Jens Rohde (KD), 2021-05-21:
Når folk kommer hertil for at arbejde, er de velfærdsturister.
Når vi sender 84.000 danskere ud via danske virksomheder til arbejde i udlandet, kalder vi dem expats.
Og det er jo hele problemet i den her diskussion; det er vores egen selvopfattelse af, at vi bidrager fantastisk til verden uden for landets grænser, mens alle, der kommer hertil for at arbejde, er nogle, som i virkeligheden bare kommer her for at få del i de sociale ydelser.
Jeg tror, at hvis man spørger Dansk Industri, Dansk Erhverv og de mange virksomheder – det er cirka halvdelen af danske virksomheder, der har beskæftigede fra udlandet – er det ikke et retfærdigt eller et sandfærdigt billede, der bliver tegnet.
Derfor skal vi være glade for, at der rent faktisk er lavet nogle internationale aftaler, når det handler om arbejdskraft, og det er ret vigtigt for mig at understrege, at vi her snakker om arbejdskraft, altså den vandrende arbejdstager.
Vi har her gennem mange, mange år udviklet og forfinet et system, der forhindrer diskrimination, skattemæssig diskrimination, af den vandrende arbejdstager, for det er forudsætningen for, at vi kan øge mobiliteten på det europæiske arbejdsmarked.
Det er forudsætningen for, at man kan hente udenlandsk arbejdskraft.
Der er jo ikke nogen mennesker, der vil acceptere, at alt det, som de har optjent igennem mange år i deres hjemland, forsvinder fuldstændig fra dem, hvis det er sådan, at de får ansættelse i Danmark, fordi de skal betale skat i Danmark.
Det er et system, vi også skal være glade for i Danmark.
Det skal vi i den grad være glade for.
Og så er det jo nu engang sådan, at i en lang række andre aftaler – det går som sagt helt tilbage til 1954 og omfatter ikke bare EU-landene, men omfatter faktisk også lande uden for EU; EØS-landene er også med i det aftalesystem og -regime – har vi sagt, at man ikke skal diskriminere.
Op igennem 80'erne, 90'erne og også i 00'erne, hvor hr. Morten Messerschmidt også sad i Europaudvalget, hvor vi også tog mange kampe, og det er altid en fornøjelse, var der et bredt flertal med socialdemokrater, men også Venstre og Konservative – nu var det jo V og K, der sad i regering dengang – som ikke bare var med til at lave tiltag; nej, vi arbejdede meget aktivt for at lave tiltag, der skulle øge mobiliteten på det europæiske arbejdsmarked.
Derfor var vi med til hele vejen igennem at udvikle systemer eller rettere at afvikle alt det, der diskriminerer den vandrende arbejdstager.
På den baggrund er det jo lidt pudsigt, at der lige pludselig for nogle år siden opstod sådan en stemning hos navnlig V og K, men også Socialdemokratiet, om, at nu var alle dem, der kom hertil, så lige pludselig velfærdsturister.
Det blev i den grad italesat af Venstres daværende formand, hr. Lars Løkke Rasmussen, der skabte nogle lidet flatterende billeder og metaforer om rumænske jordbærplukkere og deslige.
Det var
alt sammen til skade for den debat, der gerne skulle fremme den europæiske mobilitet.
For den europæiske mobilitet er for lav, og det kommer til at bide os i halen i fremtiden, fordi vi ikke kan få arbejdskraft nok, og så kan vi putte alle de penge, vi vil, ind i den offentlige sektor, men måske er der ikke hænder til at løfte opgaven.
Derfor er det helt afgørende for KD, at vi står ved vores arv og gæld, som jeg plejer at sige, for ellers hører alting op, og helt afgørende er det, at vi fortsætter udviklingen mod at afskaffe det, der diskriminerer den vandrende arbejdstager i Europa, for vi har behov for arbejdskraften.