runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Dahlin (V), 2019-11-21:
Tak, formand.
I dag tager vi fat på førstebehandlingen af L 64.
Det er et lovforslag, hvor dele af lovforslaget ligger i forlængelse af aftalen om at styrke den offentlige gældsinddrivelse.
Det var en aftale, den tidligere regering indgik sammen med Folketingets partier.
Lovforslaget medfører en hel del ændringer, faktisk fem.
For det første sigter lovforslaget på, at kommunalt ejede forsyningsvirksomheder får mulighed for at benytte sig af private inkassovirksomheder til at inddrage gæld, ligesom forsyningsvirksomhederne får mulighed for at overvælte omkostninger ved at inddrive gæld på skyldner.
For det andet sigter lovforslaget på, at når danske myndigheder inddriver gæld i udlandet, kan de danske myndigheder overvælte omkostningerne ved at opkræve gæld på skyldner. Begge dele her er nogle gode ændringer, for det sikrer, at kommunale forsyningsvirksomheder og myndighederne kan inddrive gæld effektivt både herhjemme og i udlandet.
Det er vi i Venstre store tilhængere af.
Den tredje af de fem ændringer indebærer, at fradragsretten for inddrivelsesrenter bliver ophævet.
Det skulle åbenbart føre til en regelforenkling på inddrivelsesområdet og medfører i øvrigt også et merprovenu.
Den del omkring det tredje forslag vil jeg lige vende tilbage til.
Den fjerde ændring indebærer, at myndighederne ikke gør krav på tilbagebetaling fra ikkestatslige fordringshavere, der har modtaget uretmæssigt inddrevne beløb.
Den femte ændring går ud på, at de ikkestatslige aktører, som har tilbagebetalt uretmæssigt inddrevne beløb til myndighederne, får beløbene inklusive renter retur.
Det er fint.
Men jeg skal lige vende tilbage til den del med, at fradragsretten for inddrivelse af renter bliver ophævet.
Helt grundlæggende undrer vi os i Venstre over, at den her del er med i lovforslaget.
Det er noget nyt, som er blevet indføjet, og som ikke var en del af den politiske aftale.
Det er ikke, fordi vi i Venstre ikke godt kan forstå begrundelsen, i hvert fald i teorien, nemlig at der tilsyneladende er de her restancemarkeringsproblemer, og at ophævelsen af fradraget skulle forenkle reglerne på inddrivelsesområdet, også forenkle selve inddrivelsen.
Som alle ved, går Venstre ind for et effektivt inddrivelsessystem og for, at man betaler sin skat såvel som sin gæld og gerne til tiden.
Problemet for os er bare, at det er meget svært gennemskueligt, hvor stort et omfang de her problemer udgør, om de er reelle, eller om de bare er tænkte problemer.
Og så er der også et merprovenu på varigt 135 mio. kr., hvor det, vi kan læse af lovforslaget, er, at noget af det skal gå til kommunerne, men ellers står der ikke nærmere beskrevet, hvordan merprovenuet skal anvendes.
Det er vi lidt skeptiske over for, og her har vi brug for nogle klare svar, måske endda nogle ændringer, hvis vi skal kunne støtte den her del af lovforslaget.
Så for at opsummere vil jeg sige, at Venstre er positivt stemt over for fire af fem af ændringerne i lovforslaget, men vi bliver nødt til at have nogle klare svar, nogle forklaringer, eventuelt nogle ændringer, i forhold til det fradrag, der foreslås afskaffet.
Tak for ordet.
Kathrine Olldag (RV), 2019-11-21:
Inddrivelse af gæld til det offentlige er en af de vigtigste opgaver, vi på skatteområdet står over for.
Det handler helt grundlæggende om ikke kun at genoprette borgernes tillid til skattevæsenet, det handler også om at genskabe borgernes tillid til hinanden – tillid til, at vi naturligvis betaler de bøder, vi får, betaler børnebidrag, su-gæld og alle de andre udeståender, vi i løbet af livet får med det offentlige som borgere i et velfærdssamfund.
Og derfor finder vi det meget positivt, at forsyningsselskaberne med forslaget gives nye muligheder for at kunne inddrive udeståender ved hjælp af privat inddrivelse.
For når vi skal i gang med at inddrive gælden, er det vigtigt for Radikale Venstre, at vi bruger alle de værktøjer, vi har i kassen.
Ligeledes er vi særdeles tilfredse med, at privat inddrivelse nu giver staten en chance for at inddrive gæld fra de udenlandske studerende, der ikke har betalt deres su-gæld.
Det er også sund fornuft.
Den næste del af forslaget, der handler om ophævelse af fradragsret for renter af fordringer under inddrivelse, er vi også positive over for.
Men jeg vil gerne fremhæve et lidt andet aspekt af det punkt, end de tidligere ordførere har anført.
For jeg tænker egentlig også, at det strider imod helt almindelig moral, at man både kan oparbejde en solid gæld til det offentlige, ofte uden intentioner om at afvikle den, og så blive belønnet med et fradrag.
Så ligesom man ikke kan få fradrag for restskat, giver det vel egentlig god mening, at der heller ikke skal være noget rentefradrag for den øvrige offentlige gæld.
Hvis man konsekvent opbygger gæld til det offentlige og er ligeglad med at betale pengene tilbage til fællesskabet, skal man ikke belønnes med et rentefradrag.
Det offentlige skal ikke belønne sine skyldnere for at skylde.
Den slags regler er jo lige netop med til yderligere at underminere tilliden til skattevæsenet og tilliden til hinanden.
Ud over at være skatteordfører er jeg også kommunalordfører, og jeg taler en del med kommunerne, også om inddrivelse og om offentlig gæld.
Flere økonomichefer har fortalt mig, at de oplever, at folk har opdaget, at det offentlige er dårlig til at inddrive gæld, så de sætter bilen, hvor det passer dem, dropper børnepengene og ignorerer opkrævningerne.
En enkelt medarbejder fik oven i købet i en hånlig besked fra en borger at vide, at kommunen jo bare kunne sende inddrivelsen videre til Gældsstyrelsen, underforstået at så ville der i hvert fald ikke ske mere i den sag.
At en stor gruppe af danskere, der har oparbejdet en kæmpe gæld til det offentlige over flere år, ikke også skal belønnes med et rentefradrag for gælden, er da om noget sund fornuft.
Carl Valentin (SF), 2019-11-21:
Tak, formand.
Med lovforslaget vil regeringen ophæve fradragsretten for betalte inddrivelsesrenter.
Først og fremmest vil jeg bare lige sige, at SF noterer sig Ældre Sagens bekymring om, at lovforslaget vil ende med en ekstra opkrævning til skyldnere, som betaler deres gæld og renter.
Det er en relevant indvending, som vi vil drøfte.
Derudover ønsker regeringen at give kommunalt ejede forsyningsselskaber mulighed for at benytte en privat inkassoaktør til at inddrive gæld hos dårlige betalere.
I dag er det sådan, at disse forsyningsselskaber er forpligtet til at anvende
skattevæsenets inddrivelsessystem, hvilket ikke just har fået inddrevet særlig meget af gælden
Det er ikke i orden, at kommunalt ejede forsyningsselskaber stilles ringere end de privatejede, fordi de er tvunget til at benytte sig af et offentligt tilbud, som ikke virker.
Derfor kan SF godt tilslutte sig regeringens ønske om at ligestille kommunalt ejede og privatejede forsyningsselskaber.
Men når vi ikke bare sådan uden videre støtter lovforslaget, som det står, er det, fordi der opstår tvivl med hensyn til den del, der vedrører forsyningsselskabernes muligheder for at dække deres omkostninger ved at inddrive gæld.
Regeringen foreslår, at der skal være mulighed for at pålægge skyldnerne at betale inddrivelsesomkostningerne.
Samtidig giver ministeren i høringssvaret udtryk for, at der skal tages hensyn til skyldnerne, så disse ikke påføres væsentlig flere inddrivelsesomkostninger.
Og er det korrekt forstået, at hvis en kommunal forsyningsvirksomhed vælger privat inddrivelse, så fastholder fordringerne deres offentligretlige natur og kan inddrives direkte ved fogedretten?
Og betyder det, at de pågældende forsyningsselskaber i praksis ikke kan overvælte private inddrivelsesomkostninger til kunderne?
Dennis Flydtkjær (DF), 2019-11-21:
Jeg beklager, at jeg stiller spørgsmål, for jeg ved godt, at det var på vegne af en anden ordfører, man læste talen op, men jeg vil bare lige nævne, at de passager, man læste op fra en gammel aftaletekst, faktisk handler om noget andet end det, vi behandler i dag.
Den aftaletekst, der blev læst op fra, handler jo om, at man skulle finde ud af, om de gamle gældsposter var retskraftige, for noget, man ikke ved om er lovligt eller ej, kan man selvfølgelig ikke lægge over til nogen private.
Det her handler om noget helt andet, og det er fremtidens gældsposter.
Her vælger man for en lang periode at sige, at der må man så godt vælge enten privat eller offentligt.
Så det er faktisk to forskellige ting, det handler om.
Så har jeg en anden kommentar til det, nemlig om Enhedslisten ikke godt kan se, at det jo ikke handler om at opbygge et parallelt system, for den private gældsinddrivelse er der jo i dag.
De privatejede forsyningsselskaber bruger det, andre virksomheder bruger det, så det handler jo ikke om at oprette noget.
Det handler om at bruge noget.
Altså, vi har jo en gældsinddrivelse i dag, som ikke virker, og det kan næsten ikke blive dårligere, end det er nu.
Så hvorfor ikke bruge de muligheder, man har?
Det er jo det, det handler om.
Det er et ønske fra branchen selv, som siger: Vi får ikke inddrevet vores gæld, det gør de private, må vi ikke få de samme muligheder?
Altså, kan Enhedslisten ikke også se fornuften i, at man faktisk også kan aflaste Skatteforvaltningen, altså Gældsstyrelsen, ved at give mulighed for faktisk at bruge nogen, der har nogle løsninger, som virker?
Og så kan man aflaste det offentlige, indtil man så får mulighed for at få det til at køre.
Rosa Lund (EL), 2019-11-21:
Jeg må desværre skuffe Dansk Folkepartis ordfører og sige, at jeg simpelt hen har svært ved at svare klart på spørgsmålet, da jeg hverken er skatteordfører eller sidder i Skatteudvalget, men faktisk er vikar for hr. Rune Lund i dag.
Men jeg kan da sige så meget, at det, vi brændende ønsker os i Enhedslisten, er at opnormere de ansatte i Gældsstyrelsen.
Det skal jeg virkelig beklage over for Dansk Folkepartis ordfører.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-11-21:
Tak for lovforslaget, og tak for debatten.
Det må være både ret og rimeligt, at det kan lade sig gøre at gøre det nemmere.
Den eneste bekymring, vi har, er, at der er et provenu på 135 mio. kr. til statskassen, og vi er jo ikke tilhængere af, at statskassen skal have flere penge.
Derfor vil vi godt høre skatteministeren om, hvad de penge skal bruges til.
Normalt er det et godt princip, at når man beder nogle partier om at være med til at skaffe nogle penge, som man gør her, skaffes de, ved at der vedtages et lovforslag, så man også får lov til at bruge de penge.
Derfor vil jeg høre skatteministeren, om han er villig til at tage den diskussion.
Vi synes, det ville være god stil, at man ikke bare sidder og opkræver flere skatter og så bruger dem på en finanslov med nogle helt andre partier, som måske ikke engang har været med til at vedtage det her lovforslag.
Susanne Zimmer (ALT), 2019-11-21:
Tak for ordet.
Det her er nogle gode forslag, som har fået en god behandling i de relativt få høringssvar, der er afgivet, og derfor er vi indstillet på at bakke op om lovforslaget, da det lægger op til et effektivt og sikkert inddrivelsessystem.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jamen jeg ønsker bestemt ikke, at vi laver lovgivning over sprogets udvikling.
Sproget skal have lov at udvikle sig; det skal bare ikke styres og påvirkes af andre kræfter end danskerne.
Vi skal have lov med hinanden at udvikle sproget, som vi bruger det.
Og så kan vi jo så arbejde på at udvikle sproget bedre herinde, så vi også får en mere forståelig jargon i forhold til resten af befolkningen.
Henrik Dahl (LA), 2019-11-21:
Jeg fortolkede hr. Mads Fugledes analyse af fænomenet på den måde – hvis man skal koge det hele ind – at der blev sagt, at nogle af de her techgiganter er opportunistiske.
Og ud af ren og skær opportunisme er der jo så et marked på den del af de amerikanske universiteter, som har vendt ryggen til Chicagoprincipperne, og hvor deplatforming og andre fænomener finder sted.
Det er et stort marked, for der er mange universiteter i USA, og relativt opportunistisk går man med der.
Jeg tror ikke, det er nogen god idé at skride ind ad lovgivningsmæssig vej, men hån, spot og latterliggørelse er jo gode gamle remedier, som også plejer at virke i de her sammenhænge.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-11-21:
Tak for det.
Tak for en virkelig interessant eftermiddag og en meget både relevant og spændende debat.
Tak til ordføreren for at bringe os sammen.
Jeg er faktisk ret stolt både af vores universiteters og af vores Folketings evne til at diskutere de her ting ud fra værdier og ud fra principper og tage diskussionen i opløbet.
Jeg oplever ikke, at vi har et land, der er der, hvor man med nogle af de eksempler, der blev nævnt i dag, tegner skræmmebilleder
af at vi er.
Flere gange har Københavns Universitet været nævnt som nogen, der var på vej ned ad en forkert vej, men som justerede, og det vil jeg egentlig godt have lov til lige at holde fast i.
Universitetsloven siger det højt og klart, og det skal vi værne om, selvfølgelig.
Men det ændrer ikke på, synes jeg, at man godt, når man står over for det enkelte menneske, kan vise den tolerance og respekt, der ligger i at spørge om: Hvordan vil du gerne tiltales?
Jeg synes, vi skal øve os i, at de to ting kan eksistere samtidig.
Det tror jeg på at vi i et land som Danmark kan.
Men det kræver, at vi øver os i at finde den balance.
Og jeg vil give hr. Henrik Dahl delvis ret i, at identitetspolitikken bliver farlig der, hvor den rammer vores medieflader, for ting kommer jo fuldstændig ud af kontrol, og folk danner sig holdninger i løbet af et splitsekund, og så bliver det netop overreaktioner, der kommer til at styre.
Og der mener jeg, at det må være en opgave både for vores uddannelsesinstitutioner og for os som lovgivere at holde tungen lige i munden, stå fast på vores principper, stå fast på ytringsfrihed og forskningsfrihed, samtidig med at vi øver os i, både hvordan vi taler om køn, men også hvordan vi tiltaler hinanden ud fra det, der rummer hinanden bedst muligt.
Så ja, det skal da udvikle sig.
Det hører jeg sådan set også hr. Jens Henrik Thulesen Dahl anerkende: at sprog udvikler sig.
Og derfor er en debat som den her både vigtig og velkommen, og jeg er glad for, at vi har kunnet tage den i så fin en stil, som jeg synes vi har gjort i dag, og det vil jeg gerne takke jer alle sammen for.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Tak for talen, minister.
Jeg er sådan set enig i, at debatten gør noget godt, det er også det, vi kan se er sket på Københavns Universitet, og det er jo rigtig godt, at det, at vi tager noget op, kan gøre noget.
Det, jeg mangler et klart svar fra ministeren på i dag, er egentlig udfordringen med Microsoft, der kommer med nogle programmer, hvori der er lagt nogle definitioner på, hvad der er hensynsfuld tale, hvad der er de rigtige ord at bruge i bestemte sammenhænge.
Er det okay for ministeren, at der kommer en stor virksomhed udefra og fortæller os, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert?
Er det dem, der skal have lov at definere, hvad der er op, og hvad der er ned?
Og hvad nu, hvis de vendte det på hovedet, så det egentlig var den anden situation, vi stod med, skulle vi så gøre noget?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-11-21:
Hvis der er noget, jeg kan fornemme på den her debat, så er det, at det altid hjælper at tage udgangspunkt i noget meget konkret, for hvis vi kommer for langt ud i de tænkte eksempler, bliver det sværere.
Det her er et lille hjørne af, hvad teknologien gør ved vores liv, og derfor skal vi forholde os til det.
Jeg havde for nylig mulighed for at have en samtale med Brad Smith fra netop Microsoft, og vi talte om, hvordan alt det, de lægger ind over vores liv, teknologien i det hele taget, den måde, vi er sammen på som mennesker, påvirker os.
Det er en gigantisk diskussion, og vi skal blive meget bedre til at tage den, og techgiganterne skal gøres ansvarlige for lige præcis den rolle, de har fået, men det er vi politisk langt, langt fra at være gode nok til, synes jeg.
Det, jeg helt konkret forholdt mig til, var de potentielle, mulige forslag, der måske ville komme i den danske udgave, og de få eksempler, jeg har set, har jeg ikke rejst bekymring over for.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jeg kan sådan set være enig i, at de små eksempler, vi har hørt om, ikke vælter verden, men det er sådan set mere for at råbe vagt i gevær og sige, at vi skal tage fat i det nu.
Jeg ved, at ministeren er vældig optaget af trivselsaspektet i hele den her teknologiverden, og det hænger jo sammen, så derfor håber jeg, at ministeren vil give tilsagn om at tage det med ind og sige, at det her altså er en vinkel, vi skal tage fat i, før vi står med noget, vi ikke kan lide, før vi står med noget, som gør noget ved vores sprog og vores måde at tale på, som vi ikke bryder os om.
Så kan vi ikke blive enige om, at det skal der tages fat og det skal der gøres noget ved?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-11-21:
Jeg synes, det er en debat, vi løbende skal have med hinanden.
Det er også det, det her er en del af, og derfor har jeg også kvitteret for, at vi får en anledning til at tale om det.
Jeg tror da, at en af grundene til, at vi har en ungdomsårgang, der for første gang er mere ensom end vores ældre, da er, at man er sammen alene og alene sammen.
Den måde, vi er sammen på som mennesker, er fuldstændig i opbrud, især vores børn og unge, og det er da noget, vi skal forholde os til.
Det er en bekymring hos mig, men det er også en udvikling, vi politisk bliver nødt til at byde ind på, og som vores uddannelsesinstitutioner bliver nødt til at byde ind på, og det synes jeg vi skal øve os i i fællesskab.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jeg skal ikke holde længe på jer, men jeg ville gerne lige samle lidt op.
Vi har ligesom haft flere diskussioner i en, og alle er relevante, men de står måske alle lidt i vejen for hinanden.
Vi har diskuteret køn og hensynsfuldhed i forhold til det, man må bruge, og det, man ikke må bruge, vi har diskuteret, hvad der er foregået på universiteterne, og så har vi diskuteret tech og Microsoft, og hvad det er, de gør.
Det er tre forskellige ting, som vi skal forholde os til og arbejde med.
Samtidig har debatten været inde omkring, om vi skal til at skrive litteraturen om, og der hørte jeg nogle sige, at jo, det kunne da egentlig godt være, mens andre også sagde, at fremadrettet skulle vi da nok kigge på det.
Så bliver jeg bekymret, og så tænker jeg, at så kommer vi i hvert fald til at tage diskussionen her igen, for det mener jeg bestemt ikke vi skal.
Så kernen i den diskussion, som vi egentlig gerne vil bringe op, altså hvorfor vi kalder det nysprog, er det, at nogen kommer og definerer for os, hvad det er, vi må, og hvad vi ikke må.
Jeg synes stadig væk, at jeg mangler et godt svar på, hvem der skal have lov til at definere, når Microsoft kommer, hvad der er rigtigt at sige, og hvad der ikke er rigtigt at sige.
Hvorfor accepterer vi det?
Hvorfor siger vi: Nå, men det kommer nok bare, det er lidt harmløst, og vi kan måske ikke gøre noget ved det alligevel, og vi kan bare slå det fra?
Dels er det ikke sikkert, at vi om lidt kan slå det fra, dels er jeg helt sikker på, at det, at der bare kommer forslag op på en skærm, påvirker den måde, vi gør det på.
Og hvad nu den dag, hvor de kommer med forslag, som er stik imod det, som vi har konsensus om herinde ville være i orden at sige, hvad gør vi så?
Derfor håber jeg, at vi som udgangspunkt i det her kan få en fortsat dialog.
Begge forslag til vedtagelse lægger trods alt op til, at man tager det her alvorligt og følger det, så jeg tænker, at vi da i hvert fald kan få dialogen om, hvordan vi tager det op, når ministeren diskuterer med Microsoft.
Lad os få det her emne ind også, lad dem forholde sig til det, lad os se, om vi kan gøre noget, om vi kan styre det, og om vi kan være med til at sætte nogle grænser, så vi i hvert fald har en lille smule kontrol.
Det er ikke, fordi vi herfra skal lave lovgivning om, hvad man må sige eller ikke sige.
Man kan sige, at vores ytringsfrihed jo er en lovfæstet ret til at sige tingene, og den skal vi holde fast i og beskytte.
Så jeg vil egentlig bare til slut her sige tusind tak for debatten og de mange temaer, og jeg er helt sikker på, at vi vender tilbage i det her forum og tager nogle af deldebatterne på et senere tidspunkt.
Tak for nu.
Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Jeg vil bare sige, at jeg ikke hørte nogen i debatten sige, at litteraturen skulle skrives om, eller at teksterne skulle omformuleres.
Det er i hvert fald ikke det, jeg tager med mig herfra.
Tværtimod tager jeg med mig herfra, at der i virkeligheden er bred konsensus i Folketinget om at tage det her alvorligt, som ordføreren jo også slutter af med.
Jeg kunne bare godt tænke mig at spørge ind helt konkret til det, ordføreren siger om Microsoft, og at de ikke må være sprogpoliti – det er jo dybest set det, ordføreren siger, og det er jeg fuldstændig enig i.
Men med forslaget til vedtagelse i mente hvad var det så for nogle skridt, regeringen helt konkret skulle tage for at sikre, at Microsoft ikke blev sprogpoliti?
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-21:
Jamen jeg kunne jo godt se for mig, at man i en dialog med Microsoft sagde: Det indfører I simpelt hen ikke i Danmark –
den danske version kommer ikke til at indeholde vejledning i, hvordan man skriver hensynsfuldt – sådan at det, de nøjes med at lægge ind, selvfølgelig er retskrivning og grammatiske ting og den slags, men at de ikke går ind og laver sprogpolitik på den måde.
Men det er sådan af nogle ting, jeg egentlig forestiller mig vi godt kunne.
Det kan vi gøre for netop at stå op imod det her og egentlig som rettidig omhu sige, at vi synes, det her er alvorligt.
Vi synes, vi skal tage det alvorligt, også før det bliver et seriøst problem, så vi netop kan løse tingene, mens de er så små, at vi kan løse dem.
Kasper Sand Kjær (S), 2019-11-21:
Jeg troede, man fik ordet for anden gang automatisk.
Det beklager jeg meget.
Kan ordføreren ikke bare bekræfte, at man ikke ønsker at regulere sproget for at sikre ytringsfriheden igennem lovgivning, men at det er igennem dialog og tiltag af den type af politik, der skal til, for at vi værner om ytringsfriheden, og at det ikke er gennem lovgivning?
For det er det jeg hører ordføreren sige, nemlig at han ikke ønsker, at vi laver lovgivning om sprogets udvikling.
Tak for det.
Må jeg så ikke bare prøve at spørge ordføreren om noget af det, der også har været en del af debatten i dag, nemlig hele spørgsmålet om techgiganterne og teknologiens påvirkning af vores sprog, kultur og demokrati.
Hvordan ser ordføreren på den udvikling, hvor store udenlandske virksomheder jo i virkeligheden ender med at have stor indflydelse på den måde, vi taler sammen og konstituerer vores fællesskab på?