runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2021-01-28:
Man kan bestemt diskutere, hvad der er foregået i ministeriet, og det er også det, Instrukskommissionen gør.
Men Instrukskommissionen har jo ikke engang endnu taget stilling til, hvad det var, der skete omkring de to-tre embedsmænd og den såkaldte ordre, der blev givet fra en af embedsmændene dengang i februar 2016.
Hvorfor er det så, at Socialdemokraterne vil rulle det helt store apparat ud?
Vi har masser af problemer.
Vi har corona, vi har hospitaler, der har problemer med at fungere.
Nu ruller Socialdemokraterne hele apparatet ud, bruger en rigsretssag, modsat dengang hr. Morten Bødskov kom med nødløgne.
Nu kommer der en rigsretssag, som vi skal bruge penge på her.
Det er helt galt.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Jeg har argumenteret for, hvorfor vi er endt, hvor vi er endt, bl.a. med henvisning til den delberetning, der ligger fra kommissionen.
Med den argumentation kunne man jo sige, om vi så ikke i lyset af corona burde sige, at det er der desværre ikke ressourcer til nu.
Det tror jeg måske også havde været lidt vanskeligt at forklare, altså at vi lader det være det afgørende argument i forhold til sådan en alvorlig sag.
Pernille Vermund (NB), 2021-01-28:
Tak for det.
De levede sammen, fordi sagsbehandleren mente, at det var bedst for pigen, at hun var sammen med den voksne mand.
Først efter at den daværende udlændinge- og integrationsminister, fru Inger Støjberg, havde bedt om, at de her par skulle adskilles, blev parret adskilt.
Nu rejser man en rigsretssag mod en minister, der sikrede, at en pige som den 14-årige, der efterfølgende er blevet skilt fra den her mand, ikke længere blev udsat for at skulle leve med en voksen mand.
Hvordan føles det?
Helt ærligt, hvordan føles det?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Jamen altså, det her er ikke et spørgsmål om følelser; det er jo et spørgsmål om jura.
For som jeg også lige redegjorde for før, mente vi dengang, og det mener vi fortsat, at det er rigtigt.
Intentionen om, at de her par skulle adskilles, er vi slet ikke uenige i.
Det ændrer bare ikke ved, at det er nødt til at foregå lovligt, og det, der var udfordringen, var, at man lavede et system, hvor der ikke var partshøring.
Pernille Vermund (NB), 2021-01-28:
Med den holdning håber jeg ikke nogen sinde – nogen sinde – at ordføreren eller andre fra ordførerens parti kommer i en situation, hvor menneskers liv eller helbred er på spil.
Det er simpelt hen det mest uansvarlige svar, jeg nogen sinde har hørt.
Tænk, at man vil være det bekendt.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Jamen jeg forsøger sådan set bare at svare i forhold til det, der er sagen her.
Det, der er sagens kerne, er jo, at vi politisk set var enige i den intention.
Handler den politiske diskussion om følelser?
Ja, det gør den bestemt, og derfor delte vi jo den holdning, at der var behov for, at man ændrede reglerne.
Dengang var det ikke sådan, at man blev adskilt, medmindre den ene part var under 15 år.
I dag er ordningen jo anderledes; der bliver man skilt ad – så kan der være nogle særlige omstændigheder, der gør, at der er nogle undtagelser – og der er den individuelle sagsbehandling, som man skal have.
Så den del handler selvfølgelig om politik, og så er der det, vi diskuterer her, som handler om det juridiske i, hvorfor den ordning, der blev gennemført, var ulovlig, og den instruks, der blev givet, var ulovlig.
Hans Kristian Skibby (DF), 2021-01-28:
Tak, fru formand.
Nu bruger ordføreren i sine bevæggrunde for at stemme for en rigsretssag, at det her drejer sig om ren jura – det var f.eks. det svar, der blev givet til fru Pernille Vermund.
Altså, det, ordføreren er ude i, er jo ikke et forsvar for ren jura – det er et forsvar for rent hykleri.
Ordføreren siger, at Socialdemokraterne er hundrede procent imod barnebrude, og samtidig står man hernede og vil bruge i hvert fald 100 mio. kr. på en rigsretssag imod en minister, som har sørget for at få fjernet en 28-årig mand fra sin 14-årige kone.
Det er rendyrket hykleri, at ordføreren står og appellerer til, at Folketinget skal finde forståelse for det.
Hvor er den gode retspraksis henne?
Det her er kun til en dobbelt næse, hr. ordfører, og så trækker ordførerens parti de helt store skydevåben frem og siger, at der skal rejses en rigsretssag.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Jeg tror, det vil være svært at forklare andre ude i samfundet, at de skal overholde landets love, hvis de så oplever, at på trods af at der her er en helt klar fremstilling, der viser, at loven ikke er blevet overholdt, så siger vi, at fordi vi er politisk enige, betyder det ikke noget.
Jeg tror faktisk, det ville være ganske vanskeligt for os at lede landet på den måde.
Hans Kristian Skibby (DF), 2021-01-28:
Det kunne man åbenbart hos Socialdemokraterne tilbage i 2013, hvor vi havde en justitsminister, som syntes, det var helt okay, at man helt bevidst, culpøst og forsætligt sagde: Ved du hvad, vi fortæller lige en nødløgn, for vi synes ikke, Pia Kjærsgaard skal bevæge sig ud på Christiania.
Okay, der gik ministeren af, bevares, men hvorfor blev der ikke rejst en rigsretssag i forbindelse med justitsministerens praksis tilbage i 2013?
Nu står man hernede og gør sig til dem, der pudser glorien, ikke?
Det er jo det, der sker, og jeg synes simpelt hen, man har så ufattelig dårlige argumenter for at gennemføre den her rigsretssag.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Men det er jo ikke et spørgsmål om holdninger.
Det er derfor, der er lavet et grundigt stykke arbejde, først af Instrukskommissionen med delberetningen og efterfølgende af advokaterne.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-01-28:
Jeg synes nu nok, at ordføreren bør have en mening om det.
Derfor bør ordføreren også have en holdning til, om en pressemeddelelse fra et ministerium kan opfattes som en instruks.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Tak for det.
Det beslutningsforslag, vi skal behandle nu, er alvorligt, både for vores folkestyre og på et kollegialt plan.
Beslutningsforslaget har til formål at rejse tiltale mod tidligere udlændinge-, integrations- og boligminister Inger Støjberg ved Rigsretten.
Tiltalen i beslutningsforslaget handler om, at den tidligere minister overtrådte sit ministeransvar i sagen om ulovlig adskillelse af par i det danske asylsystem, hvoraf den ene var mindreårig.
Det vurderes, at den tidligere minister var ansvarlig for, at Udlændingestyrelsen iværksætte og fastholdt en ulovlig indkvarteringsordning, og som skærpende omstændighed, at den tidligere minister i tilknytning til dette forløb afgav urigtige eller misvisende oplysninger over for Folketinget.
En rigsret er en meget alvorlig beslutning.
Det er kun sket fem gange i vores historie, senest for 30 år siden i tamilsagen.
En rigsret er, og sådan skal det også blive ved med at være, det sidste og mest ultimative redskab i Folketingets parlamentariske kontrol med en regering.
Den klare, uafhængige og gennemarbejdede sagsfremstilling og vurdering foreligger nu i form af Instrukskommissionens delberetning og den efterfølgende vurdering fra de uafhængige advokater, der blev bedt om at bistå Folketinget i vurderingen af sagen.
Den socialdemokratiske folketingsgruppe har på baggrund af de klare juridiske vurderinger i lighed med et bredt flertal af Folketingets partier valgt at tilslutte sig, at Folketinget indleder en rigsretssag.
Det er alene vores opgave i Folketinget at vurdere, om der er grundlag for at rejse en rigsretssag og udarbejde tiltale, som det nu sker med det beslutningsforslag, vi behandler.
Hvorvidt fru Inger Støjberg er skyldig eller ej i de anklager, der rejses, er ikke op til os at afgøre.
Det skal en kommende rigsretssag tage stilling til.
Vi vil i Socialdemokratiet gerne slå fast, at det her ikke er et spørgsmål om at være for eller imod barnebrude.
Vi er naturligvis imod det ligesom resten af Folketingets partier.
Men en minister skal overholde ministeransvarlighedsloven.
Så selv om vi politisk set var enige og er enige i intentionen om, at parrene skulle adskilles, burde fru Inger Støjberg have afsøgt den adskillelse inden for lovens rammer i samråd med Folketinget.
Socialdemokratiet understreger samtidig, at en minister fortsat både kan og skal sætte den politiske retning, herunder kunne udfordre og sætte spørgsmålstegn ved embedsværkets vurderinger og indstillinger samt lade dem afsøge alternativer i arbejdet med politiske løsningsforslag.
Men det må selvsagt ikke føre til, at en minister trods flere advarsler er ansvarlig for, at der iværksættes en klart ulovlig administration.
På baggrund af ovenstående, Instrukskommissionens delberetning og vurderingen foretaget af de uvildige advokater udpeget af Folketinget støtter Socialdemokratiet beslutningsforslaget her i dag.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-28:
Tak, formand.
Der vil jeg bare gerne høre, om ordføreren kan nævne tidligere rigsretssager, hvor en minister er blevet dømt for at give Folketinget urigtige oplysninger.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Det var faktisk ikke det, jeg sagde, og det er ikke det, der fremgår af beslutningsforslaget.
Det, der fremgår af beslutningsforslaget, og det, jeg sagde, var, at det kan indgå som en skærpende omstændighed.
Det, der er pointen i vurderingen fra de uafhængige advokater, vi har haft, er, at det ikke i sig selv kan danne grundlag for at rejse en rigsretssag.
Det samme var tilfældet i den seneste med tamilsagen.
Og det er den vurdering, der er lagt til grund for både beslutningsforslaget og for det arbejde, der har pågået i Udvalget for Forretningsordenen.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-28:
Der blev rejst tiltale imod tidligere statsminister Poul Schlüter for at have bidraget til overbringelse af falske informationer til Folketinget – han blev bare frikendt.
Det er jo derfor, det er så væsentligt at få ordføreren til at bekræfte, at de gange, Folketinget tidligere har anlagt rigsretssag mod en minister for at give falske oplysninger, er den tiltalte blevet frikendt.
Vil ordføreren i det lys bekræfte, at når Folketingets flertal alligevel ønsker at fremture med det her, kan det ikke andet end frembringe den tanke, at det her er politisk motiveret snarere end juridisk motiveret?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
De argumenter er jo gengivet i den delberetning, der er fra Instrukskommissionen, og de er gengivet i den vurdering, der er fra de uafhængige advokater, vi i Folketinget har hyret til at bistå os, netop med den pointe, at hvis man skal nå hertil, skal der være en meget, meget grundig og uafhængig gennemarbejdet sagsfremstilling og vurdering, og det er det, vi læner os op ad.
Mig bekendt var tamilsagen og rigsretssagen, der fulgte, alene rejst mod Erik Ninn-Hansen og ikke den daværende statsminister.
Faktisk fremgår det af behandlingen dengang, at man valgte ikke at rejse rigsretssagen mod Poul Schlüter, fordi han drog den konsekvens at gå af som statsminister.
Hvis man læser beretningen fra tamilsagen dengang, indgik misvisende oplysninger over for Folketinget ikke i selve beslutningsforslaget, altså tiltalen ligesom den, vi behandler her i dag, men det indgik i dommen fra tamilsagen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-01-28:
Men retspraksis, hr. Jeppe Bruus, laves jo, både når man rejser en sag, og også når man lader være med at rejse en sag.
Altså, når Folketinget beslutter, om der er grundlag for at rejse en rigsretssag mod en minister, vurderer man jo, om det kan holde, og man ser på, hvad graden af alvoren i det er.
Derfor må jeg spørge hr. Jeppe Bruus: Er man ikke i Socialdemokratiet bare en lillebitte smule nervøs for, at man med den rigsretssag, man nu indleder mod tidligere minister Inger Støjberg, i virkeligheden sætter barren et andet sted, altså sætter et andet niveau for, hvad det er, ministre i givet fald skulle have gjort sig skyldige i og måske have brudt af regler, før man igangsætter en rigsretssag?
Altså, vil der, hvis der skal være lighed for loven, så fremover komme markant flere rigsretssager, end der har været i fortiden?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Nej, det er vi ikke nervøse for.
Det, der foregik i tamilsagen for 30 år siden, var, at man rejste tiltale mod daværende justitsminister Erik Ninn-Hansen for at bryde udlændingeloven.
Man rejste ikke tiltale på baggrund af misvisende oplysninger over for Folketinget eller over for Folketingets Ombudsmand på daværende tidspunkt.
Det er sådan set den praksis, om man vil, vi følger i dag.
Og det, der er hovedtiltaleforholdet her, er den ulovlige administration.
Så kan det indgå, og det er også den vurdering, der er fra advokaterne, at misinformation over for Folketinget kan være en skærpende omstændighed, men hvis man bliver frikendt for hovedtiltaleforholdet, altså det, der er hovedtiltalen, ja, så vil man naturligvis også blive frikendt for det andet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-01-28:
Jo, men hvis vi så tager sagen, hvor Birthe Rønn Hornbech, som også er en tidligere minister, blev taget i, mente man jo, at have administreret udlændingereglerne forkert i forhold til statsløse palæstinensere, er det vel sammenligneligt – er det ikke?
Der blev ingen rigsretssag mod Birthe Rønn Hornbech.
Og jeg står ikke her og argumenterer for, at det burde der have været, men jeg siger bare: Er det ikke en indikation af, man sætter barren et nyt sted, at der nu er et nyt niveau for, hvornår man rejser rigsretssager, i forhold til det, man historisk har gjort?
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Jeg kan ikke de juridiske sammenligninger mellem de to sager.
Men nej, hvis du kigger på præcedens i forhold til den seneste sag, altså tamilsagen, så gør vi det samme her, og det vil sige, at vi ikke ændrer på, hvor vi sætter barren, eller ændrer præcedens, i forhold til hvad det er, der er tiltalen, og hvad der indgår som skærpende omstændighed.
Hvis det alene havde handlet om misinformation over for Folketinget, mener jeg faktisk ikke, at der havde været grundlag for en rigsretssag, og jeg mener heller ikke, at man burde føre den, for det var noget, man burde klare imellem Folketing og regering.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-01-28:
Pressemeddelelsen fra den tidligere minister har jo fyldt en hel del.
Den blev opfattet som en instruks.
Det har fyldt meget i mediedebatten, det har fyldt meget på samrådene, det har fyldt meget i Instrukskommissionens rapport.
Så derfor har jeg egentlig lyst til at spørge ordføreren fra Socialdemokratiet, om ordføreren mener, at en pressemeddelelse fra en minister og fra et ministerium altid kan blive opfattet som en instruks.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-28:
Det ved jeg ikke om jeg har nogen meninger om.
Det er det, der fører til, at der er et grundlag for at rejse en rigsretssag.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-28:
Når man fortæller, at man går ind for en rigsretssag mod tidligere udlændingeminister Inger Støjberg, så er der mange, der siger: Hvorfor kun Inger Støjberg, hvorfor ikke også statsministeren i forbindelse med minkskandalen?
Til dem siger jeg altid: Jamen det kommer også.
Nu bliver også der nedsat en undersøgelseskommission, og hvis den kommer med lige så klare konklusioner, skal der også være en rigsretssag dér.
Der vil jeg høre Socialdemokratiets ordfører: Vil Socialdemokratiet så sige, at den sag ikke handler om folkesundhed, ligesom Socialdemokratiet nu siger, at det ikke handler om at være for eller imod barnebrude.
Det handler helt juridisk om, at der er en mistanke om, at der er begået en ulovlighed.
Og hvis en kommission, der undersøger regeringens minkskandale, siger, at der er en alvorlig mistanke om, at der er begået ulovligheder, vil Socialdemokratiet så også sige: Det er det, det handler om; det handler ikke om folkesundhed – ligesom det her ikke handler om at være for eller imod barnebrude?
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-28:
Det betragter jeg som et udtryk for, at hr. Karsten Lauritzen gerne vil afhøres i rigsretssagen, så den opfordring synes jeg vi skal sende videre.
Så har jeg et andet spørgsmål, nemlig i forhold til de advokater, som hr. Karsten Lauritzen nævner.
Der er jo tale om hr. Jon Lauritzen og fru Anne Birgitte Gammeljord.
Hr. Karsten Lauritzen nævner, at det er dem, der har foretaget den strafferetlige vurdering, og derfor vil jeg gerne bede hr. Karsten Lauritzen oplyse et par sager af strafferetlig karakter, som advokat Jon Lauritzen og advokat Anne Birgitte Gammeljord har ført, sådan at vi her også kan få oplyst, hvad deres strafferetlige kompetence er.
Karsten Lauritzen (V), 2021-01-28:
Jamen også det spørgsmål må jeg afstå fra at svare på, hr. Morten Messerschmidt.
Det er jo en offentlig hemmelighed, at vi i Venstre har arbejdet for, at det skulle være nogle andre advokater med nogle andre fagligheder, men det ændrer jo ikke ved, at det er de advokater, der er antaget, og selv om man ikke er enig med flertallet, bliver man jo nødt til at respektere det.
Sådan er det i et demokrati og et folkestyre.
Det er uvildige advokater indstillet af Advokatrådet og Advokatsamfundet, og de er kommet med deres vurderinger, og det vælger vi at lægge til grund.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-28:
Tak til hr. Karsten Lauritzen for en, man kan sige afbalanceret tale på den måde, at man også har plads til mindretallet i Venstres folketingsgruppe, og er det jo fint, at man respekterer det.
Jeg må alligevel sige, at jeg synes, det er skuffende, at Venstre ikke klart her i Folketinget kan tilkendegive, at det her er en strengt politisk sag.
Og når jeg siger det, siger jeg det sådan set lidt i forlængelse af det, som også hr. Jeppe Bruus sagde, og som justitsministeren sagde i Folketinget i går, nemlig at det er en politisk vurdering af en sag, om man vil føre en rigsretssag eller ej.
Det bringer mig tilbage til tidligere justitsminister hr. Morten Bødskov, som jo kom med sin nødløgn over for Folketinget.
Karsten Lauritzen (V), 2021-01-28:
Tak, hr. Peter Skaarup, for det spørgsmål.
Det her var jo en politisk sag, men er blevet gjort til en juridisk sag.
Og vi har jo et meget specielt system, når man i Danmark ikke overholder ministeransvarlighedsloven eller er mistænkt for ikke at gøre det.
Der starter det med at være politisk, og så kan et flertal beslutte, at noget skal gøres juridisk, og det er det, der er sket i den her sag.
Jeg synes ikke, det er ønskværdigt.
Venstre har ikke støttet undersøgelseskommissionen, men det har et flertal jo gjort.
Så ligger der et juridisk dokument, hvor der er en højesteretsdommer, der har stået i spidsen, og så er det fra at være noget, der var politik, og som måske kunne løses politisk, rykket over til at være noget, der er juridisk.
Jeg havde ønsket, at vurderingen fra de uvildige advokater, som jo heller ikke er politikere, havde været en anden, for så havde, tror jeg, flertallet i Venstres folketingsgruppes konklusion været en anden.
Ligesom en sag bliver prøvet for en borger, må den også blive prøvet for en folkevalgt, når nu det ikke længere er politik, men jura.
Peter Skaarup (DF), 2021-01-28:
Men jeg forstår det simpelt hen ikke.
Hr. Karsten Lauritzen siger, at Venstre ikke havde ønsket, at man skulle lave den her undersøgelse af sagen, hverken med Instrukskommissionen – det er jo ikke ukendt – eller med advokaternes vurdering.
Men Venstre er blevet, må man forstå, trukket ind i sådan en åleruse, der så er endt med, at man er nødt til at lave en rigsretssag.
Så vil jeg bare lige sige: En rigsretssag koster jo uanede summer; det er millioner af kroner.
Og der skal være en praksis, man følger, men hvor er praksis henne, når Morten Bødskov ikke kom for Rigsretten for at lyve over for Folketinget?
Karsten Lauritzen (V), 2021-01-28:
Vi er ikke blevet trukket ind i en åleruse.
Men den her sag er gået fra at være politisk, og jeg tror også, den kunne have været håndteret politisk, hvilket den så ikke er blevet – jeg skal ikke gå ind i hvorfor, men det er den ikke blevet – til at være rykket over og blive juridisk.
Og så er der kommet en klar vurdering fra en undersøgelseskommission, som jeg var dybt overrasket over.
Det tror jeg vi alle sammen var i Venstre.
Jeg har skrevet læserbreve, hvor jeg har forsvaret fru Inger Støjberg.
Men nu er konklusionerne der.
Der er nogle uvildige advokater, der desværre har nogle lige så klare anbefalinger af en rigsretssag, og derfor kan det ikke være anderledes, hvis man spørger flertallet i Venstres folketingsgruppe – desværre.
Tak til fru Pernille Vermund for spørgsmålet.
Jeg kan sige på vegne af flertallet i Venstres folketingsgruppe, at når Venstre er af den holdning, jeg har givet udtryk for i dag, så handler det om Instrukskommissionens konklusioner og de uvildige advokaters vurdering, som jo altså er, at loven ikke er overholdt, og det vælger vi ikke at sidde overhørig.
Så har jeg respekt for, at andre i Venstres folketingsgruppe mener noget andet.
Jeg forventer også, at han respekterer min holdning – det ved jeg han gør – og jeg synes også, at fru Pernille Vermund skulle respektere, at der er et flertal i Venstres folketingsgruppe, der mener noget andet end fru Pernille Vermund.
Det her er ikke et spørgsmål om ære eller ej.
Pernille Vermund (NB), 2021-01-28:
Jeg accepterer det, men jeg kan ikke umiddelbart sige, at jeg har respekt for det, for i min verden – i min verden – har man tillid til sine egne, og det her er for mig at se en gigantisk mistillidserklæring.
Erkender ordføreren ikke, at når man har at gøre med et partimedlem, altså en af ens egne nærmeste, som siger, at vedkommende ikke har begået noget ulovligt, og når man sidder med en kommissionsrapport, hvor alle, der har udtalt sig under vidneansvar, siger, at de ikke er blevet beordret at gøre noget ulovligt, handler det her om, at man har mistillid til den tidligere minister, som også er et partimedlem?
Karsten Lauritzen (V), 2021-01-28:
Jeg har godt noteret mig det her med at passe på sine egne, og jeg tror også, at fru Pernille Vermund har udtalt det til Berlingske.
Jeg synes, det er udtryk for en mellemøstlig retsopfattelse at sige, at bare fordi det er en af familien, der er mistænkt for noget, så skal vi ikke undersøge det nærmere.
Der må man kigge på det grundlag, der ligger, og jeg ville ønske, at grundlaget var et andet, men Instrukskommissionens konklusioner er desværre klare med en landsdommer i spidsen, og advokaternes uvildige vurdering er desværre også klar.
Og hvis vi i Folketinget ikke skal være dommere, bliver det her derfor nødt til at være prøvet ved noget, der er en domstol, og det er altså en rigsret.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-01-28:
Tak for det.
Jeg vover nu det ene øje ved også lige at tale om barnebrude, for det er jo sådan set det, det drejer sig om her i dag – det synes jeg et eller andet sted det er.
Jeg vil bare sige: Pige, 14 år, gift som 13-årig, manden 28 år.
Pige, 14 år og gravid, manden 26 år.
Pige, 16 år, et barn, manden 32 år.
Pige, 16 år, et barn og et barn på vej, manden 21 år.
Det er sådan, virkeligheden kommer til at se ud, når fremmede kulturer begynder at komme til Danmark, og vover vi at adskille ægtefællerne, ramler verden, og landets sjette rigsretssag begynder.
Og der må jeg så bare sige, for jeg var faktisk ordfører i 1993 på tamilsagen, at jeg selvfølgelig har kigget lidt tilbage og set, hvad der blev sagt dengang – og jeg har undret mig .
Jeg vil bare høre ordførerens holdning, for dengang var det udlændingeloven, den var gal med; nu er det nogle konventioner.
Men det, der er det samme for de to sager, er, at der er en grundlæggende uretfærdighed, i forhold til hvordan udlændinge skal være i Danmark.
Og der skulle vi måske i lyset af den her sag tage os sammen og lave om på det.
Karsten Lauritzen (V), 2021-01-28:
Jamen det er jeg for så vidt enig med fru Pia Kjærsgaard i – så der er noget, vi er enige om – altså at vi har lovgivning, og vi har også konventioner, som beskytter nogle, de ikke bør beskytte.
Jeg tror, at der, hvor vandene måske skilles, er, at min holdning vil være at sige, at hvis man er uenig i loven, må man arbejde for at lave loven om.
Og så må man samle et flertal for det.
Det samme med konventioner.
Og hvis man ikke kan få lavet konventionerne om, må man træffe en beslutning, om man ønsker at respektere dem eller træde ud af dem.
Men alting ramler i et retssamfund, hvis man har nogle regler, nogle love, som vi jo har vedtaget herinde – det er jo vores opgave i det her rum – og vi så ikke selv respekterer dem.
Så kan vi ikke forvente, at der er respekt omkring vores folkestyre.