Simon Kollerup (S), 2020-05-28:
Jeg vil også gerne starte med at takke ikke alene for bemærkningerne fra ordførerne – dem vil jeg også gerne takke for – men også for anerkendelsen af medarbejderne i Erhvervsministeriet, som jeg kan bekræfte ikke bare i den her sag, men også i den her sag, knokler i døgndrift i den her tid for at få tingene til at lykkes.
Derfor vil jeg bare sige tak for de bemærkninger.
Det ved jeg betyder rigtig meget.
Og tak for vores samarbejde i erhvervsordførerkredsen.
Vi kan også blive enige om andre ting end ikke at være her så sent, nemlig om rigtig gode politiske initiativer, og tingene lykkes heldigvis i rigtig god og fin forståelse med hinanden.
Der er tusindvis af virksomheder, som har søgt og tilsammen fået udbetalt milliarder af kroner fra hjælpepakkerne – pakker, som skal hjælpe nødlidende selskaber og deres ansatte helskindet gennem coronakrisen.
Det er mit helt klare indtryk, at virksomhederne i altovervejende grad agerer ansvarligt og benytter hjælpepakkerne på den måde, som de er tiltænkt.
Samtidig er vi også klar over, at der findes virksomheder, der kan være fristet til at svindle med kompensationsordningerne, og disse virksomheder vil vi selvfølgelig sætte ind over for.
Formålet med det lovforslag, vi behandler her, er for det første, at vi får etableret den omtalte whistleblowerordning, der både skal forebygge og afdække svindel med Erhvervsstyrelsens fem kompensationsordninger, der er oprettet som følge af covid-19-krisen.
For det andet bliver det med forslaget sikret, at det er muligt for Hvidvasksekretariatet at sende underretninger om mulig svindel med de fem kompensationsordninger til Erhvervsstyrelsen, uden at den person eller virksomhed, underretningen vedrører, kan få kendskab til, hvem der har indberettet vedkommende.
Med lovforslaget vil vi skabe større tryghed for de borgere, som har viden eller mistanke om svindel med de fem kompensationsordninger, men som er bekymret for konsekvenserne af at dele deres viden med myndighederne.
Jeg tror, det er helt naturligt, at man som lønmodtager kan frygte f.eks. for konsekvenserne ved at anmelde sin arbejdsgiver for at snyde på vægtskålen, og Erhvervsstyrelsen har allerede modtaget mange borgerhenvendelser vedrørende svindel med kompensationsordningerne, men må også konstatere, at en del så at sige får kolde fødder, fordi styrelsen ikke kan love dem anonymitet i forbindelse med den henvendelse, de har rettet.
Derfor er behovet for at etablere en egentlig whistleblowerordning der.
Ordningen skal gøre det muligt at hemmeligholde navne på anmelderen over for offentligheden og den, anmeldelsen vedrører.
Anmelderen vil dog ikke være fuldstændig anonym.
Det er selvfølgelig vigtigt for Erhvervsstyrelsen, at man kender anmelderens identitet, fordi det giver mulighed for styrelsen for at følge op på henvendelsen.
Det er vigtigt, at styrelsen kan kontakte borgeren med opklarende spørgsmål til den anmeldelse, der er indgivet, og det er også lettere for Erhvervsstyrelsen at vurdere troværdigheden af en anmeldelse, som en borger også står personligt ved.
En whistleblowerordning, som beskytter anmelderens identitet, bryder med det almindelige princip om offentlighed i forvaltningen, og derfor foreslår vi fra regeringens side i lovforslaget her og også efter en drøftelse partierne imellem, at ordningen udtrykkeligt begrænses til henvendelser vedrørende de erhvervsrettede kompensationsordninger, som altså administreres af Erhvervsstyrelsen.
Erhvervsstyrelsen får i den forbindelse også mulighed for at afvise anmeldelser, som ikke vedrører de her ordninger.