Jane Heitmann (V), 2021-03-02:
Lad mig starte med at sige velkommen til ældreministeren.
Jeg tror, det her er det første lovforslag, vi har sammen, og jeg har glædet mig.
Jeg vil også gerne starte med at sige, at det er godt lovforslag, L 170.
Det siger jeg ikke kun, fordi Venstre er med i den politiske aftale, som ligger bag lovforslaget, men fordi det er helt afgørende, at vi har fokus på tilsynsopgaven, nu også med obligatoriske lærings- og opfølgningsforløb, når Styrelsen for Patientsikkerhed har udstedt et påbud.
Det er vigtigt, at omsorgspersonalet kan lære af fejl og blive bedre, og det har været umådelig trist at følge ældreområdet siden sommeren 2020, hvor TV 2's hjerteskærende dokumentar med Else Marie Larsen fra Aarhus rullede over skærmen og chokerede os alle, da vi fik et trist og virkelighedstro indblik i den hverdag, som alt for mange ældre bydes.
Hvad blev der af værdigheden, omsorgen, empatien, når personalet uden at blinke lader demente Else Marie Larsen hænge i en lift for at besørge, tydeligt utilpas ved situationen, men personalet insisterer?
Det må og skal gøres bedre.
Lovforslaget her er et skridt i den rigtige retning, men træerne vokser jo ikke ind i himlen med forslaget.
Opfølgning og læringsforløb er et værktøj, som bruges, når skaden er sket – vi skal have fat, inden skaden sker.
Og vi har ventet på, at der skulle komme noget fra ældreministeren, så vi undgår hverdagsscener og dokumentarer som den, vi så på TV 2
– et ældretopmøde i efteråret er, hvad det er blevet til.
Og jeg forstår helt ærligt ikke, at regeringen vil være sig selv bekendt.
Jeg håber, at når ældreministeren går på talerstolen her lidt senere, vil hun komme med et svar til Else og de tusindvis af andre ældre, som hver dag lever en kummerlig tilværelse på plejehjem, hvor en syg og forrået kultur hersker.
Hvornår reagerer regeringen og tager de ældre og deres pårørende alvorligt, når de beder om hjælp og om værdighed?
Med den politiske aftale fra sidste år iværksættes også en informationskampagne, så de pårørende ved, hvilken myndighed de kan henvende sig til med deres bekymringer.
Og det er også rigtig fint for nu.
Men vi skal derhen, hvor det slet ikke er nødvendigt for pårørende, at der er brug for bekymringshenvendelser, og hvor vi ikke skal se påbud på påbud fra Styrelsen for Patientsikkerhed – for det sker, når skaden er sket.
Jeg er klar over, at situationen ikke er lige dyster på alle plejehjem.
Jeg møder også omsorgspersonale, som hver eneste dag bidrager med en stor og vigtig indsats med høj faglighed.
Vi skal have vendt skuden, vi skal have alle plejehjem med, der skal nye boller på suppen – og det handler ikke om at sende flere penge.
Det handler om kultur og om synlig ledelse med klare rammer.
Venstre ønsker, at der oprettes bestyrelser på alle kommunale plejehjem, hvor også pårørende har en plads, så vi i højere grad lytter til de pårørendes stemme.
Venstre ønsker, at vi får uvildige ældrevejledere, som kan fortælle vores ældre og deres pårørende om både de kommunale og om de private tilbud.
Vores ældre har ret til frit valg, men de skal vide, hvad de kan vælge imellem, når vi f.eks. taler omsorg, pleje eller den sidste bolig: plejehjem.
Her har lederen, May Bjerre, formået at sætte værdigheden, omsorgen og empatien i højsædet til glæde for de ældre.
Hvorfor ikke skabe rammer, så frie tanker kan få frit spil i et frit land?
Hvis man spørger os i Venstre, er vores holdning klar: Der skal være langt flere friplejehjem, så de ældre får et reelt frit valg og noget at vælge imellem, når det allersidste hjem skal vælges.
Jeg tror oprigtigt på, at valgmuligheder bidrager til, at vi spiller hinanden bedre og løfter kvaliteten, også når det gælder plejeboliger.
For at vende tilbage til starten: Venstre støtter lovforslaget, men vi gør det med en klar forventning om, at regeringen vil tage ansvaret på sig og ikke blot fremlægge lovgivning på ældreområdet, der er bagudskuende.
Der er brug for tiltag, der peger frem, og det håber jeg at ældreministeren både er enig i, men også handler på.
Tak for ordet.