUS sig jo ikke alene til nitratudledningen som en konsekvens af landbrugspakken, men også til de andre foranstaltninger, og hvorvidt de foranstaltninger vil være nok til at sikre, at vi ikke får en nitratforurening.
Birgitte Hansens klare konklusion er, at hun frygter, at der vil gå nogle år, hvor der er en reel risiko for, at vi får mere nitrat i vores grundvand.
Det er det element og det citat, jeg ville ønske ministeren ville forholde sig til, og det vil jeg nu give ministeren mulighed for at gøre.
Jeg er jo i den lykkelige situation, at vi kan fortsætte lidt i samme rille.
Mener ministeren, at GEUS har ret i, at den øgede mængde nitrat, som landbruget udleder i kraft af fødevare- og landbrugspakken, forøger risikoen for forurening af vores grundvand og udgør en sundhedsmæssig risiko?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Det er vigtigt at være opmærksom på, at GEUS' rapport jo ikke inddrager indholdet af fødevare- og landbrugspakken som helhed, men alene vurderer de isolerede konsekvenser af forskellige scenarier for lempelsen af kvælstofnormen.
Det fremgår endvidere også af en nyhed på GEUS hjemmeside, som blev offentliggjort i går, den 11. oktober
– det er ikke sikkert, spørgeren har haft tid til at se den, men den kan læses med interesse – for her skriver GEUS: »Den faglige vurdering blev udført på et overordnet nationalt niveau og uden at inddrage de kompenserende foranstaltninger, der indgår i fødevare- og landbrugspakken«.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Uanset om regeringen ser stort på eksperter eller ej, må man jo bare sige, at det af artiklen i Berlingske den 6. oktober fremgår, at der er en række eksperter, der peger på, at de frivillige tiltag, som regeringen lægger op til i landbrugspakken, ikke vil være nok til at sikre det danske grundvand mod nitratforurening.
Jeg vil gerne bede ministeren om at forholde sig til, om de eksperter, der er nævnt i artiklen, som jeg er helt overbevist om at ministeren har læst, tager fejl, eksempelvis det citat, jeg læste op tidligere, af seniorforsker Birgitte Hansen.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Det er rigtigt, at det ikke er ministeren, der stiller spørgsmål.
Men hvis præmissen for et spørgsmål er, at vi ikke lytter til eksperter, så ønsker jeg simpelt hen ikke at svare.
For det er ikke rigtigt, og man kan ikke stå her og påstå, at vi har set stort på eksperter, uden at dokumentere, hvem de eksperter er.
Det er simpelt hen ikke en retfærdig præmis at lægge ind i et spørgsmål.
Jens Joel (S), 2016-10-12:
Men GEUS og eksperterne her vurderer nu, at der kan være både miljømæssige og sundhedsmæssige risici ved en større nitratudledning.
Vi ved, at man starter med at give landbruget lov til at udlede mere nitrat.
Vi ved også, at de kompensationer, der skal være, dels er frivillige, dels kommer senere.
Så er det jo en meget naturlig bekymring, de eksperter har, når de siger, at så risikerer vi, at der er en periode, hvor det ikke går op, og hvor vi får mere nitrat i vores grundvand.
Der kan svaret fra ministeren vel ikke være, at det har han ikke overblik over.
Altså, man er vel nødt til at anerkende, at det er sådan, det ser ud, medmindre ministeren har en meget overbevisende forklaring på, hvorfor de tager fejl i det, som virker logisk.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Ministeren nævnte tidligere GEUS's rapport om øgede kvælstofnormer og andre baselineelementers betydning for grundvandets nitratindhold.
Og som jeg husker det, skulle den rapport have været færdig i maj 2016.
Nu siger ministeren så, at GEUS vil barsle med rapporten i løbet af efteråret.
Hvad er årsagen til, at rapporten er blevet et halvt år forsinket?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for det.
Der tager fru Lea Wermelin faktisk fejl.
For enhver regering i dens dialog med Kommissionen er det sådan, når man f.eks. har haft en pilotskrivelse, at det foregår i et lukket rum med Kommissionen.
Men det, jeg kan sige til fru Lea Wermelin, er, at vi jo direktivmæssigt er forpligtet til, at der ikke må være en tilbagegang i miljøtilstanden.
Og hvis Kommissionen skulle mene, at det var tilfældet visse steder, jamen så er det også et klart element i fødevare- og landbrugspakken med forligspartierne, at så skal der iværksættes foranstaltninger, som sikrer, at der ikke bliver en tilbagegang.
Derfor – og det er også det, jeg har sagt til de forrige spørgere i det her sammensurium – vil jeg sige, at der kan være enkelte bekymringer, men en samlet tilbagegang kan ikke accepteres i forhold til direktivforpligtelserne.
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Men nu hørte jeg før ministeren sige, at ministeren ikke var typen, der bekymrede sig.
Og det kan faktisk godt bekymre en socialdemokrat, når vi så har forskere, som siger, at ministeren bør være bekymret, fordi der er noget om snakken, og vi kan se, at den fødevare- og landbrugspakke, som ministeren har stået i spidsen for på blå bloks side, faktisk vil betyde, at der vil være nogle år, hvor der vil blive en øget udledning af nitrat, og at det vil få konsekvenser for vores grundvand.
Så er det jo ikke så mærkeligt, at vi fra Folketingets side er meget interesseret i at spørge: Hvordan forholder regeringen sig til det?
Det er jo ikke noget, man lige skal afgøre med Kommissionen i lukkede lokaler – det er faktisk også noget, man som offentlighed i Danmark har brug for viden om, og det er sådan set det spørgsmål, som jeg gerne vil bede ministeren om at svare på.
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Det, jeg skal forholde mig til, er, om vi som regering lever op til de forpligtelser, vi har, når det gælder kvælstof, nitrat osv. i forhold til vores grundvandsressourcer.
Det har man jo et helt setup for i regi af EU, og jeg er som ansvarlig minister naturligvis både forpligtet, men også meget, meget interesseret i, at vi lever op til det.
For hvem har ikke et ønske om, at vi skal have rent drikkevand i Danmark, og hvem har ikke et ønske om, at vi beskytter vores grundvandsressourcer?
Det tror jeg faktisk at vi alle sammen har.
Så kan man sagtens diskutere elementer, hjørner osv., men vi har som regering en stor interesse i at beskytte vores grundvandsressourcer til vores efterkommere – også på baggrund af den kortlægning, der har været af dem – samtidig med at vi mener at kunne stå på mål sammen med det setup, vi har lavet, i forhold til at øge kvælstofnormen i Danmark, men samtidig passe på vores drikkevand.
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Nu prøvede jeg at lytte efter, og grunden til, at jeg har stillet det her spørgsmål, er bl.a., at i samme artikel, som vi lige har diskuteret meget i forhold til vores førende eksperter på nitratområdet, siger Landbrug & Fødevarer, at de har regnet sig frem til, at fødevareog landbrugspakken slet ikke vil føre til merudledning af kvælstof.
Og vi må sige, at det jo i hvert fald ikke er den konklusion, som Socialdemokratiet er kommet frem til – det er der også mange andre partier der er enige med os i.
Og jeg hørte det faktisk også sådan, at ministeren også er enig i, at fødevare- og landbrugspakken vil medføre øget kvælstofudledning, hvis de her frivillige virkemidler ikke kommer til at virke efter hensigten.
Så det vil sige, at ministeren ikke er enig i det første.
Det er bare for at være helt sikker på, at vi forstår hinanden Så vil jeg gerne spørge:
Når der så bliver tændt de her advarselslamper – som man jo må sige at det er, når sådan nogle forskere går ud og siger, at der er det her problem, og at de faktisk forudser, at man ikke kan leve op til at beskytte grundvandet, som vi startede med at diskutere – er det så noget, hvortil ministeren siger, at uanset hvad de siger, kan ministeren levere en garanti for, at danskernes drikkevand og sundhed er beskyttet?