Jane Heitmann (V), 2022-05-19:
Tak til Socialistisk Folkeparti for at fremsætte et relevant og konkret forslag med inspiration fra Institut for Menneskerettigheders anbefalinger og konklusionerne fra SURVIVE-projektet omkring retslige obduktioner af mennesker med psykiske lidelser, som pludseligt og uventet dør.
En psykiatrisk diagnose er ofte forbundet med en tidligere død sammenlignet med den øvrige befolkning.
Lige nu lever mænd med en psykisk sygdom i gennemsnit 20 år kortere end den øvrige befolkning, mens det for kvinder er 15 år.
Det er to sørgelige statistikker, som viser, hvor uretfærdig alvorlig psykisk sygdom er.
Hvis man vil vide noget om ulighed i sundhed, ja, så er her i hvert fald de triste tal, som taler deres tydelige sprog.
Mennesker med psykisk sygdom er en svær målgruppe at nå.
Mange lever et uregelmæssigt liv på kanten af samfundet, og mange lever med en hverdag med et højt forbrug af medicin, misbrug, hjemløshed og uden et fast holdepunkt eller et anker i livet.
Der er ingen tvivl om, at videnskabelige undersøgelser om f.eks. bivirkninger af medicin og sygdomsudvikling hos mennesker med psykiske lidelser vil kunne bringe ny viden frem i lyset.
Det peger Sundhedsstyrelsen jo også på i sin rapport »Pludselig og uventet død hos patienter med psykisk sygdom«, som den hedder, fra 2009.
Og vi er fra Venstres side slet ikke uenige.
Men der skal nok også lidt mere til nu og her, hvis vi skal knække kurven.
Fra Venstres side er vi helt åbne over for at se på, hvordan retsmedicinske obduktioner og tilhørende retskemiske undersøgelser kan bidrage til, at vi både effektivt og hensigtsmæssigt tilvejebringer ny viden og data på området.
SURVIVE-projektet er jo en gammel kending.
Her har man ved obduktion af 500 personer med erkendt eller mistænkt psykisk sygdom fundet resultater, som tyder på, at medicinforgiftning kan være en væsentlig årsag til tidlig og uventet død.
Fra Venstres side så vi gerne, at vi udarbejder en national handlingsplan mod misbrug, og vi ser gerne, at flere med dobbeltdiagnoser bliver behandlet i regionalt regi.
Desværre sidder regeringen jo på hænderne, og mennesker med dobbeltdiagnoser er taberne.
For de falder igen og igen mellem to stole i henholdsvis region og kommune.
Det er helt uforståeligt, at regeringen ikke også nærer et dybtfølt ønske om, at flere skal opleve en psykiatri, som tager hånd om sine patienter, og som ikke blot sender dem rundt i systemet med aben på skulderen til den næste rådvilde rådgiver eller behandler.
Resultaterne fra SURVIVE-projektet peger på, at bl.a. netop kommunikationen og samarbejdet på tværs af psykiatrien og misbrugsbehandlingen ikke fungerer godt nok.
Vi har i de seneste uger hørt fra mange hjørner af psykiatrien – læger, forskere, patientforeninger og organisationer – at man undrer sig over, at regeringen nøler med den nye 10-årsplan for psykiatrien.
Og vi deler i Venstre den undren.
Vi skal huske på, at den socialdemokratiske regering gik til valg på en ny 10-årsplan for psykiatrien, ligesom vi jo også gjorde fra Venstres side.
Men nu, hvor bordet fanger, er det, som om man løber fra alle valgløfter om en bedre psykiatri.
Jeg ved, at Socialistisk Folkeparti også presser på, og jeg glædede mig faktisk over fru Pia Olsen Dyhrs spørgsmål om psykiatrien til statsministeren i spørgetiden forleden.
Svaret var dog nedslående, for det er, som om statsministeren slet ikke har forstået, hvor alvorlige udfordringer psykiatriens patienter og pårørende og ansatte lever med.
Fra Venstres side bakker vi op om at få undersøgt mulighederne for at iværksætte en ordning, som kan tilvejebringe mere og bedre viden om data og levealder, og vi er ikke afvisende over for en forsøgsperiode med systematiske retslige obduktioner og tilhørende retsmedicinske undersøgelser.
Vi ved bl.a. fra Institut for Menneskerettigheders rapport på baggrund af SURVIVE-projektet, at der er mange pårørende, som står tilbage med spørgsmål, når en mor eller en far eller en søster eller en bror med psykisk sygdom dør tidligt eller uventet.
Det er spørgsmål, som de i dag ikke får besvaret.
Det kan gøre det svært at komme videre i livet på en god måde.
Jeg håber, at vi kan blive enige om en fælles beretning og her give hinanden håndslag på, at vi skal arbejde med temaet, når sundhedsministeren indkalder til forhandlinger om en ny 10-årsplan for psykiatrien, også fordi forslagets finansiering henviser til det økonomiske råderum og med et usikkert skøn vil koste 30 mio. kr.
Den del skal vi have undersøgt nærmere, før vi fra Venstres side kan støtte forslaget.