Mette Abildgaard (KF), 2024-03-12:
Jeg vil faktisk gerne starte med at takke regeringen for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Det er ikke, fordi vi i Det Konservative Folkeparti er enige i det, vi kommer ikke til at bakke op om det, men fordi det er med til at give den fornyede og vigtige debat om organdonation, som vi ved betyder, at flere danskere tager stilling.
I den sidste uge er jeg og mange af jer herinde blevet mindet om, hvor skrøbeligt livet er, og blevet mindet om, hvor vigtigt det er, at vi får taget stilling til også svære spørgsmål, og det her spørgsmål er svært.
Det er svært for mange danskere.
Men der er også mange danskere, der ved, hvad de mener, og som grundlæggende bakker op om organdonation, men som desværre ikke har fået sig registreret.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Flemming Møller Mortensen, når han siger, at vi ikke gør nok, og at vi skal gøre mere.
Det er jeg og Det Konservative Folkeparti fuldstændig enige i.
Spørgsmålet er så, om man tror, at det her er det rigtige at gøre, og det tror vi ikke i Det Konservative Folkeparti.
Vi er kommet med vores eget forslag for nogle år siden.
Her foreslog vi at indføre det, man kunne kalde obligatorisk stillingtagen, hvor vi gør det obligatorisk at tage stilling, når man eksempelvis skal have fornyet sit pas, eller når man får sit første kørekort.
Der beder vi danskerne om at tage stilling.
Man skal kunne svare ja eller nej, men man skal også kunne svare ved ikke af respekt for, at det her er en svær beslutning for mange danskere.
Jeg var glad for, at man inviterede til forhandlinger i ministeriet, som man blev pålagt med beslutningsforslaget, men jeg er ærgerlig over, at man nu kommer med det her forslag i stedet for.
Jeg tror, intentionerne er gode og de helt rigtige, men der er bare utrolig mange, der peger på, at det her ikke vil give flere organer til donation, og det er i sidste ende det, vi er nødt til at måle et forslags succes på.
Giver det flere organer til donation – ja eller nej?
Når de tre donoransvarlige på Rigshospitalet, Odense Universitetshospital og Aarhus Universitetshospital går ud og advarer imod det her forslag og ligefrem frygter, at det kan føre til færre donorer, og når de i stedet for konkret peger på, at vi skal gøre mere for at få danskerne til at tage stilling, eksempelvis når de får et nyt pas, så synes jeg, det er den forkerte vej at gå.
Flere har i dag også diskuteret det principielle i det her beslutningsforslag.
For mig er det vigtigt at sige, at i min optik skal organdonation være en gave, man giver af næstekærlighed – en gave, man giver, fordi man har gjort op med sig selv, at det ønsker man.
Det må ikke være en forventning, vi har til hinanden.
Det må ikke være et krav, vi stiller til hinanden.
Det er en gerning, vi gør af næstekærlighed, og fordi det er i overensstemmelse med vores religion, med vores værdier og med den måde, vi har taget stilling til livet og døden på.
Det skal være det, der er det udslagsgivende.
Jeg frygter desværre med det her beslutningsforslag, at vi kommer til at se flere danskere, som har en formodning om, at man jo automatisk er registreret som organdonor, så jeg tror ikke, det her vil føre til, at flere af de 84 pct., eller hvor mange det er, der egentlig bakker op om organdonation, vil gå ind at registrere deres holdning.
Jeg frygter, at de vil formode, at det jo er gjort for dem, og når de ikke aktivt tager stilling, bliver det i sidste ende pålagt de pårørende, som står midt i en traumatisk situation.
I det her forløb, vi havde i ministeriet, var der bl.a. en antropolog på besøg, som havde fulgt mange donorforløb, og som pegede på, at det var en enorm lindring for den afdødes pårørende, at den afdøde havde taget stilling.
Derfor er det afgørende, at vi får danskerne ind at tage stilling.
Det synes jeg vi skal gøre med den obligatoriske stillingtagen, som vi har foreslået i Folketinget fra konservativ side i et rigtig godt samarbejde med SF og DF, og som alle Folketingets partier undtagen Nye Borgerlige stemte for, også regeringspartierne.
Til sidst vil jeg slutte af med at sige, at jeg sådan set er glad for, at det her beslutningsforslag er fremsat, som jeg også indledte med.
Jeg håber, det vil få endnu flere til at tage stilling.