Jakob Engel-Schmidt (M), 2025-05-15:
Tusind tak for det, formand.
Lad mig starte med at udtrykke en stor taknemlighed over for fru Pia Kjærsgaard og over for fru Mai Mercado.
Jeg synes, den her debat både er vigtig og nødvendig.
Vi kender alle sammen H.C. Andersens tekst til »I Danmark er jeg født«, hvori linjen »du danske sprog, du er min moders stemme« indgår.
Jeg er selv vokset op med en mor, der ud over at arbejde i min fars virksomhed og forskellige kunstneriske virksomheder er uddannet korrespondent, og hun er et af de mest velformulerede mennesker, jeg kender.
Her for nylig gjorde hun mig opmærksom på, at der på Nivaagaard findes »Reservat for truede ord«, hvor man samler de danske ord, der er i risiko og i fare for at udgå af sproget, fordi de bliver brugt i mindre grad.
Sproget er levende, sprog er noget, der udvikler sig, og sådan har det altid været i Danmark.
Jeg synes også, at der er grund til at have stor eftertænksomhed og overveje, hvad man kan gøre for at passe på det danske sprog, så det også tilfalder vores børn og fremtidige generationer.
Derfor hilser jeg debatten velkommen.
Jeg synes, at det danske sprog har meget stor kulturel og samfundsmæssig værdi, og vi befinder os i en tid med meget stor international usikkerhed.
Vi taler om nødvendigheden af militær oprustning.
Det er vi dygtige til, eller vi er i hvert fald blevet bedre til det.
Vi sørger for, at vores økonomi kan følge med.
Det er alt sammen, fordi vi gerne vil passe på det helt særlige, som Danmark er, og fundamentet for det er jo det sprog, vi har med hinanden.
Vi er et lille sprogområde: Der er godt og vel 6 millioner danskere inden for vores grænser, der taler det danske sprog og et par hundredetusinde uden for.
Og passer vi ikke selv på det, er der nok ikke andre, der vil overtage den opgave.
Derfor er debatten rigtig.
Jeg synes også, det er vigtigt, at man overvejer grundigt, hvilke initiativer man kan tage på et sådant område.
Det gælder på uddannelsesinstitutioner, men i særdeleshed også i kulturlivet.
Jeg er absolut ikke afvisende over for, at man kan tage forskellige initiativer, men jeg er tvivlende over for, om en sproglov som det, der er skitseret i de to forslag, er den rigtige løsning.
Det betyder ikke, at regeringen ikke er villig til at overveje andre tiltag, men jeg synes, det er vigtigt, at man husker på, om det, man gør, har en positiv effekt på det, man ønsker at opnå.
Jeg kan være bange for, at en egentlig sproglov vil være en lidt firkantet og måske en bureaukratisk måde at gå til bevarelsen af det danske sprog på.
P.t. Arbejder vi i regeringen med at forenkle den statslige mængde af bureaukrati, forsøge at se, om vi kan reducere antallet af hænder, der arbejder med bureaukrati, og øge antallet af hænder ude på vores skoler, på vores universiteter, i vores børnehaver, i forsvaret og andre steder.
Jeg tror, at en sproglov vil kunne risikere at lægge til i bureaukratiet.
Jeg synes også, at man skal se på de tiltag, vi allerede har kigget på og gennemført, der er med til at styrke det danske sprog, hvor det findes.
Vi har et kulturliv i verdensklasse, der arbejder målrettet på, at det danske sprog lever på scenen, på film, i musikken.
Morgensangsmissionen bevæger sig rundt til flere hundrede danske folkeskoler, hvor børn i alle aldre er med til at lære om den danske sangskat, fortrinsvis på dansk.
Med den filmaftale og det medieforlig, rigtig mange partier i Folketinget bakker op om, sørger vi for at finansiere medier på dansk.
Vi sørger for at finansiere dansk indhold, vi sørger for, at det kommer ud over landets grænser, og produktionen herhjemme styrkes.
I nogle af de forslag, jeg kan læse, er en af tankerne, at man skal sørge for at begrænse nogle af de muligheder, kulturinstitutioner og kulturindustrien har for at samarbejde med engelsksprogede virksomheder og andet.
Jeg kan være lidt bekymret for, om det er den rigtige vej at gå.
Jeg synes, at det er vigtigt at nævne, at vi jo ikke lovgiver direkte, det er i hvert fald ikke normalt herinde, om det danske sprog, men vi lovgiver indirekte, når vi sørger for at finansiere vores biblioteker, når vi sørger for at støtte vores kulturliv, når vi sørger for, at danskerne har mulighed for i hele Danmark at opleve vores sprog levende der, hvor de er, der, hvor de arbejder, der, hvor de bor.
Og jeg synes, at vi som politikere og som borgere kan lade os inspirere af kulturlivet, af vores musikere og forfattere og skuespillere og debattører.
Jeg er ikke afvisende over for at tage nye initiativer.
Jeg vil gerne se på, om Dansk Sprognævn arbejder på den rigtige måde.
Det fylder i debatten, og der synes jeg, at flere politikere, der sidder i salen i dag, har sagt nogle kloge ting, og det synes jeg vi skal kigge på i fællesskab.