Søren Espersen (DF), 2022-03-29:
Jeg synes jo altså, at gårsdagens offentliggørelse af endnu en tibetkommissionsrapport også yderligere har aktualiseret den her debat.
Rapporten viser jo, hvad mange af os på forhånd ikke var i tvivl om, nemlig at Udenrigsministeriet i tæt samarbejde med PET og politiet som sådan i årevis havde en stiltiende forståelse af, at højtstående kinesiske gæster ikke skulle generes af fuldt lovlige demonstrationer, hvad enten det nu var med taiwanflag, tibetflag eller hongkongflag, eller hvad ved jeg.
Det er godt for Danmarks folkestyre, at ansvaret nu ikke længere er lagt på skuldrene af et par gode, ordentlige politifolk.
Selvfølgelig, for hertillands – det ved vi – fører politiet ikke udenrigspolitik, men de gør det, de får besked på.
I denne og andre tilsvarende sager har man en fornemmelse af, at kineserne faktisk for en gangs skyld slet ikke behøvede at kræve noget som helst i forhold til at blive skånet for upassende flag.
Kineserne vidste, at den sag skulle Udenrigsministeriet nok ordne.
Og ellers skorter det jo fra den kinesiske ambassade hverken på løftede pegefingre eller slet skjulte trusler.
Nu er det så Litauen, der får med krabasken i forhold til de krænkelsesparate kommunister.
Lykkeligvis er det, som om alle nu er helt på det rene med, hvad der foregår, og jeg synes også, at vi på den måde er kommet længere.
Noget kunne tyde på, at vi i Danmark så småt er ved at forstå det, efter at Kina sofistikeret og smart igennem mange år har kørt rundt med vort land.
Men det specielle var, at uanset hvor mange anstalter vi i Danmark gjorde os, og uanset hvor meget vi egentlig bøjede os igennem alle årene, så sagde Kina ikke engang tak.
Man fortsatte ufortrødent med at køre den effektive politiske chikane mod Danmark.
Som det har været drøftet her tidligere, så kalder man det fra kinesisk side at håndhæve etkinapolitikken.
Det gør man så, synes vi, med den mest utålelige arrogance.
Kina fortolker nemlig etkinapolitikken på den måde, at hvis Danmark – såvel det officielle Danmark som private instanser – på nogen tænkelig måde formaster sig til f.eks. så meget som at tale med eller møde repræsentanter for de undertrykte folkeslag i Tibet eller taiwanrepræsentanter, bliver Kina rasende og truer.
Vi ved, at det i 2009 var ved at ødelægge alt for danske eksportvirksomheder, at den daværende statsminister Lars Løkke Rasmussen havde modtaget Dalai Lama til en samtale på Marienborg.
Dengang var der 40 eksportvirksomheder, der henvendte sig til udenrigsminister Per Stig Møller og klagede deres nød.
Alt med Danmark syntes at være gået i stå.
Containere blev glemt på havnekajen.
Ingen nye licenser blev givet.
Chikane på chikane.
Kina overholdt på overfladen alle WTO's regler, for kineserne efterlader sig aldrig spor, når de truer eller chikanerer, hvad enten det er dansk erhvervsliv eller det officielle Danmark.
Kina truer aldrig i mails eller breve, og de efterlader sig således aldrig spor.
Sådan opererer de overalt i verden.
Det er almindelig rutine.
Med sofistikeret kynisme forstår regimet at true og chikanere, uden at det egentlig fremgår nogen steder.
Tiden er ikke til det nu, men jeg kender rigtig mange eksempler på, hvordan Kina har chikaneret og truet Danmark, uden at det på nogen måde blev officielt.
Flere af disse ting har jeg selv oplevet.
Som nævnt står Dansk Folkeparti bag det brede forslag til vedtagelse, og jeg siger tak for ordet.