Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-11-25:
Tak for ordet, formand.
I Venstre blev vi skræmte, da ministeren satte sig i spidsen for et ideologisk korstog, et korstog, hvis konsekvenser var fuldstændig uoverskuelige.
Under overskriften forbud mod profit på velfærd blev der blæst til kamp mod alt, der ikke er offentligt, blot fordi det ikke er offentligt.
I efteråret 2020 blev der så indkaldt til forhandlinger.
Venstre blev dog hurtigt kylet ud af forhandlingslokalet, og det var måske heller ikke så overraskende.
For i Venstre gjorde vi det fra starten klart, at det modsat regeringen ikke er vigtigt for os, hvem der leverer de sociale ydelser.
For os er det vigtigst, at der bliver leveret sociale ydelser, som borgerne er glade for, og som giver værdi for pengene.
I Venstre mener vi endda, at folk selv og helt frit skal have lov at vælge det tilbud, som de og deres pårørende finder bedst for dem.
Det er ikke foreneligt med regeringens ideologi, hvor systemet kommer før borgerne, hvor det er vigtigere, at det er det offentlige, der klarer alle velfærdsopgaverne, end at borgerne er glade og tilfredse med det tilbud, de nu har.
Heldigvis var der nogle fornuftige partier tilbage i forhandlingslokalet, og derfor vil jeg her fra talerstolen i dag også sende en tak til de fornuftige partier fra venstrefløjen, som har afværget den her katastrofe, og som fik bragt ministeren og regeringen til fornuft.
Æres dem, der æres bør.
Aftalen endte til sidst et sted, hvor vi i Venstre endda kunne se os i det, og derfor tiltrådte vi også aftalen i april i år.
Nu fik jeg sagt, at ministeren og regeringen var blevet bragt til fornuft, og det er måske alligevel en tilsnigelse.
For da aftalen så skulle udmøntes til lov, lå den minsandten alligevel et stykke fra det, vi så havde aftalt.
Heldigvis var der mange interessenter, som var opmærksomme på dette, og som er gået meget omhyggeligt til høringsprocessen.
Derfor vil jeg også gerne her fra talerstolen sende en tak til de mange interessenter, som var med til at sikre, at der alligevel i sidste ende var en overensstemmelse mellem den aftale og det lovudkast.
Og nu står vi så her med dette lovforslag, et lovforslag, som vi i Venstre umiddelbart godt kan se os i.
For i Venstre synes vi, det er fornuftigt at styrke det sociale tilsyn, og i Venstre synes vi, det er fornuftigt at styrke det økonomiske tilsyn med de sociale tilbud.
Vi mener, at det vil give langt mere gennemsigtighed på hele området, vi mener, at det vil skærme de mange fantastiske, gode private sociale tilbud fra udokumenterede spekulationer, og vi mener, at det vil skærme dem mod grundløse beskyldninger om motiver, som de ikke har.
Til slut vil jeg gerne benytte lejligheden til at minde ministeren og regeringen om en meget vigtig ting, nemlig hvem de mennesker, som driver de private sociale tilbud, rent faktisk er.
Vi burde hylde de mennesker; de mennesker, der driver de her sociale tilbud.
Vi burde takke dem hver eneste dag, for de leverer en uerstattelig indsats for de mest udsatte borgere i vores samfund.
Vi skal ikke mistænkeliggøre dem.
Men det er jo så nok bare her, hvor den ideologiske forskel mellem regeringen og de røde partier og Venstre så viser sig.
Vi støtter som sagt umiddelbart dette lovforslag, men vi vil også følge lovforslaget tæt og få afklaret de sidste småting i udvalgsarbejdet, heriblandt hvem der fører kontrol med kommunernes nøgletal.
Der skal være reel gennemsigtighed og ligestilling mellem de kommunale og private tilbud, også selv om der altid vil være nogle småting, hvor det selvfølgelig er umuligt at ligestille det hundrede ti procent.
Men for Venstre er det bare afgørende at få slået fast, at der skal være gennemsigtighed, og at der skal være ligestilling mellem de to forskellige typer tilbud.
Tak for ordet.