Karin Nødgaard (DF), 2018-10-09:
At kunne tale og forstå dansk er en af de væsentligste forudsætninger for at kunne klare sig godt og begå sig i Danmark.
Derfor er det vigtigt, at alle børn i Danmark så tidligt som muligt støttes i at lære sproget, uanset hvilken baggrund man har og hvilken familie man vokser op i.
Jeg tror, at forældre som udgangspunkt vil deres børn det bedste.
De fleste er fuldt bevidste om, at de som forældre skal være med til at understøtte en sproglig udvikling hos deres barn.
Nogle har måske sværere ved det og skal have støtte dertil.
En mindre gruppe af forældre vil måske ikke betragte det at kunne dansk som væsentligt og vil som følge deraf ekskludere deres børn fra mange muligheder fremover i livet. Det sidstnævnte skal vedtagelsen af dette forslag forhindre.
I dag er det desværre således, at nogle af de børn, som fødes i bestemte geografiske områder i Danmark, fra helt tidligt i livet sættes bagud på flere parametre, og sådan bør det ikke være.
Da regeringen fremlagde sit ghettoudspil, valgte Dansk Folkeparti at gå konstruktivt ind i et forhandlingsforløb, og med det forslag, som vi behandler i dag, har vi fået ændret noget af det, som vi mener er væsentligt for at give børn et godt børneliv, men også sikre, at fundamentet for at få et liv i Danmark som en del af det fællesskab, vi har tradition for, er skabt.
Nogle sagde, at nu ville vi lære 1-årige om grundloven, andre talte om straf.
Lad mig slå fast, at det, der var vigtigt for Dansk Folkeparti, var, at de børn, som indskrives i de obligatoriske læringstilbud, får mulighed for at indgå i de aktiviteter, lege og rutiner, som kendetegner et barneliv i institution.
Hvis ikke man har kendskab til de danske traditioner, som ofte præger hverdagen i andre børns liv, er der i institutionen en oplagt mulighed for, at børn i læringstilbud introduceres til det.
Det kan være højtider som jul og påske, der markeres i institutionen, eller fødselsdage med sang og flaghejsning.
Når der ud over traditioner er nævnt normer og værdier, er det, fordi det er vigtigt for at være en del af vores fællesskab.
Derfor er det ærgerligt, at nogle ville misforstå det, da aftalen blev meldt ud.
Som mor har jeg selv været meget optaget af at lære mine børn, fra de var helt små, om medansvar, medbestemmelse, respekt for andre, uanset køn, og jeg er sikker på, at det er givet godt ud i længden, hvis forældre har den tilgang.
Det skal jo ikke være på et højt teoretisk plan, men som en naturlig del af hverdagen og opdragelsen af ens børn.
Det er beklageligt, at nogle opfatter dette som et forslag, der straffer forældre.
For mig er det snarere en håndsrækning til de forældre, der er bosat i et udsat boligområde og ikke har fået indskrevet deres barn – måske fordi de ikke er klar over, hvor meget det kan bidrage til hele familiens ve og vel, men primært forbedre deres barns muligheder for at klare sig godt videre i livet.
At forældrene skal inddrages i forløbet, er helt naturligt for at få dem til at forstå, hvorfor det er vigtigt at få kendskab til sproget og det land, de lever i.
Min forventning er, at de hurtigt vil kunne se, at det er godt, og at de vælger at indskrive deres barn i et fuldt pasningstilbud med de mange fordele, der også kan være ved det.
Dansk Folkeparti lagde i forhandlingerne vægt på, at de forældre, som bor i de udvalgte områder, og som mestrer de opgaver, som et obligatorisk læringstilbud ellers skal stå for, skal have mulighed for at have deres barn hjemme, og det er også imødekommet.
Der har dog også været en del i det her forslags tilblivelse og implementering, som Dansk Folkeparti har været mindre begejstret for, og det er, at læringstilbuddet skal være gratis.
Det har vi stillet flere spørgsmål om, og trods svarene er vi fortsat ikke begejstret for den del.
Men det begrundes hver gang med, at hvis man havde forældrebetaling, ville det være grundlovsstridigt, og så har vi selvfølgelig måttet acceptere det, da vi jo selvfølgelig ikke går på kompromis med grundloven.