Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-28:
Tak for det.
I mit velforberedte talepapir står der også »Tak for en god debat«.
Det ved jeg ikke rigtig – megen debat har der jo ikke været.
Det har været lidt for lidt efter min smag.
Nu er der tre forslag til vedtagelse, og jeg har kun de to, fordi det hele er gået så stærkt, at det tredje slet ikke er runddelt endnu.
Som jeg lige lyttede til det, altså det, der er stillet af dem, der har bedt om hasteforespørgslen her, og så læser det, der er stillet af regeringspartierne, forekommer det mig, at der er så stort et overlap, at jeg da virkelig håber, at der manifesterer sig et bredt flertal, når der skal stemmes.
For det vil da være afgørende, synes jeg, også for min varetagelse af vores fælles interesser i tiden, der kommer, i forhold til at det sker med afsæt i et stærkt mandat her.
Nej, men der er åbenbart nogle, der bare sådan ligesom tager det til efterretning.
Man har en sætning her, hvor der står: »Folketinget konstaterer endvidere, at Israel nu lader nødhjælp komme ind i Gaza, så en sultkatastrofe kan undgås.«
Jeg må sige, at det stiller jeg mig uforstående over for, for det, der er sagens kerne nu, er, at der ikke kommer nødhjælp ind i et sådant omfang, at en sultkatastrofe kan undgås.
Der kommer næsten ikke nogen hjælp ind.
Der har været 11 uger, hvor der ikke er kommet nogen hjælp ind.
Så har der været et hårdt internationalt pres, som vi bl.a. selv har deltaget i, og som gør, at der nu kommer basal – basal – hjælp ind, der bliver distribueret fem steder på en kaotisk både og i øvrigt er tilrettelagt på en sådan måde, at lederen af den organisation, der er stablet på benene, har fratrådt stillingen.
Og så har vi så partier her i Folketinget, der ligesom siger, at to og fire er lige, og det er åbenbart godt nok, og vi har endda et parti, der glimrer ved sit fravær.
Det synes jeg ret beset er beskæmmende.
Jeg vil gerne gentage, at jeg og regeringen ser på den her situation med den allerstørste alvor.
Der er en katastrofal humanitær situation.
Som det også blev sagt af Alternativets ordfører, er det jo ikke en naturkatastrofe, det er en menneskeskabt katastrofe.
Og det er helt åbenlyst, at den her katastrofe jo er initieret af Hamas' afskyelige terrorangreb den 7. oktober 2023, som ligesom er den første sætning i endnu et sort kapitel om situationen i Mellemøsten, men jo ikke det eneste kapitel, men det aktuelle sorte kapitel.
Og det er helt åbenlyst, at vores sympati var med Israel, og det er helt åbenlyst, at Israel har ret til selvforsvar.
Alt det er åbenlyst, men det er lige så åbenlyst, at Israel også har nogle folkeretlige forpligtelser, som man aktuelt ikke lever op til, når man har blokeret for nødhjælp i 11 uger og nu kun sporadisk har tilladt det på en måde, hvor det ikke er uhindret, og hvor de internationale nødhjælpsorganisationer de facto ikke kan løse den opgave, der er deres, selv om hjælpen er der.
Uanset hvad man så har af prognoser for realismen i en tostatsløsning på kort, mellemlangt eller langt sigt, er det sagens kerne, og der burde et dansk Folketing jo ideelt set, tænker jeg, stimle sammen med ét fælles stærkt signal til Israel om at overholde sine folkeretlige forpligtelser om at sikre uhindret adgang til nødhjælp.
Og at det ikke kan blive udkommet af en debat, der er indkaldt hastende, fordi situationen er af hastende karakter, finder jeg ret beset lidt skuffende.
Men jeg noterer mig dog, at hvis man lægger sammen, hvad der er sagt, så er der fortsat et meget massivt flertal i det danske Folketing, der understreger, at en tostatsløsning er den eneste langsigtede løsning, at der er en humanitær katastrofe, som vi ikke kan vende det blinde øje til, og at der nu skal skabes et akkumuleret pres på Israel for at åbne op for uhindret humanitær adgang.
Det vil jeg tage med i det arbejde, som forestår, både bilateralt, i EU og gennem vores plads i FN's Sikkerhedsråd.