Mogens Jensen (S), 2020-02-06:
Mange tak for ordet.
Dansk Folkeparti har fremsat et forslag til folketingsbeslutning, der har til formål at sikre mulighed for at fravælge halalprodukter og sikre større viden om effekterne af virksomhedernes udgifter til halalcertificeringer.
Først og fremmest er det vigtigt for mig at sige, at der rent dyrevelfærdsmæssigt ikke er forskel på, om man slagter konventionelt eller efter religiøse metoder, og det mener jeg må være det allervigtigste for forbrugerne at vide.
Det skyldes jo, at de danske regler stiller krav om forudgående bedøvelse af dyr uanset slagtemetode, og faktisk blev de regler indført under den socialdemokratisk ledede regering i 2014.
I forhold til at sikre mulighed for at fravælge halalprodukter, så giver gældende EU-regler ikke mulighed for at indføre et lovpligtigt mærke for halal eller halalfri fødevarer.
Reglerne for mærkningen af fødevarer er totalharmoniseret på EU-niveau, og mærkningen med slagtemetode vurderes ikke at høre under de hensyn, som medlemslandene kan ligge til grund for at indføre et nationalt mærkningskrav.
At indføre et dansk krav om mærkning af fødevarer som halal eller halalfri vil derfor kræve en politisk beslutning på EU-niveau.
Når det er sagt, så kan producenterne vælge at indføre frivillige ordninger, der giver forbrugeren mulighed for at fravælge halalprodukter, naturligvis under forudsætning af, at forbrugeren ikke bliver vildledt.
Forslaget har som sagt også til formål at sikre større viden om virksomhedernes udgifter til halalcertificering og effekterne af disse udgifter.
Dertil vil jeg sige, at det vil medføre væsentlige byrder for virksomhederne at indføre et lovkrav om oplysning om udgifter til halalcertificering.
Byrderne vil dels bestå i administration forbundet med indsamling af oplysninger om udgifterne, dels bestå i aktiviteter forbundet med at skulle oplyse om disse udgifter.
Omfanget af byrderne vil dog skulle kortlægges nærmere, end det gøres i det konkrete ændringsforslag til den nuværende lovgivning.
Desuden er der forskel på, om man ønsker at indføre en generel oplysningspligt om udgifter til certificering af slagtning efter religiøse forskrifter, eller om man specifikt vil indføre en oplysningspligt om halaludgifter.
Det kan umiddelbart godt være svært at argumentere for, at det lige præcis er halaludgifter, som skal underlægges en særlig oplysningspligt.
Indførelse af en oplysningspligt om halaludgifter specifikt kræver en nærmere afdækning af, om det vil udgøre en forskelsbehandling, som er omfattet af diskriminationsforbuddet i den europæiske menneskerettighedskonvention.
Ligeledes vil en undersøgelse af, om virksomhedernes halaludgifter bidrager til at finansiere islamiske aktiviteter, kræve en nærmere afdækning af, om sådan en undersøgelse også er i strid med diskriminationsforbuddet i menneskerettighedskonventionen.
Så alt i alt er det væsentlige for mig i den her sag, at der ikke er forskel på dyrevelfærd for konventionelt eller religiøst slagtede dyr, og jeg mener, at det er det mest relevante i forhold til at sikre oplysning af forbrugerne, og på den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg kan igen kun sige – og det er jo, hvad der er virkeligheden – at den her problemstilling ikke på noget tidspunkt er blevet rejst over for mig fra nogen på forbrugersiden, og det tror jeg simpelt hen er, fordi det, folk går allermest op i, når de vælger deres kødprodukter, er, om der ligger en ordentlig dyrevelfærd bag det, og vi har jo også et dyrevelfærdsmærke, som folk forholder sig til.
Og jeg skal kun gentage, at der gælder det samme for religiøst slagtede dyr, som der gælder for de andre, altså at de først skal bedøves.