Victoria Velasquez (EL), 2024-02-23:
Det her lovforslag er i vidt omfang et initiativ, der skal hjælpe med den bæredygtige omstilling, vi alt for sent er kommet i gang med.
Bare i den her uge ser vi, at det er noget, der skaber stor debat.
Her har det handlet om, at landbruget skal pålægges CO 2 -kvoter, hvilket ikke overraskende selvfølgelig skaber stor virak.
På samme måde kan man også se i høringssvarene til det her forslag og sådan set også i diverse artikler de sidste år i Børsen, at dem, der nu skal gøre noget for den grønne omstilling, ikke er helt tilfredse med, at det lige er dem, der står for skud.
Det er både besværligt og dyrt at skulle gennemføre den her rapportering, må man forstå.
Kæmpestore virksomheder i Danmark, der hver især laver milliardoverskud, som udbetales til aktionærerne årligt, møder ikke meget opbakning herfra til argumentet om, at det er dyrt at lave den grønne omstilling.
For det er et rimeligt krav at stille til store virksomheder, der genererer stor profit på at bruge vores fælles ressourcer, og det er i vores alle sammens interesse.
At ændre på, hvad virksomheder er forpligtet til at indrapportere, er ikke det forslag, der direkte gør mest ved CO 2 -udledningen eller sikrer vores drikkevand, og her burde vi pålægge de store udledere flere krav over hele linjen, hvis vi skal nå i mål med den grønne omstilling.
Selv om man kunne gøre alt mulig andet, er det her i hvert fald et lille skridt i den rigtige retning.
Jeg synes, der er en tendens til, at vi i andre rapporteringsordninger, der er blevet indført, det kan f.eks. være fondsledelse, har set, at det faktisk har en betydning.
Hvad konkret angår fondsledelse, kan vi se, at det har gjort, at bestyrelser i fondene har været nødt til at forholde sig til, om de gør det godt nok, og samtidig har de kunnet se på, hvad andre gør, og de har kunnet blive inspireret.
Der er jo trods alt ikke nogen, der har lyst til at være nederst på listen over dem, der gør tingene ordentligt, og det håber jeg faktisk også den her bæredygtighedsrapportering kan styrke.
For hvis vi tager alle de tekniske udfordringer fra og kigger på indholdet, tvinger en rapporteringsordning selskabernes ledelse til at forholde sig til, hvad der foregår i hele virksomhedens værdikæde.
Og det er godt, at der er en ensartet måde at rapportere på omkring bæredygtighed.
Jeg har rent faktisk set flere af de bæredygtighedsrapporter, som eksempelvis H&M udgiver hvert år, og selv om vi alle sammen ved, at tekstilindustrien er noget af det dårligste for vores klode, får man jo nærmest indtryk af, at der er tale om en af de grønneste virksomheder, som præsenterer deres resultater i en flot, farverig tryksag med smukke billeder.
Men vi ved jo godt, at det ikke er tilfældet, og at det ikke er den grønneste virksomhed på kloden.
Med det her forslag tror jeg vi skal slå lidt koldt vand i blodet.
Vi kommer næppe til at gøre op med problemet med greenwashing og kommer næppe greenwashing til livs med det her forslag, men det vil uden tvivl være med til at gøre det sværere at pynte sig med lånte fjer.
Faktisk gør det også noget for indkøberne.
Det vil gøre det nemmere for indkøberne, både private og statslige, og også for investorer og finansieringsinstitutter at navigere efter det grønneste valg fremadrettet.
Det vil også gøre det lettere for virksomhederne rent faktisk at kunne konkurrere på bæredygtighed og ikke kun på pris, som man ofte ser det i dag, fordi mange også har svært ved at gennemskue de forskellige regnskaber, der er.
Derfor kan vi i Enhedslisten godt støtte den del af forslaget.
Når vi så kommer til den næste del af lovforslaget, som handler om implementering af EU-direktivet om forhøjelse af grænserne for de forskellige regnskabsklasser, er der nogle af tingene, vi i Enhedslisten synes er en god idé.
Det gælder det at regulere størrelserne på klasserne, så de er tidssvarende, og vi dermed sikrer, at de små virksomheder ikke bliver placeret i højere klasser og dermed pålægges flere pligter, end vi som samfund har brug for.
Samtidig gør den her ændring, at færre virksomheder omfattes af første del af forslaget om bæredygtighedsrapporten.
Vi synes, at de pligter, der påhviler den øverste klasse af virksomheder, bl.a. i forhold til gennemsigtighed, bør omfatte flere virksomheder end de 80 største, og derfor vil vi gerne bede ministeren om at dele forslaget op, da vi ikke støtter ændringerne af grænserne for regnskabsklasserne i den form, som det foreligger her.
Tak for ordet.