runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2017-12-22:
Det er en mærkelig finanslov, og det har også været et mærkeligt forløb.
Man forsøger at løse nogle problemer, som er ikkeeksisterende, og til gengæld er der en lang række andre ting, som jeg i hvert fald har fået mange mail om, og det er jo det her med Produktionsdanmark.
Hvordan sikrer vi nok arbejdskraft?
Hvordan sikrer vi, at erhvervsskolerne og andre AMU-centre har midler nok til at kunne sørge for at uddanne de unge, således at de kan komme ud på arbejdsmarkedet, og sørge for den her omstilling?
Jeg forstod på et tidligere svar, som Venstres ordfører gav, at det var godt, at der blev sparet på erhvervsskolerne.
Hvorfor sparer man så ikke noget mere, hvis det er sådan, at man tror, at der kommer flere på erhvervsskolerne, hvis man sparer så meget, som man gør?
Det, der vil være virkeligheden, er det forhold, at man kommer til at afskedige medarbejdere ude på erhvervsskolerne, man kommer til at skære ned på alt undervisningsmateriale.
Tror Venstres ordfører virkelig, at unge mennesker vil søge hen et sted og få en erhvervsuddannelse, hvor man hver eneste dag fra morgen til aften taler om nedskæringer i stedet for at sørge for, at der er de midler, der skal være til rådighed, for at folk kan få en god uddannelse, som også erhvervslivet efterspørger?
Torsten Schack Pedersen (V), 2017-12-22:
Det kan vi, fordi vi har en lang række andre måleværktøjer og ikke mener, at det grønne nationalregnskab er afgørende for vores klimaindsats.
Det er sådan set de konkrete initiativer, som måles og beregnes i alle mulige andre sammenhænge.
Det behøver vi ikke det konkrete værktøj til, for det kan vi så rigelig mange andre steder.
Det tror jeg sådan set er mere relevant, end hvordan vi måler det, for det måler vi på mange måder, og det gør vi fortsat.
Christian Poll (ALT), 2017-12-22:
Det var en række meget mærkelige svar på noget, jeg slet ikke spurgte om.
Det, jeg forsøgte at spørge til, var, at der jo er skåret ned på hele udviklingen af det grønne nationalregnskab.
Det er jo en ting, vi står over for at skulle arbejde seriøst med nu og fremover, bl.a. som følge af FN's verdensmål.
Så hvordan tænker ordføreren, regeringen og Venstre at vi kan arbejde seriøst med det her område, når nu vi stopper udviklingen af det her måleværktøj, altså af måleværktøjet og ikke alle de forskellige indsatser?
Torsten Schack Pedersen (V), 2017-12-22:
udbud af VE i større konkurrence, så vi får mere for pengene; via erhvervs- og iværksætterpakken eksempelvis en sænkning af elvarmeafgiften og elafgiften, så vi får mere el ind i vores energiforsyning; en sikring af, at der er penge til omlægning til økologi.
Hvis man skal bruge ordførerens partiformands tilgang til det, kan man sige, at når vi fjerner beskatningen af fri telefon, begrænser vi jo også ressourcerne, for i stedet for at man skal have to mobiltelefoner – hvis man har en arbejdsgiverbetalt og sin egen – kan man nøjes med en.
Jeg ved godt, at man i Alternativet mener, at et af de der store ofre, man må gøre for at bekæmpe klimaudfordringen, er, at man må nøjes med at skifte iPhone hvert andet år.
Det tror jeg der er rigtig mange danskere der ikke har mulighed for, men det var så Alternativets løsning på klimakrisen, og til det kan jeg sige, at med finanslovsaftalen sikrer vi, at man ikke behøver at have to telefoner, hvis man har en arbejdsgiverbetalt mobiltelefon.
Det er da sådan set en ganske fornuftig måde at begrænse forbruget af ressourcer på.
Orla Østerby (KF), 2018-01-09:
Tak for det.
Først vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti afviser beslutningsforslaget med flere begrundelser, men først og fremmest fordi det ansvar, der ligger ovre hos kommunerne, for omgørelsesprocenter, ikke løftes på en okay måde.
Det er sådan, at kommunerne jo igennem Ankestyrelsen har et rejsehold, der kan hjælpe til med at få ekspertisen hævet på det her område.
Det er jo meget vigtigt for retssikkerheden.
Jeg synes også, det er vigtigt for det kommunale selvstyre, at vi får oprettet den service, som der ligger i lovgivningen.
Det er jo tydeligt, at der er nogle områder her med omgørelsesprocenter for nogle kommuner, som ikke er tilfredsstillende – heller ikke her på Christiansborg.
Men vi er af den opfattelse, at det at hæve refusionssatsen på særlig dyre sager giver nogle andre problematikker.
Man kan sige, at en af grundene til, at vi siger det her, er, at det er en problematik, vi skal undgå, for det er vigtigt, at den hjemtagne refusion, som der er på området og finansieres over bloktilskuddene, holdes inden for den refusionsopgørelse, der ligger i dag.
Udligningsreformen kan man jo diskutere, og det bliver gjort ofte, og der er jo nok ingen tvivl om, at vi kommer til at se på det på et tidspunkt.
Jeg må bare sige, at den jo ligger ovre i et andet ministerium, og det er der, den hører til.
Udligningsreformen tager naturligvis også hensyn til små og store kommuner og den demografi, som vi i øvrigt ser på området.
Jeg vil sige, at i forhold til incitamentet på det her område til at overholde de her udgifter, er det jo meget vigtigt, at den, der handler, også står med regningen.
Det synes jeg skal være overskriften på det, altså at når man handler på det her område, er det også meget vigtigt, at man har ansvaret for den udgift og den regning, man udskriver.
Derfor skal kommunerne fortsat stå med ansvaret, også med ansvaret for det forebyggende, så de ikke tænker i, at det kunne være mindre attraktivt at forebygge, rehabilitere, men i stedet for lader regningen blive så stor, at den overstiger de 600.000, så de får refusion og dermed kommer ind i en kassetænkning, som er helt unødvendig. Vi siger i Det Konservative Folkeparti, at vi er enige i, at der er nogle omgørelsesprocenter, som skal ned, men at det er alt, alt for farligt at begynde at lege med satserne for refusionsprocenter- og beløb, og derfor siger vi nej til det.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-09:
Jeg synes jo, det er rimeligt, at der er en vis kontrol og styring, og ministeren var også inde på demokratiforholdene omkring det.
Jeg synes, at det er rimeligt, at man sikrer, at der et eller andet sted vurderes, om et klimatilpasningsprojekt virkelig er et klimatilpasningsprojekt, så det ikke er et spørgsmål om at få en smart pladsdannelse et sted, hvor det er sekundært, at man måske oversvømmer den her plads en gang eller to om året.
Så derfor synes jeg, det er rimeligt, at der er den tilgang til det.
Jeg synes, det kunne være interessant at få belyst lidt mere, hvad det er for en analyse, der kommer i 2018.
Kan ministeren løfte sløret for, hvad det er for nogle elementer, der er i den her analyse?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-01-09:
Tak for spørgsmålet, og også tak for den positive modtagelse.
Det er jo således, at der i den periode har været mulighed for at kunne lægge regningen 100 pct. hos vandselskaberne.
Den mulighed havde man ikke forud for den her periode, og den havde man ikke frem til 2013.
Man kan jo så også sige, at der efterfølgende med 75 pct.s medfinansiering i hvert fald nok kan peges på, at der er projekter, som ikke er blevet gennemført.
Tak for spørgsmålet.
Det vil grundlæggende være en analyse, som ser på, om vi gør det hensigtsmæssigt i dag: Er det rigtigt, at kommunerne skal medfinansiere 25 pct.?
Det er vi villige til at diskutere, men for at kunne diskutere det er det også vigtigt, at vi sikrer, at vi har den her analyse, og også, at de penge, vi anvender til de her klimaforanstaltninger ude i kommunerne, også anvendes på en måde, så vi får mest mulig klimaforanstaltning for de penge, kommunerne og spildevandsselskaberne bruger på området.
Som jeg sagde i min tale, er vi ikke afvisende over for at diskutere, om den model, der er for nuværende, er den rigtige.
Vi må jo også erkende, at der i dag nogle steder gennemføres tilpasningsprojekter, som ikke er hensigtsmæssige, og som rent faktisk er dyrere, fordi de ligger under jorden, hvorimod man over jorden kunne have gennemført projekter til en langt lavere pris.
Trine Torp (SF), 2018-01-09:
Da jeg selv har siddet i byrådet, har jeg oplevet den situation, at der er en udsat familie, hvor der er brug for at få anbragt fire børn, eller at der var flyttet borgere til kommunen med handicaps, som krævede omfattende støtte – borgere, som havde behov for hjælp, og hvor udgiften krævede, at vi måtte genåbne budgettet og finde besparelser andre steder.
Det er muligvis ikke konsekvenserne i en stor kommune med et stort budget, hvor det er muligt at flytte rundt, men i en mindre kommune kan det være vanskeligt, når udgifterne på det specialiserede socialområde ikke kan forudses og styres.
Men det må jo ikke betyde, at de borgere, som har brug for den sociale indsats, ikke får den, altså at økonomien kommer til at få indflydelse på den konkrete og individuelle vurdering, som loven kræver der skal laves.
Så derfor er det jo også bekymrende, når vi kan se – også i bemærkningerne til det her forslag – og i øvrigt konstatere, at Ankestyrelsen har den høje omgørelsesprocent, som den har, i de sociale sager, men også at sagsbehandlere oplever, at økonomien spiller en rolle.
Som vi også kan se af bemærkningerne til det her beslutningsforslag, har der været en faldende statsrefusion, og grænsen for, hvornår refusionen gives, har været støt stigende.
Derfor støtter vi i SF op om det her beslutningsforslags intentioner, og vi vil sådan set meget gerne være med til at drøfte, hvordan man kan skrue en eller anden finansieringsmodel sammen, hvor statsrefusionen bliver større.
Det skal ikke nødvendigvis være den foreslåede, for vi tænker jo, at rigtig meget skal reguleres over bloktilskuddet – det er den måde, man plejer at gøre det på.
Men når kommunerne siger, at en af grundene til, at de ikke kan overholde budgetterne, er det særlig specialiserede område, så er det jo ikke pjat.
Så jeg vil sige, at vi er fuldt ud på linje med de intentioner, der er i beslutningsforslaget, men vi vil gerne opfordre til, at vi på en eller anden måde finder en måde at ændre på den statsrefusion på, som også har en finansieringsmodel, som vi kan støtte.
Carl Holst (V), 2018-01-09:
Det er to helt forskellige elementer.
Det ene er en konsekvens af en kommunalreform, i forhold til hvor ansvaret er, og det andet – og det er jo det, beslutningsforslaget går på – er finansieringsdelen af det.
Men jeg anerkender spørgsmålet, og svaret er: Ja, Venstre var en af de stolte fædre til fundamentet for kommunalreformen, som havde det indhold, at kommunerne kunne hjemtage det, eller det sociale område kunne være i regionerne.
Og der valgte nogle kommuner at hjemtage det.
Det var en kommunal afgørelse og ikke noget, som partierne bag kommunalreformen var en del af.
Så det negative, som også har været en væsentlig konsekvens, jævnfør det, spørgsmålet går på, har været, at der er sket en afspecialisering, ved at man har spredt kompetencerne.
Det sidste anerkender jeg.
Ida Auken (RV), 2018-01-09:
Jeg vil også meget gerne kvittere for ministerens imødekommenhed over for, at der skal ses på de her regler, og vi ved jo alle sammen, at den her medfinansieringsprocent spiller en rigtig stor rolle for, hvad kommunerne sætter i gang.
Vi startede jo i vores regeringstid med at sætte den på 100, og så er der ligesom truet med at sætte den ned, for at kommunerne skulle komme i gang.
Nu er den så blevet sat ned, og det vil sige, at der jo vil være nogle, der faktisk, når de nu hører nogle signaler fra Christiansborg om, at vi er villige til at kigge på det her, måske tænker: Uh, så sætter vi lige tempoet ned, hvis det nu er, der kan komme 100 pct.s medfinansiering igen.
Så jeg kvitterer for, at der skal ses på det her, men er vi så ikke enige om, at når vi har haft den snak, skal det altså gå hurtigt, for at alting ikke går i stå derude?
Carl Holst (V), 2018-01-09:
Tak for det.
Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget fremsat af Enhedslisten, og jeg vil starte med det positive: Intentionerne og den forargelse og politiske nidkærhed, som de høje omgørelsesprocenter med rette kan give anledning til, er helt legitim.
Det er et synspunkt, vi alle sammen deler på tværs af partierne.
Partierne bag satspuljeforliget har også som en del af satspuljeaftalen afsat penge til det, og jeg er helt sikker på, at havde Enhedslisten også været en del af satspuljeforligskredsen, ville de i hvert fald have støttet det element – det er jeg overbevist om.
Retssikkerhedsmæssigt er det forkasteligt, nemlig når det handler om borgernes sikkerhed i forhold til at vide, at den service, man får, er i overensstemmelse med det, man lovgivningsmæssigt har krav på.
Og politisk er det forkasteligt, nemlig at de intentioner og det indhold, der ligger i den lovgivning, man præsenterer, ikke bliver ført ud i livet.
Hvad angår det konkrete forslag, var ministeren berettiget klar i sin første tale, hvor hun gjorde opmærksom på, at hele den kommunale udligning ligger i et andet ministerium.
Så det er ikke i forhold til børne- og socialministeren, vi skal tage dette emne, men det er her, løsningen hører hjemme i forhold til det, der er de politiske intentioner i forbindelse med det lille element med dyre anbringelsessager.
Hvordan er det, vi løser dem?
Jeg mener ikke, at forslaget om en sænkelse af loftet er vejen frem.
Det kan anspore til kassetænkning visiteringsmæssigt, at man gør det tilbud, man stabler på benene, lige dyrt nok, så det er en anden kasse, der finansierer det.
Det er så lille et element, at det hører hjemme i den store kommunale udligningskasse, som vi burde have været i gang med, og som vi forhåbentlig snart kommer i gang med, når Finansieringsudvalget kommer med deres anbefalinger – jævnfør det, som den forrige ordfører, fru Susanne Eilersen, også var inde på.
Det er der, det hører hjemme.
Dermed ikke sagt, er jeg ikke anerkender en udfordring.
Men den udfordring, jeg anerkender, er jo en udfordring, der går på alle omgørelsesprocenter og ikke kun på det her enkelte element.
Så jeg foreslår, at vi i fællesskab på tværs af partierne bruger krudtet på at se det i en helhed, når vi, som jeg ser det, skal løse bl.a. det i forhold til en gennemgribende reform af den kommunale udligning.
Så slutter jeg af med at være positiv igen: Forargelsen over de høje omgørelsesprocenter deler Venstre.
Tak for ordet.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-01-09:
Det er vel ikke for meget sagt, at ordførerens parti kan påtage sig faderskabet for den kommunalreform, vi fik for godt og vel 10 år siden, hvor man flyttede næsten hele det specialiserede område fra de gamle amter og ud til kommunerne.
Spørgsmålet havde vel det med sagen at gøre, at i og med at enhederne bliver mindre, kan der være et behov for, at fællesskabet påtager sig en større forpligtelse end den enkelte driftsenhed. Men derudover vil jeg gerne sige, at jeg jo sådan set godt kan forstå de synspunkter, der nævnes, også af ordføreren her, om, at det bør indgå i en større kommunal udligning, men på den anden side ændrede man jo lovgivningen i forhold til anbringelsen af børn, da man oprettede § 176 a i loven.
Det gjorde man jo ikke som et led i et større udligningsprojekt.
Kunne man ikke desto mindre ikke godt forestille sig, at den her problemstilling var så specifik, at man kunne gå efter at finde en løsning her uden nødvendigvis at rode hele den store kommunale udligningsdiskussion ind i det?
Carl Holst (V), 2018-01-09:
Det synes jeg ikke, for jeg tror ikke, man kan lave reformer, gennemgribende reformer, af den kommunale udligning ved at lave småjusteringer hist og her.
Jeg tror, man skal se det i en helhed.
Jeg anerkender, at der i debatten lejlighedsvis kommer delelementer op, som er skæve, og som man så kan justere på.
Men det ændrer jo ikke ved, at der er en helhed, vi skal have set på.
Altså, for år tilbage var det, at man havde en fejlberegning i forhold til antallet af au pairer, som indgik på en forkert måde osv. osv.
Spørgeren kender alle eksemplerne.
Villum Christensen (LA), 2018-01-09:
Når man tilrettelægger refusionssystemet mellem stat og kommuner, finder vi i Liberal Alliance, at det er rigtig vigtigt, at systemet også opererer med økonomiske incitamenter, således at tilbud og indsatser tilrettelægges efter lokale og individuelle behov og ikke efter, hvad der giver den største refusion.
Vi tror derfor ikke helt på, at beslutningsforslaget trækker i den rigtige retning.
Giver man en større afkobling mellem den, der beslutter, og den, der betaler, så ved vi alle sammen, hvilken vej det går, hvilket forslagsstillerne jo også forudser: Det betyder, at det bliver dyrere.
Hertil kommer jo også, at vi risikerer manglende nødvendig forebyggelse.
Det må og skal i så vid udstrækning som muligt være sådan, at den, der bestiller musikken, også betaler, som man siger.
Ellers forvrider vi incitamentsstrukturerne.
Så ved vi godt, at der er nogle, der kan blive ramt uforholdsmæssigt meget af enkeltsager, og at nogle skæver lige lovligt meget til økonomien – det kan vi godt anerkende – men denne altid vanskelige og også klassiske balancegang skal ikke løses ved at udvide det økonomiske råderum for kommunerne og ved sådan en nålestiksoperation og slet ikke til 0,5 mia. kr. som den finansiering, der er foreslået.
Dette problem løses ved at styrke den faglige sagsbehandling, som ministeren også har redegjort for, i forbindelse med indsatserne omkring satspuljeforhandlingerne.
Så på det her grundlag kan LA ikke støtte forslaget.
Torsten Gejl (ALT), 2018-01-09:
Der fik hr. Torsten Gejl travlt!
Det er nu ikke, fordi jeg har så voldsomt meget at sige.
I Alternativet er vi positive over for det her beslutningsforslag.
På socialområdet eksisterer der en række komplicerede og meget ressourcekrævende sager, hvilket kan være meget udfordrende for de enkelte kommuner.
Vi støtter derfor en refusion til kommunerne for de særlig dyre enkeltsager.
Det er en undersøgelse, som hedder »Undersøgelse af økonomi og faglighed i børnesager 2014«, og der står: »Vores nye undersøgelse viser, at der fortsat er et stort økonomisk pres på faglighed i mange kommuner.
47 % af socialrådgiverne i undersøgelsen fortæller, at økonomien i høj eller nogen grad vejer tungere end socialfaglige vurderinger, når der skal træffes beslutninger om anbringelser.
Det er for os bl.a. en god grund til at stemme for at øge den her refusion, og hvis der skulle blive flertal for forslaget, kunne vi godt tænke os at gennemdrøfte finansieringen.
Vi er jo ikke afvisende, men det kunne være fint at gennemdrøfte den.
Så glæder det mig jo egentlig også, at flere ordførere har sagt, at det her forslag måske kan gøre nytte i de kommende forhandlinger om udligningsreformen, og det vil vi da også gerne støtte.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-01-09:
Liberal Alliances ordfører lagde vægt på, at Liberal Alliance var enig med Enhedslisten på nogle punkter, og det er jo så det med, at opgaver løses bedst i fællesskab i nonprofitforsyningsselskaber, der er 100 pct. ejet af kommunerne i nogle vandselskaber, som ikke har profit for øje, og som ikke er drevet af det, men som er drevet af, at vi skal løse nogle opgaver i fællesskab frem for at lade det være op til det individuelle valg, hvordan man vil forhindre, at vandet kommer ned i ens kælder.
Det er jo dejligt at høre, at Liberal Alliance kommer til sådan en forståelse af, at der er visse opgaver her i samfundet, som løses bedst i fællesskab og løses bedst på en sådan måde, at der ikke er nogen, der tjener på det.
Det glæder mig vitterlig enormt meget, at Liberal Alliance er kommet til den erkendelse, at vandsektoren ikke er noget, der skal være profit i, og ikke er noget, der skal tjenes penge på.
Der har man et virke, hvor man sikrer rent vand til alle, og hvor man sikrer, at man håndterer spildevandet på bedste vis.
Tak for det.
Carl Holst (V), 2018-01-09:
Tak for det, og tak for beslutningsforslaget fra Enhedslisten, som Venstre ikke kan støtte, og jeg skal hilse fra De Konservative og meddele, at det kan de heller ikke.
Jeg synes, intentionerne i beslutningsforslaget om afbureaukratisering er velmenende og gode, og jeg håber, som ministeren også startede med at sige, at de vil indgå i det videre arbejde.
Men ellers synes jeg, at vi skal afvente de undersøgelser, der er i gang i forhold til at få afdækket den evaluering, og ting tager tid, som ministeren sagde, men lad os så håbe, det går hurtigst muligt i forhold til at komme videre.
For det er jo klart, at usikkerhed og uafklarethed giver anledning til økonomiske overvejelser om, hvad man skal gøre og ikke skal gøre, og det er uhensigtsmæssigt med den uafklarethed, som der også var en spørger, der tidligere via spørgsmål gjorde opmærksom på.
Dermed sagt, at ønsket om at afvente evalueringen, der kommer i 2018, ikke er et ønske om at putte noget i en syltekrukke.
Carsten Bach (LA), 2018-01-09:
Lad mig starte med, som i øvrigt også andre ordførere, at understrege, at bortledning af de øgede mængder nedbør og dermed afstrømmende overfladevand i byer så vel som på land er en meget væsentlig samfundsopgave i disse år.
Man kunne have set dronebilleder på TV 2 Nyhederne i går, eller man kunne bare have fulgt med i den stigende hyppighed af de historier om oversvømmelser af kældre m.v. – alt sammen noget, der dokumenterer omfanget og vigtigheden af netop den her problemstilling.
Så tror jeg, at jeg vil komme med lidt af en indrømmelse, nemlig at Enhedslisten og Liberal Alliance deler mange synspunkter på lige netop det her område.
Det er jo nok lidt sjældent, at en ordfører for Liberal Alliance kan stå her på Folketingets talerstol og komme med netop den indrømmelse, men ikke desto mindre er det sandt.
Jeg kan f.eks. forstå, at Enhedslisten ønsker at afbureaukratisere kommunernes samspil med det statslige forsyningssekretariat, og som repræsentant for – så vidt jeg i hvert fald ved – det eneste parti i Folketinget med en egentlig afbureaukratiseringsordfører er det synspunkt jo meget svært at være uenig i.
For der er virkelig behov for at formindske det administrative bøvl, ikke kun i forsyningssektoren, men i hele den offentlige skråstreg semioffentlige sektor.
Når Liberal Alliance alligevel og måske for forslagsstilleren knap så overraskende ikke støtter beslutningsforslaget, skyldes det altså ikke, at Liberal Alliance mener, at der ikke skal sikres en tilstrækkelig klimatilpasning ude i kommunerne, men derimod at dette skal sikres balanceret, uden at borgerne malkes fuldstændig over spildevandsregningen.
Et andet argument for ikke at stemme for Enhedslistens beslutningsforslag er, at når en midlertidig ordning udløber, er det jo ikke nogen naturlov, at den skal videreføres i samme eller ej heller modificeret form.
Desuden er mulighederne for finansiering af klimatilpasning i dag, også uden den midlertidige ordning med 100 pct. medfinansiering, langt bedre end for blot 5 år siden.
Så er der det helt dominerende princip for Liberal Alliance, at samfundsrelevante investeringer skal foretages samfundsøkonomisk hensigtsmæssigt og med øje for, at der skal opnås størst mulig effekt for borgernes penge, og vi skal derfor sikre en balance, hvor vi investerer på den rigtige måde, men også med måde.
Med en vis grad af kommunal medfinansiering kan det bedre sikres, at alle trækker i den samme retning og har nogenlunde sammenfaldende interesser og ikke uden økonomisk ansvar kan sætte overflødige eller overdimensionerede projekter i søen.
Liberal Alliance er således som også i mange andre sammenhænge enig med regeringen og i øvrigt også Dansk Folkeparti i, at vi skal afvente den endnu ikke afsluttede og uddybende analyse af investeringsincitamenterne for klimatilpasningen, som skal belyse, hvordan de her finansieringsmodeller indrettes mest optimalt, inden vi træffer en beslutning, og derfor støtter Liberal Alliance ikke beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Ja ja, jeg ved ikke, om det skal kommenteres meget yderligere, end at selv samarbejde og enighed jo kan gå for vidt.