Peder Hvelplund (EL), 2022-05-06:
Tak for det, formand.
Det lovforslag, vi skal behandle her i dag, handler grundlæggende om, som nogle af de tidligere ordførere har været inde på, spørgsmålet om, hvordan vi får styrket strukturen i det nære sundhedsvæsen, og når man læser formålet, hvor der står, at det skal »skabe bedre forebyggelse af sygdom og sikre mere sammenhængende behandlings- og rehabiliteringsforløb for bl.a. ældre medicinske patienter, borgere med kroniske sygdomme og borgere med psykiske lidelser, herunder borgere, som ud over en psykisk lidelse har et alkohol- eller stofmisbrug«, og at der skal sikres »mere geografisk og social lighed i sundhed«, kan man jo kun erklære sig fuldstændig enig i de formålsbetegnelser.
Derfor vil jeg også sige, at helt grundlæggende og overvejende bakker Enhedslisten op om det lovforslag, der ligger her, men jeg synes også, at der er nogle udfordringer i det, som også bl.a. fru Kirsten Normann Andersen pegede på.
Jeg synes, at der er en grundlæggende udfordring, i forhold til at her laver vi strukturen.
Vi sikrer, hvordan man kan få et bedre samarbejde mellem kommuner, regioner og almen praksis, og jeg vil sige, at jeg da også vil kvittere for, at regeringen har lyttet til kritikken af, at almen praksis ikke var bedre inddraget i forhold til strukturen.
Det synes jeg er positivt er kommet med.
Det handler jo netop om, at vi kan få sikret en struktur, og at vi kan få sikret en større sammenhæng i forhold til det, der i dag ligger i sundhedskoordinationsudvalgene og praksisplanudvalgene, og at der kan blive en bedre opgavedeling.
Jeg synes egentlig grundlæggende, at det er fornuftigt, at vi får lavet et skelet til en ny struktur, som gør, at der kan tages ansvar for de opgaver, der flyttes ud i det nære sundhedsvæsen, men den helt store udfordring er naturligvis, hvordan vi sikrer, at der så bliver en tilstrækkelig finansiering til det, for vi får ikke forbedret forholdene for den ældre medicinske patient, borgeren med en kronisk sygdom, borgeren med en psykisk lidelse og de dobbeltbelastede og får skabt mere geografisk og social lighed ved at ændre en struktur.
Det gør vi, ved at vi får tilført ressourcer, og det gør vi, ved at vi kan tiltrække personale, som kan sikre den behandling.
Vi opnår jo ikke forebyggelse og behandling med mursten og strukturer.
Det gør vi med konkret sundhedspersonale, som er der til at løse opgaven.
Det kan man sige ikke bliver løst med det her, og derfor er det jo fuldstændig afgørende, at den her nye struktur så også bliver fulgt op af, at der bliver afsat midler til at kunne levere den behandling, som er fuldstændig nødvendig.
Vi bakker helt op om tanken omkring nationale kvalitetsstandarder, men det centrale er jo, at der så følger midler med ud, og at når vi får bygget den her struktur, sikrer vi også, at der kan blive en vis frihed i, hvordan man løser opgaverne, for der er jo forskel på, om det er Københavns Kommune eller det er Jammerbugt Kommune, der skal løse en opgave.
Derfor bør der også være en vis frihed til, at når opgaverne lægges ud til sundhedsklyngerne, kan man dér også aftale indbyrdes, om det er en opgave, der skal løses af regionen, af kommunen eller af nogle kommuner i fællesskab, ligesom det jo også er centralt, at vi får gjort op med den geografiske ulighed i sundhed, som vi allerede kan konstatere er der i dag.
Der bør ikke være nogen forskel, når man er ældre medicinsk patient, på, om man bor i Hellerup eller man bor i Hjallerup.
Derfor er det afgørende, at når vi kommer til at lave en ny sundhedsreform, bliver der også afsat midler til at gøre op med den ulighed.
En enkelt ting, jeg lige vil påpege her til sidst, og som vi i hvert fald også kommer til at tage med ind i udvalgsbehandlingen, i lighed med det, som SF også har nævnt omkring kommunernes repræsentation, er, at jeg faktisk synes, at der mangler et element i forhold til medarbejderinddragelse.
Altså, i lighed med, at man i bemærkningerne skriver om et patientinddragelsesudvalg, synes jeg, man bør overveje, om man ikke skulle lave et medarbejderinddragelsesudvalg, så vi kan sikre, at de perspektiver, der ligger fra medarbejdernes side, også bliver inddraget.
Det kunne jo f.eks. bestå af repræsentanter for de sundhedsfaglige organisationer og repræsentanter for sygesikringens yderorganisationer i regionen.
For i lighed med, at det har været afgørende at få de praktiserende læger med ind i strukturen, synes jeg også, der vil være et væsentligt perspektiv i også at sikre at få medarbejdersiden i sundhedsvæsenet ind til at kunne bidrage med deres perspektiver, for når vi skal lave en ny struktur, og når vi skal sikre en bedre kvalitet, er deres input og deres viden og kompetencer jo fuldstændig afgørende at få med i forhold til det.
Men det kommer vi til at tage med ind i udvalgsarbejdet, og overordnet set er vi positive over for lovforslaget.