Astrid Carøe (SF), 2021-04-15:
Tak for det.
Jeg brugte sidste års redegørelsesdebat, som vi allerede har fået konstateret var for 4 måneder siden, til at punktere to udbredte myter.
Den første er, at vi har ligestilling i Danmark, og den anden, at ligestillingen kommer af sig selv.
Alle må da kunne se, at ligestillingen er udeblevet.
Derudover kan jeg til min store glæde læse i redegørelsen, at regeringen erkender, at ligestillingen heller ikke kommer af sig selv, for den myte har da virkelig levet og er vokset op hos skiftende ministre.
Men der kræves handling, politiske initiativer.
Både i regeringen og her i Folketinget skal vi smøge ærmerne op og kridte løbeskoene, for vi har en maratonopgave foran os.
Der skal lovgivning til, hvis der skal være lige muligheder uanset køn i Danmark.
Jeg håber sådan, at vi i dag har begravet de myter, og lad os så komme videre.
Jeg har set meget frem til at debattere perspektiver og handlinger på ligestillingsområdet i dag, og der er virkelig mange gode takter i regeringens perspektiv- og handlingsplan.
Jeg er meget enig i, at vi skal sætte skub i sagerne for at skabe ligestilling i uddannelse, på arbejdsmarkedet og inden for hjemmets fire vægge; at ligestilling handler om frihed og rettigheder, også til kvinder udsat for social kontrol, som vi skylder at hjælpe; at Danmark skal fortsætte sit vigtige fokus og sin førerposition inden for ligestilling og især på globalt plan.
Når det kommer til lige muligheder for lgbt+-personer, viser regeringen en tilgang, hvor man vil handle og sætte ind, hvor skoen trykker.
Det er godt at se.
Dog må jeg sige, at jeg savner en tilkendegivelse om, at vi får en ny og opdateret handlingsplan på lgbt+-området, for livet skal være lettere for regnbuefamilier.
Men hvis der er en ting, jeg synes er vigtigere end noget andet, er det en reform af barselssystemet.
Den øremærkede barsel og orlovsdirektivet fra EU får ikke så meget plads i redegørelsen, og det synes jeg er ærgerligt.
Processen med et lovforslag om en ny barselsdeling bliver ekstremt vigtigt i året, der kommer.
Vi ved efterhånden alle, at den enkeltting, der betyder nærmest allermest for ligestillingen og for fordelingen af omsorgsarbejdet i familien, er barsel.
Det er forskningens bud.
Det har det været meget, meget længe.
Delingen af barsel i Danmark er stadig himmelråbende skæv.
Det er den, selv om de danske fædre gerne vil have mere barsel, hvis de kunne, men i stedet har vi i årtier reproduceret kønsstereotyper, hvor mor passer børn og far gør karriere.
Vi er gået glip af kvindeligt ledertalent og mandligt fadertalent mangefold.
Det er, på trods af at vores nordiske naboer har givet far barselsrettigheder til sit barn.
I Danmark skulle der som bekendt et EU-direktiv til, før vi endelig har fået åbnet op for posen.
Det skal vi lykkes med inden august 2022, og jeg glæder mig til drøftelserne, for jeg tror, at det her bliver et af de absolut vigtigste tiltag for ligestillingen på arbejdsmarkedet i den her valgperiode.
Det bliver historisk og noget, som vores børn og børnebørn vil huske os for, men vi skal være omhyggelige.
Vi skal holde tungen lige i munden, og vi skal huske på intentionerne om ligestilling.
EU pålægger os at øremærke 9 ugers barsel til hver forælder, og det lyder jo på overfladen ret godt, men det er det ikke, hvis det bliver implementeret uden en reform her i Folketinget.
Vi kunne kalde det en minimumsimplementering.
I så fald ville man lægge EU's nye 9 uger oven i den allerede skæve barselsdeling, vi har i Danmark, og så fortsætter skævheden jo.
Det er hovedløst, hvis man spørger mig.
Intentionen fra EU er helt klar.
Der skal være ligestilling mellem kønnene.
Vi skal fremme kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet, og vi skal have en mere ligelig fordeling af omsorgsforpligtelser mellem mænd og kvinder.
Ingen af de ting vil man opnå, hvis man bare lægger uger oven i den allerede eksisterende skævhed.
Desuden vil sådan en løsning tvinge kvinder til hjemmet i hele 27 uger, hvis mors nye barselsuger fra EU lægges oven i de eksisterende.
27 uger er meget, hvis man er selvstændig, og det sætter derfor endnu en gang kvindelige selvstændige i en sværere situation end mandlige selvstændige, og kvindelige iværksættere er der altså i forvejen alt for få af i Danmark.