runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2022-03-15:
Jo, men jeg vil gerne lidt tilbage til det der med nærområde.
Der har været en hektisk og hed debat, synes jeg, i medierne, før det her forslag kom til behandling: Hvad er nærområde?
Og det kan diskuteres, men kan vi ikke komme ind til kernen, hr. Rasmus Stoklund?
Det drejer sig jo om, at det er mennesker, vi rigtig gerne vil hjælpe, fordi de ligner meget os selv.
Det er jo det, det handler om, og det er, tror jeg, derfor, at den danske befolkning har vist så enormt stor velvilje til det her.
Aldrig har der været samlet så mange penge ind.
Aldrig før, i hvert fald ikke mig bekendt,
har der været udvist så meget hjælpsomhed, så mange, der stiller boliger til rådighed, så meget debat rundtomkring i hjemmene om, at man måtte hjælpe ukrainerne.
De 13.000, der allerede bor i Danmark, er arbejdsomme, beskæftiget.
De lærer dansk.
Der er måske nogle, men i hvert fald ikke ret mange inde under de sociale systemer.
Kriminaliteten er påfaldende lav i forhold til folk fra Mellemøsten, Afrika.
Det er jo det, det handler om.
Giver ordføreren mig ikke ret?
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-15:
Jeg vil give fru Pia Kjærsgaard ret, så vidt som jeg også synes, der er noget intuitivt fornuftigt i, at man hjælper en ven eller en nabo, som er kommet i nød, og at det så ikke i samme åndedrag kan forventes, at man skal hjælpe resten af verden samtidig.
Vi har i årevis sagt, at vi synes, flygtninge skal hjælpes i deres nærområde.
Nu er det så i vores nærområde, der er en konflikt.
Derfor har vi et ansvar for at hjælpe folk her, ligesom vi i årevis har sagt, at når der er en konflikt i Asien eller i Mellemøsten, er det deres naboer, der har et ansvar, og så skal vi gerne bidrage med udviklingsbistand og lignende til at understøtte indsatsen.
Men jeg synes også, at når man kigger tilbage til det seneste eksempel på noget tilsvarende, som vel var krigen i Kosovo i slutningen af 1990'erne, hvor danskerne jo også bakkede op om den særlov, man vedtog dengang, som hjalp kosovoalbanere, som var muslimer, så er det ikke sådan et religiøst spørgsmål.
Det er et spørgsmål om, at man hjælper sine naboer og venner, som er i nød, og som bor i ens nabolag, og det synes jeg giver fortrinlig mening.
Pia Kjærsgaard (DF), 2022-03-15:
Jeg synes, det er utroligt, at jeg ikke kan få hr. Rasmus Stoklund til bare at sige det, som det er.
Det, jeg sagde, er, at det er folk, der ikke har den samme kriminalitet, og der ikke i samme grad er inde under det sociale system.
De vil meget gerne lære dansk og tager meget gerne det arbejde, der bliver tilbudt, f.eks. i landbruget.
Der ved vi at rigtig mange ukrainere allerede er, og der kommer formentlig flere til.
Hvornår har vi egentlig hørt om ukrainere – der er 13.000 i Danmark – der har voldt store problemer?
Det mindes jeg i hvert fald ikke, hvorimod der er masser af syrere og nordafrikanere og folk fra Mellemøsten, der har det modsat.
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-15:
Der er ikke nogen tvivl om, at hvis man går ind i Danmarks Statistik og ser på, hvordan de ukrainere, der er i Danmark i dag, klarer sig i forhold til flygtninge fra de lande, som vi normalt har modtaget flygtninge fra, så scorer de nærmest omvendt.
Med hensyn til offentlig forsørgelse er andelen meget lav.
Med hensyn til beskæftigelse er andelen meget høj.
Det er jo lidt omvendt i forhold til nogle af de lande, vi normalt har fået flygtninge fra.
Det hænger da sikkert sammen, som fru Pia Kjærsgaard siger.
En del af grunden til, at der er stor sympati for den her gruppe, er, at det er en gruppe, man har gode erfaringer med, men jeg tror også, det hænger sammen med, at danskerne synes, det er naturligt, at man hjælper en nabo, der er kommet i nød.
Carl Valentin (SF), 2022-03-15:
Jeg tror bare gerne, at jeg vil starte med at takke ordføreren for samarbejdet om det her.
Jeg mener, det er helt afgørende, at vi i den her situation hjælper de mange ukrainere, der nu flygter fra Putins bomber, og jeg synes, det er stærkt, at vi kan stå sammen om det i Folketinget.
Men noget af det, vi også gør med den her lovgivning, er jo at give de mennesker, der kommer hertil nu, en meget lettere adgang til det danske samfund, adgang til det danske arbejdsmarked, mulighed for at bidrage.
Det er ikke et privilegie, der er så mange andre flygtninge der har, og derfor vil jeg gerne høre ordføreren, om det her ikke får Socialdemokratiet til at reflektere lidt over, om man ikke skulle give nogle af de samme muligheder til andre flygtninge, der kommer til Danmark, med hensyn til at blive integreret og bidrage til det danske samfund med det samme – i forhold til ellers at skulle sidde og ikke rigtig have mulighed for at blive en del af samfundet, når man kommer hertil.
Marie Krarup (UFG), 2022-03-15:
Det lyder, som om Enhedslisten synes, at det skal være følelser, der er afgørende for, hvem der får asyl i Danmark.
Jeg kan godt forstå, at man får medlidenhed, når man ser billeder af folk, der lider.
Det får jeg virkelig også selv.
Men jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten mener, at det er kynisk at lade være med at give asyl til folk fra Mellemøsten eller fra fjerne lande, der ikke har noget kulturfællesskab med danskere.
Jeg mener nemlig, at det er kynisk over for danskerne at lade alle folk, der lider, i den tredje verden – folk fra lande, som absolut intet kulturelt fællesskab har med Danmark – få ophold i Danmark.
Så jeg mener, at Enhedslisten på den her måde skævvrider debatten.
Det er ikke dem, der vil give ukrainere frem for muslimer fra Mellemøsten ophold eller asyl i Danmark, der er kyniske.
Det er Enhedslisten, der er kynisk, når man vil åbne for at få muslimer til Danmark, for det er kynisk over for den danske befolkning.
Det kan den danske befolkning ikke klare.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-03-15:
Altså, Venstre er som udgangspunkt ikke tilhænger af, at vi får lavet en undersøgelse af det.
Vi vil meget hellere kigge på, hvordan vi sikrer bl.a. regnbueforældre, og det kommer jo i forlængelse af det borgerforslag, der kommer her i salen om et par uger, hvor vi kan tage den diskussion.
Vi vil nemlig rigtig gerne kigge på, hvordan vi sikrer fædre de samme vilkår, som medmødre har i dag, så de er på lige fod.
Astrid Carøe (SF), 2022-03-15:
Det er dejligt, og jeg er helt enig med ordføreren i, at vi kan kigge på stedbørnsadoption og hele muligheden for medfaderskab, som vi skal snakke om om nogle uger i forbindelse med et borgerforslag.
Det var bare ikke det, jeg spurgte om.
Kunne vi ikke godt lave en undersøgelse af, om vi kan finde nogle veje ved f.eks. at kigge på muligheder for flere juridiske forældre, som man har gjort i andre lande, altså hvor man netop har hegnet det ind og sagt, at der skal de og de ting til?
Man har gjort det rimelig strengt, men sådan, at det trods alt er lidt bedre end i dag, og jeg synes bare, det kunne være fedt, hvis Venstre ville bakke op om at få lavet sådan en undersøgelse og kortlægning af, hvad mulighederne er.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-03-15:
For lige at udpensle det svar, jeg gav til den forrige ordfører: Er der større risiko?
Nej, selvfølgelig er der ikke det.
Men i princippet er én sag én for meget.
Og ligesom Børns Vilkår har et eller andet forbehold over for det her, fordi man netop ser de sager og højkonfliktsager, der ligger i Familieretshuset, hvor der er nogle børn, som bliver frygtelig klemt, så må jeg bare sige, at jeg på det punkt er på linje med Børns Vilkår.
Det er bare en etisk meget, meget svær diskussion at tage.
I forhold til det synes jeg netop, at vi bør kigge på det her med stedbørnsadoption.
Det er noget, vi har været igennem, også før jeg blev socialordfører og kom med ind over det.
For det er sådan i dag, at det jo netop er et af de her områder, hvor vi faktisk går ind og kigger på de her nye familiekonstellationer og bliver bedre til at sikre netop regnbuefamilier.
Hvis man som et homoseksuelt par har boet sammen i 15 år, hvorfor skal man så alligevel være i systemet?
Det er netop et godt eksempel på nogle steder, hvor vi faktisk kan rykke på noget og sikre de her regnbuefamilier, for det er godt nok også noget, vi i Venstre kerer os om.
Astrid Carøe (SF), 2022-03-15:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at vi ikke fik svar på spørgsmålet, om der er en fornemmelse af, at der er flere højkonflikter i regnbuefamilier end i andre familier – men det var egentlig ikke det, jeg ville spørge til.
Vi kan se fra andre lande, at der er nogle måder, man kan hegne det her ind på.
Om man så bryder sig om det eller ej, er der nogle løsninger, sådan at det ikke er alt eller intet, altså at man bare fejer det væk og siger nej – men at man faktisk kan finde nogle måder at gøre det på.
I Canada, i Californien, i Holland arbejder man med forskellige modeller, hvor man laver nogle aftaler på forhånd og man sikrer, at det kun er to forældre, børnene kan bo hos, hvis der opstår højkonflikt.
I Californien har man sågar gjort det på den måde, at man skal godkendes af en domstol på forhånd.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-03-15:
Nej, og det har jeg heller aldrig påstået.
Egentlig kunne jeg fornemme, at Enhedslisten og ordføreren har været ude at udtale – det nævnte ordføreren også, da ordføreren var oppe på talerstolen for lidt siden – at man har sådan en fornemmelse af, at de her familier gør rigtig meget for at bearbejde det her på forhånd.
Og det er egentlig det, som jeg i al stilfærdighed siger: Alle de gode intentioner, man har på forhånd, inden den situation opstår, at man splittes ad som familie, kan man bare ikke regne med er det, der sker efterfølgende.
Og ligesom vi får henvendelser omkring konfliktsagerne i Familieretshuset, får jeg også henvendelser fra de her familier efterfølgende, hvor de netop har en konflikt, og hvor vi faktisk har sager, hvor der er børn involveret.
Nu har jeg nogle konkrete sager fra min egen kommune, hvor der sidder børn i én familie, og hvor det ene barn har tre forældre, som barnet flakker rundt imellem, og de to andre har så to , og det vil sige, at de her søskende ikke længere ser hinanden i weekenden.
Det er jo så, fordi man har valgt at lave den aftale på forhånd, og så må jeg bare sige bagefter, at hvad det angår, har jeg simpelt hen ikke et behov for, at vi skal udvide den her kreds af juridiske forældre.
Pernille Skipper (EL), 2022-03-15:
Jamen det er det, der ikke rigtig giver mening.
Og dernæst: Vil ordføreren fortælle, hvor ordføreren har det fra, at der skulle være større risiko for, at de familier ender i højkonfliktsager?
Hvor har ordføreren det fra?
For ordføreren sagde jo, at når der sidder flere omkring et bord, så mindskes børnenes stemme.
Men der er da ingen dokumentation for, at disse familier fungerer ringere eller i højere grad ender i konflikter.
Det er ikke, fordi jeg ikke kan se, at de godt kan ende i konflikter, men der er da ikke nogen dokumentation for, at de skulle være i større risiko for at ende i konflikter.
Eller har ordføreren måske nogle rapporter, som jeg ikke har kunnet finde?
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2022-03-15:
Jeg tror netop, at den sag, vi har behandlet, før vi havde den her forespørgselsdebat, nemlig beslutningsforslag nr. B 66 omkring Familieretshuset, med al tydelighed viser, at alle gode, de bedste, kærlige intentioner, man har som familie, desværre kan ende i grøften, når man står i en skilsmissesituation.
Og jeg er fuldstændig enig med ordføreren for Enhedslisten: Der sidder ikke nogen forældre omkring et bord, om det så er to forældre eller det er ti forældre, der som udgangspunkt ikke vil det bedste for barnet.
Problemet opstår jo der, hvor det, som parterne, når de så splittes op, efterfølgende ønsker, er modsatrettet.
Og i virkeligheden er det lidt absurd, at den diskussion opstår nu, for vi – bl.a. Venstre, Nye Borgerlige og DF – har jo tidligere råbt vagt i gevær netop i forhold til de her situationer, vi har i Familieretshuset, hvor man bl.a. også fra flere af de røde partiers side faktisk modsatrettet anerkender, at man kan have situationer, hvor man fjerner en forælder fra barnets liv for at undgå, at der skal opstå de her højkonfliktsager.
Nu vil man så tilføre flere forældre i den her situation, og det er for mig måske sådan lidt modsatrettet og lidt tvetydigt.
Pernille Skipper (EL), 2022-03-15:
Tak til ordføreren, også for nogle vigtige anerkendelser i løbet af talen.
Det ser jeg som sådan et første skridt, og bare det, at vi har debatten her på en respektfuld måde, betyder faktisk, tror jeg, at vi tager nogle skridt i den rigtige retning.
Det håber jeg i hvert fald.
Og der må jeg sige, at der blev jeg nok en lille smule provokeret.
Altså, først og fremmest: Det, at man anerkender mere end to juridiske forældre, er ikke det tidspunkt, hvor det bliver til virkelighed.
De familier findes.
De findes, de er rigtige forældre til de børn, og de sidder omkring borde lige nu og træffer fornuftige, kloge, kærlige beslutninger om deres børn – mere end to voksne, måske tre, måske fire – og de lytter da til deres børn.
Hvor har ordføreren det dog fra, at de ikke skulle kunne finde ud af det?
Camilla Fabricius (S), 2022-03-15:
Jeg ser faktisk, at vores grundlæggende retssystem er et sikkerhedsnet, man spænder ud for det tilfælde, at det går galt.
Det er også familier, som er utrolig regnbueagtige, og som ikke er de familier, som fru Pernille Skipper præsenterer, men som er af en anden karakter, og der får man det til at glide.
Så grundlæggende handler det jo om der, hvor det ikke går godt, og der er vi så ikke enige, og det er vel også fair nok.
Pernille Skipper (EL), 2022-03-15:
Der bliver jeg bare nødt til at holde fast i, at jeg synes, det er urimeligt, at der bliver stillet større krav til de familier, end der gør til det helt almindelige heteroseksuelle par.
De bliver ikke afkrævet alle mulige aftaler og gode intentioner om, hvad de har tænkt sig at gøre.
Men det betyder så bare, at jeg kan konkludere nu, at vi skal kigge på, om en tredje, måske en fjerde forælder kan få lov til at rejse med deres børn, tage til lægen med deres børn, komme ind på Aula sammen med deres børn.
Er der andet end den tænkte situation omkring skilsmisse, højkonflikter, som Socialdemokraterne synes er problematisk ved en juridisk anerkendelse af mere end to forældre, eller er det kun den situation, man mener er problematisk?
Camilla Fabricius (S), 2022-03-15:
Som det ser ud nu, er vi ikke klar på at skulle have mere end to juridiske forældre.
Jeg synes, det er væsentligt, at man hele tiden gør sig umage for, at de voksne, der er omkring et barn, har adgang til de informationer, der er.
En sammenlignelig situation handler jo om det arbejde, vi skal i gang med at lave omkring plejefamilier, hvor der også er et problem i forhold til Aula.
Så ordføreren sætter jo en finger på et af de steder, som vi er nødt til at kigge på med moderne briller, når vi har elektronik, og når vi har tilgange på den måde.
Så jeg køber sådan set ind på præmissen om, at vi er nødt til at blive ved med at øve os på det.
Jeg køber faktisk også ind på præmissen om det her – i hvert fald sådan som ordføreren vender det – med at være dilemmafyldt.
Det var ikke det, der var min intention.
Jeg kender utrolig mange forskellige familieformer, og det er ikke familieformerne, der er et dilemma.
Det er de udfordringer, man står med, når tingene er gået galt, og der mener jeg faktisk, at lovgivningen skal tage højde for netop de steder.
Der kan vi jo være uenige.
Christina Thorholm (RV), 2022-03-15:
Tak til Enhedslisten for at rejse forespørgselsdebatten om at give børn ret til mere end to juridiske forældre.
Familier har mange flere former i dag med anerkendelsen af forældreskabet med flere forældre af samme køn.
Anerkendelsen rejser jo en række problemstillinger, som der ikke er fundet svar på, og som familieordfører for Radikale Venstre har jeg fokus på barnets retssikkerhed og hermed barnets ret til og ligestillingen af flere af de parter, som tilslutter sig forældreskabet.
Den juridiske ret til forældreskabet har en betydning for dagligdagen for forældrene – det har fru Pernille Skipper jo også gentaget flere gange – der i praksis gør, at de nære omsorgspersoner får problemer særlig i kontakten til systemet, som ikke understøtter forældreskabet.
Børnerådet ser en konflikt i den gældende lovgivning, hvor barnet kun har ret til to forældre.
Institut for Menneskerettigheder lægger vægt på barnets rettigheder i FN-konventionen, og EU's charter om grundlæggende rettigheder indeholder i lighed med børnekonventionen en bestemmelse om, at barnets bedste skal komme i første række i alle handlinger vedrørende barnet.
Det lægger op til en vigtig diskussion om, hvordan vi bedst tilgodeser barnet.
Med lovbehandlingen af L 65 om muligheden for f.eks. forældreskab mellem en mor og en medmor og en donor ved hjemmeinsemination erkendt af forældrene ser Radikale Venstre i lighed med Institut for Menneskerettigheder, at der rejser sig et spørgsmål om, om barnet har ret til flere end to juridiske forældre.
P.t. har barnet kun ret til flere sociale forældre, og det giver desværre ikke de involverede voksne eller forældre de samme rettigheder.
Derudover ser vi gang på gang børn og voksne, som gerne vil kende deres ophav, f.eks. ved adoption og i tilfælde, hvor den ene forælder er kommet på afstand, og her giver flere juridiske forældre børnene en styrket retssikkerhed.
Kærlighed kender ikke køn, lgbt-familier dannes og trives, og der findes børn, som vokser op med forældre af samme køn og med mere end to forældre.
Den virkelighed bør vi anerkende, og Folketinget tog det første skridt ved at give mulighed for at dele barselsorloven med op til fire sociale forældre.
Men vi mener, at der bør igangsættes en undersøgelse og en vidensdeling om omfanget af regnbuefamilier med børn med flere end to forældre i Danmark og deres forhold og de barrierer, de møder, med henblik på at tilpasse lovgivningen, så flere familieformer anerkendes.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2022-03-15:
Mange tak, og tak til Enhedslisten for at rejse den her forespørgselsdebat.
I Det Konservative Folkeparti vil vi gerne anerkende de juridiske problemstillinger, der kan være forbundet med at være i en familiekonstellation, der ikke består af en far og en mor.
Individet og familiens ret til at bestemme over sig selv og deres liv er helt og aldeles afgørende.
I takt med at nye og flere forskellige familietyper kommer frem, er det kun blevet mere aktuelt, at vi får diskuteret familiernes mulighed for at leve det liv, de ønsker.
Men at sikre barnets tarv vil altid have den højeste prioritet for Det Konservative Folkeparti.
Derfor er vi også bekymrede for muligheden for at have flere end to juridiske forældre.
Tilbage i 2019, da Enhedslisten foreslog, at børn skulle kunne have op til fire juridiske forælder, udtalte direktøren for Børns Vilkår, Rasmus Kjeldahl, bl.a., at Børns Vilkår ikke tror, at det er i børnenes interesse, at så mange voksne kan få medbestemmelsesret over vigtige beslutninger, som angår børnenes liv.
Derudover ser vi en række andre problemstillinger ved muligheden for at have mere end to juridiske forældre.
Eftersom der ikke er sat et loft på, kunne man jo i princippet stå i en situation, hvor et barn har ti forskellige forældre, som eksempelvis skilles og skal deles om samværet med barnet.
Så bliver en 7-7-ordning hurtigt svær at lave.
Vi frygter altså, at børn hurtigt kan komme i en ekstremt uheldig situation, hvis f.eks. ti forældre vil noget vidt forskelligt for barnet.
Det gælder for så vidt en række spørgsmål på det familie- og arveretlige område, som jeg synes vi skal have mulighed for at dykke nærmere ned i de praktiske konsekvenser af.
Som jeg sagde indledningsvis, vil Det Konservative Folkeparti dog gerne til fulde anerkende, at der i dag findes mange forskellige familiekonstellationer, og at de ikke er juridisk ligestillede med en familie, der består af to forældre.
Derfor er vi også åbne for at undersøge nærmere, hvordan man kan sikre en højere grad af ligestilling i utraditionelle familiekonstellationer.
Men det vigtigste for Det Konservative Folkeparti vil altid være barnets tarv.
Derfor kan vi for nuværende ikke støtte idéen om at kunne have mere end to juridiske forældre, og Det Konservative Folkeparti støtter vedtagelsesteksten, som Venstre læste op.
Tak for ordet.
Pernille Skipper (EL), 2022-03-15:
Jeg vil starte med at sige til ministeren, at det er tirsdag.
Tusind tak for en vigtig første debat, som ministeren også siger.
Jeg tror, at vi er på en rejse, hvor der måske er flere partier, som skal møde nogle af de problemer, som man støder ind i som familie med mere end to forældre.
Højkonfliktsagerne – eller lad os bare sige de potentielle højkonfliktsager, for jeg er faktisk ikke engang sikker på, at der nødvendigvis er nogle rigtige eksempler ud over tænkte eksempler med Ida og Alma og alle mulige andre – fylder rigtig, rigtig meget i debatten.
Jeg er af den overbevisning, at det er lige så skidt at have en lovgivning, som vi har i dag, hvor et barn, hvis den her tænkte situation skulle opstå, potentielt set ville få den ene forælder revet ud af sit liv.
Vi siger jo til det barn: Hvis dine forældre ikke kan enes, er det dig, det rammer.
Derfor er det jo ikke i barnets tarv, at vi ikke har muligheden for at træffe den afgørelse, som er bedst for barnet.
Altså, eksemplerne med, at den ene forælder ikke kan tage børnene med til lægen, ikke kan rejse med sine børn, ikke kan komme på Aula og følge med i, hvad der foregår der, ikke kan tage barns sygedag og alle de her ting, er der faktisk en erkendelse af at vi bør gøre noget ved.
Det synes jeg giver blod på tanden i forhold til at gå videre med at få indrettet forholdene bedre for familier med mere end to forældre.
Vi foreslår sammen med SF og Radikale, at vi sætter gang i en lidt større undersøgelse, også af omfanget.
Der er faktisk ikke nogen statistik over, hvor mange børn der vokser op med mere end to forældre – det ved vi ikke.
Vi ved heller ikke fuldstændig, hvad det er for nogle barrierer, de møder; vi har historier fra dem, men det er ikke fuldstændig afdækket.
Og lur mig – selv om ministeriet gør et bravt forsøg på at indhente bidrag fra alle mulige andre ressortområder, om det vil være fuldstændig dækkende.
Og så har vi heller ikke mere viden om, hvordan de familier egentlig trives, og det skulle vi måske starte med at få.
Lad os få en ordentlig undersøgelse af det.
Snart skal der laves en lgbt+-handlingsplan.
Tak for debatten.
Astrid Krag (S), 2022-03-15:
Så kan jeg jo bare kvittere for, at ordføreren har hørt efter, og i første omgang har vi jo fået nogle spørgsmål, som vi er i gang med at besvare.
Det er klart, at vil man have en større, bredere afdækning af en art, kunne det også lyde som noget, som også kræver, at der er noget finansiering til det, og så kan vi jo ikke stå her en tidlig onsdag aften og bare give håndslag på det.
Men ordføreren hørte det bestemt rigtigt: I første omgang kommer der svar på de spørgsmål, som fru Pernille Skipper har stillet.
Astrid Carøe (SF), 2022-03-15:
Jeg vil egentlig spørge ministeren, om man vil afdække det lidt nærmere.
Jeg hører jo både ministeren og ordførerne lytte meget til Børns Vilkår, og det er vi også meget optaget af i SF, altså at vi sikrer, at børnenes rettigheder er sikret i det her.
Og Børns Vilkår og Red Barnet siger, der er behov for at undersøge det nærmere og undersøge omfanget, og hvad mulighederne er.
Mette Thiesen (NB), 2022-03-15:
Tusind tak.
Jeg skal egentlig gøre det ganske kort.
Vi støtter heller ikke det her.
Vi mener bestemt ikke, at det er den rigtige vej at gå, altså at der skal være flere juridiske forældre til et barn.
Et barn har to forældre.
Der er mulighed for både stedbørnsadoption, og der er også mulighed for at skrive et børnetestamente, hvis man er bekymret med hensyn til arveretlige regler.
Så nej, vi kan ikke bakke op om, at det barn skal have flere juridiske forældre.
Et barn har to forældre.