Martin Henriksen (DF), 2019-04-26:
Tak for det, og tak for indlæggene, og tak for debatten.
Når man er offentligt ansat, bør man tilstræbe at fremstå neutralt.
Det er et helt rimeligt krav.
Det siger sig selv, at såfremt man bærer det muslimske tørklæde, fremstår man ikke neutralt.
Det er, uanset hvad man mener om det, et meget markant religiøst, ideologisk og politisk symbol.
Det er sådan set noget af det første, man ser, når man møder en person, som bærer tørklæde.
Dertil kommer, at det muslimske tørklæde repræsenterer et værdisæt, et menneske- og kvindesyn, som er uforeneligt med det at repræsentere offentlige instanser i Danmark, for det repræsenterer også et værdisæt, hvor man bl.a. deler mennesker op i rene og urene, og det er ganske enkelt ikke gangbart som repræsentant for den offentlige sektor.
Det er Dansk Folkepartis holdning.
Som andre har været inde på, er det ikke så lang tid siden, at vi behandlede et forslag, der mindede om det her.
Det forslag var mere vidtgående, for det var forbud, der gjaldt alle offentligt ansatte.
Det her gælder offentligt ansatte, som har borgerkontakt.
I forbindelse med det tidligere beslutningsforslag og udvalgsbehandlingen af det beslutningsforslag, B 36, stillede vi nogle spørgsmål fra Dansk Folkepartis side.
Der har udlændinge- og integrationsministeren indhentet bidrag fra justitsministeren, og de har så sendt en række svar over til udvalget.
Et af svarene lyder som følger, og det vil jeg så læse op fra: »Det må antages, at et forbud mod at bære synlige religiøse symboler for alle offentligt ansatte i arbejdstiden, herunder f.eks. mindre smykker, vil være for vidtgående i lyset af det formål, der søges opnået med forbuddet, som f.eks. hensynet til religiøs neutralitet.
Et sådant forbud vil gælde alle offentligt ansatte uanset hvilket arbejde, de udfører i den offentlige sektor.
Det vil således også ramme de offentligt ansatte, som ikke i forbindelse med deres arbejde har direkte borgerkontakt.
Det er derfor umiddelbart vurderingen, at et sådant forbud ikke vil opfylde proportionalitetskravet efter EMRK artikel 9, stk. 2, og vil derfor ikke kunne retfærdiggøres.«
Af svaret fra Udlændinge- og Integrationsministeriet og Justitsministeriet til Udlændinge- og Integrationsudvalget kan man udlede, at det er muligt at indføre et forbud mod at bære markante religiøse symboler som f.eks. religiøs hovedbeklædning for ansatte, der har direkte borgerkontakt.
I en artikel bragt i Berlingske den 3. marts i år giver juraprofessor og ekspert i forfatningsret ved Københavns Universitet Jens Elo Rytteri udtryk for, at et forbud mod synlige religiøse symboler begrundet i borgerkontakt kan være et sagligt argument for et forbud.
Juraprofessoren mener, at det kan være relevant at sondre mellem offentligt ansatte, der har borgerkontakt, og dem, som ikke har.
Jens Elo Rytter mener, at hvis der skal udpeges en mulighed for at få indført et forbud for offentligt ansatte, er det her, og han henviser jo også til, at der allerede i dag er et lignende forbud for dommere, fordi hensynet til at fremstå neutral over for borgerne vægter højere.
Der vil jeg så henlede Folketingets opmærksomhed på det lovforslag, som blev vedtaget den 29. maj 2009, hvor Folketinget netop vedtog, at de juridiske dommere skal fremstå religiøst neutrale over for borgerne, så vi har det jo allerede på visse områder i dag.
Dog mener vi i Dansk Folkeparti, at mindre og diskrete smykker såsom et kors, en halvmåne eller en davidsstjerne bør være tilladt, og den måde lægger svaret fra de to ministerier jo faktisk også op til at man bør gøre det, hvis man ønsker at indføre det.
Vi mener på baggrund af svaret fra ministeren vedrørende det beslutningsforslag, B 36, og det, som juraprofessoren har været fremme med og hans vurderinger i Berlingske, at der er en mulighed for at forbyde markante religiøse symboler og religiøs beklædning for offentligt ansatte, som har direkte borgerkontakt.
Og det er vores opfattelse, at borgerne med rette, når de møder en repræsentant for det offentlige, kan forvente en vis grad af neutralitet.
Det er det, der er baggrunden for forslaget.
Jeg kan forstå også på det, som ministeren sagde, at der fortsat er visse betænkeligheder i forhold til det juridiske, men jeg vil gerne slå fast, at det her forslag kan gennemføres.
Så jeg vil gerne opfordre til, at man lader være med at gemme sig bag juraen.
I sidste ende er det et spørgsmål om politisk vilje, og hvis man i regeringen og hos andre partier sådan set anerkender, at det muslimske tørklæde er udtryk for bl.a. kvindeundertrykkelse, kan vi så ikke blive enige om, at vi på et tidspunkt siger, at hvis man repræsenterer det offentlige Danmark, skal man ikke bære symboler, som symboliserer bl.a. kvindeundertrykkelse.
Det vil vi gerne have os frabedt.