Jakob Sølvhøj (EL), 2020-04-30:
Tak for det.
Jeg synes, det hører til sjældenhederne, at vi behandler lovforslag – i hvert fald på børne- og ungeområdet – hvor samtlige parter, der har afgivet høringssvar, konsekvent udtaler sig imod forslaget.
Det er ikke desto mindre tilfældet med forslaget her, og jeg må sige, at jeg helt kan forstå den modstand, der er mod at stramme reglerne for optag af børn fra udsatte boligområder i daginstitutioner.
Jeg skal gerne erkende, at Enhedslistens holdning til fjernelse af dispensationsbestemmelsen skal ses i lyset af, at vi var meget kritiske og stemte imod indførelsen af 30-procentsloftet over andelen af børn fra udsatte boligområder.
Loftet betyder, at mange børn bliver afskåret fra at blive optaget i en daginstitution i det område, hvor de bor.
Det synes vi er skidt set ud fra barnets perspektiv.
Det vil gøre hverdagen vanskeligere for forældrene, og det vil antagelig have den effekt, at det modvirker, at mange ressourcestærke familier faktisk bosætter sig i det, der i dag betegnes som udsatte boligområder.
Som andre har været inde på, har en halv snes kommuner udnyttet det, formodentlig i erkendelse af, at det ville blive en meget uoverskuelig proces at få pladsfordelingen på plads, og fordi de vurderede, at de ville komme til at nedlægge velfungerende institutioner.
Derfor tænker jeg også, det er fuldt forståeligt, at Kommunernes Landsforening i det høringssvar, de har afgivet til forslaget her, er særdeles kritiske over for forslaget, at de bemærker, at det kan medføre yderligere risiko for institutionslukninger, og at det efter KL's opfattelse potentielt kan føre til ekstraudgifter på 400-600 mio. kr.
Endelig, og det synes jeg er værd at bemærke, fremhæver KL, at de mener, at der med lovforslaget ikke er tale om lighed for loven, idet ophævelsen af dispensationsbestemmelsen vil ramme kommunerne meget forskelligt.
Flere af de andre høringsparter fremhæver det faktum, at vi med en voldsom stigende ledighed på grund af coronakrisen kan stå i en situation, hvor en række almennyttige boligområder, der i dag ikke falder ind under ghettokriterierne, kommer til det, nemlig det kriterie, der handler om andelen af 18-64-årige, der står uden for arbejdsmarkedet, og det kriterie, der handler om den gennemsnitlige bruttoindkomst i det pågældende boligområde.
Det er en kritik, som så sent som i dag f.eks. er nævnt af mange i Jyllands-Posten.
Og jeg tror, at det meget nemt kan gå sådan, som børne- og kulturcheferne skriver i deres høringssvar, nemlig at man med det her forslag kan komme til at lukke velfungerende institutioner.
Det er altså set fra Enhedslistens synspunkt ikke bare forslagets indhold, vi skal kigge på.
Det er også timingen for det, hvilket jeg allerede har spurgt Socialdemokratiets ordfører om.
Jeg synes, det må vække til eftertanke i regeringen, at man fjerner dispensationsmuligheden i en tid, hvor der er en stor bekymring for, at vi faktisk får flere boligområder, der bliver omfattet af ghettobestemmelserne.
Som sagt vender samtlige høringsparter sig mod forslaget.
Kommunerne gør det, dagtilbudscheferne gør det, pædagogernes forbund gør det, forældrenes landsforening gør det, ja, selv Dansk Industri – det er jo sjældent, jeg søger medvind fra Dansk Industris høringssvar – advarer mod forslaget.
Så jeg vil egentlig håbe, at ministeren, når vi runder debatten af, kan sige, at der er lyttet til den massive kritik af forslaget og trækker det tilbage.
Det er muligt, at regeringen på et tidspunkt vil synes, at det vil være opportunt at kigge på en dispensation, men jeg synes egentlig, det ville være klogt at erkende, at det valgte tidspunkt næsten er det dårligst tænkelige tidspunkt.
Tak for ordet.