Peter Hummelgaard (S), 2024-05-24:
Mange tak for det, og ikke mindst også tak til forslagsstillerne og ordføreren for forslagsstillerne, fru Mai Mercado, for det forslag her, som jeg synes rejser en spændende og også vigtig debat.
Beslutningsforslaget vil pålægge regeringen inden udgangen af 2024 at påbegynde forhandlinger om etablering og finansiering af resultatbetaling på 16-20 mio. kr., der muliggør en social effekt-investering i forebyggelse af recidiv blandt indsatte og varetægtsfængslede.
Det er en høj prioritet for mig som justitsminister, at vi som samfund bliver bedre til at forebygge ny kriminalitet, og ikke mindst også, at vi gør det klogt.
Derfor har jeg også stor sympati for intentionen bag beslutningsforslaget om at etablere en finansiering, som netop giver mulighed for tiltag i kriminalforsorgen, der kan forebygge ny kriminalitet.
Regeringen kan dog ikke støtte beslutningsforslaget, og det skal man langtfra tage som udtryk for, at regeringen ikke ønsker at prioritere kriminalitetsforebyggende arbejde i kriminalforsorgen, men det vender jeg tilbage til om lidt.
Først vil jeg sætte nogle ord på, hvorfor regeringen ikke støtter lige præcis det her beslutningsforslag.
Med forslaget lægges der bl.a. op til at forhandle om at afsætte midler til en social effekt-investering i mentorindsatser i kriminalforsorgen.
Social effekt-investeringer har imidlertid to sider.
For det første skal indsatsen være med til at skabe bedre liv, f.eks. ved at bane vejen for et kriminalitetsfrit liv for indsatte, og derudover er det for det andet afgørende, at investeringen i den kriminalitetsforebyggende indsats fører til en økonomisk besparelse hos kriminalforsorgen, som kan frigive midler til betaling af investorer.
En social effekt-investering i en indsats, der har til formål, at fængselspladser lukkes, som følge af at de løsladte ikke begår ny kriminalitet, vil imidlertid ikke medføre en økonomisk besparelse for Kriminalforsorgen.
Sidste år var den gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse i fængslerne 101,2 pct., og det er Kriminalforsorgens forventning, at kapacitetsunderskuddet i 2024 desværre ikke bliver mindre.
Den høje belægning medfører, at de fængselspladser, der bliver frigivet som følge af kriminalitetsforebyggende indsatser i kriminalforsorgen, hurtigt bliver fyldt op igen af andre dømte, der skal afsone.
Der vil derfor ikke kunne opnås en økonomisk besparelse for Kriminalforsorgen.
En resultatbetaling, der muliggør en social effekt-investering i kriminalforsorgen, vil derfor ikke medføre lukning af fængselspladser, som frigiver midler inden for kriminalforsorgen.
Forslagsstillernes løsning på det er så, at vi skal gå sammen om at finansiere betalingen af social effekt-investeringen.
Udfordringen er dog her, at det er vanskeligt at isolere den positive effekt af investeringen i indsatsen fra andre sideløbende kriminalitetsforebyggende indsatser i kriminalforsorgen.
Ved et samarbejde, der indebærer social effekt-investeringer, vil vi derfor risikere at betale økonomiske afkast tilbage for indsatser, hvor vi ikke kan afgøre, om afkastet er et resultat af social effekt-investeringen, eller om det er et resultat af kriminalforsorgens mange andre tiltag med de indsatte.
Derfor kan regeringen altså ikke støtte beslutningsforslaget.
Når kriminalforsorgen lykkes med at forebygge ny kriminalitet, har det både menneskelige, men også samfundsmæssige gevinster.
Eksempelvis estimeres det, at der opnås positive økonomiske konsekvenser svarende til ca. 505.300 kr. efter 10 år pr. person, der ikke begår ny kriminalitet inden for 2 år efter løsladelse, sammenlignet med personer, der begår ny kriminalitet inden for 2 år.
Allerede i dag pågår der i kriminalforsorgen et stort kriminalitetsforebyggende arbejde.
Det er et arbejde, som bl.a. indebærer studiestøtte, mentorindsatser og sociale aktiviteter inden for murene.
Derudover har regeringen sammen med en række partier i flerårsaftalen for Kriminalforsorgen etableret en civilsamfundspulje, der skal understøtte kriminalitetsforebyggende projekter.
Der skal derfor ikke herske nogen tvivl om, at regeringen generelt er meget optaget af det kriminalitetsforebyggende arbejde i Kriminalforsorgens institutioner, og det er netop den slags tiltag, der er centrale i forebyggelsen af recidiv, hvilket kan forebygge forbrydelser, skabe færre ofre og dermed også være med til at lette presset på hele straffesagskæden.
Forebyggelse af recidiv kan, som fru Mai Mercado helt rigtigt siger og også skriver i beslutningsforslaget, også spare samfundet penge.
Derfor vil jeg gerne understrege, at det er min og regeringens klare holdning, at recidivforebyggende tiltag skal prioriteres højt.
Regeringen er i fuld gang med arbejdet med en strafreform, hvor vi ud over strafskærpelser og brugen af alternative straffe også ser på, hvordan vi kan skabe bedre muligheder for, at indsatte får bedre støtte og hjælp til at bane vejen til arbejde og uddannelse efter afsoning, og dermed forebygge risikoen for ny kriminalitet.
Jeg kommer derfor til at vende tilbage til den her vigtige dagsorden, når regeringen senere i år præsenterer sit udspil til en strafreform.
Så for kort at opsummere vil jeg sige, at regeringen ikke kan støtte nærværende beslutningsforslag, men at vi til fulde anerkender vigtigheden af, at vi som samfund bliver bedre til at forebygge ny kriminalitet, og at vi gør det klogt.
Tak for ordet.