runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Joy Mogensen (S), 2020-05-27:
Først og fremmest vil jeg tillade mig at glæde mig sammen med spørgeren over, at teatrene nu også kan åbne og dermed forhåbentlig begynde både at byde deres publikum velkommen, men også at få indtægterne derfra.
I spørgsmålet fremgår det ikke helt konkret, hvilken hjælpepakke det er, de forskellige teatre måske har kontaktet spørgeren om.
Det kan spørgeren eventuelt uddybe.
Men hvis det handler om ordninger under nødpuljen, altså den politiske aftale fra den 18. april, så retter den sig konkret mod publikumsrettede kulturinstitutioner og kompensationsordningen for løn og faste udgifter.
Der er lidt forskellige svar, men dem vil jeg prøve hurtigt at gennemgå.
Nødpuljens formål 1 om nødlidende kulturinstitutioner og formål 3 om produktionsomkostninger, der er relevante for teatre, åbnede for ansøgninger onsdag den 20. maj.
Hvis et teater har likviditetsproblemer, kan teatret via anmodning til Slots- og Kulturstyrelsen automatisk få fremrykket udbetalingen af et kvartals tilskud, og efter behov kan tilskuddet for hele året fremrykkes.
Fremrykning af udbetaling af driftstilskud er netop iværksat for at sikre, at der er midler til at håndtere de akutte likviditetsmæssige udfordringer, nogle kulturinstitutioner står i.
Ordninger om løn og faste udgifter for teatre, der modtager mindre end 50 pct. i offentlig støtte til ordinære driftsudgifter, har længe været åbne og kan søges via Erhvervsstyrelsen.
For teatre, der modtager 50 pct. eller mere i offentlig støtte, forventes ordningerne at åbne i denne eller i næste uge, og de kan så søges via Slots- og Kulturstyrelsen.
Generelt for kompensationsordningerne for løn og faste omkostninger gælder, at de går på tværs af alle ministerområder, og da de skulle favne så bredt, har det også vist sig at være en meget tidskrævende proces.
Men jeg forstår virkelig godt, at der er utålmodighed, og jeg håber, at jeg med de her svar har givet nogle måder, hvorpå man kan få nogle penge her og nu.
Og så kommer de her ordninger altså i stand i denne eller næste uge.
Som det også fremgik af mit tidligere svar: Nej, det mener jeg ikke at der har været lovhjemmel til på den måde, det foregik.
Hvis man skulle have gjort det, skulle man have reguleret
Problemet er netop, at disse to hjemler ikke blev udnyttet, og derfor vil jeg indlede en dialog med DR's og TV 2's bestyrelser om, hvordan vi fremadrettet kan håndtere sådan en situation.
Så det er en fejl, og det er yderst beklageligt, for er det jo vigtigt, at vi har frie medier.
Der blev kun givet besked om, at en del af medarbejderstaben skulle arbejde hjemmefra i en periode, og jeg har også med stor glæde set, at det har været muligt at opretholde en meget stor del, men under anderledes produktionsforpligtelser.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Jeg kender ikke lige den sag, spørgeren henviser til, så jeg tør ikke lige kommentere på den konkrete sag.
Men jeg kan bare sige, at der går tusindvis af sager igennem det her kontor hvert år, og selvfølgelig bliver der lavet fejl.
Jeg ved, at de virkelig anstrenger sig for at gøre det så godt som overhovedet muligt, fordi det er folks statsborgerskab, det handler om.
Vi har jo nogle ret stramme regler på det her område, og så har vi så dispensationsmuligheden som en ventil, og der hviler et stort ansvar på Folketingets Indfødsretsudvalg i forhold til at administrere det på en saglig måde.
Mit indtryk er egentlig, at udvalget fungerer ret godt for tiden.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-27:
Det gør udvalget også gerne i den her sag.
I en anden sag begår Udlændinge- og Integrationsministeriet en fejl, fejlen erkendes, men ansøgeren kan ikke få sagen ændret uden at skulle søge helt om.
Alle folk kan begå fejl, og det sker også for Udlændinge- og Integrationsministeriet, men det får mig til at spørge ministeren, om ministeren ikke mener, at det, såfremt der begås fejl, må være ministeriets opgave at rette op på dette frem for at forlange, at borgeren skal lave sin ansøgning om.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Jeg vil starte med at sige, at sagsbehandlingstiden på det her område falder og falder, og det har den også gjort her under corona, og det er godt, for de har været for lange.
Det erkender jeg blankt.
Det er jo ikke regeringen, der her kan give dispensation, det er Folketinget.
Og det, som jeg prøver som minister, er at sørge for, at de sager, Folketinget gerne vil have oversendt, selvfølgelig oversendes – der står her, i et gammelt dokument fra 2018 – alle de forskellige eksempler på, at man kan få oversendt en sag.
Men der kommer altid enkelteksempler, som vi ikke har taget hensyn til, og det er jo derfor, man altid kan skrive til et medlem af udvalget, og så kan I foretage en konkret vurdering af den enkelte sag og vurdere, om der skal gives dispensation.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-27:
Tusind tak.
Jeg talte med Socialdemokratiets indfødsretsordfører i går aftes og skrev frem og tilbage, så jeg kan meddele, at den kommer i Indfødsretsudvalget – ja, det gør den.
Men det ændrer ikke det principielle i sagen, for som ministeren helt korrekt gør opmærksom på, drejer det her sig bl.a. om forfatteren Annette Herzog, som er født og opvokset i Østtyskland, men som kom til Danmark for 29 år siden.
Hun har skrevet 39 børne- og ungdomsbøger på dansk og er dansk-tysk tolk.
I 2017 søgte hun dansk statsborgerskab, samtidig med at hun fik Undervisningsministeriets sprogpris.
Hun opfyldte ikke kravene, havde ikke taget dansk 3, som svarer til 9. klasse.
Hun søgte dispensation, fik ikke et klart svar, tilbød at tage dansk 3 undervejs og fik at vide, at det gør man ikke for vane, som hun siger.
Annette Herzogs sag er imidlertid ikke enestående.
Den er et eksempel på et system, hvor det oplyses, at der kan være tale om dispensation, men hvor det reelt er meget svært at få.
Den er et udtryk for lange svartider, når begrundelsen for afslaget sådan set burde være klar: Har hun taget dansk 3, eller har hun ikke taget dansk 3?
Men man var 3 år om at finde ud af at sige nej tak, helt konkret.
Derfor: Mener ministeren, at man bør kunne få dispensation for dansk 3, hvis man har mange års erhvervserfaring med det danske sprog som f.eks. en forfatter eller en oversætter, helt konkret?
Det skulle jo nødig være nødvendigt at sende sagerne til Indfødsretsudvalget for at bede om en dispensation, når først sagen har været behandlet i Udlændinge- og Integrationsministeriet, så derfor undrer det mig lidt, at man bliver ved med at skubbe det over på, at det her er Integrationsudvalgets opgave.
Vil ministeren finde det rimeligt, at man i løbet af den lange ventetid kan tage endnu en prøve og forelægge den for ministeriet – som i tilfældet med Annette Herzog – hvis ikke der er udsigt til, at man kan leve op til sprogkravene på det grundlag, som man har søgt på, eller at man f.eks. kan ændre en fejl, i stedet for at skulle gå hele ansøgningsprocessen om, med de både menneskelige og økonomiske omkostninger, der er forbundet med det?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan også, må jeg indrømme, sagtens forstå, at der er nogle, der undrer sig over, hvordan en forfatter, der har udgivet mere end 36 børne- og ungdomsbøger på dansk, ikke anses for at opfylde kravet om dokumentation for danskkundskaber.
Jeg kan godt forstå, man lige hæver øjenbrynene, når man læser om det.
Det er klart, at jeg selvfølgelig ikke kan gå ind og kommentere den konkrete sag – det overrasker ikke spørgeren – men jeg er meget åben for at drøfte, om reglerne er, som de skal være.
Det er jeg jo altid, naturligvis.
Det er jo sådan, at ministeriet administrerer efter de retningslinjer, som et bredt flertal i Folketinget er blevet enige om.
Det er jo det særlige på det her område, at det er Folketinget, der tildeler statsborgerskab, det er ikke regeringen.
Når ministeriet administrerer, indgår også muligheden for at forelægge sager for Folketingets Indfødsretsudvalg, herunder sager om dispensation fra kravet om danskkundskaber.
Det er altså sådan, at der er mulighed for at få dispensation fra de gældende regler.
Der blev også udarbejdet et notat for et par år siden, der blev oversendt til Indfødsretsudvalget, som nøje gennemgår, hvornår sager om dispensation fra kravet om danskkundskaber forelægges for udvalget.
Og jeg ved, at embedsmændene er meget omhyggelige med at leve op til det her notat.
Jeg kan også i den her forbindelse oplyse, at ministeriet ikke tidligere har forelagt sager vedrørende børnebogsforfattere; der er altså ikke nogen praksis på det her område.
Spørgeren har også spurgt, hvorfor det ikke er muligt undervejs i ansøgningsforløbet at supplere med yderligere dokumentation.
Det er rigtigt, at som udgangspunkt – som udgangspunkt – skal en ansøger opfylde alle relevante betingelser og vedlægge den nødvendige dokumentation, når ansøgeren indgiver sin ansøgning.
Men når det så er sagt, har Indfødsretsudvalget altid den mulighed at anmode ministeriet om at få forelagt en bestemt sag og på den baggrund vurdere, om der skal gives dispensation.
Det sker jo også hele tiden, at enkelte medlemmer af udvalget beder om at få oversendt en sag.
Jeg har i den forbindelse også noteret mig, at Socialdemokratiets indfødsretsordfører har bedt om, at netop den her sag bliver forelagt for Folketinget med henblik på at vurdere, om der skal gives dispensation.
Jeg skal selvfølgelig nok sørge for at oversende sagen hurtigst muligt, så I kan vurdere, om der skal gives dispensation eller ej.
Det er rigtigt, at når beslutninger kan træffes på de enkelte rådhuse af de lokalt valgte politikere, så vil der også blive truffet dumme beslutninger.
Det er et vilkår i demokratiet, og det får konsekvenser, når der bliver truffet dumme beslutninger.
Men vi må nok også erkende herfra, at vi heller ikke altid rammer skiven helt rent herinde; vi kommer også til at træffe dumme beslutninger, og når vi gør det, så er konsekvenserne for vores land desto større.
Så jeg mener ikke, at man kan argumentere for, at vi skal centralisere beslutninger, fordi man risikerer ærgerlige beslutninger lokalt.
Det er trods alt et vilkår i lokaldemokratiet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-27:
Jo, men nu bevæger ministeren sig let og elegant uden om en ting, som jeg faktisk synes er vigtig: Jo, vi har moskéer, men der var altså en, der fortrød, at man havde taget det første spadestik til den moské, fordi forholdene i Tyrkiet udviklede sig, som de gjorde
Der er det igen sådan med den helt store accept og billigelse af det lokale selvstyre, at man der altså virkelig godt kan tage fejl – og der kan være tale om en fejl, som kan gøre ondt i lang tid fremover.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Vi er ikke modstandere af, at der er moskéer i Danmark.
Det synes vi er en helt naturlig del af det, at der også er muslimer i Danmark.
Nu bor jeg selv i Albertslund, og da jeg afleverede mine børn i daginstitution, da de gik i daginstitution, hang der i vindfanget et lille skilt fra vores madmor om, hvad madpolitikken var i Albertslund Kommune.
Og det var, efter at der havde været en diskussion i kommunalbestyrelsen – og i lokalavisen – om, hvad man egentlig gør ved, at mange børn ikke spiser svinekød, og dropper vi så bare svinekød helt, eller omlægger vi køkkenet efter de normer, der er i det muslimske køkken, eller hvad gør vi?
Det var faktisk en rigtig sund diskussion, som man havde lokalt i Albertslund og i mange andre kommuner, ved jeg, på den københavnske vestegn.
Britt Bager (V), 2020-05-27:
Tak for det, og det ligger lidt i forlængelse af det spørgsmål, som Kim Valentin stillede lige før: Mener ministeren, at der har været lovhjemmel til at give instruks til DR og TV 2, da den daværende departementschef i Kulturministeriet bad dem sende størstedelen af deres medarbejdere hjem i forbindelse med nedlukningen af Danmark?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-27:
Jeg synes, det er helt naturligt, at man kan sende nye oplysninger ind, ny dokumentation til sin sag.
Men det, jeg ikke synes vi kan bede ministeriet om, er at lægge sag an på hylden og berostille den på ubestemt tid, for så gror det hurtigt til.
Vi er nødt til at insistere på, at der er et nogenlunde flow i sagsbehandlingen, netop også for at undgå, at der kommer for lang sagsbehandlingstid.
Til det med, hvorfor jeg skubber det over på udvalget, vil jeg sige, at det er på grund af grundloven.
Vi kan ikke sidde og skønne i ministeriet, for det er Folketinget, der tildeler statsborgerskab, og det er derfor, vi har den her helt specielle arbejdsgang, som jeg erkender er lidt atypisk, i forhold til hvordan vores folkestyre ellers fungerer.
Joy Mogensen (S), 2020-05-27:
Det er et stort spørgsmål, som måske også kræver lidt længere tid, end jeg har her.
Men helt overordnet set handler det i virkeligheden om det samme, som gælder for resten af kulturområdet, altså at vi som stat kan støtte, men at vi ikke skal styre.
Altså, man kan støtte den gode, frie, uafhængige journalistik, men man skal ikke styre den, kun støtte.
Kim Valentin (V), 2020-05-27:
Tak til ministeren.
Jeg vil gerne forlade den lidt negative spørgerække, for det ligner mig egentlig ikke at spørge så negativt, men afslutte med et åbent spørgsmål, som rækker lidt frem i tiden i stedet for, altså, hvad er uafhængige medier?
Så derfor vil jeg jo gerne spørge ministeren: Hvordan definerer ministeren disse?
Joy Mogensen (S), 2020-05-27:
Ja, hvis det var det, der var tilfældet.
Det var det, der var grunden til min lidt længere indledning om, hvad det var for en situation, vi var i.
Derfor vil jeg også gerne oplyse, at man, hvad angår DR og TV 2 jo altså kunne have lavet en anden proces, der ville have givet hjemmel til, at man politisk bad dem om det.
Det kunne hun have gjort ved at regulere DR's public service-forpligtelser via public service-kontrakten, eller staten kunne som eneejer via selskabsloven og TV 2's vedtægter have indkaldt til en ekstraordinær generalforsamling.
Men problemet her er jo, at de to hjemler ikke blev udnyttet, og det er derfor, vi skal finde en anden måde at håndtere det på, hvis der er brug for at skulle agere hurtigt en anden gang.
Ja, det var en fejl, og det var ikke sådan, det skulle være foregået.
Der er flere ting ud over formuleringen.
F.eks. er det også min forståelse af, hvad der ville have været rigtigt, at hun havde ringet til bestyrelsesformændene for de to tv-stationer frem for til direktørerne.
Og derfor vil jeg også nu indlede en dialog med DR's og TV 2's bestyrelser om, hvordan force majeure-situationer skal håndteres rigtigt fremover.
Kim Valentin (V), 2020-05-27:
Jeg havde sådan set forventet, at der bare blev sagt: Ja, det var en stor fejl, det gør vi aldrig igen, og det håber vi aldrig sker for andre.
Det hører jeg ikke helt komme fra ministeren.
Jeg synes, det her er ret alvorligt, og jeg er nok også nødt til at være en lille smule mere skarp, end jeg plejer at være på det her felt.
Og jeg kan også høre, at ministeren selv er opmærksom på alvoren i det her.
Det var sådan, at de fleste andre medier jo bare fortsatte med at arbejde på en helt almindelig måde.
Og det fungerer jo sådan set rigtig fint.
Vi udvikler os med den coronakrise, vi er kommet ind i.
Derfor er det ret alvorligt, at Kulturministeriets daværende departementschef ringede til DR og TV 2 for at blande sig i deres vagtplan.
Uanset om det var bevidst eller ej, er det et brud på armslængdeprincippet, som vi jo fastholder ret kraftigt i alle henseender.
Der er faktisk ikke lovhjemmel til, at man blander sig i den her slags, fordi DR er en selvstændig offentlig virksomhed – jeg gentager: en selvstændig offentlig virksomhed.
Og det må ikke være sådan, at man blander de her ting sammen.
Kan jeg i dag få kulturministeren til at tage klart afstand fra, at hendes departementschef i marts tog kontakt til DR og TV 2 for at bede dem sende udvalgte medarbejdere hjem?
Tak til formanden.
Hvad mener ministeren om, at Kulturministeriets daværende departementschef midt i marts ringede til DR og TV 2 og bad dem sende størstedelen af de medarbejdere hjem, som ikke lavede nyheder?
Joy Mogensen (S), 2020-05-27:
Spørgeren henviser jo til den tid i marts, hvor coronakrisen for alvor ramte Europa og dermed også Danmark.
Der var behov for at handle hurtigt og tage en række drastiske tiltag for at hindre spredningen af covid-19 i Danmark, og jeg tror, at alle kan huske pressemødet med statsministeren den 11. marts om nedlukning af Danmark.
Det handlede om, at alle skulle tage ansvar, og at alle skulle vise samfundssind.
Og regeringen meldte også den 11. marts ud, at alle offentligt ansatte, der ikke varetog kritiske funktioner, senest fra fredag den 13. marts ville blive sendt hjem i foreløbig 2 uger.
Regeringen meldte samtidig ud, at alle indendørs offentlige kulturinstitutioner ville blive lukket senest fra fredag den 13. marts 2020 i foreløbig 2 uger.
Udbydere af public service var dog undtaget, for så vidt angik nyhedsformidling og beredskab.
Alle private udbydere, selvejende institutioner, frivillige foreninger og trossamfund blev kraftigt opfordret til at gøre det samme.
Kulturministeriet bad i forbindelse med udmeldingen den 11. marts også DR og TV 2 om at sende flest mulige medarbejdere hjem.
Det var vigtigt for regeringen at sikre, at der fortsat blev praktiseret kritisk og uafhængig nyhedsjournalistik, og derfor blev DR's og TV 2's medarbejdere, der arbejdede med nyhedsformidling og beredskab, undtaget.
Kulturministeriet har dog formelt set ikke uden yderligere tiltag mulighed for at pålægge DR og TV 2 at sende medarbejdere hjem.
Der er imidlertid ikke noget til hinder for, at DR og TV 2 i en situation som denne opfordres til at sikre, at flest mulige medarbejdere arbejder hjemmefra, afspadserer eller holder ferie, og det var det, der var formålet med Kulturministeriets henvendelse til de to stationer.
Jeg kan forstå, at ministeriet under telefonsamtalerne med DR og TV 2 gav udtryk for, at der var tale om et påbud.
Det er en fejl.
Undskyld.
Kim Valentin (V), 2020-05-27:
Det svar er jeg meget tilfreds med.
Tak for det.
Man kan jo sådan lidt retorisk sige, om det giver anledning til at spørge ministeren om, om man i Kulturministeriet eller i regeringen betragter DR og TV 2 som statsmedier, men det undlader jeg at spørge om.
Jeg vil sige, at jeg tror, vi er mange, der er bekymret for, at det her armslængdeprincip sådan stille og roligt er ved at blive sat ud af kraft.
Hvad sker der så med mediernes troværdighed?
Hvad med kritiske spørgsmål?
Giver det anledning til bekymring hos ministeren, hvis der hersker en opfattelse i Kulturministeriet om, at det er ministeriets opgave at påvirke personalesammensætningen i selvstændige virksomheder?
Anni Matthiesen (V), 2020-05-28:
Nu ved jeg jo, at DF's ordfører også selv sidder i et byråd, og derfor undrer det mig lidt, at man kan gå ind for, at der skal være nøjagtig ens service, ens velfærd og ens skat.
Det bekymrer mig, for ville der så være mere frihed tilbage, hvis man fulgte DF's model?
Så det er egentlig det, jeg spørger ind til.
Altså, er der i det hele taget frihed tilbage til selv at kunne træffe nogle beslutninger som byrådsmedlem?
Anni Matthiesen (V), 2020-05-28:
Man kan jo altid diskutere, som ordføreren siger, hvad der er fråds, og hvad der er nødvendigt.
Jeg må sige, at jeg er valgt i Syddanmark.
Jeg kan se store forskelle i den måde, man driver kommunerne på, også selv i min storkreds.
Så kan man have forskellige holdninger til, hvordan man skal anvende pengene.
Det er fair nok, men jeg vil sige, at ligesom at klandre alle kommunerne for, at de bare frådser med pengene, synes jeg er at gå alt for vidt.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-28:
Det skaber mere plads og rum til fråds og vanvittige projekter ude i kommunerne.
Det er det, det gør, når vi sender penge derud.
Under den seneste regering, ledet af Venstre, sendte man 2,5 mia. kr. mere ud til kommunerne.
434 mio. kr. af dem gik direkte til øget centraladministration og ledelse.
Så når kommunerne får flere penge herinde fra staten, siger de: Hey, tak for det, så kan vi ansætte nogle flere djøf'ere.
Det er jo virkeligheden.
Og når Venstre smider flere penge ind i det her system, så siger de også halleluja derude; nu kan vi købe endnu flere projektlederkonsulenter og alt mulig andet, stik imod hvad Venstre står og siger til befolkningen om, hvad de faktisk skal bruge penge på.
Anni Matthiesen (V), 2020-05-28:
Jeg er simpelt hen nødt til at spørge DF's ordfører, om DF er imod kommunalt selvstyre.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2020-05-28:
Der er rigtig meget frihed tilbage.
Det helt centrale ude i kommunerne – jeg sidder selv i en kommunalbestyrelse, så jeg ved det godt – er jo, at vi planlægger, strukturerer og finder ud af, hvordan vi leverer den service til borgerne, som der skal være.
Det er en kæmpe udfordring, når man sidder i en lille kommune, der ikke har penge til at levere en bare nogenlunde service.
Det, vi gerne vil, er at sikre, at man faktisk har grundlaget for at levere den service.
Jeg forstår modsat ikke, at Venstre kan acceptere, at man går ind og laver en model, der accepterer forskellene i servicen.
Ville Venstre acceptere, at der var forskel i kvaliteten på en sygehusbehandling, alt efter om man boede i Aalborg eller boede i København?
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-28:
Med den her aftale har man jo fastholdt, at der fortsat skal være en særskilt udligning mellem hovedstadens kommuner.
Og der vil jeg bare gerne høre, om Det Radikale Venstre kan give en fornuftig forklaring på, at en kommune, som har nogle udfordringer, og som ligger uden for hovedstaden, ikke skal have lige så mange penge fra udligningen til at løse de udfordringer, som hvis kommunen har de samme udfordringer og ligger inden for hovedstaden – her skal den have flere penge til at løse de udfordringer.
Hvorfor er det vigtigt, at hovedstadens kommuner har flere penge til at løse deres udfordringer med end andre kommuner?
Kathrine Olldag (RV), 2020-05-28:
Det har hovedstadens kommuner faktisk heller ikke, idet udligningsgraden er den samme.
Og i forhold til begge steder vil kommunen, uanset om den ligger inden for hovedstaden eller uden for hovedstaden, enten få ekstra, eller der vil blive taget lidt mere fra den.
Så det er ikke sandt, at hovedstadens kommuner får ekstra i udligning.
Det er rigtigt, at der er en hovedstadspulje, fordi nogle af de kommuner, som ligger inden for hovedstadsområdet, f.eks. Halsnæs eller Stevns, jo har nogle yderkommuneproblematikker fuldstændig på linje med andre land- og yderkommuner.
Derfor var det vigtigt at kunne ramme dem mere præcist, og derfor lavede man den her hovedstadspulje.
Man lavede den selvfølgelig også, fordi der er nogle kommuner på Vestegnen, som har nogle særlige integrationsproblematikker.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-28:
Hvis man har behov for at opfinde et sprog, hvor ordene ikke betyder det, som ordene egentlig betyder, så har man en politisk udfordring.
Og det at sige, at hovedstadspuljen ikke er en udligning, er jo noget værre pjat.
Altså, det er jo udligning på linje med alt muligt andet.
Det er bare en separat udligningsordning ved siden af de andre, og det er en udligningsordning, som kun gælder for hovedstadens kommuner.
Og det kan jeg forstå er, fordi de udfordringer, man har, og som man har brug for penge til, kan være ekstra store, hvis man ligger tæt på København.
Kan man prøve fra Det Radikale Venstres side ligesom at kvalificere, hvorfor det er sådan, at ens udfordringer er ekstra store, hvis man ligger tæt på København?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-28:
Jeg er nysgerrig.
Nu har jeg hørt to andre partier forsvare det med at give flere penge til kommunerne, som de så kan bruge på administration, ledelse og alt mulig andet, med, at man ikke vil blande sig i det kommunale selvstyre.
Så kunne jeg tænke mig at spørge, om Radikale Venstre også har den holdning, at man ikke skal blande sig i det kommunale selvstyre, og om det også indbefatter serviceloftet, anlægsrammen og de andre ting.
Mener Radikale Venstre ikke, det burde være sådan, eller skal man fastlægge regler for, hvor mange penge kommunerne må bruge?
Eller burde det også lægges frit i det kommunale selvstyres ånd?