runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2016-11-08:
For man kan godt tale om filosofien bag det, og at man rigtig gerne vil have mennesker i arbejde i stedet for på offentlig forsørgelse – det tror jeg ikke der er et parti herinde der er uenig i.
Altså, vi vil alle sammen hellere have, at mennesker får et arbejde og er i stand til at få et arbejde.
Realiteten er bare, at lige nu – med regeringens kontanthjælpsloft – er der mennesker med handicap, som der ikke findes job til, og som hjertens gerne vil have et, men som ikke kan få det.
De får skåret ned på deres ydelse, for at de kan blive motiveret til at finde det job, der ikke er der.
Eller der bliver skåret ned på ydelsen til folk, som slet ikke er parate til at tage et job.
Eller der bliver skåret ned på ydelsen til mennesker, der er syge og ligefrem kan blive mere syge af at få det arbejde, som regeringen gerne vil motivere dem til at tage.
Så er det fint nok, at man kan sige: Jamen filosofien bag det er, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Og man kan sige nok så mange gange, at syge mennesker ikke skal være i kontanthjælpssystemet.
Tre fjerdedele af dem, der bliver ramt af loftet, er ikke arbejdsmarkedsparate.
Så hvad er det, man skal motivere de mennesker til?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Nej, det kan godt være, vi ikke er uenige om, at folk ikke skal være på kontanthjælp, og at flere skal være i beskæftigelse, men hvad hjælper det, hvis ikke vi gør noget ved det?
Og det, vi bare kan konstatere, er, at på trods af at vi sådan set har haft en beskæftigelsesfremgang, og på trods af at vi også har det fænomen, at en række østeuropæere uden formelle kvalifikationer opnår beskæftigelse i Danmark, så har vi ikke fået knækket kurven på kontanthjælpsområdet.
Og vi har for mange ægtepar, ikke mindst med anden etnisk baggrund, på kontanthjælp.
Det er også en realitet, vi skal gøre noget ved, og det er det, vi gør noget ved.
Jeg vedstår mig fuldstændig det loft, og jeg siger også, at jeg godt ved, det ikke er let at leve på kontanthjælp.
Det kan vi godt stå på mål for.
Og det er med den ambition at flytte folk ud af kontanthjælpen.
Vi ser i øvrigt også i øjeblikket, at antallet af danskere på offentlig forsørgelse falder.
Det sætter gang i den gode spiral, at vi ikke skal bruge penge på overførsler, og så kan vi bruge pengene på noget andet og mere fremadrettet, nemlig uddannelse, forskning eller på at sætte skatterne ned for folk med små indkomster, så vi får en positiv spiral.
Anders Samuelsen (LA), 2016-11-08:
Tak for det.
Vi har jo fuld gang i finanslovsforhandlinger og i et forløb, som forhåbentlig ender med nogle rigtig gode aftaler.
Men der foregår jo anden politik uden om det, også uden om det, der skal foregå efter finanslovsaftalerne.
Bl.a. blev vi i går præsenteret for en public service-rapport, som debatterer forskellige scenarier for, hvordan det kunne se ud fremover.
For os i Liberal Alliance er det vigtigt, at vi får en debat om licensen og de reelt set tvangsopkrævede midler, som licensen er.
Hvad er statsministerens syn på det her?
Er det på tide, at vi får en modernisering, ikke mindst set i relation til hvordan unge menneskers reelle medieforbrug er i dagens Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Tak for det.
Det er en diskussion, vi byder velkommen, og det er også derfor, at kulturministeren i går – som reaktion på den rapport og de forskellige scenarier, der kom, som jo er resultatet af et arbejde, der blev iværksat under den tidligere regering, og som viser, kan man sige, en spændvidde af forskellige mulige udviklingstræk, hvortil man jo kan lægge alle mulige andre, man kunne komme i tanke om – jo klart har tilkendegivet, at vi hen over vinteren vil komme med et udspil.
Nu er der god tid, fordi der ligger en medieaftale, som kører 2018 med, og i god tid inden da skal vi jo have fundet nogle løsninger.
Vi er meget opmærksomme på, at licensen er høj.
Vi er generelt også optaget af, at det skal være billigere at være dansker, og der er licensen bestemt også en kandidat.
Spejlbilledet på det er jo selvfølgelig omkostningssiden i Danmarks Radio, som jo også er til at få øje på, og det er en diskussion, vi gerne går ind i.
Og som sagt vil regeringen præsentere et udspil hen over vinteren.
Anders Samuelsen (LA), 2016-11-08:
Det vil jeg bare gerne takke for, altså den åbne tilgang til det.
Virkeligheden er jo, at ikke mindst den unge generation, men det breder sig sådan set op igennem generationerne også, i høj grad selv definerer deres medieforbrug og gør det på en helt anden måde, end vi har oplevet tidligere.
Nogle bruger Netflix, andre abonnerer på Spotify, andre har tredje og fjerde valg, nogle abonnerer på en avis.
Det er jo ikke sådan, at vi ikke i dag har et udbud af medier, som faktisk formår at lave public service.
Det kan så være, at nogle synes, at det er med én vinkel på i Politiken og en anden i Berlingske Tidende.
Så tak, fordi det element også bliver taget op.
Kan statsministeren komme lidt nærmere ind på et tidsforløb?
Hvordan ser man på det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Tak for det.
Nu fik vi jo den der rapport i går, og den vil regeringen selvfølgelig nærstudere.
Så er ambitionen jo den, som jeg sagde før, at regeringen hen over vinteren vil melde ud.
Der er jo god tid i den forstand, at den medieaftale, der gælder, løber 2018 med, og jeg forudser en god debat.
Det synes jeg også at der er brug for, inden man bare lige hopper til konklusioner.
Vi kommer til at diskutere, hvordan balancen mellem Danmarks Radio og de andre medier er i en verden, der forandrer sig.
Effekten eller værdien af noget af den mediestøtte, vi har givet, forandrer sig jo over tid.
Altså, når vi f.eks. giver nulmoms til avispapir og avispapir fylder mindre, kan man sige, at det skatteyderbetalte bidrag ind i medielandskabet bliver mindre, og hvis licensen så bare er permanent, er der nogle balancer, der forskydes.
Man skal give sig god tid til den her debat – det har vi ikke.
Anders Samuelsen (LA), 2016-11-08:
Det ser jeg virkelig frem til, også at vi får udvidet drøftelsen til definitionen af, hvornår man skal betale licens.
Man kunne sige, at hvis man lavede det om til en abonnementsordning, som er en af de tanker, vi arbejder med, blev det jo også ret tydeligt, at det er absurd, at vi i dag har et system, hvor bare det, at man har en potentiel adgang til mediet, gør, at man, hvis man skal være lovlydig borger, tvinges til at betale det her jo reelt set ekstremt høje abonnement, som det er, eller licens, som det er.
Altså, man kan reelt set ikke, hvis man lever i en moderne verden og har det, der bare minder om en mobiltelefon, frasige sig at betale.
Sådan er reglerne i dag, og det tror jeg virker stærkt provokerende på en stadig stigende del af befolkningen, og det kan jeg godt forstå.
Der er et demokratisk problem her.
Så jeg har egentlig ikke yderligere opfølgende spørgsmål, men jeg kvitterer for, at det er en debat, som vi kan se frem til.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Jeg ved ikke, hvor meget nærmere vi kommer det i dag.
For man kan sige, at mit udgangspunkt er, at det er Storbritannien, der har valgt at forlade samarbejdet, og at det derfor er Storbritannien, der er nødt til at starte med at gøre sine positioner op.
Med al respekt er jeg ikke sat i verden for at varetage britiske interesser, men jeg er sat i verden for at varetage danske, og den optimale måde at gøre det på er at vente på, at Storbritannien så at sige viser sine kort, og så kan vi dernæst gå i gang.
Det, der er nødt til at være udgangspunktet, er, at den her skilsmisse, selv om den skal være fredelig, så også skal være ordentlig.
Vi kan ikke acceptere, at et land, der stiller sig udenfor, kan man sige, får vilkår, der er bedre end dem, andre har, som er indenfor.
Så er jeg enig i, at det skal balanceres, men den første forudsætning er, at Storbritannien gør sin position op, og det afventer vi nu.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-11-08:
Selvfølgelig skal det være balanceret, men det, jeg spørger til, er jo, hvor balancen er.
For man jo kan sagtens lave aftaler om, at en montør fra Vestas i forbindelse med opsætning af nogle vindmøller skal have lov til at rejse til Storbritannien, og at vedkommende er der i en eller anden periode.
Det er sådan noget, man kan forhandle om, men det er jo ikke det, der ligger i det med de fire friheder.
Det, der ligger i den fri bevægelighed inden for Unionen, handler jo om, at Domstolen i udstrakt grad – på trods af et lands regler – har været inde at definere en ret til at vandre over landegrænser, og briterne har altså sagt, at de vil forlade EU.
Det skyldes for en stor dels vedkommende – det var også det, der kom til udtryk i sommer, det er i hvert fald vores tolkning af det, og andre kan have andre tolkninger – at de i dag ikke har kontrol over indvandringen til deres land.
Jeg tror også, det er det indtryk, man får, hvis man bevæger sig rundt i Storbritannien, altså at der er ganske mange briter, der synes, at nu er det nok, og at de bliver nødt til at stemme sig ud af EU for selv at få noget mere kontrol over de her ting.
Så siger jeg, at da vi har en interesse i en stærk frihandel med Storbritannien og vi ved, at det her er et omdrejningspunkt for mange briter, så skal en løsning jo også findes et eller andet sted, hvor vi kommer briterne i møde, så de på den ene side får større kontrol over indvandringen til deres land, og der på den anden side er den frihandel, vi gerne vil have med dem.
Og der kan jeg simpelt hen ikke få ind i hovedet, hvorfor EU på forhånd har sagt til briterne: I skal bare lige vide, at vi kun laver kun en frihandelsaftale med jer, hvis I i øvrigt accepterer EU-reglerne om fri bevægelighed for personer, som de er udtrykt igennem både regler og domstolsting og -sager.
Det er mig uforståeligt, at man vil starte forhandlingerne med briterne på det grundlag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Tak for det.
Det er jo den første spørgetime i folketingsåret, og som noget nyt er det besluttet, at alle partiledere har samme taletid.
Jeg forstår, at formålet er at bringe os tættere på den klokketime, som ligger i navnet spørgetime.
Jeg vil bestræbe mig på også at fastholde den oprindelige idé med spørgetime: I spørger, og jeg gør, hvad jeg kan for at svare.
Jeg glæder mig!
I de aktuelle politiske forhandlinger er vi der, hvor vi plejer at være på denne årstid; der diskuteres finanslov.
Ud over regeringens gennemarbejdede finanslovsforslag og vores ambitiøse helhedsplan har to partier i oppositionen valgt også at fremlægge en plan, der dækker næste år.
Det er Alternativet, tak til hr. Uffe Elbæk, og det er De Radikale, tak til hr. Morten Østergaard.
Jeg er glad for kvalificeret modspil.
Men først og fremmest glæder jeg mig over, at de – lad os nu bare sige det, som det er – noget tilfrosne positioner er ved at tø en smule op nu, hvor vi har valgt at tage en ting ad gangen.
Det er et tøbrud, som jeg naturligvis håber holder, men som jo i hvert fald i første række også fører til, at der nu opnås resultater.
Den første delaftale er om forskningsreserven, hvor regeringen sammen med alle Folketingets partier bl.a. har sat fokus på de danske fødevareerhverv og på at understøtte forskning i fremtidens velfærd, sundhed og uddannelse, en aftale om udmøntning af satspuljen, hvor vi bl.a. sætter penge af til en styrket kræftindsats og til at understøtte, at færre er socialt udsatte, flere bliver en del af arbejdsfællesskabet.
I dag er jo en vigtig dag, der er valg til menighedsrådene, og det kan de flere steder klare i ro og orden uden kamp, uden stemmeseddel.
Det ser unægtelig noget anderledes ud, når de vågner på den anden side af Atlanten.
Amerikanerne går til valg.
Den amerikanske valgkamp har vi iagttaget, og resultatet er jo indlysende vigtigt, ikke bare for dem selv, men også for os andre.
USA er en af Danmarks allernærmeste allierede, hjørnestenen i Europas sikkerhed, verdens største økonomi, en vigtig samhandelspartner.
Præsident Obama har været med til at sikre store internationale resultater – klimaaftalen i Paris, atomaftalen med Iran – og han har en betydning, der rækker videre end de konkrete resultater.
Med sit optimistiske, tolerante og åbne verdens- og menneskesyn er han et forbillede, ikke bare for mange amerikanere, men også for mange mennesker uden for USA.
Det er rigtig, rigtig vigtigt for Danmark, hvem der er præsident i verdens mægtigste land.
Den amerikanske valgkamp har været hård, den har blotlagt en dyb splittelse i den amerikanske befolkning.
Vi har brug for et USA, der tager lederskab, bakker op om NATO, vi har brug for USA's lederskab i kampen mod terror, og vi har brug for et stærkt USA, der tror på frihandel.
Fra dansk side vil vi uanset resultatet bygge videre på vores nære alliance med USA.
Det vil jeg gerne tilkendegive her i dag på den amerikanske valgdag.
Og så glæder jeg mig i øvrigt til spørgetimen.
Mette Frederiksen (S), 2016-11-08:
Tak for det.
Jeg vil gerne indledningsvis kvittere for statsministerens kommentarer til det amerikanske valg, som jeg fuldt ud kan tilslutte mig.
Statsministeren har unægtelig ret i, at det er det, der fylder dagsordenen i dag.
Jeg synes jo, at noget af det, man sidder tilbage med, efter at have været iagttager af den amerikanske valgkamp, er en stor sorg over den splittelse og hårdhed, som amerikanerne har ført valgkamp med.
Det er en splittelse, som jo vil gøre det svært at samarbejde fremadrettet, hvad vi allerede har set nogle tendenser til.
Når jeg vælger at tage det ind i spørgetimen i dag, er det, fordi vi har bygget Danmark på det modsatte.
Vi har bygget vores land på evnen til at kunne samarbejde også med folk, vi er uenige med, hen over den politiske midte.
Oppositionen og skiftende regeringer har taget ansvar for Danmark, også når det har krævet sværdslag, og når det har krævet både pragmatisme og stor velvillighed til at finde hinanden.
Derfor synes jeg selvfølgelig, at den aktuelle politiske situation er interessant set i et historisk lys.
Jeg er jo af den overbevisning, at vi igen står over for udfordringer, som kræver et bredt politisk samarbejde og en evne til at finde hinanden.
Der har været meget diskussion om regeringens nu forliste 2025-plan og regeringsgrundlaget.
Jeg kunne godt tænke mig at komme lidt tættere på en af de meget aktuelle diskussioner, nemlig hele diskussionen af boligbeskatningen.
Jeg må forstå på regeringen, at man ikke forventer at kunne lave en aftale om både vurderingssystemet og den efterfølgende beskatningsmodel.
Det ærgrer jeg mig selvfølgelig over, for jeg er sådan set enig i det, regeringen sagde for uger tilbage, nemlig at de to ting skal ses under et.
For ikke at skabe en masse utryghed for den enkelte boligejer, familie og for dansk økonomi under et, vil jeg egentlig gerne høre statsministeren i dag, om ikke vi kan lave en aftale om, at de partier, der tager ansvar for at lave et nyt ejendomsvurderingssystem, hvad jeg håber vi kan få på plads hurtigt, også efterfølgende finder hinanden i en fremadrettet boligbeskatningsmodel, der både sikrer, at vi kan kompensere for de problemer, der måtte opstå med et nyt vurderingssystem, men som også skaber den langsigtede tryghed og sikkerhed, vi har behov for på så vigtigt et område som boligejernes økonomi og den medfølgende beskatning.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Tak for det.
Jeg er meget enig i den beskrivelse af det danske samfunds styrker: vilje til det brede samarbejde, vilje til kompromiser.
Det er også den linje, mit eget parti fulgte, mens vi var i opposition, og vi har også den stilfærdige forventning til de partier, der for tiden er i opposition, at de gør det samme.
Derfor er jeg selvfølgelig også lidt trist over, at vi har været nødt til påny at tilrettelægge det politiske efterår i lyset af den måde, som regeringens helhedsplan for et stærkere Danmark blev taget ned på.
Jeg håber selvfølgelig, at vi oven på finanslovsaftalen påny kan få det rum, der gør, at vi også kan tage stilling til nogle af Danmarks mere langsigtede udfordringer.
Det er klart, at boligbeskatningen og boligvurderingssystemet hænger sammen.
Når vi nu lægger op til at få en forhåbentlig meget bred aftale om boligvurderingssystemet og i kølvandet på det vende tilbage til spørgsmålet om boligbeskatning, er det jo, fordi det vil koste penge, hvis man skal indfase nye vurderinger i kombination med tryghed for boligejerne.
Det skal tages af et råderum, som ikke er særlig stort i hvert fald i 2020-perspektiv.
Det er jo derfor, der er den her sammenhæng.
Angående spørgsmålet forekommer det mig indlysende naturligt, at partier, der er enige om at lave et nyt boligvurderingssystem, ved samme lejlighed også udtrykker en ambition om at søge at blive enige om et efterfølgende beskatningssystem.
Mette Frederiksen (S), 2016-11-08:
Det er positivt, det er et godt afsæt.
Jeg tror, vi skal prøve at komme det lige et skridt nærmere og allerede nu give danskerne sikkerhed for, at der bliver en bred aftale på boligbeskatningsområdet.
Apropos det amerikanske valg, så er noget af det meget fornemme ved det danske folkestyre og i øvrigt det, som de to partier derovre, der står som os lige nu og duellerer, jo evnen til at tage ansvar, selv om man ikke kan få alle sine ønsker opfyldt.
Og vi har en stærk tradition for – i Danmark kun brudt midlertidigt og få gange – at kunne lave brede politiske aftaler, som vi dermed også kan sige til danskerne vil bestå efter et valg, som står fast, som skaber kontinuitet og stabilitet.
Det er vigtigt omkring boligøkonomien.
Jeg er glad for statsministerens umiddelbare tilkendegivelse, men skulle vi ikke gå skridtet længere og i dag give hinanden håndslag på, at den aftale, der skal være omkring boligbeskatningen i fremtiden, selvfølgelig skal funderes hen over den politiske midte, og det kræver så som minimum, at de store partier tager ansvar for det her.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Altså, jeg er nødt til rent logisk at anholde, at der jo findes både store og små partier på begge sider af midten.
Jeg udtrykker, hvad jeg synes er en naturlig ambition, og det glæder mig, at vi deler den, fordi det så også tegner et billede af, at der er en sandsynlighed for, at den kan indfries.
Når jeg så alligevel udtrykker den her lille reservation, at jeg ikke på forhånd siger, at det vil jeg garantere, eller at bestemte partier skal indgå, så hænger det alene sammen med det forbehold, at når man skal diskutere boligskatter – og regeringen har jo lagt et forslag frem, hvor vi har reserveret 24 mia. kr., så vi kan fase et nyt vurderingssystem ind i kombination med tryghed for den enkelte boligejer – så siger det jo, at der kommer en regning med.
Det er så en regning, som vi har opgjort til 24 mia. kr. Vil man give boligejerne mindre tryghed, så kan regningen blive mindre, men ellers er det en regning på 24 mia. kr., og den skal man jo i givet fald også være enig om hvordan skal finansieres.
Så det er jo et logisk forbehold, jeg tager.
Men ligesom jeg tilbage i 2010 og 2011 var glad for, at de store samfundsreformer, vi lavede omkring dagpenge og efterløn, var forankret hen over midten, så de også stod efter et folketingsvalg, vil vi fremadrettet også lægge vægt på, at en boligbeskatningsaftale er forankret hen over midten, så man har garanti for, at den også vil stå efter et folketingsvalg.
Mette Frederiksen (S), 2016-11-08:
Jo, men den reservation har vi jo ikke behov for, for vi kan give hinanden håndslag på nu at ville lave en bred aftale på det her område.
Altså, det er jo altid regeringens både privilegium og ansvar at tilrettelægge arbejdet, men jeg siger nok ikke for meget, når jeg siger, at man ikke ligefrem har skyndt sig med at få løst den her opgave, for det er nu efterhånden et stykke tid siden, at vi påbegyndte diskussionen om både et nyt ejendomsvurderingssystem og behovet for en tilsvarende ny skatteaftale på det her område.
Der er så ikke sket så meget længe.
Det er klart, at det, som mange af os er bekymret for, er, om vi kan havne i den situation, at et enkelt parti, som ikke er særlig repræsentativt for hele den danske befolkning, kan få lov til at bestemme, hvad en regering kan og ikke kan i Danmark.
Det vil jeg advare imod.
Og derfor vil jeg gerne som afslutning gøre helt klart, at det er Socialdemokratiets overbevisning, at et nyt ejendomsvurderingssystem skal efterfølges af en aftale om den fremtidige boligbeskatning.
Vi har behov for tryghed og stabilitet på det her område, og det kræver selvfølgelig en bred politisk aftale, og den bør i vores øjne indgås, inden vi går på juleferie.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-08:
Tak for det.
Jamen jeg tager det positivt ned, at Socialdemokratiet her tilkendegiver, at man i den grad er i arbejdstøjet, både i forhold til et vurderingssystem og en efterfølgende forhandling om et boligbeskatningssystem.
Det er jo rigtigt, at der er tale om et hængeparti – altså, det er jo derfor, vi i øjeblikket bruger 2011-vurderingerne som afsæt.
Det er et par år siden, så det er jo en opgave, der har ligget uløst i en årrække, og som heller ikke blev håndteret under den sidste regering.
Det har vi nu taget ansvaret for; vi har lagt et forslag til et boligvurderingssystem frem, og det vil glæde mig rigtig meget, hvis vi i løbet af relativt kort tid får en aftale om det.
Og det er nødvendigt, at det følges op af en boligbeskatningsaftale, og det er også naturligt at have den ambition, at den skal være bred.
Jeg er bare nødt til at insistere på, at boligbeskatningsaftalen skal ses i sammenhæng med, hvad det er for et perspektiv, der er i dansk økonomi, ikke bare i 2017, men også i en årrække frem.
Og vi har fremlagt et helt konkret forslag, der viser, at vi ansvarligt kan udskyde balancepunktet i dansk økonomi fra 2020 til 2025 og derved frigøre et råderum, der er større, end det ellers ville være, og som muliggør, at vi kan reservere 24 mia. kr. til boligejerne.
Og er der en ambition om at gå ind i det, vil jeg hilse det med meget stor tilfredshed.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-11-08:
Tak til statsministeren for indledningen og også for den elegante understregning af, at der er menighedsrådsvalg i Danmark i dag.
Det synes jeg var godt at få nævnt.
Det har jo fået knap så hed en dækning som det amerikanske præsidentvalg
Til gengæld gør den intense dækning af det amerikanske præsidentvalg det måske muligt for danskerne at få et lidt mere nuanceret billede af amerikansk politik end det, der netop blev præsenteret heroppefra for et øjeblik siden, specielt i forhold til at skulle prøve at distancere det amerikanske politiske system fra det danske.
Der foregår noget mere i USA, tror jeg, end alene kampen mellem de her to præsidentkandidater.
Der er jo også delstater, der skal have valg om en mængde politiske spørgsmål.
Sådan er det.
Det, jeg gerne vil tage frem i dag over for statsministeren, er, at nu er det jo første spørgetime – ganske rigtigt, som statsministeren sagde.
Det vil sige, at det også er første gang, vi har en debat efter det britiske resultat ved folkeafstemningen i juni måned, den 23. juni, hvor de valgte at melde sig ud af EU.
Det, jeg gerne vil spørge statsministeren om, er, at når EU har lagt forhandlingspositionen fast over for Storbritannien og har sagt, at hvis Storbritannien skal have en frihandelsaftale med EU, altså have fri handel med os andre, bl.a. os her i Danmark, så kræver det, at briterne accepterer fri bevægelighed for borgere, altså indvandring, fra EU-landene, herunder også fra de østeuropæiske lande, som måske var en af grundene til, at de faktisk stemte, som de gjorde tilbage i juni måned.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om der er nogen rimelighed i det.
: Selvfølgelig vil vi gerne have en frihandelsaftale med jer, også selv om vi på forhånd ved, at I selvfølgelig bliver nødt til at have nogle restriktioner, altså nogle muligheder for at regulere indvandringen til jeres land.
For det var omdrejningspunktet i briternes svar, i forhold til om de skulle blive EU eller ej.
Så forudsætningen for frihandel fra briternes side vil vel være, at de har restriktioner, altså selvbestemmelse, i forhold til indvandring.
Hvorfor er vi ikke parate til at give briterne den indrømmelse?