Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-11-13:
Jeg tror, der var flere, der tidligere her i debatten var inde på, at uddannelsesloftet hører fortiden til.
Måske er det vigtigste signal, der er blevet sendt fra debatten om indførelsen af uddannelsesloftet, at det var dengang, hvor man sagde: Skomager, bliv ved din læst.
Men vi skal jo ikke tilbage i tiden, vi skal fremad, hvad angår uddannelse, for vi kan ikke blive kloge nok.
Og vi ved det godt, vi taler om det hele tiden.
Ministeren er meget engageret i den debat, der handler om fremtiden for det, der kunne være mine sønners folkeskoleklasser.
De går i 3. og 6. klasse, og der skal to tredjedele af deres kammerater ud på et tidspunkt og have nogle jobs, som vi slet, slet ikke har navn på endnu.
Vi kender dem ikke.
Det betyder, at de skal ud i en verden, der er præget af forandring, og hvor det eneste, vi virkelig ved er vigtigt, er, at man skal kunne flytte sig.
Det hjælper uddannelse fuldstændig afgørende til med, især i det samfund, vi har, og som vi er stolte af at have bygget op.
Men uddannelsesloftet betyder jo, at hvis du har taget én videregående uddannelse, f.eks. en professionsbachelor, så kan du ikke tage en uddannelse på det samme eller på et lavere niveau.
Der er nogle undtagelser, men det er det grundlæggende princip, og det er det, de tydeligt har hørt helt ude i 8. klasserne.
Det forhindrer jo en bachelor i sociologi i f.eks. at begynde på en anden bacheloruddannelse, som måske ville give mening.
Vi har set masser af eksempler på det.
Også selv om der findes meritlærere og andre ting, er der masser af veje, der nu er lukket.
For mig er det altså en gammeldags og forstokket måde at gå til uddannelse på.
Det er faktisk ægte smagsdommeri, fordi det udelukkende handler om, om eksamensbeviset peger opad, og om man ligesom kan klatre videre op ad en eller anden stige.
Det er en meget, meget traditionel tankegang, hvor uddannelse hele tiden er noget, hvor man bygger ovenpå, men sådan er det jo ikke.
Det kan give mindst lige så god mening at gå til siden, gå ud og komme ind igen, gå ned, gå op eller gå rundt.
Altså, uddannelse er ikke længere bare sådan noget, som man kun lægger oven på noget andet, og heldigvis for det, for vi har brug for meget mere af det andet.
På den måde synes jeg, at tilhængerne af loftet ignorerer, hvad det egentlig er, der skaber værdi, og måske allermest, hvad det er, der skal skabe værdi i fremtiden i vores samfund.
Det er menneskers drømme, det er menneskers ambitioner, det her handler om, og end ikke fra et økonomisk synspunkt synes det at give særlig meget mening.
Jeg er med på, at det er mere fremadrettet.
Dagpengeaftalen skal selvfølgelig finansieres.
Det vil vi også i Radikale Venstre.
Der er nogle ting med det her loft, som er blevet ekstremt tydelige for mig.
Hvad angår de mange, der dropper ud af deres uddannelser, er det pludselig blevet sådan noget med at sige: Du kan bare droppe ud!
Nu går borgerlige politikere og taler om, at man jo bare kan lade være med at gå til eksamen.
Det er da en vildt mærkelig tilgang til uddannelse at rådgive mennesker til at lade være med at gå til eksamen ud fra det argument, at så kan de bare smutte videre.
Det er da også spild af ressourcer.
For mig er uddannelse ikke bare sådan en omfordeling.
Det handler virkelig grundlæggende om værdipolitik, fordi det er frihed for den enkelte og guld for samfundet.
Jeg tror egentlig, at vi i den her kreds er enige i, at det er nøglen til indsigt, til refleksion og til overblik og noget af det, der ruster os allerallerbedst til fremtiden.
Det er menneskeligt at tage fejl, kære regering, og se, at konsekvenserne er blevet nogle andre.
Det blev nogle andre konsekvenser end dem, man måske havde regnet med, og det at forstå unge mennesker og uddannelseskultur i denne uddannelsestankegang er måske ikke lige centraladministrationens spidskompetence, og det skal vi tage højde for her.
Venstres ordfører sagde også, at Venstre er inde i et forløb om mere fleksibilitet i uddannelserne.
Lad endelig det forløb fortsætte.
Han sagde også, at debatten om det her uddannelsesloft gerne må fylde mindre, men sådan fungerer verden jo altså bare ikke.
For den her debat foregår vitterlig ude i virkeligheden.
Den foregår hos de studerende, hos underviserne, hos forældrene og endda hos skoleeleverne.
Det er rigtige og virkelige mennesker, der savner nogle svar på deres problemer.
Så helt ærligt: Jeg kan høre på alle ordførerne hele vejen rundt, også regeringens ordførere, at der ikke er nogen, der udviser nogen dybtfølt kærlighed til det her uddannelsesloft, og det forstår jeg udmærket.
Skulle vi så ikke sætte os sammen og vedtage det her meget pragmatiske beslutningsforslag om i det mindste at forhandle om det?
Hvis ikke det kommer før et valg, kommer det efter et valg, og så kunne vi jo sådan set lige så godt gå i gang og vise, at vi gerne vil arbejde på at løse problemet.