runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DD), 2024-01-31:
Jeg siger tak til ministeren for svaret.
Vi ser frem til, at der kommer en redegørelse, som ministeren så har bedt om, fra Dansk Flygtningehjælp, og det er også, fordi det ser ud, som om den pågældende har været ansat i en længere periode hos Dansk Flygtningehjælp.
Derfor er det selvfølgelig meget, meget kritisabelt, at man ikke har set de faresignaler, der kan være, ved at have en medarbejder ansat, der tilsyneladende i relativt lang tid har været indblandet i strafbare forhold, hvad ministeren også siger.
Ifølge dagbladet B.T. er der jo tale om 17 indberetninger om børnene, som i løbet af 4 år er sendt til byen , Ølstykke, hvor der er flere eksempler på, at deres far har isoleret dem, overvåget dem i skolen og været modstander af, at de blev for danske eller blev kristne.
I den forbindelse vil jeg godt spørge: Hvordan kan det ske, at der ikke er nogen, der handler på en skoles opråb i sådan en sag som den her, hvor alle alarmklokker bimler og bamler over lang tid?
Hvordan kan det lade sig gøre, og er der flere sager, hvor det ikke sker?
Christina Olumeko (ALT), 2024-01-31:
Ja, jeg fik mig lige lusket ind igen, for ordføreren giver så korte svar, at vi dårligt nok når at tegne os ind igen.
Jeg synes ikke, at det var særlig tydeligt, og jeg synes nu også, at Liberal Alliance, når organisationerne i dag er til stede og rigtig mange unge mennesker er kommet på tilskuerpladserne og følger med hjemmefra, så bare skylder at uddybe det en del mere, så det er lidt tydeligere for folk, altså hvorfor det er, at samfundsansvaret ikke er klar, når man er 16-17-år, men at man godt kan betale skat.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak for en rigtig fin tale.
Det er jo rigtigt; døden er et rigtig svært emne.
Det er jo også derfor, at det er så svært at tale om for rigtig, rigtig mange danskere.
Det skal vi blive bedre til at tale om, også i forhold til hvad en værdig død er for den enkelte.
For hvad der er rigtigt for mig, er ikke nødvendigvis rigtigt for andre her i salen.
Noget af det, som jeg bemærkede i beretningen fra Rigsrevisionen, var målet om, at 80 pct. af patienterne skal modtages, inden de dør eller bliver for dårlige til at modtage tilbuddet.
På landsplan var det opfyldt for kræftpatienterne, men ikke for folk med andre sygdomme.
Det er jo tankevækkende i sig selv, men er de der 80 pct. ikke også et lidt for lavt mål?
Skulle vi ikke sætte det op?
Monika Rubin (M), 2024-01-31:
Jeg synes egentlig, at det er et rigtig godt spørgsmål, for i vores sundhedsvæsen ville det jo generelt set være rigtig rart, hvis 100 pct. fik den behandling, de skal have, til den tid, de skal have den.
Men jeg går egentlig mere op i, at vi sikrer os, at de rammer og de mål, vi allerede har lavet, også bliver opfyldt, og det gør de ikke på nuværende tidspunkt.
Det viser beretningen jo også, og det er altså forstemmende, at der går så lang tid, før der bliver rettet op på det.
En ting, ingen af os faktisk har snakket om endnu i dag, er hele civilsamfundet, som jeg også tror har et større potentiale, end vi lige får brugt.
Der er hele vågekoneordningen.
Hvis man kunne gøre noget for at bedre rammerne for civilsamfundet, så de også kan løfte en opgave der, hvor de har lyst og mulighed, så tror jeg da også, at der er et uforløst potentiale, vi faktisk kunne gøre brug af.
Det fik jeg ikke med i min tale, men det var noget, jeg tænkte over, da jeg sad nede på min plads.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Jeg synes, at det er rigtig fint, at ordføreren nævner Vågetjenesten, som jo er et fantastisk korps af mennesker med hjertet på rette sted.
Vi når ikke det mål på 80 pct.
Jeg er godt klar over, at man måske ikke vil være med til at se på det, fordi vi skal nå det mål, der er i dag, men i forhold til folk med andre livstruende sygdomme end kræft nås det i hvert fald ikke.
Monika Rubin (M), 2024-01-31:
Det er jo præcis det, som vi er i gang med nu, altså at finde ud af, hvordan når vi de mål, vi har sat os.
For det er jo ikke godt nok at sætte nogle mål og så ikke nå dem.
Louise Brown (LA), 2024-01-31:
Tak for det, formand.
Det var først i forbindelse med en høring, tror jeg det var, i Sundhedsudvalget om aktiv dødshjælp, at jeg blev opmærksom på den aftale, som Folketinget indgik i 2017 om palliativ sedering.
I dag handler det jo ikke om aktiv dødshjælp, men det er dog alligevel lidt i den samme kategori.
Det synes jeg godt at man kan argumentere for.
Jeg har egentlig indtrykket af, at havde det ikke været for debatten om netop aktiv dødshjælp, stod vi her måske ikke i dag, men det er muligt, at jeg tager fejl.
Så må fru Marlene Harpsøe jo rette mig.
Uanset hvad er jeg i hvert fald glad for, at vi er her.
For det viser sig jo, at det er blevet slået fast, at vi simpelt hen ikke er eller har været gode nok til at udbrede den palliative indsats i Danmark, og det kan vi jo ikke have.
Om det skyldes, at man simpelt hen ikke er klar over, at muligheden eksisterer i så vid en grad, som den rent faktisk gør ude på de forskellige afdelinger, hospicer, og hvor man ellers kan udøve den palliative behandling, eller om det handler om usikkerhed fra personalets side om at benytte behandlingen, ved jeg ikke.
Desværre kunne jeg ikke selv være med til mødet, men jeg har efterfølgende kigget materialet igennem, og heri lægger de op til, at vi griber fat om nogle af de lavthængende frugter.
Det er jo skønt med løsninger eller i hvert fald skridt på vejen, der er ligetil at gå til.
En af frugterne er netop oplysning, og derfor er det så godt, at vi har debatten her i dag.
En anden af de her meget modne frugter er aftabuisering af døden, og det er en frugt, som jeg faktisk synes ret godt om.
Så lad os tale noget mere om døden og om, hvilke tanker vi gør os, når vi taler om døden og tænker på døden.
Jeg er selv dødsensangst for at dø og går stadig rundt med sådan en eller anden naiv forestilling om, at det slipper jeg nok for.
Jeg har selv oplevet hele min familie på min mors side dø, lige med undtagelse af en fætter og en kusine.
Så på en eller anden måde burde jeg måske være vant til det, men det er jeg ikke.
Derfor er det dejligt at høre, at der også i dag bliver nævnt, bl.a. af hr. Flemming Møller Mortensen, at man jo ikke behøver at være gammel for at dø eller for at have brug for lindring.
Jeg tror, at der er mange, der har det ligesom mig i forhold til det med døden, men der er helt sikkert også mange mennesker, som allerede har taget stilling via et behandlingstestamente.
Jeg kan også kun opfordre til, at man gør det, hvis man er sikker i sin sag.
Men vi er jo som nævnt ikke i mål endnu, for der er stadig en masse, der, naturligvis i den allerbedste hensigt, bliver holdt i live unødvendigt længe.
Samtidig vil jeg også sige – det var hr. Per Larsen, der inspirerede mig – at jeg også synes, at de her tal sagtens kunne være lidt mere ambitiøse.
Tak for ordet.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak til fru Louise Brown for en rigtig, rigtig fin tale og også for at komme med nogle personlige betragtninger om det emne, altså døden.
Det synes jeg var nogle rigtige fine refleksioner over det, som både ordføreren, men jeg tror også mange andre danskere synes er et rigtig svært emne.
Så tak for det.
Det var sådan set bare det, jeg gerne lige ville sige tak for.
Tak for en rigtig fin tale.
Louise Brown (LA), 2024-01-31:
Selv tak.
Tak for det.
Per Larsen (KF), 2024-01-31:
Tak for det, formand, og tak til fru Marlene Harpsøe for at sætte specialiseret palliation på dagsordenen.
Ingen skal dø uden effektiv smertelindring og kvalificeret omsorg.
Personligt har jeg den holdning, at alle med behov for specialiseret palliation skal have et tilbud om specialiseret palliation.
Den kritik, som Rigsrevisionen rejste i 2020, gik faktisk kun på, at regionerne ikke levede op til kravet om at tilbyde specialiseret palliation til mindst 90 pct. af dem, som havde behov for det, inden for 10 dage.
Det synes jeg faktisk ikke er godt nok.
Vi har heldigvis rigtig god palliation i Danmark.
Der er alt lige fra hospicepladser, palliative afsnit på hospitalerne og udgående palliative teams, som rykker ud i folks eget hjem, når de ønsker at dø hjemme.
Men vi ved jo godt, at det ikke fungerer tilfredsstillende.
Kun i Region Midtjylland levede man op til målsætningen om 90 pct., som fik tilbuddet inden 10 dage.
Alle andre regioner svigtede den målsætning, og værst stod det til i Region Hovedstaden, hvor man faktisk kun nåede godt 60 pct., som fik tilbuddet rettidigt.
Derfor er jeg selvfølgelig også glad for, at der blandt partierne, både i og uden for regeringen, er bred enighed om, at vi skal styrke området.
Jeg ser også frem til sundhedsministerens indkaldelse til forhandlinger, så vi kan sikre, at alle med behov for specialiseret palliation fremover får et tilbud så hurtigt som overhovedet muligt.
Tak for ordet.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak for en rigtig god tale.
Det var en rigtig flot afslutning.
Vi kan nemlig ikke være andet bekendt, så tak for den store opbakning til, at vi netop skal gøre det her meget bedre.
Spørgsmålet om patientrettigheder synes jeg er meget, meget nærliggende.
Så tak for en god tale.
Per Larsen (KF), 2024-01-31:
Selv tak, og tak for initiativet til den her forespørgselsdebat.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Det er blot en positiv tilkendegivelse af Radikale Venstres engagement i den her sag.
Tak for det.
Jeg ser meget frem til de kommende forhandlinger, når de på et tidspunkt kommer.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-01-31:
Tak, i lige måde, og tak for at tage sagen op.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-01-31:
Selv tak.
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-01-31:
Jeg mener helt klart – og det gør Socialdemokratiet også – at vi skal have kapacitet nok.
Jeg tror, at der er rigtig mange, der tænker, at det eneste sted, hvor man kan få lov til at dø fredeligt og roligt og med den nødvendige omsorg, pleje og behandling af specialiseret personale, er på et hospice.
Jo, vi skal have hospicepladser nok, men jeg tror, at de udgående team, som kan komme som frelsende engle ind i et hjem og skabe ro og overblik, få styr på medicinen og tage over i forhold til de pårørende, som måske har været hårdt belastet i et forløb op til, at de kommer, kan gøre meget.
Her kan vi lave en meget hurtig indsats – også op imod det, at man eventuelt skal til at have udbygget kapaciteten på hospicer.
Men det er ikke enten-eller; det er både-og.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-01-31:
Tak for det, og tak til ordføreren for en rigtig fin tale og et mangeårigt engagement i det her vigtige emne.
Jeg tog ordet på grund af den bemærkning, der kom, om, at det ikke kun var speciallæger, men flere sundhedspersoner, der skulle have fagligheden.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg vil blot høre: Nu har man sidste år igangsat den her nye fagområdeuddannelse i palliation, som selvfølgelig er målrettet speciallæger, men idéen er jo også, at f.eks. alment praktiserende læger skal kunne tage enkelte moduler og dermed få noget basal viden om palliation, som de kan bruge f.eks. i borgerens eget hjem.
Så er det nok i ordførerens øjne, eller skal man se på eksempelvis at gøre noget ved grunduddannelsen for både læger og sygeplejersker, så flere får en eller anden basal palliation med i deres grunduddannelse?
Hvad tænker Socialdemokratiet om det?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-01-31:
Til ordføreren vil jeg sige, at det får faggrupperne jo.
Det gør de.
Men det er jo først på det tidspunkt, hvor man virkelig får brug for det, at man også får skærpet sin opmærksomhed på, om man har viden nok.
Jeg tror, at det nye uddannelsestilbud for speciallæger er første step.
Det, der egentlig også er tanken, er, at de skal fungere, som nogle, der faciliterer mere viden, både til almen praksis og til andre faggrupper, men jeg tror, at det vil være rigtig godt, at vi i gruppen af sundhedsordførere sammen med ministeren også får drøftet, hvad der er vores ambitionsniveau på det her område.
Er der noget, vi skal se ind i i forhold til specialeplanlægningen og andet?
For som jeg svarede fru Marlene Harpsøe, er det den socialdemokratiske tanke, at her er det godt at være så godt polstret, at vi har noget bufferkapacitet.
Det er også derfor, det er godt, at flere faggrupper kan hjælpe hinanden.
Jeg har selv oplevet, da min mand døde, at der kom en læge og en sygeplejerske ind ad døren, og de kom som frelsende engle.
De hjalp hinanden, og hvis jeg ikke kunne få fat på den ene, kunne jeg få fat på den anden.
Det er også med til at eliminere en sårbarhed, og derfor er det rigtig godt, at vi får det delt ud til alle dem, der arbejder som sundhedsprofessionelle.
For det med døden skal vi jo se i øjnene, og man skal som faglig være dygtig til det, og så er det ikke så slemt.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-01-31:
Jeg er rørende enig.
Det er vigtigt, at flere fagpersoner kan løfte opgaven, og jeg tror, som ordføreren også siger, at den nye uddannelse kan være med til at løfte niveauet hos flere derude.
Så det er ikke så meget et spørgsmål, men bare en kommentar.
Jeg synes, det er nogle rigtig gode ting, der bliver sagt fra talerstolen, og jeg glæder mig til det videre arbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-01-31:
Tak, og jeg synes virkelig også, vi har fået lagt et godt grundlag i Sundhedsudvalget for at tage den her drøftelse videre.
Vi havde jo besøg af Dansk Selskab for Palliativ Medicin, og også der havde vi efterfølgende en god drøftelse af, hvad vi kan gøre som udvalg.
Den drøftelse skal vi jo så bringe i spil med indenrigs- og sundhedsministeren, for jeg synes virkelig, at regeringens linje er rigtig god og også ambitiøs.
Derfor skal vi hjælpe hinanden med at få det her løftet til det niveau, som det skal være på.
Jeg har lyst til at sige til hr. Stinus Lindgreen, at en af årsagerne til, at Danmark står der, hvor vi gør, er, at vi som land faktisk kom noget sent i gang med palliation.
Så når vi somme tider benchmarker med andre lande, kan vi se, at de har haft flere år til at køre det i stilling og ikke kun tværfagligt, men også kommunalt og regionalt, haft mere tid til at løfte opgaven.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Først tak til ordføreren for en udmærket tale.
Jeg ved ikke rigtig, om vi sparker en åben dør ind; det har i hvert fald været svært at få øje på, hvad der bliver gjort.
Det er jo også derfor, at vi – også qua den beretning, der har ligget fra 2020 – bare har måttet erkende, at vi var nødt til at indkalde til en debat her for at prøve at se, om vi kunne påvirke indsatserne, der bliver gjort.
I forhold til det her omkring hospicepladser kan jeg i hvert fald høre, at ordføreren anerkender, at der mangler hospicepladser.
Det er jeg glad for at man anerkender, for der mangler kapacitet derude – der er folk på venteliste, der dør.
Men noget af det, der faktisk også har slået mig i debatten, er, at der er nogle, der får tilbudt en hospiceplads, men vælger at takke nej på grund af afstand.
Jeg har prøvet at finde forskellige eksempler på, hvor langt man kan have til en hospiceplads.
Bor du f.eks. i Harboøre, er der 74 km til det nærmeste hospice; bor du i Tønder, er der 71 km til det nærmeste hospice.
Gør det ikke indtryk?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-01-31:
Det gør selvfølgelig indtryk.
Vi skal jo tilbyde folk et tilbud så tæt på det, de gerne vil have i den sidste tid, men det kræver jo også, at man kan oprette nogle tilbud med den rigtige faglighed og den rigtige kvalitet.
Vi kommer jo aldrig i en situation, hvor alle har et hospice som nabo.
Så jeg synes, der skal være begge muligheder.
Derfor synes jeg også, det er vigtigt, at vi får lavet et grundigt stykke forarbejde, der kigger på området i sin helhed, når vi skal se på, hvad balancerne er i de ting, hvad det er for nogle tilbud, der er i dag, og hvordan vi forbedrer det samlet set, så flere får en værdig afslutning på livet.
Nå, nu er min tid gået.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak for det rigtig, rigtig fine svar.
Nu har i hvert fald nogle jo i vedtagelsesteksten skrevet, at vi ønsker, at regeringen indkalder til nogle forhandlinger, og udvalget vedrørende en mere værdig død skal jo være færdig her i efteråret, så kunne man ikke sige i dag, at, okay, vi indkalder til forhandlinger på baggrund af de anbefalinger, der kommer der, og så love det?
Det synes jeg kunne være rigtig fint.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-01-31:
Både det faglige oplæg fra Sundhedsstyrelsen, i forhold til hvordan de ser på at man kan styrke palliationsområdet, og Udvalget for en mere værdig død afrapporterer jo i 2024; det var derfor, jeg sagde det med en åben dør.
Der er i hvert fald sat et forarbejde i gang begge steder i 2023, som udkommer i år.
Så det er jo ikke sådan, at der ikke er noget på vej fra regeringen, som man kommer til at diskutere.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak til fru Kirsten Normann Andersen for en rigtig fin tale, som jeg er meget enig i.
Så det er mere bare en anerkendelse af enigheden iblandt os.
Tak for det.
Tak for det svar.
Jeg kunne godt tænke mig, at man var mere forpligtende, i forhold til at man bl.a. gerne vil sikre flere hospicepladser.
Jeg er godt klar over, at der også er andre ting, der er vigtige, men lige nu og her er der folk, der dør på ventelisten.
Der er også en stigning i demografien.
Altså, vi ser flere 80+-årige de kommende år, så der er flere, der får behovet for den specialiserede palliation.
Så vil man ikke godt lægge hånden på kogepladen og sige, at selvfølgelig skal vi da finde nogle flere hospicepladser?
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Jeg vil også gerne sige tak til sundhedsministeren for klar tale, i forhold til at der sker noget, og at der kommer til at ske noget.
Det er rigtig, rigtig vigtigt, så tak for det.
I forhold til at vedtagelsesteksten er anderledes end den, som regeringspartierne har fremsat, er det rigtigt.
Men det er ikke et ønske om at drille regeringen.
Altså, det synes jeg faktisk at det her emne er alt for alvorligt til.
Det må jeg ærlig talt indrømme.
Det er bare vigtigt for mig lige at slå fast.
Ministeren var tidligere på talerstolen inde på noget med en dansk model for en værdig død: at vi skulle lave en helt ny model for en værdig død, som jeg forstod det.
Har ministeren mulighed for at udfolde det noget mere?
Sophie Løhde (V), 2024-01-31:
Det kan jeg klart afvise at det skulle være udtryk for, og det ved Det Etiske Råd også ganske udmærket.
Jeg har sådan set også haft lejlighed til at drøfte nedsættelsen af udvalget med medlemmer af Det Etiske Råd.
Det er slet ikke det, der er intentionen.
Men det kan jo ikke være sådan i det her land, at vi giver nogle monopol på at måtte arbejde med etiske spørgsmål.
Vi vil gerne være med til at understøtte også en bredere samfundsdebat om det her vigtige spørgsmål, og det ser jeg simpelt hen intet til hinder for, at man også kan gøre i andre regi end i Det Etiske Råd, som i øvrigt er sammensat med, synes jeg, nogle meget kompetente personer med vidt forskellige baggrunde.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-01-31:
Tak til jer alle sammen for en god og levende debat om et rigtig alvorligt emne.
Jeg tror, det var ordføreren fra Socialdemokratiet, der kom ind på det her med nerven i debatten og også talte om det arbejde, der både pågår og ligger foran os i Sundhedsudvalget i forhold til hele spørgsmålet om en mere værdig død.
Det er noget, der ligger os alle sammen på sinde, og jeg er trods Rigsrevisionens beretning fra 2020 og de nedslående meldinger, der var der, forholdsvis fortrøstningsfuld, med hensyn til at vi alle sammen i hvert fald er enige om, at det palliative arbejde godt nok kunne blive bedre – det må man sige.
Det har været den klare holdning hele vejen rundt.
Ministeren kommer ind på vedtagelsesteksten, og jeg synes et eller andet sted, det er forkert, at det skal være et stridspunkt, så jeg vil undlade at kommentere det nærmere, for det her er et alt for alvorligt emne til, at der skal være politisk fnidderfnadder om det.
Men vi er i hvert fald enige om langt det meste – det kan godt være, at vi ikke er det om nogle få ord i vedtagelsesteksten, men vi er det om langt det meste i den her debat.
Så jeg vil bare godt udtrykke en stor tak for debatten med jer her i dag, og jeg glæder mig til det arbejde, som vi skal have gjort for at sikre mennesker en mere værdig død, for det kan gøres bedre.
Tak for ordet.
Frederik Vad (S), 2024-01-31:
Tak for det, formand.
I dag er en god dag, for i dag beviser vi, at vi faktisk kan tage den respons, som vi får på den lovgivning og de ordninger, vi laver her fra Folketingets side, alvorligt og tilrette det, så det passer bedre til den virkelighed og de aktører, som skal administrere og fuldføre og udføre den lovgivning.
Det synes jeg også at høringssvarene til det her lovforslag bærer præg af, når man kigger på, hvad Dansk Flygtningehjælp og Dansk Røde Kors og KL overordnet set har tilkendegivet.
Det, vi skal behandle i dag, er et lovforslag, som gælder dem, der er i Danmark på særloven for ukrainske flygtninge.
Dem er der ca. 30.000 af i landet i dag.
Og det, vi gør her, er, at vi med tre dele tilretter lovgivningen, så den passer bedre til deres virkelighed.
Lovforslaget består som sagt af tre elementer.
Det første handler om, at vi nu giver mulighed for, at kommunerne kan yde et tilskud til dem, der forsørger ukrainske børn, som ikke er deres egne.
Der kan ydes et særligt tilskud, der matcher det normalbidrag, som allerede eksisterer i dag.
Men det er jo sådan i dag, som vi alle sammen ved, at ukrainske mænd ikke må forlade Ukraine, og det vil sige, at der primært er kvinder her i landet og i mange andre europæiske lande, som er gift med en mand, men som praktisk talt er enlige forsørgere, fordi deres mand ikke kan bistå med forsørgelsen af deres fælles børn.
Derfor laver vi nu en anden beregning af denne gruppes kontanthjælpssats og sørger for, at de fremover får en ydelse, som svarer til den ydelse, man får som enlig forsørger.
Til sidst ændrer vi reglerne for, hvornår kommunerne overtager ansvaret for den gruppe af ukrainske flygtninge, når de kommer hertil.
I stedet for 4 dage siger vi at der nu skal gå 15 dage, før de får ansvaret.
Det betyder, at kommunerne får mulighed for at tilrettelægge modtagelsen af de her flygtninge meget bedre, end tilfældet er i dag, og det betyder jo så også, at man kan tage meget bedre imod de her mennesker rundtomkring i det ganske land.
Så alt i alt er det her et vanvittig godt lovforslag.
Det vil gøre en konkret forskel for en række ukrainske børn.
Det vil gøre en konkret forskel for en masse forsørgere, som tager sig af ukrainske børn, der ikke er her sammen med deres forældre.
Og det vil hjælpe kommunerne med at kunne tage ordentligt imod de her mennesker.
Så Socialdemokratiet kan støtte det her meget fornuftige lovforslag, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-01-31:
Tak for det.
Siden Ruslands frygtelige invasion af Ukraine har vi i Danmark og fra Venstres side stået ubetinget på Ukraines side og gjort, hvad vi kan, for at hjælpe Ukraine i den svære situation, de står i.
Det gjorde vi også med gennemførelsen af særloven omkring ukrainske flygtninge og de løbende tilpasninger, som vi har foretaget siden, så vi har kunnet tage imod de mange ukrainske flygtninge på en god måde.
Det gør vi også med det her forslag.
Med dette lovforslag afhjælper vi nogle af de konkrete udfordringer, som ukrainerne har oplevet, siden de er kommet til Danmark som følge af krigen.
Alt sammen er det elementer, som gør det lettere at være ukrainer i Danmark, og som støtter de mange fordrevne ukrainere, som er i en helt forfærdelig situation med bekymring for deres kære, som stadig er i Ukraine.
Det støtter vi selvfølgelig op om i Venstre, og jeg kan derfor meddele, at vi stemmer for lovforslaget.
Tak for ordet.