Per Larsen (KF), 2020-10-30:
Tak for det, formand.
I Det Konservative Folkeparti vil vi strække os langt for at sikre en fremtidig minkproduktion i Danmark.
Der har været en lang tradition for at have minkavl i Danmark.
Vi har verdens bedste mink, der opnår de højeste priser på verdensmarkedet, og en produktion, som hiver masser af valuta hjem til vores land, brødføder en masse mennesker og i det hele taget skaber aktivitet i samfundet og velstand til os alle sammen.
Så det skal vi kun være glade for, og det skal vi værne om, og vi skal sikre, at vi kan blive ved med det fremadrettet.
Derfor siger vi selvfølgelig også gerne ja tak til møder, vi må blive indkaldt til i forhold til at lave nogle aftaler om, hvordan vi fremadrettet kan have en god, bæredygtig minkproduktion i Danmark.
Og når jeg siger bæredygtig, er det jo, fordi mink hovedsagelig lever af affald af den ene eller den anden art – slagteriaffald, fiskeaffald og andre ting, som de smæsker sig i, og så går det ikke til spilde.
Men der er jo nu nogle kæmpe udfordringer i forhold til corona.
Der er en udfordring i forhold til kompensation til minkavlerne.
Og det er jo sådan noget, der kan være med til at kvæle dem, for at sige det sådan lidt markant.
For vi ved godt, at bankerne kigger meget på sikkerhed og usikkerhed, og det er klart, at når vi står i sådan en situation som den her, hvor der er skabt voldsom usikkerhed, så kan de godt fristes til måske at lukke nogle virksomheder , som under normale omstændigheder ville have fået mulighed for at kunne køre videre.
Men som sagt vil vi gerne være med i en aftale.
Det synes jeg faktisk vi skylder, og jeg ser ikke nogen grund til at invitere nogen, som på forhånd har det erklærede mål, at de vil have udryddet minkproduktionen i Danmark.
Det ville nærmest være spild af tid.
Men vi møder gerne op hos de partier, som vil snakke med os om, hvordan vi fortsat kan have en god minkproduktion i Danmark.
Der melder sig jo en masse spørgsmål.
I forhold til alt det der med fritestning vil jeg sige, at det er noget af baggrunden for, at man kan blive ved med at have nogle avlsdyr.
Hvor skal de være henne?
Hvordan skal man sikre, at de dyr, der skal bruges til avl, ikke bliver smittet?
Hvordan kan man sørge for at holde dem isoleret, sådan at risikoen for, at de bliver smittet med covid-19, bliver minimeret?
Sådan er der flere forskellige ting.
Vi vil selvfølgelig også gerne drøfte det her med de 7,8 km – det synes vi haster en lille smule – og have noget evidens i forhold til det; stemmer teorien nu også overens med praksis?
Altså, kan vi konstatere, at de alle sammen bliver smittet inden for den der radius, eller kunne man indsnævre den, sådan at man kunne undgå at slå nogle raske dyr ihjel?
Hvad med pelsning?
Kan vi komme i gang med at pelse de raske dyr, frem for at vi bare skal destruere dem?
Der er også nogle problemstillinger, som jeg synes er interessante i forhold til den måde, man håndterer det på.
Jeg har lige her under debatten fået noget at vide.
Der er nogen, der sidder og følger med, som skriver, at der bliver tippet døde mink af på betonpladser.
Det virker for mig voldsomt uhensigtsmæssigt, at de mink, når man har slået dem ihjel, så bare bliver liggende, hvor rovfugle og andre dyr på den måde så måske kan sprede smitten.
Men noget af det, som vi jo i hvert fald også lægger meget stor vægt på, er det her med kompensationen.
Jeg har rost statsministeren for at sikre, at de offentligt ansatte i det her land ikke kommer til at lide økonomisk under den her krise; det synes jeg er flot.
Men jeg er også nødt til at sige, at når man så har sådan en smitte blandt mink her, som gør, at der er dyr, der skal slås ned, og når dem, som er så uheldige, at deres dyr bliver smittet, så kun skal kompenseres med 20 pct. af driftstabet, så synes jeg simpelt hen ikke, det er i orden.
Altså, hvis man sagde, at vi som almindelige lønmodtagere skulle nøjes med 20 pct. af vores løn, fordi vi har været uheldige at blive ramt af et eller andet, så ville det jo være fuldstændig utilstedeligt, og det synes jeg også det er, når man på den måde her stiller minkavlerne det i udsigt, samtidig med at der er den store usikkerhed om, hvor lang tid den her krise kommer til at vare.
Altså, kan de komme til at sælge skind i 2021?
Det kan de givetvis ikke.
Kan de komme til det i 2022, eller skal vi helt hen i 2023, inden produktionen er oppe at køre?
Det er en enormt stor usikkerhed, og det bør vi tage en drøftelse af, altså hvordan vi får det klaret, sådan at bankerne ikke lukker nogle ellers sunde virksomheder.
Tak for ordet.