Søren Søndergaard (EL), 2021-05-20:
På vegne af forespørgerne skal jeg alene takke for debatten og for opbakningen til forslaget til vedtagelse.
For egen regning vil jeg godt tilføje nogle få betragtninger.
Første gang jeg for alvor deltog i en diskussion om den her sag, var ved det møde, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt nævnte, i Folketinget torsdag den 22. maj 1997, altså for ret præcist 24 år siden.
Det var en forespørgselsdebat, som mundede ud i, at repræsentanter for SF, Dansk Folkeparti, Fremskridtspartiet og Enhedslisten fremsatte et forslag til vedtagelse – motiveret dagsorden, som det hed dengang – som pålagde regeringen, og jeg citerer, »at foretage en undersøgelse af, om de to dømte reddere var de egentlige ejere af Scandinavian Star.«
Det er 24 år siden.
Forslaget blev forkastet med et brag, tingene var opklaret, sagen var for gammel, og så blev der ude i gangene nævnt, at det måske i virkeligheden handlede om, at de overlevende hellere ville have amerikanske ejere end danske, for så var forsikringssummen større.
Jeg forstod det overhovedet ikke.
Få år tidligere, mere præcist 7 år, var 159 mennesker blevet dræbt ved en mordbrand på et skib, der aldrig skulle være sejlet ud, og alligevel var der ikke vilje til at undersøge ejer- og forsikringsforholdene til bunds, selv om uklarhederne drev ned ad væggene.
Det skete desværre ikke, og det begræder jeg.
Siden er der gået 24 år – år, hvor involverede er døde, hvor fysiske beviser kan være forsvundet eller bortskaffet, og hvor hukommelsen hos alle de direkte implicerede under alle omstændigheder er forringet.
Det forøger selvfølgelig risikoen for, at tidens tand har taget for meget, i forhold til den undersøgelse, som vi nu er i gang med at konkludere skal laves.
Det ændrer ikke ved behovet for den her undersøgelse, for det er under alle omstændigheder en uomgængelig pligt over for de overlevende fra branden og de pårørende til de mange døde, at vi gør, hvad vi kan for at få den her forbrydelse opklaret.
Nu står vi så her i dag, hvor et enigt Folketing kan bakke op om at igangsætte en undersøgelse.
Selv om det er sent, er sent bedre end aldrig.
Jeg vil sådan set
godt starte med at nævne hr. Troels Lund Poulsen fra Venstre, som i 2016 fik igangsat en undersøgelse blandt medarbejderne i Søfartsstyrelsen af, hvem der vidste hvad.
Det var jo fuldstændig latterligt – det var jo noget, der burde være gjort 26 år forinden.
Men hr. Troels Lund Poulsen gjorde det, og det skal han have ros for.
Det gælder den nuværende erhvervsminister – vi har været inde på den undersøgelse.
Det gælder justitsministeren – vi har været inde på den undersøgelse.
Jeg synes, det er godt, at justitsministeren har gjort det, for vi ved jo, at det ikke er alle, som synes, at det er verdens bedste idé.
Og det er klart, at når vi snakker om pionererne, så må vi nævne, som det også er blevet, Tommy Dinesen fra SF og Tom Behnke fra først Fremskridtspartiet og senere De Konservative, som gjorde en indsats, dengang det var rigtig svært.
Som så mange andre vil jeg til sidst, men ikke mindst, sige en stor tak til alle støtteforeninger, pårørendeforeninger i Danmark og i Norge, journalister, enkeltborgere, som i mange år ikke bare har holdt fokus på sagen, men som også har gravet oplysninger og dokumenter frem, som det burde have været myndighedernes opgave at krav frem, men som de gravede frem, og som er grundlaget for, at vi nu står, hvor vi står i dag.
Denne undersøgelse tilhører jer.