Jeppe Kofod (S), 2022-04-21:
Mange tak, formand.
Først og fremmest tak for indlæggene, også tillykke til hr. Michael Aastrup Jensen for 15-årsjubilæum i den parlamentariske del af Europarådet.
Når vi også taler om at styrke vores multilaterale samarbejde og fremme nogle af de ting, vi står for, så er de her organisationer jo nogle redskaber til, at vi kan være aktive både som regering og i øvrigt også som parlamentarikere.
Så det synes jeg ikke at man kan prioritere nok.
Så er det sagt.
Men der har været andre sager på dagsordenen i dag i Folketinget, kan jeg se.
Debatten har naturligvis som også den forrige debat været fokuseret på Ruslands invasion af Ukraine, og her vil jeg gerne bare sætte et par ord på vores reaktion i forhold til de internationale organisationer generelt, og dernæst vil jeg bare sige et par ord om mine forventninger til det fremtidige arbejde, specifikt selvfølgelig i OSCE, Europarådet og Østersørådet.
Rusland har bragt krigen til Europa med ufattelige og tragiske følger.
Billederne fra Butja viser os også Ruslands brutalitet i krigen.
Mange ukrainere er blevet dræbt i forsvaret af deres hjemland, endnu flere er såret.
Jeg tror, at vi er oppe på, at omkring 5 millioner er flygtet ud af deres hjemland, og vi står nu med den største sikkerhedspolitiske krise i årtier.
Vi står også med en alvorlig trussel mod den regelbaserede verdensorden, som vi har opbygget siden anden verdenskrig, og det fundamentale princip om alle staters ret til selvbestemmelse.
Rusland forbryder sig på det groveste mod de internationale spilleregler og har ikke ønsket at gå dialogens vej.
Hvis vi lader det gå ubesvaret hen, at Rusland i strid med folkeretten angriber et suverænt naboland, eroderer vi selve grundlaget for samarbejdet i de internationale organisationer.
Vi har derfor siden invasionen været offensive, som flere har bemærket, i vores bestræbelser på at isolere Rusland fra det internationale samfund.
Det gør vi sammen med vores partnere i EU og ligesindede lande fra resten af verden og jo ikke mindst i fællesskab med Ukraine.
Vi er samtidig særlig opmærksomme på at undgå, at vores indsats underminerer den internationale alliance omkring Ukraine, for der er en stærk alliance.
Vi kan konstatere, at det europæiske og transatlantiske sammenhold har været historisk under den her krise, men også det globale sammenhold har vist sig usædvanlig stærkt.
Det er værd at notere, at vi i FN med overvældende flertal på henholdsvis 141 og 140 medlemslande har vedtaget to historiske resolutioner med fordømmelse af Ruslands angreb og de humanitære konsekvenser heraf.
Den brede opbakning skal vi også holde fast i.
I alle tre internationale organisationer, vi debatterer her i dag, har vi også klart vist Rusland, at vi står sammen med Ukraine.
I OSCE er samarbejdet med Rusland reduceret til et absolut minimum.
I Østersørådet er Rusland suspenderet, og i Europarådet har vi helt ekskluderet Rusland.
Jeg vil nu prøve at komme lidt nærmere ind på nogle af forventningerne til det fremtidige arbejde i organisationerne.
I OSCE, og det var der mange der med rette berørte, overskygger den russiske invasion af Ukraine selvsagt den normale dagsorden, som der er i organisationen.
Ukraine har længe stået centralt i drøftelserne i OSCE, og den russiske troppeopbygning omkring Ukraine i december og januar gav anledning til en række tiltag.
Wiendokumentets bestemmelser blev taget i brug for at få viden om den russiske troppeopbygning.
I februar råbte også OSCE's generalsekretær vagt i gevær med den såkaldte mekanisme for tidlig varsling.
Generalsekretæren opfordrede deltagerstaterne til at gennemføre tillids- og sikkerhedsskabende tiltag for at forebygge eskalation.
Det polske formandskab tog initiativ til en fornyet sikkerhedsdialog for Europa for at engagere OSCE's deltagerstater i Europas stabilitet.
Ingen af disse tiltag blev mødt med russisk engagement – ingen!
Den 24. februar stod det jo helt klart, at Rusland og Belarus fuldstændig tilsidesatte de principper og forpligtigelser, som de selv har været med til at vedtage i OSCE.
Derfor har langt størstedelen af OSCE's deltagerstater stået sammen om at fordømme invasionen og støttet op om det polske formandskabs arbejde for at holde Ukraine øverst på dagsordenen.