Bertel Haarder (V), 2021-10-14:
Jeg vil gerne takke forsvarsministeren for redegørelsen og også for det engagement, som hun ved flere lejligheder har udvist i forhold til det nordiske forsvarssamarbejde.
I 2009 kom den tidligere norske udenrigsminister Thorvald Stoltenberg med sin rapport med 13 konkrete forslag til, hvordan vi kunne styrke samarbejdet om forsvar og sikkerhed, og de 13 punkter har været sigtelinjer lige siden, og vi kommer længere og længere hen i retning af at have opfyldt de forslag, han kom med – dog ikke så meget, når det gælder ambassadesamarbejdet og samarbejdet om udviklingshjælp, men når det gælder forsvars- og sikkerhedssamarbejdet, er vi kommet rigtig langt.
Senest har vi fået Bjarnasonrapporten, som uddyber et af Thorvald Stoltenbergs punkter, nemlig det, der vedrører cybersikkerhed.
Det er yderst relevant i Norden, fordi vi er så højt digitaliseret og dermed sårbare.
Det er kun en måned siden, at Danmark, Norge og Sverige aftalte et forstærket operativt samarbejde – tak til forsvarsministeren for det også.
Det nuværende finske formandskab for NORDEFCO, som det nordiske forsvarssamarbejde hedder, satser på et uddybet nordisk-baltisk og nordisk-transatlantisk samarbejde, hvilket er bemærkelsesværdigt, for det antyder jo, at den gamle berøringsangst i Finland og Sverige over for NATO og NATO-landene nu er historie.
Det finske formandskab vil også samarbejde tættere om Arktis i bred forstand, og som det står i redegørelsen, vil man styrke evnen til »at samarbejde i fred, krise og konflikt«, og man vil bl.a. se på, hvordan man kan udvide den såkaldte interoperabilitet, sådan at man altså kan operere i hinandens lande og derved støtte og styrke hinandens beredskab.
Det er en fornøjelse at se det finske engagement i det fælles nordiske forsvar.
Vi er selvfølgelig slet ikke i mål.
Der er et stort potentiale for at uddybe samarbejdet, og det fælles mål i Norden er jo at bevare Norden som et lavspændingsområde.
Her skal vi bare huske, at lavspænding opnår man ikke ved at efterlade militære tomrum.
Militære tomrum kan jo være fristende, f.eks. for en russisk præsident, som har problemer på hjemmefronten, og som derfor gerne vil samle nationen om en national sag.
Det bedste, vi i Norden kan gøre for lavspændingen, er at undlade militære tomrum og i stedet selv at holde vagt, selv at være beredt og at have pålidelige forbundsfæller.
Og det er jo det, vi har; NORDEFCO er en integreret del af det forhold til NATO, som både Danmark, Norge og Island har.
Og det, vi skal bemærke, er, at det ikke er nogen hindring for det nordiske samarbejde om forsvar og sikkerhed, at Sverige og Finland af historiske grunde ikke er med i NATO, og at Norge og Island ikke er med i EU, og at Danmark ikke er med i EU's forsvarsdimension.
Det er ganske vist noget rod, men det udgør ikke nogen som helst hindring for nordisk samarbejde.
Vi er frie til at samarbejde om vores fælles sikkerhed, vi gør det i stigende grad, og derved truer vi ikke nogen.
Vi bestyrker vores egen og hinandens sikkerhed.
Det er der et momentum for, og det skal vi udnytte, og her tænker jeg ikke bare på NORDEFCO, men også på hackersamarbejdet i forhold til sikkerhed og også på det, som den nu tidligere finske forsvarsminister Jan-Erik Enestam vil foreslå os om et par uger her i denne sal, hvor han forelægger os sin rapport om nordisk beredskab, også i forhold til pandemier og brande, og hvad der ellers kan være.
Det kan måske føre til en parallelorganisation, altså en parallel til NORDEFCO – hvem ved?