runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Flyvholm (EL), 2019-12-19:
Jamen i forlængelse af det vil jeg sige: Jeg synes jo eksempelvis Libyen er et meget godt eksempel på, at det kan gå rigtig galt.
En ting er, at man gik ind og bakkede op om at forsvare Benghazi mod det angreb, der var ved at komme der – det var jeg sådan set også for – men at man bombede sig hele vejen frem til Tripoli og fjernede Gaddafi med magt på den måde, som man gjorde, var der ikke belæg for gøre i forhold til de FN-vedtagelser, der lå.
Og det tror jeg heller ikke var klogt, for når man ser på hele området nu, er det jo ekstremt ustabilt, både Libyen og alle landene omkring.
Og derfor vil jeg egentlig gerne høre en vurdering fra ordføreren, for når man ser på Irak, når man ser på Afghanistan, når man ser på Libyen og hele området deromkring, mener ordføreren så, at de krige, som Danmark har været involveret i på den måde, som vi har, har været med til at skabe fred og stabilitet i Irak, Afghanistan og Libyen?
Det er ikke min vurdering, at vi har fred og stabilitet i nogen af de lande nu, men jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens take på det.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Som sagt synes vi også, at det var forkert at nedlægge kommissionen og ikke at bruge kræfter og tid på den.
Sådan er det.
Om vi skal gå videre med tingene, er jeg ikke så sikker på.
Eva Flyvholm (EL), 2019-12-19:
Jeg er helt enig i, at der er elementer her, som godt kan bruges som sådan et historisk overblik, og det skal vi selvfølgelig også bruge.
Men der er bare stadig væk hele spørgsmålet om fanger, hele spørgsmålet om Irakkrigens lovlighed, som slet ikke er behandlet her.
Det er derfor, at vi fra Enhedslistens side sammen med Alternativet, SF og Radikale har peget på, at vi faktisk stadig væk gerne vil have undersøgt de her ting.
Jeg kan altså ikke forstå, hvis Socialdemokratiet ikke mener, at der er behov for f.eks. at undersøge, hvad der skete med fangerne.
Så jeg vil faktisk meget gerne have en tilkendegivelse af, om vi ikke godt stadig væk kunne dykke ned i noget af det her, fordi der altså er nogle ting, som slet ikke er klarlagt.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er meget enig langt hen ad vejen.
Det er jeg.
Jeg synes, det var forkert at nedlægge den undersøgelseskommission om Irak og Afghanistan.
Om det så var ordet kompromis, der var det forkerte ord at bruge, skal jeg ikke kunne sige, men i hvert fald vil jeg sige, at det er velbelyst og velbeskrevet, hvad der er sket, i det historiske forløb.
Så hvis det ikke er ordet kompromis, der kan bruges, kan man sige, at det forløb er velbeskrevet og velbelyst for eftertiden.
Eva Flyvholm (EL), 2019-12-19:
Jeg vil først og fremmest gerne sige tak for en rigtig fin ordførertale.
Jeg er også meget enig i, at det var rigtig ærgerligt og forkert, at Irak- og Afghanistankommissionen blev nedlagt, men jeg er netop derfor også nødt til at kommentere det, som ordføreren siger, nemlig at krigsudredningen var det kompromis, der kom ud af det.
Det må jeg indrømme at jeg er fuldstændig uenig i.
Jeg opfatter det sådan, at krigsudredningen var noget, man fra de borgerlige partiers side, der nedlagde Irak- og Afghanistankommissionen, hev op af hatten for at have en undskyldning for at kunne begrave den sandhed, man ikke havde lyst til at få frem.
Det er stadig væk min vurdering, at der er meget, meget vigtige spørgsmål, der slet ikke er behandlet i den her krigsudredning.
Det skriver de jo også selv.
Det er f.eks. spørgsmålet om ansvaret for fanger, der blev tilbageholdt og tortureret, spørgsmålet om, hvorvidt Irakkrigen overhovedet var lovlig, og i det hele taget spørgsmålet om muligheden for at vidneafhøre nogle af de helt centrale figurer, især i forhold til Irakkrigen.
Det er der jo ikke mulighed for her.
Kan ordføreren ikke godt se, at det faktisk kunne være dejligt, at vi stadig væk havde den mulighed for at komme til bunds i de her helt grundlæggende vigtige spørgsmål?
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Jamen jeg synes faktisk, at det er blevet forklaret rigtig fint.
Jeg synes, at vi skal have den her aktive sikkerheds- og udenrigspolitik; vi skal have en meget, meget bred diskussion.
Alt det i dag handler netop om, hvad det er, vi skal gøre i fremtiden, når vi skal sende missioner ud, og derfor bliver vi nødt til at have dialogen.
Vi ønsker et meget, meget bredt flertal, og det skal ikke være et snævert flertal.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-19:
Jeg skal gemme det spørgsmål til udenrigsministeren og så spørge om noget andet, og det er i forhold til den her udredning.
Jeg synes, at det, der står så lysende klart for mig, er problemet i, at rigtig meget foregår uformelt, altså at der ikke er formelle rammer og regler, som vi holder os til, men at det ligesom er samtaler på diverse kontorer, der egentlig er rigtig bestemmende for, hvornår det er, at vi går ind i krig og konflikter.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge igen: Tror Socialdemokratiet ikke, der er behov for faste regler?
For hvis man bare siger bredest muligt flertal, er spørgsmålet jo, hvor smalt det kan være.
Hvor smalt kan bredest muligt flertal være?
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Det er jo sådan, at vi synes, det var forkert at gå ind i Irakkrigen med et snævert flertal, og det vil vi ikke gøre i fremtiden.
Vi vil have et bredt flertal, men spørgsmålet er, om det så lige skal være to tredjedele, eller om det skal være en lillebitte smule mindre.
Jeg synes, det er en for fast størrelse med to tredjedele, og derfor vil vi altid søge det bredest mulige flertal.
Det er sket to gange i 30 år.
Jeg tror, at vi, når vi i fremtiden sender militære missioner, vil kunne samle et meget, meget bredt flertal.
Jens Rohde (RV), 2019-12-19:
Jeg er i den sjældne situation, at jeg skal sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Karsten Hønge i dag.
Nu er jeg nok den i lokalet, der har flest aktier i den der første Irakkrig, og det er ikke noget, jeg siger med stolthed, tværtimod.
Hele fortællingen om den krig er netop, hvor baglæns man kan komme ind i det hele.
Det oplevede jeg selv, fordi jeg skulle stå som ordfører.
Og jeg bliver orienteret samme dag, som vi skal behandle det.
Det fortæller bare lidt om, hvis man sådan virkelig går ind i hele tilløbet til det her, hvor fatalt det kan blive, når tingene går for stærkt, og når man begynder at træffe beslutninger, der er så alvorlige, med meget smalle flertal.
For det, der sker, fru Annette Lind, er jo, at de, der så er udsendte, bliver gidsler i en politisk diskussion i Folketinget.
Det er godt, at fru Annette Lind har tillid til sin regering.
Jeg havde heller ikke forventet andet.
Det er godt, at der er en god dialog i Det Udenrigspolitiske Nævn og mellem forsvarsordførerne.
Det er glimrende, men vedtægter har man jo for at sikre, at når dialogen ikke er god, og når samværet ikke er godt, så har man nogle regler, man efterlever.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Altså, jeg vil gerne lige sige, at jeg ikke var matematiklærer, da jeg var lærer.
Det er 66 pct.
Så jeg tror faktisk, at vi kan snakke os til rette om de her ting, og derfor søger vi det bredest mulige flertal og ikke en tilfældig størrelse.
Karsten Hønge (SF), 2019-12-19:
Jamen jeg var meget glad for fru Annette Linds svar, for det er jo én lang forklaring på, hvorfor vi skal have to tredjedeles flertal – som i øvrigt ikke er 75 pct., vel?
Det var én lang forklaring på, hvorfor det er vigtigt, for vi har jo netop haft den sikkerhed tidligere, at man faktisk havde det, og man havde det netop ikke i den situation, hvor krigsudredningen forklarer, at det førte til nogle dramatisk forkerte beslutninger, nemlig at gå i krig i 2003, og at det foregik på et så snævert grundlag, hvor Socialdemokraterne også var imod.
Så jeg hørte hele fru Annette Linds svar som en opbakning til, at vi laver en grænse; om det så skal være 75 pct. eller to tredjedele, er jeg villig til at forhandle om.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Jeg synes faktisk, at vi har lært rigtig meget af den her udredning.
Vi har lært, at et snævert flertal, når man går i krig, er en dårlig ting.
Hr. Martin Lidegaard sagde, at han kun kunne huske en gang, hvor der ikke har været to tredjedeles flertal.
Jeg har spurgt i ministeriet, og det er faktisk to gange på 30 år, og det siger sig selv, at to gange på 30 år, hvor Irak er den ene, er meget, meget lidt.
Om det så lige er den her tilfældige størrelse på 75 pct., er ikke det mest afgørende for os.
Det mest afgørende for os er netop at føre en aktiv udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Jens Rohde (RV), 2019-12-19:
Jamen, fru Annette Lind, det handler jo ikke om fru Annette Linds regering eller den siddende udenrigsminister.
Med al respekt er det jo ikke sikkert, at statsministeren hedder fru Mette Frederiksen og kommer fra Socialdemokratiet i al fremtid.
Flertal kan skifte, og man ved aldrig, hvad fremtiden bringer.
Det er jo det, man skal sikre sig i forhold til, og ikke om fru Annette Lind har tillid til sin egen regering, og hvad man selv står og kan forpligte sig på på talerstolen – al ære og respekt for det.
Men det handler jo om at sikre sig, at det aldrig sker igen, og derfor vil jeg også stille spørgsmålet: Hvad er det, der helt præcis gør, at Socialdemokratiet har skiftet holdning?
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-19:
Det er fuldstændig korrekt, og jeg kan stadig væk huske den aften, hvor udenrigsministeren var daværende udenrigsordfører for Socialdemokratiet, og jeg var udenrigsordfører for Venstre, og vi var også andre forskellige politikere til stede dengang, og jeg tror, der stadig væk er en bred enighed i Folketinget om, at det var den rigtige beslutning på den korte bane, men at vi på den lange bane skulle have håndteret det anderledes.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Det ene er om de uformelle drøftelser.
Jeg synes sådan set, at uformelle drøftelser er rigtig gode.
Det bruger vi jo selv hver eneste dag, når vi laver vedtagelsestekster, og når vi laver kompromisser i forligskredse osv.
Så uformelle drøftelser synes jeg sådan set er kommet for at blive.
Det andet, som der var i udredningen, var det her med, at det anbefales, at man opretter en tværgående analyseenhed i centraladministrationen.
Det synes jeg da var lidt et andet spørgsmål i forhold til det.
Det her med direkte at sætte tal på, hvor stort et flertal skal være for at være bredt, har vi i Socialdemokratiet besluttet vi ikke vil.
Vi vil hellere føre den aktive politik, hvor vi inddrager alle partier.
Henrik Dahl (LA), 2019-12-19:
For god ordens skyld var der vel to tempi, for Benghazi blev motiveret af »Responsibility to Protect«, og opfølgende kom så den dårlige beslutning at gå videre og forsøge at påvirke et regimeskifte.
»Responsibility to Protect« giver det jo altid mening at diskutere.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-19:
Det er jeg fuldstændig enig i, men jeg er så til gengæld ikke enig i, at vores engagement i Libyen var forkert, hvis det lå i præmissen.
Jeg havde selv lejlighed til at besøge Benghazi to gange under borgerkrigen, og en af gangene fik jeg mulighed for at komme ud at se, hvor tæt kampvognene fra Gaddafis side var på at nå Benghazi, og jeg er glad for, at vi gik ind og sikrede civilbefolkningen i Benghazi og omegn.
Det, der var fejlen fra hele NATO's side, var, at man ikke gik ind og sikrede freden derefter, men det er en helt anden diskussion.
Men jeg er enig i præmissen, at bare fordi der er et flertal bag, er det nødvendigvis ikke altid det rigtige, man gør.
Henrik Dahl (LA), 2019-12-19:
Beslutningen om at engagere sig i Libyen, som førte til, at der opstod et magttomrum i Libyen, blev taget med et meget bredt flertal, så jeg skal bare spørge, om ordføreren er enig med mig i, at et meget bredt flertal ikke er nogen beskyttelse imod, at der bliver taget dårlige beslutninger.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-19:
Jeg må indrømme, at jeg ikke sad i Folketinget på daværende tidspunkt, da man vedtog at gå ind Irakkrigen, som spørgeren jo gjorde, men jeg er alligevel gået ind i vores arkiv og har fundet frem, hvad det egentlig var, vi gav Venstres folketingsmedlemmer som begrundelse for, hvorfor vi egentlig gjorde det.
Jeg har et fuldstændig internt dokument, som blev sendt ud til alle Venstres folketingsmedlemmer, deriblandt sikkert også den daværende politiske ordfører, hvor der står klart, at masseødelæggelsesvåben altså ikke er hovedargumentet for at gå ind i Irakkrigen, og det er dateret den 22. oktober 2003.
Det er fair nok, men det er altså bare stadig væk den klare holdning til, hvad begrundelsen var dengang.
Jens Rohde (RV), 2019-12-19:
Men så er vi jo lige vidt, og så har Venstre sådan set ikke lært noget som helst af historien fra 2003, desværre.
Jeg synes, at det, vi lavede dengang, kalder på en lille smule refleksion på mange fronter, uden at det skal blive sådan noget fordømmelse.
Og som sagt tager jeg jo selv mit ansvar på mig.
Mig bekendt er Venstre stadig væk varm EU-tilhænger, og Venstre argumenterer sådan set også for at forsvarsforbeholdet skal ophæves, og så kan man spørge: Mener Venstre, at man skal gå over til simpelt flertal i stedet for kvalificeret flertal?
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-12-19:
Det er det bredest mulige flertal, men om nødvendigt vil det være et flertal efter ren matematisk model.
Jens Rohde (RV), 2019-12-19:
Dengang med Irakkrigen sagde vi også, at vi havde et bredt flertal, fordi vi havde 61 stemmer bag forslaget.
Det var Venstrefortællingen dengang, at vi rent faktisk mente, at vi havde et bredt flertal, selv om det ikke var en bred kreds af partier, og derfor er det jo interessant, når man så afviser den mere formelle diskussion om, hvad et flertal er, hvordan Venstre i dag definerer et bredt flertal som forudsætning for at lave internationale aktioner og sende soldater i krig.
Annette Lind (S), 2019-12-19:
Jeg har været undervisningsordfører i mange år, og der har vi haft rigtig mange faste måltal for, hvordan tingene skal være for f.eks. inklusion og mange andre ting, og så finder man efterhånden ud af, at det almindelige måltal er det meget, meget svært ligesom at nå eller at stræbe efter.
Derfor er det der med en fast målsætning måske ikke den rigtige måde at gøre tingene på.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-19:
Overraskende svar: Uformelt er godt.
Uformelt er jo der, hvor man står og kan lave aftalerne i forhold til, hvad man selv kan kalde bredest muligt.
Det er så lidt udefineret af Socialdemokratiet, hvad der er bredest muligt.
Er det 51 pct.?
Det var bredest muligt i den omgang.
Men en reel – og måske formalistisk – tilgang til det, hvor man skal inddrage, og hvor man skal opnå et flertal på 66 pct., er jo ikke noget, der er ved at vælte alle brikkerne.
Og som fru Annette Lind også siger, er det jo meget få gange, vi ikke har haft netop det flertal, når vi har gjort det.
Så hvorfor er man så bange for at lave nogle regler, der faktisk sikrer, at man i de få ikke tilfælde kan gå uden om et bredt flertal?
Pernille Skipper (EL), 2019-12-20:
Tak for det.
Nu er jeg jo rigtig glad for, at det forslag, vi vedtager, handler om alle, uanset hvad deres baggrund er.
Det handler om børn, uanset hvad deres baggrund er, og at de kan få lidt mere sikkerhed i deres liv.
Jeg ville egentlig gerne spørge om noget.
Fru Pia Kjærsgaard startede sin tale med at snakke om, at det her var en lempelse af udlændingepolitikken, og jeg kan forstå, at man går utrolig meget op i det, for enhver lempelse af udlændingepolitikken er den gale retning.
I går vedtog vi et lovforslag, som skal sikre, at børn, som har en tilknytning til Danmark og deres familie her, kan få lov til at blive.
Det var vel egentlig en lempelse af udlændingepolitikken, og jeg synes, det var helt fornuftigt, og det var der mange der gjorde.
Jeg mindes også, at Dansk Folkeparti stemte for, at børn som Mint kan blive i Danmark.
Så bare helt kort vil jeg spørge, om ikke det er korrekt, at Dansk Folkeparti så har stemt for en lempelse af udlændingepolitikken.
Pia Kjærsgaard (DF), 2019-12-20:
Jo, men fru Pernille Skipper behøver ikke stå og rynke på næsen og se tvivlende ud og ryste på hovedet og alt det sædvanlige, som fru Pernille Skipper plejer at gøre.
Jo, det stemte vi for med åbent sind, selvfølgelig gjorde vi det.
Vi har jo også længe sagt, at den udlændingepolitik er mange gange rigid, fordi man ikke forskelsbehandler, og det har vi ønsket.
Der har været mange ting, hvor vi har tænkt, at det da er mærkeligt, at den og den ikke kan få sin amerikanske ægtefælle til Danmark, men det vil den her fløj jo ikke være med til, for alle skal bare skæres over en kam, men det er ikke vores holdning.
Samira Nawa (RV), 2019-12-20:
Der er en her i dag, der rynker på næsen og ryster på hovedet, som hun plejer; det må være fru Pia Kjærsgaard.
Synes fru Pia Kjærsgaard, at det er rimeligt, synes fru Pia Kjærsgaard, at det er Danmark værdigt, at der findes familier i det her land, der ikke har råd til at give deres børn varmt nok vintertøj, især når vi er i en periode som lige nu med vinteren lige rundt om hjørnet og vi nærmest er trådt ind i den?
Synes fru Pia Kjærsgaard, at det er Danmark værdigt, at der er børn, der tager på lejre, fordi de ikke har råd til at komme på sommerferie, og derfor på lejrene stopper mad i lommerne, fordi de ikke ved, hvornår det næste måltid venter dem?
Pia Kjærsgaard (DF), 2019-12-20:
Det kan jeg bekræfte.
Selv om det var et ledende spørgsmål, svarer jeg meget gerne på det: Ja, det kan jeg bekræfte.
Næh, det synes jeg lyder trist; det synes jeg.
Jeg kender ikke de forhold, og jeg synes, vi skal passe på med ikke at gøre Danmark til et u-land, som det på ingen måde er.
Vi har en tradition for, og vi skal blive ved med at have den tradition, at vi faktisk sørger godt for folk i Danmark, rigtig godt.
Det skal vi blive ved med, og jeg kan ikke se, at der er nogen forhindringer for det, overhovedet ikke.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-20:
Kan fru Pia Kjærsgaard bekræfte, at det forholder sig sådan, at de røde partier, som klager over fattige familier i Danmark, med deres finanslov gør disse familier fattigere?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-20:
Jeg synes, det er en skam, at fru Pia Kjærsgaard faktisk ikke vil forholde sig til det, som det her handler om.
I stedet hører vi igen om udlændingepolitik.
Hvad er svaret til de børn, som vi her og nu skal stemme om, fra fru Pia Kjærsgaards side?
Er det bare, at de skal sendes ud, eller hvad er fru Pia Kjærsgaards svar?
Pia Kjærsgaard (DF), 2019-12-20:
Der har været nogle beregninger, og ud fra dem får en enlig mor med to børn 18.300 kr. om måneden.
Det er faktisk et ret pænt beløb, så lad være med hele tiden at snakke om fattigdom i den her debat, for det er at afspore debatten.
Det, det drejer sig om, er, at man giver flere penge til i hvert fald 63 pct. af familier med anden etnisk baggrund – folk, der ikke bliver motiveret til at komme i arbejde.
Jungletrommerne lyder ude i den store verden, at nu får man ekstra, igen, igen, hvis man kommer til Danmark.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-12-20:
Det, vi taler om i dag, er at handle imod børnefattigdom, og som sædvanlig vil fru Pia Kjærsgaard have det til at handle om udlændingepolitik.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad fru Pia Kjærsgaard vil gøre ved den reelle udfordring, som er det, vi faktisk stemmer om, i stedet for igen at prøve at flytte fokus fra det, vi taler om.
Pia Kjærsgaard (DF), 2019-12-20:
Der er ufattelig mange, jeg har et varmt hjerte for.
Jeg har et varmt hjerte for landets folkepensionister.
Jeg har et varmt hjerte for folk, der ikke kan klare sig selv, er handicappede og skal have noget mere hjælp.
Jeg har et varmt hjerte for Danmark i det hele taget, og det synes jeg at jeg har bevist i mine mange år som politiker – i mine rigtig mange år som politiker.
Man kan gå tilbage og se på, hvad Dansk Folkeparti har stemt for, og det har i allerhøjeste grad modsat så mange andre partier været til fordel for folk, der ikke havde de bedste forhold i Danmark.
Nu får de ikke så gode forhold, som de trods alt før har fået, fordi vi giver mere og mere til folk, der kommer her til landet, og det er det, jeg synes er så uretfærdigt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-12-20:
Jeg synes i hvert fald slet ikke, at en tidligere formand for Folketinget, der tjener en utrolig høj årsløn, skal gøre sig til dommer over, hvad folk har at leve for, for det er jo det, man gør.
Jeg vil som datter af en enlig mor – og for alle de andre enlige forældre, der er derude – sige, at enhver kan blive ramt af arbejdsløshed.
Det kan gå galt for alle.
Og så skal man sige: Vi har ikke engang hjertet til i det danske Folketing at sørge for, at fattige børn kan få en lille smule ekstra hjælp, specielt på den her tid.
Pia Kjærsgaard (DF), 2019-12-20:
Joh, men så skubber man endnu engang børnene foran sig.
Det har vi oplevet før i udlændingedebatterne, og det er jo en udlændingedebat, det her.
Det er der slet, slet ingen tvivl om.
Det er udlændingepolitik, det her – det er udlændingepolitik.
Og jeg må til det der med at holde jul sige, at jeg jo bare kan konstatere, at over 63 pct. af dem, der modtager den her ydelse, altså er nogle, der ikke holder jul, for det er familier med anden baggrund end den, vi har her i Danmark, hvor vi holder jul.
Så det er simpelt hen noget vrøvl.
Jeg synes, det er helt grotesk, at man begynder at tale om fattige børn i den her debat.
22.000 kr. ekstra får en enlig mor – skattefrit!
Det er ikke noget, en sosu-assistent, som er på nogenlunde det samme niveau som den enlige mor, der er på offentlig hjælp, får.
Men nu får den her enlige mor med to børn altså 22.000 kr. ekstra, og det synes jeg er forkasteligt.
Ja, jeg mener helt bestemt, at der er mange af de udenlandske familier, der er i Danmark, der skal sendes ud – jo før, jo bedre.
Det mener jeg helt bestemt.
Der er masser af dem, der ikke har grund til at være her, og der er mange, der ikke vil vende tilbage, f.eks. familierne på Sjælsmark.
Vi skal jo ikke glemme, at det er familier, der ikke har en grund til at være i Danmark.
Det synes jeg bliver nævnt alt, alt for lidt.
Så ja, jeg vil rigtig gerne sende mange flere ud, for det er gået for vidt, og det kommer desværre til at gå endnu videre med det her forslag, som regeringen og dens støttepartier vedtager.
Men for at komme tilbage til spørgsmålet, skriv under, lad os få en folkeafstemning, lad os høre, hvad folk mener.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-12-20:
Altså, bortset fra at Jesus var født i Mellemøsten, hvorfra han udbredte det gode budskab, mener jeg helt alvorligt, at det simpelt hen er en skændsel over for de 65.000 fattige børn, der er i Danmark, lever i Danmark, og hvis forældre har svært ved at købe gaver og lave en helt almindelig juleaften, at man, fordi man giver en lille smule fattigdomshjælp, gør det her til udlændingepolitik.
De børn bor i Vordingborg, i Aalborg, i Sønderborg – måske ikke i Gentofte, måske ikke dér.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-12-20:
Jeg skal gøre det kort.
Vi støtter forslaget.
Når vi så alligevel i dag kommer til at stemme gult, er det, fordi der lige her for et par dage siden kom en lille ekstraregning på 35 mio. kr. og jeg bare er typen, der godt lige vil have helt styr på, hvordan det hænger sammen.
Vi er også godt klar over, at der er en masse derude, der venter på, at det her kan træde i kraft, så derfor vil vi ikke forhale det ved at bede om ekstra behandling af det.
Vi stemmer derfor gult, men vi støtter selvfølgelig tankerne og forslaget i sin helhed.
Så vil jeg også godt lige benytte anledningen til, når jeg står heroppe, at sige tusind tak for den modtagelse, vi har fået i Nye Borgerlige, efter vores første halve år herinde.
Tusind tak til alle medarbejderne i sekretariatet, og tusind tak til Folketingets medlemmer.
Jeg synes, det er på sin plads at sige, at jeg til trods for de politiske uenigheder, som vi har, og som vi skal have, herinde, så har oplevet en utrolig varme og åbenhed på tværs af politiske skel, som bare handler om at give råd og vejledning om, hvordan det er for mig som familiefar med to små piger at skulle have en hverdag til at fungere.
Så af hjertet tusind tak.
Det rører mig faktisk, at vi har sådan et folkestyre, hvor vi også kan gøre det.
Så med ønsket om en glædelig jul og et godt nytår til jer alle samme siger jeg tak.