Torsten Gejl (ALT), 2024-04-23:
Tak, formand.
Der sidder åbenbart i øjeblikket en hemmelig gruppe handicaporganisationer og håndplukkede, udvalgte partier og forhandler om noget af den mest vigtige handicappolitik i Danmark i mange år, nemlig Sammen om Handicap, som det hedder.
Det er jo godt og klogt, at der sidder en række handicaporganisationer med.
Ministeren nævnte Thorkild Olesen, så Danske Handicaporganisationer er repræsenteret, og det er i hvert fald rigtig, rigtig godt.
Jo flere af dem, som ved noget om det her og hver eneste dag kæmper og arbejder for mennesker med handicap og deres rettigheder, der er med, jo bedre er det.
Det er selvfølgelig rigtig, rigtig godt.
Det, som jeg har det noget mere svært med, er, at der er en del partier, der af uvisse årsager er blevet udelukket fra de forhandlinger, og det er jo partier, som i den grad har arbejdet med handicappolitiske spørgsmål gennem mange år, og som har deltaget utrolig aktivt her i salen ved alle de handicappolitiske debatter, der har været.
Det er DF, Danmarksdemokraterne, Alternativet, Enhedslisten, og det er LA.
Vi har i Alternativet og i de andre partier – tror jeg da – glædet os til at være med til at skabe værdi på det her område og byde ind med vores idéer og komme med konstruktive forslag.
Vi har ikke fået en forklaring på, hvorfor vi er dem, man ikke må lege med, men vi håber da, at forhandlingerne vil blive bredt ud.
Jeg vil gå så langt som til at sige her fra talerstolen henvendt til de handicaporganisationer, som er med i forhandlingerne: Overvej og forlang, at alle de andre partier skal have lov til at komme ind i de her forhandlinger, og lad være med at komme ud af de forhandlinger med et dårligt resultat sammen med en flok håndplukkede partier.
Med hensyn til det her beslutningsforslag fra SF synes jeg, at beslutningsforslaget er det modsatte af at sidde og forhandle bag lukkede døre.
SF rækker hånden ud for at lave en fælles handicappolitisk strategi.
Det er da klart, at det er noget, vi gerne vil støtte fra Alternativets side, og uanset om vi bliver indkaldt til de forhandlinger, der handler om Sammen om Handicap, hvad jeg håber vi alle sammen bliver, eller om vi skal lave en handicappolitisk strategi, så er der da nogle mål, som jeg mener det er utrolig vigtigt at vi sætter os, i stedet for den sædvanlige bløde processnak, hvor vi skal prøve at forbedre nogle processer, og så håber vi, at det boner positivt ud.
Vores bidrag i den type forhandlinger vil altså være forslag til konkrete mål om, at mennesker med handicap kan leve helt almindelige liv og ikke skal kæmpe for at få hjælp, at Tranæsudvalgets økonomitænkning ikke kommer ind som et mål i handicappolitikken, og at kommunerne ikke kan spare penge på at lave fejl igen og igen på handicapområdet.
Vi vil også foreslå et mål om at nedbringe antallet af omgørelser og halvere dem eller komme endnu længere ned.
Vi vil også gerne præsentere et mål om at få flere med handicap i beskæftigelse og et mål om bedre kvalificeret personale.
Når det kommer til at flytte dele af handicaprådet ud af kommunerne, tror vi, at hvis man f.eks. flyttede dele af det over i regionen, kunne vi få en situation, hvor vi kunne få en bedre specialisering.
Det er svært for hver enkelt kommune at kunne specialisere sig i alle de forskellige udfordringer, som mennesker med handicap har,
så måske kan vi samle nogle erfaringer bestemte steder.
Det ville måske heller ikke være dumt at få de dyre hjælperordninger væk fra kommunerne, sådan at man ikke måler det økonomisk, altså hvad der passer kommunen økonomisk, når de udmåler hjælperordninger.
Og så skal mennesker med handicap kunne skrive under på en tro- og loveerklæring, hvis det er sådan, at de ikke har nogen progression i deres handicap.
Hvis det er sådan, at de år efter år stort set kun får det dårligere, skal de ikke hvert eneste år til kommunen og bevise det.
Så der er masser af ting at gå i gang med; der er masser af mål, man kan sætte sig; og alle kan lægge hånden på kogepladen i forhold til at sørge for at finde en vej derhen.
Det ville være nogle af de ting, der vil være Alternativets indspark i de forhandlinger, hvis vi kommer med til bordet.
Vi ved godt, at vi ikke kommer til at få det hele, men hvis alle partier har lov til at komme med konstruktive indspark, er jeg sikker på, at det samlede resultat bliver bedre end med det hemmelighedskræmmeri, der foregår lige nu, formand.
Tak, og tak for talen.
Jeg lurer også på, hvad det er, ordføreren mener i slutningen af sin tale, hvor ordføreren siger, at ordføreren gerne ville lave en handicappolitisk aftale, hvis man ikke kommer i mål med »det andet«, som ordføreren siger flere gange til sidst.
Hvad mener ordføreren med »det andet«?
Man taler om, at »vi« kan det, altså i stedet for at lave en handicappolitisk handlingsplan.
Hvornår skal det være, og hvem er det, der skal det?