runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-06-22:
Det er jo sådan, at der er forskellige politikområder, som fylder forskelligt for os alle sammen, og når man så skriver sådan en kronik, vi gjorde, kom vi omkring en masse rigtig gode ting.
Det er ikke, fordi man bare skal stille et modspørgsmål heroppefra, men det, som jeg så bare kan sige, er: Lad os nu forestille os den nuværende regering sammen med støttepartierne også skulle skrive sådan en fælles kronik, så gad jeg godt at se afsnittet om udlændingepolitikken.
Den til enhver tid siddende regeringen skal jo have et mandat at rejse til Bruxelles med.
Vi skal vel også erkende, at vi er et land blandt 26 andre lande.
Der skal jo indgås nogle kompromiser.
Når jeg stillede det spørgsmål, var det bare for at få det gjort helt klart, at ingen af os ved, om der bliver en regning, og hvad den bliver på.
Det findes der ingen i denne sal der i dag kan sige – eller det ved jeg ikke om der er, men i så fald vil jeg gerne vide det.
Når man så har en aftale, og hvis det koster nogle penge, skal det selvfølgelig finansieres.
Det er klart.
Der findes jo ikke en særlig kasse eller et træ, hvor man kan tage de penge fra.
Men det er mere princippet om, at man godt kan give regeringen et mandat til forhandlinger uden dermed at have sagt, at hvis det koster noget, har man i forvejen også givet regeringen frit lejde til, at man vil stemme for en hvilken som helst finansiering, den måtte finde på.
I min verden vil man som udgangspunkt sige, at det er råderummet, der finansierer en sådan ekstra regning.
Men jeg ved jo ikke, hvad regeringen vil lægge op til.
Jeg synes, det er afgørende vigtigt, at regeringen har et mandat at kunne forhandle ud fra – bedst muligt og på Danmarks vegne.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-22:
Tak, og tak for svaret.
Jeg synes, det er glædeligt, at der er den positive holdning hos Det Konservative Folkeparti i den her sammenhæng.
Men ud over lige præcis at nævne de fællesskaber, der nu kan skabes for læger, syge- og lægehuse osv., som jeg absolut er stor tilhænger af og kan se det positive i, hvad vil man så gøre for lokalsamfundene?
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-06-22:
Jeg tror, forudsætningen for, at man overhovedet kommer videre med den diskussion, er, at der bliver uddannet nok læger i almen medicin, altså at der simpelt hen er læger at tage af.
Så er det næste skridt selvfølgelig, og det tror jeg ikke der kun findes én forklaring på eller ét argument for, at vi skal have en dialog med de praktiserende læger om, hvad det er, der skal til, for at man vil bosætte sig i hele Danmark.
Jeg tror da, det er vigtigt at kunne have nogle faglige fællesskaber, og når vi taler om familielægen, er det jo ikke doktor Hansen på sin cykel.
Når vi taler om familielægen, er det også lægehuse, hvor der er flere læger, og hvor man måske arbejder sammen med andre faggrupper
Jeg tror, det er helt afgørende, at vi stiller os meget åbne over for, hvordan det kan ske.
Men forudsætningen for, at det kommer til at ske, er jo, at vi får uddannet nogle flere læger.
Nils Sjøberg (RV), 2020-06-22:
I den periode, der er gået, er De Konservative kommet med et forslag om, at der skal være flere læger.
Nu kommer jeg fra Sydjylland, og dér er der rigtig mange steder, der mangler praktiserende læger.
Jeg synes jo, det er sympatisk, at man gerne vil have flere familielæger; det kan alle bakke op om som sådan.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre Søren Pape Poulsen om, er, hvordan man vil sikre, at disse læger, der bliver uddannet, har stor lyst til at bo ude i forskellige mindre miljøer, hvor der måske ikke er de mest attraktive forhold for deres familier osv.
Så hvad vil man, ud over at stille forslaget, gøre for, at det rent faktisk kan gennemføres?
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-06-22:
Jeg tror, det er helt afgørende vigtigt, at for at lokalsamfundene fungerer, skal vi på en eller anden måde sikre – det er jo noget af det, vi er med til herinde, og det er noget, man gør i kommuner og regionsråd – at der er en eller anden basal service ude i vores mindre bysamfund.
Jeg er jo selv vokset op sådan nogle steder og kan også se, hvordan tingene lige så stille er forsvundet derfra.
Der tror jeg da, det er helt afgørende vigtigt, at man sikrer sig, at der er et vist serviceniveau, at der er infrastruktur, og det er både den digitale og den fysiske, der skal til, for at man vil bosætte sig de her steder.
Og det skal vi jo være med til at hjælpe med herindefra.
Peder Hvelplund (EL), 2020-06-22:
Tak for det, og tak til hr. Søren Pape Poulsen for ordførertalen.
Jeg vil godt vende lidt tilbage til den debat, der var under den tidligere talers ordførertale, nemlig fru Pernille Skippers ordførertale i forhold til debatten om racisme.
Jeg blev lidt uklar på, hvor De Konservative egentlig stod henne i forhold til det, for en ting er jo, at vi kan høre Dansk Folkeparti sige, at der ikke findes racisme i Danmark, men nu er Det Konservative Folkeparti jo et borgerligt parti, som har nogle helt grundlæggende værdier i forhold til ligeværd i samfundet også, og derfor ville jeg godt bare høre hr. Søren Pape Poulsen, om der efter De Konservatives opfattelse findes racisme i samfundet i Danmark, altså såvel på det individuelle plan som på det strukturelle plan.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-06-22:
Men noget af det handler måske også om, at hr. Kristian Thulesen Dahl og jeg nok også ser lidt forskelligt på, hvad det er for en forhandling, og hvilket resultat der skal forhandles frem.
Nej, jeg tror faktisk, at vi er enige om, at vi helst så, at nogle af de sydeuropæiske lande også kiggede på pensionsreformer og noget af det andet.
Det burde de selvfølgelig.
Der bør også stilles nogle krav til dem.
Det er jeg hundrede procent enig i.
Jeg synes mere, at det er mere principielt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-06-22:
Det er jo teknik.
Og man kan have forskellige holdninger til, om man skal give mandat eller ikke give mandat.
Nu handlede den konkrete ordveksling om det med finansieringen, hvor hr. Søren Pape Poulsen ville have statsministerens bekræftelse på, at selv om De Konservative sagde ja til stærkt forøgede danske udgifter, ville man ikke komme til at hænge på finansieringen af det.
Det er et ansvarligt, gammelt konservativt parti, der er kommet ud i den situation, at man giver mandat til et stærkt forøgede budget, en genopretningsfond og flere udgifter for Danmark uden at være parat til at ville tage et medansvar for at finansiere det.
Det kom sig jo af, at statsministeren ugen forinden havde sagt her i salen: Når vi forhandler finanslov, forhandler vi om et par milliarder kroner, og her siger vi, at vi skal give flere penge til EU, end vi fordeler i finansloven.
Så spørger jeg, siger altså statsministeren: Hvor skal de penge så komme fra?
Og statsministeren slutter: Skal det være højere skatter, skal det tages fra klimaindsatsen og uddannelserne?
Jeg har ikke de penge, siger statsministeren.
Det her foregik i salen, ugen før De Konservative sagde ja til et mandat og gerne lige vil have bekræftet, at man ikke hænger på regningen.
Der er et eller andet her, jeg ikke kan få til at hænge sammen.
Christian Juhl (EL), 2020-06-23:
Ja, det bliver jo interessant, hvordan de juridiske vurderinger er.
Jeg sidder ofte søndag morgen – det er der, hvor jeg oftest er sammen med min kone, og i de her tider sidder vi udenfor og nyder dejlig morgenmad med juice og kaffe til – og lige pludselig begynder det at bimle nede på torvet.
Vi bor meget tæt på torvet.
Så skal folkekirken gøre opmærksom på, at der nu er gang i foretagendet lige om lidt, når klokken bliver 10.
Vi sidder og smågriner af det og siger, at vi tror, vi nøjes med kaffen og ikke tager i kirken i dag.
Så tænder vi for radioen for at høre nyhederne, og så er der godt nok også noget med kirken – egentlig meget anmassende, for jeg hører altid P1.
Det smiler vi også af, for vi synes godt nok, det er ved at være lidt tit, Danmarks Radio sådan skal missionere.
Men vi klager ikke over det, for vi er sådan rummelige mennesker.
Jeg har heller ikke noget imod, hvis en muslim skulle stå i et tårn og råbe lidt ud over byen, hvis det nu var en mulighed for at leve et godt liv.
Hvad er det, der gør, at vi ligesom skal indskrænke os selv og være ikkerummelige?
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-23:
Jeg synes ikke, det er værdirelativisme.
Jeg bor selv ved siden af en middelalderkirke; jeg tror, den er fra 1100-tallet.
Det er en del af vores kulturarv, det er en del af vores historie, og det, at de ringer med klokkerne, når der er gudstjeneste, er også en del af vores kulturarv.
Det synes jeg er helt naturligt og legitimt, og jeg synes ikke, at man kan sammenligne det og sige, at det er det samme, at der så også åbner en moské, og at de står i et tårn og råber lidt ud over hustagene.
Sådan ser jeg slet ikke på det.
Når de træder ud på fællesskabets arealer, skal de ikke være anmassende over for det omgivende samfund, hvis de er muslimer i Danmark.
Min politiske holdning er, at vi ikke skal have bønnekald ud over hustagene i Danmark.
Det er min politiske holdning.
Jeg fastholder også min vurdering af, at vi endnu ikke ved, om det her er et fænomen, der kommer til at være i Danmark, eller om det var en enlig svale på en fodboldbane i Gjellerup i coronaland.
Det ved vi ikke.
Men det, jeg ved, er, at vi nu har fået en henvendelse fra Dansk Islamisk Trossamfund, og hr. Marcus Knuth fra Det Konservative Folkeparti har gjort mig opmærksom på en diskussion i Sverige, og jeg kan se, at der også er andre europæiske lande, der diskuterer det, og derfor synes jeg, det er rettidig omhu, at vi nu får afklaret de reaktionsmuligheder, vi har her i Folketinget, og det er det, vi er gået i gang med nu.
Christian Juhl (EL), 2020-06-23:
Jamen værdirelativisme opstår jo først, når man siger, at den ene religion har særlige rettigheder og må larme alt, hvad de vil, og at den anden religion sørme ikke må gøre det, fordi det ikke er i vores kultur.
Altså, jeg kan finde på at klage, når der er en rockkoncert nede i Indelukket i Silkeborg, hvor der er 3-5.000 mennesker, der giver den for fulde drøn, eller når der er larm på en motorbane, vi har lige ved siden af byen, hvis jeg er hos venner dér.
For jeg synes, der må være et vist lydniveau dér.
Det ville jeg også synes om kirkeklokkerne, og når en muslimsk imam råber oppe fra et tårn.
Men værdirelativisme er da, når man siger: Det her er okay, og det her er ikke okay.
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-23:
Hvis jeg sad i min have med en kop kaffe og med min kone, ville jeg blive lidt irriteret, hvis der stod en fyr i et tårn og råbte lidt ud over byen.
Jeg synes, der er en forskel.
Hvis vi fløj til en ny planet og skulle etablere et nyt samfund, fuldstændig uden kultur og historie, fuldstændig fra bunden, er jeg helt sikker på, at vi ville have haft en anden sondring mellem kirke og stat, end der er i den danske grundlov.
Men vi er jo ikke i gang med at flyve til en anden planet.
Vi bor jo et bestemt sted med en bestemt historie og en bestemt kultur.
Vi bor i et land med en dyb kristen kulturarv, og det er vi da nødt til at tage udgangspunkt i.
Ellers bliver vi rodløse.
Og det er netop det, jeg nogle gange opfatter som problemet, hvis der kommer for meget værdirelativisme ind i de her diskussioner, altså at vi mister forbindelsen til vores egen historie, og hvem vi selv er.
Og så er det, at vi også – vil jeg vurdere – bare gør problemerne med parallelsamfund og integration større.
Det her er jo en glimrende anledning til at fortælle de mennesker, der er kommet hertil, at vi har religionsfrihed i Danmark, men at vi ikke har religionslighed.
Der er mulighed for at praktisere sin religion i Danmark, og vi vil gå langt for din ret til at praktisere din religion, men der er ikke religions lighed .
Morten Dahlin (V), 2020-06-23:
Ministeren siger, at han ikke mener, at bønnekald hører hjemme i Danmark, fordi det vil være anmassende, men lige bagefter bruger ministeren så en hel del taletid på at forklare, hvorfor ministeren ikke vil gøre noget ved problemet.
Jeg tror bare, at man tager fejl, hvis man er nået frem til den analyse, at de udfordringer, vi oplever med parallelsamfund, og de generelle udfordringer med integration, vi oplever i Danmark, skyldes, at de regler, vi har mødt nytilkomne med, er for stramme.
Jeg tror, at det stik modsatte er tilfældet.
Vi har ikke været tydelige nok med, hvad for en opførsel vi forventer her i Danmark af dem, der kommer hertil, hvad der er acceptabelt, og hvad der ikke er acceptabelt.
Så mit helt simple spørgsmål til ministeren er egentlig: Hvornår er det her problem stort nok til, at ministeren vil skride ind?
Det er egentlig et svar, der overrasker mig en lille smule, for vi har jo også diskuteret det her med ministeren i et samråd, og der sagde ministeren – og nu skal jeg forsøge at citere så præcist som muligt – at ministeren ikke var overbevist om, at det her var et problem, der ville blive stort nok til, at ministeren mente, at der skulle sættes ind over for det.
Derfor kunne jeg sådan set
godt tænke mig at høre ministerens politiske holdning – for ministeren er jo også politiker ud over at være den øverste ansvarlige i et ministerium: Hvad er ministerens politiske holdning til det her?
Hvor stort vil ministeren tillade at det her problem vokser sig, før ministeren ligesom Venstre er klar til at skride ind?
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-23:
Jeg er meget enig i, at vi står med de her udfordringer, bl.a. fordi vi ikke er tydelige nok, med hensyn til hvad vores værdier er, og fordi vi ikke er gode nok til at stå fast på dem.
Men nu er det jo ikke første gang, at Folketinget har en værdipolitisk diskussion, som handler om, hvordan islam fungerer i det danske samfund.
Nu har jeg overtaget Udlændinge- og Integrationsministeriet efter en Venstreminister, og jeg har kigget i skuffer og skabe og under gulvtæpper, og der ligger ikke nogen juridisk vurdering af mulighederne for at indføre et forbud mod bønnekald.
Der er masser af snak og masser af polemik, men der er ikke nogen, der har sat sig ned og helt lavpraktisk fundet ud af, hvordan vi egentlig gør.
Og det er første skridt – det er at finde ud af, hvad forholdet til grundloven er, hvad forholdet til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention er, hvad forholdet til ordensbekendtgørelsen er, hvad forholdet til diskussionerne om religionens rolle i samfundet er.
Som jeg også sagde i min tale, ville jeg betragte det som ganske anmassende, hvis jeg var på vej ned at hente fredagsslik i Føtex og et bønnekald lige pludselig gjaldede ud over Albertslund Centrum.
Det ville jeg betragte som meget anmassende, og jeg ville betragte det som fuldstændig lige ud ad landevejen, at det ville være en opgave for Folketinget at forholde sig til sådan en udfordring.
Jeg har ikke stået i den situation.
Jeg kan konstatere, at der har været ét bønnekald i Aarhus, men jeg kan også konstatere, at det er en diskussion, der kører i andre europæiske lande, og at jeg selv har fået en henvendelse fra Islamisk Trossamfund.
På den måde mener jeg, at det har bevæget sig fra at være en rent teoretisk diskussion til noget, vi bør forholde os til.
Første skridt er at få afklaret juraen i mulighederne for at gribe ind over for det.
Mads Fuglede (V), 2020-06-23:
Da vi diskuterede det her emne for nylig, var det min klare fornemmelse, at ministeren ikke mente, at problemet var stort nok endnu til, at man skulle gøre noget ved det her og nu – vi skulle mere iagttage udviklingen.
Nu står vi her så få dage senere, og jeg fornemmer, at ministeren har en helt ny holdning, og at vi nu skal undersøge retsgrundlaget osv.
Kan jeg ikke få ministeren til at forklare, hvad det er, der har gjort, at man nu er gået i gang med – og det vil jeg gerne kvittere for – at undersøge det juridiske grundlag for, går jeg ud fra, at ville handle på det her område?
Marie Krarup (DF), 2020-06-23:
Det lyder bare, som om ministeren ikke er enig med mig i, at religionsfriheden ikke omfatter alt.
Altså, religionsfriheden omfatter ikke ting, som lærer noget imod sædvanen og den offentlige orden.
Altså, menneskeofringer er f.eks. ikke tilladt, selv om det måske skulle indgå i en eller anden religion, eller seksuelle orgier på offentlige pladser og den slags.
Det vil der ret hurtigt blive grebet ind over for.
Men mener ministeren ikke, at bønnekald faktisk virkelig, virkelig forstyrrer den offentlige orden og sædvanen?
Det hedder jo i grundloven, at vi har religionsfrihed, men at man dog ikke har lov til at lære noget, der strider mod den offentlige orden og mod sædvanen.
Mener ministeren ikke, at den offentlige orden bliver kraftigt forstyrret, når der brøles ud over byer og pladser på arabisk fredag eller andre dage, hvor der kaldes til bøn?
Det forekommer mig ret oplagt, at det ikke kan være særlig problematisk, og derfor forekommer det mig også mærkeligt, at det er helt umuligt.
Men det var sådan set ikke det, jeg ville spørge om, for det vil jeg bare konstatere.
Jeg vil spørge, om ministeren ikke mener, at det – nu, hvor det viser sig, at der er kommet tre henvendelser til Kirkeministeriet om at tillade islamisk bønnekald – så er nu, det er nødvendigt at handle.
Men nu er der altså kommet tre lige for nylig.
Er det så ikke nu, at man faktisk er nødt til at sætte foden ned?
Mattias Tesfaye (S), 2020-06-23:
Nu siger fru Marie Krarup, at det ikke er muligt, men sådan ser jeg ikke på det.
Det er i hvert fald derfor, jeg har sat den juridiske undersøgelse i gang, nemlig at jeg mener, at vi skal have et ordentligt beslutningsgrundlag at træffe sådan en beslutning på.
Og så er det rigtigt, at der jo er meget snak om islams tilstedeværelse i Danmark, og også om de elementer af islam, som for nogle kan virke anmassende, herunder mig selv.
Det bliver så sat i gang nu, og på den måde kommer vi også et skridt længere, end vi har været før.
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-23:
Det er, at der har boet muslimer i Danmark i 4-5 årtier, og i den tid har man mig bekendt set ét bønnekald.
Jeg har så i øvrigt lidt svært ved at forstå den her efter min mening lidt skingre kritik fra Venstre og hr. Morten Dahlin.
Altså, hvem er det, der leverer, når det kommer til stykket, og hvor forankret er det her i jeres eget parti?
Hr. Morten Dahlins formand skiftede mig bekendt til et andet parti under hr. Naser Khaders ledelse med henvisning til tonen i debatten for en årrække siden, og for under en uge siden, tror jeg det var, var der i Holbæk en stor gruppe socialdemokrater, der trods modstand fra de lokale venstrefolk sikrede, at der ikke kom et nyt stort moskébyggeri i et socialt belastet boligområde.
Hvad gjorde Venstre?
Morten Dahlin (V), 2020-06-23:
Tak til hr. Rasmus Stoklund for talen.
Jeg troede egentlig, jeg havde set det værste til socialdemokratisk historiefortælling, da jeg nede i Socialdemokraternes gruppeværelse oplevede, at man havde malet manden bag stikkertalen, Vilhelm Buhl, i spidsen for en fiskekutter, der sejlede jøder til Sverige, men hr. Stoklund har jo i dag vist, at man på mange andre måder i Socialdemokratiet gerne vil omskrive historien.
Jeg vil bare konstatere, at vi ikke er enige.
Altså, i Venstre mener vi, problemet allerede nu er så stort, at vi ikke skal se tiden an.
I Socialdemokratiet ønsker man at se tiden an og ikke reagere nu.
Derfor kunne jeg egentlig godt bare tænke mig at spørge hr. Stoklund: Hvad er det, der får hr. Stoklund til at tro, at det her problem ikke kommer til at vokse sig større?
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-23:
Jeg er ikke sikker på, at jeg hverken helt forstår spørgsmålet eller kommentaren i det her, men jeg ser ikke det mindste usolidariske i at stille krav og have forventninger til folk, der kommer til Danmark, og jeg synes ikke, at man på nogen måde kan forvente, at majoriteten af den danske befolkning – det store flertal af os undtagen ordføreren og hans kone – faktisk ikke synes, det er udmærket, at vi har kirkeklokker, og ikke synes, det er noget, der generer os.
Det er fuldstændig legitimt, at vi siger: Kirkeklokkerne er velkomne, men vi er ikke interesserede i alle mulige andre former for bønnekald.
Christian Juhl (EL), 2020-06-23:
Jeg er da ked af at må gå lidt i rette med Socialdemokraternes ordfører.
Jeg er lige ved at læse et par historiebøger fra århundredskiftet, da arbejderbevægelsen blev dannet.
Da var der jo en meget klar holdning fra Socialdemokraterne og den arbejderbevægelse, der groede op, til religion i det hele taget.
Det skal selvfølgelig være demokratisk.
Det er fuldstændig forfejlet, at man nu kører en religionskamp ind fra Socialdemokratiets side og totalt vender ryggen til den oprindelige grundidé om at være solidarisk og skabe et ligeværdigt samfund.
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-23:
Jeg anerkender ikke sammenligningen med USA, som jo i sin natur er en indvandrernation, og som jo også selv i dag er bygget op på en måde modsat vores samfundsmodel.
Amerikanerne har opbygget en samfundsmodel med lukkede kasser og åbne grænser, groft sagt.
Vi har det modsatte.
Baggrunden for, at sådan en model som vores kan hænge sammen på lang sigt og være bæredygtig, er, at man ikke bare kan sige, at vi kan opføre os, som om vi var en indvandrernation, for så ville den ikke hænge sammen.
Grundlaget for, at den kan hænge sammen, er, at der er en relativt høj grad af homogenitet, når det gælder vores kulturelle syn, vaner, livsstil, værdier, holdninger, og at der samtidig er en relativt høj grad af økonomisk lighed.
Begge dele er en forudsætning for den tillid, som er kittet i vores samfundsmodel, og som sikrer, at vi er villige til at betale f.eks. en meget høj skat og omfordele til hinanden.
Hvis man sætter det over styr, og det mener jeg man gør, hvis man bare sammenligner os med traditionelle indvandrernationer, så kan vi sige farvel til velfærdsstaten, som vi kender den.
Christian Juhl (EL), 2020-06-23:
Der var danskere, der tog til USA for halvandet hundrede år siden, fordi der var småt med arbejde i Danmark.
Det gjorde de nogle gange bærende på en religion – mormoner og andre.
Tænk, hvis de i USA havde sagt: Det går altså ikke.
Det må I ikke.
I må gerne have jeres tro, men det der ... Tænk, hvis det skete nu til dags i danske samfund i USA, i Asien eller andre steder, hvor danskere slår sig ned, at man begyndte at sige, at det passer ikke med deres kultur.
Så ville der lyde et ramaskrig fra både borgerlige danskere og sikkert også fra nogle af de mest nervøse socialdemokrater.
Hvad er grunden til, at vi har så lidt tillid til vores egen kultur og værdier, at vi skal til at ty til forbud, fordi vi ikke tror på, at det her samfund kan holde til, at vi har en mangfoldighed af kulturer?
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-23:
Det ville jeg være enig i, hvis vi så en stor udbredelse af bønnekald og havde gjort det i de forgangne måneder og år, men det har vi bare ikke.
Vi har mig bekendt set ét bønnekald, og derfor er jeg ikke enig i, at man på nuværende tidspunkt kan konkludere, at civilsamfundets appel og appellen, markeringen og signalet fra et stort flertal af Folketinget medlemmer om, at vi ikke ønsker bønnekald i Danmark på den måde, ikke bliver taget alvorligt, og at konsekvensen af den appel ikke bliver, at vi ikke kommer til at se bønnekald i fremtiden i Danmark.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-23:
Men spørgsmålet er jo så, om man er villig til at tage og påtage sig det ansvar, det er at sikre, at islam presses tilbage.
I et ideelt samfund ville det jo være noget, man løste i civilsamfundet eller med de gode hensigter, som man har, når man anbefaler muslimer og imamer, og hvad der ellers er, at undlade at gøre det her.
Men vi kan jo bare se, hvordan civilsamfundet ikke har løst den her opgave.
Jeg er ikke og vi er ikke fortalere for, at der skal lovgives om en masse, men når vi kan se, at islam med kønsopdelt svømmeundervisning og særkrav overalt presser sig på, så bliver vi nødt til at ty til lovgivning.
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-23:
Jamen jeg er jo enig i, at det her er værdipolitik, og jeg er enig i, vi ikke skal have bønnekald i Danmark.
Det kan vi ikke blive uenige om, og jeg vil også gerne kvittere for den fine video, som fru Pernille Vermunds parti lavede på baggrund af debatten, sidst vi havde den, og som jeg fik lov til at spille en rolle i.
Jeg delte den selv flittigt både på Facebook og Twitter, fordi jeg synes, at den faktisk fint summerede diskussionen op.
Den viste jo, at vi på bundlinjen er enige om, at vi ikke skal have bønnekald i Danmark.
Sådan er det, det bliver vi ikke uenige om.