runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2018-02-08:
Mange tak for det.
Det havde jeg egentlig også regnet med, for man må sige, at selv om Enhedslisten og Dansk Folkeparti står langt fra hinanden på andre politiske spørgsmål, plejer vi, lige præcis når det gælder de her såkaldte politikerprivilegier, at stå på samme side.
Jeg har bare lige en lille korrektion: Enhedslistens afgående borgmester har taget præcis det samme skridt, som Dansk Folkepartis afgående borgmester har taget, nemlig frasagt sig dobbeltlønnen.
Men altså, det er jo svært, og det gælder også Dansk Folkepartis afgående borgmester, for man kan ikke frasige sig dele.
Så hvis man står uden indkomst i en periode, får man pengene, og så bliver man beskattet af dem, og det er det, der gør det meget kompliceret at løse det her.
Derfor ville det jo være rart at få regler, som gjaldt for os alle sammen, så det ikke er den individuelle, der står med den her udfordring, og som jo også kan risikere at blive hængt til tørre i medierne for det.
Susanne Eilersen (DF), 2018-02-08:
Tak for det, formand.
Vi står her i dag for at behandle et beslutningsforslag om at modregne i eftervederlag til borgmestre og regionsrådsformænd.
Og uanset om man, når man er politiker, går fra et politisk hverv til et andet, eller om man går fra at være politiker til et erhverv, uanset om det så er i den offentlige sektor eller på det private arbejdsmarked, så må der gælde samme regler, nemlig at man ikke modtager dobbelt løn i form af fuldt eftervederlag, samtidig med at man har lønindtægter fra andet hverv.
Derfor kan jeg indlede med at sige, at Dansk Folkeparti støtter beslutningsforslaget.
Jeg mener, det er vigtigt, at vi en gang for alle også får lavet nogle klare regler lige nøjagtig på det her område, sådan at man ikke får den her diskussion i medierne gang på gang, hver eneste gang der er et nyvalgt byråd eller regionsråd – og så skal den enkelte politiker tage stilling til, hvad vedkommende så gør.
Og som ministeren sagde, er man ikke forpligtet til det.
Men vi så jo også i Københavns Borgerrepræsentation, at politikere blev stillet over for de her valg, og at de blev hængt ud offentligt.
Så kan det være, at Enhedslisten og hr. Pelle Dragsted i det her tilfælde godt kunne ønske sig, at beslutningsforslaget blev vedtaget, sådan at ens partifæller efterlevede ens partis politik, men lad det nu være en anden ting.
Jeg er i hvert fald glad for, at Dansk Folkeparti gik forrest med et godt eksempel og sagde, at selvfølgelig skal man ikke have eftervederlag, hvis man har et andet job.
Men jeg synes, det er problematisk, at politikerne skal stilles over for det her hver gang.
Det er jo et simpelt forslag, som ligesom lukker et hul, for ifølge forslagsstillerne står der jo bare, at dette forslag ene og alene skal have til formål at lade borgmestre og regionsformænd omfatte af de regler, som modregner aktuelt, og som gælder for folketingsmedlemmer og ministre.
Og det må da være såre enkelt.
Det er, som om flertallet i Folketinget har taget de bedste ting fra den her Vederlagskommissions anbefalinger og ser bort fra nogle af de ting, som skulle opveje en stor lønstigning til borgmestre og andre, nemlig at borgmesteren får indtægten, men at man så undlader de andre ting.
Og det er helt rimeligt, at borgmestre og regionsrådsformænd får eftervederlag efter en given periode, hvor de ikke genvælges, så vedkommende har tid til at finde et andet job på lige fod med andre.
Men det hører ingen steder hjemme, at man bruger borgernes skattekroner til at forgylde en tidligere borgmester, der er gået direkte fra et borgmesterembede til et andet erhverv.
Så Dansk Folkeparti er helt enig med de her to forslagsstillere, og vi tilslutter os selvfølgelig beslutningsforslaget.
Troels Ravn (S), 2018-02-08:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi træffer nogle beslutninger, som så også får lov til at træde i kraft, og at vi ser tiden an og ikke ændrer i tide og utide.
I alt fald er der kun gået 1 ½ år.
Jeg ser altså også grundlæggende eftervederlaget som en del af politikeres samlede løn.
Det er vigtigt at se det her i en helhed.
Det er en afvejning af flere ting, selvfølgelig, for på den ene side skal staten ikke have en vederlagsudgift, som ikke er nødvendig eller rimelig, og på den anden side er det en del af din løn som borgmester, at den fortsætter i ½ år.
Pelle Dragsted (EL), 2018-02-08:
Problemet ved den her individuelle tilgang til at frasige sig, er jo, at man kun kan frasige sig det hele.
Går du f.eks. ud og får et job efter 2 måneder eller mister dit job efter 2 måneder, kan du altså ikke bare vælge, som det gælder for folketingsmedlemmer, at der bliver afregnet efter 1 år, og så bliver du modregnet den løn, du har haft.
Så det er rigtig svært at løse det her på et individuelt niveau.
Ordføreren siger, at det her skal prøves.
Det må man nok også sige at det er blevet, og det rejste i hvert fald en relativt bred debat, at der var borgmestre fra en række partier, herunder mit eget, som altså fik en ret stor løn, samtidig med at de trådte ud i et job.
Er ordføreren ikke enig i, at det her kan være med til sådan at øge den her berømte politikerlede?
Troels Ravn (S), 2018-02-08:
Det var sådan, at til gengæld foreslog kommissionen i forhold til afgående borgmestre, at der som minimum ydes eftervederlag svarende til 6 måneders vederlag.
Det er en borgmester nemlig ikke nødvendigvis garanteret i dag, hvis man har været borgmester i mindre end 4 år.
Forslaget kom heller ikke med i den politiske aftale.
Så pointen er, at der blev strammet op med den her stemmeaftale.
Og vi har altså for relativt nylig indgået den her brede aftale i Folketinget.
Jeg mener, at der er al mulig grund til lige at lade de her vilkår træde i kraft.
Jeg synes, vi skal se dem an, inden vi begynder at ændre på dem igen.
Endelig, som det også allerede er blevet sagt i debatten, kan en afgående borgmester, som går ud i et andet job, jo vælge den mulighed, at vedkommende kan frasige sig sit eftervederlag.
Så alt i alt synes jeg, at vi har fået en stemmeaftale, der er i balance.
Susanne Eilersen (DF), 2018-02-08:
Jamen jeg kan kun opfølgende sige, at har vi nogle retningslinjer, så der ikke opstår den her tvist om, hvorvidt man selv kan til- eller fravælge, er man også fri for gang på gang at skulle tage den her diskussion, der heller ikke ligefrem fremmer opbakningen til politikere.
Så klare, enkle regler vil også gøre den del af sagen meget nemmere.
Det kan jeg kun være enig i.
Pelle Dragsted (EL), 2018-02-08:
Det, vi foreslår her, er ikke et brud på den stemmeaftale, der blev indgået dengang.
Det er en tilføjelse til den.
Det er heller ikke rigtigt, at Vederlagskommissionen ikke beskæftigede sig med modregning i eftervederlaget.
Den var faktisk delt på spørgsmålet, så den beskæftigede sig faktisk intenst med spørgsmålet om modregning i eftervederlag, som det også fremgår af bemærkningerne.
Men i forhold til det her med, at det er en samlet lønpakke, vil jeg sige, at ja, men da man lavede de seneste regler, hævede man jo altså borgmestrenes løn med, så vidt jeg husker, 30 pct., uden at der skete forringelser af borgmestrenes vilkår i øvrigt – bortset fra hvis de blev valgt til Folketinget, men det er trods alt få borgmestre, der bliver det.
Så hvis man nu ser det her som en samlet pakke, vil det så ikke være fair nok, når man hæver lønnen så markant, at man samtidig siger: I får en højere løn, mens I er her, men hvis I går ud i et andet vellønnet direktørjob bagefter, skal der altså ikke være skatteyderne, der finansierer et års løn.
Det er jo i mange tilfælde over 1 mio. kr., man så får oven i den indkomst, man træder ud i.
Mener ordføreren, at det er rimeligt?
Troels Ravn (S), 2018-02-08:
SF og Enhedslisten foreslår med det her beslutningsforslag, at der indføres regler om modregning i eftervederlaget til borgmestre og regionsrådsformænd svarende til reglerne for folketingsmedlemmer og ministre.
I 2016 kom Vederlagskommissionen med deres rapport – Vederlagskommissionen, som uafhængigt af Christiansborg har analyseret alle elementer i vederlæggelsen af borgmestre, regionsformænd, folketingsmedlemmer og ministre.
Og som en opfølgning på Vederlagskommissionens rapport blev der så i 2016 indgået en stemmeaftale mellem den daværende Venstreregering, Socialdemokratiet, Radikale Venstre, Konservative og Liberal Alliance.
Aftalen indebærer altså bl.a., at ministre får afkortet deres mindsteperiode for eftervederlag fra 18 til 6 måneder og folketingsmedlemmer får afkortet deres mindsteperiode fra 12 til 6 måneder.
Aftalen indebærer også, at man fremadrettet ikke kan få eftervederlag fra sit tidligere hverv som borgmester eller regionsformand, samtidig med at man modtager vederlag som minister eller folketingsmedlem, altså en opstramning af reglerne om eftervederlag.
Det er kun lidt over 1 ½ år siden, at vi indgik den her stemmeaftale med et flertal i Folketinget om ændring af politikeres vederlæggelse, og den aftale står vi naturligvis ved.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten og SF.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-02-08:
Men der er jo tale om, at der er tre forskellige sæt af regler.
Det var der også før, og det er der nu.
Jeg ved ikke, om man forestiller sig, at alle tre sæt så skal være ens, eller det kun er to af de tre regler, der skal være ens, sådan som jeg umiddelbart havde forstået det.
Jeg synes, at det, som spørgeren siger, er godt, nemlig at man ikke skal se på det her på sådan en folkedomstolslignende måde, men at man skal se på, hvordan man mest ideelt indretter de vederlæggelsespakker, der er for forskellige politikertyper, altså om det er borgmestre, regionsrådsformænd, ministre eller folketingsmedlemmer.
Der er jo så et flertal i Folketinget, der har sagt: Okay, det er sådan her, vi ser det.
Det er sket i den her valgperiode, og derfor er min indstilling, at det ikke er noget, vi umiddelbart gør mere ved i denne valgperiode.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-02-08:
Tak for det.
Jeg vil også rigtig gerne være med i den der lille klub, der skal være med til at kigge på de fejl og mangler, der måtte være tilbage, når vi kigger på eftervederlag.
Jeg synes i virkeligheden, det er svært at se på, at så mange mennesker hvert fjerde år bliver tvunget til at skulle forholde sig til deres egen situation mere, end hvad der sådan er gængs og gælder.
Jeg synes, der har været nogle folkedomstole undervejs, som jeg i hvert fald ikke synes at vi som folkestyre kan være tjent med bare at lade stå på.
Så et er, at man godt kan selv, men noget andet er, at jeg nu stadig væk synes, det ser ud, som om der i forhold til de her regler er sket en forglemmelse.
Det var en fejl, at man glemte at få borgmestrene og regionsrådsformændene med.
Er ministeren ikke enig i, at det ser ud, som om vi bare glemte at sørge for, at reglerne også kom til at omfatte borgmestre og regionsrådsformænd, og kunne det ikke give anledning til at få ryddet op og få rettet på den fejl?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-02-08:
Der er i hvert fald helt forskellige regler, ikke alene for, hvad der gælder for en borgmester og en regionsrådsformand og et folketingsmedlem, men også hvad der gælder for et folketingsmedlem og en minister og dermed også mellem en minister og et regionsrådsmedlem og en borgmester.
Så der er ligesom forskellige måder at gøre det her på.
Må jeg bare endnu en gang understrege, også med henvisning til de problemer, hr. Pelle Dragsted selv tager op, at det er frivilligt, om man modtager.
Så man kan sådan set bare takke nej.
Det, der er lavet aftaler om, er nogle samlede lønpakker for forskellige grupper.
Dem kan man mene skal være anderledes.
Det kan jeg også have nogle personlige meninger om.
Dem tror jeg hr. Pelle Dragsted kender, og det må vi jo så tage på et senere tidspunkt.
Pelle Dragsted (EL), 2018-02-08:
Det er selvfølgelig svært at svare på.
Men jeg har hele tiden tænkt, at der var tale om en forglemmelse.
Jeg må indrømme, at jeg simpelt hen ikke var klar over den her forskel, før de her sager rullede derudad lige før jul.
Jeg opfattede det som et klart hul i lovgivningen, at borgmestre og regionsformænd ikke blev modregnet på samme måde, som alle andre fuldtidspolitikere gør.
Men skal jeg forstå det her sådan, at det var med åbne øjne, at flertallet sagde: Vi skal have helt forskellige regler for, hvad der gælder for et folketingsmedlem, og hvad der gælder for en borgmester?
Eller er det en forglemmelse?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-02-08:
Nu har jeg simpelt hen ikke kendskab til, hvad det er for et menigt byrådsmedlem, og hvad det er for en udvalgspost, der resulterer i, at man kan opnå en løn, der svarer til en ministers, tror jeg at spørgeren nævnte.
Det her forslag handler om at tage højde for, at der er mennesker, der vælges til fuldtidslønnede hverv i en periode, og jeg synes også, det er rimeligt at sige, at det er dem, som det her forslag handler om.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-08:
Tak, og tak til SF for at have fremsat det her forslag.
Det har ført til en rigtig, rigtig god debat i Alternativet, hvor der er mange gode argumenter for og imod det her forslag.
Argumenter for forslaget, altså argumenter for at afskaffe dobbeltmandater, er, at politikere med dobbeltmandater har højere fraværsprocent og oftere melder afbud til møder i byrådet.
En anden ting er, at politikere får løn for deres arbejde.
Derfor er det kritisabelt, hvis folkevalgte med dobbeltmandater forsømmer deres kommunale/regionale tillidshverv på grundlag af folketingsarbejdet.
En tredje ting er, at hvis man afskaffer muligheden for dobbeltmandater, vil man kunne sprede magten ud på flere hænder.
Dobbeltmandater bidrager også til en demografisk skævvridning, da det ofte er lettere logistisk for politikere tæt på hovedstaden og Christiansborg at sidde på et dobbeltmandat.
Et forbud mod dobbeltmandater vil forbedre forudsætningerne for at få flere nye kandidater valgt.
Der kan altså f.eks. sidde nogle i Folketinget med lokale/regionale interesser for øje frem for landspolitiske.
Det er en masse gode argumenter for at afskaffe dobbeltmandater.
Vi har også argumenter for ikke at gøre det, f.eks. at det er udemokratisk at forbyde nogen at stille op.
Demokratiet vælger, hvad demokratiet synes er bedst.
Hvis befolkningen ikke ønsker politikere, der sidder på dobbeltmandater, kan de frit vælge at stemme på nogle andre.
Vi er kede af at forbyde dem det.
Vi er kede af at indsnævre borgernes demokratiske rettigheder ved at sige: Det må du ikke.
I Alternativet har vi endnu ikke taget stilling til, hvorvidt vi som parti vil eller ikke vil tillade dobbeltmandater.
Som parti bør vi tage stilling, før vi vil lovgive på området.
Et andet argument er, at det er en styrke at være valgt både til Folketinget og by- og regionsråd, da det giver perspektiv og indblik i virkelighedens verden.
Samtidig giver det mulighed for at rejse lokale problemstillinger på nationalt plan og vice versa.
Endnu et argument mod forslaget er, at hvis man afskaffer dobbeltmandater, indskrænker man borgernes demokratiske ret til at vælge mellem alle potentielle kandidater.
Til sidst vil jeg sige, at argumentet om, at folketingspolitikere ikke har tid til at passe en post i et byråd eller et regionsråd, ikke nødvendigvis holder.
De fleste regions- og kommunalpolitikere har et andet job ved siden af arbejdet i by- og regionsrådet.
Så der er altså rigtig, rigtig mange gode argumenter for, og der er faktisk også rigtig mange gode argumenter imod at stemme for det her forslag.
Og i Alternativet er vi faktisk uenige, men vi er uenige på den gode måde.
Det har genereret en lang debat om demokratiske forhold, som vi anser som utrolig vigtig.
Derfor vil vi vælge at bruge det, vi kalder vores medlemsmandat, ved at sende den her afgørelse om det her forslag ud til vores medlemmer.
Så vi sender simpelt hen det her forslag ud til medlemmerne i Alternativet og får en helt grundlæggende afgørelse fra vores medlemmer, som jeg selvfølgelig glæder mig til at præsentere ved andenbehandlingen af det her beslutningsforslag.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-08:
Jeg vil sige tak for, at det bliver påpeget.
Vi er jo ved at gøre de punkter, vi skal sende ud til vores medlemmer, klar – både for og imod – og der er det da klart at vi lige vil se en ekstra gang på det punkt.
Susanne Eilersen (DF), 2018-02-08:
Det synes jeg er meget uheldigt i den her diskussion, fordi man ensidigt tager nogle ting, der har været i avisen, om, hvilke fraværsprocenter dobbeltmandater har, men ikke i forhold til, hvilke fraværsprocener alle byrådsmedlemmer i Danmark har.
Så sender man altså et forkert signal.
Så det vil jeg bare opfordre til at man måske lod være med, hvis man ikke har det dokumenteret.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-08:
Nej, så tydeligt tør jeg ikke udtale mig.
Det skal jeg også nok tage til efterretning.
Jeg støttede mig lidt til nogle af de bemærkninger, der var i forslaget, og jeg synes, det pegede den vej.
Susanne Eilersen (DF), 2018-02-08:
Ja, tak for det.
Det var bare, fordi ordføreren, da ordføreren skulle nævne de negative ting, sagde, at der var en højere fraværsprocent hos folk, der har dobbeltmandater, end hos andre.
Har ordføreren belæg for at sige det?
For mig bekendt så jeg kun fraværsprocenter for folk, som havde dobbeltmandater.
Jeg så ikke i efteråret en liste over fraværsprocenter for alle byrådsmedlemmer.
Det kan godt være, det var mig, der missede noget i efteråret, da det var der, men jeg tror faktisk kun, at der var lavet beregninger på dem, der havde dobbeltmandater.
Så har ordføreren et belæg for at sige, at der er højere fraværsprocenter hos folk, der har dobbeltmandater, end hos folk, der ikke har, i byrådet?
Villum Christensen (LA), 2018-02-08:
Det kan der godt være eksempler på, akkurat lige så vel som der kan være eksempler på, at landmanden ikke kan komme, når han skal høste.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-02-08:
Jeg bruger absolut ikke begrebet pjække.
Jeg spørger bare en gang til: Er der situationer, hvor ordføreren ikke er i stand til at passe sine hverv i byrådet i Slagelse, fordi ordføreren har opgaver i Folketinget, eller omvendt, altså situationer, hvor ordføreren er nødt til at melde afbud til aftaler eller møder i Folketinget, fordi der er nogle ting, der skal passes i Slagelse Kommune?
Villum Christensen (LA), 2018-02-08:
Det kan jeg svare meget konkret på.
Vi lægger alle vores møder, udvalgsmøder og byrådsmøder og økonomiudvalgsmøder, om mandagen.
I øvrigt har jeg nok den opfattelse, at langt det meste arbejde foregår uden for møderne.
Så det der med at tælle møder og så ud fra det vurdere, hvor meget og hvor lidt man har arbejdet det ene eller det andet sted – det er der jo mange journalister som synes er morsomt – har jeg utrolig svært ved at se.
Jeg kender rigtig, rigtig mange, der arbejder vildt meget mellem møderne, sætter sig ind i det, og så kan der ske et eller andet.
Vi ved også herinde, at der kan være udlandsrejser og alt muligt, der gør, at man ikke lige trykker på knappen om tirsdagen, men det betyder jo ikke, at man pjækker fra sit arbejde af den grund.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-02-08:
For god ordens skyld tror jeg gerne, at Enhedslisten vil være fri for at stå på det her forslag, kunne jeg høre.
I SF har vi ikke nogen intentioner om, at vi skal bestemme, hvor meget man skal overkomme.
Vi ved godt, at det er forskelligt.
Men erfaringerne viser ikke desto mindre, at folketingspolitikere på fuldtid har svært ved at klare begge dele.
Det viser erfaringerne.
Jeg kan høre, at man med hensyn til f.eks. fru Susanne Eilersen har været nødt til at lave særlige aftaler om, at det er om mandagen, man holder de møder, hvor fru Susanne Eilersen skal deltage.
Så jeg vil bare spørge ordføreren: Er der også sådan nogle særlige aftaler i Slagelse, eller har ordføreren selv oplevet situationer, hvor man enten måtte melde afbud til møder i byrådet i Slagelse eller andre udvalgsmøder eller i stedet for var nødt til at melde afbud til udvalgsmøder eller møder i Folketinget?
Villum Christensen (LA), 2018-02-08:
Tak for det.
I Liberal Alliance har vi umådelig svært ved at forstå, at vi herindefra skal kloge os på, hvor meget folk kan overkomme, når det handler om deres arbejdsliv eller rettere fordelingen mellem arbejde og fritid.
Vorherre har nu engang skabt mennesket meget forskelligt; nogle får stress bare ved tanken om at skulle på arbejde, mens andre både kan have to og tre job uden at ligge søvnløse over det.
Så kan jeg heller ikke forstå, at der skulle være forskel på, at en skolelærer eller en landmand eller en smed med fuldtidsarbejde vælger at veksle noget af sin fritid ud med byrådsarbejde, og så at et folketingsmedlem gør det samme.
Det forstår jeg ikke noget af.
Det nemmeste er jo ofte at vedtage lovene, det er langt sværere at implementere dem; det ved man noget om, når man sidder i byrådet.
På skatte- og afgiftsområdet kan jeg f.eks. nævne fedtafgiften, forsyningssikkerhedsafgiften eller brændeafgiften på energiområdet, hvor sidstnævnte gav enorme problemer for de mange hundrede tusinde borgere med brændeovne, som skulle sende billeder ind til SKAT, hvis de havde købt nogle rafter og havde tænkt sig at lave et plankeværk, for at bevise, at de ikke havde skåret det hele ud og proppet det i pejsen.
Vi synes kun, det er godt, at man ved lidt om det, man har med at gøre, når der tages stilling til love herinde, og vi kan ikke gå ind for sådan et formynderisk krav om at nægte dobbeltmandater.
Som det allerede er nævnt, står det selvfølgelig SF og Enhedslisten helt frit for at lave de regler, som de selv synes er rimelige.
På det grundlag kan vi ikke støtte forslaget.
Carl Holst (V), 2018-02-08:
Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget om at forbyde dobbeltmandater, da vi ikke mener, at det er lovgiverne, der skal definere, hvad den enkelte er i stand til.
Dermed er ikke sagt, at det for en række mennesker vil være svært at varetage både det at sidde i Folketinget og det at sidde i et byråd eller i et regionsråd.
Det kommer an på mange ting.
Er man medlem af en stor folketingsgruppe eller en lille folketingsgruppe?
Ligger møderne rigtigt, i forhold til at det er om mandagen, der er byrådsarbejde osv.?
Min pointe er, at det er op til den enkelte ud fra forskellige hensyn, forskellige muligheder og forskellige evner.
Men det afhænger også af, hvor man er henne i livet.
Derfor støtter Venstre ikke beslutningsforslaget.
Andreas Steenberg (RV), 2018-02-08:
I Radikale Venstre mener vi, at partierne og i sidste ende vælgerne selv må få lov at bestemme, om de vil opstille og stemme på en person, som har et dobbeltmandat.
Derfor er vi imod det her beslutningsforslag, for det vil jo fratage vælgerne muligheden for selv at vælge, og den synes vi at de skal have.
Så vi er imod forslaget.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-02-08:
Det var sådan set ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde bare, at det jo sådan set påhviler de partier, der tager ansvar, også at være med i nogle mere intensive drøftelser på nogle områder.
Det gælder både i forhold til finansloven, hvor man så efterfølgende udmønter pengene til f.eks. det sundhedsudspil, vi kommer med til foråret, hvor vi jo i finansloven sammen med Dansk Folkeparti har afsat 845 mio. kr. til at løfte det nære og sammenhængende sundhedsvæsen og netop styrke den indsats, der både ligger ude i kommunerne, men jo også i regionerne og i den almene praksis.
Det handler om at være med til at sikre, at vi i langt højere grad sørger for nærhed i behandlingen af folk, så der ikke er så mange, der oplever, at de skal køre ind til et specialiseret sundhedsvæsen.
Det siger jo sig selv, at de penge, som vi har afsat i finansloven sammen med Dansk Folkeparti, betyder, at der vil være en tættere dialog med det aftaleparti, der har været med til at afsætte pengene.
Det betyder jo ikke, at der ikke også vil være en drøftelse med det brede Folketing.
Det kommer vi da til, altså at tage de forhandlinger, så jeg synes egentlig ikke, der er noget plat i at sige, at når partier tager ansvar, giver det også en anden mulighed for at kunne påvirke udmøntningen efterfølgende.