Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Tak for det, og tak for de mange gode input, både fra ministeren og de forskellige ordførere.
Jeg vender tilbage til nogle af de spørgsmål og kommentarer, der er givet, men først vil jeg lige sige noget om, hvorfor vi egentlig har foreslået det her.
Vi har en ret klar idé om, at de studerende i Danmark er pressede, og også pressede på en måde, der ikke er hensigtsmæssig.
Jeg tror såmænd, at det påvirker deres trivsel.
Jeg synes, at der popper flere og flere undersøgelser op – jeg har selv tænkt mig at omtale en af dem nu – fra fagforeninger, der måler på deres unge medlemmer, men sådan set også undersøgelser af lægestuderende, der viser, at unge tager præstationsfremmende medicin.
Og kender I det, at man nogle gange også kan have en politisk fornemmelse?
Så er det rigtigt, at det er et trosspørgsmål, hvad det er, der gør det.
Det er jo et trosspørgsmål, om det er, fordi man lige skal op til en eksamen, eller fordi der er et eller andet galt derhjemme, eller om det er nogle af de reformer, som vi har været sammen om.
Men man kan jo kigge på en af de undersøgelser, der er lavet, og der har vi Dansk Magisterforenings undersøgelse fra sidste år.
Der siger 30 pct., at de er stressede og har været stressede i løbet af det sidste semester enten hele tiden eller en stor del af tiden.
Og 29 pct. siger, at de er det en del af tiden.
Hvordan kommer det så til udtryk?
Jamen det gør det på den måde, at de studerende har søvnbesvær, eller ved at de nedprioriterer sociale relationer, og det synes jeg er ret alvorligt.
Hvis man så kigger på – for det er der faktisk også målt på – hvad det her skyldes, altså hvorfor de er unge pressede, jamen så står der faktisk, at det er egne forventninger og ambitioner, der først og fremmest er årsagen.
Men en stor del af de unge siger altså også, at det er på grund af de reformer og de krav, der stilles fra politisk hold – afsnittet hedder: »Reformer, barrierer og forandringer i min studiestruktur« – og der har været mange reformer.
Jeg anerkender fuldstændig at have været med til dem, og der er også mange af intentionerne, der fortsat er gode, men hvis vi finder ud af, at de presser de studerende på en måde, der ikke er hensigtsmæssig, så skulle vi da overveje at lave dem om, måske også fordi det kunne være en økonomisk god investering.
Tænk, hvis man ved at kigge på de studerendes trivsel kan undgå, at der er studerende, der falder fra i fremtiden.
Jeg tror, at der er meget at hente ved at sætte ind for en bedre trivsel, også på de videregående uddannelser.
I forhold til hvordan det skulle laves, er jeg egentlig ret pragmatisk – det står også til sidst i beslutningsforslaget.
Om man måler kvalitativt eller kvantitativt, eller hvordan man gør det, betyder ikke så meget for mig – det er der også folk, der har mere forstand på end mig – så det er jeg sådan set klar til at diskutere.
Jeg mener, at det, der er brug for, som der ikke er i de undervisningsmiljøvurderinger, der er i dag, er en politisk viden om, hvordan det går.
Jeg tror, at det er de færreste politikere, der egentlig går og har et overblik over, hvordan de studerende har det.
Hvordan er det så kommet til udtryk i dag?
Hr. Henrik Dahl sagde det sådan set ganske klart, nemlig at han ikke mente, at vi har den viden, og at eksperter ikke mener, at vi har den viden, og derfor er det svært at reagere.
Bliver det så bare politiske luftkasteller, når vi snakker om det?
Jamen det er jo derfor, vi skal have den viden.
Den socialdemokratiske ordfører sagde: Vi har ikke noget, der viser, at reformerne skulle være årsagen til, at de unge er stressede, og hvordan det har udviklet sig de sidste 20 30 år.
Nej, vi har ikke noget, fordi vi ikke måler på det politisk.
Det er jo det, der er problemet, og det er jo det, vi gerne vil ændre på, altså at det ikke bare er ude decentralt, man skal måle, men at man faktisk også skal måle centralt for at finde ud af, hvordan de studerende har det.
Det er den indsats, man har gjort på gymnasierne, på erhvervsuddannelserne.
Jeg ved godt, at det er populært og meget normalt i det politiske at sige, at det er noget andet at være studerende end at være elev – og det er det også.
Men jeg tror bare, at på samme måde som en trivselsindsats i folkeskolerne og på ungdomsuddannelserne betaler sig, så betaler det sig altså også at sætte ind for god trivsel på de videregående uddannelser.
Jeg tror faktisk, at det vil give rigtig god gevinst, både for det enkelte menneske, men også for os som samfund at sætte ind for en bedre trivsel.
Så er der blevet spurgt til den her undersøgelse, som vi har vedhæftet, og som jeg også har læst op fra,
Er de unge overhovedet så stressede?
Kan man have en depression så meget af tiden, burde man jo droppe ud, sagde Dansk Folkepartis ordfører.
Så må jeg bare sige: Det ved jeg ikke.
Det er jo derfor, vi har fremsat det her forslag.
Det er jo netop for få en viden om, hvordan de studerende har det.
Det er det redskab, jeg mener vi mangler, og derfor er jeg også rigtig glad for, at ministeren siger, at man vil tage det med i den kommende zoomundersøgelse igen.
Det vidner jo også om, at vi godt kunne have et behov for det, når man allerede har haft det i den sidste og også vil have det med i den næste.
Jeg mener, at det skal et være politisk indsatspunkt, som vi skal have med i et interval, så vi kan arbejde med det fremover, fordi jeg tror der er rigtig meget hente, og fordi jeg tror de unge er pressede i dag.
Men indtil da og med den tanke, at ministeren vil tage det med i den kommende zoomundersøgelse, vil jeg fordybe mig lidt i undervisningsmiljøvurderinger, som hr. Jakob Engel-Schmidt vist opfordrede mig til, og så kan det være, at vi ad den vej kan få øget indsatsen for at sikre de studerende bedre trivsel.