Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2025-04-01:
Tak for den meget brede støtte til det her forslag.
Det er vi selvfølgelig glade for i SF.
For et stykke tid siden læste jeg om Henrik Kokborg, som er selvstændig integrationsrådgiver i Aarhus vest.
Han sagde, og jeg citerer: »I kriminelle klaner vokser børn op med, at kriminalitet er en normal del af familiens indkomst, og nogle bliver dermed opdraget ind i kriminalitet ...
Forældre siger, at deres børn helst skal blive læger eller advokater, men i mange tilfælde er kriminalitet o.k. – så længe der kommer penge.«
Således kunne vi også læse, at 26 børn fra 4 kriminelle Aarhusfamilier er sigtet for hundredvis af forbrydelser.
I alt står 4 familier for 5.000 sigtelser eller mistanker.
Det er jo et enormt tal.
I Odense er det 8-10 familier, som forebyggelsesmæssigt har kostet kommunen 250 mio. kr., og som laver omfattende kriminalitet.
Det er ikke alene uacceptabelt, fordi de efterlader sig et slæbespor af ofre og tryghed – det skal og kan vi ikke leve med – men det er jo faktisk også forfærdeligt for det barn, hvis skæbne risikerer at være brolagt med kriminalitet, fordi man tilfældigvis vokser op i en familie, hvor det er normaliseret.
Jeg synes, at børnene fortjener et andet liv, og det er jo ikke, fordi myndighederne ikke har forsøgt at give børnene et andet liv.
Odense Kommune har som sagt brugt 250 mio. kr. på forebyggende indsatser over for ganske få familier.
Der er ingen tvivl om, at vi derfor har brug for flere redskaber, og det var faktisk også baggrunden for, at SF gik til bandeforhandlingerne med ønsket om en forebyggelseskommission og fik den.
Den 8. november 2023 indgik vi en bandeaftale, og det er jo ved at være halvandet år siden nu.
Sjovt nok har vi vedtaget den lovgivningsmæssige ramme for bandeaftalen – det gjorde vi den 24. juni 2024 – men forebyggelseskommissionen, som kunne give os vigtige redskaber i forhold til lige præcis de her problemer, er endnu ikke nedsat.
Jeg synes, at det på mange måder er meget sigende for den danske indsats, hvor vi slår hårdt først og spørger bagefter, om vi kunne have gjort noget mere og andet.
Jeg synes jo ikke, at vi har knækket koden til at stoppe bandernes eller de multikriminelle familiers fødekæde.
Og lige så meget, som jeg synes, at vi har brug for forebyggelsesmæssige redskaber og ikke er nået til vejs ende, har vi altså også brug for flere retspolitiske redskaber.
Det er jo baggrunden for det her forslag, hvor vi gerne vil sidestille de multikriminelle familier med banderne.
For vi bør være optaget af at bekæmpe den her form for slægtsbaserede kriminalitet – multikriminelle familier eller klaner, om man vil.
Der gælder interne regler i de her familier, hvor narkosalg er okay, hvor skilsmisse fra en voldelig mand ikke kan tillades, hvor vold og afpresning af især udsatte er dagligdagen, og hvor retslige tvister afgøres af imamer og patriarker.
Det siger sig selv, at når de opfører sig som en bande, giver det god mening at kigge på redskaberne, som vi har i forhold til bander.
Klanerne virker som bandegrupperinger, og de bør betragtes som sådan i retssystemet, synes vi.
Ja, vi vil gerne indrømme, at vi har været inspireret af Odenses borgmesters forslag.
Vi synes faktisk, at det var et godt og relevant forslag, og vi skyndte os så at lave det her forslag.
Jeg var personligt i Odense, samme dag som ministeren var der for at sige noget om en tryghedspakke, for sammen med vores rådmand at lancere det her forslag, som vi nu står og behandler her i dag.
Jeg havde måske forventet, at det havde været med i regeringens tryghedspakke, når nu man valgte at lancere den i Odense, men så er det jo godt, at vi nu kan komme et skridt videre.
Vi er selvfølgelig glade for, at regeringen er enig i det her forslag og er for det.