runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Tak for ordet, og tak for at stille et vigtigt forslag.
I weekenden havde SF landsmøde, og i den forbindelse stillede vi også et forslag om at sikre balance mellem arbejdsliv og privatliv, især fordi livet er uforudsigeligt og der bare ofte er brug for mere rummelighed, når det er sådan, at arbejdsliv og privatliv kolliderer.
Mange familier kommer desværre til at opleve, at lynet slår ned i deres familier, og nogle oplever også, at en forælder dør.
For den tilbageværende forælder venter der jo ikke kun en ubærlig sorg; der venter også en masse praktiske opgaver.
Der skal planlægges begravelse, man skal tage sig af børnene, og måske er der også brug for at søge noget psykologhjælp til børnene eller til sig selv.
Der skal styr på økonomi og måske bolig, arbejde og skifteret, og der er bankkonti, der skal lukkes op og deles op.
Som det er nu, kan den tilbageværende forælder, når en medforælder dør, få 2 ugers orlov.
Resten hviler på almindelig sygemelding eller en arbejdsgivers forgodtbefindende, og heldigvis er der mange kloge arbejdsgivere derude.
Men når man mister en livspartner, er man altså ikke syg.
Man er i sorg, man er i krise, og 14 dage er sjældent nok, især ikke, når man også har ansvaret for børnene og børnenes sorg og krise.
For det er store og reelle bekymringer, det fører med sig, når ens familie pludselig bliver revet op med rode.
Der er intet at sige til, at det hårde psykiske pres kan medføre, at den tilbageværende forælder oplever en psykisk belastning og måske ender med sygdom selv senere hen.
En længere sorgorlov kan også bidrage til at fremme mere lighed og tryghed, ved at almindelige mennesker ved, at de er sikret en pause uden frygt for jobtab, når de står over for ulykkelige omstændigheder.
Det skal også gælde for helt almindelige mennesker.
På den måde er vi også med til at understøtte, at der ikke er nogen uhensigtsmæssige strukturer, der gør, at nogle mennesker bliver presset tilbage i arbejde, inden de er klar.
Derfor er vi i SF også positivt stemte over for det her borgerforslag med henblik på at give den tilbageværende forælder et pusterum i sorgen, tid til at få overblikket over hverdagen og tid til at finde en ny måde at være familie på.
Vi bakker op om, at der skal findes en model, der kan løse problemet, hvor en forælder, som mister en medforælder og stadig væk er forælder til nogle børn, også skal have muligheden for at få orlov.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg håber også, at min tale afspejlede, at jeg synes, det er mere komplekst end som så.
Men jeg håber også, at vi, også når vi taler om det her, husker, at arbejdsmarkedets parter bærer en vigtig opgave i de lokale løsninger, der passer.
Jeg har i hvert fald stor respekt for, at man nogle gange gør det til bæredygtige løsninger frem for ting, som vedtages på Christiansborg i en form, der så alligevel ikke passer, når det rammer menneskeliv derude.
Victoria Velasquez (EL), 2024-03-14:
Tusind tak for den tale og også for at sende en tak til forslagsstillerne og dem, der har stillet borgerforslaget.
Det med netop at finde styrken til også at gøre en forskel for andre midt i den sorg, man står i, er helt vildt stort.
Jeg har selv lige for nylig helt tæt på oplevet, hvad der sker, når en forælder ud af det blå, og uden man forventer det, pludselig i en alt for ung alder forsvinder, og hvor det stiller børnene og den anden forælder, og hvilket pres det kommer med i forhold til at skulle have styr på det hele og allervigtigst jo passe på børnene – og hvad med jobbet og det hele?
Det er ikke alle, der har et godt netværk, der kan træde til og passe på en og hjælpe.
Derfor kunne jeg rigtig godt tænke mig at høre ministeren, hvad næste skridt nu er.
For det er jo rigtig dejligt at høre, at der er en medfølelse og et ønske om, at vi skal gøre noget, men hvad er næste skridt, for at vi sikrer nogle bedre rammer, så man ikke står alene på den måde, som bliver beskrevet her?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Tak for det, formand.
Det beslutningsforslag, vi skal behandle her i dag, repræsenterer noget, som jeg tænker at de fleste kan sætte sig ind i og blive berørt af, men som også er svært.
Der skal ikke herske tvivl om, at jeg har den største medfølelse og sympati for de mennesker, som mister deres livspartner, og som står alene tilbage med mindreårige børn.
Jeg har også den største respekt for, at hovedstilleren midt i sin egen sorg har haft det personlige overskud til at sætte den her sag på dagsordenen.
Tak til dig, Maria, og dine medstillere.
Det er desværre et livsvilkår for alle os, at vi mister mennesker, som er tæt på os.
Det er heldigvis mit indtryk, at arbejdspladser og arbejdsgivere er gode til at tage hånd om medarbejdere, som oplever dødsfald i den nærmeste familie, uanset om det er en forælder, en partner eller et barn, man mister.
Det kan være meget individuelt, hvad man har brug for i den situation.
Behovet kan også afhænge af de konkrete omstændigheder, altså om man mister sin partner efter et langt sygdomsforløb eller det sker pludseligt og uden varsel.
Det tror jeg er svært at sætte på formel.
Derfor er det så vigtigt, at arbejdspladsen tager udgangspunkt i den enkelte medarbejders behov.
Derudover har vi et stærkt civilsamfund i Danmark.
Der er en række organisationer og patientforeninger, som står klar med rådgivning og samtale til mennesker i sorg.
Deres hjælp og deres betydning kan næppe overvurderes.
De gør en helt utrolig vigtig indsats.
Hvis man så på grund af sin sorg bliver ude af stand til at passe sit arbejde, har vi sygedagpengereglerne.
Det er ikke mange timer siden, at vi præsenterede nogle mere fleksible rammer for netop det.
Personer, der er i arbejde, og som bliver uarbejdsdygtige, skal f.eks. kun nu i kontakt med jobcenteret én gang under deres sygemelding, og det kan også nøjes med at være et telefonopkald.
De skal i stedet have opfølgning med deres arbejdsgiver, og det er noget, som i høj grad – det er mit indtryk – vil imødekomme ønsket om ro og tid.
Regeringen kan ikke støtte vedtagelsen af beslutningsforslaget.
Det handler bl.a. om, at forslaget har økonomiske konsekvenser, som vi ikke kan tage os af her.
Det er jo ikke her i Folketingssalen under behandlingen af et beslutningsforslag, at vi kan finansiere et forslag af den her størrelse; det kan man bl.a. med finanslovsforhandlingerne hvert år, hvor et flertal af Folketingets partier fremmer deres vigtigste prioriteter.
Ud over det tror jeg også, at det kan være vigtigt at overveje, om lige præcis den her model er den eneste rigtige løsning for alle i sorg, eller om der kunne være andre måder at gå til det på.
I finanslovsaftalen for 2023 blev vi enige om at give ekstra orlov til tvillingeforældre.
Det var et forslag, som netop havde rødder i et borgerforslag.
I dag har vi andenbehandlet et lovforslag om ekstra orlov til tvillingeforældre og vedtager det efter planen i næste uge.
Derfor vil jeg afslutte talen med endnu en gang at sige tak til jer, der har bragt det her ind til os.
Det er en rigtig vigtig debat.
Tak for ordet.
Jeg ser frem til en meget vigtig debat her i salen.
Mette Kierkgaard (M), 2024-03-14:
Jeg synes, at vi med udspillet til en ny ældrereform og en ny ældrelov faktisk går videre i forhold til en lang række tilfælde.
Hvis jeg igen lige skulle slå ned på to ting, ville jeg sige, at hele det, der er motoren i udspillet til en ny ældrelov om helhedsplejen, er noget, der i sin forvaltningsstruktur er noget helt nyt.
For med velfærdsaftalekommunerne har vi sagt, at man kunne lade være med at lave værdighedspolitikker, kvalitetsstandarder og tilsynspolitikker osv., men der har jo ikke været noget om, hvad forvaltningsstrukturen, der skal erstatte det, er, og der er hele helhedsplejen jo et område.
Et andet område er hele civilsamfundsarbejdet, hvor vi får det sat ind som en bærende værdi.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Det hørte jeg også ministeren sige, altså at faglighed, kreativitet og engagement var noget af det, som var gennemgående i nogle af de foreløbige evalueringer, som vi har lavet, og at det også giver mening at arbejde videre med.
Jeg er også enig i, at selvbestemmelse er en vigtig ting, men selvbestemmelse for meget svækkede ældre kræver jo også, at der er noget fast, kendt og dygtigt personale, som man kan lave aftalerne med.
Så det er måske blot for at få ministerens bud på, hvad det så er.
Mette Kierkgaard (M), 2024-03-14:
Jeg synes jo, at det er utrolig relevant, at man, når man har igangsat nogle forsøg, som velfærdsaftalerne er, så også bygger på og inddrager de gode erfaringer, der er.
Hvis jeg skulle slå ned på to steder, ville jeg pege på hele fokusset på selvbestemmelse for den ældre.
Det har også været kardinalt i nogle af de erfaringer, vi kan se fra velfærdsaftalekommunerne og midtvejsevalueringen; man kunne simpelt hen erfare en større responsivitet i forhold til de ældre.
Så ville jeg også pege på punktet om tillid til medarbejdernes dygtighed, deres faglighed og deres dømmekraft.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-14:
Tak for det.
Jeg er helt med på, at vi ikke forhandler ældrelov lige her, men de her aftaler har jo været en forløber for, at man har ønsket at lave en ældrereform igennem lang tid og også har sat rigtig mange – altså virkelig mange – aktiviteter i gang for at prøve at få skabt grobund i forhold til det.
For jeg synes selv, at det er svært at få øje på, hvor de gode erfaringer fra eksempelvis arbejdet med velfærdsaftalerne er videreført i forhold til det, regeringen kommer og siger at den gerne vil.
Så jeg vil måske blot spørge: Hvor kan ministeren pege på at man ligesom allerede har taget nogle af de gode erfaringer med sig i forhold til det, man gerne vil i fremtiden?
Mette Kierkgaard (M), 2024-03-14:
Det er jo ganske rigtigt, og jeg kunne ønske, at det var Moderaterne alene, der talte om en historisk frisættelse, men det står faktisk i regeringsgrundlaget, at det vil være en historisk frisættelse i den måde, vi styrer, kontrollerer, leverer og dokumenterer ældreplejen på.
Nu forhandler vi jo ikke ældreloven i den her sammenhæng, men jeg vil sige, at jeg selv mener, at vi i vores udspil kommer med et virkelig ambitiøst bud på, hvordan vi lykkes med den frisættelse.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-03-14:
Det lyder jo rigtig positivt.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Regeringen har sådan set også sagt, og Moderaternes ældreordfører har sådan set også sagt, at der skal være en omfattende frisættelse.
Jeg tror endda, at jeg fik læst mig frem til, at I vil have sådan en historisk frisættelse af den offentlige sektor.
Er regeringens ældreudspil et helt konkret eksempel på det?
For jeg synes bare, at der er ret få frisættelsespunkter med i lige præcis regeringens ældreudspil, bl.a. i forhold til at nedbringe bureaukratiet.
Mette Kierkgaard (M), 2024-03-14:
Tusind tak for et meget relevant spørgsmål.
Men når det er sagt, vil jeg gerne kvittere for hele det her om at have fokus på, hvordan vi får frigivet nogle ressourcer hos medarbejderne.
Det betyder også, at det er et fokus i sig selv at få frigivet tid, man bruger på administration og bureaukrati, sådan som man gør, når man arbejder med kvalitetsstandarder, og sådan som man gør, når man arbejder med afgørelser omkring enkeltydelser osv.
Det er bl.a. derfor, vi også har foreslået, at kernen og motoren i udspillet til en ny ældrereform er en helhedspleje, som af en række forskellige årsager kommer til at nedbringe bureaukratiet og frigive flere ressourcer til der, hvor værdien skabes for de ældre, nemlig i mødet mellem medarbejdere og den ældre.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-03-14:
Mange tak.
Nu skal vi så igen behandle sådan et lovforslag om forlængelse af de her velfærdsaftaler.
Vi er jo i Danmarksdemokraterne fuldstændig positive over for at se på og nedbringe alt det her bureaukrati, der er i den offentlige sektor, og som man må sige der også er på ældreområdet.
Derfor må jeg altså ærlig talt indrømme, at da jeg så læste regeringens ældreudspil, blev jeg lidt slukøret – også set i lyset af at vi mangler rigtig mange med mange medarbejdere derude, der godt kunne bruge deres tid på noget andet – over at se, at noget af det, man f.eks. så foreslår, er, at man vil afskaffe kravet om at skrive en værdighedspolitik og kravet om, at der skal være kvalitetsstandarder og sådan noget.
Og så tænker jeg: Hvad giver det egentlig?
Jeg har også prøvet at spørge ministeren tidligere om, hvad det egentlig giver, og ministeren kan ikke komme med et svar på, hvor mange ressourcer det rent faktisk frigiver.
Burde det ikke være sådan, at vi i forhold til at nedbringe bureaukratiet skal have et mål for, hvor mange årsværk der skal frigives til noget andet?
Mette Kierkgaard (M), 2024-03-14:
Nu er det sådan lidt svært at forestille sig i retrospektiv, præcis hvordan tingene ville være hændt.
Det er jo egentlig også det, jeg hører ordføreren sige.
I forhold til det fremadrettede – nu er det jo ikke ældrereformen og ældreloven, vi forhandler her i dag – vil jeg da gerne sige, at i udspillet til ældrereformen har vi netop fokus på at styrke det frie valg for først og fremmest den enkelte ældre, både i forhold til leverandørvalget, men også, i forhold til at man i dagligdagen kan styrke valget om, hvad det er for nogle ydelser, man får den ene dag og den anden dag.
Victoria Velasquez (EL), 2024-03-14:
Betyder det så, at ministeren tænker at indkalde parterne og de organisationer, som lige nu jo civilsamfundsmæssigt løfter en helt vildt vigtig opgave, eller hvad bliver næste skridt?
For det, jeg godt kan være bekymret for, er, at vi har så godt et borgerforslag og der vil være opbakning fra partierne, men at vi så ikke får lavet den del, der handler om at få handlet på det.
Så jeg kunne rigtig godt tænke mig, at vi kunne sende et klart signal herfra om, hvad det næste skridt er.
Vi har måske ikke en helt færdig løsning nu, men hvordan kommer vi så derhen?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg synes, det er helt relevant, når man får et borgerforslag ind, også at få det til at blive en anledning til at rejse en generel problemstilling, men, og det prøver jeg også at sige i mine svar, bare fordi man ikke får vedtaget sit borgerforslag, er det ikke det samme som, at det ikke kan starte en vigtig debat, og det synes jeg er det, vi gør her.
Der er også andre partier, der har været ude med refleksioner omkring, hvad der sker, når vi bliver ramt af sorg på den her måde.
Jeg synes bare, det også er vigtigt, at vi husker de civilsamfundsorganisationer, som gør så uhyre stor en indsats hver dag.
Katrine Robsøe (RV), 2024-03-14:
Tak for det.
Jeg kan som start oplyse, at i hvert fald jeg selv har stillet spørgsmål til finansieringen ved det her, allerede dengang man begyndte at samle underskrifter ind til det, så jeg ved, der ligger nogle svar fra ministeriet på det med nogle tal, vi kan kigge videre på.
Det håber jeg nemlig også rigtig meget regeringen kunne have lyst til.
Jeg deler sådan set ministerens overvejelser, i forhold til at der er mange ting, der skal vejes op imod hinanden, og jeg synes efterhånden, vi har set så mange enkelteksempler dukke op, særlig i forhold til sorgområdet her, hvor vi måske gang på gang er blevet overrasket over, at vi faktisk ikke har grebet de her mennesker bedre.
I fortsættelse af flere andre spørgere kunne jeg godt tænke mig at høre om noget: Har regeringen tænkt sig, at der rent faktisk også skal komme noget ud af det her borgerforslag?
For jeg deler ministerens oplevelse af, at det er rigtig godt, vi har debatten her, og tvillingebarsel er et fantastisk eksempel på, at der kan komme handling, også selv om det ikke lige sker i salen ved førstebehandlingen.
Men har regeringen nogen planer om, at der skal ske noget her, og hvad der skal ske?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Det er selvfølgelig en politikers opgave og ikke en borgers opgave at få pengene til at passe.
Men det synes jeg så til gengæld også vi skylder, og derfor er sådan nogle spørgsmål her også relevante, når vi kigger på vores samlede prioritering for det her land, i vores samfund, altså hvad det er for nogle indsatser, vi gerne vil prioritere, og hvad vi så dermed tilsvarende kan spare på eller skaffe penge ved.
Og det vil jo alt sammen afhænge af modellen, men jeg har ikke et eller andet konkret skøn over, hvad det vil koste, hvis man vælger x antal forskellige modeller.
Men det vil i hvert fald skulle finansieres.
Helene Liliendahl Brydensholt (ALT), 2024-03-14:
Tak for svaret.
Jeg håber, at man på en eller anden måde får dét ud af debatten, at der bliver nedsat en form for arbejdsgruppe eller der kommer en beretning i udvalget eller noget andet, sådan at vi ikke helt glemmer det her.
Men ud over det ville jeg egentlig spørge ind til det med økonomien.
For ministeren siger, at det har økonomiske konsekvenser, og det er jo ikke skrevet ind i borgerforslaget, og der forventer jeg heller ikke, at folk, når de laver et borgerforslag, kan skrive en finansiering og en økonomi ind i det.
Men har ministeren så kigget på, hvad det vil koste, hvis man f.eks. implementerede den her model?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg synes, at spørgeren er inde på noget rigtig vigtigt, i forhold til hvordan vi også menneskeligt oplever, at der er nogen, der kan spejle vores situation, når vi bliver ramt af noget, som det jo er rigtigt at ingen af os forestiller os at skulle stå i, heller ikke dem, det så sker for.
Derfor kan jeg også konstatere, at der er organisationer derude, der gør et rigtig vigtigt stykke arbejde.
Og jeg har også meget stor sympati for, at vi har bevilget dem penge til lige præcis den indsats, og jeg synes også, det er et spor, vi skal fortsætte med at kigge ned ad.
Helene Liliendahl Brydensholt (ALT), 2024-03-14:
Tak, og tak til ministeren for en rigtig sympatisk og empatisk tale.
Jeg vil fortsætte lidt i samme spor som fru Marlene Harpsøe, altså at det jo tit er sådan med borgerforslag, at der kommer nogle borgere udefra, og at de så gør os herinde opmærksom på et problem, som vi egentlig ellers ikke ville have haft fokus på, og det synes jeg jo er rigtig godt.
Bl.a. peger forslagsstillerne her på, at man, når man mister en medforælder, så slet ikke bliver grebet fra den første dag, men at man selv skal google alting, og der bliver også peget på nogle andre ting.
Så har ministeren ikke gjort sig nogen tanker om, hvordan vi på en eller anden måde kan forbedre det her område, selv om ministeren ikke er klar til at stemme for det her forslag?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Men så må jeg igen gentage, at de tre ordførere jo kommer på talerstolen som ordførere og dermed medlemmer af udvalget.
Jeg er ikke som minister medlem af udvalget, og derfor mener jeg, at den arbejdsdeling er vi nødt til at respektere.
Og som jeg startede med at sige, mener jeg, at man med et borgerforslag kan rigtig meget, også selv hvis det ikke en til en bliver vedtaget, første gang det bliver debatteret.
Og jeg håber også, at forslagsstillerne derude sidder med en oplevelse af, at de bliver hørt.
Til det kan jeg igen svare, at jeg ikke står her med en færdig løsning på, hvordan man griber borgerforslaget – jeg tror, at det ville skulle gøres mere nuanceret – og heller ikke på, hvordan man i så fald ville betale for det.
Jeg tror også i den sammenhæng, hvis jeg bare må anholde f.eks. en organisation som Forældre & Sorgs bekymring, at hvis vi, når der kommer et borgerforslag som det her, vedtager det i den isolerede form, det kommer i, og så gør det løsrevet fra at se ting mere i en helhed, får vi heller ikke nødvendigvis de bedste løsninger.
Det er så også et politisk ansvar.
Det er ikke en anklage mod borgerforslaget, det er mere et spørgsmål om, hvordan vi bruger de borgerforslag, der kommer ind, og der tror jeg i hvert fald, at der er nogle vigtige pointer at lytte på.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-03-14:
Jeg kunne bare godt tænke mig, og Danmarksdemokraterne kunne bare godt tænke sig, at der kommer noget handling her.
Og det, jeg bare gerne vil have et konkret svar på, uanset arbejdsdelingen her i Folketingssalen i dag, er: Vil ministeren og regeringens partier, SVM, være med til at sætte sig sammen i Beskæftigelsesudvalget og rent faktisk drøfte, om vi kan blive enige om noget i en beretning – ja eller nej?
Er regeringen med på det?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Det er jo ikke min opgave som minister at diktere, hvad udvalget gør.
Jeg tænker, at det i virkeligheden er en meget fin arbejdsdeling, at vi har et folketingsudvalg, som i den grad er aktivt og også kan tage nogle af de her ting op.
Men jeg er også varsom med at tage for meget ansvar væk fra arbejdsmarkedets parter og dermed også fra arbejdsgiverne, som jeg mener bør have et ansvar, når der er en medarbejder, der ender i den her situation.
Men der er også refleksionen omkring, at det kan være bredere end det her, og at hver gang vi gør noget for nogle, vil der være nogle lige ved siden af, om hvem man også tænker: Der er en lignende livssituation her, vi bør gribe.
Marlene Harpsøe (DD), 2024-03-14:
Mange tak til beskæftigelsesministeren for talen.
Jeg synes jo, og det gør vi i Danmarksdemokraterne, at der ikke rigtig kan være to holdninger til den her sag, og det er også det, jeg egentlig fornemmer er ministerens holdning her.
Det er altså, at man har meget stor sympati for lige præcis det her forslag, og det har vi også i Danmarksdemokraterne.
Jeg sad hernede i salen, fordi jeg er meget optaget af hele sorgområdet og var meget spændt på, hvad regeringen siger, og hvad linjen er.
Derfor bliver jeg også lidt ærgerlig over, at man ikke engang vil – hvad ved jeg? – nedsætte en arbejdsgruppe, der kan kigge på det her eller gøre et eller andet.
Enhedslisten har også spurgt ind til, hvad næste skridt er, og det synes jeg stadig væk regeringen mangler at svare på.
Hvad er næste skridt?
Danmarksdemokraterne vil i hvert fald opfordre regeringen til at medvirke til, at vi i udvalget kan finde ud af, om vi kan lave en beretning, i forhold til hvad der skal ske nu.
Kan vi gøre et eller andet?
Det kunne jeg godt tænke mig ministerens konkrete svar på.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Det anerkender jeg, men jeg synes også, vi skylder debatten, som jeg synes er vigtig – og det mener jeg også at ordføreren gør – at anerkende bredden i, at der kan være mange anledninger til at være i en livssituation, hvor ting falder fra hinanden, og hvor vi har brug for forståelse fra arbejdsgiveren, men hvor vi også grundlæggende har brug for et sikkerhedsnet.
Derfor synes jeg også, det var relevant at nævne sygedagpengesystemet indledningsvis, i forhold til at vi jo har et sikkerhedsnet.
Hvis du bliver uarbejdsdygtig af den ene eller den anden grund i forbindelse med sygdom, er der jo faktisk en offentlig sektor, der griber dig.
Og nu har vi ovenikøbet lempet det, sådan at du ikke længere møder et samtaleregime.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-14:
Der forhandler man bedre løn hjem, flere fridage, flere goder i hverdagslivet.
Der er jo ingen, der forestiller sig, at man skal forhandle hjem, hvordan man skal have frihed, hvis man mister sin partner eller mister sit barn, og det var derfor, Folketinget gik ind og lavede den ordning.
Anerkender ministeren ikke, at der er nogle af de samme mekanismer på spil i den her type sag?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-03-14:
Jeg synes grundlæggende, at den sorgorlov, vi har vedtaget, er rigtig i forhold til nogle familier i en meget svær situation.
Det er også mit indtryk, at det heller ikke løser alt for alle, og det gør det jo sjældent, når vi laver tiltag af den her art.
Derfor er jeg i hvert fald også optaget af, at de civilsamfundsorganisationer, som virkelig kan noget, og som har en lang erfaring, er i spil, men at vi også husker ansvaret hos arbejdsmarkedets parter.
Jeg tror, vi skal passe meget på med ikke at sige til arbejdsgiverne: Den har vi; nu er der ikke noget ansvar hos dig.
For det er helt afgørende, at der er arbejdsgivere, der også føler et ansvar i de her situationer.
I forhold til at det også koster noget ikke at gøre noget, vil jeg sige, at det er jeg fuldstændig enig i, og det gælder i rigtig mange af de sammenhænge, hvor mennesker har brug for et fællesskab og vores fællesskab, og hvor mange af de ting, vi finansierer på vores finanslov, kommer godt igen, i forhold til at vi forebygger nogle ting eller investerer i noget.
Og den måde at tænke det på er jeg helt enig i.