Sjúrður Skaale (JF), 2020-06-18:
Tak for det.
For nogle uger siden udkom der en bog skrevet af Bo Lidegaard med titlen »Uden mandat«, der handler om, hvordan Grønland ligesom blev opdelt mellem Danmark og USA.
Det var en aftale, der blev indgået i 1941 i Washington uden mandat fra den danske regering af en vigtig dansk diplomat.
83 mio. kr. er et meget, meget lille beløb, men det er fuldstændig rigtigt, at det er et vigtigt princip, der brydes, når der bliver krydset en grænse, som ikke er blevet krydset siden 1941.
Især fra den borgerlige side af Folketinget har man været meget bekymret over det.
Det er jeg særdeles glad for at regeringen siger; det er meget vigtigt, for det, som kan skabe sprækker i rigsfællesskabet, og det, som bør vække bekymring, er, hvis der kommer signaler fra dansk side til Grønland, hvor man siger: I må ikke samarbejde med USA på overtagede sagsområder.
Vi respekterer ikke, at I har overtaget sagsområder; de er stadig væk så eller så danske, og vi skal godkende alting, selv om det slet ikke er sikkerhedspolitik, det drejer sig om.
Det er noget, som jeg godt kan forstå vækker bekymring i Grønland, og det er også noget, som vakte bekymring, da det kom frem i den færøske debat, altså at man ikke vil respektere, at et område er overtaget.
Så det er fuldstændig omvendt.
Det, som kan slå sprækker i rigsfællesskabet, er det omvendte, nemlig at man indikerer, at man vil blande sig i noget, som man har givet fra sig.
Så er der en anden ting, og det er, at USA, NATO, Danmark og hele NATO-alliancen i den grad har brug for Grønland, og man har også brug for Færøerne.
Grønland var jo særdeles vigtig under den kolde krig, og det var Færøerne også.
Meget vigtige NATO-installationer var opstillet i Grønland, og meget vigtige radarinstallationer var opstillet på Færøerne; en meget vigtig del af hele Early warning-systemet i den vestlige verden var opstillet på Færøerne.
Men i og med at de her institutioner var opsat uden om den færøske befolkning og de færøske myndigheder, og det eneste, man så til NATO's tilstedeværelse, var krigsskibe, radarer, soldater og militært isenkram, så vakte det en modvilje i befolkningen, og hvert år var der marcher fra de store radarinstallationer oppe i fjeldene og ned til Thorshavn, hvor man protesterede mod det her.
Sloganet var: Ud med NATO.
Det var ikke, fordi man ikke så sig som en del af Vesten, men fordi installationerne var opført på en forkert måde uden inddragelse.
Island var også en særdeles vigtig del af hele forsvaret, og der var amerikanerne i NATO-regi også til stede civilt.
De byggede en lufthavn, næsten som en gave til Island.
Jeg er af den mening, at det er vigtigt for hele NATO-alliancen, at der opbakning til NATO blandt den grønlandske og færøske befolkning, og en måde at sikre den opbakning er, at man ser andet til NATO's vigtigste land, nemlig USA, end militæruniformer, skibe, radarer og den slags.
Det er meget vigtigt, så jeg hilser det faktisk særdeles velkommen.
Der bliver talt meget om, at Kina har store interesser i Arktis.
Kina har jo officielt det, man kalder the Polar silk road, hvor man laver en slags Silkevej i Arktis med store investeringer for at knytte landene til sig, og det er da fuldstændig legitimt, at USA også har de tanker, og hvis man gør noget, som er fuldstændig ufarligt på overtagede sagsområder, kan jeg overhovedet ikke se det farlige eller bekymrende i det.
Jeg kan slet ikke se de sprækker, det skulle skabe.
Jeg synes kun, det er positivt.
Så jeg støtter regeringen hundrede procent i den her sag