runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-19:
Men det er jo på en eller anden måde et skalkeskjul for en debat om selvstændighed.
Free association er jo en association mellem frie selvstændige stater.
Så det er jo et perspektiv, der eventuelt kunne vise sig oven på en beslutning om selvstændighed.
Så det er jo ikke noget, der rokker ved den diskussion, vi har haft her i dag, om, i hvilken grad Grønland er et økonomisk selvbærende samfund.
Alle kigger næsten fortabt op på mig, som om jeg nu skulle sige noget mere, men jeg har sådan set sagt det, der skal siges om det.
Det er jo et bud på en fremtidig relation efter en beslutning om, at Grønland er blevet selvstændig.
Den beslutning om, at Grønland skal være selvstændig, er jo altså en beslutning, der skal initieres i Grønland, og hvor jeg bare siger, at jeg i virkeligheden mest af alt håber, at en debat om selvstændighed, uanset om relationen så bagefter er den ene eller den anden, er en debat, der foretages på et klart og oplyst grundlag, hvor man ikke kan komme uden om, at spørgsmål om økonomi også spiller en rolle.
Og situationen er vel lige nu, for at skære det til, at enten må man acceptere et enormt velstandstab som fri og selvstændig nation, eller også er der i hvert fald en række beslutninger, der skal træffes om nogle ting, der skal ændre sig i realøkonomien, inden man kommer derhen og kan effektuere en sådan beslutning.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Mange tak.
Jeg vil også sige tak til statsministeren for hans kommentarer i forhold til det danske engagement i forhold til Grønland.
Jeg synes jo, det er rigtig positivt, at vi netop kigger på, om vi eventuelt kan agere anderledes i forhold til at sikre en bedre relation på den korte bane.
Det synes jeg hele tiden er vigtigt at holde for øje.
Så er jeg egentlig sådan lidt nysgerrig i forhold til det her med free association, for det er jo blevet nævnt fra nogle partier i Grønland som en mulighed, bl.a. har Siumut nævnt det tidligere.
Hvis man sådan skal sætte det lidt på spidsen, kunne man sige, at man godt kunne udskifte labelen med selvstyret med free association og så lave en ny politisk aftale, hvor der er en større grad af selvstændighed, men hvor man sådan set har forskellige områder, som Danmark stadig væk varetager på vegne af Grønland.
Mange tak.
Michael Aastrup Jensen (V), 2018-01-19:
Jamen altså, jeg er jo liberal.
Det er ikke, fordi jeg ønsker at sige det igen og igen – eller jo, det gør jeg.
Men det er, fordi jeg synes, at det er et vigtigt aspekt at få med ind her, at frihandel kunne være med til at skabe stabilitet i meget højere grad, og derfor kunne mere handel med det palæstinensiske område også være rigtig godt.
Nu siger jeg område, og det bliver en lang debat om, hvordan og hvorledes vi skal gøre i forhold til Hamasstyret, og om vi får en samlingsregering, der kommer til at være varig, og alt muligt andet.
Men lad os så sige det palæstinensiske selvstyre.
Jeg ønsker i hvert fald helt klart, at vi får et bedre samarbejde med det, og der er ikke nogen tvivl om, for mig i hvert fald, at israelerne i øjeblikket er i gang med sådan et balancespil, som desværre tipper alt for negativt over til at straffe palæstinenserne, så de overhovedet ikke kan agere som et selvstyreområde.
Og det er et kæmpeproblem for stabiliteten.
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-01-19:
Tak for det.
Jeg vil starte med lige at spole tilbage til det, som jeg synes jeg hørte udenrigsministeren nævne, og slå fast – og hvis det ikke var det, han nævnte, er det i hvert fald det, jeg har tænkt mig at sige – at FN jo ikke er en lovgivende forsamling.
FN-resolutioner har derfor ingen juridisk gyldighed, de er alene en politisk tilkendegivelse.
Forespørgslen her i dag kan jeg jo se er en forespørgsel, der ligger i forlængelse af adskillige tilsvarende forespørgsler igennem tiden, og nu er den så krydret med den hersens FN-resolution 2334, som samlet set jo må siges at bidrage med en meget kritisk linje i forhold til Israel.
Jeg anerkender, at det er et følsomt spørgsmål, og jeg anerkender, at der er stærke følelser i spil, dels i forhold til palæstinenserne, dels i forhold til israelerne.
Det synes jeg hører med til beretningen om, hvad der foregår i de her områder.
Normalt er det vel sådan, at vi efterlyser investeringer, private investeringer, i områder, som vi gerne ser udviklet, også gerne i konfliktfyldte områder, da investeringer jo samlet set bidrager til en økonomisk udvikling i områderne, de skaber jobs, de udvikler infrastrukturen, og de medvirker i det hele taget til at skabe et fundament for at holde konflikter nede og på sigt at finde fredelige løsninger.
Men det princip gælder så ikke i forhold til Israel.
Fra DF's side er vi overbevist om, at enhver investor i hele verden er fuldt ud bevidst om, hvad det er for et område, de investerer i.
Hvis de gives yderligere informationspålæg, som man vel kan kalde det, som vi taler om her i dag, opfatter vi fra Dansk Folkepartis side alene som et vink med en vognstang til virksomheder om, at de skal undlade at investere i de omstridte områder.
Det, tingene handler om, er det egentlig ikke, at man ønsker at isolere Israel, også økonomisk?
Det er det, vi ser fra Dansk Folkepartis side.
DF er faktisk også overbevist om, at hvis investorer afholder sig fra at investere, herunder i Gaza og Vestbredden, og eventuelt trækker sig helt ud, vil det forværre forholdene i den realpolitiske verden – helt nede på jorden ser vi det faktisk som et problem.
Der vil formentlig komme flere arbejdsløse og en dårligere økonomi, hvilket kan bidrage til at øge frustrationerne og spændingerne i området, og det vil jo ikke gøre det nemmere for en fredelig sameksistens.
Tror man for alvor, at det vil løsne spændingerne i de her områder, hvis man trækker penge ud af området?
Det synes jeg er et åbent spørgsmål.
Så kort sagt: Fra Dansk Folkepartis side siger vi nej tak til den her vedtagelse.
Vi frygter som sagt, at færre investeringer, mindre økonomisk aktivitet i Israel, Gaza og Vestbredden vil undergrave forudsætningerne for videre forhandlinger om en fredelig løsning.
Nikolaj Villumsen (EL), 2018-01-19:
Tak for det.
Man kan sige, at det her jo grundlæggende er et spørgsmål om international lov og folkeret, som slår fast, at et land ikke må besætte et andet land, som slår fast, at et land ikke må bosætte sin egen befolkning i et besat område, og som slår fast, at et land ikke må drage økonomisk fordel af at have besat et andet land.
Nu kan jeg så forstå, at Dansk Folkeparti ikke mener, at den israelske besættelse af Palæstina er et problem.
Så skal jeg bare forstå Dansk Folkepartis ordfører: Mener man, at det særskilt er Israel, der har lov til at besætte andre lande, eller er det et principielt synspunkt, man har, som også gælder andre lande i verden?
Altså, er Israel et særligt tilfælde, der har lov at bryde folkeretten, eller er det generelt, at lande ifølge Dansk Folkeparti har lov til at bryde folkeretten?
Michael Aastrup Jensen (V), 2018-01-19:
Det er fuldstændig rigtigt, at i forhold til hele vandingsområdet, som jo betyder rigtig meget, selvfølgelig, i en region som Mellemøsten, men også i forhold til vejadgangen, som også er en udfordring for de palæstinensiske selvstyreområder i forhold til de her ulovlige bosættelser og deres veje, så er jeg meget bekymret.
Jeg synes også, at israelerne er gået alt, alt for vidt i forhold til det her.
Det har jeg endda også sagt gentagne gange.
Så der tror jeg vi er meget enige.
Selvfølgelig anerkender jeg også, at der er et sikkerhedsaspekt for israelerne, og det skal vi selvfølgelig også tænke ind i det.
Så på den måde skal der også være en balance i det.
Men den vej, man er gået i forhold til vand og i forhold til veje, synes jeg er langt, langt over stregen fra Israels side.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-19:
Det er jo også en debat, vi kan tage, og den vil jeg også gerne tage.
Her og nu vil jeg bare høre om netop nogle af de eksempler, som jeg kom med over for vores kollegaer i DF: Hvis man sikrer sig en vandforsyning, der ellers kunne være gået til omkringliggende marker, eller hvis man tager noget jord, der egentlig er nogle palæstinenseres private ejendom, så tager man jo nogle ressourcer, som ellers rettelig tilhører dem, der bor der lovligt, når man som bosætter ulovligt bosætter sig et sted.
Så det var en måde at spørge ordføreren på, for lige præcis på det her område er det vel et nulsumsspil.
Altså, man tager nogle ressourcer, som tilhører nogle, der bor der i forvejen.
Michael Aastrup Jensen (V), 2018-01-19:
Altså, jeg er, og det tror jeg ikke er nogen stor overraskelse, totalt imod den ulovlige bosættelsespolitik og de ulovlige bosættelser, der foregår i de besatte områder.
Det er et brud på folkeretten, og det kan og skal vi ikke være med til at støtte på nogen som helst måde.
Det budskab skal også siges klart til israelerne, at det bør stoppe, og at bosættelserne bør tilbageføres.
For før de gør det, kan vi ikke få en eller anden form for stabilitet og varig fredsløsning.
Som jeg prøvede at tydeliggøre i talen, hvad jeg også hørte hr. Nick Hækkerup fra Socialdemokratiet prøve at gøre, er tingene selvfølgelig ikke sorte eller hvide.
Det vil sige, at hvis vi gik ind og sagde til alle virksomheder, der har bare en promille af deres produkter inde på de besatte områder, at det nu er forbudt at have det, så kan det have vidtrækkende negative konsekvenser, inklusive for palæstinenserne.
Så jeg kommer nok ikke nærmere et klart svar end det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-19:
Tak for talen.
Jeg ville bare høre – og jeg tror, jeg ved, hvad svaret er, men vil bare gerne have ordføreren til at forklare det – om ordføreren er enig med vores kollegaer i Dansk Folkeparti om, at det samlet set er til gavn for de palæstinensere, der bor i de områder eller lige ved siden af bosættelserne.
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-01-19:
Så er jeg så tilbage igen ved diskussionen om det her med, at jeg anerkender, at situationen er kompliceret og følsom, og at der er stærke følelser på spil.
Men når det kommer til stykket, og hvis ordføreren vil have et direkte svar, vil jeg sige, at uanset hvordan ordføreren måtte opfatte forholdene i de her områder, er det stadig væk vores klare opfattelse, at økonomiske investeringer bidrager til en økonomisk vækst, skaber arbejdspladser generelt, skaber den stabilitet, som vil være gavnlig for en fredelig løsning på længere sigt.
Helt grundlæggende tror jeg jo, at enhver investering, enhver opblomstring af en økonomi i et hvilket som helst område er til gavn for samtlige.
Begge parter i den her konkrete sag er jeg sikker på drager nytte af det her, og jeg er sikker på, at palæstinensere faktisk får et bedre liv, hvis man skal trække det så skarpt op, af, at der er økonomiske aktiviteter i det område, hvor de bor.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-19:
Det er jo helt fair, at vi kan se forskelligt på de her ting.
At fremhæve en person, som siger, at der ikke er tale om besatte områder, at der ikke er tale om det ene og det andet, alt det, som er baggrunden for, at vi diskuterer det her i dag, giver mindelser om klimadebatten, hvor man finder en forsker, der siger, at klimaforandringer ikke er menneskeskabte, mens det så godt kan være, at 99,9 pct. af forskerne siger, at det er det.
Men mit konkrete spørgsmål til ordføreren er: Hvem er den erhvervsmæssige, økonomiske udvikling, der foregår i bosættelserne, til gavn for?
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-01-19:
Ordføreren fortsætter så den polemiske tone her.
Selvfølgelig er det ikke i orden for nogen lande i generelle vendinger at besætte andre lande.
Men jeg vil lige tillade mig at citere professor i international ret Alan Baker, som for nogle år siden udtalte i den her sammenhæng, at de omstridte territorier her hverken er besatte eller palæstinensiske – og så følger der en lang juridisk udredning, som jeg ikke har tænkt mig at citere her.
Og han konkluderer: Der er intet juridisk gyldigt grundlag for at tale om besatte områder eller ulovlige besættelser.
Det kan vi jo diskutere, hvorvidt man er enig i eller ej, og det er derfor, at jeg anerkender, at sagen her er omstridt, og at der er stærke følelser på spil, ja.
Men helt nede på jorden handler det om, hvad der sker, hvis vi trækker investeringer ud af de omstridte områder, og hvis vi sørger for – hvilket man er i gang med – at afholde virksomheder fra at investere der fremover.
Vil det blive bedre for palæstinenserne, eller vil det blive dårligere?
Nikolaj Villumsen (EL), 2018-01-19:
Det var et meget langt svar, som ikke svarede på spørgsmålet.
: Går Dansk Folkeparti ind for, at folkeretten overholdes, og at lande ikke skal have lov til at besætte andre lande?
Det er et meget, meget aktuelt spørgsmål.
Der har lige været en situation, hvor danske soldater er blevet sendt til Baltikum med Dansk Folkepartis støtte, fordi man var bekymret for, at der kunne komme en russisk militær aggression.
Vi har en situation, hvor Rusland har annekteret Krim og er gået militært ind i det østlige Ukraine.
Er det her et principielt synspunkt, som Dansk Folkeparti har, at man ikke er helt klar, og at det ikke er sort-hvidt, når man taler om krænkelser af folkeretten, eller er det særlig sådan, at Israel har nogle rettigheder, som andre lande i verden ikke har ifølge Dansk Folkeparti?
Claus Kvist Hansen (DF), 2018-01-19:
Jeg vælger simpelt hen at overhøre den her lidt provokatoriske tone, som ordføreren fra Enhedslisten anlægger.
Jeg erkender, og jeg anerkender, hvilket jeg også indledte min tale med at sige, at det her er følsomt.
Der er stærke følelser på spil.
Det er en konflikt, som ser lidt vanskelig ud at løse.
Den er ikke sort-hvid, som en tidligere ordfører nævnte for ganske kort tid siden.
Jeg anerkender, at det er problematisk og at vi har en problematisk situation, men det, vi taler om her i dag, er, om man skal skræmme investorerne væk fra området, eller man ikke skal.
Og uanset hvad folkeretten måtte sige, uanset hvad FN-resolutionerne måtte sige, og uanset hvilken gyldighed de har, så står der tilbage: Ønsker man at trække penge ud af de her områder, eller gør man ikke?
Og hvad vil det medføre, at man trækker penge ud af de her områder og afskærer investeringer i områderne?
Det er der, jeg synes, at den her diskussion er relevant.
Vi kan bruge uger og formentlig måneder på at diskutere de juridiske forhold omkring, om det er et besat område.
Hvis det er det, der er det folkeretlige, hvorfor er der så ikke faldet nogen domme, hvorfor er der ikke et folkeretligt grundlag at dømme ud fra?
Hvis der var det, hvis det var så entydigt, så ville de her resolutioner muligvis også have en anden karakter.
Det, vi helt nede på jorden spørger om, er: Hvad vil der ske i de her områder, hvis vi trækker penge ud af områderne og undlader investeringer fremover?
Der ser vi, at det kun vil forværre tilstanden.
Jeg må tilstå, at det er sådan, vi ser på det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-01-19:
Men det gør de ikke, hr. Claus Kvist Hansen – tværtimod.
Det er deres frugtplantager, der bliver stjålet, det er deres adgang til deres egen jord, der bliver forhindret.
Så det er et nulsumsspil – og endda værre end det.
Er ordføreren fuldstændig uenig i det?
Karin Gaardsted (S), 2018-01-19:
Jeg synes faktisk, at den vedtagelsestekst, som jeg læste op før, bekræfter det, som spørgeren siger.
Ja, der er en gensidig respekt.
Der er tæt samarbejde mellem Grønland og Danmark på mange niveauer, og jeg synes, at vi skal fortsætte ad den vej.
Vi skal ikke være blinde for de problemer, der er; det vil jeg gerne medgive over for DF, men vi skal se, om vi kan hjælpe på vej i stedet for at skælde ud og sige: Nu tager vi magten fra jer.
Så jeg kan bekræfte, at vi i hvert fald fra socialdemokratisk side står ved de aftaler, der er.
Aleqa Hammond (UFG), 2018-01-19:
Vi hører meget ofte, når der er diskussion om Grønlands selvstændighed og selvstændighedsprocessen, at der er nogle, som siger: Jeg tror på det, og jeg tror ikke på det.
Det kan ikke lade sig gøre, og det kan lade sig gøre.
Den diskussion har vi da også derhjemme.
Jeg synes også, at det er en helt naturlig diskussion, man har, og den problemstilling, vi har, hvad angår økonomien, har vi også derhjemme.
Det er jo ikke sådan, at Grønland ønsker selvstændighed what ever, det måtte tage, og det gør vi bare.
Det er det jo ikke.
Jeg synes, det er vigtigt, at Folketinget står fast ved anerkendelse af det grønlandske folk i henhold til folkeretten og ved, at Grønland har ret til egen selvbestemmelse, og den selvbestemmelse har vi valgt at føre i henhold til grundlovens egne rammer.
Står vi sammen omkring det her, tror jeg også, at vi har et fordrageligt forhold mellem Danmark og Grønland, så længe der er gensidig respekt, også i henhold til den aftale, vi står sammen om.
Mener ordføreren, at der skal laves om på den proces, vi er i, eller skal vi stå fast ved den gode aftale, vi har?
Karin Gaardsted (S), 2018-01-19:
Det er skidt for vores forhold til Grønland, at man fra dansk side har en tendens til at gøre det, og det er ikke bare politikere, det er også andre uden for huset her, der har en tendens til at generalisere om Grønland.
Jeg tror, det bunder i uvidenhed om Grønland.
Det bunder i manglende kendskab til de mange forskellige partier, der er der, og i uvidenhed om, hvordan partierne arbejder, og ikke mindst i ukendskab til grønlandske forhold.
Vi kunne sige det samme om Færøerne.
Det tror jeg faktisk vi kunne.
Det er bare slet ikke problemer i den sammenhæng, som er på Færøerne.
Spørgeren siger, at vi ikke ved, hvor det fører hen, og det er rigtigt, at det ved vi ikke, for det er en proces, der lige er sat i gang.
Og det kan jo være svært at afkræve svar på noget, når først man har sat udredningsarbejdet i gang.
Så siger spørgeren, at råstofudvinding ikke kommer til at ske.
Hvor ved ordføreren det fra?
Altså, man kan da ikke stå her i dag, midt i januar 2018, og sige, at det aldrig kommer til at ske.
Det er svært, ja, og de firmaer, som har købt de koncessioner, der er, er endnu ikke klar til at udvinde, fordi det andre steder rundtomkring i verden, hvor de har nogle koncessioner, er lettere at udvinde.
Men den dag kan da sagtens komme, hvor nogle af de ting, der ligger under klipperne oppe i Grønland, bliver så værdifulde, at de bliver taget op.
Jeg synes ikke, man kan være så konsekvent i sine udtalelser.
Henrik Brodersen (DF), 2018-01-19:
Vi er ikke vidende om, hvor de planer eventuelt skulle føre hen.
Ordføreren er inde på, at der også er andre muligheder end fiskeriet, selv om det kan svinge både til den ene og den anden side.
Søren Espersen siger det meget klart, når han siger, at om så man fiskede det halvtredsdobbelte, ville det aldrig redde det.
Ordføreren er inde på, at der muligvis er andre indtægtsmuligheder såsom råstoffer og turisme.
Altså, råstofudviklingen kommer overhovedet ikke til at finde sted i det her omfang.
Man skal næsten sejle halvdelen af verdens befolkning til Grønland, hvor de hver lægger en hundredkroneseddel, før det retter op på det her.
Jeg tror ikke, det kommer til at finde sted.
Hvis man tænker sig, at Grønland skulle blive selvstændig, hvad så med alle de opgaver, der bliver varetaget af den danske stat nu?
Hvem mener ordføreren man ville få til det på samme vilkår?
Karin Gaardsted (S), 2018-01-19:
Sådan som det bliver fremlagt i dag, synes jeg, at man fra Dansk Folkepartis side ligesom lukker døren og siger: Det her bliver aldrig nogen sinde til noget – ned med dem!
Det synes jeg ikke skal være beskeden fra det danske Folketing.
Jeg synes, at beskeden til grønlænderne og de grønlandske politikere skal være, at som vi ser det, er der ikke nogen mulighed for det i dag, men at det da ikke skal være ensbetydende med, at det aldrig bliver muligt i fremtiden.
Det må være en afgørelse, som det grønlandske folk træffer, når de forhold, der skal være til stede, også kan opfyldes, herunder naturligvis de økonomiske forhold, som jeg da er meget enig med Dansk Folkeparti i bestemt ikke er til stede i dag.
Henrik Brodersen (DF), 2018-01-19:
Tak for det.
Og tak for talen.
Det var ikke opmuntrende.
Jeg synes, at man har uld i munden, når man siger »hvis« og »når«.
Men til gengæld hørte jeg ordføreren sige, at hun før havde sagt, at Socialdemokratiet bakkede op om selvstændighed, og det ville hun gerne slå fast.
Jeg skal bare spørge ordføreren: Mener ordføreren, at man ud fra det, der ligger her, har en jordisk chance for at blive selvstændig?
Altså, vi har at gøre med en økonomi, som allerede nu er himmelråbende langt væk fra virkeligheden, og alligevel står ordføreren og siger, at man ønsker selvstændighed.
Det her vedrører jo ikke bare Grønland eller de grønlandske politikere; det er jo for den grønlandske befolkning, at det skal være en god idé, altså om man har selvstændighed, eller om man stadig væk er en del af rigsfællesskabet.
Søren Espersen (DF), 2018-01-19:
Tak for indlægget.
Jeg er faktisk enig i en del af det, der blev sagt.
Jeg vil lige, inden jeg stiller mit spørgsmål, sige, at selvstyreloven ironisk nok faktisk stillede Grønland dårligere økonomisk end før.
Vi fik et fastlåst bloktilskud, hvor det tidligere har været forhandlet med den danske finansminister.
I de dårlige år fik man mere, og de hjemtagne områder blev finansieret af Danmark.
Det gør de ikke efter selvstyreloven.
Jeg vil lige sige til det, der blev nævnt om investeringsfonden, den dansk-grønlandske investeringsfond, at der har jeg gentagne gange hørt statsministeren slå fast, at vi gerne vil deltage i en dansk-grønlandsk investeringsfond, men at det må være grønlænderne, der tager initiativet til det.
Er det ikke også fair at sige, at det jo så ikke sker?
Magni Arge (T), 2018-01-19:
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at det ikke var alle partier i Folketingssalen bortset fra Dansk Folkeparti, der var med i forslaget , for Tjóðveldi står udenfor.
Karin Gaardsted (S), 2018-01-19:
Altså, der er også andre indtægtskilder end fisk.
Fiskene har det med for tiden at flytte sig lidt rundt på grund af klimaforandringerne, men der er også andre indtægtskilder, og der er ingen tvivl om, at turismen vil komme til at vokse i Grønland.
Der er heller ingen tvivl om, at der er et grundlag for at få en større erhvervsudvikling end den, der p.t. er i Grønland.
Vi kan f.eks. bare tage havnen i Nuuk, som man har udvidet rigtig meget i de seneste år, og se, hvor stor en betydning det har haft i forhold til ekstra aktivitet og mange flere mennesker i arbejde.
Så selvfølgelig er der muligheder.
Som jeg ser det, kan det grønlandske folk ikke i dag klare en selvstændighed, men vi skal jo ikke lukke døren for dem og sige, at det aldrig kan komme til at ske.
Søren Espersen (DF), 2018-01-19:
Men er der en gunstig udvikling i den grønlandske strukturelle udvikling?
Det tror jeg da ikke der er.
Man fanger en masse fisk i øjeblikket, men selv om man forestillede sig, at de kunne fange ti gange så mange fisk eller tyve gange så mange fisk eller halvtreds gange så mange fisk, som de gør i dag, ville det ikke løse landets økonomiske strukturelle problemer.
Jeg bed mærke i, at ordføreren sagde, at som udgangspunkt mener hun at det grønlandske selvstyre er i stand til og har viljen og evnen til at løse landets økonomiske strukturelle problemer.
Er det sådan, at det kun er et udgangspunkt, eller er der en lille tvivl om det?
Karin Gaardsted (S), 2018-01-19:
Som udgangspunkt mener jeg at vi skal have tillid til det.
Som det ser ud nu, er der ikke en økonomi i Grønland, der gør, at man kan blive selvstændig.
Men det skal jo ikke betyde, at man én gang for alle siger, at det her aldrig bliver til noget.
I vores vedtagelsestekst skriver vi også, at der er en gunstig udvikling i økonomien i Grønland for tiden, og det er da et håb for os alle sammen, at den økonomi kan blive endnu stærkere.
Hvis det lykkes for Grønland at få en stærk økonomi, der kan være stærk nok til, at en selvstændighed kan komme på tale, så kan vi kun glæde os over det.
Men der er vi ikke i dag.