runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tommy Ahlers (V), 2020-12-21:
Jeg har et spørgsmål til ordføreren, i forhold til hvad ordførerens parti har af forventninger til, hvad der sker over de næste par år i forhold til klimaaftaler.
Jeg var inde på det i mit spørgsmål til ministeren, altså omkring hvilken beslutningshockeystav, som man nu nogle gange taler om, og som vender den anden vej.
Hvis vi nu kigger frem mod slutningen og vi står her igen om 2 år, hvor mange millioner t ser ordføreren gerne, at vi så har lavet aftaler om?
Ikke i forhold til 2025-målet, men i forhold til 2030-målet.
Ruben Kidde (RV), 2020-12-21:
Det er et godt spørgsmål.
Vi har i hvert fald den ambition, at vi inden for de kommende år får lavet aftaler, så vi kan se, at vi netop er på sporet i 2025 frem mod de her 50-54 pct.
Så der skal vi jo allerede i 2025 op over 5-6 mio. t.
Det er klart, at vores store ambition også er, at vi går rigtig hårdt til arbejdet med at få afklaret det her med CO 2 -afgifterne, som jo grundlæggende skal være hovedmotoren i den her omstilling frem mod 2030.
Det er måske svært at sætte på formel, præcis hvor meget der kommer ud af det, men det er noget af det, som kan sikre, at vi når i mål.
Torsten Gejl (ALT), 2020-12-21:
Nu nævner ordføreren, at Greenpeace roser, at nordsøolieaftalen er stoppet for den ottende udbudsrunde.
Kan ordføreren også bekræfte, at Greenpeace faktisk kritiserer slutdatoen og kritiserer minirunderne, selv om de er glade for, at den ottende udbudsrunde er blevet droppet?
Ruben Kidde (RV), 2020-12-21:
Jeg har mest lagt mærke til rosen, vil jeg så sige, og i forhold til de presseklip, jeg har set, er der virkelig stor glæde ved det, vi har besluttet.
Men det er klart, at det jo ikke er perfekt, og Radikale Venstre mener heller ikke, at den aftale er skåret, præcis sådan som vi ville.
Og som jeg også oplevede SF i det forhandlingsrum, var de måske lidt mere offensive end nogen af de borgerlige partier.
Men bottomline er, at det her er en aftale, hvor Danmark så er den største olieproducent i EU og en af de største i Europa, som sætter sådan en slutdato, og det er også noget, som kommer til at presse f.eks. vores norske venner, når de næste gang skal tage en beslutning om, om de skal lave en ny udbudsrunde.
Så jeg tror grundlæggende ja.
Jeg er sikker på, at Greenpeace også har nogle men'er over det, og det har vi også selv, men grundlæggende mener jeg, at der er tale om en rigtig, rigtig positiv aftale.
Torsten Gejl (ALT), 2020-12-21:
I Alternativets optik handler det egentlig mere om, at Radikale Venstre er med til at forlænge gas- og olieboringerne i Nordsøen, end om, at man er med til at stoppe dem.
I 2017 var man med til at lave en rammeaftale med rabatter helt frem til 2050.
Efter vores vurdering ville olie- og gasboringerne i Nordsøen være ebbet ud af sig selv i 2035 eller i 2040 af mangel på kommerciel interesse.
Karsten Hønge (SF), 2020-12-21:
Jeg synes jo, at det, som hr. Søren Søndergaard henviser til, nemlig forslaget til vedtagelse, som jo seks gange refererer til menneskerettigheder eller demokratiske rettigheder, står fuldstændig klart.
Det er fuldstændig klart sprog.
Det er det, der er udgangspunktet i samarbejdet med Kina.
Vi har her i dag jo allerede været inde på enkelte områder, eksempelvis indkøb af ansigtsmasker, som der åbenbart er en større produktion af ovre i Randers – det kendte jeg nu ikke til – men det er da noget, som vi bliver nødt til at lægge ind, hver gang vi handler: Bliver det her produceret af slaver, af fanger, af børn?
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Tak for talen og for initiativet.
Det her er ikke sådan et kritisk spørgsmål.
Det er faktisk et opklarende spørgsmål.
Når ordføreren siger, at han ønsker mere konkret handling fra Danmarks side, og at det vil betyde noget, kunne ordføreren så ikke uddybe, hvad det er for en konkret handling, og hvad det kunne betyde?
Karsten Hønge (SF), 2020-12-21:
Det bliver vi simpelt hen nødt til at tage på os som politikere.
Vi skal mødes med demokratiforkæmpere, som er sluppet ud af kløerne på det politiske kinesiske politi og dermed ikke endt i fængsel.
Jeg synes, det er en pligt, vi har.
Jeg anerkender også, at der er forskellige roller, når det handler om, hvad en udenrigsminister og en regering kan gøre, selv om jeg syntes, det var lidt trist at se, at udenrigsministeren ligefrem skulle have ros af den kinesiske ambassade – det kunne jeg godt have undværet, men jeg forstår godt spillet.
Til gengæld er det en pligt for os og også for de socialdemokratiske folketingsmedlemmer at mødes med dissidenter fra Hongkong.
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Tak, og tak for talen.
Jeg vil bare spørge hr. Karsten Hønge, om der findes områder i Danmarks forhold til Kina, som er undtaget fra at være underlagt en menneskerettighedsovervejelse.
Karsten Hønge (SF), 2020-12-21:
Nej, det ville jeg ikke kunne komme i tanke om.
Annette Lind (S), 2020-12-21:
Tak for det.
Ordføreren siger, at vi på flere punkter er enige.
Vi er faktisk enige i 13 linjer ud af 14.
Det, som jeg prøvede at sige i min ordførertale om den sidste linje omkring det strategiske partnerskab, er, at der netop ikke er nogen modsætning mellem at forsvare menneskerettigheder og så indgå i et strategisk partnerskab.
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Ja, det kan der hurtigt blive.
Det er jo helt klart med den politik, som Kina fører.
Det er fuldstændig oplagt, at hvis man vælger, også inden for rammerne af det strategiske partnerskab, at understrege demokratiske rettigheder, så kan der være situationer, hvor Kina gør gengældelse.
Det har vi set på en masse andre områder, og det må man jo være klar til.
Det var også derfor, man ikke har skrevet det i forslaget til vedtagelse, eller måske endnu værre: at man ikke vil acceptere det, selv om vi har foreslået det.
Så er det jo ikke længere, fordi man ikke lige har konstateret, at det ikke stod der.
Annette Lind (S), 2020-12-21:
Det er jeg simpelt hen ikke enig i, for i min optik er der ikke nogen modsætninger.
Der er det sådan, at man godt kan forsvare menneskerettighederne, samtidig med at man har et strategisk partnerskab.
Men så lad mig prøve at spørge på en anden måde.
Mener hr. Søren Søndergaard ikke, at menneskerettighedsdialogen også er en del af det strategiske partnerskab og den politiske dialog?
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Vi mødte begge to Ted Hui, da han var her for nogle uger siden,
og han understregede, hvor vigtigt det ville have været for ham og demokratibevægelsen at møde udenrigsministeren, altså, at det ville have haft afgørende betydning for de kræfter, der stadig væk var tilbage i Hongkong, at man fra officiel side havde taget den dialog.
Hvad er ordførerens holdning til og vurdering af det?
Karsten Hønge (SF), 2020-12-21:
Det fuldstændig rædselsfulde svar, jeg først vil give, er simpelt hen, at lyset nærmest er slukket i Hongkong.
Jeg synes, jeg har svært ved at se, hvordan man kan komme til kræfter igen i Hongkong, så derfor tror jeg, hvor tragisk det end er, at vi er nødt til at se på, at den næste fase bliver en flugt af demokratiske kræfter ud af Hongkong.
Så nu består støtten ikke i støtte til demokrati- og menneskerettighedsforkæmperne i Hongkong, men i at hjælpe dem videre i livet uden for Hongkong.
Og der tror jeg, at nogle af de ting, som udenrigsministeren har nævnt – det kan være forlængelse af studieophold eller andre former for håndsrækning – kan være nogle af de veje, man kan gå.
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Det er et vanvittig stort og svært spørgsmål at svare på.
Altså, man kan jo sige det sådan, at hvis ikke vi på en eller anden måde kobler nogle af de her dagsordener mere direkte til vores handelsrelationer og helst i et multilateralt setup, så bliver det svært.
Tag f.eks. arbejdsmiljø, som også er en del af menneskerettighedsspørgsmålet: Hvilke krav stiller man til de produkter, man handler med?
Hvilke barrer sætter man også i klimaspørgsmålet osv.?
Det er sådan set det første skridt, som jeg ser det, vi kan tage.
Det er ikke, fordi jeg siger, vi skal være bange for at sige, hvad vores mening er, men jeg hører ordføreren spørge: Hvad er det næste skridt?
Og det, der er vores kæmpe udfordring, er jo, at der ikke er en opposition som sådan i Kina.
Der er nogle mindretal, der er voldsomt undertrykt, men det er ikke sådan, at der står nogen, vi kan, om jeg så må sige, diskutere med eller spørge osv., og det gør jo opgaven meget sværere.
Så mit svar vil være: Lad os starte med at binde Kina til præcis de samme regler, som alle os andre er bundet til inden for handelsregimet, for det er et første godt skridt.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Ordføreren for Venstre rejste, synes jeg, en interessant debat i forhold til det fremtidige strategiske partnerskab, nemlig at der måske er områder, vi skal tage hjem igen.
Der var et eksempel her for et halvt år siden, hvor vores politi havde besøg af politiet fra Hongkong, samtidig med at vi så, hvad der skete på gaderne i Hongkong.
Altså, hvor er grænserne i det her samarbejde, og er der nogle områder, vi simpelt hen bare ikke skal have et samarbejde med Kina på?
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Ja, det tror jeg der er, og hr. Uffe Elbæk nævnte et af dem.
Der har også været eksempler på forskningssamarbejder, som i hvert fald ifølge de mediehistorier, der har været, er blevet brugt i nogle militære organisationer i Kina.
Så jeg synes bestemt, der er ting, som vi skal revidere ud fra den udvikling, der har været de seneste 5-6 år, siden vi etablerede partnerskaberne oprindelig, ja.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-12-21:
Tak, og tak til ordføreren.
Som sædvanlig kommer der altid en analyse fra hr. Martin Lidegaard – en glimrende analyse med fire punkter.
Man kunne måske også have tilføjet et femte: Det globale syd – hvem tager ansvaret for Afrika?
Ordføreren siger her: Vi skal jo have et internationalt regime for lov og orden.
For så vidt jeg er orienteret, er det jo i f.eks. FN, ILO, Menneskerettighedsrådet og OECD's guiding principles.
Det er jo ikke sådan, at vi har noget, der er gennemtvingende.
Der er blevet rejst kritik af WTO, i forhold til at man skulle mainstreame human rights.
Så hvor er det egentlig, ordføreren ser det skulle kunne lade sig gøre?
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Jamen det er jo en sørgelig sandhed, som jeg desværre ikke kan gøre så meget ved heroppefra, at vi i dag ikke har et forpligtende internationalt samarbejde med sanktionsmuligheder på human rights-området.
Det har vi jo aldrig haft.
Vi har forpligtelser, men vi har ikke et verdenspoliti, der kommer efter de lande, som ikke opfylder forpligtelserne.
Jeg tror, at en af de organisationer, som det kunne være, og som jo har sanktionsmekanismer, er WTO.
Men det er en lang proces, og foreløbig skal vi lige starte med at få WTO til overhovedet at fungere, og vi skal have USA med også.
Men hvis USA og EU sammen kunne gøre WTO til en organisation, der virkelig kunne sætte nogle internationale standarder, så var det et godt sted at starte, for også Kina er afhængige af at kunne eksportere deres varer.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-12-21:
Det er jo godt at have nogle større visioner derude.
Men kunne man ikke, for så at være konkret igen, forsøge at starte med EU?
Jeg ved, at ordføreren måske ikke altid er super begejstret for eller har så meget tillid til EU, men EU har jo netop i sidste uge vedtaget et globalt menneskerettighedsregime, så man også kan sanktionere.
Kunne vi ikke fra dansk side også gå den vej?
Jeg kunne have stillet ordføreren mange spørgsmål, men jeg må hellere stoppe her.
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Jeg synes absolut, at Danmark skal være blandt dem i Europa, der skal støtte de bestræbelser i EU, som fru Katarina Ammitzbøll nævner her – bestemt.
Jeg er i øvrigt vild med og begejstret for EU.
Det håber jeg også fremgik af min tale.
Og så glemte jeg at sige før, at når det handler om sydproblematikken, Afrikas fremtid, har Europa om nogen en interesse, et ansvar og en mulighed for meget konkret at gå ind gennem nye handelsaftaler og gennem nye sociale kontrakter og gøre en kæmpe forskel – ikke mindst gennem nye handelsaftaler.
Så der er jeg også helt, helt enig i at vi har en særlig forpligtelse til at gå foran.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Tak for en god tale, og i øvrigt også tak til ordføreren for et godt samarbejde gennem hele den her diskussion om Kina – det har været meget opmuntrende.
Mit spørgsmål går på, om ordføreren og ordførerens parti har et bud på, hvordan Danmark helt konkret kan støtte demokratibevægelsen i Hongkong.
Hvad er der af gode råd til vores udenrigsminister?
Han sidder lige neden for og lytter garanteret.
Så hvad er SF's konkrete bud på, hvordan vi støtter demokratibevægelsen?
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Jo, det mener vi, og vi troede sådan set også, at det var noget, alle mente.
Det er jo derfor, at når man nægter at skrive det ind på trods af opfordringer, må vi spørge: Hvorfor?
Hvad er grunden til, at lige præcis de få ord skal udelukkes, at de ikke må komme ind?
Hvad er grunden?
Jeg synes ikke, at de begrundelser, vi har fået i dag, har været særlig overbevisende.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Tak for en god tale.
I de samtaler, vi havde med Ted Hui, sagde han udtrykkeligt, at han ville anbefale, at man lavede økonomiske sanktioner imod Kina.
Det vil sige, at nogle af de fremmeste demokratiforkæmpere i Kina også anbefaler at gøre det, fordi Kina kun har respekt for den måde at kommunikere på og den måde at handle på.
Hvad er ordførerens overvejelser der?
Annette Lind (S), 2020-12-21:
Ja, det er bare en enkelt kort bemærkning.
Det er, fordi der under samtalen med hr. Michael Aastrup Jensen blev sagt, at de socialdemokratiske medlemmer i Europa-Parlamentet ikke stemte for en resolution om krænkelser af menneskerettighederne.
Kan udenrigsministeren bekræfte, at det ikke er tilfældet, altså at man stemte for resolutionen i sin helhed, men at man så ikke stemte for en del af den?
Det handlede om, at man ikke stemte for, at det var op til Europa-Parlamentet at afgøre, hvilke firmaer og enkeltpersoner regimet kan og skal bruges over for.
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Nu gik jeg ikke ind i polemikken med Venstres ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen, men som jeg er oplyst, og som jeg kan se, har danske socialdemokrater i Europa-Parlamentet stemt for den omtalte resolution i sin helhed.
Jeg tror, det blev oplyst anderledes, og at hr. Michael Aastrup Jensen nævnte, at man havde stemt imod resolutionen.
Det er så ikke korrekt, men altså, jeg undlod at gøre det til polemik, for det kan jo ske for selv den bedste, at der kan blive sagt ting, som måske ikke er helt i overensstemmelse med virkeligheden, fra talerstolen.
Så jeg vil sige til hr. Michael Aastrup Jensen, at det er der lejlighed til en anden gang at korrigere.
Men altså, det var faktisk forkert.
De danske socialdemokrater stemte for resolutionen i sin helhed.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-12-21:
Meget skal man opleve, og jeg har siddet i Folketinget i snart 16 år.
Jeg har endnu ikke oplevet, at en ministers egen ordfører lige pludselig bliver suffløse i Folketingssalen, men noget skal jo opleves en gang imellem.
Men så kunne man jo også være suffløse rigtigt og lægge vægt på, hvad det egentlig var, man sagde nej til fra Socialdemokratiets side i Europa-Parlamentet, nemlig hele spørgsmålet om sanktioner mod Kina.
Der er det jo, at jeg synes, det er rigtig, rigtig betænkeligt, at man ikke er villig til at sætte hårdt mod hårdt.
På den ene side ønsker vi, at der skal være frihandel, og på den anden side skal det også være sådan, at vi tør stå vagt om de værdibaserede udenrigspolitiske mærkesager, som jeg tror vi, forhåbentlig, alle sammen er enige om bliver knægtet dagligt i Kina.
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Jeg er helt ked af igen at korrigere Venstres ordfører, hr. Michael Aastrup Jensen.
Sådan er arbejdsfordelingen mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen helt grundlæggende, og det tror jeg hr. Michael Aastrup Jensen er fuldstændig klar over, når man får kigget nærmere på sagen.
Når det er sagt, er jeg i øvrigt glad for, at vi nu har fået et globalt menneskerettighedssanktionsregime – det er noget, som jeg og den danske regering har arbejdet hårdt for, og det blev vedtaget her for nylig – så EU kan sanktionere grove og alvorlige overtrædelser af menneskerettigheder.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-12-21:
Det er jo de berømte Magnitskysanktioner, som der desværre var stærke kræfter i Europa der ikke ville have skulle hedde Magnitskysanktioner, og som blev indført i EU, og det er jo dejligt.
Det har jeg også talt varmt for igennem mange år, og at det nu er en mulighed, er jo dejligt, men hvor ser vi så den danske regering i forhold til det?
Altså, den amerikanske regering har jo været inde at sanktionere personligt i forhold til Hongkong, hvor officielle folk har knægtet ytringsfriheden, menneskerettighederne og demokratiet konkret.
Hvor ser vi så den danske regering tage lederskab i forhold til at bringe de her sanktioner op i EU, så EU kunne lave de samme sanktioner som USA?
Jeppe Kofod (S), 2020-12-21:
Jeg forstod på spørgsmålet fra Venstres ordfører, at man også glæder sig over, at vi nu har et globalt menneskerettighedssanktionsregime i EU; det glæder mig.
Det er vigtigt, at det redskab selvfølgelig bliver bragt i anvendelse over for grove menneskerettighedskrænkelser, og det arbejde med at undersøge alvorlige menneskerettighedskrænkelser i hele verden går jo i gang nu.
Det er altså ikke rettet mod et bestemt land, men rettet mod hele verden, og det synes jeg er rigtig vigtigt.
Og lad mig i forhold til diskussionen her om Kina komme tilbage til min tidligere pointe.
Jeg synes, den her udfordring, vi står i, er så vigtig og alvorlig, at der ikke er plads til det her indenrigspolitiske fnidder, så det håber jeg vi kan lægge bag os.
Naser Khader (KF), 2020-12-21:
Det er at få fælles fodslag blandt demokratierne i forhold til Kina.
Vi skal ikke betragte dem som vores fjender eller vores modstandere, men bare sige, at vi gerne vil handle med Kina, og at vi gerne vil blive ved med at have et godt forhold til Kina.
Vi skal også fortælle dem, hvad der er vigtigt for os.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Som udgangspunkt synes jeg jo altid, at vi skal samarbejde, og det er den rigtige vej.
Men som ordføreren også siger, går det den helt forkerte vej for øjeblikket i Kina.
Hvad tror ordføreren er den bedste strategi i forhold til det?
Altså, det er jo massivt, hvad der foregår lige nu.
Hvad tror ordføreren er den bedste måde at gøre det på?
Og jeg spørger oprigtigt.
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Tak for spørgsmålet.
For havde jeg haft et minut mere, så var det lige præcis et punkt, jeg gerne ville have udbygget.
For hvis man lige fik fat i det, jeg præcis sagde, så var det på lang sigt, og det vil sige, at vi bestemt ikke udelukker målrettede sanktioner.
Vi udelukker ikke, at det i bestemte situationer kan være nødvendigt, og at det er rigtigt at lave sanktioner.
Det har vi faktisk selv en række gange tidligere foreslået.
Men vi skal bare forstå, at vi på lang sigt ikke kan sanktionere os ud af det her.
Det kunne vi gøre over for mindre lande, hvis vi ville.
Det kunne vi gøre over for Tyrkiet – det vil man så heller ikke – men det kunne man gøre over for lande, der ikke havde den størrelse, som Kina har.
Med den størrelse, som Kina har, er den eneste løsning på lang sigt, at der sker en forandring i Kina, og præcis derfor er det så vigtigt, at vi understøtter de folk, der står for den forandring.
Uffe Elbæk (UFG), 2020-12-21:
Mit sidste spørgsmål er måske sådan lidt mere spidsfindigt.
Noget, som jeg selv har undret mig over, er, hvor tyndhudet Kina er over for kritik af Kina.
Altså, der bliver jo linet et scenarie op, hvor Kina er verdensdominerende økonomisk, vi ser, hvordan de snakker om nye Silkeveje, de opkøber halvdelen af Afrika, de ønsker at sætte sig på Grønland, hvis Trump ikke var kommet dem i forkøbet –
sagt med et smil: Hvorfor reagerer Kina på de mindste kritiske formuleringer?
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Det skal jeg ikke gøre mig klog på i forhold til at komme med den eneste forklaring, men jeg tror faktisk, at en af forklaringerne er, at det kinesiske kommunistparti slet ikke sidder så sikkert i sadlen, som det bliver fremstillet.
Som jeg sagde i min tale, er der jævnlige oprør i Kina.
Det er ikke noget, vi hører om.
Det er jo lidt ligesom med Den Himmelske Freds Plads.
Der hørte vi jo meget om Den Himmelske Freds Plads og om det, der skete der, men de der arbejdere, der demonstrerede og strejkede og blev myrdet i hundredvis ikke ret langt væk, hørte vi jo stort set ikke noget om.
Og det er altså noget, der foregår i Kina, med frie fagforeninger, som er under opbygning under vanskelige vilkår, og det skal vi støtte noget mere.
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Tak for en tale med, synes jeg, mange gode og interessante pointer.
Jeg vil egentlig spørge lidt den anden vej.
For nu har hr. Søren Søndergaard jo spurgt de fleste af os, dog ikke mig, hvorfor der ikke står det med respekt for menneskerettigheder under det strategiske partnerskab, og for mit vedkommende kan jeg bare sige, at jeg godt kunne tænke mig en uddybning af, hvad det egentlig betyder.
For i dag har vi jo et program om menneskerettigheder under det strategiske partnerskab, og det går jeg fuldt ud ind for skal fortsætte, og vi har, selv om vi har et strategisk partnerskab, trods alt også haft en meget kritisk dialog med Kina.
Man kan diskutere, hvor meget der er sket, og hvor meget det har hjulpet, men vi har da talt pænt meget og kritisk om det, også bilateralt.
Så hvad er det, det betyder, som der ikke er i dag, om jeg så må sige, under det med respekt for menneskerettigheder?
Det var i hvert fald en af grundene til, at jeg tøvede lidt over for den formulering.
For hvad er det?
Er det først, når vi har indført et fuldt liberalt demokrati i Kina?
For som hr. Søren Søndergaard antydede, kan det måske godt være, at det har en lidt længere tidshorisont end de næste 3 år.
Eller hvad betyder det?
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Hvis vi nu tager den del med handel, betyder det jo, at vi skal gøre alle dem, der handler, og alle dem, der investerer i Kina, og også, hvad skal vi sige, ved hjælp af den danske stat og danske initiativer, opmærksom på, at det under ingen omstændigheder og på ingen måde får os til at stoppe med at kritisere overtrædelser af menneskerettighederne, når det er nødvendigt at gøre det.
Så er det jo sådan set en måde at sende et signal til danske virksomheder og andre på: Invester endelig i Kina, engager jer endelig, men lad være med at investere noget, I ikke kan tåle at tabe.
Martin Lidegaard (RV), 2020-12-21:
Det bringer mig videre til den der forståelse af sanktioner versus ikkesanktioner, som jeg synes er en vanvittig interessant diskussion, og hvor jeg måske synes, at det ikke er så let at skelne mellem »om lang tid« og »i morgen«.
Nu kan sanktioner jo være mange ting, men jeg går ud fra, at det, vi snakker om her, primært er handelssanktioner.
Og der deler jeg egentlig det synspunkt – og det var også det, jeg gav udtryk for i min tale – at jeg ikke er sikker på, at vi gør nogen nogen tjeneste ved, lad os nu bare teoretisk sige nødvendigvis at lave store handelssanktioner imod Kina.
Det forstår jeg, og det synspunkt deler vi.
Men man kan måske forestille sig nogle andre ting.
Men kunne ordføreren uddybe det der med sanktionerne lidt?
Søren Søndergaard (EL), 2020-12-21:
Ja, på et halvt minut.
Min pointe var sådan set bare at sige, at det ikke kan løse problemet på lang sigt, og det var jo for at bruge det som et springbræt til at sige noget andet.
Vi skal forstå, at vi med den magt, Kina har i verden, ikke får en fredelig verden, vi får ikke en demokratisk verden, hvis ikke der sker en ændring i Kina, og den ændring må komme indefra.
Den kan ikke påtvinges med sanktioner.
Den kan ikke påtvinges ved en militær intervention, den kan ikke påtvinges med cyberangreb.
Den kan kun påtvinges af befolkningen i Kina selv, og derfor skal dem, der gør oprør for at få demokrati og menneskerettigheder, altid have vores støtte, uanset hvad det koster på kort sigt.