Preben Bang Henriksen (V), 2021-04-20:
Tak for det, og tak til Socialdemokratiets ordfører, som på superfin måde jo har gennemgået detaljerne i det her lovforslag, og så behøver vi andre jo ikke at repetere det hele.
Jeg kan lidt overordnet sige, at lovforslaget jo har med det faktum at gøre, at domstolene er utrolig pressede.
Domstolene er pressede i straffesager, hver tredje rocker sidder i – jeg måtte ikke sige spjældet i går for formanden, så det må jeg heller ikke sige i dag – fængsel, og det sker som oftest efter en langvarig nævningesag, som har lagt beslag på domstolene.
Men vi skal ikke glemme de civile sager, for de er så stedmoderligt behandlet for øjeblikket, at man tror, det er løgn, og det medfører jo tit, at kreditor opgiver kravet eller går i voldgift og får en meget dyr behandling uden appelmuligheder osv. osv.
Vi skal overveje de ressourcer, der skal til domstolene, og jeg vil bestemt ikke afvise, at det kan komme på tale at tilføre yderligere, men lad os nu lige se på, hvilke forenklinger der ligger, bl.a. i det her.
Jeg mener også, men er ikke helt sikker, og det kan justitsministeren måske svare på, at Retsplejerådet er nedsat og skal komme med deres forslag til revision af de civile regler.
I hvert fald kan jeg sige, at alle forslag vil blive taget imod med kyshånd herindefra, hvis vi kan forenkle systemet på nogen måde.
For så vidt angår de enkelte forslag, vil jeg som nævnt ikke gentage dem, eftersom vores kollega har løbet dem igennem, men jeg vil helt generelt sige, at jeg synes, at det samlede forslag bærer præg af, at der skal være mere respekt for domstolene, og i den forbindelse vil jeg fremhæve tre forskellige ting.
For det første er det sygdom – det skærpede dokumentationskrav.
Det er jo helt vildt, hvor syge folk bliver, når de skal i retten, og jeg kan sige rent ud, at i et vist omfang kan man godt få mistanke om, at det er pjæk under de omstændigheder, som dagen måtte bringe.
Så at ministeriet kommer med et forslag, der forsøger at dæmme op for det, kan jeg kun hilse med glæde.
Der er det sådan i dag, hvis det er et spørgsmål om straffens længde, så skal sagen køre, selv om appellanten er udeblevet, og det er jo helt skørt, så det ophæves også nu.
Så udebliver man, står byretsdommen ved magt.
Det tredje element, som jo er det måske mest radikale, hvis man må bruge det udtryk, er jo nedskæringen i ydelserne.
Jeg skal understrege, at det er en situation, hvor sagen ikke kan fremmes, hvis ikke den pågældende tiltalte møder op; det er en situation, hvor dommeren afsiger en anholdelsesbeslutning, og i den situation kan den udbetalende myndighed jo altså bringe alle de forskellige ydelser, der er nævnt i lovforslaget, og det er mange, ned på et niveau, der svarer til integrationsydelse.
Det er jo alvorlige ting, og derfor håber jeg også, at det er noget, der højt og klart kommer til at stå i forbindelse med forkyndelsen, i forbindelse med indkaldelsen til retsmødet.
Nu står der jo i dag, hvilke situationer man kan blive dømt som udeblevet i, men det er i hvert fald også nødvendigt med det her at få præciseret, hvilke alvorlige konsekvenser en udeblivelse kan få, for så vidt angår ydelserne.
Sidst, men ikke mindst, som også der kom spørgsmål fra salen om, har der været nogen kritik af Dommerforeningen i relation til brug af telekommunikation i visse tilfælde.
Det er telekommunikation i tilfælde af editionskendelser og ransagningskendelser og beslaglæggelseskendelser osv.
Og der har jeg forstået, at det fremover mere eller mindre er op til politiet at beslutte, om det retsmøde skal foregå på video.
Jeg kan kun sige, at med den markante protest, der har været fra dommernes side, som man kan se i høringssvarene, så er der et eller andet, der kunne tyde på, at det er en god idé at bevare denne rettighed hos dommeren, der i forvejen skal lede retsmødet, således at det altså er dommeren, der ligesom i dag bestemmer, om dette eller hint retsmøde kan foregå på video.