Trine Torp (SF), 2018-04-19:
Tak for det, og tak for en god debat og for rigtig mange fine perspektiver, synes jeg, undervejs i den.
Forslaget handler jo om at indføre et princip om, at der ved udskrivelse af psykofarmaka i psykiatrien altid skal medfølge en udtrapningsplan, og der er flere årsager til, at vi mener, at sådan et forslag er relevant og nødvendigt.
For det første ser vi i dag, at den biomedicinske behandlingstilgang ofte er den herskende tilgang inden for behandlingen af psykiatriske patienter.
Vi ønsker at udfordre ideen om, at medicin skal være den primære og eneste løsning på menneskers psykiske tilstand.
Vi ved også godt, at der foregår rigtig meget anden behandling i det, men rigtig mange oplever, at det kan være svært at finde vej til de alternativer.
Det er helt afgørende, at patienter får en ret til selvbestemmelse og bliver inddraget i beslutningen om medicinsk behandling, ligesom det også er grundintentionen i den recoveryorienterede tilgang, som gennemsyrer psykiatrien i dag.
Det vil et princip om udtrapningsplaner efter vores mening være med til at understøtte.
For det vil betyde, at patienten såvel som lægen skal forholde sig til udtrapning, når behandlingen igangsættes.
For det andet er det også helt afgørende, at udtrapningen tænkes ind helt fra begyndelsen af den medicinske behandling.
Vi ved, at hjælp, rådgivning og vejledning ved udtrapning er altafgørende for, hvordan udtrapningen går.
Patienten har ret til og brug for at blive fulgt tæt under udtrapning, hvor potentielle og alvorlige abstinenssymptomer opstår.
Et trygt og sikkert miljø og et tæt samarbejde mellem patient og læge er vigtigt, når patienter skal dosisreduceres eller helt udtrappes af psykofarmaka, og det vil det her forslag også kunne imødekomme.
For det tredje skal udtrapningsplaner være med til at sikre, at alle patienter uanset social eller økonomisk baggrund har den viden om den hjælp, de rent faktisk kan få til udtrapning.
Intentionen med det her forslag og vores tilgang til det her område generelt er at starte en reel debat og en bevægelse, der fokuserer på, at medicin ikke altid skal være den primære og eneste løsning.
Jeg har lyttet mig til rigtig mange gode input, og jeg tror måske godt, at vi på en eller anden måde kan samles om en eller anden beretning, som kan summere nogle af de gode perspektiver op, der har været i den her diskussion.
For jeg kan jo også godt lytte mig til, at det ikke giver meget mening at sende et forslag til afstemning, som ikke nogen har bakket op om sådan fuldt og helt.
Så det har jeg selvfølgelig helt forståelse for, og jeg synes faktisk, at bl.a. det, som både Dansk Folkeparti, Enhedslisten og Alternativet har fremhævet, nemlig hvorfor ikke tage flere typer medicin med, er en rigtig god idé.
Jeg vil også bare sige, at det her med det obligatoriske betyder, at det er obligatorisk, at man skal have snakken om det.
Altså, det er jo obligatorisk, at man skal planlægge; det er ikke sådan, at det er den samme udtrapningsplan eller det samme forløb, som er obligatorisk for alle.
Det er sådan set for at få det til at være en helt integreret del af behandlingsplanerne, at vi foreslår det.
Men jeg synes, det kunne være spændende at kigge på, om vi på en anden måde kan sikre os, at borgerne får en bedre indsigt i, hvad deres muligheder er for at udtrappe, og en bedre adgang til hjælp, når de skal trappes ud.
Så det håber jeg på at vi sådan i den videre udvalgsbehandling kan samles om.
Men tak for en god debat.