Søren Pape Poulsen (KF), 2017-11-16:
Tak for den positive modtagelse af lovforslaget.
Som flere har været inde på, er det jo et meget omfattende og teknisk lovforslag.
Jeg vil derfor her alene komme ind på nogle af de grundlæggende elementer i lovforslaget, og der er jo også rig lejlighed til at få stillet en række spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Som tidligere nævnt er det her jo et forslag, der er fremsat i 2012 og vedtaget i april 2016.
Pakken består først og fremmest af databeskyttelsesforordningen, som skal gælde i både den private og den offentlige sektor.
Forordningen finder anvendelse fra den 25. maj 2018, og da forordningen har direkte virkning i Danmark, er vi forpligtet til at indrette dansk lovgivning i overensstemmelse med den fra den 25. maj 2018.
Beskyttelsen af personoplysninger vil fremover hovedsagelig ske i forordningen.
Det vil altså sige, at de store linjer på databeskyttelsesområdet allerede er lagt.
Det er f.eks. EU-forordningen, der indfører det nye krav om såkaldt privacy by design og kravet om, at man i visse tilfælde skal have en såkaldt databeskyttelsesrådgiver.
Kravene til it-sikkerhed kommer også fra forordningen, ligesom de høje bøder, man hører så meget om, også kommer fra forordningen.
Det er i det lys, jeg fremsætter lovforslaget til en ny databeskyttelseslov, L 68.
Formålet med lovforslaget er alene at supplere reglerne i forordningen.
Forslaget opretholder og fastsætter således supplerende nationale bestemmelser om behandling af personoplysninger inden for det nationale råderum, som forordningen giver mulighed for.
Det gælder f.eks. bestemmelserne om, hvornår loven finder anvendelse, altså lovforslagets anvendelsesområde, og det gælder også reglerne om de registreredes rettigheder, og hvornår man kan gøre undtagelse fra rettighederne.
Med lovforslaget lægges der f.eks. op til, at regler om behandling af oplysninger i statistisk og forskningsmæssig sammenhæng videreføres.
Som et sidste eksempel på, at vi lægger op til at fortsætte den gældende retstilstand, kan nævnes reglerne om indretningen af Datatilsynet og overliggeren, Datarådet.
Følgeforslaget, som vi også behandler her i dag, L 69, skal jo selvfølgelig ses i sammenhæng med hovedforslaget.
Følgeforslaget er af meget teknisk karakter.
Det har været nødvendigt at fremsætte det lovforslag, da en række danske love indeholder henvisninger til persondataloven, og disse henvisninger skal tilpasses til databeskyttelsesforordningen og den nye databeskyttelseslov.
Der skal derfor foretages en række konsekvensændringer, som foreslås med dette tekniske følgelovforslag.
Men tilbage til hovedforslaget, for der er truffet nogle valg, og der er noget, der er nyt.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi i lovforslaget til databeskyttelsesloven har truffet en række valg.
Det drejer sig først og fremmest om lovforslagets bestemmelse om, at offentlige myndigheder skal kunne ifalde bøder for overtrædelse af databeskyttelsesforordningen og databeskyttelsesloven.
Offentlige myndigheder skal kunne ifalde en bøde på op til 2 eller 4 pct. af myndighedens driftsbevilling, naturligvis afhængigt af grovheden, dog maksimalt 8 mio. og 16 mio. kr.
Normalt kan offentlige myndigheder ikke ifalde et bødeansvar for at agere som de myndigheder, de nu engang er.
Men vi har valgt at lægge vægt på, at det kun er rimeligt, at offentlige myndigheder også risikerer bøder, når nu private virksomheder risikerer de meget høje bøder, der i princippet kan komme helt op på 75 mio. eller 150 mio. kr. afhængigt af grovheden.
Når det er sagt, er vi også opmærksomme på, at 8 mio. eller 16 mio. kr. selvfølgelig er mange penge, og der er jo ikke nogen af os, der som sådan har en interesse i, at en kommune skal af med flere millioner, hvis en kommunal medarbejder ved en fejl har fået lagt cpr-numre på kommunens hjemmeside, og vi har derfor også lagt nogle klare forudsætninger ind i lovforslaget for at tage højde for, at der er særlige forhold, der skal tages hensyn til, når domstolene i givet fald skal idømme bøder til offentlige myndigheder.
For det første er der jo tale om bødelofter.
Men der er altid momenter, der kan tale i en anden retning.
Det kan være, at det er sket uagtsomt, altså ikke med vilje.
For det andet forudsættes det udtrykkeligt i lovforslaget, at bøder som sådan – og ikke kun bødelofter – bliver lavere for offentlige myndigheder.
Derudover forudsætter vi for det tredje i forslaget, at der skal tages hensyn til den særlige situation, myndigheder står i.
Det er jo nemlig den, at de efter lovgivningen er pålagt at varetage lovbestemte opgaver.
Myndighederne kan derfor ikke uden videre standse deres drift, og her adskiller myndigheder sig jo fra private aktører, der normalt ikke er pålagt bestemte opgaver i lovgivningen.
Vi forudsætter også udtrykkeligt i lovforslaget, at der ved udmålingen af bøden til myndigheder skal lægges vægt på, at myndighederne er meget forskellige, og at to myndigheder næppe er helt ens.
De er underlagt meget forskellige rammevilkår.
Nogle offentlige myndigheder har således en bevilling, der er bundet tæt op på deres lovbundne opgave, hvilket der naturligvis skal tages hensyn til.
Endelig skal man for det fjerde ikke nødvendigvis have en bøde i første hug.
Vi forestiller os således ikke med lovforslaget, at myndigheder skal have en bøde for alle overtrædelser af reglerne.
Man kan meget vel forestille sig, at en overtrædelse sanktioneres med et påbud fra Datatilsynet – det kan gælde både private og offentlige – og at der først, hvis påbuddet overtrædes, skrides til bøde.
At vi nu lægger op til bøder til offentlige myndigheder, ændrer heller ikke på de nuværende muligheder for disciplinært at forfølge en kommunal medarbejder.
Altså, en offentligt ansat vil naturligvis også fremadrettet kunne straffes for overtrædelse af straffeloven.
Men vores oplæg i lovforslaget er altså, at også myndigheder som sådan skal kunne ifalde et bødeansvar.
Jeg synes, vi har set for mange eksempler, hvor man får en fornemmelse af, at personoplysninger har været behandlet for lemfældigt, og jeg er sikker på, at den blotte risiko for, at man som myndighed kan få en bøde, vil have en meget disciplinerende effekt, som gør, at myndighederne vil passe bedre på vores alle sammens oplysninger.
Jeg ser frem til den videre behandling.
Jeg er helt med på – det har jeg også hørt i dag fra ordførerne – at der jo er en række tekniske ting, vi skal have boret ud under udvalgsbehandlingen, og det ser jeg frem til.