Søren Søndergaard (EL), 2018-04-24:
Ja, nu kan man egentlig skrotte en del af sin tale, fordi de oplysninger, som ministeren gav, jo ligesom ændrer præmissen for diskussionen her.
De rejser så en anden diskussion: Hvordan kunne det gå til, at man i 12 år – er det korrekt, minister? – har fejlinformeret Folketinget?
Hænger det sammen med nedskæringerne i SKAT?
Er det det, der er årsagen: at man simpelt hen ikke har folk, som har tid til at sætte sig ind, hvad reglerne er, eller hvad skyldes det?
Jeg synes, det er meget interessant.
Jeg synes da virkelig, at vi skal have undersøgt årsagen til, at man i 12 år – 12 år! – har misinformeret Folketinget.
Vi går i Enhedslisten ind for valgfrihed.
Jeg vil godt sige for mit eget vedkommende, at jeg er en af dem, der har fravalgt en EU-nummerplade – så har man noget besvær med at sætte et DK-klistermærke på, hvis man skal køre i udlandet; det er selvfølgelig lidt besværligt – og mit udgangspunkt er, at jeg som EU-modstander ikke synes, at det giver ret meget mening at reklamere for det her projekt.
Jeg tror, der er mange andre – mindst 3 pct. – der har det på samme måde: at man ikke ønsker en EU-nummerplade.
Jeg synes så ikke, det er rimeligt, at man skal stilles dårligere.
Man kan selvfølgelig godt opfatte det her emne som lidt latterligt, og det kan jeg måske selv være tilbøjelig til, indtil jeg stiller mig selv spørgsmålet: Hvorfor er det egentlig, der skal være et EU-flag på bilen?
Hvad er egentlig grunden?
Er der nogen, der kan give mig den praktiske grund til, at der skal være et EU-flag, hvis ikke det lige præcis er politik og ideologi – hvis det ikke lige præcis er politik og ideologi?
Det er jo ikke sådan, at der gælder særlige afgiftsregler i EU med hensyn til biler eller særlige fartregler i EU med hensyn til biler.
Det, der eksisterer, er national lovgivning på de her områder.
Hvad er begrundelsen for, at der skal være et EU-flag på, andet end ideologi?
Der har jeg siddet længe nok i Europa-Parlamentet til at vide, at det her handler altså ikke kun om biler.
Der var et socialdemokratisk medlem, Christa Prets, fra Østrig, som på et tidspunkt i Europa-Parlamentet foreslog, at når der var Champions League i fodbold, skulle EU-flaget rejses, og når der var europamesterskaber i fodbold, skulle EU-hymnen afspilles.
Altså, man ser det for sig: Et russisk hold møder et schweizisk hold i Champions League-finalen, og så skal man høre på EU-hymnen og se EU-flaget.
Det siger bare noget om, at det jo ikke er dem, der sætter spørgsmålstegn ved det her, der har startet en ideologisk diskussion.
Den ideologiske diskussion er der, og der er nogle, der ønsker at bruge det her EU-flag til at indprente en ganske bestemt opfattelse, og det kan man jo gøre, så længe man har flertallet til det.
Jeg synes bare i valgfrihedens navn, at folk skal have mulighed for at vælge noget andet.
Hvis jeg skal kritisere Dansk Folkepartis forslag, er det sådan set for, at der ikke er valgfrihed nok.
Ikke fordi jeg vil foreslå, at man kan sætte en rød fane på, men jeg synes da i hvert fald, at man skal have mulighed for et EU-flag, hvis man vil det – det er helt i orden – et dansk flag, hvis man vil det, et DK på nummerpladen er en tredje mulighed, eller slet ikke nogen ting; så må man klare sig med et klistermærke.
Altså, valgfriheden i centrum her!
Og det tror jeg i virkeligheden er en afpolitisering i modsætning til den politisering, som EU-systemet har påtvunget.