Susanne Zimmer (FG), 2021-12-14:
I Frie Grønne støtter vi SF's forslag, som jo delvis er en genfremsættelse af Enhedslistens forslag 2020, som vi også stemte for.
Hvis vi nu skulle helt op på den grønne klinge, vil jeg sige, at den her problemstilling slet ikke burde være nødvendig at snakke om.
Vi har behov for en lovgivning, som ikke giver mulighed for at udvide de store dyrefabrikker, men derimod fører til færre dyr og en havplan, som indeholder reel beskyttelse af udpegede beskyttede områder.
I forhold til dyreproduktionen skal det være muligt for kommunerne selv at have indflydelse på udviklingen i deres lokalområde, så de kan sikre deres borgere og sikre et højt naturbeskyttelsesniveau, hvorfor bøndernes ønske om at udvide ikke skal gå forud for hensynet til borgerne eller naturplanlægningen.
Udvidelsen af gårdene sker jo typisk i områder med små byer, hvor produktionen ligger i kanten af byen eller inde i byen, og det kan få store konsekvenser for byens liv, hvis man udvider med store produktioner, hvor der vil være ammoniakdampe, der kan give anledning til hovedpine og migræne, og at man ikke får frisk luft ind ad vinduerne og en gang imellem er nødt til at søge væk hjemmefra, når lugten bliver uudholdelig.
Jeg har selv oplevet det flere gange og har læst om andre steder, hvor det faktisk er et problem, hvor borgerne virkelig protesterer over, at gårdene skal udvides, og hvor byrådspolitikerne faktisk gerne vil give dem medhold og altså bruge den vetoret, som ligger i det her forslag, men hvor de ikke har mulighed for det.
Dér kommer der store kampe, som egentlig ikke er særlig konstruktive i forhold til demokratiet og nærdemokratiet.
Det er rigtig godt med nogle minimumskrav i forhold til miljø, men kommunerne skal have ret til at nedlægge veto af hensyn til borgerne og af hensyn til eventuelle naturplaner.
Væksten skal ikke stå i vejen for hensynet til borgerne og naturen.
Vi har brug for ambitiøse kommuner, som skaber gode betingelser for borgerne i landdistrikterne og for naturen og biodiversiteten.
Vi har ikke brug for, at huspriserne pludselig falder helt vildt i et område, fordi der bliver oprettet en kæmpe produktion.
I forhold til muslingerne er der jo et problem med iltsvind i vores danske farvande, og det skyldes især udledningen af kvælstof og fosfor og dermed opblomstringen af alger.
Muslinger spiser alger, og de renser dermed vandet med et lille CO 2 -aftryk.
Mange, specielt fra blå blok,
siger, at det er løsningen på at overholde vandrammedirektivet, og det har man jo for så vidt ret i.
Men problemet er, at de der muslingefarme nogle steder ikke er særlig hensigtsmæssige, da folk oplever, at ålegræsset forsvinder, fiskene forsvinder og de vilde muslinger forsvinder.
Det oplever lystfiskerne.
Det oplever borgerne i området.
Derfor bør der være en balance i muslingeopdrættet, som tager højde for det samlede økosystem.
Kommunerne er jo dem, der er tættest på, og derfor bør de have mulighed for at nedlægge veto, hvis der kommer for mange muslingeopdræt i et område.
Alt i alt ville vi egentlig gerne have haft, at landbrugsaftalen var mere ambitiøs og gjorde, at der kom mindre udledning af næringsstoffer i vores vande, så det dermed ikke var så stort et problem i forhold til iltsvind og andre ting, der er uheldige for økosystemerne.
Vi håber, at den nye havplan, som skal diskuteres til foråret, kommer til at tage højde for nogle af de her problemstillinger omkring muslingeopdræt, og at man f.eks. kan frede områder med hensyn til muslingeopdræt der, hvor det virker mest hensigtsmæssigt i forhold til økosystemerne, så kommunerne dermed ikke får så stort behov for at benytte sig af den her vetoret.