runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2021-06-01:
Tak for det.
Noget af det, vi skal kigge på, er jo bl.a. udmålingsbekendtgørelsen i forhold til det mere konkrete, spørgeren spørger ind til her til sidst.
Når ordføreren siger: Ministeren ved jo godt ..., må jeg sige, at jeg ved ikke ...
Jeg har ikke været en del af de drøftelser, som Dansk Folkeparti måtte have haft med den tidligere regering om konkrete forbedringer heraf.
Jeg var ikke i lokalet.
Jeg ved ikke, hvad Dansk Folkeparti har krævet af den tidligere regering eller prøvet at aftale i forbindelse med finanslove under den tidligere regering.
Det ved Dansk Folkepartis ordfører.
Det ved jeg altså ikke meget om.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-06-01:
Tak for det.
Jeg sidder igen og brænder med et spørgsmål, som man nok har hørt mig stille ordføreren for Socialdemokratiet tidligere, og det er simpelt hen, fordi vi i SF også er ret optaget af økonomien, fordi vi tror, det er en del af problematikken.
Det er ikke ukendt, at BPA-ordningen er ret omkostningstung, og vi har allerede et refusionssystem, der refunderer en mindre del af det, men kunne man overveje, for ligesom at sikre BPA'en, at skabe et bedre refusionssystem, som bidrager med betalingen for kommunerne?
Det kan jo være rigtig dyrt for en enkelt kommune med tre BPA-borgere, hvis man har en lille økonomi.
Vil ministeren være med til at kigge på den del og muligvis andre måder, vi kan ændre økonomien på, og understøtte, at den her BPA-ordning stadig væk er til rådighed derude?
Astrid Krag (S), 2021-06-01:
Tak for det.
Når vi kigger på de tal, som udvalget har fået i forhold til tilgangen, er det jo ikke sådan, at nytilgangen til den her ordning er crashet fuldstændig, og at den ikke tilkendes mere.
Det er rigtigt, at der er bevægelser, og at der er en let vigende tendens, og derfor er vi også i gang med at kigge på området.
Men der er jo ikke noget i lovgivningen, der er ændret de sidste temmelig mange år.
Og kigger vi på den samlede økonomi, der anvendes til det her område – både over en kort årrække, men også hvis vi går tilbage; jeg tror, der er tal tilbage helt fra 2009 i de svar, udvalget har fået – så er det jo ikke en økonomi, der udhules, og hvor der er tilbagegang.
Det er jo en stigende økonomi.
Så der er jo ikke noget, vi har foretaget os herinde som lovgivere, som gør, at man ikke skulle kunne tilgå den her ordning, hvis man har det behov.
Så er der nogle udfordringer, og det er vi jo i gang med at afdække i det interne arbejde.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-06-01:
Jo, men nu mener KL jo, at der skal lovgivning til, i forhold til at der skal være flere mennesker, der kan få en BPA-ordning, end der er i dag.
Men når vi snakker om økonomien i forhold til det fald, der har været, skal man jo lige huske at indregne de ekstra mennesker, der i virkeligheden er på voksenhandicapområdet, hvor antallet er steget betydeligt.
Så derfor er de tal jo ikke helt reelle, hvis man bare ser dem isoleret set – man skal også kigge på dem i den store sammenhæng, hvilket også er det, der er problematisk, når vi snakker økonomi og siger, at der er flere penge.
Det ved jeg, ja, men der er også mange flere borgere derude.
Og på den måde bliver det nødt til at hænge sammen.
Jeg vil gerne høre ministeren igen, om man ser på økonomien som en del af den her problematik.
Jens Rohde (KD), 2021-06-01:
Ja, alt for mange gange.
Det er jo det, der er problemet.
Alt for mange gange står vi her og har glemt at agere og tage handling og få regeringen presset derhen, hvor den hører hjemme, nemlig i forhandlingslokalet, fordi man står i den der falske eller misforståede loyalitet – det er jo ikke en falsk loyalitet; eg forstår den godt, når man er støtteparti – men altså misforståede loyalitet og bliver tvunget til at stå deroppe og spille violin, men det hjælper jo bare ikke de mennesker, det går ud over, noget som helst.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-06-01:
Nej, nu spiller jeg en dårlig violin.
Der kan være andre instrumenter, jeg hellere vil spille på, hvis det skulle være.
Men jeg vil nok sige, at for mit vedkommende er det ikke noget med at spille en melodi.
Som det måske er meget tydeligt, er jeg faktisk ret ærlig, når jeg står heroppe og siger, hvad det egentlig er, SF mener om det her.
Jeg tror helt sikkert på, at der er en vej i det her med den vedtagelsestekst, vi har fået fremsat, og at der kommer til at ske noget af det her.
Ellers må vi jo mødes lige om lidt igen.
Henrik Vinther (RV), 2021-06-01:
Tak for det.
Vi står her, fordi vi og andre partiorganisationer har oplevet, at BPA-ordningen er under pres.
Det gælder i forhold til brugen af rådighedstimer, i forhold til oplevelsen af, hvor let eller hvor vanskeligt det er at få den rette hjælp, og det gælder i forhold til de fortællinger, vi har set om overvågning af borgere i forbindelse med tildelingen af hjælp.
Der er stillet rigtig mange spørgsmål og givet svar i forhold til BPA-ordningen over de seneste måneder, der har været et samråd, kommer et mere, der har været spørgsmål, og nu også den her forespørgsel.
Og spørgsmålet er selvfølgelig, om en forespørgsel flytter noget – det er også det, vi har kredset lidt om her i aften – og hvorfor så gøre det?
Fordi det nytter at fastholde fokus, er mit svar.
Det kan være vanskeligt helt præcist at sige, hvor godt eller hvor skidt det står til, kan vi også forstå på tallene.
Meget afhænger af øjnene, der ser, og det spørgsmål, der bliver stillet.
F.eks. lyder handicaporganisationernes svar på spørgsmålet, om det er blevet vanskeligere at få hjælp, at ja, det er det, og de peger på et faldende antal nye BPA-ordninger.
Hvis man tager de to paragraffer sammenlagt, er faldet fra 2016 til 2019 fra 180 til 100 nye om året.
Modsat er kommunernes svar, at nej, det er det ikke, men måske har vi strammet lige rigeligt op for vores praksis, som har været for lempelig før.
Men spørgsmålet er så: Er det blevet lettere, eller er det blevet vanskeligere?
Og nogenlunde samme svar er der på spørgsmålet om brugen af rådighedstimer, altså om det har taget overhånd: ja, nej, måske.
Og om overvågningen har svaret lydt, at Ankestyrelsen efterspørger, at det er vigtigt, at man er præcis i tildelingen af hjælp, og at man derfor nøje skal observere behovet for hjælp.
Ja, det er jo i øvrigt et spørgsmål i sig selv.
Det er lidt ligesom at vurdere, hvor meget dagslys der er tilbage, når man ser solen går ned.
Man opfanger ikke altid, at lyset forsvinder, fordi det sker gradvis, men man ved, når solen er gået helt ned, for så omsluttes man af mørket, og vi skulle helst undgå, at mørket billedlig talt sænker sig over BPA-ordningen.
Men for at gøre en lang tale lidt kortere: Problemet for mig at se er reelt; det er blevet vanskeligere at få hjælp; der er tale om, at borgere bliver overvåget unødigt; og brugen af rådighedstimer har taget overhånd i nogle tilfælde.
Derfor er jeg tilfreds med, at man nu får kigget nærmere ind i, hvad de nærmere rammer omkring det her er, og at arbejdsgruppen kommer med et hurtigt svar, og jeg ser frem til, ministeren er hurtig i sin opgaveløsning her, og at der efter sommerferien kan gå samtaler i gang om, at vi kommer videre.
Marie Bjerre (V), 2021-06-01:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for en god ordførertale og for at anerkende, at problemet også er reelt på BPA-området.
Så jeg kunne godt tænke mig at stille det samme spørgsmål, som jeg stillede til Socialdemokratiets ordfører og til SF's ordfører, til ordføreren for Radikale Venstre: Hvad er det, der gør, at Radikale Venstre ikke vil være med til at støtte den vedtagelsestekst, der ligger fra blå blok?
Henrik Vinther (RV), 2021-06-01:
Jeg betragter det mest som en kommentar og ikke som et egentligt spørgsmål, og det er også en kort bemærkning, man har mulighed for at give.
Jeg synes, den tekst, der ligger her, og som vi støtter, er bedst for at komme videre, og derfor støtter vi den.
Det er, fordi vi støtter en anden, og det var der, vi endte.
Marie Bjerre (V), 2021-06-01:
Jeg kan forstå, at Radikale Venstre støtter en anden, men mener Radikale Venstre, at den tekst, som Radikale Venstre støtter, er bedre end den, der ligger fra blå blok?
Henrik Vinther (RV), 2021-06-01:
Det ligger vel i, at det er det forslag, vi støtter.
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Igen må jeg udtrykke min skuffelse over Det Radikale Venstre, netop fordi mit håb var, at vi kunne lande en bred vedtagelse, og at vi herunder også, kan man sige, mere eller mindre kunne tvinge ministeren ind i forhandlingslokalet, så vi kunne gøre en forskel nu og her for de mennesker, det handler om.
Det er jo dem, det drejer sig om.
Og den her udvikling har jo været undervejs i de sidste mange år, i forhold til at man ligesom underminerer BPA-ordningerne.
Jeg ved ikke, hvor mange historier og fortællinger, vi har fået.
Pressen har kunnet fortælle om stopursmetoder, om faste toilettider og det ene og det andet.
Samtidig har FOA, Dansk Erhverv, Handicapbranchen Danmark og handicaporganisationerne sendt ting i forhold til det, og der har været diverse debatindlæg omkring de udfordringer, der er.
Så hvad er det, Radikale Venstre vil have undersøgt nærmere?
Henrik Vinther (RV), 2021-06-01:
Vi kan godt have forskellige opfattelser af, hvordan vi skal gå til det, men vi er nødt til at have samme fakta.
Så hvad er fakta?
Hvad er årsagerne til, at det her er endt, som det er endt?
Det er jo det, der skal give svaret på, hvad det er, vi skal gøre.
Det er ikke nok at konstatere, at vi har et problem.
Vi skal kende årsagerne, og vi skal vide, hvad vi så vil gøre, når vi kender årsagerne.
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Okay, så man kan ikke handle, før man har nogle undersøgelser.
Det er da dybt problematisk, for imens svigter man nogle af de mest sårbare mennesker.
Man kan jo gøre både-og.
Altså, man kan jo sagtens have fakta og samtidig handle og gøre en forskel for nogle af de mest sårbare mennesker.
Vi havde debatten tidligere i dag i forhold til overgangen fra ung til voksen.
Vi skal vente på undersøgelser.
Vi skal vente på det ene og det andet.
Altså, hvad med lidt handling bare en gang imellem?
Her havde vi mulighed for at tvinge ministeren ind i forhandlingslokalet, og så står De Radikale udenfor.
Astrid Krag (S), 2021-06-01:
Først i forhold til det med KL.
Nu skal jeg jo ikke stå og tale for KL – de kan ikke tale for sig selv fra den her talerstol, men det kan de jo i debatten.
Og som jeg hører det, de har sagt på det her område, peger de på, at der må lovændring til, hvis man f.eks. vil gøre op med sektoransvarlighedsprincippet, som vi drøftede – nu kan jeg ikke huske, om det var tidligere i den her debat eller i den foregående debat – eller hvis man vil ændre på snittet mellem servicelov og sundhedslov.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Ministeren refererer i sin tale til klagesystemet, og det er der meget der tyder på at der skal kigges nærmere på, men er ministeren ikke enig i, at der er et meget stort mørketal på det her område?
Når vi konstaterer, at mere end hver anden sag er fejlbehandlet eller der er truffet forkerte afgørelser i børnehandicapsager, er der så ikke grund til at tro, at der er rigtig mange af de sager, hvor borgerne ikke klager, og hvor der også er fejl, og er vi ikke nødt til i vores søgen efter at finde de rigtige løsninger på retssikkerhedsproblemet også at finde nogle løsninger, der sikrer alle de borgere, der ikke klager?
Så er det ikke en helt central opgave, at vi får støttet de borgere, der ikke selv har mulighed for at klage?
Astrid Krag (S), 2021-06-01:
Jo, altså, der er da klart mangler ved det talmateriale, vi har omkring vores klagesystem.
Jeg deler spørgerens bekymring, også omkring den ulighed, der kan være skjult; man kan kalde det mørketal eller borgere, der ikke klager, og som kunne have brug for det.
Vi mangler sådan set også data på alle de mennesker, der får en afgørelse og ikke klager, fordi de er glade for afgørelsen, og det synes jeg også den her diskussion fortjener at vi husker at løfte frem.
Den seneste gapundersøgelse fra Det Centrale Handicapråd viser jo faktisk til i hvert fald min intuitive overraskelse, at andelen af borgere, som er meget glade for den sagsbehandling, de oplever, og borgere, der er meget utilfredse, er lige stor.
Men for dem, der er meget utilfredse, er der en oplevelse af, at alle de andre borgere med handicap også er meget utilfredse, og derfor bliver vores diskussion jo hurtigt sådan meget sort-hvid.
Undskyld, formand; nu står du der.
Det var bare lige meget relevant.
Vi kan genoptage i næste replikrunde.
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Tak for det.
Jeg havde jo ventet i spænding på at få tilsendt sådan en vedtagelsestekst, og jeg har også efterspurgt det, for jeg tænkte, at det igen jo handler om mandater, og så kunne vi virkelig gøre en forskel.
Men vi har desværre ikke modtaget noget, så vi måtte jo selv lave en vedtagelse.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre Enhedslistens ordfører om, er jo i forhold til, at mange af de forslag, som Enhedslisten nævner, også er nogle, som Dansk Folkeparti har fremsat her i Folketingssalen, i hvert fald nogle af dem, men som jo er blevet skudt ned.
Men lad os tage det eksempel med svømmepigesagen, for jeg er meget enig med ordføreren i, at der skal handling til.
Der havde vi et forslag omkring den del, der handler om kompensation; altså, man skal ikke frit og kvit kunne undlade at yde den hjælp, man skal, efter serviceloven.
Det blev så stemt ned her i Folketingssalen.
Men hvad vil Enhedslisten gøre for at rejse det?
Er det noget, man vil tage med til finanslovsforhandlinger, så vi ligesom får ændret lovgivningen?
For det er jo ikke rimeligt, at man frit og kvit kan bryde lovgivningen, og at der så ikke er nogen, ja, konsekvenser ved det.
Astrid Krag (S), 2021-06-01:
Tak for det.
Det var en rigtig god høring; jeg husker den tydeligt.
En del af de her diskussioner har vi jo efterfølgende haft, og derfor ved ordføreren også godt, hvor regeringen og de forskellige partier står, f.eks. i forhold til diskussionen omkring økonomisk straf i kommunerne versus indsatsen for at få den rigtige afgørelse første gang.
Så jeg husker det som en rigtig god høring, og man kan sige, at flere af de mere konkrete forslag, der blev lagt på bordet, har vi haft lejlighed til at drøfte ved flere lejligheder.
For som jeg også sagde til Venstres ordfører, er det sådan på det her område, at der jo tit ligger noget nedenunder, der ligesom besværliggør tingene lidt mere, end hvad man sådan intuitivt tænker måtte være tilfældet.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Som jeg husker det, handlede i hvert fald det ene af de forslag, som vi behandlede for 4-5 måneder siden, om etablering af en retssikkerhedsfond.
Den har jo det i sig, dels at den kompenserer borgeren, dels – selv om jeg ved, at det er omdiskuteret – at det fjerner et incitament til at føre en grænsesøgende sagsbehandling.
Og så ligger der i hvert fald også i den model, som Advokatsamfundet har peget på, at der er en afsættelse af midler, som kan være med til at finansiere forskning og på anden vis gøre os klogere på området.
Det fjerner både incitament, giver borgeren støtte og er med til at kvalificere vores viden om området, så det er rigtig godt forslag.
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Jamen det er jo et rigtig godt forslag.
Og inden Advokatsamfundet og embedsværket kom med deres bidrag, havde vi jo tidligere i forhold til kompensation netop fremsat et forslag om en retssikkerhedsfond.
Men hvordan kommer vi videre herfra, vil jeg spørge hr. Jakob Sølvhøj.
Hvordan skaber vi 90 mandater på tværs af Folketinget?
Nu er det jo Enhedslisten, der sidder og kan gøre en markant forskel, og som kan rykke på det her område og bide ministeren i knæhaserne.
Så hvad agter Enhedslisten at gøre, så vi ser handling?
Som jeg sagde tidligere til ministeren, er det lang tid siden, vi havde det oppe i Socialudvalget – det var i november 2020.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Vi er i Enhedslisten meget bevidste om, at vi har et stort ansvar her.
Det prøver vi ikke at lægge fra os.
Vi er helt med på, at vi har en rolle, for vi skal være med til at presse regeringen til at gøre noget ved retssikkerheden.
Omvendt oplever jeg det også sådan, at der i det samarbejde, der er mellem det parlamentariske flertal og regeringen, også er en vilje til at gå ind at løse en række af de problemer, der er på velfærdsområdet.
Men vi har faktisk også en tillid til, at regeringen har hørt råbet ude fra borgerne om, at vi simpelt hen er nødt til at gøre noget ved det her, for vi kan ikke leve med, at der er den mangel på retssikkerhed.
Så vi presser på, men har en tillid til, at vi også i et godt samarbejde kan løse i hvert fald en række af problemerne.
Anni Matthiesen (V), 2021-06-01:
Og tak til Enhedslistens ordfører for ordførertalen.
Når man har været i Folketinget i mange år, kan man begynde at se, at tingene gentager sig, og nogle gange tror jeg også, det er nødvendigt, at man tør tænke anderledes eller nyt.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Enhedslistens ordfører, om han mener, at det kan være nødvendigt også at tænke ny struktur på det her område – eller hvad tænker Enhedslisten om det?
Altså, fungerer strukturen i dag godt nok, eller er der steder, man kunne ændre på noget, så det bliver bedre?
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Nej, vi synes ikke, den fungerer godt nok.
Vi har jo stor respekt for det arbejde, vi selv har været med til at sætte i gang, omkring evalueringen, så derfor har vi ikke færdiggjort nogen forslag.
Men vi hælder til, at der vil være en betydelig del af det højt specialiserede område, som bør ligge et andet sted end i kommunerne.
Vi tror, at enhederne er så små, at det er svært at skabe den nødvendige viden.
Det er klart, at det, at en kommune selv har den første million kroner i udgift til en borger, der har brug for meget omfattende støtte, og betaler 90 pct. eller noget i den stil af de første 2 mio. kr., giver et enormt incitament til at føre en grænsesøgende sagsbehandling.
Så derfor skal vi have kigget på både opgavefordelingen, placeringen af nogle af opgaverne et andet sted end i kommunerne og hele finansieringen.
Anni Matthiesen (V), 2021-06-01:
Kunne Enhedslistens ordfører måske også sige lidt om, om VISO kunne spille en eller anden form for ny eller anderledes rolle, end de gør i dag?
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Tak for det.
Det er efterhånden lang tid, siden vi holdt en åben høring omkring retssikkerhed for borgere med handicap.
Det gjorde vi den 11. november 2020 i Socialudvalget, og ministeren var også til stede.
Der var en række forslag fra alle dem, der var med.
Der var en række forslag fra Sanne Møller fra Embedsværket ApS, Jacob Hess, vicedirektør i Ankestyrelsen, Thomas Krog, politisk chef for Muskelsvindfonden, Monica Lylloff fra #enmillionstemmer osv. osv.
Altså, bare et af dem er: Flyt guleroden og sørg for, at kommunerne ikke kan beholde penge, de har sparet på ulovlige afgørelser, både ved for sene tilkendelser eller uretmæssige nedsættelser, og det kan gøres med en retssikkerhedsfond.
Det var et af forslagene, og det er også noget, Dansk Folkeparti har fremsat.
Men har ministeren taget nogen af de her anbefalinger til sig?
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Nu har ordføreren og jeg jo været handicapordførere side om side i en 6 års tid, og jeg har stor respekt for det arbejde, som ordføreren har lavet også på det her område.
Men i forhold til den debat, der var for lidt siden i salen, hvad er så egentlig ordførerens vurdering, i forhold til hvorfor der ikke skete noget med BPA-ordningen i perioden 2015-2019?
Vi har jo været meget enige, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ordførerens vurdering af det.
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Sådan som jeg oplever det, er ordningen kommet meget mere under pres nu, end den var tidligere, altså i de tidligere år.
Vi har ligesom set, at serviceniveauer og kvalitetsstandarder i kommunerne er blevet sænket, så jeg oplevede ikke, at der var de massive udfordringer med BPA, som vi ser nu.
Men der er ingen tvivl om, hr. Jakob Sølvhøj, at i Dansk Folkeparti har vi rejst de problemstillinger, der har været på handicapområdet, og prøvet at finde løsninger, uanset hvilken regering der har siddet.
Det ved hr. Jakob Sølvhøj også godt.
Så vil jeg bare sige, hr. Jakob Sølvhøj, at jeg er rigtig ærgerlig over, at man ikke lige nu, hvor vi kan skabe et flertal og vi kan presse på, for det gjorde vi også sammen under den tidligere regering, tager stafetten og kæmper sammen.
Grunden til, at vi fik varslingsordningen i servicelovens § 3 a, var jo, at Radikale og andre støttede, at vi skulle gøre noget, og så fandt vi et kompromis.
Her har jeg ikke engang modtaget svar fra Jakob Sølvhøj om, hvorvidt han vil tilslutte sig vedtagelsesteksten.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Vi har taget stafetten, og det er egentlig derfor, jeg tager ordet.
Kan ordføreren ikke godt forstå, at Enhedslisten med de erfaringer, der var fra 2015-2019, hvor vi side om side gjorde, hvad vi kunne for at få ændret BPA-ordningen, kan have den tilgang, at hvis man vil have løst problemet, hvis man vil have noget handling, er man nok nødt til at skabe sig et flertal sammen med regeringen og det parlamentariske flertal, der i øvrigt i modsætning til den tidligere regering er begyndt at tilføre flere penge til den offentlige sektor?
Er det ikke meget naturligt, at man, hvis man vil have handling, prøver at alliere sig med dem, der faktisk vil gøre noget andet end det, vi oplevede under den tidligere regering?
Karina Adsbøl (DF), 2021-06-01:
Jeg synes ikke, man på den måde helt kan sammenligne det, for det handler netop om flertal på kryds og på tværs.
Jeg vil sige, at under den tidligere regering var der mange, kan man sige, handicappolitiske tiltag, og det ved hr. Jakob Sølvhøj.
Varslingsordningen var bare et af dem, og også ledsageordningen for blinde og svagsynede kom med.
Og vi fra Dansk Folkepartis side sikrede massive fremskridt og forbedringer.
Nu kan man skabe et flertal her, og det er jo det, det handler om, så der sker handling – jeg håber, der sker handling – og jeg vil følge op på, at der sker handling, også over for hr. Jakob Sølvhøj.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-06-01:
Med denne forespørgsel til social- og ældreministeren har det ikke været Enhedslistens hensigt at rejse en debat om, hvorvidt retssikkerheden for borgere med handicap er i orden.
Jeg forestiller mig ikke, at hverken ministeren eller nogen af de ordførere, der vil tage ordet her i løbet af debatten, vil bestride det faktum, at retssikkerheden ikke har det rigtig godt på handicapområdet – jeg tror, at nogle ville udtrykke det stærkere.
Tallene fra Ankestyrelsen taler deres tydelige sprog.
Mere end hver anden forælder til børn med handicap, der klager over en kommunal afgørelse, får medhold i, at afgørelsen er forkert, eller at sagen er mangelfuldt behandlet, og Ankestyrelsens praksisundersøgelse lader ingen tvivl tilbage om, at også de sager på handicapområdet, hvor borgerne ikke klager, i et helt utilstedeligt omfang er behæftet med fejl og mangler.
Enhedslisten har derfor ikke bedt ministeren om at forholde sig til, om der er den fornødne retssikkerhed for borgere med handicap, men har spurgt, hvad ministeren konkret vil gøre for at rette op på den åbenlyse mangel på retssikkerhed, og hvilke initiativer ministeren vil sætte i værk for at skabe tillid blandt borgerne til, at offentlige myndigheder overholder den lovgivning, der skal sikre borgere med handicap den støtte og hjælp, der skal til for at leve et liv på lige fod med andre.
Social- og ældreministeren har stillet i udsigt, at vi i løbet af efteråret skal i gang med at forhandle en reform af hele handicapområdet, og det er naturligvis helt afgørende, at borgerne kan have tillid til, at den nye lovgivning, der gennemføres ved en kommende reform, også bliver overholdt.
Derfor er det så nødvendigt, at vi får forbedret retssikkerheden.
Jeg ser frem til at høre ministerens besvarelse.