Rune Lund (EL), 2017-01-12:
Digital forkyndelse synes vi også er fornuftigt, det er den vej, man bør gå.
Der er dog en enkelt bemærkning fra Datatilsynet, som mener, at der ikke er hjemmel i persondataloven til, at der bliver sendt en automatisk besked om, at forkyndelsen er modtaget, hvis man går ind og klikker på beskeden i sin e-Boks.
Og det synes jeg er et spørgsmål, vil lige må have afklaret nærmere.
For findes der en teknisk løsning på det?
Altså, vi ved jo alle sammen, at når vi modtager mails i vores mailprogram, er der en funktion, hvor man kan bekræfte modtagelsen af en mail.
Så er der nogle tekniske ting, som man kan gøre, så persondataloven bliver overholdt?
Det synes jeg kunne være værd at bore i.
Men derudover er det bestemt noget, som er fremtiden, og som der er muligheder i, og jeg synes også, der er taget hensyn til, at der selvfølgelig er borgere, socialt udsatte og folk på kanten af samfundet, som så vil skulle nås på andre måder.
Men digitalisering er selvfølgelig en vej at gå, så længe der bare bliver taget hånd om, at de mennesker, som ikke kan benytte sig af de digitale muligheder, også får forkyndelsen.
Det samme gælder i forhold til telefonforkyndelse, og de udvidelser, som ligger der, kan vi også støtte.
Det samme gælder for punkt 2.3 om anvendelse af digital kommunikation i strafferetsplejen, sådan at skriftlighed i strafferetsplejen ikke er til hinder for anvendelse af digital kommunikation.
Det er helt sikkert den rigtige vej at gå.
Der er nogle høringssvar, der samtidig gør opmærksom på, at hvis man er forsvarsadvokat og skal varetage sin klients interesse, når man f.eks. er på besøg i et fængsel, så sker der jo det, at der i fængslerne er stadig færre muligheder for f.eks. at tage telefon med og i det hele taget benytte sig af digitale hjælpemidler.
Så der er nogle problemstillinger der, som vi bliver nødt til at håndtere.
I takt med at samfundet bliver mere digitaliseret, kan vi se, at det i fængslerne er sådan, at man laver nogle indskrænkninger, f.eks. fordi man ønsker at begrænse muligheden for, at folk kan benytte sig af mobiltelefon i forskellige sammenhænge.
Det er i hvert fald en udfordring, som vi bliver nødt til at have fokus på.
Så er der den del, som handler om øget brug af udeblivelsesdomme.
Og der må jeg nok sige, at der begynder vi at se forslaget som problematisk.
Ligesom Advokatrådet anfører i sit høringssvar, er vi enige i, at ressourcespild selvfølgelig bør forhindres, men vi tvivler på, at øget brug af udeblivelsesdomme er vejen frem.
Og vi har ikke indtryk af, at de nuværende regler er en begrænsning, og vi finder det ikke hensigtsmæssigt at indskrænke domstolenes muligheder for at forholde sig konkret til situationer, hvor individuelle og konkrete forhold tilsiger en fleksibel tilgang.
Det er vores oplevelse, at domstolene til fulde formår at afbalancere de involverede hensyn, herunder hensynet til den forurettede.
Vi skal jo også se på, at Folketinget har vedtaget regler omkring brug af digital kommunikation, altså huske-sms'er til folk, der skal afsone.
Altså, den form for digitale løsninger vil jo også alt andet lige være med til at gøre, at flere folk dukker op.
Problemet er jo heller ikke meget stort.
Der er i hvert fald et høringssvar fra Institut for Menneskerettigheder, som viser, at der i en periode på 5 uger ifølge en undersøgelse fra Domstolsstyrelsen blev omberammet op mod 1.400 retsmøder, og ud af dem var der så 178, som blev omberammet på grund af tiltaltes udeblivelse af forskellige årsager.
Det er selvfølgelig en vis procentdel, som ikke er til at overse, men det er jo tydeligt, at der også er andre grunde til, at retsmøder bliver omberammet i domstolssystemet i dag.
For det principielle i det her er jo, at man kan blive idømt en straf og nu også fængselsstraf i op til 1 år, selv om man end ikke har været til stede i retssalen. Og det er jo problematisk ud fra et retspolitisk synspunkt. Så er der punkt 2,5, som hr. Peter Kofod Poulsen også var inde på, omkring begrænsning af brugen af domsmænd, altså hvis der kun er bødestraf involveret.
Det har vi også nogle opfølgende spørgsmål til, som vi gerne vil se på i udvalgsbehandlingen.
Så er der punkt 2.6 om anonymisering af forurettedes identitet, sådan at et offer for incest også får samme beskyttelse som et offer for seksualforbrydelser i forhold til aktindsigt og offentlig omtale af straffesager.
Det støtter vi.
Så er der punkt 2.7, det er den med peberspray.
Den er vi kritisk indstillet over for, og jeg vil referere til de korte bemærkninger, jeg kom med tidligere under debatten her.
I forhold til fastsættelse af salær til forsvarerne synes vi også, at det er et problem, at salærerne kommer til at blive mindre, og at der vil opstå en bevægelse i retning af en situation, hvor der bliver en ringere retssikkerhed for folk med lavere indkomster end dem med høje indkomster.