Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-02-22:
Jeg vil gerne takke Alternativet for deres forslag og havde jo egentlig også håbet, at hr. Christian Poll kunne få en fødselsdagsgave i dag, nemlig at der var opbakning i salen til det her beslutningsforslag.
Det ser jo ikke sådan ud, men jeg har alligevel bidt mærke i, at når de forskellige ordførere og finansministeren har fremlagt det og vi har haft diskussionen, så siger alle, at vi ikke er langt fra hinanden, og så kan det jo undre, at vi ikke kan finde en fælles vej frem.
For hvis vi forringer vores vandmiljø, vores havmiljø, vores natur, så forringer vi selvfølgelig klokkeklart økonomien for landmændene og for fiskeriet.
Omvendt, hvis vi ikke kan finde kalk og ler nok, så er der ikke ressourcer til at producere cement, som man gør i Aalborg Portland.
En lang række af vores meget, meget store industrivirksomheder er fuldstændig afhængige af at kunne skaffe de naturressourcer, der skal til, for at producere det, som de tjener penge på, som leverer skatteindtægter til Danmark, og som er med til at finansiere vores velfærd.
Det er en utrolig kortsigtet og ret kunstig måde at se økonomien på, altså som afkoblet fra resten af verden, fra vores samfund, fra vores naturgrundlag, og derfor skal vi selvfølgelig også se på, hvad statens husholdningsbudget, vores finanslov, har af konsekvenser for vores miljø, vores natur og vores klima.
Det giver sig selv.
Der kan sagtens være områder – det er der flere, der har været inde på – hvor man ikke kan sige det helt præcist.
Der kan være nogle puljer, der ikke er udmøntet, der kan være noget, der ændrer sig undervejs.
Men det er jo præcis de samme usikkerheder, der kan være i resten af vores økonomi, resten af vores finanspolitik.
Der er puljer, der ikke bliver opbrugt, der bliver brugt til noget andet, der er aktstykker i Finansudvalget, som skal sikre, at der er hjemmel til at bruge nogle uforudsete udgifter, og sådan ændrer det økonomiske billede sig løbende og hen over året.
Det justerer man løbende.
Jeg synes, vi desværre er ret meget på bagkant i Danmark, for det her er noget, man diskuterer i FN, i OECD, i EU.
I en lang række lande siger man: Hvordan kan vi få et mere klart billede af, hvordan vores økonomiske politik påvirker det, vi er grundlæggende afhængige af, nemlig vores naturlige omgivelser?
Derfor synes jeg, det er ærgerligt, at man afviser det med henvisning til, at vi jo har et Miljøøkonomisk Råd, og at vi har det ene og det andet.
Jeg håber, at de ting, vi har hørt i dag, også fra Socialdemokratiet, viser, at der er et grønt alternativ, specielt efter et valg, som – og det ved vi jo, for det har vi aftalt – vil have en bindende klimalov, som vil have, at grønne nøgletal er lige så vigtige som økonomiske nøgletal, fordi det er forudsætningen for hinanden, som vil have et grønt superministerium, eller hvordan vi nu får organiseret os, som har den samme vægt, som den vægt, vi ved man i Finansministeriet har i dag.
Det er jo lidt sjovt, at man ikke kan forhandle en miljøaftale eller en folkeskoleaftale, uden at der sidder en person fra Finansministeriet for at holde øje med, at fagministeren ikke bruger nogle penge, der ikke er aftalt.
Det er jo lidt sjovt, hvis man vil have den form for styring, at man ikke på samme måde har en fra et grønt ministerium, der siger: Den her aftale kan ikke indgås på de her vilkår, fordi det simpelt hen forringer den grønne omstilling for meget.
SF støtter op om det her.
Det er også noget, der skal laves i forskellige tempi, fordi vi hele tiden skal udvikle nye værktøjer, men det er ikke nogen undskyldning for ikke at gå i gang.
Der bliver også konstant lavet om på vurderinger i Finansministeriet, hvordan man regner, hvilke effekter det har, og vi skal væk fra kun at tale om økonomisk råderum.
Vores råderum er de grænser, som vores naturlige verden også sætter for, hvordan vi kan føre politik.
Så SF støtter beslutningsforslaget.