runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Lad mig være ærlig og sige, at det ikke er det, der har fyldt mest i de europæiske diskussioner her den sidste måned eller halvanden; det har været den anden del af sikkerhedspolitikken, kan man sige.
Og det er ikke, fordi jeg ikke anerkender det med grøn energi.
Men måske hørte hr. Martin Lidegaard det svar, jeg gav til en af vores kolleger, nemlig hr. Pelle Dragsted, om, at den opgave, Europa står over for lige nu, jo på en og samme tid er at opruste, når vi kigger på den snævre forsvars- og sikkerhedspolitiske søjle, herunder at hjælpe Ukraine, omstille til grøn, billigere og renere energi, samtidig med at vi øger vores konkurrenceevne og fastholder og skaber arbejdspladser, og der skal være en rimelig social balance i tingene, og så skal vi have styr på den ydre grænse og – i mine øjne – få dem, som ikke behandler Europa ordentligt og ikke opfører sig, som de skal, når de er her, sendt ud af Europa, og så skal vi passe på vores sætte demokrati.
Det er jo en kæmpe, kæmpe opgave, men det hele hænger faktisk sammen.
Det tror jeg også at De Radikale anerkender, for vi har jo arbejdet med alle de her elementer igennem rigtig mange år i Danmark og har vel sådan set også bevist, at det godt kan lade sig gøre at opnå fremskridt på alle områder samtidig, hvis man gør det klogt og velovervejet.
Så siger Martin Lidegaard jo også lige: Den danske gas er jo en del af en fælles europæisk pulje.
Derfor er det nogle fælles europæiske svar, der skal på banen, og lad os sætte vores lid til, at den nye danske kommissær snart foreslår noget, som vi kan bruge.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-02-18:
Det er ikke så tit, at vi får ministerbesøg ude på Ridebanen, altså den fløj på Borgen, hvor Alternativet bor, men i går troppede Danmarks børne- og undervisningsminister op.
Selv om det kunne have været en e-mail eller et opkald, dukkede han op for at vise os lidt respekt, mens han slog op med os.
For det var det, han gjorde.
Han kiggede forbi for at smide Alternativet ud af de politiske forhandlinger om ungdomsuddannelserne.
I Danmark lever vi af vores uddannelser.
Det at skabe moderne uddannelser med høj faglighed og et motiverende socialt liv er en af de vigtigste politiske opgaver.
For vi blev ikke smidt ud, fordi vi var politisk uenige, eller fordi vores idéer var dårlige.
Alternativets mærkesag om at droppe karaktererne i 1. g, som vi har kæmpet for i forhandlingerne, har man valgt at beholde i aftalen, hører vi.
Man vil altså gerne bruge vores idéer, men ikke give os æren.
Og hvorfor?
Rygterne går på, at vi er blevet smidt ud af kosmetiske årsager, fordi regeringen gerne vil have, at aftalen får et balanceret udtryk i medierne, og hvis både SF og Alternativet er med fra den rød-grønne fløj og der kun er Dansk Folkeparti fra den borgerlige fløj, vil det se lige lovlig progressivt ud for regeringen.
Mener statsministeren virkelig, at det er en konstruktiv måde at drive politiske forhandlinger på?
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Jeg må indrømme, at jeg ikke er bekendt med noget af det, spørgeren spørger til i dag.
Jeg er ikke bekendt med et ministerbesøg hos Alternativet, og jeg er ikke bekendt med, hvilke ord der måtte være faldet, og hvorfor Alternativet ikke længere er en del af de her forhandlinger.
Jeg er bekendt med det politiske indhold i forhandlingerne, og jeg håber på, og jeg glæder mig over, at det ser ud til, at der snart er en bred politisk aftale for et nyt, samlet ungdomsuddannelseslandskab i Danmark, for det mener jeg at vi i allerhøjeste grad har brug for.
Men jeg må være ærlig og sige, at jeg ikke er bekendt med den her konkrete situation.
Jeg vil ikke foregive at have større ekspertise på det her område end spørgeren, for det har jeg ikke.
Så der er lidt ubalance i dialogen her, for hr. Martin Lidegaard ved ganske enkelt mere om det her, end jeg gør.
Jeg er bange for, at det kommer til at lyde en lille smule for let, når man siger, at det bare lige er i løbet af et par år, fordi danskerne også bor meget, meget forskelligt, og nogle steder er det let at få fjernvarme – der er ikke noget, der er let, men det er i hvert fald lette re at blive koblet på – og det er der, hvor vi kan have kollektive løsninger.
Og så er der dem, der bor lidt længere væk fra alfarvej, hvor man ikke bare lige får lagt fjernvarme ind, og der har været prisstigninger og forsinkelser osv.
Så jeg tror, at det der med bare lige at sige, at okay, så skal det være i løbet af et par år, kan komme til at ramme geografisk og socialt skævt.
Og så er det jo et element, som jeg vil insistere på at vi også har med i den her diskussion, at tingene skal foregå på en måde, hvor vi kan følge med som husholdninger, som familier, som danskere, som virksomheder og som lønmodtagere.
Altså, der skal være en social balance, og der skal være nogle grønne fremskridt.
Men selvfølgelig er jeg åben for at diskutere det igen, og jeg tror, at meget af det også skal være på europæisk plan.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-02-18:
Tak for det, formand.
Vi står foran en potentiel klimakatastrofe i Norden, og det er ikke bare mig, der siger sådan; det er nogle af verdens førende klimaforskere.
For 4 måneder siden kom 43 forskere med et opråb til Nordens politikere.
I et åbent brev satte de ord på en alvorlig risiko, nemlig at havcirkulationen med det dramatiske navn AMOC potentielt bryder sammen.
Opråbet er endnu en benhård udmelding fra videnskabens side om klimakrisen og dens konsekvenser og potentielle katastrofer, og det er katastrofer, som også kan ramme os her i Danmark.
Går det, som forskerne frygter, så vil det danske klima nærme sig det, vi kender fra Alaska med enorme konsekvenser til følge.
Det er klimaforandringer, vi ikke på nogen måde kan tilpasse os.
Det understreger forskerne, og derfor appellerer de til de nordiske regeringer om at tage markant lederskab og gøre to ting.
Vi skal reducere risikoen ved at sænke udledningerne af drivhusgasserne, og så skal vi undersøge fænomenet til bunds og undersøge risikoen til bunds.
Det kræver flere ressourcer og mere politisk handlekraft.
En af underskriverne, professor Peter Ditlevsen, var i 2023 medforfatter til en forskningsartikel, der argumenterer for, at havstrømmen risikerer kollaps et sted mellem 2025 og 2095 – og ja, jeg sagde 2025.
Men alligevel er der forbavsende stille fra den danske regering, og af den grund står vi her til forespørgselsdebat om emnet.
For nylig fik vi så en reaktion fra klimaministeren, der udtalte sig til Danmarks Radio.
Jeg ved ikke, om det var på grund af den forespørgselsdebat, der nærmede sig, eller på grund af situationens alvor.
Det undrer mig virkelig, at man ikke er mere optaget af at håndtere den her potentielle katastrofe.
Derfor spørger vi i dag: Hvor er reaktionen på klimaforskernes kraftfulde udmelding?
Hvor er kriseberedskabet?
Jeg ser frem til en god debat om emnet i dag, og jeg ser frem til at blive klogere på regeringens og statsministerens syn på denne klimakatastrofe, som vi står midt i.
Leila Stockmarr (EL), 2025-02-18:
Tak for det.
Men gør det ikke indtryk på klimaministeren, at der er så mange forskere, der uden om DMI fastholder deres frygt for et pludseligt kollaps og altså ikke en gradvis nedbrydelse?
Vi står jo i en situation, hvor der, som jeg også nævnte før, ikke er videnskabelig konsensus, og når vi ved, hvordan vi tidligere i historien har undervurderet klimakrisen, er det så ikke bedre at gå med livrem og seler og gardere os efter det værst tænkelige scenarie, som en så stor del af verdens internationalt anerkendte forskere peger på?
Det er jo ikke et lille rabiat udsnit af forskere, vi snakker om, men det er nogle af de mest anerkendte forskere, herunder to danske professorer, som har udgivet den her dokumentation, den her forskning, i nogle af de mest anerkendte tidsskrifter i forhold til klimaforandringer.
Lars Aagaard (M), 2025-02-18:
Det er jo derfor, jeg har bedt DMI om eksplicit at forholde sig til det.
For når 43 forskere skriver det, synes jeg, man skal tage det alvorligt, og det beder jeg så dem, som vi jævnfør klimaloven har udpeget som regeringens klimaforskningsmæssige rådgivere, nemlig DMI, om at forholde sig til.
Til gengæld stoler jeg så på, at det er videnskabeligt baserede svar, der kommer tilbage, og at det er sagligt og fagligt funderet, og DMI vurderer ikke, at der er tale om, at vi står foran et umiddelbart kollaps.
Hvis et kollaps indtræder, vil det ske over flere tiår.
Nu skal vi også bare lige huske, hvad det er, der vil ske, i tilfælde af at Grønlandspumpen bliver mindre virksom, og det vil være, at vi går i retning af et koldere og ikke et varmere klima.
Det er jo et ret anderledes scenarie, og det vil være noget, der forandrer sig ikke hen over de næste 2, 3, 4, 5 år, men over de næste 10 år, og hvis man begynder at se de forandringer, vil det selvfølgelig også have en effekt.
Det var også noget af det, som Konservative spurgte til lige før, nemlig om det så har en betydning for klimatilpasningen, hvad det er for nogle scenarier, der skal ligge til grund, når vi f.eks. vælger at lave varmeplaner for vores byer, og om der så er byer, der bliver varmere eller koldere osv.
Så selvfølgelig skal vi tage den viden ind, men det skal jo være forskningsbaseret, og der er forskningsmæssig uenighed, og 43 forskere er jo også nogle.
Jeg kan dog komme i tanke om andre forskningsmæssige henvendelser, hvor der har været betydelig flere med, og jeg tror ikke, at det er rimeligt at vurdere den forskningsmæssige kvalitet ud fra antallet af de forskere, der skriver under, men det skal ind i den proces.
DMI skal forholde sig til det, de skal gå i dialog med de forskere, de skal involvere dem, og det har de gjort.
Vi skal sørge for, at IPCC har fokus på eventuelle tipping points i Arktis som en del af det arbejde, der er, og det er en prioritet for Danmark, at IPCC har det.
Så skal vi få en konsensus tilbage, sådan at vi kan indrette vores klimapolitik efter det.
Så vil jeg også bare vende tilbage til noget af det, statsministeren sagde, altså at vi skal huske, at det, der selvfølgelig er det centrale, er, at vi arbejder sammen i den her verden om at få nedsat CO 2 -udslippet.
For det er trods alt det, som kan gøre, at uanset hvordan de fremtidige klimaforandringer bliver, altså om det bliver koldere eller varmere, så vil det ske langsommere og mindre voldsomt.
Torsten Gejl (ALT), 2025-02-18:
Nu sagde statsministeren, at Alternativet gang på gang har sagt, at vi ikke når klimamålene, hverken i 2025 eller 2030.
Det tror jeg ikke vi har sagt så kategorisk, men vi kæmper for det, og det er ikke altid, at det ser lige lyst ud.
Men det er jo ikke ordføreren, der har sagt det; til gengæld har ordføreren lige stået og sagt, at det regner ordføreren også med vi gør.
Der kom en rapport fra CONCITO her den anden dag, som siger, at chancen for at nå 70 pct.s CO 2 -reduktion i 2030 er et sted mellem 20 og 60 pct., og det er jo mildest talt ikke engang i nærheden af at komme i mål.
Og det betyder jo meget, også i forhold til det, der handler om Golfstrømmen.
Når det er sådan, at CONCITO, som regeringen endda har brugt som ekstern vidensleverandør i forhold til den grønne trepart, altså som har været helt inde i maskinrummet, kommer og siger, at der er så lidt chance for at nå vores 2030-målsætning,
hvad er så regeringens plan B?
For et eller andet må man vel gøre, hvis den vidensleverandør, som regeringen stoler så meget på, har ret.
Det har man ikke kun fra Alternativet.
Altså, jeg taler om CONCITO, som for få uger siden, altså efter at den grønne trepart blev vedtaget, går ud og siger, at der er mellem 20 og 60 pct.s chance for, at vi overhovedet når i mål med 2030-målsætningen.
Altså, det er en seriøs part; det er jo ikke bare nogle andre, som ordføreren står og siger.
Det er jo dem, som regeringen har brugt som ekstern vidensleverandør i hele udarbejdelsen af den grønne trepart.
Når de så siger, at der er så ringe chance for at komme i mål med 70 pct.s reduktion i 2030, så er det bare, jeg spørger regeringen: Hvis det viser sig, at dem, som regeringen baserer så meget tillid på, har ret, hvad er så plan B?
Hvor er det så, at vi skal få rigtig mange andre CO 2 -besparelser fra?
Jesper Petersen (S), 2025-02-18:
Det, jeg gjorde opmærksom på, var vel, at det er Klimarådets fremskrivninger og vurderinger, vi læner os op ad som Folketing, og når vi taler med hinanden som partier.
Jeg vil ikke tage noget fra CONCITO.
Altså, de er jo i deres gode ret til at lave de vurderinger, og dem kommer de frem til.
Det har vi simpelt hen aftalt med hinanden, altså at det er dem, vi tager som udgangspunkt for de her debatter.
Og hvad vi kender fra dem p.t., ser det pænt ud; det gør det.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-02-18:
Tak for det.
Flere forskere og IPCC selv italesætter, at hele kollapset af AMOC er meget underbelyst.
Det er jo det, der ligesom er sagens kerne her; det er, at det er underbelyst, men, hvis og når det sker, kan have voldsomme konsekvenser for Danmark, for Norden, men især også for Danmark.
Mener ordføreren så ikke, at det dog alligevel er værd at tage lidt mere seriøst end bare at lade det være op til IPCC's næste synteserapport i 2028, hvis de så ellers har lyttet til vores ønske om at kigge lidt mere på det her?
Ville det ikke være oplagt, at Danmark sammen med Nordens ministre i højere grad prioriterer det her for netop at få den viden, så vi kan belyse det her fænomen i højere grad for Danmarks sikkerhed?
Jesper Petersen (S), 2025-02-18:
Først vil jeg lige anholde, at fru Franciska Rosenkilde siger »hvis og når det sker«, for det er vel faktisk en, ja, temmelig uvidenskabelig måde at gå frem på her – at sige »når det sker«.
Vi har besluttet os for med den klimalov, vi har vedtaget her i Folketinget, at vi baserer os på DMI som videnskabelige rådgivere.
Dem kan jeg høre at fru Franciska Rosenkilde ikke har tillid til, og det synes jeg er ærgerligt, for det er faktisk dem, vi har besluttet os for skal rådgive regeringen i de her sammenhænge.
De skal jo så opsamle al den eksisterende viden, der er på det her felt, tage højde for ny forskning, der kommer ind, og tage det med i deres rådgivning af regeringen og i sidste ende jo også af Folketinget, fordi de informationer er nogle, vi alle sammen kan benytte os af.
Så jeg synes absolut, det er relevant at have mere forskning på det her felt.
Den politiske konklusion er bare stadig væk, at uanset hvad risiciene er – om det måtte ændres fra 30-40 pct. til noget mere, altså svækkelsen af de her strømme – så er det stadig klimapolitikken, som er svaret, og den er vi jo sammen i fuld gang med at føre, og vi er vel et af de udviklede lande, der gør det allerkraftigst.
Dem, som vi i Folketinget sådan egentlig anvender til at lave den her vurdering, er jo Klimarådet.
Derfor kan det være interessant nok, hvad andre vurderer, men det er jo Klimarådets vurdering, der sådan for alvor er den, vi følger med i.
Og det, der skulle mangle for at nå det, da de vurderede det sidst, er jo så de ting, der er nået med den grønne trepart og omstilling, også inden for landbrugsproduktionen.
Så med det, vi kender fra Klimarådet, ser det nu vel ganske godt ud i forhold til at nå målsætningerne.
Jeg har ikke citater med fra Alternativet ved tidligere debatter, men selve det sådan at så tvivl om eller en skepsis, i forhold til om det kunne lade sig gøre, hvad hr. Torsten Gejl vel faktisk gør igen i dag med sit indlæg, har vi hørt mange gange fra Alternativet.
Lars Aagaard (M), 2025-02-18:
På en måde er jeg egentlig lidt rystet over spørgsmålet.
For det, der ligger inde bag ved det, er, at vi politisk skal afvise at bruge IPCC som det centrale omdrejningspunkt for at lave synteserapporter på det klimavidenskabelige område.
For vi bliver jo nødt til det.
For vi har vedtaget i FN-sammenhæng, at det er i de synteserapporter, der bliver lavet, hvor man samler al klimaforskning og man bliver enige om, hvad der så er essensen, syntesen, af den bedst tilgængelige viden, og det skal vi så bruge som det autoritative budskab, som vi politisk skal arbejde med.
I klimaloven er det slået fast, at DMI i forhold til regeringen er de klimavidenskabelige forskere.
Så det, der sker, når jeg får den henvendelse fra de 43 forskere, er, at jeg beder DMI om at forholde sig til det ud fra deres forskningsmæssige viden, og at jeg så tager den forskningsbaserede rådgivning fra DMI ned.
Jeg går ikke rundt og vælger, hvilke forskere jeg vil lytte til, men jeg følger det, som står i klimaloven, og det, som DMI med den viden, de har, nu vurderer, er, at AMOC bliver svækket, og det er indregnet i fremskrivningerne.
Der er så videnskabelig uenighed om, om der kan opstå et kollaps, og hvis der opstår et kollaps, vil det ske i løbet af et tiår.
Der er også forskning, der peger i retning af, at der ikke er de forandringer i gang, som andre forskere siger at der er.
Derfor har budskabet fra mig til DMI været, at de skal forholde sig til det her, at de skal gå i dialog med de forskere, og at de så i øvrigt skal arbejde for – med de mandater, vi giver i forhold til IPCC – at den viden, der er om klimaforandringerne i Arktis, er en prioritet for IPCC.
Det er sådan, vi arbejder med det.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-02-18:
Tak for det.
Jeg vil gerne lige understrege, at vi i Alternativet både mener, at man skal forske, men at man selvfølgelig også skal handle.
Vi arbejder – modsat regeringen, tydeligvis – ikke for andet.
Det, som den her forespørgsel handler om, er jo, at der er nogle forskere, der er kommet med et opråb til de nordiske ministre om, at det her potentielt kan skabe en kæmpe klimakatastrofe i Norden, som kan komme med nogle konsekvenser, vi slet ikke er forberedt på.
Jeg hører så, at klimaministeren vil lade det være op til IPCC ligesom at dykke ned i det her, men IPCC laver jo ikke ny forskning, og noget af det, som de her eksperter kommer med, er jo netop, at der ikke er forskning nok på det her område til rent faktisk at vide, hvornår og i hvor stor en grad det kan være.
Derfor mener vi helt klart, at det er vigtigt, både for Danmark og for Norden, at man bliver mere vidende om, hvad det er for et fænomen, man her står over for.
Men vi nåede allerede de 1,5 grader i 2024, så der er jo masser af evidens for, at vi når de her klimaforandringer hurtigere end det, IPCC lige kommer med.
Så jeg vil gerne høre klimaministeren, hvordan han forholder sig til, at der er forskere, der kommer med det her opråb til Norden, og at vi så bare sidder det overhørig og venter på, at IPCC gør noget.
Frederik Bloch Münster (KF), 2025-02-18:
For nylig i Børsen kunne man ifølge regeringskilder berette, at alle de her investeringer i forsvar, elnet, infrastruktur, klimasikring m.v. ville løbe op i 80-100 mia. kr., hvilket ved første øjesyn må siges at være et stort beløb, men nok også rigtigt nok.
Er statsministeren ikke også enig i, at klimasikring og det at bruge pengene rigtigt første gang og at bruge pengene snarligere end senere er meget, meget vigtigt?
For lige meget om man tror på, at Golfstrømmen kollapser eller ej, ser vi ind i voldsommere vejr.
Og er statsministeren ikke også enig i, at det er vigtigt at sikre, at vi med diger og andre virkemidler sikrer, at de lokalsamfund, som er virkelig udsat på grund af klimaforandringerne, også bliver sikret i fremtiden mod det, der desværre kan ramme dem, både i forhold til et koldere vejr, men jo utvivlsomt også et voldsommere vejr.
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Det var jo endnu bedre at få stoppet klimaforandringerne, så der ikke ville være så voldsom en udvikling, men det når vi desværre ikke, og det er jo så ikke Danmarks skyld, at vi ikke når det.
Det er nogle andre, som ikke leverer nok.
Derfor ender vi jo så det samme sted, nemlig at vi skal gøre mere, hvad angår klimatilpasning, og få foretaget nogle investeringer, også upfront.
Her kommer vi jo til at indgå i nogle meget, meget svære prioriteringsdiskussioner senere på året, fordi vi står over for at skulle investere mange penge på en og samme tid på flere forskellige områder.
Det er det, der bliver opgaven, både for regeringen og for Folketinget.
Men klimatilpasning indgår selvfølgelig som en af de vigtige opgaver.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-02-18:
Tak for det, og tak for statsministerens redegørelse, som vi jo har hørt mange gange før.
Men vi ved jeg jo også bare, at faktum er, lige meget om man når de her skrivebordsøvelser eller ej, at det danske forbrug er enormt, og hvis alle på jordkloden levede som en dansker, skulle man bruge næsten fem jordkloder, fordi vores forbrug er så højt, fordi vi er så utrolig rige.
Så det her med, at vi er en klimaduks, vil jeg virkelig passe på med at prale med.
Når det så er sagt, hører jeg ikke rigtig statsministeren forholde sig til det, som forespørgslen her handler om, nemlig at 43 forskere har sendt et åbent brev og sagt, at helt lokalt i den nordiske region kan det her have kæmpe og katastrofale konsekvenser.
Det er ikke nødvendigvis noget, IPCC eller andre går meget i dybden med.
Men helt lokalt vil det have enorm betydning for Danmark og for Norden.
Vil statsministeren forklare, hvad hendes mening er om at tage fat i vores nordiske naboer, som vi er så gode venner med, og så netop gå ned i det her og sige: Vi skal også have ekstra ressourcer til at undersøge det her fænomen til bunds?
Mette Frederiksen (S), 2025-02-18:
Det sker faktisk ret ofte, når jeg er i ordveksling med Alternativet, at der er et ønske om, at der skal forskes mere.
Men vi ved jo godt, at klimaforandringer har kæmpestore konsekvenser, og vi ved da også godt, at det kan komme hurtigere, end vi har lyst til at forestille os.
Jeg vil da langt hellere handle.
Jeg oplever bare tit, at ønsket fra Alternativet er mere forskning, og jeg er nok et relativt banalt menneske, for jeg kan bedre lide at løse nogle problemer end at tro, der er behov for mere forskning.
Lige præcis når vi taler om de nordiske lande, vil jeg sige, at det jo er de lande, der er i front.
Vi er jo i front.
Og jeg kommer altså ikke til at stå her og begræde alle klimaaftryk, vi har fra dansk side.
Nogle af de klimaaftryk, vi har, har vi jo, fordi vi er en stærk økonomi, fordi vi har et moderne samfund, og fordi folk har gode liv.
Det, der så er vores opgave, er jo at sikre, at den energi, danskerne bruger, bliver renere, at fødevarerne er produceret mere nænsomt i forhold til vores natur osv. osv., og det mener jeg bare vi er rigtig godt i gang med.
Der vil jo hele tiden komme ny forskning, og der vil hele tiden komme nye forudsigelser.
Jeg synes bare ikke, det er overraskende, at tingene kan gå hurtigere og det kan være voldsommere, end vi forventer.
Jeg har også godt set de her nye resultater og det her opråb.
Jeg synes jo bare, at det i virkeligheden skal animere os til at have snuden i sporet og få truffet endnu flere beslutninger, både fra dansk, europæisk og international side.
Men nu er der en risiko for, at jeg er elefanten i klimaordførernes glashus, for jeg må bare sige, at mit eget engagement i kampen mod klimaforandringerne ikke er bundet op på den ene eller den anden rapport.
Og det er da et ønske om at levere jordkloden videre i en bedre stand end den, jeg selv overtog den i.
For mig er det her ikke særlig kompliceret, det er ikke særlig akademisk, det er ikke særlig teoretisk – det er bare en menneskelig forpligtelse til at gøre, hvad jeg kan, for, at den her jordklode har det godt.
For vi ender jo samme sted, altså at vi skal gøre mere, at vi skal blive endnu dygtigere til både at skabe grøn energi og producere på en anden måde og transportere os renere og alle de der ting.
Så det er bare meget interessant med den her arbejdsmetodeforskel, der er mellem venstrefløjen og Socialdemokratiet, for vi er nok sådan lidt mere praktiske: Okay, vi har et problem med klimaforandringer; vi gør hvad vi kan, for at løse dem.
Og det siger jeg sådan set uafhængigt af scenarier og uafhængigt af forskningsrapporter.
Det synes jeg altså bare, at vi er godt i gang med i Danmark, og det tillader jeg mig også at være lidt stolt af, for det synes jeg sådan set er ret godt gået af os.