Nick Hækkerup (S), 2021-01-14:
Debatten om at skærpe straffen for fareforvoldelse fra andre ved brug af fyrværkeri tog vi jo hul på allerede før jul under behandlingen af regeringens forslag om lige præcis skærpet straf for bl.a. fyrværkeriangreb.
Derfor er det også en velkendt debat, Dansk Folkeparti lægger op til med beslutningsforslaget her.
Jeg deler, og regeringen deler Dansk Folkepartis syn på den her type kriminalitet.
At kaste eller affyre brandbomber, bomberør, raketter eller andet efter cyklister eller andre sagesløse borgere er udtryk for hensynsløs og afstumpet adfærd.
Det er en adfærd, som på ingen måde skal bagatelliseres som drengestreger eller lignende.
Når man samtidig kan finde på at skyde fyrværkeri mod vores brandfolk, politi eller øvrige redningsberedskab, er det udtryk for total mangel på respekt.
De er også på arbejde juleaften og nytårsaften med det ene formål at passe på danskerne.
Derfor skal vi slå hårdt ned på dem, der forsøger at lægge hindringer i vejen for deres arbejde eller direkte skade dem, som udfører det her arbejde.
Det er jeg enig med forslagsstillerne i.
Derfor fremsatte regeringen også sidste år et lovforslag, der skærper straffen for angreb med fyrværkeri.
Med lovforslaget blev der indført en ny selvstændig bestemmelse i straffeloven om angreb med genstande – det kan være sten eller fyrværkeri – på personer i offentlig tjeneste eller hverv.
Samtidig skærpede vi straffen med en tredjedel.
Derudover blev straffen for fareforvoldelse ved affyring af fyrværkeri mod personer også skærpet med en tredjedel i forhold til det daværende strafniveau, altså det strafniveau, der henvises til i beslutningsforslaget.
Endelig sikrede vi med lovforslaget, at det også for overtrædelse af den nye bestemmelse om angreb med genstande på personer i offentlig tjeneste vil være sådan, at der skal ske udvisning, uanset hvor længe man har opholdt sig i Danmark, og uanset hvor lang en straf man er idømt, hvis det ikke med sikkerhed er i strid med vores internationale forpligtelser.
For regeringen er det afgørende, at vi som samfund sender et klart signal til utilpassede unge, der begår den her type kriminalitet.
Men her som alle andre steder gør straf det jo ikke alene – og slet ikke det bare at hæve strafferammerne.
Det er nødvendigt, at politiet er til stede, det er nødvendigt, at politiet har ressourcerne, og det er også nødvendigt, at politiet bidrager med en forebyggende indsats, og også i år har det været iværksat.
Indsatsen indebar bl.a., at vores lokalpoliti indgik i dialog med børn og unge i de områder, hvor der traditionelt har været udfordringer med affyring af fyrværkeri op til og under jul og nytår.
Der har været tale om informationer om strafskærpelse, og der har været tale om bekymringssamtaler m.v.
Herudover har politiet i lighed med tidligere år også været på gaden med flere folk i selve nytårsdøgnet.
Jeg tror nok, at det fredelige nytår, som vi fik i år, ikke alene var betinget af det, men nok også af, at coronaen under alle omstændigheder lagde en begrænsning på festivitassen, og under alle omstændigheder har politi og brandfolk betegnet det som en fredelig og rolig nytårsaften, og det er der jo grund til at glæde sig over.
Så langt, så godt.
Men Dansk Folkeparti går med beslutningsforslaget et skridt videre end regeringens forslag ved at sige, at der skal være en minimumsstraf på helt op til 1 og 2 år.
Det lyder besnærende, og det er jo heller ikke et helt ukendt forslag, for
For det første har et stort set enigt Folketing netop vedtaget strafskærpelser på området.
Skærpelser af straffen med en tredjedel er en klar markering af, at vi ikke på nogen måde vil acceptere affyring af fyrværkeri rettet mod beredskab og helt almindelige borgere.
Og for det andet mener jeg ikke, at minimumsstraffe er vejen frem for den her type kriminalitet.
Fareforvoldelse og den nye bestemmelse om angreb med genstande på personer i offentlig tjeneste dækker over en lang række forbrydelser med varierende grovhed.
Det skal domstolene naturligvis kunne tage højde for.
I det hele taget må man vel sige, at vi har haft lejlighed til nogle gange at veksle ord i salen om minimumsstraffe, og at udviklingen helt tilbage fra Christian V’s Danske Lov, hvor der var et betydeligt antal minimumsstraffe, og frem mod i dag har været sådan, at minimumsstraffe er blevet afreguleret; der er over tid blevet færre af dem, fordi man gerne vil have, at domstolene skal have mulighed for at kunne inddrage de konkrete omstændigheder i den enkelte sag.