runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2021-05-17:
Det tror jeg helt klart at der kan være en pointe i, og jeg synes også, det er vigtigt at slå fast: Det er hverken Folketingets eller regeringens opgave at organisere medlemmer, hverken for fagforeninger eller for arbejdsgiverorganisationer.
Det er grundlæggende op til dem selv, og det skal jo afspejle den styrke, de har.
Men det er jo klart: Vi kan herindefra træffe beslutninger, der gør det enten nemmere eller sværere.
En række beslutninger blev der jo truffet i årene efter 2001, som helt klart medvirkede til at gøre det vanskeligere at organisere medlemmer.
Men jeg tror, hr. Bent Bøgsted har ret i, at det jo ikke nødvendigvis er prisen i sig selv, der gør, at man skifter fagforening.
Det kan jo være alt lige fra de forskydninger, der er på arbejdsmarkedet, til, i hvilken grad man føler sig repræsenteret det ene eller det andet sted
Omvendt igen synes jeg også, at vi jo i vores beslutninger skal afspejle, at der, hvor der virkelig bliver båret et stort samfundsmæssigt ansvar, er blandt de organisationer, der både tegner overenskomster og tager et uddannelsesmæssigt ansvar.
Det synes jeg også hører med i diskussionen.
Bent Bøgsted (DF), 2021-05-17:
Det er helt fint.
Jeg skal bare lige høre ministeren: Mener ministeren, at man på ærlig og lovlig vis kan sige til nogen, at de skal have fradrag for deres fagforeningskontingent, mens andre ikke skal?
Jeg ved ikke, om det er noget med 600.000-700.000, der er med i nogle såkaldte gule fagforeninger.
Mener ministeren, at de ikke må få fradrag for deres kontingent, men andre må?
Det kan man vel ikke lovliggøre og sige, at der skal være forskel i forhold til systemet – det er vel enten-eller.
Peter Hummelgaard (S), 2021-05-17:
Med forbehold for min juridiske hukommelse tror jeg godt, at det juridisk set vil være muligt at sige, at vi kun giver skattefradrag for kontingentbetaling til organisationer, der enten er overenskomsts- eller uddannelsesbærende, ud fra en logik om, at det kun giver mening, at vi via vores fælles skat giver skattefradrag til medlemskaber, hvor man rent faktisk også påtager sig en større samfundsrolle.
Om det så er politisk ønskeligt, og om det vil have den ønskede effekt, i forhold til hvad det er for en konflikt, også i forhold til den uligebehandling, som mange ville føle, er jeg så mere i tvivl om.
Det er jo også en af årsagerne til, at vi heller ikke er parate til at støtte SF's beslutningsforslag.
Jeg har ikke forudsætninger for at udtale mig positivt eller negativt om de valg.
Altså, folk træffer valg – og forhåbentlig på et oplyst grundlag.
Men jeg synes jo sådan set, at det er en rimelig debat at have, nemlig i forhold til når vi vælger, at man skal kunne fradrage bestemte medlemskaber via skatten, at vi så også er enige om, hvad det er for et formål, det tjener.
Vi er ikke der, hvor vi er parat til at sige, at vi ikke synes, at folk, der er medlem af andre organisationer, ikke også skulle kunne fradrage deres kontingent.
Jeg tror simpelt hen ikke, at det nødvendigvis ville forfølge det mål, som jeg er enig med hr. Karsten Hønge i, nemlig at vi gerne vil have, at flest mulige er medlem af en overenskomstbærende og uddannelsesbærende organisation.
Og det er også derfor, vi heller ikke støtter beslutningsforslaget.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-17:
Ja, det har vel også noget at gøre med, hvem man så lader være overenskomstbærende.
Altså, det er jo klart, at hvis der er nogle fagforeninger, som har bestemte rettigheder til at løse nogle bestemte opgaver, så kan man sagtens give dem nogle bedre forhold.
Peter Hummelgaard (S), 2021-05-17:
Ja, og helt grundlæggende er der jo mig bekendt ikke noget i vores lovgivning, der forhindrer bestemte organisationer i at tegne overenskomster.
Der er bestemte organisationer, der har fravalgt at benytte sig af de redskaber, som man jo ofte bruger for at kunne indgå overenskomster.
Der er jo også nogle af de her såkaldte gule fagforeninger, der har overenskomst – altså, det har bl.a. Krifa på en lang række områder.
Og derfor er det ikke nødvendigvis så sort-hvidt, som jeg synes at det bliver gjort til.
Men jeg synes jo omvendt også, at diskussionen om, hvordan vi sikrer, at flere er medlem af en overenskomstbærende organisation, er vigtig, fordi det er noget, der er med til at skabe et stærkt arbejdsmarked.
Stén Knuth (V), 2021-05-17:
Tak for det, og tak til ministeren for tilkendegivelsen af, hvordan regeringen ser på de her forhold.
I september 2019 udtaler ministeren godt nok sin personlige holdning, og ministeren siger, at det er omsonst ikke at gøre forskel på fagforeningerne.
Derfor tænker jeg, at det gode svar til de mere end 300.000 – eller hvor mange det er, tallene er lidt forskellige, men i hvert fald flere hundrede tusinde arbejdstagere, der er medlemmer af gule fagforeninger – er at forsikre dem om, at ministeren vil arbejde loyalt i forhold til sin regering og ikke lade sine personlige holdninger vinde hævd.
Peter Hummelgaard (S), 2021-05-17:
Skønheden ved at være politiker er forhåbentlig også, at man har en masse personlige holdninger, som man forsøger at gøre til politik.
Men den holdning, jeg også har givet udtryk for på talerstolen her i dag, er jo både regeringens politik og min personlige holdning.
Jeg er grundlæggende enig i det, som hr. Karsten Hønge kalder frekvensen, altså om, at vi har et ønske om – det burde være et fælles ønske alle Folketingets partier imellem – at flest mulige lønmodtagere i det her land var medlem af en overenskomstbærende fagforening og var en del af vores velorganiserede arbejdsmarked.
Men jeg tror ikke nødvendigvis, at det tjener noget som helst formål at skulle gå ind og lave en meget firkantet opdeling, for jeg tror, der må være smartere metoder inden for det.
Omvendt igen tror jeg også, at politiske beslutninger selvfølgelig er medvirkende til, om man gør det nemt eller vanskeligt rent faktisk at organisere lønmodtagere.
Stén Knuth (V), 2021-05-17:
Det tror jeg ikke at de gule fagforeninger vil være enige med hr. Karsten Hønge i.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Næh, for de er jo ikke fagforeninger; det er forretninger, ganske almindelige private forretninger.
Dem giver vi ikke et fradrag.
Men må jeg lige spørge: Hvordan har Venstre det med, at man yder tilskud til nogle forretninger, hvor en af dem bruger 65 pct. af medlemsbudgettet på at reklamere for sig selv, altså ikke reklamere for faglige sager, det kunne være bedre pensionsforhold eller bedre arbejdsmiljø, eller hvad ved jeg, men alene de her reklamer, der kører i sløjfer i lokalradioer: Bare meld dig ind?
Det bruger de 65 pct. på.
Og nu vi er ved det at være liberal og det med foreningsfrihed: Hvorfor kan vi ikke få oplyst, hvad de her folk, der sidder i toppen af Krifa og Det Faglige Hus, får i lønninger?
Mads Andersen (KF), 2021-05-17:
Vi kan da i hvert fald fra Det Konservative Folkepartis side sige, at når vi nu hylder den danske model for fleksibilitet, frihed og selvregulering, så er det lidt omsonst, at vi samtidig skal stå og diskutere, om vi skal sætte skattefradrag på nogle fagforeninger og ikke sætte skattefradrag på nogle andre.
Det er det, som forslaget handler om.
Og samtidig hørte jeg mig selv sige, at jeg gerne inviteres med til en debat med de faglige organisationer omkring, hvordan vi kan styrke den organiserede del af Danmark og på den måde skabe fornyet vækst i den del.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Jeg tror, der manglede et bogstav.
Der skal stå »andres varer og andres produkter på hylderne«, for det er det, der er i de gule.
For de har ikke nogen produkter selv, men de har andres produkter, nemlig fagbevægelsens produkter på hylderne, hvor de får alle fordelene, fordi fagbevægelsen har lavet områdeoverenskomster, så alle er dækket af dem.
Så det, der sker her, hvis man nu skal holde sig til Matadorbilledet, er, at man går ind og insisterer på at købe kjolen i Damernes Magasin, men man insisterer også på at betale regningen ovre i Skjerns Magasin.
Altså, man må dog betale regningen i den forretning, hvor man køber varen, dens egne varer.
Men nu vil jeg alligevel spørge: Hvis Nye Borgerlige lægger afstand – god afstand, synes jeg – til Liberal Alliances sådan vilde vest-liberalisme, hvad er så hr. Lars Boje Mathiesens vurdering, hvis vi forestiller os lønmodtagerne blive splittet på et hav af forskellige organisationer uden faste aftaler, hvor man ikke ved, hvor lang tid ens arbejdstid er?
For det står i overenskomsten.
Man ved ikke, hvornår overtidsbetalingen træder i kraft.
Hvad vil det føre til?
Hvem er det, der bliver den svage part der?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-17:
I Nye Borgerlige har vi nok generelt lidt mere tillid til borgerne derude, end man har i SF.
Vi tror på, at borgerne vil organisere sig der, hvor de finder gevinst ved det.
Vi tror på, at når der er et stigende antal borgere, som vælger at gå over i nogle andre fagforeninger og vælger nogle andre fra, er det, fordi de mener, de får et bedre produkt der for det, de betaler.
Er der noget galt i det?
I hr. Karsten Hønges verden skal man gå ind og betale 6.000 kr. for et fjernsyn, hvor man kunne have fået det til 4.000 kr.
Hvis man synes, det er det samme fjernsyn, og man synes, der er lige så god værdi i det, og man ser fjernsyn lige så godt, så skal man betale for det dyre fjernsyn.
Det forstår jeg godt i den socialistiske tankegang, hvor økonomi og forståelse af købmandskab ikke betyder noget.
Heldigvis er danskerne klogere derude.
De kan godt se en god handel og en fornuftig handel, når de står foran den.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Næ, danskerne er ikke hælere, og det er det, der sker her.
Hr. Lars Boje Mathiesen siger, at de godt kan lide produktet.
Ja, det kan de, for det er andres produkt, man går ind og tager og får fordelene af uden at betale for det.
Det er det, det handler om.
Så kan man da godt forstå, at indtil systemet måske bryder sammen en dag, er det jo fristende for nogle, der ikke har nogen selvrespekt overhovedet, ikke kan se sig selv i spejlet om morgenen, at vælge at gå hen i forretningen og tage produkterne og nægte at betale for dem.
Men nu kan jeg godt lige nå en ting her.
For hr. Lars Boje Mathiesen var inde på en situation i HK.
Grunden til, at vi overhovedet her kan diskutere aflønning af en HK-forbundsformand, er, at det er åbent og transparent.
Hvad siger hr. Lars Boje Mathiesen til den manglende transparens, den totale lukkethed om, hvad cheferne får i Krifa og Det Faglige Hus?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-17:
Det tog mig vist 2 sekunder at google.
Jeg tror, at fra 2012 fik de vist 1,6 mio. kr. Men det kan man vist bare google sig til.
Dernæst er der jo en forklaring på, hvorfor det er, at et parti som Nye Borgerlige er det andet største, når det kommer til arbejderne derude.
Det er, fordi vi tror på arbejderne derude.
Vi vil ikke sidde herinde og diktere, at de skal det ene eller det andet sted hen.
Vi tror på, at de sagtens kan træffe de beslutninger.
Arbejderne derude har fået nok af det pamperi, som de ser fra nogle af de traditionelle fagforeninger, og derfor søger de væk.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Jeg kan forstå, at hele krumtappen i hr. Ole Birk Olesens tale simpelt hen er, at Folketingets lysende intellektuelle fyrtårn, hr. Ole Birk Olesen, kan udbrede sin visdom til alle os, der nærmest er idioter, ikke har forstået noget og kun gør tingene, fordi vi ikke har forstået den store sammenhæng.
Men jeg vil nu alligevel sige, at det jo kunne være, det handlede om noget mere objektivt: Udfører man overhovedet et fagligt arbejde – man kan måle på det – og tegner man en overenskomst, eller gør man ikke?
Man gør en masse andet, og en overenskomst er da et udtryk, en parameter, man kan måle på.
Man kunne også gøre det, i forhold til om man har valgte folk på arbejdspladserne osv.
Jeg vil her i første omgang bare lige slutte af med – i forhold til den der insinuation, hvori det ligger, at bl.a. jeg selv skulle have tjent penge på fagbevægelsen – at meddele, at i de 16 år, jeg var valgt til formand for en fagforening, var jeg valgt af medlemmerne ved urafstemninger.
Folk fik – det var dengang – tilsendt et stykke papir, hvor de skriftligt kunne sætte kryds.
Så alle de år, jeg har været der, har det kun været på et valgt mandat, og i øvrigt var min løn det, der svarer til en folkeskolelærers, så lad nu være med alt det der med at insinuere, at man gør det for pengenes skyld.
Ja, så kender vi egoisten igen.
Så kender man lige dén egoist, som De Konservative taler til her; den, der sidder derhjemme med sin egen pengepung og tænker: Ah, hvad er bedst for mig; kan jeg nu slippe for at betale til fællesskabet, som i øvrigt giver mig alle fordelene, og så slippe lidt billigere af sted med det?
Jeg troede egentlig, at De Konservative havde en højere moral – også en højere moral i forhold til at omgå hælervarer.
Det her er hælervarer; nogle parter indgår overenskomsterne, andre lægger sig i læ af dem.
Er det virkelig det, man forstår ved den konservative politik om, at enhver svarer sit, og ved almindelig hæderlighed, i forhold til at man betaler for udgifterne til det, man nu engang tager?
Mads Andersen (KF), 2021-05-17:
Men måske er vi også bare nødt til at se i øjnene, at det her er en tendens, og at det er noget, der udvikler sig, og at vi uanset hvad er nødt til at kigge ind i at omfavne de fagforeninger, som lige nu oplever vækst, og måske lære af nogle af de elementer, som de bruger, for at den brede organisationsgrad kan stige og at vi kan blive stærkere på den del.
Jeg tror bare, at man bliver nødt til at se i øjnene, at udviklingen i samfundet også er, at vi som borgere organiserer os mindre og mindre i foreninger på den måde, og at vi mere og mere tilvælger det efter, hvad vi sådan umiddelbart kan se som vores eget behov.
Stén Knuth (V), 2021-05-17:
Det kan jeg ikke svare på.
Men det, jeg kan svare på, er, at vi sådan set deler regeringens holdning, nemlig at der skal være frit fagforeningsvalg, uanset om det er høje eller lave kontingenter og uanset indhold.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Bent Bøgsted i, at der er mange andre årsager end økonomien i det – det er vi da helt enige om selvfølgelig.
Jeg synes alligevel, at det er lidt påfaldende, for hvis man går ind på Krifas hjemmeside, er det det, de reklamerer med: Hos os får du fuldt skattefradrag for dit kontingent.
Tilsvarende hos Det Faglige Hus.
Her siger de om det med begrænsningen i fagforeningskontingent, at det ikke har nogen betydning hos dem, når man er medlem af Det Faglige Hus.
Så de bruger det altså til at rekruttere – men ellers er vi enige.
Det er andre ting, der skal gøres, hvis man skal tiltrække medlemmer, ingen tvivl om det.
Jeg synes bare, at når hr. Bent Bøgsted siger det her med, at fagforeninger skulle være delt op efter hr. Karsten Hønges mening, så er der jo det, at jeg lægger fuldstændig objektive kriterier ind: Er man i stand til at tegne overenskomster for 25 pct., og 25 pct. – come on – er jo ikke alverden i forhold til ens medlemmer eller den hovedorganisation, man er medlem af, så skal man have det.
Så er det vel netop efter et objektivt kriterium og ikke efter, hvilke fagforeninger eller foreninger jeg skulle kunne lide.
Det der med, at det er ideologiske forskelle, der gør det, er jeg simpelt hen ikke enig med hr. Bent Bøgsted i på anden vis, end at hr. Bent Bøgsted selv udtaler sin store støtte til den danske model.
Det er en ideologi, og den er jeg enig i.
Men man kan jo ikke have den danske model uden at have medlemmer af fagforeningerne.
Bent Bøgsted (DF), 2021-05-17:
Næh, men altså, det er da rigtigt nok.
Jeg synes, at den danske model er god – ingen tvivl om det – selv om jeg selv har mødt nogle af de her rigtig hårdhudede røde tillidsfolk, der ønskede en hen, hvor peberet gror, fordi man ikke lige havde samme overbevisning.
Så er det bare, jeg siger lige så stille: Det er noget af det, der kan skræmme folk væk og få dem til at sige, at de vælger en anden fagforening, hvis det er på den måde, det skal være.
Derfor er fagforeningerne nødt til at se indad og sige, at der skal være plads til alle.
Jeg ønsker da, at f.eks. 3F og Dansk Metal, som jeg selv er medlem af, har plads til alle, og at de kan overbevise deres medlemmer om, hvorfor det er godt at være ved dem, og hvorfor de ikke bare skal skifte til en anden fagforening.
Det er da det, det drejer sig om, altså at fagforeningerne skal sælge sig selv med de produkter, de har.
Jeg mener ikke, at det er det rigtige at reklamere for prisen.
Det er ikke det, der skal sælge en fagforening; det er ved at overbevise medlemmerne om, at det er her, de får noget for deres penge – at de skal være medlemmer her ved os.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvor meget de holder hemmeligt med lønningerne, men jeg synes, at det skal være offentligt, hvad de får i løn.
Det er også offentligt, at f.eks. 3F nok har Danmarks største pengetank blandt fagforeninger.
Der synes medlemmerne måske også, at det kunne komme dem lidt mere til gode.
Det er ikke mig, der skal administrere en fagforening, og det kommer jeg heldigvis heller aldrig til.
Men jeg synes stadig væk, at fagforeningerne bør se indad og se lidt mere på, hvad det er, de tilbyder deres medlemmer for deres kontingent.
Er det en fejlvurdering af, hvad de skal tilbyde?
De skal måske se det lidt på en anden måde og nytænke.
Jette Gottlieb (EL), 2021-05-17:
Mange tak.
Jeg synes, at SF rejser et vigtigt og principielt spørgsmål.
Det hænger sammen med, at hver gang, når vi snakker om vores arbejdsmarked og snakker om, at det er så godt, vi har den danske model, og at den er så meget bedre end alle andre, så er der en ting, der er gennemgående, og det er, at vi har en enhedsfagbevægelse, og det er i virkeligheden det, der er betingende.
Hvis man arbejder for en mangfoldighed af forskellige fagforeninger, arbejder man for den franske model, og den franske model siger, at det er vigtigst, at de pågældende fagforeninger konkurrerer med hinanden, men det er altså ikke det, vi har kastet vores lod på her i landet, for der har vi arbejdet med en enhedsfagbevægelse.
Det betyder jo ikke, at der ikke er uenigheder inden for det.
Jeg har sådan set
selv brugt ret mange år af mit liv på at holde bunden oppe på en fagbevægelse, der selvfølgelig har lavet mange fejl i tidens løb.
Jeg tror f.eks., at en af de vigtigste faktorer, der fører til det frafald i fagbevægelsen, som vi ser i øjeblikket, i virkeligheden er den centralisering, der er foregået, for det er det, der vanskeliggør situationen for den enkelte i forhold til at være aktiv og deltagende i sin fagforening.
Sådan noget er vigtigt, og det tror jeg man skal fastholde skal være en mulighed, men det er det altså ikke, hvis man kun har et kontor i Aarhus og København.
Derfor er der ret mange faktorer, der spiller ind, og hvis vi vil forsvare enhedsfagbevægelsen som en del, et fundament i vores arbejdsmarkedsmodel, er der altså flere ting, vi skulle tage initiativer til.
Sådan nogle ting er medvirkende til at gøre det vanskeligt at have en fagbevægelse, der er aktiv og funderet på medlemmernes aktiviteter.
Vores arbejdsmarked ændrer sig i øjeblikket, og det gør det med stor hast, og det hænger bl.a. sammen med nye forhold såsom platformsøkonomi og den slags ting, og det er medvirkende til, at det gør det meget, meget sværere at fastholde et organisationsniveau.
Vi er derfor nødt til at spille på alle de strenge, der kan være, for at sikre et organisationsniveau, der kan gøre, at vi kan fastholde den faktor, der ligger i vores arbejdsmarkedsstruktur, nemlig at vi har to parter, og de to parter står over for hinanden, og de to parter har brug for en organisering for at have et organiseret forhold til deres uenigheder.
Så alt i alt er det faktisk vigtigt at arbejde for, at vi fastholder det, jeg kalder enhedsfagbevægelsen, og det synes jeg vi skal gøre på mange forskellige måder, og en af dem er det, som SF foreslår.
Mads Andersen (KF), 2021-05-17:
Tak for det, tak til SF for forslaget, og tak til partierne for en spændende debat.
Vi er jo alle sammen stolte af vores danske model og de principper, den bygger på.
Arbejdsmarkedets parter indgår de store aftaler om løn, vilkår og arbejdsforhold med så minimal indblanding fra lovgivers side som overhovedet muligt.
Vi skal altid udvikle vores danske model, og vi skal altid forandre for at bevare i en tid, hvor vores samfund er i konstant bevægelse.
Den danske model bygger på grundbegreber som fleksibilitet, frihed og selvregulering.
Det synes vi i Det Konservative Folkeparti
klinger ret dårligt med ord som forfordeling, konkurrenceforvridning og tvangsorganisering, og det vil altså være resultatet, hvis forslaget her bliver gennemført.
At lønmodtagere i mindre og mindre grad er organiseret i fagforeninger, kan være et udtryk for en samfundstendens.
Vi er f.eks. også i markant mindre grad medlem af partiforeninger, end vi var for bare 20 år siden, og det er, hvis man ser bort fra tendenser i meningsmålinger, hvilket nok er meget godt.
Vi kan som samfund gøre alt, hvad vi kan for at ændre på de tendenser, og det er en udfordring, som skal løses, men på en anden vis.
Jeg forestiller mig også, at målet, da man for år tilbage lavede skattefradrag for fagforeningskontingenter generelt, var at give incitament til at være medlem af en fagforening, men der skal altså ikke være forskel på fagforeningernes farve eller observans, når det kommer til den enkelte borgers skattefradrag.
Det er enten-eller.
Så vil jeg blot gentage, at måske skal vi netop bruge udviklingen i de her medlemstal i vores fagforeninger og se det som en samfundstendens, og måske skal den løses på et andet niveau og på en helt anden klinge.
Vi bør måske tænke nyt og gå sammen med parterne til en diskussion om den fælles udfordring, at færre og færre organiserer sig.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-17:
Ja, ja, det er snak, snak og hyldest til den danske model – mens man fra De Konservatives side ser passivt til, at de gule fagforeninger som mosegrise undergraver den model, som man lige har stået og hyldet
Det hører ingen steder hjemme, for man kan jo ikke på én og samme tid sige, at man hylder den danske model, mens man ser passivt til, at der er borebiller i det bærende træværk eller mosegrise, der undergraver den model.
Og derfor vil jeg spørge De Konservative, om det ikke også præcis er det, der er til fordel for virksomhedernes konkurrence, nemlig at det foregår på så fair vilkår som muligt; at vi har et ordnet og reguleret arbejdsmarked.
ja, så ender det altså med at ramme arbejdsgiverne lige så hårdt, som det rammer lønmodtagerne.
Jamen igen må jeg sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Bent Bøgsted.
Og det er totalt urimeligt, hvis hr. Bent Bøgsted eller nogen som helst anden af en fagforeningsrepræsentant eller af en tillidsmand skulle blive udskammet på grund af det parti, de stemmer på.
Det hører da overhovedet ingen steder hjemme.
Vi er i en fagforening, fordi vi har de samme fag, og fordi vi er på de samme arbejdspladser – det er det, der er afgørende.
Så er det fuldstændig fløjtende ligegyldigt, hvilke partier vi stemmer på.
Jeg vil bare give hr. Bent Bøgsted totalt opbakning til, at det hører ingen steder hjemme.
Men jeg vil alligevel spørge hr. Bent Bøgsted, hvad han synes om det her med, at man giver skattefradrag til forretninger, som i hvert fald for Det Faglige Hus' vedkommende bruger 65 pct. af sit budget på at reklamere for sig selv og i øvrigt holder lønningerne til cheferne hemmeligt.
Bent Bøgsted (DF), 2021-05-17:
Tak for det.
Nu har vi jo fagforeningsfrihed i Danmark, heldigvis for det.
Det her forslag er jo om skattefradrag for kontingenterne.
Dem, der skal betale 69 kr. om måneden, er da ligeglade med det lille skattefradrag.
Det betyder ingenting.
Det er ikke skattefradraget, der betyder noget.
Man skal jo se på noget andet.
De eksisterende gamle fagforeninger er nødt til at se på: Hvad er årsagen til, at folk skifter?
Det er jo ikke bare på grund af det her skattefradrag.
Det kan man tage, som det er.
Men det er nogle andre ting, der er årsag til, at folk skifter, og det er der, hvor de gamle fagforeninger, f.eks. 3F, Dansk Metal og HK, skal se på: Hvad er det, der gør, at folk skifter til nogle andre fagforeninger?
Det er ikke altid kontingentet, der er afgørende for, om de skifter.