Mette Frederiksen (S), 2023-10-05:
Tak for en rigtig god dag her i Folketinget.
Hvis man lige var landet fra Månen og hørte debatten, både her i salen, men nok også kommentatorernes udlægning af den, skulle man jo tro, at alt var galt i Danmark: velfærden, den grønne omstilling og måske især mine taler – der er alt for meget Shu-bi-dua, den er for altmodisch, vitserne er for gamle og for dårlige, og kan en statsminister ikke gøre det bare lidt bedre end at skrive ind til Sara & Monopolet?
Jo, det tror jeg sådan set godt jeg kan.
Så af hensyn til alle landets kommentatorer kommer der nu noget, der går endnu længere tilbage, som er endnu mere dansk, som er endnu mere populærkultur og endnu mere nostalgisk.
Det er en referenceramme, der er evig aktuel, nemlig Matador.
Det er tiderne, der skifter, og en verden i opbrud, og familier af forskellig baggrund og politisk overbevisning.
Allerede nu kan jeg se det på jer.
Alle sidder og tænker: Hvem af karaktererne minder man selv mest om, og hvad med de politiske modstandere?
Når jeg nu lyttede til hr. Alex Vanopslagh, og nu er han her desværre ikke i salen, tror jeg nok, at jeg selv er gamle fru Fernando Møhge, og lidt som hun gør med Misse, gør jeg, hvad jeg kan, for at holde regeringen i kort snor, og jeg må også forstå, at jeg skælder og svinger med taktstokken.
Og hr. Alex Vanopslagh er så måske den entreprenante vestjyde, der ankommer med toget til byen med et lidt mærkeligt indhold i kufferten den her gang, et ønske om at legalisere kokain eller, må jeg forstå på debatten, i hvert fald et ønske om at afkriminalisere det.
Uanset om der er tale om det ene eller det andet, vil jeg gerne sige, at jeg er helt og aldeles, lodret og helt og aldeles grundlæggende uenig i det.
For lige så vigtigt det var at give lægeordineret heroin til de mest udsatte misbrugere – og dem vil regeringen gerne gøre endnu mere for at hjælpe – lige så skadeligt vil det selvfølgelig være at slippe kokainforbruget fri.
Måske vender vi tilbage til det i debatten.
For her og nu vil jeg lave tre nedslag: Velfærd eller skat?
Arbejde eller frihed?
Klima eller miljø?
Det er tre emner, der nogle gange er modsætninger, selv om de ikke behøver at være det.
Men inden da vil jeg komme med en lille betragtning: I løbet af debatten i dag har der været hundredvis af korte bemærkninger.
SF og Enhedslisten har haft i alt over 40 korte bemærkninger og mange gode betragtninger, også mange, jeg har været enig i.
Men jeg synes ikke, jeg hørte en eneste, der handlede om løn til offentligt ansatte.
For et år siden handlede alt ellers om løn, og man gik også til valg på, at lønnen skulle være bedre.
Det gjorde Socialdemokratiet også.
Nu står vi så i spidsen for en regering, der er i gang med at gennemføre det lønløfte.
Og hvor er så venstrefløjen?
Den er væk, den er videre.
Nu handler det så om noget andet, nemlig velfærd eller skat?
Og lad os bare tage den, for fru Pia Olsen Dyhr har været i arkiverne og citerede mig for et budskab om, at velfærd er vigtigere end skattelettelser.
Det kan man finde rigtig mange citater om, og det mener jeg i øvrigt stadig væk.
Men jeg har også været en tur i arkiverne, fra dengang SF selv sad i regering og tog ansvar, i øvrigt bl.a. for en skattereform, der gav et større arbejdsudbud end det, der følger af regeringens kommende skattereform.
Dengang sagde fru Pia Olsen Dyhr, og jeg citerer: Vi har fremlagt en skattereform, der både sikrer flere i arbejde, at alle bidrager til gang i væksten, og at vores fælles velfærd kan udvikles.
Hvad er så egentlig situationen nu her 10 år senere
Ja, vi bruger flere penge på velfærd, kommuner og regioner, end SRSF-regeringen gjorde – flere penge – og vi planlægger en højere offentlig vækst end SRSF-regeringen gjorde.
Det kendetegner netop ikke det SF, jeg godt kan lide, at man som Maude går op og lægger sig, når det er svært, og I er jo faktisk med i stort set alle aftaler, vi laver i de her år.
Og tak for det, for vi har brug for jer nu.
For sandheden er jo, at med et råderum på 68 mia. kr. er det ikke et spørgsmål om skattelettelser for hverken 5 mia. kr. eller mere end det, og om det er det, der kommer til at gøre en nævneværdig forskel for velfærden.