Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2023-05-26:
Tak for det.
Der er blevet nævnt flere gange, både af ministeren og regeringspartierne, at der nu kommer den her virkelig gode kommuneaftale, der løser mange ting.
Så har jeg lige brug for, at vi tager fat i nogle fakta omkring den kommuneaftale.
Den her aftale lander på 2,4 mia. kr., og det er de facto en besparelse.
Det er den ene ting af det.
Der er også positive elementer i det, og jeg vil også godt anerkende de positive elementer, der er i forhold til merudgiftsydelsen.
Det giver rigtig god mening at arbejde videre med lige præcis den, så vi kan få sikret en bedre praksis omkring den.
Men meget af det, der står omkring det specialiserede socialområde, er, at man henviser til den rapport, ekspertudvalget med Tranæs har lavet, hvor de er kommet med de første anbefalinger i forhold til en faglig og økonomisk udvikling.
Jeg tror, det er sådan, det hedder.
Hvis man læser i den rapport, er der nul faglighed, som i absolut nul.
Anbefalingerne går på én lang række ud på at lægge en vægtning væk fra borgerens behov over i økonomien.
Anbefaling 1 er »Øget mulighed for at fastsætte lokale serviceniveauer«: Det er mindre vægt på borgerens behov.
Det er stik imod, hvad ministeren sagde på et samråd i starten af det her år, hvor ministeren sagde, at der skulle være nogle nationale kvalitetsstandarder.
Anbefaling 2 er »Ændring af servicelovens formålsbestemmelse«.
Er I klar over, hvor omsiggribende det er med en mulighed for en større vægtning af økonomien end i formålsbestemmelsen?
I anbefaling 3 anbefaler man at understøtte et øget hensyn til økonomiske hensyn som led i en helhedsbetragtning i Ankestyrelsens behandling af sager efter serviceloven.
Anbefaling 8 er »Indførelse af beløbsgrænse for alternative tilbud«, og det er i virkeligheden også i forhold til botilbud, så man i kommunerne kan flytte rundt med borgerne ud fra kommunens økonomi.
Det henviser man til i den her kommuneaftale.
Ergo kommer man til at tage et større skridt hen imod, at det skal være kommunernes økonomi, der skal være bestemmende, og ikke borgerens behov.
Der bliver jeg bare nødt til at sige, at det ikke er den vej, vi i SF vil gå, og at vi simpelt hen ikke kommer til at anerkende den præmis, at det lige præcis er den her kommuneaftale, der kommer til at løse noget af det her.
Desværre skete der ikke det, der burde være sket, efter at vi sidst behandlede det her forslag, og det var, at vi skulle have været indkaldt til forhandlinger.
Vi lavede – et helt enigt Folketing – en fælles beretning om, at socialministeren skulle indkalde til forhandlinger.
Det er ikke sket, og nu står det hele til at smuldre, og vi får ikke gjort noget ved det her lille forslag, det her lille initiativ, som i virkeligheden skulle stille borgeren bare en my bedre, når man som borger lever med et handicap og egentlig gerne vil leve som et frit menneske i et demokratisk samfund, hvad man jo sådan set også er, når man lever med et handicap.
Men sådan er det ikke, og når man så også fortæller om, at man synes, det er så fint, at der er forskellige serviceniveauer i kommunerne, og at det er rigtig rart, at man kan have forskellige ting, man kan flytte efter, så tror jeg bare, man tager fejl – i hvert fald hvis man spørger mennesker med handicap.
For der er godt nok mange, der har henvendt sig til mig, og som i virkeligheden har udtalt rigtig stor bekymring omkring det at leve med et handicap og faktisk føle sig fuldstændig stavnsbundet, altså at man ikke kan flytte sammen med en kæreste, man har mødt, og at man ikke kan flytte efter et job eller flytte tæt på sine børn og sin familie, ligesom alle andre mennesker i det her samfund kan.
Det synes jeg faktisk er et virkelig stort problem.
Så det, som det her også efterlader, er faktisk et spørgsmål på den helt store klinge: Sig mig, hvad er det egentlig, vi vil med handicappolitikken her i Danmark?
Er vi overhovedet enige i FN's handicapkonvention, som Danmark ratificerede for ret mange år siden?
Det var i 1990'erne.