Rosa Lund (EL), 2026-01-20:
Det er et vigtigt emne, vi behandler i dag, og det er heller ikke første gang, vi har diskussionen her i salen.
Det er her, vi skal finde den rette balance.
Men vi skal også finde den rette balance i de meget vigtige hensyn og det store ønske, vi i hvert fald har i Enhedslisten, om at regulere techgiganterne og techgiganternes rolle i vores samfund.
Det synes jeg ikke helt man kan tage ud at det her forslag.
Europa-Kommissionens oprindelige forslag fra 2022 var i vores øjne langt fra at ramme den her balance.
Siden da har det danske EU-formandskab i november 2025 fremlagt et kompromisforslag.
Kompromisforslaget er mindre vidtgående end det oprindelige forslag, men i Enhedslisten mener vi stadig ikke, at man er lykkedes med at ramme en tilfredsstillende balance.
Vi er ikke helt betryggede i, at forslaget ikke underminerer digitale borgerrettigheder.
En ting, som vi ikke må gå på kompromis med, er nemlig opretholdelsen af end to end-kryptering.
Det er i vores øjne fundamentalt for at bevare princippet om brevhemmelighed, også online.
Kompromisforslaget nævner eksplicit, at end to end-kryptering ikke må forbydes, umuliggøres, svækkes eller omgås, og det er jo godt, og det er også en forbedring i forhold til det oprindelige forslag.
Men også her ligger djævlen i detaljen.
Forslaget giver nemlig ikke robuste garantier mod såkaldt client side-scanning, altså en scanning på brugerens enhed modsat såkaldt server side-scanning.
Derfor er vi bekymrede for, at forslaget kan lede til client side-scanning, inden end to end-krypteringen laves, og det er egentlig det, vi gerne have sikkerhed for ikke kommer til at ske.
Dermed vil end to end-kryptering jo ikke blive respekteret, men undergravet.
Jeg siger ikke, at forslaget med sikkerhed tillader client side-scanning, men der er heller ikke en garanti for, at det ikke sker.
Derfor er der ikke sikkerhed nok i det, hvis man kommer til at kæmpe om forskellige tolkninger gennem årelange EU-retssager på bagkant.
Vi mener, at der fra EU's side er brug for en lovgivning, som er helt klar.
Også forslagets review-klausul vækker bekymring.
Den pålægger Europa-Kommissionen efter 3 år at vurdere behovet og muligheden for yderligere opsporingsmuligheder, også på tjenester med end to end-kryptering.
En ting er at bruge det såkaldte hashmatching , som matcher materiale på servere med kendt overgrebsmateriale i politiets arkiv.
Det synes vi sådan set er rigtig godt, og det er jo også det, man gør i dag.
Der er jo så bare det problem, at det er med undtagelsen fra ePrivacydirektivet.
En anden ting er at få vakkelvorent AI-software til at gætte på, om ens billede eller chats, altså tekst, kan regnes som overgrebsmateriale og vi er simpelt hen bekymrede for, om klausulen kan føre til inklusion af teknologier, vi ikke stoler på.
Der er grænser for, hvad man kan indføre via klausulen under normal lovbehandling, og vi anerkender, at man ikke kan indføre et formelt opsporingspåbud uden lovændring.
Men bekymringen er, at hvis myndighederne ikke finder de tiltag, som tjenesterne anvender, tilstrækkelige, så kan vi ende i en situation svarende til et opsporingspåbud, og det er den bekymrende uvished, som forslagets artikel 4 og 5 desværre efterlader.
Vi mener i Enhedslisten ikke, at debatten er nem, fordi begge hensyn vejer rigtig højt for os, og vi ønsker os jo, at politiet kan fortsætte med at lave den opsporing for at stoppe overgreb på børn og overgrebsmateriale med børn, som de laver i dag.
Men når kriminaliteten er rykket til nettet og det digitale, er politiet jo også nødt til at gøre det.
Men vi mener simpelt hen ikke, at det her forslag rammer balancen helt rigtigt i forhold til beskyttelsen af borgernes privatliv, og derfor vil vi med stor interesse læse de svar, som kommer på bagkant af samrådet den 9. januar, og som vi også håber kan gøre os lidt klogere.