Jane Heitmann (V), 2017-05-29:
Man har et standpunkt, til man tager et nyt, sagde statsminister Jens Otto Krag efter valget i 1966.
I 2017 kan vi konstatere, at det udsagn også gælder for SF.
For tilbage i 2013, hvor SF dannede regering med Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre og selv havde posten som sundhedsminister – hun hed Astrid Krag – hævede man brugerbetalingen for de unge med 185 pct., hvis jeg ikke husker helt galt. Ja, man hævede brugerbetalingen, for man ønskede at bruge pengene på noget andet end de unges tandsundhed.
Sådan er politik jo.
Dengang var det tilsyneladende bedre tandpleje at hæve brugerbetalingen, og nu, altså 4 år og et regeringsskifte senere, er svaret fra SF på en bedre tandpleje gratis.
Man har altså rykket sig fra en stigning i brugerbetalingen på ca. 185 pct. til gratis.
Der er ikke noget så ærgerligt, som når et ungt menneske falder fra den regelmæssige tandpleje efter skiftet fra den kommunale til den private tandpleje efter det fyldte 18 år.
De unge har generelt rigtig god mundhygiejne og få huller.
Ja, faktisk har halvdelen af de 18-årige aldrig haft et hul.
Det er virkelig en af de største succeshistorier i det danske sundhedsvæsen: resultaterne af den forebyggende tandpleje til børn og unge.
For snart mange år siden var jeg på en tur til Argentina og mødte her en pige, som havde læst på tandlægeskolen i Buenos Aires.
Da det gik op for hende, at jeg arbejdede i tandlægebranchen og var uddannet klinikassistent, ja, så lyste hendes ansigt helt op.
Hun roste de danske resultater og fortalte levende om det forbillede, som Danmark er, også i Argentina.
Det varmer, men vi kan jo ikke leve af vores gode ry, om man så må sige.
Det er afgørende, at vores unge forstår vigtigheden af, at man livslangt skal holde tænderne vedlige, for der kan være alvorlige sygdomme, som kan blive en trist følgesvend, hvis mundhygiejnen ikke er god, ligesom det er vigtigt for ens almene sundhed, at tænderne er i orden, så man f.eks. kan spise, hvad man vil, og ikke er hæmmet af, at man ikke kan tygge en bøf eller en frisk gulerod.
Det er derfor også rigtig fint, at regionerne sammen med til Tandlægeforeningen er gået sammen om at kontakte de unge, som ikke af sig selv fortsætter hos en privatpraktiserende tandlæge, når det kommunale tilbud stopper.
Heldigvis vælger langt de fleste unge at fortsætte hos en privatpraktiserende tandlæge, og pop out-patienterne antages at være ca. 24 pct. af en årgang.
Men vi skal da meget gerne have flere med, også selv om de unge ikke adskiller sig fra resten af befolkningen, hvad angår de regelmæssige besøg hos tandlægen.
Derfor er det afgørende, at regionerne og tandlægerne holder fokus.
Der følger forpligtelser med, når man fylder 18 år.
Fra Venstres side anerkender vi, at der er borgere i Danmark, der har særlige udfordringer i forhold til egenomsorg.
Vi har tidligere, også sammen med SF, afsat midler via satspuljen til opsøgende og vederlagsfri tandpleje til socialt udsatte.
Og skal man tro evalueringen, har projekterne været en succes.
Vi ved det jo alle sammen: Et pænt smil betyder meget, både socialt, og når man f.eks. skal søge job.
Netop jobfrekvensen er et bemærkelsesværdig styrket parameter for de borgere, der har deltaget i projekterne omkring øget tandsundhed.
Herfra skal lyde en klar opfordring til kommunerne om at bruge de gode erfaringer fra satspuljeprojekterne og dele dem med andre, så også de udsatte borgere får bedre mulighed for at bidrage til vores fællesskab gennem et meningsfuldt job.
Heldigvis er det sådan i dag, at ligesom unge får tilskud til tandpleje, er der også gode muligheder for, at mennesker, som er på kontanthjælp, integrationsydelse eller uddannelseshjælp, kan modtage tilskud til tandpleje.
Det er ikke mere end et par år siden, at egenbetalingen blev sat ned netop med det formål, at flere ville gøre brug af mulighederne.
I Venstre ser vi frem til evalueringerne og til at se, hvilken konkret effekt det har, når egenbetalingen sættes ned.
Jeg kan forstå på bemærkningerne til forslaget, at SF ønsker at finansiere en del af forslaget via et, ja, man kan vel næsten kalde det imaginært økonomisk råderum fra finansloven, og en del af forslaget via permanentgjorte satspuljemidler.
Til efteråret skal vi igen forhandle satspuljer, og det står i øvrigt ethvert parti frit for, hvad man vil bringe til torvs, og fra Venstres side drøfter vi naturligvis gerne alle forslag.
Venstre kan ikke støtte forslaget, og vi havde gerne set et mere seriøst bud på finansiering.