runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Nej, det kan det ikke.
Hvis jeg havde brugt min taletid fuldt ud, hvor jeg så ville have repeteret kendt viden,
så ville jeg selvfølgelig have holdt et større indlæg om, hvordan opgavefordelingen er bygget op mellem Udenrigsministeriet, der afgiver en udenrigs- og sikkerhedspolitisk vurdering, og Rigspolitiet, der afgiver de konkrete eksporttilladelser, og Erhvervsministeriet, for så vidt angår de her dual use-produkter.
Og det, der er vores opgave, og det, som jeg står på mål for her, er i forhold til den udenrigs- og sikkerhedspolitiske indfaldsvinkel, og den handler om at efterleve de EU-retlige og internationale forpligtigelser; det er alene det, der er styrende for vores vurderinger.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det.
Men jeg vil så lige høre udenrigsministeren, om udenrigsministeren også vil se på eksisterende godkendelser – de godkendelser varer jo, som jeg forstår det, nogle år – og om man i lyset af den dramatisk ændrede situation, der er i Israel, så også vil se på de godkendelser, for det mener folkeretseksperter jo man bliver nødt til.
Så vil jeg også høre, om udenrigsministeren anerkender, at vores forpligtigelser i forhold til EU's regler og våbenhandelstraktaten også gælder ved rammeaftaler, hvis vi er bekendt med en slutbruger.
Med andre ord: Hvis vi under F-35-programmet skulle vide, at F-35-fly bliver eksporteret til Israel, så gælder vores forpligtigelser også inden for en rammeaftale.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Det sidste kan jeg fint bekræfte.
Altså, hvis der er en kendt slutbruger, foretages der jo en konkret vurdering af slutbrugerlandet.
Og det særlige ved F-35-programmet er, at man ikke kender slutbrugeren.
Så er jeg helt med på, at det er balanceret, for man kan jo i hvert fald ikke udelukke, at de lande, der indgår som partnerlande i F-35-programmet, er blandt slutbrugerne.
Det er de jo pr. definition.
Og det omfatter også Israel.
Det håndteres så ved en rammevurdering, fordi der jo i virkeligheden eksporteres til USA, og så vil det være den amerikanske våbenkontrol, der ligger til grund for den endelige godkendelse.
Jeg kan sige, at den justerede tilgang, som jo er et udgangspunkt, altså at vi har flyttet os fra at være restriktive til at være meget restriktive, gælder de fremadrettede udtalelser, som Udenrigsministeriet bliver bedt om at give i forhold til nye ansøgninger om eksport.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Tak for det, formand.
Anerkend Palæstina som en selvstændig stat.
Det er essensen af dette forslag, som vi i Alternativet er meget tilfredse med at vi skal behandle her i salen i dag.
Vi mener, vi bør anerkende Palæstina som en selvstændig stat, og at det er på høje tid, at vi gør som 140 andre stater i verden og giver Palæstina anerkendelsen som den selvstændige stat.
Lige nu hærger vold, mord og hungersnød i Gaza, ødelæggelse, forældreløshed og humanitær katastrofe.
Det er virkeligheden for palæstinenserne i Gaza.
Men det må høre op, og det vil høre op.
På et tidspunkt stopper kamphandlingerne, og lad os håbe, at vi snart når det punkt.
En anerkendelse af Palæstina som selvstændig stat er måske ikke det første og mest akutte, som palæstinenserne har brug for lige nu.
Palæstinenserne har akut brug for fred, for sikkerhed, for mad og drikke, for varme og for tryghed.
Men palæstinenserne har også brug for håb og for anerkendelse af, at der er to stater i en tostatsløsning.
Det betyder, at vi som sikker og ressourcestærk stat også skal arbejde med et langsigtet spor for fred.
Den danske regering har en palæstinastrategi.
Den strategi sigter bl.a. mod at sikre en tostatsløsning.
For at det kan ske, skal Palæstina anerkendes som selvstændig stat.
Det giver sig selv, at det kræver to stater.
På den note håber jeg, at dette forslag og denne proces kan samle store dele af Folketinget.
Mange tak for ordet.
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-16:
Og i øvrigt tak for anerkendelsen af, at løsningen er en tostatsløsning.
Jeg synes, det er lidt problematisk at antyde, at det her forslag skulle være udtryk for en belønning af Hamas, al den stund at Hamas er lodret imod en tostatsløsning af de årsager, som ordføreren selv var inde på.
Deres ønske er en palæstinensisk stat på hele det oprindelige palæstinensiske område og altså dermed, at Israel ophører med at eksistere, og derfor har jeg meget svært ved at se, at en anerkendelse af en palæstinensisk stat ved siden af Israel skulle være at imødekomme Hamas.
Tværtimod synes jeg, det er at sende et klart signal til alle de palæstinensere, som ikke støtter op om Hamas, men måske potentielt kunne gøre det af håbløshed, om, at verden bakker op om deres retfærdige ønske og krav og folkeretligt korrekte ønske og krav om at kunne leve frit i en fri og demokratisk stat.
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Vi ønsker, at det her kan ske, og tror kun, at det kan ske, hvis der er en vis form for frit valg og en vis form for selvstyre, og det er jo ikke tilfældet i dag.
Så det ville være lidt af et blålys at tro, at det kunne lade sig gøre.
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-16:
Men det argument bider jo sig selv en smule i halen.
For den nuværende israelske regering er jo lodret modstander af, at det nogensinde kommer, altså at efterleve FN's resolutioner og folkeretten, og arbejder hele tiden aktivt på at undergrave det palæstinensiske selvstyre og umuliggør jo dermed sådan set det perspektiv, som ordføreren siger skal være opfyldt, før man kan anerkende en palæstinensisk stat.
Så er det sådan, at en ekstrem israelsk højrefløj – og det er dem, der regerer Israel nu, jo – skal kunne, om man så må sige, diktere Danmarks position på det her område ved at undergrave muligheden for, at der etableres et levedygtigt palæstinensisk selvstyre i de besatte områder?
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Altså, det er jo ret grotesk, at der faktisk er international enighed om, at vi skal have en tostatsløsning, med undtagelse af to stater: Israel og Palæstina.
Og hvis vi anerkender det her – jamen jeg tror ikke, vi kommer længere.
Vi kommer ikke til at have den tostatsløsning, som vi ønsker.
Så vi ser det ikke som realiserbart med de forudsætninger, der er nu.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Jeg vil blot for god ordens skyld sige, at det jo ikke alene er Enhedslistens forslag.
Det er jo et beslutningsforslag fremsat sammen med SF, Alternativet og Radikale Venstre, så vi er faktisk fire partier bag det.
Så vil jeg gå til mit spørgsmål, som lægger lidt i forlængelse af min kollega hr. Pelle Dragsteds, og som handler om, hvordan det egentlig er, man opbygger forudsætningerne for en levedygtig stat og statsadministration under besættelse.
Altså, er man ikke lidt nødt til at gøre lidt af begge dele?
Vi gør jo med dansk udviklingsbistand rigtig meget for at opbygge forudsætningerne for et bæredygtigt palæstinensisk selvstyre, men med den besættelsesmagt, som Israel er, og med en Netanyahuregering lige nu strammes grebet jo både om selvstyret, men også om de områder, der skal blive til den palæstinensiske stat.
Så hvis man venter længere tid, er risikoen så ikke, at forudsætningerne faktisk siver endnu mere ud, end hvad de er i forvejen?
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Lad mig indledningsvis beklage det med forslagsstillerne.
Jeg er klar over, at der er flere, beklager.
Altså, jeg synes, det må være svært at lave lidt af hvert i øjeblikket, når vi har så outreret en situation, som vi har, med Hamas, der fylder så meget, som de gør.
Så lidt af hvert er ikke en løsning.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Vi har haft mange af de her drøftelser før, så jeg er helt sikker på, at ordføreren, ud over at vi deler ønsket om den her tostatsløsning og lige rettigheder for de to befolkninger, også mener, at det er noget, der løses ad et politisk spor gennem forhandlinger og gennem politiske fredsforhandlinger.
Tror ordføreren ikke, at perspektivet for den palæstinensiske befolkning med at tro på, at der kan komme fredsforhandlinger igen, bliver større, ved at man internationalt anerkender deres ret som selvstændig stat, når de skal sidde i de forhandlinger på sigt?
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Igen må jeg sige, at jeg betragter det som ikke realiserbart på et tidspunkt, hvor Palæstina som potentiel stat er så svag og er så stærkt kontrolleret af Hamas.
Vi skal se andre former for potentiale i et selvstyre først.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Jeg har altså virkelig svært ved at forstå fru Helle Bonnesens logik med, at det her skulle være en præmiering af Hamas.
Altså, det er, som om anerkendelsen af Palæstina og en tostatsløsning skulle være noget, vi har opfundet efter den 7. oktober sidste år.
Der er jo ikke den sammenhæng.
Konflikten mellem palæstinensere og israelere er pågået i årtier, så hvor er der nogen sammenhæng?
Det er det første.
Og så kommer jeg frem til det egentlige spørgsmål, og det er: Når nu palæstinenserne i den grad er et glemt og et klemt folk, der i dag for nogens vedkommende og for alt for manges vedkommende mener at have fundet en løsning i den her fundamentalistiske, ekstreme udgave af islam, kunne fru Helle Bonnesen så ikke se, at det måske er det at række de her palæstinensere en hånd og give dem et håb om og det lys, at der findes et andet sted at gå hen end til Hamas, ved netop at anerkende Palæstina, der faktisk kunne være med til at undergrave Hamas?
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Nej, jeg tror faktisk, at tingene er lige præcis omvendt.
Altså, hvis man giver nogen et håb, som ikke eksisterer, kan jeg kun se det som en håndsrækning til Hamas.
Selv om de ikke ønsker en tostatsløsning, kan jeg kun se det som en indirekte anerkendelse af dem, og det ønsker vi ikke at være med til.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Hørte jeg virkelig fru Helle Bonnesen sige, at der skulle være tale om at give palæstinenserne et håb, der ikke eksisterer.
Altså, nu må vi lige have lidt stringens i argumentationen.
Man kan jo ikke både sige, at det går man ind for, og sige, at de ikke skal have håbet om at få det.
Det er jo det, der kan være med til for det første at være løsningen på konflikten og for det andet her og nu være med til at give palæstinenserne en lille smule tro på, at der findes en anden verden end krigen med Israel og den her fundamentalistiske, ekstreme udgave, som Hamas står for.
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Det er ikke en farbar international vej.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det.
Vi har i de tidligere debatter sat fokus på det uhyggelige terrorangreb på Israel og på de enorme lidelser og den humanitære katastrofe, som vi ser i Gaza.
Vi har sat fokus på den stadig mere bekymrende situation, vi ser på Vestbredden, og på de alt, alt for mange, der mister deres liv i en brutal og langvarig konflikt.
Vi har sat fokus på de ulovlige bosættelser, som langsomt, men sikkert kvæler håbet om en levedygtig palæstinensisk stat.
Der er brug for at genskabe et håb hos de mange fredelige og demokratiske kræfter, som både hos palæstinenserne og israelerne vil en anden fremtid, og som drømmer om en tostatsløsning, hvor to stater, Israel og Palæstina, kan leve fredeligt ved siden af en anden – de kræfter, som kæmper for folkeretten og for menneskerettighederne.
Vi tror på, at anerkendelsen af Palæstina som en stat og som et land kan bidrage til at genskabe det håb hos dem, der kæmper for den fremtid, og det vil sende et klart signal til de ekstreme kræfter i både Israel og Palæstina, som ikke ønsker to ligeværdige stater, som lever fredeligt side om side.
Det vil sende et klart signal til Hamas og andre ekstreme grupper, som ikke ønsker en israelsk stat, hvis vi anerkender en palæstinensisk stat inden for 1967-grænserne og ikke fra floden til havet.
Det vil sende et klart signal til de ekstreme israelske politikere og bosættere, som ønsker at udslette en palæstinensisk stat gennem fakta på landjorden, som det hedder i en direkte oversættelse, gennem aggressive bosættelser.
Det vil sende et signal om, at palæstinensere og israelere er ligeværdige, når de mødes til forhandlinger, og når de mødes i FN.
Jeg har selv oplevet i FN, hvordan palæstinensere som observatører sidder bagest, taler sidst og føler sig tilsidesat.
Det gavner ikke den ligeværdige samtale og forhandling.
Derfor ønsker vi, at Danmark, den danske regering, tager et skridt videre og klart siger, at Danmark vil anerkende Palæstina som en selvstændig stat.
Vi forstår godt, at der er brug for, at der bliver skabt konturerne af et demokratisk fundament i Palæstina på både Vestbredden og i Gaza, og vi forstår, at der er brug for spæde skridt mod fredsforhandlinger, men vi ønsker, at Danmark siger klart og tydeligt, at straks de betingelser er opfyldt, er Danmark klar til at anerkende Palæstina som en selvstændig stat.
Der er brug for at skabe håb, og der er brug for at skabe fred.
Til slut og som en personlig kommentar, som jeg føler mig nødsaget til at komme med, på baggrund af at Dansk Folkeparti har beskyldt mig for at skjule personlige interesser i debatterne i dette Folketing, vil jeg deklarere, at jeg er medejer af og engageret i en virksomhed, som handler med lande, som står på en liste hos Verdensbanken over verdens konfliktramte lande.
Det handler også helt i det små om håb og om fred, og det hænger sammen for mig, og nu har jeg i hvert fald gjort mine kollegaer her i Folketinget opmærksom på det.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Tak, formand.
Man kan med god grund spørge, om man ikke belønner Hamas for terroraktionen ved at oprette en selvstændig palæstinensisk stat.
Man kan godt stille spørgsmålet.
Man kan også stille det spørgsmål, om en selvstændig palæstinensisk stat vil skabe fred.
Jeg er ikke sikker på, at det vil skabe fred; jeg er faktisk ret mistrøstig.
Jeg tror aldrig, der bliver fred i det område, uanset om der er en tostatsløsning eller ej.
Hvorfor skulle det bevirke, at palæstinenserne slår sig til ro, når de får en stat, som med al sandsynlighed også bliver en kludetæppestat, altså Gaza og så visse områder på Vestbredden?
Man kunne sagtens forestille sig, at man bruger en selvstændig palæstinensisk stat til at angribe.
Der er jo selvstændige arabiske nationer rundt omkring Israel, som med jævne mellemrum angriber Israel eller i hvert fald har intentioner om det, eller som planlægger det.
Iran, som er et kludetæppe af mange forskellige folkeslag, har lige angrebet for nylig.
Jeg anerkender, at der er et håb om fred, og fredsstifterne er jo salige.
Jeg må bare indrømme, at historien er imod os, religionerne er imod os, kulturen er imod os, hadet er imod os og kampen om ressourcerne er imod os.
Så uanset om der kommer en palæstinensisk stat eller ej, tror jeg ikke på, at der kommer fred.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det.
Så vil jeg da blot opfordre ministeren til også at se på de eksisterende godkendelser.
Det mener vi at vi folkeretligt er forpligtet til.
Så vil jeg høre udenrigsministeren, om udenrigsministeren forventer, at Danmark i den retssag, der nu er rejst af en række folkelige organisationer, kunne risikere at blive dømt, hvis vi ikke tager de her eksisterende godkendelser op til overvejelse.
Henrik Dahl (LA), 2024-04-16:
Tak for ordet.
Jeg synes egentlig, at hr. Jesper Petersen holdt en utrolig tankevækkende ordførertale, for det er jo fuldstændig rigtigt, at hvis ånden i det her forslag blev gjort til gældende virkelighed, ville det blive meget svært for Israel at forsvare sig mod Iran, og vi ved jo – det var også noget, som hr. Jesper Petersen fremhævede – at Iran sådan set bare venter på en gunstig lejlighed til at eliminere staten Israel, hvis det er muligt.
Så det er et lidt mærkeligt forslag, der som sin konsekvens har, at Israel ikke kan forsvare sig imod de fjender, som landet har.
Danmark håndterer spørgsmålet om våbenhandel med Israel på linje med de fleste af de lande, som vi er allieret med.
Det har udenrigsministeren allerede redegjort for, og det har nogle af os også hørt i andre sammenhænge i dag.
Det er jo en tingenes tilstand, som vi er godt tilfredse med i LA, og derfor ser vi ikke nogen grund til at lave om på tingene, og derfor kan vi ikke støtte forslaget her.
Tak for ordet.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Jeg har bedt om ordet, fordi jeg blev slået af det her argument om, at så kan Israel ikke forsvare sig.
Det er jo ikke rigtigt.
Så hvis Israel gør det, kan man jo ophæve suspensionen.
Det her handler om, at man ikke eksporterer til et land, som er anklaget for folkedrab, fordi den krigsførelse, der er, bygger op til, at man rent faktisk kan føre den retssag, og fordi der er adskillige dokumentationer for krigsforbrydelser i den måde, som Israel fører sin brutale krig i Gaza på.
Så den sikre vej til at undgå det er jo at indgå en våbenhvile og stoppe krigshandlingerne.
Det har ikke noget at gøre med alle mulige andre former for militære konfrontationer.
Det handler om, at Israel som alle andre lande i verden skal overholde krigens love og international humanitær folkeret, og at Danmark skal overholde de regelsæt, vi har forpligtet os på, når det gælder vores våbeneksport.
Henrik Dahl (LA), 2024-04-16:
Jamen jeg kan ikke forholde mig til, at et medlem af det danske parlament står og smider om sig med anklager imod Israel.
Folkemord og krigsforbrydelser har været oppe – grove, grove anklager, som bare bliver brugt som politisk kasteskyts.
Jeg kan overhovedet ikke forholde mig til det.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Det er fair nok.
Men de regelsæt, som Danmark er forpligtet af, taler om, at man skal lave en risikovurdering, når man eksporterer, altså risikoen for alvorlige menneskerettighedskrænkelser eller krigsforbrydelser.
Anerkender ordføreren, at der er en risiko for, at den måde, Israel fører sin krig i Gaza på, kan være i uoverensstemmelse med international humanitær lov og krigens love?
Henrik Dahl (LA), 2024-04-16:
Men de danske myndigheder, som skal foretage en risikovurdering, kaster ikke om sig med politisk motiverede anklager om grove forbrydelser.
De er bare mere besindige, og de er ikke nået frem til de samme vilde konklusioner, som Enhedslisten bl.a. er nået frem til.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Ja, det kunne vi da.
Det er klart, at vi kan det som Folketing.
Hos SF er det en afvejning af de muligheder, der ligger.
Udenrigsministeriet har meddelt, at de skifter praksis.
Der er civile organisationer, der lægger en sag an.
Det får konsekvenser også for Danmarks hjælp til Ukraine, for vi kan ikke sige farvel til vores F-16-jagerfly, hvis ikke vi har F-35'erne.
Er det så lige præcis nu, man skal gøre det?
Igen siger jeg ikke, at det ikke på et tidspunkt skulle være det, men hvorfor er det dog lige nu, hvor det får konsekvenser for Ukraine og der er andre ting, der er på vej?
Så synes vi ikke lige, det er at ramme skiven lige nu.
Jeppe Søe (M), 2024-04-16:
Det her er endnu et forslag, vi ikke kommer til at stemme for.
Vores eksport er, som det allerede er sagt af udenrigsministeren, allerede meget restriktiv, og det er jo altså en skærpelse i forhold til blot restriktiv.
Vi har ikke suspenderet, men der skal jo gives tilladelser til den her type eksport, og der har vi altså en meget restriktiv sagsbehandling.
Jeg er ret tryg ved, at det er Udenrigsministeriets folk og Rigspolitiet, der sagsbehandler og dermed kan vurdere, om en eksporttilladelse giver mening, og altså også, om den lever op til EU-retlige og internationale forpligtelser.
Andre forpligtelser eller holdninger er jo ideologiske tiltag, og det synes vi ikke skal drages ind i sagsbehandlingen, hvilket det jo ville være at suspendere eller lignende, så Moderaterne siger nej tak til det punkt.
Ellers vil jeg også lige sige tak for en god debat – gange tre.
Det er rigtigt, at der har været en masse gentagelser, men det har såmænd også været meget nuancerende og fordybende, fordi vi har gravet os længere og længere ned i det.
Så det er ikke helt dumt med mellemrum at tage hensyn til udenrigsministerens kalender.
Helle Bonnesen (KF), 2024-04-16:
Denne weekend har været endnu et grumt kapitel i krigen omkring Israel.
Vi har nu en situation, hvor der er flere aktører, og hvor krigen spreder sig til flere aktører.
Som andre har været inde på, er der allerede opstillet temmelig restriktive foranstaltninger og ændringer af disse, både hvad angår import og eksport.
Konservative kommer ikke til at stemme for forslaget, og i det her tilfælde kommer vi til at lægge os på linje med regeringen.
Vi mener, at der i forvejen er den nødvendige skærpede bevågenhed på området, og vi stemmer altså imod.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til Enhedslisten for at fremsætte det her forslag.
Det her er for mig ikke et spørgsmål om politik.
Det er, når det gælder eksport til Israel, et spørgsmål om internationale forpligtelser.
For Danmark har tilsluttet sig EU-reglerne i Rådets fælles holdning og fælles regler for kontrol med eksport af militær teknologi og udstyr.
Vi har tilsluttet os FN’s våbenhandelstraktat, og vi er dermed forpligtet til at vurdere, om Danmark gennem eksport af våben eller våbendele risikerer at medvirke til alvorlige menneskerettighedskrænkelser eller krigsforbrydelser.
Og jeg vil igen understrege, at der blot skal være tale om en risiko.
Hvis Israel gjorde langt mere for at sikre, at den risiko ikke var så udtalt, ville vi ikke behøve denne debat eller dette beslutningsforslag.
Det handler om regler, vi har skrevet under på, og som vi selv har været med til at udarbejde, og de regler giver os ingen anden udvej end at stoppe for eksport af våben til Israel.
Vi behøver ikke at vente på en retssag, som med stor sandsynlighed først kommer for retten om mange, mange måneder, og som med sikkerhed vil blive anket, hvis staten skulle tabe ved første instans.
Derfor vil vi også gerne takke udenrigsministeren for at tage de første skridt hen imod, at det sker for nye ansøgninger med en meget restriktiv holdning, og vi vil opfordre udenrigsministeren til også at se på de eksisterende godkendelser af våbeneksport, hvor slutbrugeren kan være Israel.
Det er folkeretten og de internationale regler, vi som lande i verden og som et land i Europa aftaler med hinanden, og som Danmark altid har kæmpet for.
Det er folkeretten, de kæmper for i Ukraine.
Det er folkeretten, som er vores vigtigste håb i en urolig verden, og derfor bliver vi nødt til at stå fast på vores fælles internationale regler, også når det er svært, og også når det kan koste for Danmarks virksomheder.
Så derfor støtter vi beslutningsforslaget.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Tak, formand.
Dansk Folkeparti vil gerne handle med Israel, også når det gælder våbenindkøb.
Derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Stop al salg af våben til Israel – det er budskabet fra Alternativet.
Vi er helt enige med forslagsstillerne fra Enhedslisten.
Vi skal stoppe for våbensalg til Israel og israelske virksomheder.
For hver dag der går, hvor vi fortsætter med at sælge våbenteknologi til Israel, stiger risikoen for, at vi direkte eller indirekte gør os skyldige i brud på den humanitære folkeret.
Danmark er en del af FN's våbentraktat, og den siger bl.a., at er der i en case en overvejende risiko for, at der vil ske krigsforbrydelser, vil eksport af våben og våbenteknologi til den pågældende case være i strid med FN's våbentraktat.
Vi er også en del af EU's våbenhandelsaftale, som siger, at er der en klar risiko for, at der vil ske krigsforbrydelser, vil eksport af våben og våbenteknologi til den pågældende case være i strid med EU's våbenhandelsaftale.
Den Internationale Domstol, ICJ, har slået fast, at det er muligt – de kalder det plausibelt – at Israels aktuelle operationer i Gaza kan forstås som en overtrædelse af folkedrabskonventionen, så lad os nu lytte til international ret.
Hvis der er et område, hvor det uden tvivl giver mening at vi er forsigtige i vores dispositioner, så er det da i en case som den her.
ICJ vurderer, at det er plausibelt, at Israel overtræder folkedrabskonventionen.
Hvis det ikke er nok til, at vi i det danske Folketing beslutter os for at stoppe med at forsyne det israelske militær med våbenteknologi, så er vores moralske kompas godt nok på slingrekurs.
Vi støtter forslaget fra Enhedslisten.
Tak for ordet.