Magnus Heunicke (S), 2017-11-23:
Først vil jeg sige tak til Enhedslisten for at have indkaldt til den her debat.
Og tak til ministeren for den første besvarelse.
Vi er jo så, må vi konstatere, i den situation, at vi ikke ved præcis, hvad for et redskab det er, regeringen vil gøre brug af.
Det eneste, vi ved, er, hvad der står i regeringsgrundlaget, nemlig at regeringen vil præsentere en plan for, hvordan flere opgaver kan sendes i udbud ved brug af obligatoriske måltal.
Så debatten må ligesom ske på baggrund af den politiske stillingtagen til, om det en god idé, men med det forbehold, at vi jo så ikke kender det redskab, regeringen har tænkt sig at bringe på banen.
Det ændrer ikke ved, at vi socialdemokrater er imod den form for udbudstvang, hvor man her i Folketinget mener, at man er klogere og kender bedre til den nære velfærd og hvordan den skal udføres, end vores byråd og regionsråd.
Altså, vi har jo lige haft et valg her i forgårs, og jeg er helt overbevist om, at de mennesker, der er kommet ind og har fået vælgernes tillid, skal have mulighed for at udfylde rollen uden snoretræk her fra Christiansborg.
Det mener vi Socialdemokrater.
Men det interessante er, at hvis man spørger regeringspartiernes kommunale folk, viser det sig jo, at de er uenige med regeringen her.
Og den fremmeste af dem er vel Venstreborgmester og nuværende KL-formand, Martin Damm, der i år sagde til Danske Kommuner om det her emne, og jeg citerer: »Beslutningen om konkrete udbud skal træffes i den enkelte kommune.
Ikke med afsæt i obligatoriske måltal.
Potentialet for øget brug af private må altid vurderes lokalt.
Med bindende måltal kan man risikere at forcere konkurrencen på et marked, som ikke er klar til det.
Desuden skal man huske på de meget store omkostninger, der både for kommunerne og leverandørerne knytter sig til at udbyde flere opgaver«.
Og det er fra Venstres førstemand i kommunerne.
Alligevel er regeringen dybt optaget af, at det her skal fremmes, på trods af den her, synes jeg, meget, meget konkrete og meget stærke advarsel fra Martin Damm fra KL.
Det er jo helt afhængigt af, hvordan situationen ser ud derude.
Nogle steder og på nogle områder giver det mening, andre steder ikke.
Sådan et måltal, altså en tvang herfra til at udbyde så og så mange procent, giver jo ikke meget mening.
Hvis man ser ud i landet og spørger, hvad de blå og hvad de røde borgmestre gør, og om der er forskel, så kan man se, at ja, der er forskel.
Men det er ikke sådan, at det partimæssigt nødvendigvis er nogen kæmpe forskel.
Det er afhængigt af, hvor man er henne på landkortet, om man er i en storby eller i en lidt mindre by, hvor der er længere mellem husene.
Sådan nogle ting er også afgørende for, om der er et privat marked.
Man må sige, at i den her valgkamp er danskerne også blevet spurgt, hvad de egentlig synes om mere udbud.
Så for os er det her for meget detailstyring og en misforstået tilgang til, hvordan vi har demokrati i Danmark med det kommunale selvstyre, hvor man tæt på borgeren kan finde ud af, hvordan man løser opgaverne.
De bindende måltal, som var blevet indført, fik vi som nævnt af Enhedslisten fjernet, da vi kom til som regering i 2011.
Og det er ærgerligt, man i Venstre ikke lytter til de, trods alt, stadig væk mange borgmestre, de har derude, som advarer kraftigt imod det her, som er ren ideologi og statsstyring og detailstyring af vores kommuner.