Søren Espersen (DF), 2017-01-27:
Mange tak.
Det er jo normalt, at man her i Folketinget sådan takker forespørgerne, fordi de har rejst et væsentligt emne, men en sådan høflig indledning vil jeg undtagelsesvis ikke bruge over for Enhedslisten, når det gælder F 8, og årsagen til, at jeg er så uhøflig, er, at jeg synes, at præcis den her debat – i modsætning til så godt som alle andre debatter – ikke burde være rejst som en åben debat i Folketingssalen, men derimod over for regeringen i et lukket samråd i Kulturudvalget, i hvert fald hvis man rent faktisk havde ønsket en reel viden om, hvad der skete.
Hvorfor det?
Har vi da ikke et system, hvor alt bør være så åbent som overhovedet muligt, og hvorfor kan vi ikke diskutere en stemmeafgivning i Den Internationale Olympiske Komité, IOC?
For det første har en helt essentiel part i sagen, nemlig kronprinsen – og dermed det kongelige hus – ikke nogen mulighed for at tage til genmæle over for det, der siges i salen i dag, endsige fremstille sin sag.
For det andet er kronprinsen ikke medlem, som vi har hørt, af IOC's forretningsudvalg, som reelt traf beslutningen om, at ikke alle russiske atleter skulle udelukkes fra OL, men nøjedes blot med at nikke til beslutningen.
For det tredje vil – som det også fremgik af statsministerens svar til forespørgerne – den korrespondance og den dialog af den ene eller den anden art, der muligvis kan være udvekslet imellem regeringen og kronprinsen og hans folk i Rio, af væsentlige årsager ikke blive fremlagt.
For det fjerde er det ganske unormalt, at regeringen blander sig i IOC's beslutninger.
Med andre ord: Vi kan ikke, om vi så diskuterer åbent her i salen og resten af weekenden, blive klogere på, hvad der rent faktisk skete søndag den 24. juli 2016 og i dagene omkring.
Dog har jeg et par bemærkninger, som er af mere generel karakter.
Jeg var blandt dem, som i sin tid offentligt gav udtryk for bekymring, da kronprinsen skulle vælges i IOC, idet jeg fandt, at der kunne opstå situationer, som i kraft af hans position som tronfølger ville kunne skabe vanskeligheder.
Jeg må dog sige, at den nidkære og dygtige måde, hvorpå tronfølgeren i årenes løb har varetaget sit hverv, har betydet, at jeg ikke længere nærer bekymring.
Kronprinsen har forstået sin position og til fulde forstået, hvorledes denne position uden problemer har kunnet og kan kombineres med posten i IOC.
Dernæst vil jeg – og det er ganske uvidenskabeligt – hævde, at kronprinsen, såfremt han fra den danske regering havde fået en klar og tydelig tilkendegivelse om, at han under ingen omstændigheder måtte rose den beslutning, IOC's forretningsudvalg havde taget, så ikke havde gjort det.
Det er en umulighed for kronprinsen at agere i direkte modstrid med regeringen.
Det ville aldrig være sket, og det kommer ikke til at ske.
Yderligere vil jeg sige, at hvis kronprinsen som den eneste i IOC havde kritiseret IOC's forretningsudvalg, så ville det for Danmark have haft enorme og helt uoverskuelige politiske og diplomatiske konsekvenser.
Jeg vil så til gengæld ikke rose den forhenværende kulturminister, Bertel Haarder, for den kritik, som han i dagene derpå på en meget indirekte måde rettede mod kronprinsen.
Regeringens ministre bør mere end alle andre træde særdeles varsomt med kritik i forhold til medlemmer af det kongelige hus.
Jeg følger normalt godt med i medierne, men jeg må sige, at jeg ikke før efter IOC's beslutning den 24. juli havde hørt nogen udtalelser i det offentlige rum fra den daværende kulturminister, med hensyn til hvad der var regeringens indstilling til boykot eller ikke boykot eller delvis boykot af Rusland.
Sluttelig skal jeg sige, at Dansk Folkeparti støtter det forslag til vedtagelse, som er fremsat af et bredt flertal i Folketinget.