runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Kronborg (S), 2025-01-15:
Tak for en inspirerende tale.
Jeg er jo en af dem, der, når jeg går ind i et supermarked, aldrig har forstået, hvorfor det sidste, jeg når til, lige inden jeg når kassen, er et stort udvalg af alt det usunde: Mars barer, fredagssnolder og også i øvrigt alkoholen, sprutten, og smøgerne.
Altså, hvorfor er ikke gulerødderne?
Hvorfor er det ikke agurkerne?
Hvorfor er det ikke den store palet med appelsinerne, citronerne og meget andet?
Det er jo sådan et filosofisk spørgsmål, men jeg vil gerne helt konkret stille ordføreren spørgsmålet: Hvordan skal det her finansieres?
For det er jo ikke rigtigt, at det er en lavthængende frugt.
Det vil tage mere end 2 år at implementere.
Det viser en analyse fra Skatteministeriet helt klart.
Hvis momssats skal gå fra 25 til 15, vil det koste 2 mia. kr. af skatteborgernes penge, så det er også et meget dyrt forslag.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Det her handler om at træffe de afgørende beslutninger, i forhold til hvad der er relevant for klimapolitikken, og spørgsmålet er, hvor de skal ligge henne.
Det her forslag handler ikke om, at vi skal lukke hele Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet, og at alt det arbejde, der laves af Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet, skal laves i Folketinget, men det handler om, at de rammer og de love, der bliver lavet, ikke skal bemyndige til for meget, sådan at der er for mange beslutninger, der indeholder politik.
For når vi snakker om klimapolitik, handler det ikke bare om administration, men om en politisk afgørelse, altså hvor meget olie og gas vi skal hive op, i forhold til at leve op til vores internationale forpligtelser.
Så idéen med det her forslag er, at jeg mener, at borgerne har en forventning om, at de primære klimapolitiske beslutninger foregår i Folketinget, og at de så sætter en ramme, som Energistyrelsen skal administrere efter, og der ligger bemyndigelserne, som ministeren også selv siger det, jo lige nu i undergrundsloven i stedet for i klimaloven.
Jeg ønsker, at nogle af bemyndigelserne i undergrundsloven bliver trukket tilbage, og at vi så skal have en ny klimalov, som i højere grad kan sætte en ramme for, hvordan vi hurtigere udfaser olie- og gasproduktionen.
Jesper Petersen (S), 2025-01-15:
Jeg synes, det er vigtigt at være præcis her.
Det, som debatten nu igen kommer ind på, er, at man skulle have frasagt sig den politiske indflydelse over olie- og gaspolitikken, når jeg hører de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg er bare interesseret i også at få fru Dina Raabjerg og De Konservatives bekræftelse af, at det jo lige præcis er udtryk for en politisk beslutning, at det også i de her år er muligt at søge om det og få en tilladelse inden for de regler, der gælder.
Vi har politisk besluttet, at det er sådan, det er.
Det er ikke, fordi vi har flyttet magten over, om der kan udvindes olie i Danmark.
Det har vi faktisk besluttet at der godt kan frem til 2050.
Så det er faktisk lige præcis Folketinget, der har besluttet, at det er sådan det er, og så beder vi nogle mennesker i en styrelse om at foretage de konkrete vurderinger af de ansøgninger, der kommer, med den øvrige involvering af Folketinget, der så fortsat er.
Er det egentlig ikke meget præcist, at det faktisk er en politisk beslutning, at det er sådan, det er?
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-15:
Jeg mistede faktisk en lille smule tråden, for jeg er egentlig ikke helt sikker på, jeg forstod, hvad det var, ordføreren spurgte om.
Men hvis jeg sådan kigger ind i det konkrete beslutningsforslag, så handler det jo helt konkret om, hvem det er, der skal have lov til at beslutte at indlede forhandling med aktører, der vil hente olie og gas op.
Der synes jeg faktisk at snittet ligger rigtig godt.
Det er jo ikke sådan, at vi har afgivet beslutningskompetencen om, hvor længe og hvor meget der skal hives op af Nordsøen.
Den beslutning træffer vi jo stadig væk som politikere.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Det her handler om, at der er vigtige politiske beslutninger, som er blevet flyttet ud af Folketinget, og som jeg mener borgerne har en klar forventning om selvfølgelig er noget, som de har en politisk mulighed for at påvirke gennem et valg, hvor de så kan vælge forskellige partier ind, der står for forskellige ting.
Når de får at vide, hvor stort omfanget af, hvor meget partierne ikke har mulighed for at påvirke lovgivningen, er, fordi den er bemyndiget, bliver de jo lidt til grin, altså når de opdager det, når de skal stemme næste gang.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-15:
For mig handler det jo ikke om, at alt skal ligge i Folketinget, for vi kan ikke sagsbehandle alt.
Vi er nødt til at give noget beslutningskraft fra os i forhold til at udmønte tingene og implementere dem i praksis.
Jeg mener, at diskussionen alene er interessant, i forhold til hvor det er, man lægger snittet.
Og jeg er meget enig med ordføreren i, at der er sket et skred, for vi giver rigtig mange bemyndigelser, og det gør, at vi i stort omfang mister følingen.
Kan jeg så lige give et eksempel?
Ja, jeg kan i hvert fald give det eksempel, at når man træffer beslutning om, om det er den ene eller den anden it-leverandør, der skal levere et it-system, så er det i hvert fald ikke noget, vi skal beslutte i Folketinget.
Når jeg så ikke lige kan stå og trække et eksempel frem, er det nok i virkeligheden, fordi det sker så meget, som det gør, så det er jo et spørgsmål om at plukke i det her kæmpe hav.
For jeg synes, vi giver for mange bemyndigelser, som det er i dag.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Jeg er ærgerlig over, at ordføreren synes, det er tilstrækkeligt, at på det her område bliver Folketinget orienteret, frem for at det er os, der træffer beslutningerne.
Men jeg er omvendt glad for, at ordføreren anerkender den principielle problematiske sag i forhold til bemyndigelseslovgivning.
Men ordføreren siger så, at lige præcis på det her område er det fint.
På en eller anden måde har jeg en fornemmelse af, at ordførerens partier jo er med i masser af politiske aftaler, stort set alle dem, der er, så vil det ikke være sådan på alle områder?
Så vil ordføreren sige: Nej, ikke lige præcis på det her område – ikke lige præcis på det her område, for der fungerer det fint.
Det vil sige, at den principielle diskussion får meget lidt fylde, fordi I på alle områderne har bundet jer på hænder og fødder i forhold til at skulle støtte op omkring regeringens lovforslag, og derfor har I ikke mulighed for politisk at modarbejde den her udvanding af Folketinget, som foregår i øjeblikket.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-15:
Tak for ordet, formand.
Den her sag handler om, hvem det er, der skal have lov til at give lov til, at en virksomhed henter olie og gas op af Nordsøen.
Processen minder meget om, når man vælger en leverandør til forskellige opgaver, som man skal have udført i staten.
Som jeg læser undergrundsloven, er det faktisk sådan, at ministeren skal orientere udvalget om, hvad det er for en virksomhed, som har ansøgt, og som man agter at give en tilladelse til.
Det gør, at vi som folkevalgte har en ret god føling med processen.
I det her tilfælde har vi som Konservative i øvrigt været med til at give den bemyndigelse til ministeren, og det er vores oplevelse, at det på det her område faktisk fungerer i praksis – der er en god orientering af de folkevalgte i processen.
Derfor bakker vi ikke op om beslutningsforslaget her.
Men jeg vil dog anerkende den problemstilling, som fru Theresa Scavenius rører ved, om bemyndigelser i almindelighed.
For der går ikke en uge, en dag, uden at vi står her og drøfter en bemyndigelse, altså hvor Folketinget giver bemyndigelse til ministre og embedsværket.
Hvis vi kigger på behandlingen af lovforslag nr. L 111, som var i sidste uge, og går ind og laver en søgning på ordet bemyndigelse i lovforslaget, fremgår det ikke mindre end 112 gange, og det er faktisk rigtig mange gange.
Jeg erkender og synes også, at det er en rigtig diskussion, om vi kan blive ved med at give bemyndigelser til ministre og embedsværk, der fastlægger processer og krav til rapportering og mange andre ting, som gør, at vi også mister føling med, hvad der egentlig foregår i praksis.
Men lige præcis i den sag her, synes jeg ikke, vi har et problem.
Kompetenceniveauet ligger det rigtige sted, og vi har en god proces omkring det.
Tak for ordet.
Henrik Frandsen (M), 2025-01-15:
Jamen det er fuldstændig rigtigt; så skal vi ændre en beslutning, vi har truffet én gang, og rulle den tilbage.
Det synes jeg ikke er hensigtsmæssigt at gøre, og der har jeg så redegjort for i min ordførertale, hvorfor jeg ikke synes det.
Jeg synes også, at det er et vægtigt element, at vi jo har lavet en meget, meget ambitiøs aftale i Danmark om at udfase olie- og gasproduktion i 2050.
Der er altså ikke mange andre steder i verden, hvor man har valgt at gøre det.
Men det har jo også implikationer i forhold til hele den sektor, og hvordan man har investeret.
Og det er jo nogle massive investeringer, man laver, når det gælder olie- og gasproduktion.
Så der mener jeg klart, at vi stadig væk er ambitiøse.
Vi har også truffet en politisk afgørelse her, og der er fuld demokratisering.
Men grænserne imellem, hvad der skal foregå her og i ministerierne, kan vi altid diskutere, også på et andet tidspunkt.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Præcis.
Ordføreren siger det meget præcist.
Forslaget her handler om at ændre den demokratiske beslutning om at afdemokratisere klimapolitikken.
Man har besluttet her i Folketinget, at de her beslutninger skal være administrative beslutninger, for de skal ikke længere besluttes demokratisk i Folketinget.
Borgerne har mindre indflydelse på, hvordan det bliver ændret.
Så det er derfor, jeg har lavet forslaget, hvor jeg spørger: Hvad med, at vi trækker de bemyndigelser tilbage, så det faktisk bliver en direkte politisk beslutning, og så det passer med den tid, vi lever i, hvor borgere og virksomheder er meget optaget af, at der bliver lavet klimapolitik?
Ellers er der ikke mange mennesker i det her Folketing, der kan tale om klimapolitik.
Henrik Frandsen (M), 2025-01-15:
Det er fuldstændig rigtigt, at de beslutninger, som fru Theresa Scavenius henviser til her, er administrative.
Det er de jo netop, fordi man demokratisk i Folketinget har besluttet og vedtaget Nordsøaftalen og man i Folketinget også har besluttet undergrundsloven, som jo regulerer hele det her område.
Det er jo der, det demokratiske aspekt kommer ind i det.
Så er det, at man uddelegerer det til ministerier og styrelser at gennemføre den lovgivning, som på demokratisk vis er blevet vedtaget her i Folketinget.
Det synes jeg er en god demokratisk måde at gøre det på.
Så kan man selvfølgelig altid diskutere, om der er den rigtige balance mellem ministerier og Folketing osv., og det synes jeg også er en spændende diskussion.
Men i den her sammenhæng synes jeg at det er en meget hensigtsmæssig måde at gøre det på, også fordi vi jo så en bunke papirer her på talerstolen, som så nok bare var en rekvisit, da det kom til stykket, der viser, hvor teknisk kompliceret den her slags ting er.
Det mener jeg ikke nødvendigvis egner sig til en drøftelse i Folketingssalen.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Ordføreren spørger, hvorfor der er behov for en demokratisering af olie- og gaspolitikken.
Det kom faktisk af, at jeg sidste år holdt nogle samråd med ministeren, hvor det kom frem, at beslutningerne omkring de nye udvidelser var nogle administrative beslutninger.
Så ministeren sagde: Jeg har ikke noget med det at gøre.
Det vil sige, at vi har nogle administrative beslutninger om, hvorvidt vi skal have mere olie og gas, og hvorvidt nogle nye projekter skal udvikles.
Der er det jo bare, at det står i skærende kontrast til, at vi har et samfund, hvor vi har en hel masse borgere og en hel masse virksomheder, som forventer, at vi laver klimapolitik.
Her er det så, at de vigtigste klimapolitiske beslutninger er blevet til administrative beslutninger, fordi ministeren siger, at det ikke har noget med Folketinget at gøre og det ikke har noget med ministeren at gøre, men at det er Energistyrelsen, der selv træffer det som en administrativ beslutning.
Så spørgsmålet er bare for at gentage det: Med den klarhed hvordan forholder ordføreren sig så til behovet for at demokratisere de her beslutninger?
Henrik Frandsen (M), 2025-01-15:
Tak for ordet, formand.
Og tak til forslagsstillerne for at fremsætte forslaget om at demokratisere olie- og gaspolitikken i Danmark.
Både undergrundsloven og Nordsøaftalen i 2020, som udgør fundamentet for vores politik på dette område, er vedtaget i Folketinget med bred politisk opbakning.
Moderaterne har siden hen tilsluttet sig aftalerne, i og med vi jo ikke var i Folketinget på det tidspunkt, da aftalerne blev lavet, men nu er gået i regering.
Når det kommer til at operationalisere de politiske beslutninger, som vi træffer her i salen, har vi et embedsværk, som har til opgave at sikre, at vores politik implementeres korrekt og effektivt.
Det har jeg fuld tillid til at de gør på et sagligt grundlag.
Og når det kommer til politisk kontrol med udstedelse af nye tilladelser, er det altså stadig væk ministeren, der har det endelige ansvar, men Folketinget bliver inddraget gennem processer i Klima-, Energi- og Forsyningsudvalget, hvor der også er klare demokratiske procedurer.
Derudover findes der jo en række forskellige kontrolinstanser her i Folketinget, bl.a. gennem spørgsmål til ministeren, gennem samråd.
Det er metoder, der er med til at sikre, der er en åbenhed og en gennemsigtighed i beslutningsprocesserne.
Det er jeg på ingen måde enig i, og derfor kan Moderaterne ikke støtte forslaget.
Det synes jeg også er vigtigt, når vi nu har truffet så skelsættende en beslutning i Danmark om at udfase olie- og gasproduktionen i 2050, for det er en beslutning, som jo har klare og meget gennemgribende konsekvenser i forhold til et erhverv og i forhold til et område.
Jeg tænker konkret på Esbjergområdet, som jo er offshore-industriens mekka her i Danmark, hvor man jo er gået aktivt ind i hele den grønne omstilling og har taget dagsordenen til sig, og hvor hele erhvervslivet i Esbjergområdet har været med til at ændre, at man fra at have været olie- og gasbaseret i området er blevet VE-orienteret.
Man har sikret nogle gennemskuelige rammevilkår, som har været planlagt frem til 2050, så man har kunnet udfase én teknologi og indfase en anden.
Der synes jeg også, at vi skylder at respektere, at man i det område virkelig er gået aktivt ind i den her dagsorden.
Det vil jeg også meget gerne anerkende, altså at man har været så konstruktiv derovre – jeg kommer i øvrigt selv fra det område.
Så regeringen kommer til at fortsætte med at føre den nuværende olie- og gaspolitik med respekt for demokratiske principper og med udgangspunkt i Nordsøaftalen og selvfølgelig i overensstemmelse med vores forpligtigelser, både nationalt og internationalt.
Tak for ordet.
Dina Raabjerg (KF), 2025-01-15:
Så jeg er fuldstændig enig med Socialdemokratiets ordfører.
Nick Zimmermann (DF), 2025-01-15:
Tak for det.
Danmark er jo et land, der bygger på ansvar og frihed og selvstændighed, og vi tager selvfølgelig vores opgaver seriøst, både når det gælder vores økonomi, vores energiforsyning og vores bidrag til verden omkring os.
Derfor er det også vigtigt, at vi tør tale om, hvad olie og gas betyder for vores land, og hvorfor vi fortsat skal stå fast på at udnytte vores ressourcer i Nordsøen.
I forhold til olie og gas er det jo ikke kun et spørgsmål om energi, det er et spørgsmål om dansk sikkerhed, forsyningssikkerhed og uafhængighed.
Derfor må vi tage stærkt afstand fra dem, der ønsker at lukke ned for vores produktion og gøre Danmark afhængig af lande, der langtfra deler hverken vores værdier eller respekt for miljøet.
For hvis Danmark stopper sin olie- og gasproduktion i Nordsøen, hvad er så alternativet?
Jeg regner ikke med, at forslagsstilleren stopper med at bruge hverken olie eller gas, blot fordi Danmark trækker sig tilbage, selvfølgelig ikke.
Olie og gas blive stadig blive brugt, forskellen er bare, at den så kommer fra steder som Saudi-Arabien, Iran eller Qatar.
Skal vi virkelig gøre os afhængige af regimer, der krænker menneskerettigheder og finansierer ekstremisme og ikke har skyggen af de miljøstandarder, vi har her i Danmark?
Jeg nægter i hvert fald at tro på, at det er den vej, danskerne ønsker vi skal gå.
Når vi producerer olie og gas her i Danmark, gør vi det er ansvarligt, vi gør det under nogle af verdens højeste miljøstandarder, vi gør det med respekt for naturen og klimaet, og vigtigst af alt gør vi det selv.
Vi overlader ikke vores energiforsyning til slyngelstater eller fjendtlige regimer.
Det er dansk selvstændighed og ansvarlighed i praksis.
De, der ønsker at stoppe dansk olie- og gasproduktion, har måske gode intentioner, men de glemmer konsekvenserne.
Det er nemt at stå på en høj hest og tale om grøn omstilling, men det er straks sværere at forklare, hvordan vi skal holde hjulene i gang i vores samfund uden stabile energikilder.
Grøn omstilling er vigtig, den skal vi arbejde for, og vi er ikke i mål endnu.
Vindmøller og solceller kan ikke alene klare vores energibehov, og det ved enhver, der har sat sig ind i sagen.
Indtil vi når dertil, har vi brug for olie og gas, men ikke fra Rusland eller fra Saudi-Arabien eller fra andre slyngelstater, men fra os selv.
At give køb på vores egen produktion er ikke kun naivt, det er også farligt, det vil svække vores økonomi, og det vil gøre os afhængige af udlandet og undergrave vores position som en ansvarlig energiproducent i verden.
Vi mener i stedet for, at vi burde stå sammen om en energipolitik her i Folketinget, der sikrer vores lands uafhængighed og lægger grunden for den grønne fremtid, som vi alle ønsker.
Vi kan gøre begge dele, men det gør vi altså ikke ved at lukke ned for vores egen produktion.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Det er vel rigtigt, at nye tilladelser i forhold til olie og gas bliver truffet af Energistyrelsen.
Det er vi vel enige om.
Det har vi holdt masser af samråd om.
Så det er vel rigtigt.
Hvis spørgeren siger, at undergrundsloven er klimapolitik, synes jeg, det er interessant, for det betyder faktisk, at spørgeren anerkender, at den sorte energipolitik, vi har i øjeblikket, er klimapolitik.
Den er bare ikke grøn, som spørgerens parti ofte siger, den er sort.
Jesper Petersen (S), 2025-01-15:
Men nu gentager fru Theresa Scavenius jo det, som er forkert, og giver befolkningen – dem, der måtte gide at lytte med nu – det indtryk, at det ikke er Folketinget, der vedtager klimapolitikken.
Det er Folketinget, der vedtager klimapolitikken, herunder indgår belastningen fra olie og gas i opgørelserne af, hvad Danmark udleder og gør.
Hvis vi vil have en anden olie- og gaspolitik i Danmark – og det er vel det, der er fru Theresa Scavenius' ærinde, altså at man slet ikke skulle give nogen tilladelser – så skal man jo foreslå det, og så ville det være op til en politisk demokratisk beslutning, om man ville ændre den danske politik.
Men at gentage, at det er Energistyrelsen, der fører klimapolitikken, og ikke Folketinget, gør det simpelt hen ikke rigtigt, og derfor skal man ikke sige det til befolkningen.
Theresa Scavenius (UFG), 2025-01-15:
Hvor mange gange har spørgeren eller andre fra spørgerens parti oplyst borgerne om, at den danske klimalov kun angår et hjørne af den klimapolitik, der er relevant, og at den ingen effekt har på olie- og gaspolitikken?
Jeg betragter olie- og gasområdet som det vigtigste område, og det har klimaloven ikke nogen effekt på.
Men det har anden lovgivning, som er vedtaget, som handler om de her bemyndigelser, og som handler om, at vi netop skal fortsætte og skrue op for det indtil 2050.
Det er vi vel enige om.
Så pointen er bare, at den opfattelse, man har ude hos borgerne af regeringens klimapolitik, er misrepræsenteret af den måde, det foregår på i praksis.
Det er det, jeg henholder mig til, og derfor vil jeg gerne have en diskussion om at kunne sige: Jeg ønsker faktisk, at spørgeren har større magt til at træffe klimapolitiske beslutninger.
Jeg mener faktisk, at spørgeren repræsenterer et parti, som i 2019 blev valgt ind for at lave klimapolitik, inklusive olie- og gaspolitik.
Så kan ordføreren forklare, hvorfor olie- og gaspolitik ikke skal ligge i Folketinget, men skal ligge et andet sted?
Jesper Petersen (S), 2025-01-15:
Tak for det.
Jeg vil sige, at jeg kender godt den bog, der er udgivet, og den debat, der er om bemyndigelser, og det synes jeg absolut er relevant at Folketinget tager op.
Vi har så her, som ministeren siger, en konkret diskussion om, hvordan forvaltningen skal være, når det handler om olie- og gaspolitikken, og der er der så meget, meget få, der er enige med fru Theresa Scavenius om, at det er en god idé at gøre det, som bliver foreslået her.
Det, som får mig til at tage ordet, selv om jeg egentlig synes, vi godt kunne slutte debatten, er, at jeg faktisk synes, at fru Theresa Scavenius her ender med at gøre det modsatte af det, man måske ønsker, hvis man har sådan en demokratisk tilgang.
For fru Theresa Scavenius manipulerer, misleder og misinformerer borgerne, når hun siger, at klimapolitikken ikke føres i Folketinget, men føres i Energistyrelsen.
Det er skadeligt, og i den her tid skal vi passe rigtig, rigtig meget på, hvad det er, vi siger til borgerne om, hvordan tingene fungerer her i Folketinget, hvis vi vil bevare tilliden til det arbejde, vi laver.
Jeg synes ikke, det her forslag og den debat, fru Theresa Scavenius har startet, har været gavnlig i den sammenhæng.
Steffen W. Frølund (LA), 2025-01-15:
Jeg ved, at det også er en større diskussion, der kører i andre kredse her i Folketinget, nemlig om, hvordan Folketinget kan bemyndige sig selv med noget mere magt for at få den magtbalance korrigeret.
Så den del af projektet støtter jeg til fulde.
Om det er den rigtige kile ind her?
Det synspunkt deler Liberal Alliance ikke lige om det er.