runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-12-18:
Grov forsømmelighed er jo desværre noget, som man ser fra tid til anden og sådan set blandt alle faggrupper, der arbejder med mennesker.
Der oplever man til tider den her grove forsømmelighed, og det skal man kunne slå ned på, og det kan man også i dag, hvis der eksempelvis er tale om autoriseret sundhedspersonale, som bevidst undlader at gøre noget, som er sygeplejefagligt.
Men når man behandler en dement borger dårligt, er det jo grov forsømmelighed i forhold til den pleje, som borgeren har brug for, og det ville autorisationsloven, sådan som den er skruet sammen i dag, jo i princippet kunne dække, hvis det var sådan, at personalet var omfattet af autorisationsloven.
Så kunne det ikke godt give mening at sige, at mennesker, der arbejder med mennesker, selvfølgelig – ligesom en vvs-mand eller en elektriker – skal have en autorisation, så de kan udføre arbejdet forsvarligt?
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Ja, men sådan er det ikke.
Finansloven kommer jo oven på den økonomiaftale med kommunerne, der blev lavet, hvor vi i aftalen fulgte med demografien.
For første gang i meget lang tid har vi haft 2 år i træk, hvor vi følger med demografien, det vil sige, at når der bliver flere ældre, sætter vi også flere penge af.
Og det, vi så gjorde med finansloven, var at gøre sådan, at der derudover er penge til et løft med flere medarbejdere.
Og det mener jeg at der fuldkommen er behov for.
Men jeg kan overhovedet ikke genkende, at det skulle være en skrabet finanslov – tværtimod.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-18:
Jamen det er jeg godt klar over.
Og derfor ville det jo være fantastisk, hvis ministeren ville skrive omsorg ind i lovgivningen, så man også kunne vurdere i forhold til omsorgssvigt.
For det er jo det, vi har set ad gentagne omgange.
Men det vil ministeren jo heller ikke være med til.
Ministeren vil jo heller ikke være med til, at det skal være obligatorisk at indhente offentlige straffeattester.
Det sidste svar, jeg fik, var, at man måske ville finde en løsning sammen med justitsministeren – og det er jo lang tid siden.
Og vi har behandlet forslag her i Folketingssalen.
Og så må jeg bare sige, at jeg synes, at det er en meget tynd finanslov i forhold til det store arbejde, som der er behov for på ældreområdet.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Tak for spørgsmålet.
Hvad vi vil på området her, kan man bl.a. se af det ældretopmøde, som blev afholdt, og som vi arbejder videre med – med Ældre Sagen, med FOA og med KL.
Og man kan se på den seneste finanslov, som blev indgået for få uger siden, hvordan vi sammen med aftalepartierne markant styrker ældreområdet med mulighed for flere ansættelser, for flere uddannelser og for at løfte det faglige niveau.
Når der bliver spurgt helt konkret til en autorisationsordning, og hvorfor jeg har nogle reservationer, i forhold til om det nu virker, kan man jo gå ind at se på de konkrete sager, som vi godt vil afhjælpe sker, godt vil forebygge sker – konkrete sager fra medierne, som jeg også var inde på i min tale – og sige: Ville de kunne være forebygget, hvis der havde været en sådan autorisationsordning?
Og det er jeg ikke sikker på at man kan sige ja til.
En autorisationsordning er jo en sundhedsfaglig virksomhed, som kan være til fare for patientsikkerheden.
Og det er patientsikkerheden, som Styrelsen for Patientsikkerhed så vurderer, hvordan man bedriver sin sundhedsfaglige virksomhed i forhold til.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-18:
Tak for det, og tak for ministerens tale.
Ministeren siger, at der er nedsat en arbejdsgruppe.
Men jeg tænker, at det jo også handler lidt om, at man har en politisk holdning og en politisk mening om de her ting.
Og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre vores ministers holdning til de her forslag.
H ver gang der behandles forslag her i Folketingssalen, siger ministeren altid, at ministeren er åben og gerne vil være med til at kigge på løsninger.
Men hver gang de her forslag bliver fremsat, skyder regeringen dem jo ned.
Vi har fra Dansk Folkepartis side også haft et ønske om, at vi kommer efter de brodne kar, og vi har også fremsat forslag om, at det skal være obligatorisk at indhente offentlige straffeattester, når man arbejder i pleje- og omsorgssektoren.
For i dag er det jo en kendt bestemmelse, altså det er noget, man kan gøre.
Derudover har de private leverandører, kan man sige, ikke de samme muligheder for at indhente offentlige straffeattester.
Så hvad vil ministeren egentlig på det område?
Det kunne jeg godt tænke mig høre.
Henrik Dahl (LA), 2020-12-18:
Tak for det.
Jeg vil gøre ligesom Nye Borgerlige på to måder: Jeg vil lade være med at røre ved noget som helst heroppe på talerstolen, og så vil jeg sige, at vi støtter forslaget.
Tak for ordet.
Per Larsen (KF), 2020-12-18:
I Det Konservative Folkeparti støtter vi selvfølgelig også helhjertet det forslag her.
Det er jo sådan, at når man bliver udsat for noget så farligt som asbest, som man jo ikke på det tidspunkt, hvor man blev udsat for det, havde viden om var så farligt i forhold til at frembringe masser af forskellige dødelige kræftsygdomme, så er det også samfundets opgave på en eller anden måde at kompensere en smule.
Det her er et lille plaster på såret, i forhold til at man er blevet syg af asbest, men det er helt naturligt, at man også tager dem med, som måske ikke direkte har arbejdet med asbest, men som har gået på en skole tæt på eternitfabrikken eller på anden måde er blevet udsat for asbest.
Så det er et rigtig godt forslag, at de også bliver omfattet.
Jeg har også bemærket mig det der med 2025 som udløbsdatoen for det – jeg tror, det var i Kræftens Bekæmpelses høringssvar – og det er bestemt også noget af det, jeg synes vi skal have med i udvalgsarbejdet, fordi der jo kan være nogle, for hvem det kommer senere.
Jeg synes, det vil være uretfærdigt over for dem, hvis det er sådan, at de først får stillet diagnosen i 2025 eller senere.
Og problemet løber jo på en måde ud, fordi der ikke bruges asbest mere og ikke er blevet brugt asbest i mange år faktisk ud over i nogle nedbrydningsprodukter.
Så vi må regne med, at problemet forsvinder.
Men jeg synes, vi skal have dem med, som jo måske efterhånden er kommet op i en høj alder, og lige godt sikre, at de også kommer med.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2020-12-18:
Tak for det, formand.
Vi kan i Enhedslisten kun tilslutte os de positive bemærkninger, der er til det her lovforslag, og så måske lige knytte det til, at det her jo bare understreger, hvor afgørende det er, at vi sikrer et godt arbejdsmiljø, og at vi altid har fokus på arbejdsmiljøet og de risici, der kan være ved industrielt fremstillede produkter, som asbest jo er et godt eksempel på.
Vi har jo set, hvordan det igennem de seneste mange år har haft store omkostninger for ansatte i virksomheder, der har behandlet asbest, men jo også for de borgere, der har boet tæt på.
Det er det, vi så behandler i det her lovforslag, nemlig dem, der har været udsat for såkaldt andenhåndseksponering for asbest, altså dem, der har boet tæt på, folk, der har gået i skole tæt på eternitfabrikken i Aalborg f.eks., hvor vi jo har set eksempler på, at der også har været en overdødelighed blandt dem i forhold til lungekræft og lungehindekræft.
Det er jo rigtig fornuftigt, at vi får den gruppe med ind her, så de også vil kunne få erstatning.
Der er et enkelt element, som jeg gerne vil have at vi også får udforsket lidt i udvalgsbehandlingen, og det er den tidsbegrænsning, der er sat på, altså frem til 2025.
Typisk kan det jo være over 40 år – eller i hvert fald omkring 40 år og måske også mere.
Derfor synes jeg, det ville være fornuftigt, hvis vi får kigget på den afgrænsning, så vi undgår, at vi skal ud i at enkeltsagsbehandle efterfølgende, men at vi sikrer, at dem, der har været eksponeret for asbest, får muligheden for at kunne få erstatning, uanset hvor lang tid der går, før man får det diagnosticeret.
Det er noget af det, vi vil have fokus på i udvalgsbehandlingen.
Men ud over det bakker vi fuldstændig op om forslaget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-12-18:
Tak for det.
Alvorlig sygdom som følge af farlige stoffer og materialer har gennem tiden givet os nogle rigtig sorte kapitler i historiebøgerne.
Det gælder i høj grad også kræft, som følge af at man har arbejdet med asbest, og det gælder, hvis man har været nær familie til nogen, der har arbejdet med asbest.
Jeg er virkelig glad for, at vi allerede har sikret det plaster på såret, som en erstatning trods alt kun er et udtryk for.
Men tiden har også vist, at asbestbetinget sygdom desværre også har ramt andre.
De såkaldt andenhåndseksponerede asbestofre omfatter også mennesker, som har boet tæt på fabrikker eller på anden måde har været tæt på produktionen.
Med det her forslag bliver de også omfattet af godtgørelsesordningen.
Det er helt på sin plads, og derfor stemmer SF også for forslaget.
Samtidig håber jeg, at vi i fremtiden kan være langt mere opmærksomme på, hvordan vi beskytter ansatte og borgere mod farlige stoffer og materialer.
Det bør være en del af en fremtidig sundhedsplan, for forebyggelse er bedst for borgerne og for samfundsøkonomien.
Tak for ordet.
Stinus Lindgreen (RV), 2020-12-18:
Mange tak for det.
Jeg skal gøre det kort, for jeg har ikke så meget at tilføje til de foregående talere.
Hr. Rasmus Langhoff har beskrevet problematikken meget fint, hr. Martin Geertsen har beskrevet alvoren i sygdommene, vi her diskuterer, og fru Liselott Blixt har fint redegjort for det politiske arbejde, der rækker tilbage i tiden og viser, at man har haft et problem i mange år, og som man nu prøver at tage hånd om endnu en gang.
Det er meget sympatisk, at man nu udvider gruppen af personer, der kan få erstatning for asbestudløst kræft, og det bakker vi i Radikale Venstre varmt op om.
Tak for ordet.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Jo, det kan sagtens give mening.
Jeg mener, at der både er plusser og minusser, og jeg synes, at jeg, når jeg hører SF og fru Kirsten Normann Andersen, sagtens kan se plusserne, men jeg synes også, der er nogle helt oplagte minusser, som vi også er nødt til at være opmærksomme på.
Når vi ser på, hvordan man bruger autorisationen inden for sundhedsområdet og på andre områder, og hvis vi ser på, hvor det f.eks. er, der laves indskrænkninger af virksomhedsområdet, så er det, hvis man udgør en konkret fare for patientsikkerheden på grund af gentagne eller grove fejl i dele af virket.
Altså, det er det sundhedsfaglige, vi taler om her, og det kan man sige er hinsides det, som handler om værdighed, og som handler om at se mennesket og de ting, som vi jo så var fejlen og var den dårlige kultur hos de brodne kar, som de her tv-udsendelser handlede om.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-12-18:
De mennesker, som er kognitivt udfordret, er jo dybt, dybt afhængige af, at det personale, der skal tage sig af dem, også varetager plejen på en fagligt forsvarlig måde, og det er det jo selvfølgelig ikke, hvis det er sådan, at man står og gør grin med en dement borger, mens man filmer det, eller nogle af de andre plejefaglige eksempler, vi har set.
Langt de fleste medarbejdere i ældreplejen løser jo opgaven til ug med kryds og slange, og de ønsker sig faktisk en autorisation, som netop kan beskytte deres titel, sådan at det ikke er enhver beskåret at kalde sig for social- og sundhedshjælpere eller sosu'er, som man kalder de fleste i ældreplejen.
Birgitte Vind (S), 2020-12-18:
Ja, og som jeg sagde i min tale, er vi også åbne over for at se på mulighederne.
Det kan være, at det er en autorisation, og det kan også være, at det er andre løsninger, vi skal indføre.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-12-18:
Jamen hvis der er brodne kar blandt ufaglærte medarbejdere, så rammer det jo i hvert fald ikke faglærte social- og sundhedshjælpere.
Men hvis vi har muligheden for ved hjælp af autorisationsloven at sige, at grov forsømmelighed ved udførelse af erhvervet kan betyde, at man ikke længere kan kalde sig social- og sundhedshjælper, så får vi jo også fjernet de brodne kar – til stor gavn for de mange, som løser deres opgaver på en yderst professionel måde.
Det er jo det, der egentlig er hensigten: at vi ikke skal se personalet i ældreplejen som én stor bunke, men faktisk se dem med den faglighed, som de hver især har, og beskytte den titel.
Birgitte Vind (S), 2020-12-18:
Jo, der er ingen tvivl om, at der er brug for, at vi kigger på det.
Det er også det, jeg hører ministeren sige at han er villig til, og det synes jeg jo er rigtig positivt, for det er vigtigt, at man også som medarbejder kan føle sig sikker på at blive set på som en, der har nogle kvalifikationer og udfører et vigtigt stykke arbejde.
Men vi må jo også erkende, at der er mange ansat i ældreplejen, som ikke har en uddannelse nu, og at de ikke lige vil blive ramt af det her.
Ordførerens eget forslag nævner netop de brodne kar, og det vil jo også være der, man vil kunne finde brodne kar, altså blandt de ikkeuddannede.
vil en autorisation jo ikke lige ramme, sådan som jeg ser det her.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-12-18:
Tak for det, og også tak for talen.
Når ordføreren nu selv taler om social- og sundhedsuddannelserne, vil jeg sige, at det så omfatter både social- og sundhedshjælpere, men også social- og sundhedsassistenter, som er autoriserede i forvejen.
Det er i virkeligheden et af de dilemmaer, vi har, og jeg hæfter mig netop ved, at ordføreren nævner, at det jo ikke vil omfatte ufaglærte.
Nej, for ufaglærte er ikke social- og sundhedshjælpere, og social- og sundhedshjælperne tænker jo selv, at der er et behov for, at de også får en beskyttet titel – netop for at undgå, at man omtaler alt personale i ældreplejen som sosu'er, altså som om de i virkeligheden var ens, når de nu faktisk er så forskellige og har så forskellige forudsætninger for at løse opgaverne.
Så når nu både hjælperne selv og deres fagforening siger, at det her godt kunne give mening, tænker ordføreren så ikke, at det i hvert fald indikerer, at der er et behov for at gøre noget særligt i forhold til social- og sundhedshjælpere?
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men jeg vil så opfordre til, at de partier, der er enige i det, vil stemme for den kommende velfærdslov, som netop sikrer, at vi år efter år sætter penge af til det – også på tværs af eventuelt kommende regeringsskifte – i takt med at demografien ændrer sig og behovet ændrer sig.
Og på det her område ved vi, at det altså kræver flere penge i nogle år fremover.
Det er jeg enig i at det gør.
Per Larsen (KF), 2020-12-18:
Tak for det.
Vi er jo bare nødt til at sige, at man ikke bare lige kan gøre det op i, at vi nu har x antal flere ældre.
Det er i hvert fald det indtryk, jeg får.
Og jeg synes jo, at vi har et problem, også når det gælder patientsikkerheden, når fuldstændig hjælpeløse mennesker ikke bliver passet og plejet ordentligt.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Det handler jo om at gøre det rigtige i den her situation.
Jeg er overhovedet ikke afvisende over for at indføre ny lovgivning, justere gældende lovgivning, tage initiativer eller finde den nødvendige finansiering, så vi kan forebygge den slags grove svigt i ældreplejen, eller se på, hvad vi kan gøre for at styrke fagligheden, arbejdsglæden og trygheden og nærværet i ældreplejen.
Det er selvfølgelig hos de ældre, de pårørende og de forskellige medarbejdergrupper, der er.
men der er også mange andre elementer.
Jeg tror, at vi må se på det som et hele.
Noget af det, der kom ud af det ældretopmøde, vi havde her i efteråret, viste, at problemet er omfangsrigt, at der er mange facetter i det, og at der ikke findes et instrument, som løser det hele.
Per Larsen (KF), 2020-12-18:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Jeg havde faktisk håbet, at vi i dag kunne blive enige om, at det, som både SF og vi Konservative foreslår, er en rigtig god idé.
Man kan jo sige, at der trods alt er en vis bredde i det.
Det, der så er spørgsmålet, er, hvor lang tid der skal gå, inden vi kan finde en løsning på det.
Er der en tidshorisont, som vi ligesom kan forholde os til?
Jane Heitmann (V), 2020-12-18:
Nu er det godt nok tæt på jul, og vi skal være gode ved hinanden, men jeg synes alligevel, at ministeren slap lidt let hen over det her med arbejdsgruppen, og hvilket perspektiv arbejdsgruppen har.
Når ministeren siger, at han vil nedsætte en arbejdsgruppe, som skal se på udfordringerne, må ministeren også kunne give tidsperspektiv på, hvornår den arbejdsgruppe skal afrapportere – andet giver jo ikke nogen mening, hvis man virkelig mener, at det her arbejde skal pege fremad.
Nu nævnte jeg før, at en arbejdsgruppe også kan være en syltekrukke, og jeg har altså ikke ministeren mistænkt for at ville gøre arbejdsgruppen til en syltekrukke, så kom nu på banen, minister.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Tak for de kommentarer.
I forhold til en tidsplan for arbejdsgruppen foreslår jeg, at det er noget, vi drøfter i forbindelse med behandlingen af det her forslag i udvalget, og det vil jeg være meget åben for.
For man skal være opmærksom på, at hvis man indfører autorisationsmodellen, er der ikke oplysninger om tidligere ansættelsessteder i sådan en model, som vi kender den i dag.
Så den vil altså ikke kunne bruges til at nå frem til det, medmindre man selvfølgelig har frataget autorisationen på det sundhedsfaglige niveau, og derfor er det jo vigtigt, at vi finder det rigtige redskab til den udfordring, vi står over for.
Men det er altså arbejdsgruppen, som får den opgave at vurdere, hvordan en sådan vil skulles skrues sammen.
Jane Heitmann (V), 2020-12-18:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Jeg lyttede mig frem til, at ministeren vil nedsætte en arbejdsgruppe, og en arbejdsgruppe kan jo give supergod mening, hvis tanken også er, at det skal føre til noget konkret og reelt.
En arbejdsgruppe kan også bare være en syltekrukke, og jeg har ikke ministeren mistænkt for at nedsætte en syltekrukke, så jeg vil bare spørge ministeren, hvornår det er planlagt, at arbejdsgruppen her skal afrapportere.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål går på, at jeg tidligere har hørt ministeren nævne en registerordning, som kommunerne kunne frekventere, når man skal ansætte nyt personale, så man ligesom kunne se, om der har været nogle udfordringer med tidligere ansættelser.
Jeg synes ikke, jeg hørte ministeren nævne den registerordning igen.
For jeg synes sådan set, at det er en rigtig tanke og en god sti at bevæge sig ned ad, og det kunne være rart, hvis vi kunne gøre det sammen med regeringen.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Ja, og jeg vil også gerne være med til at tale hele social- og sundhedshjælperdelen op, fordi de gør en kæmpe indsats, og det er et flot arbejde, der laves, og der er ikke altid taknemlighed over det, og det er heller ikke de højestlønnede.
Det ved vi jo, så det er vigtigt, at vi gør det, og at vi også giver mulighed for videreuddannelse, og det er også noget af det, finansloven er med til inden for området her.
Så det er jeg helt enig i.
Liselott Blixt (DF), 2020-12-18:
Mange tak.
Det her er en sag, som jeg har kendt i mange år, og det er jo sådan en historie, der er rullet og er blevet større og større.
Jeg husker, da vi sad i satspuljeforhandlinger på et tidspunkt og forhandlede os til, at der blev afsat penge til de kvinder, der vaskede deres mænds tøj – det var det dengang, altså de ægtefæller, der vaskede tøj; det må være tilbage i tiden, hvor der var en sådan meget opdelt kønsfordeling – for der var nogle af de kvinder, der fik lungehindekræft.
Derfor blev der på det tidspunkt afsat penge til det.
Så vi fandt hurtigt ud af, at der skulle ændres lidt i den tekst i forhold til den erstatning, man kunne give, sådan at det blev bredere.
Og det var vi en satspuljegruppe der var enige om.
Da det ligesom var kommet i orden, fandt man ud af, at der faktisk også var nogle børn, som havde taget skade af, at deres far havde arbejdet på f.eks. Aalborg Portland.
Der var forskere, der gik ud og så på, hvordan man havde øgede forekomster af kræft i de her områder, og ulykkeligvis var det også noget, der ramte nogle af de slægtninge, der var.
Derfor øgede man så, i forhold til hvem der kunne få de her midler.
Man hørte jo flere og flere historier om dem, der havde været der dengang på Aalborg Portland og virkelig fabrikeret cement, asbest osv., og det næste, man så hørte, var, at der på de her græsplæner ved børnehaverne nærmest var hvidt støv henover.
Så efterhånden har man jo fundet ud af, at det faktisk ikke har været sundt at bo i nærheden af selve fabrikken, og det er så også grunden til, at vi nu endnu en gang ser, at man udvider rammen for, hvem der kan søge de her midler, for at man kan hjælpe dem i hvert fald på en eller anden måde.
Man kan ikke gøre noget ved, at de nu har fået kræft.
Heldigvis blev man klogere på asbest.
Men her kan man i hvert fald sikre, at de får en godtgørelse for det, de har lidt i den tid, så vi bakker selvfølgelig op om forslaget og håber, at der nu er sat punktum, og at vi har fået alle med i den her sag.
Magnus Heunicke (S), 2020-12-18:
Mit forslag er, at vi drøfter det i Folketinget.
Det er på ingen måde en syltekrukke, jeg foreslår.
Min indstilling er, at jeg vil lytte til folketingspartierne og høre, hvad de har af input til det her.
Jeg tænker, at jeg kan spørge de parter, der skal være med i arbejdsgruppen, hvad de foreslår, og så vende tilbage til Folketinget med det, og så kan Folketinget vurdere, om der kan skrues på det.
Martin Geertsen (V), 2020-12-18:
Tak for det, og tak for ordet.
Det lovforslag, vi drøfter nu, vi vil give borgere, som ikke har arbejdet med asbest, men som alligevel er blevet alvorligt syge af de farlige fibre, mulighed for at søge godtgørelse.
Det betyder, at naboer til virksomheder, der før har brugt asbest i produktionen, fremover kan søge om godtgørelse, hvis de er eller bliver alvorligt syge med lungehinde-, bughinde- eller testikelhindekræft.
Det er en dybt ulykkelig sag, at der er borgere, som har fået en dødelig kræftsygdom, blot fordi de boede eller gik i skole i nabolaget til en virksomhed, der arbejdede med farlige asbestfibre.
Derfor er det også afgørende nødvendigt, at give dem, der er blevet alvorligt syge, mulighed for at få godtgørelse.
Det er som sagt en meget alvorlig sygdom og meget alvorligt for dem, der bliver ramt.
Vi kan ikke gøre de syge raske, men det er meget positivt, at der nu gives mulighed for at kunne søge om godtgørelse.
Godtgørelsen vil jo kun være et beskedent plaster på såret, men nu har vi altså fået fastlagt, at alle, der er blevet syge på grund af asbest, får anerkendt deres sygdom.
Som sagt støtter Venstre forslaget, og under udvalgsarbejdet vil vi så sikre os, at der ikke er flere grupper af borgere, som potentielt er blevet eksponeret for asbest, men som endnu ikke er blevet omfattet af mulighederne for godtgørelse.
Tak for ordet.
Marie Krarup (DF), 2020-12-18:
Men det kan jo ikke være retssikkerhedsmæssigt korrekt, at man sætter grundloven ud af kraft.
Så skulle vi sidde og overtræde grundloven hver dag i Indfødsretsudvalget og i Folketinget.
Det er da ikke en retsstat værdigt.
Selvfølgelig skal vi følge grundloven, og det er så smukt og rigtigt, at et statsborgerskab er en gave, der gives.
Det synes jeg vi skal blive ved med og ikke følge de her mærkelige idéer om, at man skal sætte grundloven ud af kraft og begynde at regulere indfødsretsområdet på en ny måde.
Susan Kronborg (RV), 2020-12-18:
Mange tak for spørgsmålet.
Det giver mig en god anledning til at komme ind på, at min oplevelse er, at det er et stort problem, at man i Indfødsretsudvalget – og det er jo så den konstruktion, som er nu – sidder og laver sagsbehandling.
Ganske vist er vi jo kapable og kompetente mennesker i det udvalg, så vi gør vores bedste, men jeg ser for mig og Radikale Venstre ser for sig, at det retssikkerhedsmæssigt vil være meget mere betryggende, hvis det er sådan, at der foregår en rigtig sagsbehandling, og at dem, der søger om dispensation, rent faktisk får en begrundelse.