Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-04-22:
Dansk Folkeparti ønsker, at et uvildigt, passende og respekteret advokatkontor bliver udpeget til at gennemgå de 59 sager, hvor Folketinget igennem tiden har rejst kritik af ministre.
Formålet er egentlig interessant, for hvornår er noget slemt nok til, at det kan føre til en rigsretssag?
Men svaret er jo nok givet på forhånd: Det er der ikke et svar på.
For det er politik.
Det er Folketinget, der beslutter, om der skal laves en advokatundersøgelse, det er Folketinget, der beslutter, om der skal laves en kommissionsundersøgelse, det er Folketinget, der beslutter, om der skal rejses en rigsretssag.
Og Folketinget ændrer sig, magtforholdene ændrer sig, debatten ændrer sig, nogle partier bliver større, andre bliver mindre.
I partierne bliver politikerne skiftet ud, flertallene skifter, folkestemningen skifter, og alle de faktorer og sikkert mange flere er afgørende for, hvad konsekvensen bliver, når en minister begår nogle handlinger, som Folketinget er kritisk over for.
Sådan vil det nok også være i fremtiden.
Hvis flertallet ikke var skiftet i 2019, var der måske aldrig blevet nedsat en kommission om at undersøge den ulovlige instruks, og uden kommissionen havde der heller ikke været en rigsret nu.
Den tidligere statsminister besluttede at stemme imod en rigsret, men Venstre besluttede sig for at være for.
Men havde det været for 4 år siden – eller om 4 år – kunne situationen have været anderledes.
Det, jeg prøver at sige, er, at det nok er tæt på umuligt at etablere en praksis for, hvilke konsekvenser det skal have, når der er utilfredshed med en minister.
For det er politik, og det afhænger af, hvad det er for nogle politikere, der til enhver tid sidder.
Derfor kan vi heller støtte forslaget, for vi mener ikke, det er pengene værd at bruge dem på en masse dyre advokater, som skal gennemgå sagerne for at vise, at der ikke har været en praksis, og at det er politik, der afgør, hvornår der kommer en rigsret.
De penge er bedre brugt på noget andet.
Til gengæld synes vi, det er en spændende debat, og vi synes egentlig også, det er fint at få en mere etableret praksis for, hvad der sker, når Folketinget er utilfreds med en ministers gerninger, og derfor er vi sådan set også meget tilfredse med at have fået etableret et granskningsudvalg, hvor partier på tværs af folketinget kan beslutte at tage forskellige redskaber i brug.
Praksis vil i fremtiden være, at når der er en sag, bør den undersøges, og så starter Granskningsudvalget med et lukket samråd.
Og så kan de beslutte at lave en advokatundersøgelse og til sidste en kommissionsundersøgelse.
Jeg tror, at sådan et udvalg kan skabe en mere etableret praksis og forhåbentlig også et bedre samarbejde på tværs af Folketingets partier om at kontrollere regeringen.
Men selv i det udvalg er det jo i sidste ende også politik.
For det er partierne, som skal blive enige om at tage redskaberne i brug, og der vil det jo sommetider kræve, at partierne accepterer at få noget undersøgt, som de måske ikke selv ser som et problem.
F.eks. ville det jo have været interessant, at Dansk Folkeparti i dag i et granskningsudvalg ville have stemt for en kommissionsundersøgelse vedrørende den ulovlige instruks, ligesom vi har stemt for at få undersøgt forløbet om aflivningen af mink.
Nå, men vi glæder os til at følge Granskningsudvalgets arbejde, og vi glæder os over, at det nu er etableret.
Og det giver Folketinget flere muskler over for den til enhver tid siddende regering.