runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2019-03-26:
Det er jo ikke korrekt.
Én person kan jo godt eje fem forskellige virksomheder og kanalisere penge ad fem omgange via fem forskellige virksomheder – om de er oprettet til lejligheden eller ej, er sagen uvedkommende.
Men det kan godt komme fra den samme person, som dækker sig ind under fem forskellige juridiske enheder.
Det betyder jo i praksis, at man holder skjult, hvor de 100.000 kr. kommer fra, fordi man har brugt en finte.
Man kan jo ikke, som statsministeren gør det nu, både sige, at det er rigtig godt, at alle, der har doneret over 20.000 kr., skal komme åbent frem, og at det er nogle gode regler, og så samtidig synes, at det, Venstres politiske ordfører, fru Britt Bager, har gjort, er helt fint.
Så statsministeren må jo lige opklare for den måbende befolkning, hvad der er rigtigt at gøre her.
Skal der være åbenhed om, hvem der har doneret et beløb på over 20.000 kr., eller er det okay, at der ikke er åbenhed om det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-03-26:
Man kan jo ikke modtage et eller andet fra den samme donor ud over de her beløbsgrænser uden at skulle offentliggøre det.
Det kan man jo ikke, så det kan jeg da ikke tro har fundet sted.
I givet fald må der være tale om, at det er forskellige firmaer, altså selvstændige juridiske enheder; man kan ikke både være den samme og være forskellige juridiske enheder.
Men det er egentlig ikke op til mig at forvalte det her regelsæt.
Det har vi gode folk til, og Folketinget vedtager reglerne.
Hvis man synes, at der er noget i reglerne, som ikke er godt nok, må man jo komme med et forslag til at gøre dem bedre.
Mig bekendt har vi de mest åbne partistøtteregler, vi nogen sinde har haft.
De er vedtaget bredt i Folketinget.
Ja, jeg tror, at det skaber mulighed for, at den enkelte 3F-afdeling i Nyborg, en anden 3F-afdeling i en anden fynsk by og en tredje 3F-afdeling i en tredje by hver især kan give nogle beløb, der falder under den her grænse, til en eller anden kandidat, uden at der så skal stå, at 3F har givet over 20.000, altså hvis det er selvstændige afdelinger.
Sådan er vores samfund jo bygget op.
Så den samme juridiske enhed kan jo ikke begynde at give penge ad flere omgange og så på den måde omgå reglerne.
Pernille Skipper (EL), 2019-03-26:
Det er jeg jo fuldstændig enig i.
Hvis det skulle være anderledes, havde der jo været et flertal, der ville vedtage det anderledes.
Det kan godt være, at statsministeren ikke er kasserer i Venstre – det var jo sådan set heller ikke Venstres økonomi, jeg spurgte til, det var statsministerens politiske holdning til de gældende regler – men sådan som jeg kan forstå det, synes statsministeren, at det er godt, at der er åbenhed om donationer over 20.900 kr., og hvem der har givet dem.
Jeg må i hvert fald forstå, at statsministeren ikke har tænkt sig at ændre på reglerne, og så må man jo tænke, at det er, fordi statsministeren synes, at de er gode.
Når det er tilfældet, bliver det næste spørgsmål jo helt uundgåeligt, hvad statsministeren så synes om den finte, som statsministerens partifælle fru Britt Bager har benyttet sig af.
Fru Britt Bager har nemlig modtaget 100.000 kr. fra den samme donor, men har ikke opgivet, hvem det er, altså har holdt personens navn skjult ved at lade donationerne komme ad fem omgange via fem forskellige selskaber.
Synes statsministeren, at det er i orden, at den politiske ordfører i Venstre, Britt Bager, modtager fem gange 20.000 kr. fra den samme donor uden at opgive, hvem det er?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-03-26:
Jeg tror, at reglen er 20.900 kr.
Jeg kan ikke de regler i hovedet, for jeg beskæftiger mig slet ikke med den side af det politiske liv.
Det kan man så tro på eller lade være, men det gør jeg ikke.
Jeg er jo selv også formand for et parti, men den del af partiets virke er ikke noget, jeg beskæftiger mig med.
Men vi har jo ret bredt i Folketinget lavet et regelsæt, hvori vi har sagt, at hvis man donerer ud over en bestemt beløbsgrænse, som oprindelig var 20.000, og som jeg tror pristalsreguleres, og som derfor vist nu er 20.900 kr., så skal den, der donerer, stå frem.
Sådan er reglerne, og hvis de skulle være anderledes, var der vel et flertal, der havde vedtaget dem anderledes, vil jeg tro.
Karsten Hønge (SF), 2019-03-26:
Demokrati kræver gennemsigtighed, åbenhed og tillid, så lad os nu slukke mørkelygten, som stadig kaster skygger af sig – og i den sammenhæng er spørgsmålet om postlister jo trods alt bare en lille mulig lysstråle.
Nogle af de mest centrale aktører i den her debat er jo Danske Medier og Dansk Journalistforbund, og i deres høringssvar skriver de, at de med stor beklagelse og forundring har konstateret, at formålet med udkastet er at ophæve revisionsbestemmelsen i offentlighedslovens § 44, således at der ikke længere er et krav om en revision af lovens § 16, der handler om muligheden for at indføre postlister.
De skriver, at det mest kritisable ved lovforslaget dog er, at det er en klar tilsidesættelse af intentionen med en udtrykkelig og særskilt revisionsfrist, der netop skulle sikre en hurtig vurdering af postlisteforsøget og en stillingtagen til den fremtidige postlisteordning.
De skriver også, at konsekvensen af ministeriets udkast til lovforslaget dog er langt mere indgribende end forudsagt.
Tilbage står en uvirksom bestemmelse, der trods gode intentioner om at skabe en længe efterspurgt øget åbenhed i den offentlige forvaltning, nu fremstår som en agtværdig hensigt, der har lange – hvis nogen – udsigter til at blive indfriet.
SF kan ikke støtte lovforslaget.
Lotte Rod (RV), 2019-03-26:
Det her er meget vigtigt for Radikale Venstre, men i modsætning til Enhedslisten, som jo ligesom ikke har så stor erfaring med at forhandle regeringsgrundlag, så er det, man går ind og kigger på, om man samlet set kan stå inde for det hele.
Der er det, jeg siger, at offentlighedsloven er rigtig vigtig for Radikale Venstre, men det er også rigtig vigtigt for Radikale Venstre, at vi får flere pædagoger i vores daginstitutioner, at vi får en bedre folkeskole, at vi får stoppet besparelserne på uddannelsesområdet, og at vi får lavet en grøn omstilling med flere elbiler og med udtagning af landbrugsjord.
Det er jo den samlede pakke, der kommer til at afgøre, om vi er med eller ej.
Så ja, offentlighedsloven bliver en meget vigtig del af det.
Søren Søndergaard (EL), 2019-03-26:
Jeg bliver nervøs, når den radikale ordfører begynder at blande regeringsdannelsen ind i det, for så lægges der jo ligesom op til, at der er en mulighed for, at det synspunkt, De Radikale har, vil man give køb på igen for at få lov at være i regering.
Det, jeg har brug for, er et klart svar fra De Radikale om, at man på det her område vil stemme for sin politik efter valget uanset hvad.
Så er det klart, at valgets resultat selvfølgelig afhænger af, om det giver et flertal.
Meget ser ud til, at det gør det, så derfor har vi jo behov for en klar melding fra Det Radikale Venstre om, at det her ikke bliver solgt.
Lotte Rod (RV), 2019-03-26:
Det er rigtigt, at hvis man nu skal vende det om og se på, hvad der ligesom er det gode, der er kommet ud af den her situation, der er nu, hvor regeringen ikke har leveret noget, så er det jo, at vi er der, hvor vi siger, at vi efter næste valg må samle alle os, der har flertallet til at lave offentlighedsloven om.
Så jo, det kan vi bare gøre.
Men det, vi jo ikke ved endnu, er, hvordan mandaterne falder ud efter valget.
Jeg håber da, at Radikale Venstre kommer i regering.
Det ville være rigtig godt for Danmark, hvis vi gjorde det, men det kommer jo an på, om vi kan blive enige med Socialdemokraterne om et kommende regeringsgrundlag.
Det må vi jo se.
Det kommer an på, hvordan mandaterne falder, og lige om lidt er det jo danskerne, der bestemmer, hvor mange af os de vil sende herind.
Søren Søndergaard (EL), 2019-03-26:
Først vil jeg godt understrege, at jeg er utrolig glad for, at Det Radikale Venstre har skiftet holdning i det her spørgsmål.
Det er jo det, politik og politisk diskussion går ud på, og det er rigtig godt, at vi har Radikale med i åbenhedslejren.
Men i forhold til det med at gøre det til et kardinalspørgsmål under en kommende regering vil jeg sige, at det behøver vi ikke.
Vi kan jo bare gennemføre det.
Hvis vi har et flertal, kan vi jo bare gennemføre det.
Så det er mere et spørgsmål om, om man vil lade sig binde til at stemme imod sin egen overbevisning for at få nogle andre ting, eller om man bare vil gennemføre det, som der er flertal for.
Christina Egelund (LA), 2019-03-26:
Selvfølgelig vil Liberal Alliance være med.
Vi kæmpede også imod det, dengang Det Radikale Venstre sad i den regering, der trak mørklægningsgardinerne for Slotsholmen, så dem hjælper vi gerne med til at trække fra igen.
Lotte Rod (RV), 2019-03-26:
Det er klart, at en af de ting, der står højt på den radikale liste, er, at vi med en ny regering også vil have mere offentlighed, og som fru Christina Egelund er inde på, slås vi jo med Socialdemokraterne på det her punkt.
Vi er jo ikke enige, og derfor håber jeg bare, at fru Christina Egelund og Liberal Alliance sammen med Radikale Venstre vil være med på at være en del af det store flertal efter næste valg, som skal presse ændringerne igennem.
Christina Egelund (LA), 2019-03-26:
Jeg kunne ikke lade være med at reagere på noget af det, som ordføreren sagde, nemlig at man er stærkt utilfreds med den her regerings indsats for at skaffe mere åbenhed, men at man samtidig lægger sit håb i et nyt flertal og en ny regering.
Så vidt jeg ved, er den regering og det flertal, som Det Radikale Venstre går og drømmer om måtte opstå efter et valg, jo præcis den regering, som indførte den mørklægning, som Det Radikale Venstre nu harcelerer over.
Det er ikke rigtig logisk, så mit spørgsmål er: Skulle der opstå det flertal, som Det Radikale Venstre drømmer om, og som sidste gang indførte mere lukkethed i den offentlige forvaltning, vil Det Radikale Venstre så gøre det til et kardinalpunkt i forhandlingerne om dannelsen af en ny regering, at man ophæver f.eks. ministerbetjeningsreglen?
Lotte Rod (RV), 2019-03-26:
Vi har brug for at få hevet mørklægningsgardinerne op i det her land, og derfor har jeg heller ikke ret meget godt at sige om regeringens arbejde for at skabe mere offentlighed.
Det er blevet udskudt igen og igen, og det er vi stærkt utilfredse med i Radikale Venstre.
Nu er postlisterne jo bare en lille del af hele offentlighedsloven, og derfor vil vi stemme nej til det nu.
Jeg synes, det er sløjt, at man ikke engang kan levere i forhold til postlisterne.
Men jeg vil også sige, at det vigtige jo bliver, som Enhedslistens ordfører også var inde på, at vi får en ny regering, sådan at vi efter det her valg kan samle de mange kræfter, der er i Folketinget for at få lavet mere åbenhed.
René Gade (ALT), 2019-03-26:
Jeg noterer mig, at det primært er de regeringsførende partier, der – i hvert fald udefra betragtet –
har været sådan lidt nølende i forhold til at få lempet den her offentlighedslov, som der egentlig er ret stor enighed om at man måske burde kigge nærmere på og få skabt den åbenhed, som vi tilsyneladende næsten alle sammen er enige om at vi nok skal have mere af.
Derfor har vi jo i Alternativet et stort ansvar liggende på vores skuldre, når vi forhåbentlig efter næste valg er regeringsførende.
Der må vi jo se, om det bliver til virkelighed.
Men det er da et af de punkter, hvor jeg godt kunne tænke mig at være en af dem, der fortsatte efter næste valg.
Nu er det så ikke tilfældet for mit eget vedkommende.
Men kan vi stå på mål for alle vores stærke visioner og værdier i et parti som Alternativet, når vi så kommer ind og skal sidde og arbejde ved magten?
Men jeg synes, det er påfaldende, at vi har debatter om tillid til demokratiet, manglende tillid, politikerglæde eller politikerlede, og så kan vi med hensyn til sådan et helt fundamentalt element som det her gå og snakke om det så længe.
Altså, vi vil mere åbenhed.
Men når man så sidder og har muligheden for rent faktisk at gøre noget ved det – for der er nemlig ikke ret langt til handling på det her punkt; jeg tror, det var Enhedslistens ordfører, der sagde, at vi nærmest kunne gøre det nu og her; og den her postlisteordning hører ikke nødvendigvis fuldstændig sammen med hele offentlighedsloven, man kunne måske godt gå ind og vælge et element og gøre noget ved bare det – jamen skulle vi så ikke tage at gøre det?
Altså, jeg kan simpelt hen ikke se de gode argumenter imod det, medmindre det er, fordi det simpelt hen er umanerlig svært at lede landet, hvis vi lemper den her offentlighedslov.
Det ser bare ikke fornuftigt ud udefra, men hvis det er sådan, det er, synes jeg, vi skal have en nuanceret debat om, hvorfor det er, at det næsten er umuligt at være minister eller ansvarlig leder af landet, hvis man bliver kigget endnu mere over skulderen, end man gør i dag.
For det kan jeg da faktisk godt forstå kan være rigtig bøvlet.
Og nogle gange kan det også være helt nødvendigt, at der er et rum, hvor man ikke kan følge med udefra, når der skal træffes beslutninger om landets sikkerhed og det ene og det andet.
Men den diskussion synes jeg vi skulle have meget mere åbent og meget mere ærligt.
For det kan da godt være, at der er nogle af os, der står og kigger ind i magtrummene udefra, der simpelt hen skal lære en lektie og forstå, hvordan det egentlig er at sidde der.
Og så kan vi blive mere nuancerede og være lidt mere forstående over for, at der altså er noget ved den her offentlighedslov, som vi ikke kan lempe.
Men det er jeg i hvert fald ikke overbevist om endnu.
Så lad os få den debat og lad os lade være med at udskyde, hvad vi kan gøre noget ved.
Så i udvalgsbehandlingen vil vi i hvert fald argumentere voldsomt for, at vi da skal se på, om vi ikke kan få gjort noget ved det og få en forsikring fra ministeren om, at det har man faktisk i sinde at gøre.
Vi er uforstående over for, at vi skal nøle videre.
Christina Egelund (LA), 2019-03-26:
Her står man så i en forhandling, hvor man ligesom i substansen som repræsentant for Liberal Alliance er enig med både Dansk Folkeparti og Enhedslisten om noget – det sker alligevel ikke hver dag.
Vi har debatteret offentlighedsloven rigtig meget i den her valgperiode, og det har vi med god grund, for siden et flertal i forrige valgperiode indskrænkede åbenheden i den offentlige forvaltning til noget, som i hvert fald efter Liberal Alliances målestok er alt for småt, har der været et politisk ønske, og det er jo blevet større undervejs, som den forrige ordfører også var inde på, om at øge åbenheden igen.
Og det er lige præcis det, som vi har diskuteret, både her i Folketingssalen ved forskellige lejligheder og egentlig også rigtig meget i avisernes spalter.
I Liberal Alliance kunne vi godt have tænkt os – det tror jeg ikke der er nogen der er i tvivl om – at de drøftelser ville munde ud i en ny aftale om substantielle lempelser i offentlighedsloven, særlig den paragraf, som omhandler ministerbetjening.
Men det gik, som det gjorde.
Det beklager vi; det var rigtig ærgerligt.
Men det betyder selvfølgelig også, at de ændringer i offentlighedsloven, som vi har kæmpet for, siden man indskrænkede åbenheden i forrige valgperiode, kæmper vi videre for i næste valgperiode. Der håber jeg, at alle, både nye kritikere og gamle kritikere og åbenhedstrojkaen, og hvad man ellers har, vil være i hopla, når vi skal tage fat på det efter næste valg.
Det vil jeg i hvert fald glæde mig til.
Søren Søndergaard (EL), 2019-03-26:
Altså, hr. formand, jeg repræsenterer ikke Venstre – jeg repræsenterer venstrefløjen.
Det synes jeg lige skal understreges.
Jeg synes jo, at forløbet siden vedtagelsen af den alt for restriktive offentlighedslov i 2013 lidt er ved at antage karakter af en farce.
Tre partier, der var med til at indgå forlig om loven i oktober 2012, har siden skiftet mening og udnævnt sig selv til en åbenhedstrojka.
Det er godt.
De tre partier, der bl.a. omfatter det parti, justitsministeren er formand for, bedyrer, at de ønsker afgørende ændringer af bl.a. den såkaldte ministerbetjeningsregel, som er en af de bestemmelser, som gør, at offentlighedsloven er langt mere restriktiv end den lov, der var gældende indtil den 1. januar 2014.
Faktisk er det, så vidt jeg kan se, kun Socialdemokratiet og Venstre, der står fast på at værne om den lukkethed og den magtfuldkommenhed, som loven har skabt mulighed for.
I dag skal vi så tage stilling til, om vi helt vil ophæve den revisionsbestemmelse, som Folketinget to gange har ændret og forlænget.
Revisionsbestemmelsen vedrører et ganske lille hjørne af den samlede offentlighedslov, nemlig de såkaldte postlister.
Og selv om man sagtens kunne vedtage at gøre obligatoriske postlister til en permanent ordning helt uafhængig af den store lempelse af offentlighedsloven, som der tegner sig et flertal for, så foreslår justitsministeren nu, at man helt afskaffer revisionsbestemmelsen.
Det sker så med henvisning til uenighed i forligskredsen.
Vi har svært ved at se begrundelsen for at ophæve revisionsbestemmelsen isoleret set.
Det er på høje tid, at der indføres en sådan regel, og det kan Folketinget gøre her og nu.
Og så ser vi frem til, at der senest – allerallersenest – den 17. juni eller måske mere præcist allersenest den 18. juni vil være et bredt og solidt flertal i Folketinget uden om lukkethedspartierne, Socialdemokratiet og Venstre, og at dette flertal vil stå friere end i dag, så vi gerne, meget gerne uden om en kommende regering, også en regering, som Enhedslisten er parlamentarisk grundlag for, omsider kan få vedtaget de nødvendige lempelser i offentlighedsloven.
For det er i sandhed nødvendigt at sikre, at offentligheden får en reel mulighed for at kontrollere ministerierne og myndighederne og får at vide, hvad der reelt der foregår i den offentlige forvaltning.
Naser Khader (KF), 2019-03-26:
I offentlighedsloven er der en revisionsbestemmelse, der pålægger Folketinget at tage stilling til § 16, postlistebestemmelsen i offentlighedsloven.
Postlistebestemmelsen drejer sig om muligheden for administrativt at pålægge myndigheder, at de skal føre offentlige postlister på deres hjemmesider eksempelvis.
Lovforslaget ophæver blot revisionsbestemmelsen.
Det vil sige, at vi ikke tager stilling til nu, hvor vi lander med postlistebestemmelsen.
Den bliver der ikke rørt ved.
Det er ingen hemmelighed, at det har været svært at finde et kompromis mellem forligspartierne om offentlighedsloven.
Vi håber, at vi efter et valg kan få enderne til at mødes i forligskredsen, men indtil da er der intet grundlag for at ændre den eksisterende bestemmelse.
Vi i Konservative støtter op om lovforslaget.
Bertel Haarder (V), 2019-03-26:
Jeg har ikke været med i hele det lange forhandlingsforløb, der har været, og det er måske en fordel, for så er man jo nødt til at koncentrere sig om, hvad forslaget går ud på.
Det går ud på at fjerne en revisionsbestemmelse, og det er jo begrundet i, at den nu to gange er blevet udskudt.
Første gang var i 2017 og anden gang i 2018.
Skulle vi så have et 2019 og bare udskyde den en gang til?
Nej, nu foreslår justitsministeren fornuftigt, at den fjernes.
Men det forhindrer jo ikke, at man til enhver tid kan tale videre og til enhver tid måske også på dette punkt blive enige om en ændring af loven.
Derfor synes jeg, det er inderlig fornuftigt at fjerne revisionsbestemmelsen.
Det forstår jeg også at der er et flertal her i Tinget som ønsker, og at det flertal også inkluderer fru Christina Egelund.
Christina Egelund (LA), 2019-03-26:
For lange sagsbehandlingstider i Erstatningsnævnet er det sidste, ofre har behov for.
Det tror jeg er meget svært at være uenig i.
Og sagsbehandlingstiderne har været for lange, og det er det, vi har et ansvar for at løfte.
Med det formål er der foretaget en ekstern analyse af hele offererstatningsområdet, som blev afsluttet sidste år, og de anbefalinger, som kom ud af det arbejde, og som kræver lovbehandling, er det, som vi behandler her.
Den forrige taler undrede sig lidt over, hvorfor det ikke var sket tidligere, når man nu i så lang tid har talt om at stå på ofrenes side, og det kan man selvfølgelig undre sig længe over, men jeg synes også, at man kan glæde sig over, at nu sker det så.
Så nu erstatter man snak om at stå på ofrenes side med handlingen at stå på ofrenes side.
Det glæder jeg mig i hvert fald over, og Liberal Alliance kan støtte lovforslaget.
Bertel Haarder (V), 2019-03-26:
Hvis jeg husker rigtigt, står der i redegørelsen, at vi skal øge det nordiske samarbejde inden for de rammer, der gælder i EU, og som jo tre og ofte fem af de nordiske lande har tilsluttet sig, fordi Norge og Island også har en tæt tilknytning til EU.
Men det betyder ikke, at vi skal sidde og vente på EU.
Vi skal aldrig vente på EU.
Dertil kommer, at når de 5 lande bliver enige med hinanden, er der meget stor chance for, at den model, de bliver enige om, ender med at komme til at gælde i hele EU.
Så hr. Christian Juhl må ikke opfatte det sådan, at vi skal sidde og vente på EU.
Mit princip er, at vi aldrig skal vente på EU.
Vi skal gå foran.
Christian Juhl (EL), 2019-03-26:
Tak for det.
Der står jo i den her redegørelse, at det nordiske samarbejde skal komplementere udviklingen i EU-samarbejdet.
Er det ikke en mærkelig holdning at have, at man skal sige, at her er EU, og så skal vi komplementere EU?
Det burde jo være omvendt efter min mening – at EU skal komplementere det nordiske samarbejde.
Jeg synes ikke kun, det er et spørgsmål om ord.
Jeg spørger, fordi Nordens lande har forskellige forhold til EU.
Der er ikke to lande, der har præcis det samme forhold til EU.
Hvad mener Venstres ordfører om det?
Er det ikke bedre, at vi siger, at nordisk samarbejde skal udvikles alle de steder, hvor det er fornuftigt, og hvor det er nemt og ligetil at gøre det, uanset om EU har nogle regler, og så må vi så prøve at tilpasse EU til det nordiske samarbejde?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-26:
Nej, det kan ministeren ikke.
Det er derfor, jeg siger – som den forrige taler også sagde – at det jo ikke forhindrer nogen i at drøfte det, og det kan jeg jo høre kommer til at ske.
Uanset hvordan Folketinget nu er sammensat, kommer vi til at sætte os ned og drøfte det her nærmere efter et valg.
Karina Due (DF), 2019-03-26:
L 176 handler om at ophæve pligten til at revidere den såkaldte postlistebestemmelse i offentlighedsloven.
Men nu har forligsparterne jo ikke kunnet finde et kompromis, altså en ny postlistebestemmelse, det vil sige, at den ikke findes, og så giver det jo heller ikke meget mening at have pligt til at revidere den, altså når den ikke længere findes.
Det svarer lidt til at lave regler om fritlevende næsehorn i Danmark – det giver simpelt hen ikke nogen mening.
Så derfor støtter vi selvfølgelig, at det skal ophæves.
Men når det så er sagt, forstår jeg simpelt hen ikke, hvorfor man ikke har kunnet finde en endelig postlisteordning – hvor svært kan det være?
Altså, der er en ekspertgruppe, der i 2017 har evalueret forsøgsordningen og har givet indtil flere bud på en postlisteordning.
Og alligevel har man ikke kunnet finde en løsning.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, man er så bange for, og hvad det er, der skal stå i vejen for det.
I Dansk Folkeparti er vi fortalere for åbenhed, og vi havde meget gerne set, at forligsparterne havde fundet et kompromis.
Det er så ikke sket – og det er bare sørgeligt.
René Gade (ALT), 2019-03-26:
Det er helt ret og rimeligt.
Jeg tænker: Kunne ministeren komme med sin egen holdning til eksempelvis obligatoriske postlister, og at de var åbne?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-26:
Det er ikke passende.
Det er selvfølgelig passende at spørge, men det vil ikke være passende at svare.
For når vi sidder i et forhandlingsrum i en forligskreds i tillid til hinanden og drøfter forskellige helt konkrete modeller for, hvor vi, hvis vi skulle blive enige, så skal rykke os, uanset at nogen har syntes, at det har været rigtig vigtigt at få lækket det meste af det til medierne – der kan man bare se – så synes jeg stadig væk, det må være sådan, at det ikke er passende for mig at stå heroppe og sige, at det var sådan og det var sådan.
Jeg konstaterer, at der snart er folketingsvalg, og mon ikke det her emne så kommer op, om ikke under valget, så i hvert fald efter?
Det har jeg en stærk fornemmelse af.