Nick Hækkerup (S), 2019-11-01:
Tak for det.
Og tak for de faldne bemærkninger, både dem, som rejser spørgsmål, og dem, som ubetinget støtter.
Jeg vil komme med nogle enkelte bemærkninger.
Jeg vil bare i al fredsommelighed gøre opmærksom på, at da forslaget blev fremsat første gang, støttede Socialdemokratiet også forslaget.
Jeg er enig i de bemærkninger, som der er faldet, om, at hvis vi skal bekæmpe den her form for forbrydelser, hvilket alle har en interesse i – der er jo ikke noget parti i Folketinget, som ikke har sagt, at seksuelle overgreb mod børn skal undgås – gør man det ikke alene med det her forslag.
Hr. Peter Skaarup rejste spørgsmålet, om problemet ville være løst med det her lovforslag.
Der var også andre, der spurgte, om det så er klaret med det her forslag.
Det tror jeg under ingen omstændigheder det er.
Jeg tror, at noget af det, som man også skal holde sig for øje – og som bl.a. fru Karina Lorentzen Dehnhardt var inde på – er, at det jo også er et spørgsmål om, hvordan man forebygger, at sådanne forbrydelser kommer til at ske, og om, hvad der jo også blev rejst, at vi også bliver nødt til at have fokus på ofrene.
Det er bare ikke det, der ligger i det her forslag.
Spørgsmålet om de forebyggende ting ligger andre steder.
Spørgsmålet om behandlingen af ofrene ligger også andre steder, men det er jo dagsordener, som vi kommer til at vende tilbage til og forholde os til, også her i salen.
Det, der er målet med det her forslag, er at beskytte eventuelle nye ofre.
Altså, for mig er det da en af grundene til at støtte det her forslag.
Hvem ville bevæge sig væk fra et område, hvor man siger, at her bør vi gribe ind, hvis der er fare for overgreb mod børn, og så sige: Det må vi stramme op, det er ikke nok, at der er fare for overgreb, vi bliver nødt til at kvalificere til nærliggende fare?
Så er der et andet spørgsmål, som er blevet rejst – det er også noget af det, vi får lejlighed til at vende tilbage til i den efterfølgende behandling – som er spørgsmålet om retskendelse eller ej.
Altså, der er jo en række områder ud over det her, hvor man kan sige, at her gør vi indgreb, men hvor vi ikke stiller krav om retskendelse.
Retskendelse bruges jo grundlæggende i efterforskninger, altså når man skal opklare en forbrydelse.
Jeg ved godt, at når man så får studeret lovgivningen, vil man rundtomkring kunne finde andre eksempler, men sådan helt grundlæggende og fundamentalt siger vi: Retskendelse er noget, vi bruger, når vi har en mistanke om en forbrydelse, der skal efterforskes.
Det vil sige, når man beder om at få lov til at foretage de her indgreb, prøver domstolene f.eks., om det indgreb, der bliver lagt op til, er proportionalt, om der er den tilstrækkelige mistanke, om der er de strafferammekrav, som skal være opfyldt osv.
Det er lidt svært at forestille sig, hvad det er for en prøvelse, domstolene skulle foretage her, for det her er jo bare en kontrol.
Det er jo bare en kontrol af, at de betingelser, som er givet, er opfyldt.
Hvad er det for en prøvelse, domstolene skulle foretage?
Man kan sikkert godt konstruere det, men det er bare for at sige, at det her jo er en anden reguleringssituation end der, hvor vi anvender retskendelser – her er det jo et kontrolregime.
Uden sammenligning overhovedet har vi jo masser af den type kontrolregimer, hvor vi siger: Her har samfundet ret til at kontrollere, at betingelser, vi har stillet, er overholdt, uden at der skal indhentes retskendelse.
Så er der en af de diskussioner, som er rejst – og den illustrerer vel debatten meget godt – nemlig den om tilsynet, som handler om, at det som det klare udgangspunkt fremadrettet er tidsubegrænset, hvor vi kommer fra en situation, hvor det har været 1-5 år.
I forhold til det siger Dansk Folkeparti på den ene side: Det er ikke vidtgående nok.
Og på den anden side siger bl.a. Radikale Venstre og Enhedslisten: Det er alt for vidtgående at gøre det tidsubegrænset.
Det er jo en rigtig og en vigtig diskussion.
Ja, så er det faktisk sådan, at så vil man efter 2 år igen kunne bede om at få det her forbud prøvet ved domstolene.
Jeg synes faktisk, i forhold til hvad det er for et problem, vi har med at gøre, at det her lovforslag på en fornuftig og relevant måde tager fat om en problemstilling, som vi er fælles om at skulle håndtere.
Det løser det ikke, men det tager fat i et utrolig vigtigt hjørne af at undgå, at flere børn, end tilfældet allerede er, bliver udsat for seksuelle forbrydelser.