Morten Messerschmidt (DF), 2025-10-22:
Vi glæder os i denne tid.
Det er, som om julen, når man åbner for tv for tiden, rykker tættere og tættere på, og julereklamerne begynder allerede i starten af oktober.
Men jeg er sikker på, at mens de fleste, måske især børn ude i landet, har blikket rettet mod julen som det, man glæder sig til, er der ingen tvivl om, at det, som regeringen og vel især statsministeren glæder sig til, er 4. november.
Det er dagen, hvor man forventeligt kan lægge det juridiske anliggende fra minksagen bag sig, forældelsesdagen er oprunden, og der er ikke mere at komme efter.
Det er i det lys, man selvfølgelig skal se det, synes jeg, fuldstændig berettigede spørgsmål, som SF igennem de seneste par timer har forsøgt at få svar på, nemlig hvorfor det næsten tager 2 år at få et helt almindeligt telefonnotat udleveret.
Jeg har siddet her og tænkt over, hvad det egentlig er for nogle scenarier, det kan være, man søger at dække over i de sms'er, der er blevet slettet, og som, hvis man skal sige det venligt, helt åbenlyst har været en uenighed om hvad der kunne gøres for at genetablere.
I den forbindelse kom jeg til at tænke på, at jeg tilbage for nogle år siden henstillede granskningskommissionens rapport her.
Jeg har gemt alle bindene og også mine noter.
Kommissionen skriver, og jeg citerer, formand: »Mette Frederiksen må have været bekendt med, at mødet blev tilrettelagt og materiale udarbejdet i en forceret proces.
Det kunne jo være noget dér, det var rart at skjule og dække over.
Det kunne godt være sådan noget, hvor man tænker der er et par sms'er, vi ikke har brug for kommer ind under aktindsigten der.
« Det kunne da godt være, at der var nogle sms'er i den korrespondance, der var lidt trælse.
Jeg citerer, formand: »Det var Mette Frederiksen, der besluttede, at KU-mødet skulle gennemføres, selv om mødedeltagerne ikke havde læst alle sagens bilag.«
Der kan man også godt forestille sig nogle lidt pinlige sms'er.
Kan vi lige stoppe engang, jeg har ikke nået at læse det, og så er der kommet svar tilbage: Nej, luk ...
Nej, der er selvfølgelig begrænsninger for, hvad man kan sige fra Folketingets talerstol.
Der er masser af ting, hvor man tænker, om der kunne være en penibel situation her, hvor statsministeren måske har trykket på sletknappen lidt hurtigt.
Jeg citerer, formand: »Mette Frederiksen besluttede, at der ikke skulle gives mødedeltagerne en læsepause eller udsættelse af mødet til f.eks. om morgenen.«
Jeg citerer: »Mette Frederiksen har forklaret, at coveret ikke direkte tog højde for den situation, hvor man traf beslutning om aflivning af alle mink.«
Jeg citerer: »Det var Mette Frederiksen, der indledte og styrede pressemødet.«
Og der er tale om det pressemøde, som man kom frem til var groft vildledende.
Måske er det bare helt generelt, og jeg citerer igen: »I overensstemmelse med det anførte i afsnit 8.3.1 finder kommissionen, at statsminister Mette Frederiksens ovennævnte udmeldinger på pressemødet om aflivning af alle mink var groft vildledende, idet der ikke var hjemmel til aflivning af alle mink, lige som der ikke var hjemmel til tempobonus.
Der er jo enormt mange passager her, hvor man, når man har den magt, som man tydeligvis har og har haft som statsminister, må føle sig fristet til at trykke på sletknappen, må føle sig fristet til at bortskaffe de enheder, som informationerne ligger på.
Det er jo den fristelse, som vi har kendskab til her i rapporten, hvor man jo sort på hvidt konstaterer, at aflivningen var ulovlig, og at beskeden, der blev givet på pressemødet, var groft vildledende, og det er jo det, der giver anledning til hele den usikkerhed, som vi taler om i dag.
For det handler faktisk ikke om minkaffæren.
Uanset hvor man er i hele det spørgsmål, handler det om, om vi kan have tillid til den magtudøvelse, der udgår fra Slotsholmen.
Hver eneste dag er der danskere, som får skelsættende afgørelser over deres tilværelse, hvad enten det er fra staten, regionen eller kommunen osv., og det er bare ikke betryggende, hvis man har en fornemmelse af, at de allerallerøverste i vores samfund, som har været igennem alle de her episoder, som vi kan læse, har sådan en pytknap, hvor man så kan glæde sig til den 4. november.
Tak, formand.