runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Magnus Heunicke (S), 2025-04-09:
Det var præcis derfor, at jeg har været nødsaget til at anmelde situationen til Ankestyrelsen med 25 konkrete kommuner, og det er Ankestyrelsen nu ved at behandle.
Det er jo det, jeg kan som minister.
Jeg er nødt til også at understrege, at hvis man her tror, at det ville være hurtigere eller bedre, hvis vi vedtog en lov her i Folketinget, som så krævede, at Miljøstyrelsen overtog opgaven, så skulle Miljøstyrelsen lave det arbejde, som kommunerne har lavet en gang, og det ville forsinke processen yderligere.
Vi har brug for hurtig handling, så vi får stoppet sprøjtningen de steder, hvor vi borer efter drikkevand.
Jeg må erklære mig helt enig med hr. Søren Egge Rasmussen i analysen af den alt for naive tilgang, der var, til, at man med frivillige aftaler skulle komme i mål her, for det lykkedes jo slet ikke.
Vi nåede jo i mål med hvad?
Den seneste status, jeg fik oplyst, før vi var nødt til at gribe ind med lovgivning, var 7, 8, 9 pct. Så lovgivningen var nødvendig her, og den lovgivning betyder så, at kommunerne skal levere det her.
Hvis man i stedet for lod staten overtage opgaven, ville man forsinke opgaven yderligere, og det har vi ikke interesse i.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-04-09:
Vi står jo i en helt vildt alvorlig situation, hvor der i 2023 er blevet fundet pesticider i godt 51 pct. af de aktive vandværksboringer.
Det er en utrolig trist og foruroligende rekord.
Kigger vi i de øvre grundvand – det er jo fremtidens drikkevand – ser det endnu værre ud.
Vi kigger ind i noget, hvor fremtidens drikkevand bliver endnu mere forurenet med pesticider, og derfor må man jo sige, at opgaven er blevet svigtet politisk.
De her frivillige aftaler har jo ikke virket, og kigger man ind i endnu mere frivillighed, har vi den her såkaldt grønne trepart, men den har jo ikke løst opgaven med at redde vores drikkevand; det var egentlig en del af kommissoriet.
Så vi står i en situation, hvor man kan håbe, at der er nogle af de lokale grønne treparter – det er i hvert fald, hvad jeg har hørt – der tager med ind i deres arbejde at komme frem til løsninger, som kan være med til at sikre rent drikkevand, og det kunne være ved at prioritere økologi i de områder, hvor vores drikkevand dannes, og at sikre, at der kommer mere natur og skov i de områder.
Men den løsening er jo sådan noget, som det er overladt til nogle repræsentanter udpeget af kommuner at komme frem til.
Der må jeg nok sige, at der har Folketinget svigtet.
Det er jo korrekt, at med det, der vedtaget i Folketinget, er opgaven overladt til kommunerne, men vi kan jo nå at gribe ind.
Altså, der er nogen, der tror, at kommunerne kommer i mål, men det er jo ikke sikkert.
Vi kan også vælge, at der indføres et nationalt forbud fra den 1. januar 2026, for at lægge pres på, at man kommer i mål med opgaven.
Så jeg vil gerne høre, om ministeren går ind for, at vi her i år fik vedtaget en lov, som sikrede et nationalt forbud mod sprøjtning i BNBO-områderne den 1. januar 2026.
Magnus Heunicke (S), 2025-04-09:
Det er kommunerne, der har ansvaret for drikkevandsbeskyttelsen, og det har de haft siden 2007.
Det er rigtigt, at der blev lavet en aftale i 2019, som hr. Søren Egge Rasmussen refererer til, der netop gav kommunerne opgaven at risikovurdere konkrete boringsnære beskyttelsesområder, altså drikkevandsboringerne, hvorefter områderne så skulle beskyttes.
Det var i 2019, og derfor er det dybt skuffende, at alt for mange kommuner stadig væk ikke er i mål med det arbejde.
Det er også grunden til, at Folketinget jo har vedtaget en lov, der indfører helt konkrete tidsfrister, som jo nu er overskredet.
En af betingelserne i tillægsaftalen fra 2019, som hr. Søren Egge Rasmussen refererer til, er jo, at en lodsejer, der ejer det jord, hvor der skal være sprøjteforbud, skal have fuldstændig erstatning, uden at det er i strid med statsstøttereglerne.
Det er præcis det, som de gældende regler – dem, som vi vedtog i Folketinget sidste år – tager højde for, og hvis man lavede det, som hr. Søren Egge Rasmussen foreslår, så ville man ikke kunne løse det på den måde, hvor der er erstatning, og hvor det ikke er i strid med statsstøttereglerne.
Derudover er den valgte model præcis den, som blev foreslået af både DANVA og Danske Vandværker, som har som eneste formål at sikre rent drikkevand til danskerne.
Det ændrer ikke på, at det ikke er tilfredsstillende, at den lov, vi har vedtaget i Folketinget, ikke blev overholdt af alle kommuner.
De fleste kæmper med det, og de har fået en klar besked fra Miljøministeriet om, at de skal i mål, og vi har desværre også været nødt til at melde en række kommuner til Ankestyrelsen, netop fordi man nogle steder er alt for langt fra målet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-04-09:
Mener ministeren, at der bør indføres et nationalt forbud mod at sprøjte i de boringsnære beskyttelsesområder, som det blev aftalt politisk i 2019, nu, hvor en lang række kommuner ikke har udstedt påbud inden for tidsfristen?
Peter Hummelgaard (S), 2025-04-09:
Jeg har ikke noget ønske om at indføre masseovervågning.
Det her handler om at give PET muligheder for at arbejde databaseret og analysebaseret i en samfundstid, hvor mere og mere af vores aktivitet og i øvrigt radikalisering, planlægning af sabotage, spionage ikke nødvendigvis foregår ved fysiske aktiviteter ude i virkeligheden, men jo foregår databaseret.
Det er jo grundlæggende de her værktøjer, vi vil give PET mulighed for at have, men det er klart, at man altid skal afveje de forskellige hensyn og sørge for, at der er de rigtige balancer.
Det synes jeg egentlig nok også der er i lovforslaget, men vi lytter selvfølgelig også til de høringssvar, der er kommet, og er i gang med aktuelt at se på, hvad det så giver anledning til af justeringer.
Helene Brydensholt (ALT), 2025-04-09:
Tak for det svar.
Så vil jeg egentlig gerne bruge mit sidste spørgsmål på at tale lidt mere om masseovervågning, som jo er den anden store bekymring, som vi har i Alternativet i forhold til lovforslaget.
Kristian Bøgsted (DD), 2025-04-09:
Tak for det.
Er ministeren enig i biolog Kent Olsens udtalelser om, at der er plads til omkring 200 ulve i Jylland?
Det bliver vi jo så selvfølgelig ikke ret meget klogere af, og jeg synes jo egentlig, at det er fair nok, at ministeren ikke decideret skal tages til indtægt for en udtalelse fra en biolog.
Men man kan med god grund spørge om det her, for jeg og Danmarksdemokraterne mener jo ikke, at vi skal have ulven, mens andre mener, at vi skal have den.
Jeg er med på, at ministeren lige nu forsøger at arbejde på at få ændret status omkring fredningen af ulven, så vi rent faktisk kan lave noget mere regulering ud over det, vi kan i dag, som kun vedrører problemulv, hvor vi har problemet med, hvem der definerer, hvad en problemulv er.
Men man kan jo allerede nu godt begynde at gøre sig nogle tanker, og det håber jeg da egentlig at regeringen gør, for jeg har da en stærk forhåbning og en forventning om, at vi som minimum rent faktisk får ændret på fredningsstatus af ulven, så vi kan lave en regulering af bestanden.
Når man så skal have en regulering af bestanden, skal man jo også have taget stilling til, hvor mange ulve der så skal være.
Nu har vi en biolog, der udtaler, at der er plads til op omkring 200 ulve – jeg siger i Jylland, fordi det er der, de er.
Der er jo ikke lige udsigt til, at de er på vej til Sjælland lige nu.
Det er Jylland, der skal have de her ulve.
For 200 ulve er mange ulve – det synes jeg i hvert fald – der skal rende rundt og skabe de problemer, vi ser i dag.
Sverige, der er et meget større land end os, har taget stilling til, hvor mange ulve de gerne vil have derovre og regulere ned efter det.
Så regeringen og ministeren gør sig vel nogle tanker om, hvad man fra regeringens side mener er en acceptabel bestand af ulve.
Jeppe Bruus (S), 2025-04-09:
Mig bekendt har biolog Kent Olsen udtalt, at han vurderer, at den danske natur kan huse omkring 180-240 ulve.
Jeg vil ikke kloge mig på, hvad bevæggrund biologen har for det, men det, jeg er optaget af, er jo, at vi finder en balance, hvor ulvene ikke skal løbe ind i de byer, hvor vi bor, og hvor vi passer bedre på de husdyr, vi har.
Det er jo sådan, at i dag er ulven strengt beskyttet.
Det vil sige, at selv hvis der var ulve nok til at reproducere sig selv, kunne vi stadig væk ikke regulere den.
Det er jo det, vi arbejder for at vi ændrer, og det er vi i gang med på europæisk plan at ændre, så den går fra strengt beskyttet til beskyttet.
Det betyder, at når den har en gunstig bevaringsstatus, kan vi så begynde at regulere.
Hvor mange skal der så til det?
Ja, det er det, som myndighederne skal tælle op her til sommer og give et bud på.
Hvad det ender med at være, har jeg ikke nogen viden om, og derfor har jeg også lidt svært ved at erklære mig enig eller uenig i det, som Kent Olsen har udtalt.
Mattias Tesfaye (S), 2025-04-09:
Vi har jo etableret det for at kunne have de svære diskussioner med hinanden i et fortroligt, men også i et åbent rum.
Så det synes jeg da ville være meget relevant, både for at vi som politikere kan høre, hvad f.eks. KL og Skolelederforeningen tænker omkring de her spørgsmål, men jo også for at vi kan få Lærerforeningens undersøgelse og deres relevante bekymringer ind på bordet.
Helena Artmann Andresen (LA), 2025-04-09:
Tak for det.
I en rundspørge blandt Danmarks Lærerforening svarer 37 pct. af de adspurgte, at de inden for det seneste år har undladt at ytre sig kritisk offentligt om arbejdsrelaterede forhold, selv om de havde lyst til det.
Heraf svarer 63 pct., at de frygtede negative reaktioner fra deres leder, 45 pct. svarer, at de frygtede negative reaktioner fra kommunen, mens 41 pct. svarer, at det skyldtes frygt for fremtidige jobmuligheder.
Hvad vil ministeren gøre ved det her problem?
Vil ministeren f.eks. sætte det her på dagsordenen til næste møde i Sammen om skolen?
Mattias Tesfaye (S), 2025-04-09:
Der er nok mange ledere, der ønsker sig, at de problemer, der er i en organisation eller på en arbejdsplads, bliver holdt internt.
Men særlig i den offentlige sektor er det vigtigt at holde fast i, at offentligt ansatte også har ytringsfrihed.
Det er klart, at man udtaler sig på egne vegne, og der har man udstrakt ytringsfrihed.
Hvis man udtaler sig på myndighedens vegne, skal den ansatte selvfølgelig følge ledelsens beslutning om, hvem der må udtale sig om hvilke emner.
Men jeg har også fuld tillid til, at de ansatte, og det er både pædagogerne og lærerne, er i stand til at adskille, hvornår de udtaler sig på myndighedens vegne, og hvornår de udtaler sig på egne vegne.
De er også borgere i samfundet.
Helena Artmann Andresen (LA), 2025-04-09:
Den daværende formand for Skolelederforeningen, Claus Hjortdal, udtalte i september sidste år, at man svækker skoleledernes mulighed for at håndtere en krise, så snart den lægges ud i det åbne rum.
Han mener ikke, at problemer med arbejdsmiljøet skal bringes i TV 2 Nyhederne eller lokalavisen, men at det skal håndteres på skolen.
Hvad tænker ministeren om den udtalelse?
Synes ministeren også, at udtalelsen er noget uheldig?
Og kan man også se det som et forsøg på at lukke munden på lærerne?
Mattias Tesfaye (S), 2025-04-09:
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at folkeskolelærere ligesom andre offentligt ansatte selvfølgelig har udstrakt ytringsfrihed.
Men jeg vil da godt sige, at jeg tror, det er vigtigt at holde fast i, at det ikke alene er en ret.
Det er også forudsætningen for, at vi kan have en kvalificeret samtale om folkeskolen, at de mennesker, der arbejder i den, kan få lov til at blande sig i debatten, og det skal selvfølgelig ikke have nogle ansættelsesretlige konsekvenser, hverken direkte eller indirekte, så længe de overholder tavshedspligten og de øvrige regler, der er.
Helena Artmann Andresen (LA), 2025-04-09:
Tak for det.
At lærere kan ytre sig, er jo fundamentet for den demokratiske folkeskole.
Men lærere, der fortæller offentligt om volden, risikerer altså i dag at komme under pres fra den kommunale forvaltning og deres egen ledelse.
Nogle steder i tysser man volden ned, og andre steder kaldes lærere til orden, hvis de udtaler sig offentligt om volden på deres skole.
Det er naturligvis helt uacceptabelt.
Vi kan ikke bekæmpe vold, hvis vi ikke frit kan tale om den.
Jeg savner, at ministeren tager lidt mere fat om det her problem, i stedet for at det kommer til at lyde, som om det her omhandler triste enkeltsager.
Der er flere og flere lærere, der står frem.
Vi som parti bliver også kontaktet af flere og flere lærere, der ikke tør at stå frem i pressen, men som fortæller lignende historier.
Og folkeskolelærer Geeti Amiri har udtalt, at »lærernes ytringsfrihed er en by i Rusland«.
Er ministeren enig i den her udtalelse, og hvilket indtryk gør det på ministeren, når en folkeskolelærer udtaler sig sådan?
Mattias Tesfaye (S), 2025-04-09:
Tak til spørgeren og Liberal Alliance for spørgsmålet.
Det korte svar på spørgsmålet er: Nej, det kan selvfølgelig ikke accepteres.
Og jeg mener ikke, at tavshed er en løsning på noget som helst, heller ikke i folkeskolen.
Som jeg også nævnte på samrådet, der blev afholdt i forrige uge, skal lærere og pædagoger selvfølgelig kunne deltage i den offentlige debat på lige fod med andre offentligt ansatte.
Der vil selvfølgelig være konkrete situationer, som vil være omfattet af tavshedspligten, men det har jeg fuld tillid til at de som professionelle godt kan håndtere.
Skolens ansatte skal naturligvis kunne udtale sig om en generel udvikling på deres arbejdsplads.
Det er faktisk ikke bare noget, som de har ret til.
Derfor er jeg også glad for at kunne læse i Berlingske, at den konkrete kommune, Københavns Kommune, har indskærpet, at selvfølgelig har de ansatte i det københavnske skolevæsen ret til at udtale sig offentligt.
Samtidig vil jeg også godt slå fast, at langt de fleste forældre jo sender deres børn i folkeskolen, og at vi har en rigtig god folkeskole i Danmark, men også, at hvis vi skal kunne fastholde den situation, har vi et behov for at kunne turde diskutere de steder, hvor der er problemer.
I øvrigt mener jeg, det er en ganske udmærket og dansk kultur, at vi tør have en samtale om de svære situationer.
Tak for ordet.
Peter Hummelgaard (S), 2025-04-09:
Jo, det vil jeg sådan set gerne.
Jeg tror, at det mere var bare for at sige, at allerede i dag er beskyttelsen jo i retsplejeloven ikke absolut, fordi tungtvejende hensyn kan tale for at bryde den beskyttelse.
Men når det er sagt, er det klart, at der er del af de her høringssvar, der handler om den nærmere tekniske udformning og også formulering af bestemmelserne om kildebeskyttelse, og det er vi i gang med at nærlæse og er heller ikke afvisende over for at komme nogle af høringsparterne i møde.
Peder Hvelplund (EL), 2025-04-09:
Tak for det, og tak til ministeren for besvarelsen.
Baggrunden for spørgsmålet er jo, som det bl.a. er blevet beskrevet, et debatindlæg i Politiken den 20. marts her i år af Sally Khallash, som er en forsker bosiddende i Danmark, men som beskriver problemstillingen i USA, hvor man, efter at Trumpadministrationen er kommet til, har indført kriterier, hvor man forbyder forskning i lighed, i forskellighed og i køn, altså netop med baggrund i, at man ønsker en mindre divers tiltgang.
Så det betyder jo, at det er sværere at få forskningsmidler, og bl.a. siger dr. Melissa Simon, der er professor i klinisk forskning ved Northwestern University: »Jeg blev bedt om at rense mine hjemmesider for bestemte ord for at undgå straf.
Det er også fuldstændig rigtigt, at ministeren er minister i Danmark, men man kan jo næsten beklage, at ministeren ikke er minister i USA, for der vil jo være brug for at have en helt anden tilgang til det.
Men det ændrer jo ikke på, at det her også er noget, der har konsekvenser for den tilgang, vi har i Danmark.
For dels er der jo et efterslæb, dels gør det, at man i USA efterlader et så stort et hul i forhold til forskningen i kvinders sundhed, jo, at der påhviler både Danmark og også Europa et større ansvar for at løfte den byrde, og der har vi jo i Danmark en problemstilling.
For der er f.eks. et norsk studie, der viser, at den standardbehandling, man bruger mod blodprop i hjertet, ikke virker på 20 pct. af kvinderne, fordi blodproppen ikke skyldes forkalkede blodårer, men derimod et for højt blodtryk.
Så der er jo i forskningen i dag en række områder, som er underbelyst, og derfor er spørgsmålet til ministeren, om regeringen er villig til at afsætte yderligere midler, bl.a. til en national handleplan til kvinders sundhed, men også øremærkede midler til forskning i særlig kvindesygdomme.
Helene Brydensholt (ALT), 2025-04-09:
Så jeg kan høre på ministeren, at ministeren mener, at der ligesom er skrevet nok ind i det her lovforslag, der beskytter kilder og pressefriheden.
Vil ministeren måske sætte lidt flere ord på, om ministeren ikke også i forhold til de høringssvar, der er kommet indtil videre, vil kigge lidt nærmere på, om man kan gøre det endnu bedre i forhold til den her beskyttelse?
Sophie Løhde (V), 2025-04-09:
Som jeg nævnte tidligere, har vi sammen med et bredt flertal i Folketinget været med til at afsætte midler på det her område og dermed også været med til at løfte dagsordenen om kvinders sundhed i forskningsreserven, men også i regi af andre forhandlinger, og det glæder mig, at der er flere partier, der er optagede af det her.
Jeg erindrer også, at vi her i Folketinget på et tidspunkt havde en forespørgselsdebat, og at buddet, da jeg sådan gik Enhedslisten på klingen omkring, hvad det så er, der skal til, for at vi virkelig løfter det her område med en handleplan, var, at vi skulle afsætte 2 mio. kr.
Altså, undskyld mig meget, det er jo useriøst at slå ud med armene og sige, at vi nu virkelig skal prioritere kvinders sundhed, når det åbenbart er 2 mio. kr., der er svaret fra Enhedslisten, når det handler om at finansiere en handleplan.
Det griber ind i rigtig mange vigtige områder, både når det handler om, hvordan vi indretter vores sundhedsvæsen, og hvordan vi sikrer en adgang til diagnostik, behandling og andet, men det vedrører nok så væsentligt også forskningen i Danmark.
Peder Hvelplund (EL), 2025-04-09:
Det er jo ikke, fordi vi skal stå og diskutere, hvem der har bragt det op.
Men mit afsluttende spørgsmål vil så egentlig være om den debat, der nu er i forhold til at få lavet en national handleplan for kvinders sundhed, og om regeringen er villig til at indkalde til forhandlinger om det, som kunne sikre øremærkede midler til forskning i kvindesygdomme, en kortlægning af kønsuligheden i det danske sundhedsvæsen og en øget kapacitet til udredning og behandling af kvindesygdomme.
Det ville jo være et konkret skridt, man kunne tage, og hvis ministeren er åben over for det, kunne regeringen jo starte med at indkalde til forhandlinger med henblik på en handleplan, der kunne løse præcis de problemstillinger.
Sophie Løhde (V), 2025-04-09:
Det er der også andre partier i Folketinget
der er, og det er også en vigtig prioritet for os i regeringen, at vi skal have mere viden om og fokus på kvinders sundhed, og det er jo også et emne, det er oplagt at drøfte videre i forbindelse med de næste drøftelser om forskningsreserven.
Peder Hvelplund (EL), 2025-04-09:
Det er jo rigtigt, at der er blevet afsat midler i forskningsreserven i forbindelse med forhandlingerne, men de har jo været, fordi Enhedslisten har rejst det og har presset på for at få det gennemført, og der kunne det jo være rart at høre, om den positive tilkendegivelse, der kommer fra ministeren, så også betyder, at det her er et område, som regeringen vil rejse i forbindelse med udmøntningen af de midler, der ligger i forskningsreserven.
For vi kan jo se, at der er afløb, men at der også er behov for, at det er en længerevarende bevilling, fordi vi ellers risikerer, at det primært retter sig mod de sygdomme, der i forvejen bliver forsket i.
Så kan jeg høre det her som en tilkendegivelse af, at regeringen også er villig til at løfte det i forbindelse med forhandlingerne omkring forskningsreserven?
Helene Brydensholt (ALT), 2025-04-09:
Mener ministeren, at det er i orden, at politiet bruger ansigtsgenkendelse, selv om Institut for Menneskerettigheder vurderer, at der mangler klar lovhjemmel?
Sophie Løhde (V), 2025-04-09:
Jeg er glad for, at der i de senere år i Danmark er kommet et større fokus på kvinders sundhed.
For kvinders sundhed skal hverken være underbelyst eller underprioriteret i forskningen og behandlingen, og det bør og skal være et løbende fokus i vores sundhedsvæsen.
Derfor deler jeg også ambitionen om, at vi skal have mere viden om og fokus på kvinders sundhed, og det har jeg i øvrigt også tidligere tilkendegivet her i Folketingssalen.
Nu er jeg engang minister i Danmark, og jeg er som sagt åben for at drøfte, om vi i Danmark har behov for yderligere tiltag om kvinders sundhed som led i de generelle prioriteringsdrøftelser.
Peder Hvelplund (EL), 2025-04-09:
Tak for det, formand.
Sophie Løhde (V), 2025-04-09:
Tak for kommentarerne og spørgsmålene.
For så vidt angår det sidste, glæder det mig jo først og fremmest også, at det i forbindelse med de seneste par års aftaler i regi af forskningsreserven bl.a. sammen med et bredt flertal her i Folketinget er lykkedes at afsætte et større millionbeløb på forskningsreserven til mere viden om kvinders sundhed, både sidste år og i år, hvor der er afsat midler til forskning i kvindesygdomme og ulighed i sundhed mellem mænd og kvinder.
Der blev fra forskningsreserven for i år øremærket et millionbeløb til forskning i mænd og kvinders fertilitet, og derudover har vi i tidligere omgange også afsat midler på andre områder.
Jeg er sådan set, som jeg startede med at sige, åben over for at drøfte, om vi har behov for yderligere tiltag, for så vidt angår kvinders sundhed, men det bør og skal selvfølgelig også ske som led i de samlede prioriteringsdrøftelser.
Peter Hummelgaard (S), 2025-04-09:
Mange tak til fru Helene Brydensholt for spørgsmålet.
Der er tale om en teknologi, som kan benyttes på mange forskellige måder.
Ansigtsgenkendelse strækker sig jo lige fra simple sikkerhedsfunktioner såsom at låse sin iPhone op til udbygget og også avanceret overvågning af det offentlige rum.
Der er ingen tvivl om, at brugen af ansigtsgenkendelsesteknologi har et stort og også værdifuldt potentiale for politiet, og at den vil kunne understøtte og hjælpe politiet i deres arbejde, bl.a. i efterforskning, på forskellig vis.
Jeg kan i den forbindelse nævne, at regeringen sammen med i øvrigt et bredt flertal i Folketinget har givet Københavns Politi grønt lys til at anvende ansigtsgenkendelsesteknologi i efterforskningen af alvorlig personfarlig kriminalitet som f.eks. drab, drabsforsøg, grov vold og voldtægt, altså sager af betydning for statens sikkerhed og i særlige operative situationer.
Når det kommer til spørgsmålet om regulering, vil jeg igen gerne understrege, at det naturligvis ikke er sådan, at der ikke er regler for, hvordan politiet må bruge ansigtsgenkendelse.
Politiets behandling af personoplysninger, herunder ved anvendelse af ansigtsgenkendelsesteknologi, er underlagt de generelle regler i retshåndhævelsesloven.
Det indebærer bl.a., at myndighederne er underlagt en streng nødvendighedsvurdering, og at anvendelse af ansigtsgenkendelsesteknologi vil skulle vurderes og leve op til de grundlæggende principper om bl.a. god databehandlingsskik og også proportionalitet.
Der er altså en retlig ramme omkring brugen af ansigtsgenkendelsesteknologi i dansk ret.
Politiet bruger i dag ansigtsgenkendelse i begrænset omfang, og regeringen har derfor ikke på nuværende tidspunkt planer om at justere den retlige ramme for det.
Men det er klart, at hvis politiet fremover vil anvende ansigtsgenkendelse mere systematisk eller omfattende, forudsætter det selvfølgelig, at vi gør os de relevante juridiske, praktiske og også principielle overvejelser om det.
Jeg er meget enige med de høringsparter, som har skrevet og understreget vigtigheden af at beskytte oplysninger, der kan afsløre journalisters kilder, for de er et meget, meget vigtigt element i vores demokrati.
Det vil eksempelvis kunne være en situation, hvor en journalist kilde planlægger at udføre en terrorhandling, hvor det må antages, at PET er ved at indhente og behandle kommunikation mellem journalisten og kilden vil kunne få oplysninger om planerne for angrebet og dermed også mulighed for at forhindre det.