runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Først og fremmest er jeg fuldstændig enig i, at det er et af vores største problemer, altså de børn og unge, som både kommer ud af folkeskolen uden de kompetencer, de har brug for senere i livet, men jo også kommer ud af folkeskolen med en endeløs række af nederlag bag sig, fordi de ikke har levet op til det.
Og der er en del af løsningen, at vi breder folkeskolens dannelsesbegreb ud, sådan at der er flere, der har en chance for faktisk at være gode til noget, altså så vi får flere talenter i spil.
Jeg vil også gerne sige, at jeg jo synes det samme som ministeren, så det hjælper i hvert fald ikke at spørge mig, i forhold til at jeg skulle sige noget andet end ministeren.
Men jeg er jo enig i den del med, at der ikke er en modsætning mellem at blive bedømt og få karakterer og så det med at lykkes i folkeskolen.
Altså, det er ikke derfor, at folk ikke lykkes i folkeskolen.
Til gengæld er jeg enig med ordføreren i, at vi kan gøre noget, hvad angår karakterer, og også hvad angår eksempelvis prøveformer, altså mere praktiske prøver.
Altså, det, at man eksperimenterer med andre måder at gå til eksamen på, er også, synes jeg, en meningsfuld måde at gøre det på; det kan man jo godt bedømme, selv om man har tilrettelagt prøven anderledes.
Vi havde en lang debat om det forslag, og der kan man jo sige, at der ikke er noget til hinder for, at man selv tilbringer mere tid med sine børn.
Det, der var diskussionen, var, hvad det er, vi investerer i som samfund.
Det har jo så været at investere i at sikre de rammer, børn faktisk møder, når de møder et velfærdssamfund – institutioner, pædagoger – så der er voksne nok og i øvrigt dygtige og uddannede voksne.
Så jeg er sådan set enig med dig i, at en af vores udfordringer jo er, at ikke alle børn har gode familier, og sikkert også, at rigtig mange gode familier har for travlt med alt muligt andet end at være sammen.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
[Lydudfald]
… nå frem til en god enighed.
Jeg vil spørge om noget helt andet – og nu ved jeg godt, at de fleste er undervisningsordførere her – nemlig familiepolitikken.
Tror hr. Jens Joel, at noget af løsningen på børns mistrivsel kan findes i, at vi gør det nemmere for småbørnsfamilier at have mere tid sammen med børnene?
Vi har jo foreslået det med nogle skattefradrag for at passe egne børn, men der kan også være andre muligheder.
Tror ordføreren, at det er en vej, man skulle kigge mod?
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Det synes jeg ikke er feinschmeckeri.
Det er jo helt reelt og en vigtig diskussion.
Når man bliver fortalt, at man kan blive til, hvad man vil, er det jo ikke bare en frisættelse fra normerne, så er det jo også sådan en ultimativ frihed, som gør, at man så står til regnskab for det, også hvis man ikke fik sin Nobelpris.
Vi kan godt diskutere det.
Det, jeg tror er vigtigt i forhold til løsningen på det, er, at når jeg, om man så må sige, vil diskutere noget andet end bare friheden, er det, fordi jeg tror, det er vigtigt, at man også i vores uddannelsessektor fokuserer på nogle af de ting, man lærer i fællesskabet.
Derfor kan man sige, at man jo ikke skal sættes fri til at mene, at kun det, man selv gør, er vigtigt.
Man skal jo på en eller anden måde i sin uddannelse fokusere på nogle af de fællesskaber, som man lærer noget af, men man skal jo også i sit frie valg af uddannelse kigge på, hvad det er for et fællesskab, man skal indgå i resten af livet.
Det er jo ikke, fordi jeg siger, man skal vælge det, som politikerne har udregnet der er behov for, man skal jo gøre det, at man finder den plads i livet, den plads i fællesskabet, som giver mening for en selv.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Tak for talen, og også tak for sidst, da vi debatterede det her på Aarhus Universitet.
Det er jo rigtigt, at jeg talte imod den overdrevne frigørelse, men jeg er bare nødt til at præcisere, at det jo ikke er friheden.
Der er nemlig en forskel på frihed og frigørelse.
Men det er ikke et argument for at indskrænke friheden.
Ordføreren siger det ikke, men jeg synes, det ligger næsten snublende nært, at ligesom vi nu har taget friheden fra de unge, i forhold til hvilket gymnasie de vælger, så skal vi måske også tage friheden fra dem, i forhold til hvilken uddannelse de vælger siden hen.
Jeg beklager feinschmeckeriet, men jeg havde brug for lige at præcisere det.
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Hvis man f.eks. forestiller sig, at en af de ting, man skal kunne, er at bygge noget, så er der ikke nødvendigvis tale om noget, man bygger på en halv time, så der skal præsteres her og nu.
I øvrigt har man også længerevarende eksamener.
Altså, der er jo ikke kun tale om noget, der foregår over en time.
Når man nogle gange får koldsved i den der præstationssituation – det kan jeg da også huske jeg selv har prøvet, og jeg var endda en af dem, der havde relativt nemt ved at gå i skole – så tror jeg, at det er, fordi man er vant til, at når man bliver dømt, så går det ikke så godt.
Altså, hvis man nu nogle gange faktisk oplevede en succes i en bedømmelsessituation, så ville man også stå mere styrket, næste gang man bliver bedømt, tror jeg.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Jeg vil godt spørge ordføreren lidt mere ind til noget, jeg faktisk spurgte ministeren om; det kunne være, at ordføreren kunne hjælpe lidt bedre på vej.
Jeg ved godt, at jeg kan have en tendens til at spørge om rigtig mange ting.
Det handler i virkeligheden om de elever, som ikke kommer igennem folkeskolen, som ikke kan præstere i forbindelse med karakterer, test osv., og som vi bliver ved med at mislykkes med, fordi der åbenbart er et system, der ikke rummer dem godt nok og er der for dem.
Vi har i vores forståelsespapir også skrevet nogle linjer om, at vi skal have en national handlingsplan for mental sundhed, en gennemgang af særlig uddannelsessystemet, der skal identificere tiltag, der fremmer børn og unges trivsel og mindsker præstationskulturen.
Og så skal der være en vurdering af, om karakterer kan fylde mindre i uddannelsessystemet, om karakterskalaen skal ændres, eller om der skal indføres andre prøveformer.
For vi ser jo den her stigende mistrivsel, og det kan ikke blive ved med at gå den vej.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Tusind tak for det.
Jeg synes, det er en rigtig god debat, vi har, også i forhold til det her med at bringe flere kompetencer i spil og anerkende flere forskellige kompetencer.
Og der har politikerne bare blandet sig alt, alt for meget i alt for lang tid.
Så er ordføreren ikke også enig i, at hvis vi virkelig skal se nogle skoler, der blomstrer, og hvor de netop også har mulighed for at skabe de bedste muligheder for de børn, der går der, så skal politikerne simpelt hen holde nallerne væk?
Stén Knuth (V), 2022-03-25:
Jeg er fuldstændig enig.
Og det var faktisk også udkommet af besøget i går i Holbæk – det var netop, at ledere og lærere sagde: Politikere, sid på hænderne; lad være med at lave flere regler eller blande jer; vi kan godt selv.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Jeg er dybt bekymret over den mistrivsel, som vi ser blandt børn og unge.
Det er børn, der ikke har det godt med at gå i skole, fordi de er utrygge.
Det er børn, der hver dag har ondt i maven, når de skal i skole.
Og jeg kan simpelt hen ikke under nogen omstændigheder acceptere, at så mange har det på den måde.
I forståelsespapiret aftalte vi, at regeringen skulle lave en national handleplan for at forbedre børn og unges trivsel og gøre op med den opslidende præstationskultur.
Det er snart 3 år siden, men intet er sket, og desværre er mistrivslen kun blevet større.
Og der er ingen tvivl om, at corona og de manglende fællesskaber spiller en enorm rolle, men problemet er større end det.
Det er så komplekst og spænder så bredt, at hvis vi ikke kommer i gang med en national handleplan, svigter vi en hel generation.
Der skal ro på.
Vi skal investere meget mere i den tidlige forebyggelse, så børn og unge langt hurtigere får hjælp, og det skal være, inden man er gået helt i stykker.
Desværre viser den nationale sundhedsprofil, at vi har rigtig travlt.
Heldigvis har vi allerede lavet nogle gode aftaler som loven om minimumsnormeringer og et løft af folkeskolen og fritidspædagogikken.
Men der er ingen tvivl om, at vi i SF vil gå langt videre.
Vi er på ingen måde i mål.
Vi skal have sat en stopper for de mange test og for karaktertyranniet, der hersker i folkeskolen og i resten af uddannelsessystemet,
og ikke mindst den vilde detailstyring fra politikernes side.
Når hver tredje unge kvinde og hver femte unge mand er i mistrivsel, er det ikke dem, der er noget galt med
Den fortælling skal stoppes.
Det er derimod et symptom på, at der er noget, der er ravruskende galt i vores samfund.
For et par uger siden besøgte jeg Børns Vilkår, hvor vi havde en snak om BørneTelefonen.
Mere end hver fjerde samtale med unge over 15 år handler om trivsel og mistrivsel.
Lige under 9 pct. af samtalerne handler om selvmordstanker.
Det er alvorligt.
Det er en kultur, der i den grad er opbygget af politiske beslutninger om, at børn eller unge skal hurtigere igennem uddannelsen, og hvor man har lukket for mange af de muligheder, der var, for, at man kunne tage sin egen vej.
Det er de færreste, der har bedst af at styrte igennem systemet med 10- og 12-taller, hvis de også lige skal huske at pleje vennerne, komme til de rigtige fester, huske det perfekte image på de sociale medier og så også lige passe et rigtig godt fritidsjob.
Det er svært at være et helt menneske på godt og ondt, som vi jo er, med sådan et pres, der konstant ligger i systemerne.
Så vi må tage politisk ansvar for det pres, vi har lagt på børn og unges skuldre, og give dem plads til at komme igennem uddannelsen og frem til voksenalderen i deres eget tempo.
Det vigtigste må være, at man kan blive til nogen i stedet for at blive til noget.
Derfor ser vi i SF frem til, at regeringen forhåbentlig snart indkalder til forhandlinger, så vi kan levere på en national handlingsplan for mental sundhed med initiativer, der fremmer børn og unges trivsel.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Også tak for klar tale.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at der er nogle ting, jeg er uenig i.
Nu har jeg jo ikke så meget tid, så jeg må nøjes med en af dem.
Det gælder faktisk noget af det sidste med, at vi skal blive til nogen og ikke til noget.
Jeg kan godt forstå tanken med det, men altså, jeg tror, at det, der er vejen frem, er, at børn og unge oplever at få nogle færdigheder, så de kan blive til noget, så de kan være noget for nogen, altså gøre en forskel for deres medmennesker.
Du må rette mig, hvis jeg tager fejl, men i det her med, at vi skal blive til nogen, ligger der jo også, at vi skal være sådan nogle autentiske, kreative mennesker og blive den bedste udgave af os selv, og jeg tror, at det er noget af det, der presser, og noget af det, der ligger under den der perfekthedskultur; det er, at vi skal være nogen, et originalt menneske, frem for at kunne nogle ting, at kunne noget, så vi kan gøre noget for andre mennesker og være til nytte.
Og det er jo også i det lys, at karakterer og test er vigtige, for det er jo der, vi skal måle færdighederne, så vi kan gøre en forskel ude i verden.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Tak for det.
Vi har snakket lidt om ydre og indre styring i den her debat.
Det hører så egentlig lidt til et andet pædagogisk begreb i forbindelse med opdragelse, og hvornår man som barn er klar til at kunne tage de rigtige valg og har lært det, som ens forældre har forsøgt at give en med.
Men når vi snakker om indre og ydre styring eller i hvert fald strukturer, handler det jo om: Min selvtillid er mit ydre stillads – det er det, jeg kan; det er den måde, jeg kan se ud på; det er den måde, jeg kan lave de fine billeder på SoMe på – men det inden i at være nogen er udtryk for det menneske, jeg er, og at jeg har et værd, uanset hvad der kommer til at ske.
Det er det, jeg mener vi er kommet så langt væk fra, og det er det, jeg mener vi mangler at komme tilbage til.
Uanset om du er stjernedygtig til at læse og huske tekster i skolen og bearbejde dem; uanset om du er megadygtig til at skrue rør sammen eller arbejde med elektriske installationer; eller uanset om du har et handicap og måske kan møde ind 5 timer om ugen, så har vi alle sammen et værd, og det er det, vi skal huske at have tilbage i vores uddannelsessystem.
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Et glimrende svar – tak for det.
Hvad angår det her med karaktererne, kunne ordføreren forestille sig, at hvis man skruede gevaldigt ned for karaktererne eller helt fjernede dem, så ville det forholde sig sådan, at børn fra boglige hjem med ressourcestærke forældre egentlig fint ville kunne trives i det, fordi de med de forskellige sociale afkodninger godt kan finde ud af at vurdere, om de er dygtige nok, mens børn fra mindre boglige hjem hele tiden ville være i tvivl om, hvorvidt de lever op til det, de skal lære, fordi der ikke er nogen karakterer og test?
Er det ikke en bekymring, ordføreren kan have?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Det kommer an på, hvad man putter i stedet for.
Og det er jo ikke, fordi jeg siger, at alle karakterer er dårlige i sig selv.
Det kommer an på, hvad det er, vi lægger i karaktererne, og hvordan man får karaktererne serveret.
Det, der er det allervigtigste i forhold til en karakter, eller når man har vist, hvad man har lært i et fag, altså hvad man mestrer og ikke kun kan præstere, er jo også den feedback, man får.
For hvad ligger der i det tal?
Er det så bare et tal, der isolerer mig til at være det eller det, og hvis jeg er en 10-talspige, skal jeg så blive ved med at være en 10-talspige?
Hvad var det egentlig, jeg lærte i det her forløb?
Hvad var det, jeg gjorde godt, og hvor var det, at mine udfordringer var?
Det er der, jeg gerne vil have vi kommer hen.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Tusind tak.
Det med karakterskalaen kan vi tage på et andet tidspunkt.
Det har jeg nævnt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren om noget helt andet, nemlig om en bekymring, som jeg sidder med som mor og helt generelt.
Der er hele tiden ekstremt fokus på kriser.
Der er klimakrise, og næsten alt bliver en krise.
Det er noget, de unge tager rigtig meget på sig, og rigtig mange af de her problemer er også nogle, der bliver serveret for dem i folkeskolen.
Jeg kan se, at man eksempelvis skal tale om FN's verdensmål, hvor børnene skal koncentrere sig om den store verden og om ulighed i tredjeverdenslande og alt muligt andet.
Nogle gange er det nærmest også i indskolingen og på mellemtrinnet.
Det er voksenproblemer, og det er ikke noget, børnene skal indoktrineres med.
Mener ordføreren ikke, det er problematisk, at voksne mennesker i den grad laver katastrofescenarier og på den måde giver dem videre til børnene?
Stén Knuth (V), 2022-03-25:
Og derfor er vi jo faktisk også i forhold til bevægelse kommet med et forslag om, at den enkelte skole skulle prøve at forme deres egen idé om, hvad bevægelse er, i den ramme, de nu engang har, med de lærere og elever, som de har.
Og det betyder derfor også, at vi fra Folketingets side slipper speederen i forhold til at detailstyre.
Jeg er fuldstændig enig.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Tusind tak.
Og tak for talen.
Ordføreren er meget optaget af det her med bevægelse i skolerne.
Jeg er meget optaget af, at skolerne selv bestemmer, hvad der giver mening for dem, og det er mange gange også, at der er bevægelse.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge ordføreren: Med den folkeskolereform, som sidst blev vedtaget, og som har ødelagt, tror jeg alle kan blive enige om, rigtig, rigtig meget, var et af delelementerne bl.a., at der skulle være lærerstyrede frikvarterer, fordi man ligesom skulle se, at børnene lavede det, der var hensigtsmæssigt, og hvor der var læring.
Og jeg var egentlig også meget optaget af det, fru Lotte Rod sagde tidligere omkring, hvor meget læring der også er i leg.
Nu kom jeg selv til at sige læring – jeg plejer at hade at bruge det ord, fordi det er sådan et rigtig folkeskolereformord, så det vil jeg lade være med fremadrettet.
Men det er bare for at høre ordføreren: Mener ordføreren ikke, at det også kan blive for meget politikerstyret i forhold til eksempelvis folkeskolereformen, hvor man lægger noget rigiditet ned over skolerne, som gør, at de ikke selv tager initiativ til nogen af de her ting?
Alex Vanopslagh (LA), 2022-03-25:
Jamen spændende, vil jeg sige, det er umiddelbart også sådan lidt overraskende.
Nu var jeg jo ikke med i Holbæk, men min intuitive reaktion er, at jeg ikke bryder mig for meget om at høre, at en lærer kommer og siger: Nå, kære børn, hvordan skal vi klare tingene, hvordan skal vi undervise?
Altså, hvis virkeligheden i Holbæk viser noget andet, vil jeg gerne blive klogere på det.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Men det er det.
Det er hamrende relevant.
For det er jo præcis det, der gør, at danske familier ikke har tid til familien – tid til at lave alle de ting, de gerne vil, tid til at gå hjemme med børnene de første vigtige år, alle de her ting, som er ekstremt vigtige.
Så det er bare sådan en diametral modsætning til, hvordan man vælger at prioritere.
Socialdemokratiet og de røde partier vælger at prioritere, at folk bare skal have deres børn i institution så tidligt som muligt, og at man opgraderer der.
Vi vil bare gerne have, at familierne selv skal kunne indrette sig.
Så det er bare der, forskellen ligger.
Jeg kunne godt tænke mig også at spørge ordføreren, hvis jeg kan nå det, om den her lighedstanke.
I forhold til hele det her med, at man er så bange for, bl.a. i folkeskolen, at tale om nogle, der er talenter inden for nogle ting – og hvis vi netop skal bringe flere kompetencer i spil – mener ordføreren så ikke også, at det er problematisk?
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Jeg har ikke nogen problemer med at tale om talenter.
Jeg synes i øvrigt også, at vi skal have flere forbilleder.
Altså, det er jo en af grundene til, at jeg synes, det kunne være virkelig gavnligt, hvis man eksempelvis også i folkeskolen kunne hive folk ind, som havde et håndværk og fik en meritlæreruddannelse og måske faktisk var et anderledes forbillede for nogle af dem, der var gode med hænderne.
Det er en grundig diskussion, vi skal have, også med lærerstanden, om, hvordan vi gør det her ordentligt.
Det er jo vigtigt, at man har både nogle maskiner, man kan slå sig på, og nogle folk, man kan se op til, hvis man faktisk skal bringe flere talenter i spil.
Gitte Willumsen (KF), 2022-03-25:
Tak for det, og tak for ordførertalen.
I vedtagelsesteksten, som ordføreren læste op, bliver der talt om ro i skolen og inde i klasserummet, og det er jeg helt enig med ordføreren i er vigtigt, hvis man skal trives i skolen, at der er ro i klasserummet, og at man er klar over, hvilken dagsorden der er på spil, når man er inde i klasserummet.
For man hører tit, at der mangler penge, men for mig at se og for Det Konservative Folkeparti at se handler det her lige så meget om det, som vi så med Else Marie på Kongsgården i Aarhus, som det, der foregår inde i klasserummene, altså at man tager opgaven på sig som underviser inde i lokalet, og at man også har en forpligtigelse til at sørge for, at der er ro og orden i klassen.
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg tog lige ordet, fordi jeg jo også var med i Holbæk og lige ville spørge ind til noget af det, som ordføreren nævner.
Det var, som om der var blevet ændret en mentalitet, for de gik ikke ud fra, at de ikke kunne gøre det; de gik ud fra, at det nok godt kunne lade sig gøre.
Derfor var de begyndt at handle på en masse ting.
Og det er ekstremt frisættende og godt og jo også med til at skabe et fællesskab omkring skolen og børns hverdag.
Derfor tror jeg, ordføreren har ret i, at børnene skal inddrages i det.
Til gengæld – og det var jo det, jeg synes hr. Alex Vanopslagh studsede lidt over – er det jo ikke det samme som at sige: Mere ansvar for egen læring, og mindre beslutning fra lærerne.
Men man kan godt få en følelse af, at skolen er noget, vi skaber sammen, ved at ting kan lade sig gøre og man derfor kan lytte til elevrådet.
Stén Knuth (V), 2022-03-25:
Det er fuldstændig korrekt, og det kan være, det er mig, der har sagt et eller andet forkert her.
Men jeg er fuldstændig enig i, hvad ordføreren siger her.
Og det var i øvrigt på Kildebjergskolen, hvor vi skulle have et valgfag og en juniortræner, og derfor spurgte man eleverne, hvordan sådan et valgfag skulle se ud, sådan at man i fællesskab formede det her fag.
Jens Joel (S), 2022-03-25:
Så kan man jo lave forskellige undervisningsformer, og apropos det med ressourcerne vil jeg sige, at nogle gange, og det så vi også under corona, kan man jo også skabe den ro, hvis man har ressourcerne til, at man kan lave anderledes holdopdelinger og mindre grupper.
Men det er ikke sådan, at flere penge kan kompensere for, at læreren ikke har de rette kompetencer, og derfor er det jo tosidet.
Altså, nogle gange kan man faktisk godt få noget ud af flere lærerkompetencer, holdopdelinger og særlige indsatser, men man kan ikke betale sig fra, hvis lærerne ikke har de rette kompetencer, eller hvis lederne ikke har de rigtige kompetencer, og det er jo en af grundene til, at vi også diskuterer – men nu handler det ikke lige om betalingen – frisættelse på velfærdsområderne.
Det er, fordi du jo grundlæggende set ikke kan kontrollere dig ud af det problem, der måtte være, hvis du har en dårlig leder eller en dårlig ansat.
Det er du nødt til at håndtere på en anden måde, for uanset hvor mange skemaer du bliver bedt om at afkrydse, er det sådan, at hvis du ikke er dygtig, kan det mærkes.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2022-03-25:
Det må jeg sige ja til.
Jeg er også uddannet pædagog, og det er klart, at jeg har en masse faglige holdninger til, hvordan man taler med børn om det her – også alt efter hvad de kan overskue og hvad man føler de kan tage på sig.
Men der er jo forskel på at lægge ansvaret over på børnene og de unge mennesker og lade det være op til dem at klare nogle store strukturelle problemer og at oplyse dem om og fortælle om, hvad der foregår i vores verden.
Det må jo være, alt efter hvilket niveau de er på, og så må man i øvrigt, som jeg også mener at hr. Stén Knuth fremhævede i går, inddrage dem der, hvor de kan være med, for det med at blive inddraget og få en form for indflydelse på ens verden, alt efter hvilken alder man har – det betyder ikke, at vi skal give dem for meget ansvar; der skal lægges et fint, skarpt snit – er faktisk også noget, der er med til at give selvværdsfølelse, apropos det, vi snakkede om lige før.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-25:
Selvfølgelig skal man tale med børnene, for de hører også om krigen i Ukraine, de hører også om klima og alt muligt andet.
Jeg har i hvert fald oplevet bl.a. FN's verdensmål blive brugt på nogle små klassetrin, hvor jeg ikke mener det er relevant at koncentrere sig om andet end sin egen lille andedam og sit eget børneliv.
Det er sådan set det, jeg problematiserer og sætter spørgsmåltegn ved.
Nu nævnte hr. Alex Vanopslagh tidligere det her med køn, altså at man har en helt anden tilgang til det.
Jeg måtte sige til min egen søn, da han skulle have seksualundervisning – det er i uge 6 i skolen – at han bare skulle huske, at der er to køn, for jeg ved godt, hvad der bliver fortalt om.
Det er bare for at holde fast i de der helt generelle fornuftige ting, som børn skal koncentrere sig om, og alt det, som vi voksne skal tage på vores skuldre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2022-03-25:
Jo, og jeg vil egentlig også gerne præcisere, at det ikke handler så meget om styret, men den stat og det samfund, man bygger op.
Altså, jo mere staten tager over, jo større vil individualiseringen blive, fordi familien så får mindre at skulle have sagt og mere bliver lagt over.
Og vi ved jo, at venstreorienterede samfund har det med at opbygge større stater – stater, der fylder mere i menneskers liv.
Og under det borgerlige regimente med Dansk Folkepartis støtte er der ikke grundlæggende blevet ændret på det.
Det var et åbent spørgsmål, jeg stillede, for vi har kunnet se, at i de kommunistiske lande var individualismen ekstrem, fordi staten stod for alt.