runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-03:
Først tak til Dansk Folkeparti for forespørgselsdebatten, som jeg synes er yderst relevant.
Også tak for ministerens redegørelse.
En ordentlig og menneskeværdig psykiatri kræver, at der er let adgang og god og effektiv behandling til mennesker med sindslidelse, så det er muligt for dem at vende tilbage til deres hverdag hurtigst muligt.
Det er trods ministerens mange fine ord altså ikke tilfældet i dag.
Alt for mange afvises i døren, når de henvender sig til den behandlende psykiatri, eller udskrives alt for hurtigt.
For et par uger siden udtalte psykiaternes formand, at han ikke kunne afvise, at man arbejdede med begrebet rask fredag på de psykiatriske afdelinger som følge af manglende sengepladser og psykiatere.
Der er derfor fortsat brug for et generelt løft af området på trods af de midler, som den forrige regering fik overført til området.
I SF kunne vi godt tænke os, at man gav psykiatrien den samme bevågenhed, som vi f.eks. giver kræftområdet.
Vi har derfor også peget på, at man fremadrettet burde arbejde for, at 25 pct. af de nye sundhedsmidler, der tilføres sundhedsområdet, skulle øremærkes til psykisk syge, så vi kunne få bedre rammer og flere uddannede psykiatere og specialuddannede psykologer og sygeplejersker og social- og sundhedsassistenter ind i psykiatrien, samtidig med at vi styrkede samarbejdet mellem den behandlende psykiatri og socialpsykiatrien i kommunerne.
I den forbindelse tror jeg man burde lytte til Lægeforeningen, Dansk Sygeplejeråd, FOA og Danske Patienter, der har peget på fælles finansiering af psykiatrihuse, så man på bostæderne og i overgangen mellem de to systemer kunne trække på den sundhedsfaglighed, vi har i sygehusdelen af psykiatrien, og den socialfaglighed, der i dag ligger i kommunerne.
Så har jeg slet ikke nævnt behovet for en langt stærkere forebyggende indsats eksempelvis i form af fri adgang til en psykologhjælp til unge, så vi måske kunne undgå, at mange unges psykiske sårbarhed senere hen skal sætte sig som psykoser og sindssygdom.
Det betyder også, at vi ikke kun skal se på uhensigtsmæssige strukturer, vi skal også se på manglende økonomi eller uhensigtsmæssig fordeling af midlerne til psykiatrien.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-03:
Ifølge tal fra Statens Institut for Folkesundhed vil cirka 20 pct. af den danske befolkning i løbet af et år opleve problemer med deres mentale sundhed.
Det svarer til mellem 700.000 og 800.000 personer.
Psykisk sygdom kan ramme os alle, og vi skal tage udviklingen alvorligt og arbejde for, at færre bliver ramt, og at flere kommer godt igennem deres sygdomsforløb.
Meget af den indsats handler om at styrke indsatsen mod stress, depression, angst og andre sygdomme, også inden de opstår.
Andet handler om at løse mere akutte udfordringer med manglende ressourcer på institutioner og bosteder.
Her er flere penge måske en del af løsningen.
Antallet af psykisk syge kriminelle er steget, i takt med at antallet af sengepladser er faldet, og også antallet af svært psykisk syge blandt hjemløse er steget.
En tredje del af indsatsen handler også om, at vi fra politisk side tør at prioritere den forebyggende indsats højere, så der i fremtiden ikke bliver brug for så mange sengepladser og indlæggelser.
Hvis man kigger på de aktuelle udfordringer, er det for Alternativet vigtigt, at vi sikrer, at psykisk syge kan få den behandling, som de har behov for, og at det tager udgangspunkt i en lægefaglig vurdering, ikke økonomi, ligesom det derudover er vigtigt, at patienterne kan forblive indlagt, indtil de ud fra en lægefaglig vurdering er klar til at blive udskrevet.
Jeg vil også nævne, at jeg er enig med de af mine kollegaer, der har gjort opmærksom på, hvor vigtigt det er, at psykisk syge kan få den rette behandling, også når de er indlagt.
Forskning viser, at f.eks. motion, kost og miljøterapi kan mindske den enkeltes brug af medicin, og det kræver jo, at medarbejderne klædes på til at påtage sig den opgave.
Vi skal også tænke nyt, mener vi i Alternativet.
I Florida drives et hospital for svært psykisk syge lovovertrædere, ved at patienterne er aktivt involveret i den daglige drift, som giver dem nogle nye færdigheder, der ruster dem til udskrivelser.
Jeg har også lyst til at understrege, hvor vigtigt det er, at vi husker hinanden på, at rigtig mange psykiske sygdomme kan forebygges.
Hvis vi sætter ind i tide og prioriterer den forebyggende indsats, kan vi faktisk forhindre, at mange af de her mennesker overhovedet får brug for piller, en sengeplads eller behandling.
Desværre er vi for dårlige til at forebygge, især når det handler om psykiske sygdomme.
Vi prioriterer det simpelt hen ikke nok, og vi bruger for få penge på det.
Når vi ikke prioriterer forebyggelse nok, har det store konsekvenser for den sociale bæredygtighed, men det har også store konsekvenser for vores økonomi.
Psykisk sygdom koster hvert år vores samfund omkring 55 mia. kr. i udgifter til behandling og tabt arbejdsfortjeneste.
Derfor er der både fra individets og fra fællesskabets side god fornuft i at opprioritere den forebyggende indsats.
Til sidst vil jeg gerne slå fast, at Alternativet selvfølgelig står klar til at diskutere, hvordan man kan gentænke vores systemer og udvikle nye gode løsninger på de udfordringer, som psykiatrien står over for nu og på sigt.
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at indkalde til den her debat.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-03:
Tak for det.
Jeg vil gerne takke Dansk Folkeparti for at bringe en debat op om det her emne vedrørende psykisk syge.
Det er et meget vigtigt område, som langtfra altid får den fokus og opmærksomhed, som det bør have.
Vi ser desværre mange ulykkelige skæbner i psykiatrien, mennesker, som af den ene eller den anden grund er kommet i en situation, hvor livet er for svært, og dem skal vi forsøge at hjælpe bedst muligt.
Nogle har brug for indlæggelse, og derfor har vi igangsat flere forskellige initiativer for at skaffe flere sengepladser.
Der er afsat midler øremærket til flere sengepladser, men alligevel er antallet af sengepladser faldet, og der er mangel på dem.
Det duer ikke.
Vi ser patienter, som udskrives for tidligt, og der er for mange genindlæggelser.
Det må aldrig være kapacitet, som bestemmer, hvorvidt en patient indlægges eller udskrives.
Det skal altid bero på en lægefaglig vurdering.
Vi her i Folketinget skal sikre, at regionerne har de rammer, der skal til, for at regionerne kan løfte den opgave.
Derfor har vi igangsat flere indsatser fulgt af økonomiske midler.
Der er nedsat en arbejdsgruppe, som sammen med regionerne kan se på, hvordan vi får den bedste behandling ud af disse indsatser, og hvordan vi yder den bedste hjælp til psykiatriske patienter.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Det er der i høj grad.
Jeg er helt enig med den socialdemokratiske ordfører i, at det er vigtigt at have fokus på forebyggelse.
Men forebyggelse er bredere end det, der sker på sundhedsområdet.
Forebyggelse er også grundlæggende sunde, gode værdier, et godt forhold til både kost og motion, fra man er helt lille.
Derfor indgår det også i de nyreviderede pædagogiske læreplaner, det indgår i vores fælles aftaler på uddannelsesområdet, både på folkeskoleområdet, men også på ungdomsuddannelsesområdet, med henblik på at understøtte forebyggelse.
Så det er et område, som den her regering prioriterer højt, og som vi ønsker at løfte.
Selvfølgelig spiller det en rolle.
Hvis man kigger på regeringsprogrammet, ser man, at der indgår et direkte tværministerielt arbejde om kost og den betydning, den har for sund livsstil og forebyggelse.
Og jeg vil gerne være med til at tage dialogen ud over det, vi har mulighed for her i dag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-03:
Tak for det.
Jeg bemærkede, at i ministerens indledende tale sagde ministeren, at vi i vores sundhedsvæsen skal undgå spild.
Spild er i det hele taget noget, som vi mennesker og i hvert fald vi, der bærer ansvar for skattekroner, skal gøre alt for at undgå.
Jeg havde håbet, at ministeren havde talt bare lidt om forebyggelse og sundhedsfremme, bare lidt om, at vi bør gøre noget mere for at reducere sygdomsudviklingen i Danmark.
Vi har et sygehusvæsen, der tager sig af sygdom.
Men for det enkelte menneske, for livskvaliteten, for os som samfund må det da være meget bedre og forbundet med sund fornuft, at vi prøver at reducere sygdomsudvikling. I Venstreregeringens regeringsgrundlag spejdede jeg efter, hvad regeringen ville på forebyggelsesområdet.
Den ville ikke noget.
Nu spejder jeg efter trepartiregeringens intentioner på forebyggelses- og sundhedsfremmeområdet.
Der er heller ikke noget.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Da statsministeren holdt sin tale efter den nye regeringsdannelse, udtalte han, at kernen af dansk velfærd var vores sundhedsvæsen.
Det er vi fra Dansk Folkepartis side helt enige med ham i, og derfor er vi også rigtig glade for, at vi har været med til at afsætte flere milliarder over de seneste år.
Men alligevel er vi bekymrede, for der går ikke ret lang tid imellem historierne, hvor vi hører om travlhed på landets sygehuse.
Vi har jo netop haft en stor debat om travlheden på landets fødeafdelinger, og det, selv om vi i Dansk Folkeparti fik sat penge af til afdelingerne.
Så det er bestemt bekymrende, når vi hører, at man netop på fødeafdelingerne ikke kan følge de anbefalinger, som Sundhedsstyrelsen har udarbejdet netop med henblik på at få en så god og tryg oplevelse som muligt samt at give den nyfødte en god start på livet.
Så vi tænker naturligvis også på de afdelinger, som ikke er lige så gode til at råbe op.
Hvordan sikrer vi, at de har lige så meget kernevelfærd og får lige så meget opmærksomhed som de andre områder, når de ikke enten har faglige organisationer eller patientrettede organisationer til at råbe op?
Det er grunden til, at vi har stillet denne forespørgsel til sundhedsministeren, og vi glæder os naturligvis til debatten.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Ja, det handler i vid udstrækning om at give ansvaret tilbage til fagligheden.
Det er sådan set det, det handler om.
Vi har jo ikke nogen færdig model, og det er heller ikke Enhedslistens opgave at have det.
Det er jo noget, der skal foregå i samarbejdet med de sundhedsfaglige organisationer, som vi også lægger op til i vores forslag til vedtagelse.
Men jeg skulle da lige hilse og sige, at der er nok af penge at finde, f.eks. hos medicinalindustrien, som jo i dag har en fuldstændig horribel og overnormal profit i forhold til at kunne udvikle nye ydelser til sundhedssystemet.
Det vil da helt klart være et af de områder, hvor vi kunne se at man kunne sætte ind.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-03:
Okay, det er jeg dog glad for at høre.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Ja, selvfølgelig anerkender vi det.
Der er ikke uanede ressourcer, og det vil altid handle om at lave en form for prioritering.
Det, vi synes er et grundlæggende og godt princip, også når det handler om at forlange ydelser af sundhedsvæsenet, er, at man betaler for den ydelse, man forventer at få.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-03:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Enhedslisten anerkender, at der ikke er oceaner af penge.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Jamen problemet med det her er jo, at det kun er ord.
Muligheden for at vise, at der var handling bag, var jo lige præcis i forhold til økonomiforhandlingerne med regionerne.
Det var lige præcis der, vi kunne sige, at vi faktisk begynder at betale for det, vi får.
Det, vi fortsat gør nu, er jo at sige, at vi forventer stadig væk, at I kan gå ud og finde 2 pct. mere ude på afdelingerne og ude blandt personalet, for det er det krav, vi lægger ned over jer.
Værsgo at gå ud og finde det, og så kan vi begynde at kigge på andre styringsmetoder bagefter.
Der er intet nyt i det, der står her, og der er intet nyt kommet ud af den her debat.
Det var der kommet, hvis det var sådan, at Socialdemokratiet og DF havde stået bag deres krav om, at produktivitetskravet skulle afskaffes.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-03:
Det er jeg faktisk enig i.
Det synes jeg rent faktisk er det, det brede flertal her står sammen om.
Det er faktisk det, jeg synes også udtrykkes i vedtagelsesteksten.
Det her er jo ikke et spørgsmål om noget stationært.
Det her er et spørgsmål om noget dynamisk.
Der er rent faktisk fra de tre største partier her givet udtryk for, at den rigide styring skal afløses af noget andet.
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Nu vil jeg da først lige sige, at i forhold til det forslag til vedtagelse, der ligger her i dag, så håber jeg da ikke, det er udtryk for noget nyt, altså at det er en ny tankegang.
For det, der står her, synes jeg er sådan forholdsvis selvfølgeligheder.
Jeg går da ud fra, at man altid har lyttet til personalet.
Jeg går da ud fra, at man altid har forsøgt at tage arbejdsmiljø og patientsikkerhed med i forhandlingerne i forhold til regionerne.
Det er sådan set ret simpelt, altså at vi skaber økonomisk råderum.
Men vi siger til personalet, at de skal levere 2 pct. mere hvert år, og det synes jeg ikke er rimeligt.
Det er helt klart, at hvis vi går ind og forlanger flere ydelser fra sundhedsvæsenet, så skal vi betale for dem, og så skal vi finde finansieringen til det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-03:
Tak for det.
Det har været en god debat.
Jeg synes, det har været en god debat.
Når jeg lytter til Enhedslistens ordfører, synes jeg ikke, det lyder, som om ordføreren synes, at det har været en god debat.
Når jeg synes, det har været en god debat, er det, fordi vi faktisk står rigtig samlet om, at den form for styring, vi har nu, er uholdbar.
Vi kan ikke bringe den ind i fremtiden på samme måde.
Det synes jeg rent faktisk Enhedslisten, som har rejst den her forespørgsel, skulle anerkende, altså at det rent faktisk er det, der er sket her i salen i dag.
Vi har faktisk en minister, der har givet udtryk for det her.
Vi har rent faktisk lavet en vedtagelsestekst med rigtig mange partier bag, som siger, at arbejdsmiljøet og det at lytte til personalet rent faktisk flytter noget på det her punkt.
Der, hvor jeg synes Enhedslisten lidt hopper over, hvor gærdet er lavest,
er, når det siges, at produktivitetskravet på de 2 pct. skal fjernes, inden vi har vurderet, hvad der skal være i stedet for.
Det svar, der blev givet fra ordføreren til fru Lotte Rod, i forhold til om der skulle penge til eller ej, synes jeg simpelt hen ikke hang sammen.
Skal der flere penge til, eller skal der ikke flere penge til, hvis kravet om de 2 pct. skal væk?
Peder Hvelplund (EL), 2017-02-03:
Desværre, nej.
Man kan ikke bare, som ordføreren ligesom antyder, lægge et krav ind om, at personalet skal løbe hurtigere.
Man kan ikke bare forvente, at der hele tiden kan ydes mere og mere.
Det har vi nu gjort siden 2003.
Vi kan ikke bare blive ved med at have sådan et krav.
Vi bliver nødt til at sige: Nu er det nok – nok er nok.
Og derfor bliver vi nødt til at stoppe med at tænke på den måde.
Vi kan ikke bare forvente, at vi over de næste 15 år også kan spare 30 pct.
Det er simpelt hen en umulighed, og derfor handler det ikke kun om at få aflyst produktivitetskravet, det handler også om en anden styringsmodel.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Det er jeg rigtig glad for at høre.
Så vil jeg bruge lejligheden til at takke de andre ordførere for debatten.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Tak for spørgsmålet.
Det vil jeg meget gerne, og jeg er meget enig med ordføreren i, at det er vigtigt, at vi ikke får skabt et hierarki af diagnoser i Danmark, så vi glemmer og overser nogle patientgrupper.
Nu har der så været meget debat om fødselsområdet; den debat har jeg taget del i, og det er ikke kun, fordi jeg sig selv snart skal på barsel, men fordi der er behov for, at vi har fokus på svangreomsorgen og de udfordringer, der er der.
Men jeg er fuldstændig enig med Dansk Folkepartis ordfører i, at der også er nogle områder, der nogle gange bliver sådan lidt klemt i debatten.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-03:
Jeg vil takke ministeren for besvarelsen og for at ville sætte fokus på de her sager.
Derfor vil jeg selvfølgelig spørge ministeren, om ministeren – og når ministeren det ikke før, så bare, når ministeren kommer tilbage – og den, der afløser ministeren, vil være med til at sætte fokus på de grupper, der føler sig trængt.
Vi har talt om det tidligere, og det er derfor, jeg synes, det er vigtigt at tage en offentlig debat om det, herunder om, at de børn, der har en anden uhelbredelig sygdom, bliver hjulpet på samme måde som de børn, der har en sygdom, som man taler mere åbent om og samler ind til osv.
Det er nogle af de ting, jeg vil høre om ministeren stadig væk vil arbejde på.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Jeg skal gøre det kort.
Jeg prøvede i min indledende tale at opsummere noget af det, som jeg synes er vigtigt at vi arbejder sammen om i forhold til at udvikle vores sundhedsvæsen yderligere i de kommende år.
Jeg synes også, at debatten afspejler den her gensidige interesse i, at vi fælles, også på tværs af partierne, nu fokuserer på de steder, hvor der er problemer, men samtidig også anerkender og sikrer arbejdsro de mange steder i vores sundhedsvæsen, hvor vi heldigvis ser store fremskridt, og hvor vi heldigvis oplever at personalet leverer en god kvalitet for vores patienter hver dag – at vi også husker at anerkende deres indsats.
For det er også med til at sikre, at vi kan udvikle vores sundhedsvæsen – at vi ikke kun har fokus på de afdelinger, hvor der kan være behov for, at vi tager særlige problemstillinger op, men at vi grundlæggende også kigger på de steder, hvor vores sundhedsvæsen er velfungerende, og hvor der heldigvis sker en god udvikling til gavn for vores patienter.
Tak til Dansk Folkeparti for at sætte emnet for forespørgslen til debat.
Jeg synes, det er relevant, at vi ikke bare sådan i udvalg og i ministeriet tager debatten, men at vi også her i salen tager nogle af de større debatter og principielle debatter om udviklingen i vores sundhedsvæsen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-03:
I efteråret 2016 sagde klinikchef Morten Hedegaard sin stilling op på Rigshospitalet, på en af landets største fødeafdelinger, på grund af for få hænder.
Det var en beslutning, som gjorde indtryk, og efterfølgende har der kørt en debat om travlhed på landets fødeafdelinger, som jeg har fulgt med interesse.
Som en del af det generelle løft til sundhedsområdet på 2,4 mia. kr. i finanslovsaftalen for 2016 blev der øremærket 50 mio. kr. årligt til en styrket indsats på hospitalernes fødeafdelinger.
Til trods for de øremærkede midler til den styrkede indsats på fødeafdelingerne kan vi konstatere, at der stadig opleves travlhed på nogle fødeafdelinger.
Regionerne har ansvaret for inden for den samlede ramme til sundhed at tage højde for udviklingen lokalt og sikre en prioritering, der afspejler de faktiske behov.
Vi imødeser derfor, at ministeren følger udviklingen på området tæt og får en drøftelse med regionerne om, hvordan de anvender de afsatte midler til løft af kvalitet og patientsikkerhed i sundhedsvæsenet.
Vi vil fra konservativ side fortsat følge tilstanden i sundhedsvæsenet tæt, og vi ser med glæde frem til statusrapporten om de nationale mål, som kommer til foråret.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-03:
Tak for forespørgslen og tak for ministerens redegørelse.
Jeg vil ikke sige så meget mere om den, da det meste allerede er blevet sagt – måske i virkeligheden også i den foregående debat.
Derfor vil jeg blot knytte nogle enkelte kommentarer til vedtagelsesudkastet fra fru Liselott Blixt.
SF vil under ingen omstændigheder stemme for forslaget, da det overhovedet ikke adresserer det spørgsmål, som fru Liselott Blixt jo selv har peget på i forespørgslen, nemlig spørgsmålet om tilstanden og de manglende ressourcer i sundhedsvæsenet.
I forslaget til vedtagelse henvises der blot til, at regionerne skal anvende de midler, der er afsat til løft af kvaliteten og patientsikkerheden.
Så vil jeg sige til fru Liselott Blixt, at det altså ikke kun er på fødeafdelingerne på Rigshospitalet, den er gal.
Inden for de sidste par måneder har medarbejdere løbende klaget over arbejdsmiljøet på flere sygehuse i alle fem regioner.
Lad mig blot nævne medarbejderne på fødeafdelingerne i Aarhus og i Odense, medarbejderne inden for psykiatrien i Risskov, hvor personalet er bange for at gå på arbejde, og overbelægningen på de medicinske afdelinger i Holbæk og Aalborg, hvor man sætter både patienter og personale under pres.
I det sene efterår kom det frem, at patienterne på Køge Sygehus var blevet overmedicineret, for at personalet kunne klare arbejdspresset.
Det er de problemer, vi bliver nødt til at skulle forholde os til i fremtiden, og at det er tilfældet, synes jeg desværre slet ikke fremgår af fru Liselott Blixts udkast til vedtagelsestekst.
Lotte Rod (RV), 2017-02-03:
Dansk Folkeparti spørger til kernen i velfærdssamfundet, nemlig sygehusvæsenet.
For mig som radikal er kernen i velfærdssamfundet også vores daginstitutioner, skoler og uddannelser, for det er jo der, vi giver alle lige muligheder.
Og der vil svaret være: Det ser lidt sløjt ud, så længe regeringen forsømmer at prioritere daginstitutioner og skærer i alle vores uddannelser.
Og uddannelse og sundhed hænger sammen.
Vi har en uacceptabel ulighed i sundhed i Danmark.
Mennesker med mindst uddannelse lever kortere og er mere syge og bliver hurtigere nedslidte.
Det taler vi alle sammen om herinde, men lige nu er der også et flertal i Folketinget, som tøver med at tage de initiativer til forebyggelse, som skal til.
Når det ikke hænger sammen på fødegangene, handler det om økonomi, som vi lige har diskuteret, men det handler jo også om, at kvinder bliver ældre og tykkere og er mere syge.
Derfor kan man sige, at der skal sendes flere penge til fødegangene.
Det tror jeg der skal.
Men vi skal også spørge os selv, om vi gør nok for at forebygge, f.eks. forebygge fedme.
Jeg vil gerne bruge den her debat til igen at sige tak for den høring, vi havde, om fødegangene.
Jeg synes faktisk, det var en rigtig, rigtig god dag.
Jeg blev selv klogere, og jeg synes, vi skal holde hinanden lidt i ørerne, i forhold til at det skal vi gøre meget mere.
For mig hænger den her diskussion sammen med diskussionen før om, hvordan vi styrer og leder sundhedsvæsenet på en klog måde.
I virkeligheden synes jeg også, at der her er en parallel til uddannelsesverdenen, hvor vi jo står i den groteske situation, at hvis du forsker, tæller det, men hvis du bare er en rigtig god underviser, så tæller det ikke rigtig.
På samme måde synes jeg også, at vi har en diskussion til gode på sundhedsområdet om, hvordan vi formår at lede og styre på en måde, hvor det personlige og nærværet og tiden får lov til at blive vægtet højere.
For det er jo helt grotesk, når vi hører fra jordemødre, at de skal have dobbeltvagter, fordi der ikke kom nogen for at afløse, at de ikke kan nå at spise, at de ikke kan nå at gå på toilettet.
Det er jo både et spørgsmål om den samlede ramme, men det er jo også et spørgsmål om, hvordan det så er, sundhedsvæsenet styres, og så er det en diskussion om ledelse.
Derfor håber jeg, at vi kan tage en samlet diskussion om, hvordan vi ikke bare kan bidrage til at styre rammerne, men også sørge for at få god ledelse rundtomkring.
Og det vil Radikale Venstre gerne bidrage til.