Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-10:
Tak for det.
Det glæder mig da, hvis jeg både har gjort fru Pernille Skipper og alle offentligt ansatte glade.
Det ville da være godt.
Jeg ved ikke, om der i virkeligheden er så meget at gå og være rigtig glad for, for det, jeg har sagt, rokker jo ikke ved, at det, hvis det ender med en storkonflikt, får betydelige omkostninger, og det vil det også få for den enkelte.
Og det, jeg har sagt, får jo ikke det her til at gå væk.
Altså, alle de slagteriarbejdere, der er ansat og organiseret i NNF på det private arbejdsmarked, som bliver sendt hjem uden løn på strejkens første dag, fordi veterinærkontrollen er udtaget til strejke, mister jo deres løn, så længe konflikten står på.
De kan jo ikke vinde nogen glæde, ved at jeg står her og siger, at vi kan bruge en statslig nettobesparelse på engangsudgifter.
Så mere glad skal man ikke være.
I forhold til sundhedsområdet må jeg sige, at vi jo har et arbejdsmarked, som bl.a. opererer med den fleksibilitet, fru Pernille Skipper også er inde på, altså muligheden for at trække på vikarer, muligheden for at aftale merarbejde og andet.
Og det er klart, at hvis al den fleksibilitet trækkes ud af ligningen, og det er jo det, der sker, sådan som fru Pernille Skipper også gjorde rede for, kan det være, at ligningen ikke går op.
Det rokker ikke ved, at vi har en sundhedssektor, som jeg synes er god, som bliver bedre år for år – senest jo udnævnt til at være den tredjebedste i Europa.
Der er fortsat masser af udfordringer, og vi kommer til at investere målrettet, ligesom vi har gjort det historisk.
Hver dag, siden jeg blev sundhedsminister tilbage i 2001, har vi ansat en ekstra sygeplejerske, og hver dag, siden jeg blev sundhedsminister, har vi – på nær om søndagen – ansat en ekstra læge i sundhedsvæsenet.
Og jeg tror, at vi kommer til at indstille os på, at vi også i de kommende år skal foretage yderligere investeringer på sundhedsområdet.
Tak for det.
Nu bliver min paratviden jo testet, for jeg kan ikke dataforordningen, hverken forfra eller bagfra.
Jeg er bekendt med, at der på det her område og med den måde, vi implementerer det på, også er ministerbemyndigelse, ligesom der er det i megen anden dansk lovgivning.
Og det er så inden for rammerne af rammelovgivningen.
Derfor skal Folketinget selvfølgelig føre kontrol med, om det her så også udmøntes på en måde, hvor ministrene, når de bruger deres beføjelser, holder sig inden for rammerne.
Og hvis det ikke skulle ske, skal man jo komme efter ministrene.
Men at der er en eller anden naturlig arbejdsdeling, hvor ikke enhver ting skal i Folketingssalen, tror jeg nu, at vi alle sammen grundlæggende godt kan være tjent med.
Så vil jeg bare lige sige, at når hr. Uffe Elbæk siger, vi skal nedsætte et uafhængigt råd, fordi det her er svært, så synes jeg, der er en eller anden kæde, der hopper en lille smule af.
Jeg mener, vi er sådan set valgt af den danske befolkning, og det kan jo ikke være sådan, at fordi det bliver svært, skal vi holde op med at mene noget om det selv.
Så skal vi bare sætte nogle andre til at mene noget.
Jeg tror, den her debat er kommet for at blive, jeg har ikke de færdige svar.
Det tror jeg heller ikke hr. Uffe Elbæk har, men det er et tema, der presser sig på.
Og det er jo lidt tankevækkende, at folk i forhold til private firmaer måske er mere sådan parate til at sige: »I confirm« , hvorefter der er titusindvis af danskere, der deler ens informationer.
Det tager vi lidt let på, men når vi så taler om data i den offentlige sektor, som et gennemreguleret og transparent, og hvor der er myndigheder, der kontrolleres, så bliver vi sådan lidt berøringsangste.
Så vi har nok brug for at fortsætte den her debat i forskelligt regi.