Jens Rohde (KD), 2021-11-30:
Tak for det.
Også selv om vi ikke sådan lige altid er enige om, hvor præmissen er, og hvordan agurken skal skæres her, så er det stadig væk vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan, for at belyse det hele omkring vores generelle aktivistiske udenrigspolitik, vores krigsdeltagelser og præmisserne herfor.
I politik må man vedgå arv og gæld, og i mit verdensbillede synes jeg jo sådan set, at både hr. Søren Espersen og fru Eva Flyvholm har ret, fordi vi bliver nødt til at diskutere en anden måde at gribe det an på.
Altså, den der idé med, at vi bare kan komme med vores demokratiopfattelse og trække det ned over hovedet på nogle andre kulturer og nogle andre steder i verden ud fra vores virkelighedsopfattelse,
tror jeg også trænger til et grundigt eftersyn.
I den henseende har hr. Søren Espersen ret.
Det ændrer dog ikke ved, at i modsætning til Irakkrigen, som jeg mener måske var den største kapitalbrøler – i hvert fald en af de største fejltagelser, jeg har været med til at begå rent politisk – så synes jeg, at det er svært at komme uden om, at Afghanistankrigen var historisk uundgåelig.
Altså, vi skal lige huske, hvad optakten var.
Det var jo ikke en mulighed ikke at give et svar somehow.
Nå, allerførst skal myndighederne jo roses for deres fantastiske indsats, da det her endelig blev sat i gang.
Det ændrer ikke ved, at det – og det mener jeg også at vi her fra Folketinget skal kritisere i forhold til regeringen – er uomtvisteligt, at vi kom for sent i gang.
Vi kom for langsomt i gang.
Og så har vi i KD jo den opfattelse, at man burde have givet de mennesker, som jo har valgt Danmark til qua deres arbejde for Danmark, ikke midlertidigt ophold, men permanent ophold fra starten.
Jeg har den samme opfattelse som fru Eva Flyvholm: at jeg i hele det her forløb synes, at der tegner sig et billede af, at der gik udlændingepolitik i det hele, og at det var derfor, vi kom for langsomt og for sent i gang, og at vi har en regering, som desværre er så bange for Dansk Folkeparti og nu i dag også for Nye Borgerlige, at man undlader at gøre det åbenlyst rigtige i sådan en situation her eller i hvert fald er meget langmodige med at gøre det.
Jeg kan tage fejl, og det må ministeren jo så korrekse mig for, men det er, som jeg også sagde til hr. Mogens Jensen, det bagtæppe, jeg oplever der var i hele forløbet, fordi vi godt kunne være kommet tidligere i gang, og så kunne vi måske have haft en bedre kontrol med, hvem der så også kom med.
Det er jo klart, at når man agerer i panik, kommer der nogle med.
Det gjorde vi så i øvrigt med åbne øjne.
Vi sad jo alle sammen og kiggede hinanden i øjnene og sagde: Yes, det ved vi godt; vi kan risikere, at der kommer nogle ind i landet, som ikke skulle have været her.
Men det er jo, fordi det har konsekvenser, når man ikke udviser rettidig omhu.
Så jeg har en opfordring til regeringen i fremtidige etiske overvejelser, som det her er, og den opfordring vil jeg faktisk hente fra Margaret Thatcher – uha, nu gyser fru Eva Flyvholm – men hun sagde faktisk: Pas på dine tanker, for de bliver dine ord.
Pas på dine ord, for de bliver dine handlinger.
Pas på din handling, for den bliver til dine vaner.
Og pas på din karakter, for den bliver din skæbne.
Tak for ordet.