runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Dahlin (V), 2021-05-25:
Tak til Dansk Folkeparti for at sætte fokus på en væsentlig problemstilling.
For det er en væsentlig problemstilling, at der er nogle kriminelle – det er jo derfor, de sidder i fængsel – som udnytter de rettigheder, de har, til at få nogle oplysninger, der gør, at de kan skabe utryghed hos de ansatte i fængslerne, at de kan chikanere dem, og at de i værste fald kan overfalde dem.
Det er jo ikke bare noget, man finder på, altså at der er en udfordring her.
En undersøgelse fra sidste år om indsattes brug af aktindsigt, som Fængselsforbundet lavede, viser, at hver fjerde adspurgte medlem af forbundet har oplevet at blive chikaneret i deres fritid – hver fjerde.
Det er et alt for højt tal.
Og 214 ud af 432 respondenter i den her undersøgelse, altså knap halvdelen af de adspurgte fængselsansatte, oplever, at kriminelle bruger aktindsigt til at få udleveret fulde navne på de ansatte, og der er også nogle af de her ansatte, som peger på, at de indsatte gør det som led i at intimidere og true de ansatte.
Så kan vi altså se, at aktindsigten lige pludselig bliver brugt som et decideret magt- og pressionsmiddel, og det er vel at mærke af kriminelle, som de ansatte jo godt ved ikke har respekt for lov og orden.
Det skaber et ubehageligt og et uacceptabelt arbejdsmiljø for dem, der er ansat i vores fængsler, og det er altså nogle, der i forvejen skal gå på arbejde med risiko for at blive udsat for vold og trusler.
Derfor kan Venstre godt støtte det forslag, som er her i dag fra Dansk Folkeparti.
Dog er det vigtigt for os at understrege, at når der skal skabes en løsning her, skal den gå på to ben.
På den ene side skal vi respektere de rettigheder, man har til at søge aktindsigt, også i sin egen sag, for det skal man kunne i et retssamfund, men på den anden side er det helt, helt centralt, at vi selvfølgelig som samfund beskytter de fængselsbetjente og andre ansatte, som i forvejen befinder sig på en udsat post.
Derfor kan vi godt støtte forslaget, som det ligger her.
Tak for ordet.
Jeppe Bruus (S), 2021-05-25:
Tak for det.
Jeg tror godt, at jeg kan berolige formanden med, at jeg nok skal holde mig inden for taletiden.
Nu kan jeg se, at der også er kommet et ur på skærmen her på talerstolen, så risikoen for at overstige taletiden er til at overse.
25 pct. af Fængselsforbundets medlemmer oplever chikane i fritiden
– 25 pct.
Det fremgår også et andet sted, at 50 pct., altså halvdelen af Fængselsforbundets medlemmer, har oplevet, at deres fulde navn er blevet udleveret til indsatte.
Det er trods alt ret voldsomt, tænker jeg.
Politiforbundet siger også, at der har været en markant stigning i antallet af aktindsigter i forhold til navne på betjente.
Og vi ser desværre den samme tendens for andre faggrupper af offentligt ansatte, som oplever en stigende interesse i, hvem det er, der behandler ens sag.
Derfor er det selvfølgelig meget relevant at kigge på, om det, der foregår i dag, er okay.
Jeg tænker i hvert fald, sådan som udviklingen er: Nej, det er faktisk ikke okay, at vores offentligt ansatte må lide den type chikane.
Omvendt er det også klart, at i et retssamfund er der en årsag til, at man kan søge aktindsigt, nemlig at man faktisk har ret til at få indsigt i ens egen sag.
Og derfor er det relevant at se på det i et lidt bredere perspektiv end det, der ligger i beslutningsforslaget her.
Derfor havde justitsministeren også, synes jeg, en endda meget grundig gennemgang af det kommende forhandlingsforløb omkring offentlighedsloven, hvor det her så kan være en del af det.
Det er godt.
Derfor støtter vi intentionen.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-25:
Der var ikke noget spørgsmål.
Karina Adsbøl (DF), 2021-05-25:
Tak for det.
Jeg er da glad for, at regeringen nu er indstillet på at kigge på offentlighedsloven.
Det har jo været en langvarig kamp fra mange partiers side herinde for overhovedet at få regeringen til at kigge på offentlighedsloven.
Nu er regeringen så nået til den selverkendelse, at man gerne vil kigge på offentlighedsloven.
Og jeg kan så konstatere, at det kan have et langt tidsperspektiv at nå til enighed omkring det her – og nu kommer der en sommer.
Så derfor tænker jeg ikke, at justitsministeren har andet, han lige vil trække ud af ærmet nu, ud over den her langvarige proces.
Tak for det.
Og tak, fordi regeringen kan støtte intentionerne i forslaget.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre justitsministeren om den fremtidige proces, for når nu regeringen støtter intentionerne i forslaget, men bare ikke vil stemme for det her forslag, fordi man vil komme med sit eget forslag, som støtter intentionerne i det her forslag, hvad er så processen for det her arbejde?
Hvornår tænker justitsministeren der kan være et lovforslag klar?
Jeg tænker, at justitsministeren inviterer til nogle forhandlinger, og så ligger der på et eller andet tidspunkt et lovforslag klar.
Men har justitsministeren et eller andet tidsperspektiv, i forhold til hvornår det kan være klar?
Ole Birk Olesen (LA), 2021-05-25:
Jeg synes heller ikke, det bidrager til noget som helst, men det er der masser af ting i samfundet der ikke gør, uden at vi har forbudt det.
Og jeg synes bare, det er problematisk, hvis man, når vi f.eks. har en religion som islam, som i høj grad også er politisk, så skulle give den en særlig beskyttelse, som andre politiske overbevisninger ikke har, fordi den besmykker sig med titlen en religion.
Altså, alle overbevisninger må da være lige for loven.
Vi kan da ikke have en lov, der beskytter én overbevisning, fordi den begrunder sig i Vorherre i det høje, mens vi ikke har en lov, der beskytter andre overbevisninger, som har mere jordiske formål.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-25:
Så er vi jo tilbage ved en diskussionen, som vi har haft nogle gange, og det, som jeg sagde i min tale, var jo også, at dengang Straffelovrådet gennemgik spørgsmålet om blasfemiparagraffen, konstaterede den jo bl.a., at den ikke forhindrede selv skarp religionskritik.
Og igen og i forlængelse af det, hr. Jens Rohde sagde før, vil jeg sige: Jeg har svært ved at se, hvordan f.eks. afbrænding af religiøse tekster bidrager til den demokratiske samtale.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-05-25:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at justitsministeren har den her hændervridende tilgang til spørgsmålet.
Kan justitsministeren ikke bekræfte, at det aldrig nogen sinde i Danmark har været forbudt at afbrænde Karl Marx' »Das Kapital« eller Adam Smiths »The Wealth of Nations«?
Og kan justitsministeren begrunde, hvorfor der skal være en særlig beskyttelse af religiøse overbevisninger, som ikke skal gælde for alle andre overbevisninger?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-25:
Vi behandler et beslutningsforslag om, at vi i indeværende folketingsår skal fremsætte et lovforslag fra regeringens side, som indebærer, at blasfemiparagraffen bliver genindført, sådan som den var tidligere.
Det er der ingen udsigt til et flertal for i Folketinget.
Sikandar Siddique (UFG), 2021-05-25:
Tak til ministeren.
Først og fremmest tusind tak for fra talerstolen at anerkende, at der er brug for en yderste stopklods, altså sådan en ydre stopklods, og for at være enig med os som forslagsstiller i det principielle.
Som ministeren også nævnte, har Mette Frederiksen som vores statsminister jo udtalt, at Straffelovrådets gennemgang viser, at blasfemibestemmelsen ikke er til hinder for kritik af religioner
– sådan er det, og sådan skal det være i et frit samfund – men samtidig peger Straffelovrådet på, at hvis man afskaffer bestemmelsen, vil der kunne forekomme offentlig afbrænding af hellige bøger som Bibelen og Koranen, som Myndighederne ikke vil kunne gribe ind over for.
Jeg har svært ved at se, hvordan vi får et stærkere samfund, eller hvordan det vil kunne berige den offentlige debat, hvis man gjorde det lovligt at brænde hellige bøger af.
Hvis ikke man vil støtte forslaget, spørger jeg bare justitsministeren: Hvordan sikrer vi, at folk ikke bliver udsat for psykisk terror, hvilket vi har set gennem nogle år?
Hvordan skal vi så sætte ind for at beskytte de borgere, hvis man ikke vil støtte forslaget?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-25:
Jamen det er jo en noget bredere debat, der handler om mere end det, som beslutningsforslaget lægger op til.
I sidste uge havde vi en omfattende debat af, hvordan vi f.eks. sikrer regulering på de sociale medier, som er et af de steder, hvor debatten i øjeblikket har en karakter, som man i hvert fald på visse stræk kan sætte spørgsmål ved hensigtsmæssigheden af.
Vi har også set andre eksempler på debat, som man må sige næppe er fremmende for den demokratiske samtale.
Så der synes jeg der skal flere elementer til.
Sikandar Siddique (UFG), 2021-05-25:
Vi ser faktisk antisemitismens grimme ansigt poppe frem alle mulige steder, vi ser, islamofobien er stigende, ja, vi har været vidne til, hvordan vores muslimske minoriteter er udsat for det, og her i weekenden blev en hel familie overfuset – racistiske handlinger efter min mening.
Så vi har naturligvis et ansvar, og vi har et ansvar som lovgivere for at beskytte vores minoriteter, og der håber jeg jo bare, hvis ikke man kan støtte forslaget her, som man jo støttede før, at ministeren vil komme med et svar og en handlingsplan for, hvordan man kan beskytte vores muslimske minoriteter.
Jens Rohde (KD), 2021-05-25:
Samtidig skabte det billeder rundtomkring i verden, hvor vi altså ikke er alene, men hvor der er mange religiøse følelser rundtomkring.
Jeg synes ikke, det tjente Danmark til særlig stor ære.
Kan ministeren ikke se, at det har en ganske alvorlig pris såvel anseelsesmæssigt som økonomisk, at man ophævede blasfemiparagraffen i sin tid, som ministerens parti jo selv stemte imod?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-25:
Jamen spørgeren ved jo godt, at vi allerede i øjeblikket arbejder intensivt på regulering af hadforbrydelser og i øvrigt handlingsplan i forhold til antisemitisme.
Jo, og det var jo også noget af det, der var fremme i debatten dengang
Morten Dahlin (V), 2021-05-26:
I forlængelse af ministerens interview i Politiken den 17. maj 2021 mener ministeren så, at det er en begrænsning af den »reelle frihed« at indføre mundbindstvang?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Indledningsvis vil jeg gerne understrege, at der i dag som udgangspunkt gælder et forbud mod at afholde og deltage i indendørs arrangementer, hvor der er flere end 50 personer til stede på samme tid.
Udenfor er forbuddet som udgangspunkt 100 personer.
Når vi kigger i værktøjskassen til håndtering af covid-19, er jeg sådan set enig i, at forsamlingsforbuddet er et af de mest indgribende instrumenter, som vi har.
Jeg mener, at det begrænser såvel den formelle som den reelle frihed.
Forsamlingsforbuddet griber ind i noget meget basalt for os som mennesker, nemlig at samles.
Dette har vi derfor også haft for øje i udformningen af reglerne om forsamlingsforbuddet, hvor der f.eks. ikke på noget tidspunkt har været tale om begrænsninger af politiske forsamlinger, f.eks. demonstrationer, eller – et andet eksempel – at forsamlingsforbuddet jo heller ikke gælder i private hjem.
I Danmark har vi valgt at tage hensyn til vores ældre og sårbare borgere, hvilket jeg synes vi sådan set har grund til at være stolte af som samfund.
Sagt med andre ord har vi indført coronarestriktionerne ud fra et ønske om at have epidemikontrol, passe på vores sundhedsvæsen og beskytte vores sårbare ældre, som har haft en alvorlig frygt for deres liv og helbred.
De har ikke været indført med et argument om at øge friheden, som spørgeren indikerer i spørgsmålet.
Det følger af de juridiske rammer i epidemiloven, at man altid skal overveje, om man kan bruge et mindre indgribende og mere skånsomt middel til at nå målet.
Selv om et forsamlingsforbud er indgribende, er jeg glad for, at vi f.eks. ikke har været nødsaget til at indføre f.eks. udgangsforbud, som man har gjort i mange andre lande.
Jeg vil også i den her sammenhæng gerne understrege, at hverken regeringen eller jeg ønsker at opretholde forsamlingsforbud eller andre restriktioner længere, end hvad der er nødvendigt.
Derfor lavede vi i regeringen sammen med hovedparten af Folketingets partier den 15. april 2021 en plan for udfasning af forsamlingsforbuddet.
Den plan har vi indtil videre fulgt – og det håber og forventer jeg også vi vil kunne fortsætte med.
Tak for ordet.
Man kan ikke sige, at man så fjerner argumentet for at fjerne restriktionerne igen, for det står jo på det synspunkt, at restriktionerne er lavet alene af frihedshensyn – og det er de jo ikke.
De er lavet bl.a. for at få styr på den pandemi, som vi har, for at tage hensyn til de svageste borgere og for at sikre, at vi kommer bedst muligt igennem den krise, som vi står i.
Så derfor bliver man nødt til at spørge, hvad det er for nogle hensyn, som har ført til, at man har lavet de restriktioner, der er tale om.
Morten Dahlin (V), 2021-05-26:
Men anerkender ministeren ikke, at det er forholdsvis væsentligt at finde ud af, om regeringen synes, det er en begrænsning af friheden?
Det kan godt være, det er en fornuftig begrænsning af friheden.
Det er også en fornuftig begrænsning af friheden, at jeg ikke må køre 200 km/t. i min bil gennem Strøget herinde i København; det er en fornuftig begrænsning af friheden, men det er jo en begrænsning af friheden.
Hvis ministeren ikke anerkender, at det her er en begrænsning af friheden – han har endnu ikke givet mig et klart svar – fjerner man jo argumentet for at fjerne restriktionerne igen.
Det var ganske fint, men det svarede ikke på spørgsmålet.
Anerkender ministeren, at det begrænser den enkeltes personlige frihed, når der er et krav om at tage et mundbind på?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Ja, men jeg har faktisk også set selv samme udtalelse fra statsministeren, som i forbindelse med en debat her i salen siger: Jeg oplever simpelt hen ikke, at det er et indgreb i min personlige frihed, at jeg skal anvende mundbind i dagligdagen, hvis det kan beskytte svage borgere.
Man skal jo have den sidste sætning med.
Og så er der en ekspert, som er professor ved institut for statskundskab ved Aarhus Universitet, som løber det her igennem og kommer frem til, at der er tale om, at man afgiver frihed for at få frihed, idet man f.eks. får lov til at gå i butikker, hvis man har mundbind på.
Og det er vel det, der er sagens kerne, og også det, der ligger i statsministerens eftertanke, nemlig det her med, hvis det kan beskytte svage borgere.
Morten Dahlin (V), 2021-05-26:
Tak for besvarelsen.
Årsagen til, at jeg stiller ministeren det her spørgsmål, er jo det interview, ministeren gav i Politiken, hvor ministeren laver en meget klar skillelinje mellem formel frihed og reel frihed.
Og jeg tror, at nogenlunde samtidig med at ministeren gav det meget, i hvert fald i mine øjne, bemærkelsesværdige interview, stod landets statsminister, som jo er ministerens chef, og sagde: Det begrænser ikke min frihed at tage et mundbind på.
Derfor vil jeg egentlig bare spørge ministeren igen: Anerkender ministeren, at det begrænser det enkelte menneskes frihed, at man er påbudt at tage mundbind på, hvis man eksempelvis har lyst til at gå ind og handle i et supermarked?
Ikke dermed sagt, at det ikke kan være en god idé at afgive noget frihed for her at hjælpe Danmark igennem en pandemi, f.eks. ved at tage et mundbind på – det gør jeg gerne selv.
Men jeg anerkender, at det begrænser min frihed, for anerkender jeg ikke det, kommer der jo en dag en minister og ændrer frihedsbegrebet.
Og hvis det ikke begrænser frihed, hvad er så egentlig argumentet for at fjerne det igen?
Derfor synes jeg, det er ret centralt at høre, hvad regeringens holdning er, og hvad justitsministerens holdning er til det her spørgsmål.
Altså, mener ministeren og mener regeringen, at det begrænser folks frihed, når der er krav om at iføre sig mundbind?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Regeringen har som led i håndteringen af covid-19 indført en række restriktioner.
Det gælder bl.a. krav om mundbind eller visir, når man f.eks. rejser med kollektiv transport eller skal i supermarkedet.
Og det kan være strafbart ikke at efterkomme sådan en bortvisning.
Derfor synes jeg ikke, man kan bruge betegnelsen mundbindstvang, som spørgeren anvender, om den situation, vi har her.
Når man indfører restriktioner i forbindelse med håndteringen af en pandemi, er det klart, at det sker efter nøje afvejning af forskellige hensyn.
Det gælder bl.a. hensynet til at forhindre, at smitten spreder sig i et sådant omfang, at vores sundhedsvæsen ikke længere kan hjælpe dem, der har brug for det, men samtidig er det klart, at der også er tungtvejende hensyn til, at danskerne, der savner en normal hverdag, ikke generes unødigt.
Generelt vil jeg sige, at coronarestriktionerne jo ikke er indført med et argument om at forøge friheden, som spørgeren synes at indikere.
Coronarestriktionerne er indført for bl.a. at opretholde epidemikontrollen og for at beskytte de ældre og sårbare og i det hele taget for at beskytte vores samfund i en sårbar situation.
Jeg har faktisk også svært ved at forestille mig, at det måtte være spørgerens eller for den sags skyld spørgerens partis synspunkt, at covid-19 havde været håndteret bedre helt uden krav om mundbind eller andre restriktioner.
Det er næppe sådan, uanset hvilke frihedsbegreber man betjener sig af – formelt eller reelt – at danskernes frihed styrkes ved at trække pandemien i langdrag eller i øvrigt forværre den.
Tak for ordet.
Morten Dahlin (V), 2021-05-26:
Tak til ministeren for den her gang at være ganske klar i sin udtalelse om, at det selvfølgelig er en begrænsning af friheden og også af den der sondring, ministeren har opfundet, mellem det formelle og den reelle frihed, at lave et forsamlingsforbud.
Det er jeg sådan set glad for ministeren anerkender, for så ligger der jo også i det, at det er ekstremt svært for ministeren at opretholde det forsamlingsforbud længere end højst nødvendigt.
Men det sætter sådan set bare ministerens udtalelser før, hvor ministeren nægtede at give det samme klare svar, en lille smule i relief.
Hvis vi går tilbage til det interview i Politiken, som jeg henviser til i det oprindelige spørgsmål, så siger ministeren: »Der er nogle, der er ressourcestærke, hvor det kan være nødvendigt at tage noget af friheden for at sikre, at alle bliver frie«.
Kan ministeren give et eksempel på, hvilke ressourcestærke mennesker der skal afgive noget af deres frihed i Danmark?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Det bliver jo det samme svar som det, jeg lige har givet, nemlig den her sondring, som er nødvendig, og som i øvrigt også bliver lanceret i den her artikel.
Det er det her med at sige, at der er tale om, at man afgiver frihed for at få frihed, idet man f.eks. får lov til at gå i butikker.
Det er det eksempel, der bliver bragt frem.
Man kunne bringe andre eksempler frem på det her med, at vi formelt har frihed til at gøre noget, og som kan synes nok så interessant, men som begrænser den reelle frihed, som vi har i forskellige sammenhænge.
Det kan f.eks. være adgang til at bære våben, det kan være overvågning, og det kan være alt muligt andet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-05-26:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Står ministeren fortsat ved sin udtalelse fra et samråd i Folketinget den 4. marts 2021, hvor ministeren sagde følgende: »PET har lavet sin vurdering, det er fair nok.
Den stemmer bare ikke overens med regeringens politik, og vi er jo ikke tvunget til at indrette os efter, hvad en styrelse måtte mene.«?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Det er der masser af eksempler på.
Lad os tage sådan noget som afskaffelse af revselsesretten.
Det var et stort spørgsmål.
De blå partier var imod.
De syntes, at forældrene skulle have lov til at slå løs på deres børn.
Det er formel frihed for forældrene – så kan de klaske løs.
Den reelle frihed blev givet til børnene, fordi de ikke længere skulle slås på.
Så det er et eksempel.
Det andet eksempel ville kunne være, om vi skal kunne gå med våben ude på gaden.
Formel frihed: Ja, vi kan gøre, hvad vi vil.
Er det reel frihed?
Nej, det er det ikke efter vores opfattelse.
Et tredje eksempel kunne være miljøgifte.
Det er formel frihed, det er ikke reel frihed.
Der er masser af eksempler, hvor vi støder sammen, og hvor Venstre står på den formelle frihed og vi står på den reelle frihed
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-05-26:
Næste gang PET kommer med en vurdering, vil justitsministeren da følge den vurdering, eller vil man vende tilbage til synspunktet fra 4. marts, nemlig at man ikke på nogen måde er tvunget til at følge PET's vurdering, for man behøver jo ikke at gøre, hvad en styrelse måtte mene?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Nej, der synes jeg til gengæld, at kortene bliver overspillet.
Jeg synes i virkeligheden, at det, som vi siger til PET, er, at givet den situation, vi står i nu med taskforcens arbejde, vil det så være mest sikkert for Danmark – for det er i virkeligheden kun det, vi spørger PET om – at lade de tre kvinder og deres børn blive i lejrene i Syrien, eller vil det være mest sikkert for Danmark at tage de tre kvinder og børnene til Danmark.
Det er det, PET vurderer.
Og der synes jeg, at den konkrete sikkerhedsvurdering vil være svær at sidde overhørig, og jeg synes bestemt ikke, at vi skubber PET foran os.
Der har i øvrigt også været stillet masser af spørgsmål, også til PET, om man synes, at regeringen har lagt lodder i deres vægtskål, hvilket de afviser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-05-26:
Men ministeren er altså enig i, at det til syvende og sidst er en regeringsbeslutning, om man agter at tage de her, man selv tidligere har betegnet som landsforrædere, til Danmark, og når regeringen vælger det, er det forkert, når man vælger at føre PET foran sig, for så bør regeringen vel tage ansvaret selv.
Og vil ministeren så ikke mene, at det, man i virkeligheden gjorde i sidste uge, i høj grad var, at man alene lagde sig op ad PET's vurdering som argument for, at man ændrede holdning, mens man i marts jo afviste at lægge PET's vurdering til grund, fordi man sagde, at man ikke var tvunget til på nogen måde bare at følge, hvad en styrelse mente?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-26:
Det er egentlig pudsigt, for da vi sådan havde truffet beslutningen og sad og tænkte: Hvad bliver vi nu mødt med af spørgsmål? – troede jeg, at præcis det spørgsmål formuleret præcis sådan ville være et af de første, jeg fik.
Og nu er der så gået en uge godt og vel, før det kommer, og jeg synes faktisk, at det er et godt og relevant spørgsmål, og at det er godt set.
Jeg synes, at det, der er forskellen, er, at min udtalelse falder i forbindelse med den generelle vurdering af terrortruslen i Danmark, som ligger i det, der hedder »Vurdering af terrortruslen mod Danmark 2020«, hvor der bliver sagt en hel masse forskelligt.
I det andet her er der tale om, at vi eksplicit beder PET om at vurdere præcis den her situation med henblik på at kunne agere på den.