Victoria Velasquez (EL), 2024-05-02:
Puh, jeg ville have ondt i maven, hvis jeg skulle være i den her Folketingssal oven på den 134. 1. maj-manifestation og skulle stå på mål for den stædighed, der gør, at man bliver ved med at holde fast i beslutningen om at afskaffe af store bededag, og så oven på de her høringssvar, der bare om noget virkelig viser klart, hvis side man står på i det danske samfund.
Altså, det kan næsten ikke være mere klart, når man ser den opbakning, der er fra arbejdsgiverne, der klapper i deres hænder, samtidig med at Fagbevægelsens Hovedorganisation tager afstand fra forslaget.
Men det er jo ikke kun i det høringssvar, at man er stærkt bekymret.
Det gælder jo også nogle af de andre høringssvar, som vi ser fra Dansk Socialrådgiverforening, Faglige Seniorer, Rådet for Socialt Udsatte, og sådan kunne jeg fortsætte listen.
En af årsagerne til, at jeg synes, at det, vi er vidne til her, er så kritisabelt, er, at hvis vi starter med hele afskaffelsen af store bededag, gik man som regering ind i noget, som egentlig er et arbejdstidsspørgsmål, og som burde være op til overenskomstforhandlingerne.
Man vælger at tromle dem og slet ikke lytte.
Der har været historisk store demonstrationer på Slotspladsen med budskabet om faktisk at lytte.
Og det kommer oven på undersøgelser, der viser, at over 50.000 mennesker er sygemeldte med arbejdsrelateret stress; det er altså arbejdspladsen, der har gjort, at de faktisk er blevet så syge, at de ikke kan møde på arbejde.
Det, de så møder, når de eksempelvis kommer på sygedagpenge, er en ydelse, som er udhulet, og som pludselig giver andre problemer end dem, man står og kæmper med i forvejen.
jo også på sygedagpenge, lige pludselig isolerer sig, ikke inviterer folk forbi til aftensmad eksempelvis, og hvordan de lige pludselig også begynder at låne penge af familie og venner, fordi de ikke kan betale for nogle af de helt basale ting, de før har taget for givet.
Som forældre forsøger de også at beskytte deres børn og lader andre ting ramme sig økonomisk, fordi børnene skal have så godt et liv som muligt.
Jeg vil så vælge at fremhæve nogle af de dele, som FH nævner i deres høringssvar.
Den ene del handler om det problem, som vi jo grundlæggende diskuterer meget, nemlig at man samtidig finder penge til at give overlægen og advokaten 1.200 kr. i nye skattelettelser hver eneste måned.
Sosu'en kan få 200 kr., mens den arbejdsløse, førtidspensionisten, den syge, de studerende – nogle af dem, der er hårdt ramt af inflationen – får 0 kr.
Så jeg ser også det her høringssvar i lyset af alle de andre ting, som der sker oveni.
FH siger: »FH er helt principielt imod, at der skabes endnu større skel mellem dem, der er i beskæftigelse, og dem, der står udenfor, ikke mindst de ledige, og tager derfor afstand fra forslaget.«
Så er der et andet sted, hvor FH også kommer ind på den karakter af løftebrud, som det her lovforslag jo også har, og jeg citerer: »FH mener helt overordnet, at vi skal undgå yderligere undergravning af det sociale sikkerhedsnet.
Derfor var det meget positivt, at SVM-regeringen signalerede, at man ikke ønskede at videreføre tidligere regeringers mindre regulering, som udløb i 2023.
Derfor er det overraskende, at SMV-regeringen nu i forbindelse med afskaffelsen af Store Bededag ønsker at give mennesker på indkomstoverførsler en ekstra straf ved på ny at lave en ekstraordinær mindre regulering på 0,45 pct.
« Jeg tror, jeg vil lade det være ved det.
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi lige nu er vidne til, at man modarbejder, at folk får mere indflydelse på egen hverdag.
Det er jo noget af det, overenskomsterne kan, nemlig at man faktisk kan forhandle løn, arbejdstid og de her forskellige dele, og at det ikke er noget, der skal tromles igennem fra Christiansborg, men at man lytter, også når der er demonstrationer og andre ting, og ikke bare lukker af for det.
Vi er i hvert fald – det overrasker nok ikke – imod lovforslaget.