Rune Lund (EL), 2018-01-10:
Tak for besvarelsen.
Og en grundig stillingtagen kræver også efter min overbevisning, at der bliver maksimal åbenhed, transparens i processen.
I forhold til Folketingets inddragelse er den inddragelse, vi har fået indtil nu, kun sket, fordi der har været taget parlamentariske initiativer ikke mindst af Enhedslisten.
Det er jo ikke, fordi regeringen har gjort noget særligt.
I forhold til at kompetencen skulle ligge i ministeriet, vil jeg gerne spørge ministeren, hvordan det kan være, at det, da Nordsøaftalen blev indgået i 2003, skete i forlængelse af et beslutningsforslag i Folketinget – det, der hed B 7.
Det var jo forudsætningen for, at aftalen kunne indgås.
I forhold til kompensationsaftalen har vi jo at gøre med en privatretlig aftale mellem staten og et privat firma, Mærsk, som så sælger til et andet privat firma, Total, hvorved aftalen jo sådan set er væk og der er et helt nyt grundlag for at skulle tage stilling i spørgsmålet.
Ville det i den forbindelse da ikke være oplagt, at ministeren ikke bare melder ud, at det her er noget, regeringen bare beslutter, men at det er noget, som rent faktisk skal vedtages i Folketinget med et beslutningsforslag?
Det ville være naturligt for mig at se.
Det lå også i den oprindelige Nordsøaftale fra 2003, at der skulle ske en behandling i Folketinget.
I forhold til om der skulle være tale om en forvaltningsretlig afgørelse, vil jeg sige, at ja, det vil det være for nogle tings vedkommende.
Det er klart.
Men når vi snakker om selve kompensationsaftalen, som er et skattestop helt specielt designet i forhandlinger med Mærsk, så snakker vi altså om noget, som er en politisk afgørelse.
Og der synes jeg det er fint nok, hvis man har den politiske holdning, at det her skattestop bare skal kunne sælges videre eller gives kvit og frit til et udenlandsk olieselskab, uden at den danske stat skal have noget som helst for det.
Det er en politisk holdning, man kan have.
Men man kan da ikke dække sig ind under en form for politisk bestillingsarbejde, som man har bedt om hos Kammeradvokaten, når man ovenikøbet kort tid forinden har givet svar til Folketinget, som er i direkte modstrid med den anbefaling, som det hedder, som der ligger i Kammeradvokatens notat.
Kammeradvokaten skriver jo i sit notat, at de svar, der er blevet givet til Folketinget, er sådan nogle abstrakte svar – det kalder kammeradvokaten dem.
Jeg synes ikke, de er særlig abstrakte.
Der er ikke særlig meget at misforstå.
Der står da ikke, at Total bare automatisk skal have det her skattestop kvit og frit.
Og ikke mindst står der i svaret på spørgsmål 72, som jeg også læste op i indledningen: »En overførsel af bevillingen til et eller flere selskaber i DUC vil derfor kræve ministerens samtykke,«
– ministerens samtykke – »som ved overdragelse til selskaber uden for denne kreds« – dvs. et selskab som Total.
»Det betyder, at det vil bero på forhandlingerne om vilkårene for dette samtykke,« – altså om Total bare skal have det gratis, eller om de skal betale noget for det, og vi må antage, at kompensationsaftalen er et milliardbeløb værd, penge, som kunne gå til den danske statskasse, penge, som kunne bruges til velfærd – »om kompensationsaftalen kan overtages som en del af vilkårene for overførslen.«
Det er altså spørgsmålet om, hvorvidt kompensationsaftalen i det hele taget skal gives videre.
Jeg synes, det er problematisk, at ministeren på den måde prøver at krybe i skjul, for her er der tale om en politisk debat.
Og det notat, vi har fået fra Kammeradvokaten, er også et politisk notat.
Vi skal ikke gemme os bag jura her, minister.
Vi har fået klare svar fra ministeren, som siger, at det her handler om at tage politisk stilling.
Så lad os gøre det.
Hvis ministeren virkelig mener, at vi skal give den her kompensationsaftale, som er milliarder af kroner værd, væk kvit og frit, så må ministeren sige det og lade være med at dække sig ind under et notat, som ministeren har bestilt hos Kammeradvokaten.
fremsætte et forslag til vedtagelse, som lyder:
Forslag til vedtagelse »Idet samfundets andel af indtægterne fra energien i Nordsøen fortsat er meget mindre end i vores nabolande, og idet der i 2003-aftalen blev indført et reelt stop for at hæve beskatningen, jævnfør kompensationsaftalen, og når denne kompensationsaftale ikke uden videre kan videreføres i forbindelse med statens godkendelse af salg af eneretten, jævnfør energi-, forsynings- og klimaministerens svar på EFK, alm. del, spørgsmål 375 af 25. oktober 2016, pålægges regeringen at sikre, at denne kompensationsaftale ikke uden videre kan videreføres i forbindelse med en eventuel godkendelse af salget af eneretten til Total.«