runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Jeg vil godt sige stor tak til Enhedslisten for også at fremsætte et beslutningsforslag om indførelse af en bestyrelse på Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Det er på mange måder et rigtig sympatisk og fornuftigt forslag fra Enhedslisten, og jeg tolker det selv, som om Enhedslisten er kommet til den erkendelse, at den, som ikke lærer af historien, er tvunget til at gentage den.
Historien er i sin natur noget, der har fundet sted, og derfor er idéen om, at man kan ændre på historien ved at fjerne statuer og andre monumenter, blot en illusion.
Jeg er enig med Enhedslisten i, at nedsættelsen af en bestyrelse ikke vil svække den overordnede politiske indflydelse og demokratiske kontrol, idet Folketinget naturligvis fortsat skal fastsætte rammerne om og retningen for uddannelserne.
Jeg er sikker på, at vi med B 109 og B 113 har samme fælles mål, og det glæder mig, men vi kan desværre ikke støtte forslaget, da beslutningsforslaget er alt for specifikt definerende i forhold til bestyrelsessammensætning og økonomi.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-03-16:
Tak for det.
For 3 timer siden syntes jeg, at en bestyrelse var en god idé – det synes jeg stadig væk.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-03-16:
Jeg har både en kommentar og et par spørgsmål.
Min kommentar går på, at jeg simpelt hen ikke fatter, at Venstre er blevet fedtet ind i det her forslag.
Jeg fatter det ikke.
Det er et totalitært forslag, og det er et identitetspolitisk forslag, og jeg vil gerne have mulighed for at argumentere for det.
Hvis man læser beskrivelsen, altså i bemærkningerne, er årsagen til, at vi står og diskuterer det her, at Dansk Folkeparti er blevet sure over, at der er en sang, der hedder »Ramadan i København«, der er kommet ind i Højskolesangbogen, og så foreslår man et kanonudvalg, et uafhængigt kanonudvalg, som så skal finde nogle andre sange, indtil Dansk Folkeparti heller ikke er enig med det udvalg.
Altså, Højskolesangbogens udvalg har valgt at sige, at det er det her, de gerne vil.
Det er uafhængigt, og det er nogle kloge folk, der har fundet ud af, at det er det her, de har lyst til at prioritere.
Så er der en politiker i et parti, der siger, at det er man uenig i og man vil have et uafhængigt kanonudvalg.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg lytter til kommentarerne, men jeg vil alligevel sige, at det for Venstre jo er vigtigt, at man bruger armslængdeprincippet, når man arbejder her, altså at vi politisk skal holde fingrene væk fra den slags.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Altså, når nu eksempelvis Grundtvigs meget kendte digt »De snekker mødtes i kvæld på hav«, som vi jo kender oppe fra Odden Kirke, digtet over Willemoes, er gledet ud af den seneste udgave af Højskolesangbogen, så ville det måske være meget fornuftigt, at man fik en overvejelse over, om ikke det med hele den historik omkring Englandskrigene osv. kunne være et andet sted, sådan at det ikke bare bliver gravet ned for at bruge hr. Kasper Sand Kjærs billede, men stadig væk ligger i en skattekiste, man kan finde.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Det er faktisk et rigtig godt spørgsmål, synes jeg, og det er et af de spørgsmål, man skal stille i det her uafhængige udvalg, som kan arbejde med tingene, for så kan vi få en grundig bearbejdelse af, hvad det i og for sig er, vi ønsker at bevare, og hvad det er, vi ikke ønsker at bevare.
For den danske sangskat er super vigtig, og det er vi enige i i Venstre.
Det er jo ikke det samme som, at man har nogle sange og man siger, at nu må der aldrig komme nye sange til igen.
Selvfølgelig må der gerne det.
Altså, det er jo sådan en dynamisk proces, hvor der hele tiden kommer nye sange til.
Nogle gange kommer der også en gammel sang, som man igen synger, og så skal den jo selvfølgelig op igen.
Vi er meget, meget åbne over for den her dialog.
Det er også derfor, vi beder om at få lavet en beretning på det, så vi kan finde ud af, hvad det i og for sig er, vi skal lave, men en sangskat – det har vi.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Jeg er ikke sikker på, at det vil nytte, hr. Kim Valentin, at dele talen rundt.
Jeg tror, at egenkærligheden til egen stemme er så stor, at vrøvl vil blive fremført med den patos, vi alligevel hører fra den kant.
Nej, det, jeg synes er så interessant, er, at især det, som vi hører fra Enhedslisten, faktisk er – og det siger jeg helt oprigtigt – kloge betragtninger, men som jo understøtter forslaget.
Altså, det er jo fuldstændig rigtigt, at mange unge mennesker står tøvende i den situation, hvor de skal vælge salmer til f.eks. deres forældres begravelse, men hvorfor?
Ja, det er jo nok, fordi mange føler, at Salmebogen er noget, der hører til i kirken.
Og gradvis igennem de seneste år er salmerne jo røget ud af Højskolesangbogen, og Grundtvig har fået et ordentligt fur med den seneste version.
Det, man må spørge om, og hvad jeg ville have givet som svar, hvis jeg havde været udsat for den oratoriske pærevælling, som hr. Kim Valentin lige har været udsat for, er, hvor alle de gode ting, der udgave for udgave ryger ud af Højskolesangbogen, ryger hen, hvis ikke vi får en kanon, der samler dem op.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg tror simpelt hen, at ordføreren har været ude at gå, da jeg talte før, fordi alt det, jeg siger, er åbenbart ikke gået ind.
Det, som jeg sagde, var, at Venstre ville meget gerne være med til at lave en kanon for sangskatten, og dertil var enigheden.
Så jeg tror faktisk ikke, at vi er super uenige, men jeg skal gerne give min tale, sådan at ordføreren kan læse den igen bagefter.
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Men jeg kan jo så forstå, at forslagsstilleren, altså hr. Morten Messerschmidt, der har fremsat det forslag, jo har en ret præcis forestilling om, hvad der skal indgå i den her kanon.
Så helt så uafhængig bliver den vel ikke, hvis den skal følge hr. Morten Messerschmidts forslag: Det skal være konserverende.
Der skal ikke være noget nyt.
Der skal bestemt ikke være noget, der repræsenterer en anden religion end den danske osv. osv.
Kan man i Danmarks Liberale Parti se sig selv i en sangkanon, der bliver lavet med sådan et opdrag?
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg kan sige, hvad Venstre gerne vil, og Venstre vil gerne støtte, at vi laver en kanon for den danske sangskat.
Det er den initiale idé, og det synes vi er en god idé.
Og så mener vi, at det skal være uafhængigt, og vi mener, at der skal laves en beretning.
Det er jo ikke kun nogle få partier, forhåbentlig er det jo flertallet, der bestemmer, hvad søren det er, vi gerne vil lave her, og der vil jeg da håbe, at Uffe Elbæk deltager, og det vil jeg lytte aktivt til, ligesom Zenia Stampe og alle andre deltager, i øvrigt også ordføreren for forslagsstillerne, Morten Messerschmidt, så vi får lavet en god beslutning om, hvordan det her skal ske.
Alle skal jo inddrages i det her arbejde, men det bliver givetvis ikke et forslag, som bliver udelukkende, som Morten Messerschmidt eller jeg synes; alle skal jo inddrages.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2021-03-16:
Jeg synes faktisk, at den her debat er enormt konstruktiv og god.
Jeg tror faktisk, vi kan nå hinanden, og at vi måske også – med statsministerens egne ord – kan gøre lidt mere lidt hurtigere.
Det tror jeg i hvert fald vi alle sammen ville ønske at vi kunne.
I fredags satte programmet fokus på den hadtale, som deltagere og dommere desværre oplever på de sociale medier, mobning og tilsvining, der desværre er en del af mange danskeres hverdag, når de færdes på nettet.
Det gjorde ondt i hjertet at høre den unge kvinde Ida ånde lettet op, da hun måtte forlade programmet; hun var lettet, fordi hun havde været udsat for massiv mobning og had på nettet.
Tænk, at man skal ånde lettet op, når ens drøm faktisk bliver knust, og man bliver sendt ud.
Men de unge må lægge ryg til meget som: Skrid hjem til Afrika; du virker meget klam og falsk; du er det grimmeste, jeg længe har set.
Det er jo helt vildt, og jeg synes også, det værste ved det her er, at helt almindelige danskere også udsættes for det her på de sociale medier, bl.a. hvis de følger os politikere, især de unge.
Vi lærer, fra vi er helt små, at mobning er forkert, og som voksne har vi et ansvar for ikke at skabe en kultur, hvor den slags er i orden.
Man ville jo aldrig sige det til en fremmed på gaden eller på biblioteket, og jeg er bekymret for, hvad det gør ved de unge, når de vokser op i en kultur, hvor den slags bare sker frit på nettet.
Derfor bliver vi nødt til at tale om, hvad for en offentlig samtale vi vil have med hinanden.
Det er jo en svær debat, for vi kan ikke lovgive os ud af alting – det tror jeg ikke på – og vi skal ikke lovgive os ud af alt, men vi er nødt til at tage diskussionen med hinanden.
Hvor går grænsen for, hvad for bidske ytringer man må tale om i et demokrati?
Og hvad er reel digital vold?
Hvordan sikrer vi ofrene og sikrer, at der bliver fulgt op på dem?
Jeg har ikke svarene, men vi kan måske finde dem sammen, og derfor er mit første spørgsmål til statsministeren: Kan vi give et løfte til de mange unge, som bliver udsat for en hadsk tone på nettet, om, at vi lytter?
Og vil statsministeren være med til at definere digital vold og sikre, at ofrene, når de henvender sig, faktisk bliver hørt?
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Jeg var glad for den sidste del af ordførerens tale, hvor ordføreren for Venstre heldigvis understregede, at støtten til det her forslag ikke var en underkendelse af den 19. udgave af Højskolesangbogen, fordi det havde virkelig også undret mig.
Én ting er det der konserverende osv.
Jeg kan godt lide både det konserverende og noget, der skuer fremad.
På en eller anden måde skal det jo kunne det hele.
Vi skal både kunne kigge tilbage og fremad.
Men det, som skurrer i mine ører, og som jeg ikke rigtig kan forlige med Venstre som et liberalt parti, er, at det er staten, der skal sidde og lave en kanon.
Helt ærligt, vi har et frivilligt, folkeligt fællesskab, nemlig højskolebevægelsen, som formår at lave en proces med de der 10-15 års mellemrum, som er bred og meget inddragende.
Der er jo blevet sendt, jeg ved ikke hvor mange sange ind.
Der er en masse, der har involveret sig i debatten om, hvad der så skulle med i den nye udgave.
Jeg kan simpelt ikke forstå, hvordan det skulle være mere folkeligt, at der er et statsligt organ, der sidder og udpeger nogle sange, end at det er et frivilligt fællesskab, som vi ser med Folkehøjskolernes Forening.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Det lyder fuldstændig, som om ordføreren vil lade være med at synge Kim Larsen, hvis den bliver en kanonsang.
Altså, sådan er det jo ikke.
Jeg er faktisk meget enig i det, som ordføreren siger, og derfor skal man måske ikke tillægge mig og Venstre nogle meninger, som vi ikke har.
For det har vi ikke.
Det her er en anerkendelse; det er jo ikke et spørgsmål om at sige, at alt andet ikke er noget værd.
Christian Juhl (EL), 2021-03-16:
Derfor er det også vigtigt, at vi siger, at det ikke er sangene, men at det er sangtraditionen, det, at vi synger sammen, som det er vigtigt at bevare.
Et eksempel er, at der er mange unge, der ikke kan finde en salme, når de skal stå for deres forældres eller bedsteforældres begravelse eller bisættelse.
Så vælger de Kim Larsen, og den bliver spillet mere nu end en hvilken som helst salme i Salmebogen – den der »Om lidt bli'r her stille« – fordi den går direkte ind i den unge generations, hvad skal man sige, måde at opfatte den stemning på, der er, når man siger farvel til en nær slægtning.
Sådan udvikler tingene sig.
Så kan der komme nogle kloge folk og sige: Nej, nej, I skal huske, at her er den sande værdi.
Det kan man ikke tillade sig.
Og det vil de unge da være ligeglade med.
De vil da vælge den her sang alligevel og sige: Du kan vælge alle de kanoner, du vil; gør da bare det, det kommer ikke os ved.
Det er jo det, der er det fantastiske ved udviklingen af folkekulturen.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg vil svare på det sidste, for der er jo ikke nogen, der snakker om ensretning.
Det er en anerkendelse.
Sådan er det.
Mere er der ikke i det, andet end at det er vigtigt, at vi gør det en gang imellem.
Ligesom med alle de andre kanoner er det vigtigt, at vi tager stilling en gang imellem.
Det går vi også ind for.
Men det er selvfølgelig også vigtigt, at vi gør de andre ting, og jeg er hundrede procent enig i den måde, som ordføreren fremstiller de forskellige sangbøger på.
De er skabt i deres egen verden, og de er taget ud, og de lever, fordi man synger dem.
Christian Juhl (EL), 2021-03-16:
Tak for det.
Jeg havde engang en kollega, der hedder Asger, og han var Venstremand, altså ikke venstreorienteret, men gammelliberal.
Når vi havde god tid, diskuterede vi altid, hvad for en sangbog der var den vigtigste.
Vi koncentrerede os om to: Han tog Højskolesangbogen, og jeg havde Arbejdersangbogen.
Så argumenterede vi på livet løs.
Vi var dog enige om, at Højskolesangbogen er skabt ud af kampen mellem den underste klasse på landet og godsejerne, og at derudaf kom en politisk kamp, som skabtes, og hvor sangene var vigtige.
Og i næste trin, da industrialiseringen kom, blev arbejdersangene skabt ud af den befrielseskamp, som arbejderne prøvede at få over for virksomhedsejerne.
Så langt var vi enige.
Så kiggede vi på hylden, ligesom kulturministeren har gjort, og der var søreme en sangbog fra idrætsforeningen, der var en sangbog fra spejderforeningen, der var også en Salmebog.
Lige pludselig fandt vi ud af, at der var mange forskellige sangbøger, og vi fandt også ud af, at de jo hører til i forskellige kulturkredse.
Der er ikke én folkesjæl; der er en masse forskellige folkesjæle, og man bruger forskellige sange i forskellige sammenhænge.
Derfor er det meningsløst nu at begynde at ensrette alle de mange kulturer, der er.
Nu rejser formanden sig op.
Jeg tager næste afsnit lige om lidt.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg synes bare, at ordføreren siger det samme en gang til, og jeg kan sådan set bare svare det samme en gang til: Jeg snakker ikke om at grave en kiste ned; jeg snakker om at skabe en levende debat om vores sangskat.
Og selvfølgelig skal vi synge videre.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Men der vil da ikke være et eneste kommende barn, der lærer den danske sangskat at kende, ved at vi i dag graver en kiste ned med de sange, som vi synes de skal kende i fremtiden.
Den skal vi da sende videre ved at synge dem sammen.
Er ordføreren ikke enig i, at der da ikke vil være et eneste barn, der lærer de gode sange fra vores sangskat at kende, ved at vi laver en kanon med dem?
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Tak for spørgsmål, men jeg må bare sige, at jeg tror, jeg læste op, at det skulle være et uafhængigt kanonudvalg.
Det kan godt være, at jeg har glemt at sige »u« først, og at jeg er kommet til at sige »afhængigt kanonudvalg«.
Jeg tror ikke, at jeg kom til at sige det, men så vil jeg gentage det: Det er et u afhængigt kanonudvalg, der skal lave det, og det er ikke staten.
Zenia Stampe (RV), 2021-03-16:
Forskellen er jo også, at der ikke er nogen i dag, der uddeler bøger, som kan være en fælles referenceramme og et samtaleemne, hvilket var hensigten med vores forslag.
Det findes jo ikke.
Men der findes allerede i dag en rig sangskat, som er repræsenteret i Højskolesangbogen, også den blå sangbog, som i øvrigt var den, vi brugte oftest, dengang jeg var barn og gik i folkeskole – jeg kan huske den der bog med de der ringe på siden.
Derfor er der ikke behov for et statsligt alternativ til den sangskat og den repræsentation, vi har i sangskatten i dag, hvorimod vi jo ikke længere har den store fælles samtale om litteraturen.
Det var den, vi ønskede os, og den ønsker vi os sådan set stadig væk.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Så det er simpelt hen ordet, der udgør forskellen her.
Altså, fru Zenia Stampe vil gerne have et udvalg, der skal finde litteratur, som man må gå ud fra skal være den bedste af slagsen.
Jeg tror ovenikøbet, at fru Zenia Stampe kvalificerer det her i Berlingske ved at sige, at det skal være bøger, der er bemærkelsesværdige.
Derimod er mit forslag om en kanon, som altså prøver at finde det bedste baseret på, hvad en folkelig diskussion måtte komme frem til, censur, mens fru Zenia Stampes forslag, ifølge hvilket det bare er et udvalg, der skal finde de mest bemærkelsesværdige bøger, ikke er censur.
Det er censur.
Så vil jeg gerne bede fru Zenia Stampe reflektere over sit eget forslag om at bruge 200 mio. kr., tror jeg, på, at et udvalg skal pege på bøger, som så skal uddeles til den danske ungdom.
Hvordan kan det være censur, at et udvalg under hensyntagen til armslængdeprincippet og alt, hvad man nu kan blive enige om, skal samle en kanon over den danske sangskat, mens det andet ikke er det, må jeg gå ud fra, medmindre fru Zenia Stampe som andre tidligere radikale igen er begyndt at hylde censur.
Det er ikke det, der sådan ligger implicit, vel?
Så hvordan kan det harmonere med, at fru Zenia Stampe gerne vil have et udvalg til at sidde og uddele litteratur til Danmarks ungdom?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-03-16:
Men det vil det jo heller ikke være.
Jeg tror, spørgeren kommer til at tillægge Højskolesangbogen lige lovlig stor værdi.
Den har værdi for os alle sammen; vi har et eller andet forhold til den – mange af dem, der har været på efterskole eller højskole og sunget mange sange fra den.
Og nogle familier bruger den mere end andre.
Men det kan stadig væk ikke, uanset hvor meget man vender og drejer det, være et politisk spørgsmål, hvad vi skal holde fast i – hvad der må glemmes, og hvad der ikke må glemmes.
Højskolesangbogen har alle dage været i udvikling.
Gasolin og Kim Larsen var aldrig kommet ind i Højskolesangbogen, hvis ikke den havde været i udvikling.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Jeg hører det sådan, at SF synes, det ikke er noget problem, at de mange sange, som Højskoleudvalget så vælger fra, ligesom går ud i glemslen, og så må man selv finde dem på nettet eller i andre bøger osv.
Så vil jeg bare gerne høre: Hvad er der specielt demokratisk ved det?
Altså, Højskoleudvalget består af otte mennesker.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-03-16:
Men vil ordføreren anerkende, at grunden til, at vi står her og diskuterer det her nu, er, at Dansk Folkeparti simpelt hen har set sig sur på en ganske bestemt sang i Højskolesangbogen og derfor i princippet ønsker en anden Højskolesangbog?
Altså, det er det, der er bemærkningen, og det er det, vi diskuterer.
I min verden er en god idé en idé, der modsvarer et reelt behov.
Er der et behov for en sangkanon?
Har vi ikke sangbøger nok, og har vi ikke også et udvalg, der udvælger sangene?
Så altså, jeg forstår simpelt hen ikke, at Venstre hopper med begge ben ind i Dansk Folkepartis identitetspolitik.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Jeg vil bare spørge: Med hensyn til de sange, der gennem 18 revisioner er gået ud af Højskolesangbogen, hvordan tænker fru Charlotte Broman Mølbæk at man individuelt ligesom skal kunne ihukomme dem og holde fast i dem?
Hvor er det, hun finder dem henne, hvis hun vil synge dem for sin datter?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-03-16:
Tak for det, formand.
Den danske sang og den dansk sangskat er uden tvivl et essentielt emne og et essentielt element i den danske kulturarv.
Vi har en lang og stolt tradition for sang til både højtidelige og personlige begivenheder, og jeg har personligt selv sunget i kor, siden jeg var en lille pige, og jeg har sunget i alle mulige sammenhænge, som så mange andre også har fortalt om heroppe fra talerstolen.
Fællessangen er en fantastisk måde at skabe en følelse af samhørighed og fællesskab på, og det har vi i særdeleshed oplevet under coronanedlukningen.
Og heldigvis har vi allerede en god institution, som samler, værner om og samtidig udvikler den danske sangskat, i hvert fald hvis man ser den i form af Folkehøjskolens Sangbog.
I SF mener vi, at Folkehøjskolens Sangbog og hele strukturen bag i form af Folkehøjskolernes Forening i Danmark varetager den her opgave glimrende, og vi ser ikke et behov for at udarbejde en anden kanon.
Den første Højskolesangbog blev udgivet i 1894 og har lige siden fungeret som en fælles reference og været en konstant udviklende samling af den danske sangskat.
Vi ser ingen grund til at igangsætte en anden gruppe til at varetage en lignende opgave.
Det kan ikke passe, at vi fra politisk side skal blande os i, hvad der er og ikke er sangskat ved at nedsætte en ny gruppe, fordi vi er utilfredse med den seneste udgave af Højskolesangbogen.
Det kan ikke være vores opgave som politikere, og det vil være en ødelæggende politisering af Højskolesangbogen og det, vi kunne kalde den danske sangskat.
Højskolesangbogen og den danske sangskat må ikke blive taget til fange i politiske ideologier og slet ikke være afhængige af et rødt eller et blåt flertal.
Når det gælder den her form for kanon, synes vi i SF, at det er problematisk, når man centralistisk set begynder at afgrænse, hvad der er det centrale.
For når man gør det, er der en masse ting, man udelukker.
Det, vi i SF kan mene er interessant, når vi snakker om de her kanoner, er jo i virkeligheden den debat, vi kan få om, hvad en sangskat er.
Hvad betød det for mig, da jeg fik sunget godnatsang for mig, da jeg var barn, eller hvad rørte mit hjerte, da jeg sang sammen med min familie?
Det er individuelt, og det bør det blive ved med at være, og derfor stemmer SF også nej til det her forslag.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg ser ikke en modsætning.
Jeg synes sagtens, man kan gøre begge dele.
Jeg synes faktisk, at anerkendelsen af det netop vil sætte fokus på, at vi har rigtig mange sange.
Vi kommer da til at snakke om, hvad der er godt og skidt, og man kommer til at tage det op i skoleklasser, hvor man kan sige sin mening.
Man sætter lyset på sangen, og man sætter lyset på alle de sange, som måske er gået i glemmebogen.
Altså, det kan da ikke være noget skidt.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-03-16:
Jamen det er jo vældig interessant.
For findes der kun én sangskat?
Er sangskatten afgrænset?
Hvem afgrænser den?
Og ville det så betyde, at de sange, som jeg eller andre individer i det her samfund holder af og har tætte relationer til – uagtet om det er nye eller gamle sange, eller hvad end det kan være – ikke er en del af en sangskat?
Det er det, der er problemet med det her forslag: Man siger centralistisk set, at der er noget, der er vigtigere end andet.
Og det er sangskatt en .
Kan ordføreren ikke se, at der er et kæmpe paradoks i det her, i forhold til at det bliver besluttet centralt fra, og at man netop ikke lader det være op til det enkelte menneske at sige: For mig er den danske sangskat fyldt med de her sange?
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg vil godt anerkende, at vi har haft et godt samarbejde, og det synes jeg er rigtig godt.
Jeg glæder mig altid, når ordførerne stiller spørgsmål, når vi sidder i forhandlinger.
Det synes jeg altid er super spændende.
Men når vi går ud over det, vil jeg sige, at det, vi siger her, er ikke, at man kun har en kanon.
Vi har en sangskat, lad os dog dyrke den lidt, lad os finde en kanon, samtidig med at vi synger, og samtidig med at vi sætter fokus på, at det her rent faktisk er en kæmpe værdi for Danmark, og at vi skal sørge for at få den ud i de rigtige fora.
Det er jo det, alle de andre kanoner har gjort: Man har sat fokus på det, og man har virkelig fået kulturen ud der, hvor den har været god for folk.
Altså, vi ser jo f.eks. i de her tider, at coronaen virkelig har fået folk til at tænke: Hold da op, det er godt, at vi har kultur.
Og det er jo en af tingene i sangskatten, så lad os da glædes over eller blive enige om, at en kanon kan gøre noget godt.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-03-16:
Tak for det.
Og noget af det, jeg har erfaret, er, at der, hvor SF og Venstre kan mødes, er i nogle af de liberale og decentrale holdninger, vi ofte har.
Og derfor vil jeg godt spørge ordføreren, om det her ikke i virkeligheden er et brud med en ganske sund liberal tankegang om, at en sangskat ikke er noget, der vælges fra centralt hold.
Det er noget, man selv kan finde ud af som et individuelt menneske i det her land.