runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Hvis man tager den seneste hjemløsetælling, kan man jo se, at i Odense er man lykkedes rigtig godt med at få nedbragt antallet af hjemløse, og i København er det nogenlunde status quo.
Og der, hvor vi jo kan se den største stigning, er i byer, hvor man typisk ikke identificerer sig med at have hjemløse.
Det er sådan i de større provinsbyer.
Jeg tror faktisk, at den seneste hjemløsetæling var et wake-up call til de byer, som ikke identificerer sig med at have hjemløse, således at de også får en systematisk housing first-indsats på plads.
For har man en systematisk housing first-indsats, har man også planen for, hvordan man sikrer at tage ordentligt hånd om de hjemløse, nemlig først og fremmest ved at sikre en bolig og så dernæst ved at sikre det rette socialfaglige tilbud i den bolig.
Så i de kommuner, som arbejder meget koncentreret med housing first, er det lykkedes at håndtere udfordringerne.
Og jeg appellerer bare til, at hvis man står endnu en gang og oplever på hjemløseområdet, at antallet af hjemløse stiger, synes jeg jo, at man politisk allerede nu godt kan forpligte sig til, at det vil man selvfølgelig håndtere.
Torsten Gejl (ALT), 2019-03-19:
Nu er det jo sjældent sådan, når man kommer med et udspil i satspuljeforhandlingerne på 250 mio. kr., at man så står tilbage med 250 mio. kr. senere.
Alle projekterne bliver skåret ned.
Men er ministeren ikke enig i, at i forhold til hvor mange penge vi bevilger til det her område, er det et problem, at hjemløsheden samtidig bare stiger, ja, i Aarhus nærmest eksploderer?
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Tak for modtagelsen af lovforslaget i dag, og også tak for nogle rigtig gode taler.
Det er jo rigtig vigtigt, at når der står en borger, som har et stofmisbrug og er klar til at komme i behandling, så er der et velfærdssamfund, som er klar til at hjælpe med det samme.
Derfor er jeg også rigtig glad for, at partierne bag satspuljeaftalen her fra 2019 indgik aftale om at styrke behandlingsgarantien, og det er så den aftale, som det her lovforslag udmønter.
Undersøgelsen af mulighederne for at forkorte behandlingsgarantien for personer med et stofmisbrug viste, at der er forskel blandt kommunerne i tolkningen af den eksisterende behandlingsgaranti, og det er jo helt afgørende for effekten af behandlingen, at borgere i stofmisbrug får hjælp rigtig hurtigt, og når de er motiverede.
Formålet med undersøgelsen har derfor været at se på, om den behandlingsgaranti, der er i dag, er tilstrækkelig og god nok, og som undersøgelsen viser, peger en række interessenter på området – altså dem, som virkelig ved noget om området – på, at det ikke er en forkortelse, som vil have den største betydning for borgere i et stofmisbrug.
Nej, undersøgelsen peger i stedet på, at der er behov for at styrke de gældende regler og gøre de gældende regler klarere, som flere ordførere også har sagt.
Det er jo så på den baggrund, at vi styrker de krav, som stilles, fra borgeren anmoder om hjælp, og til behandlingen skal være iværksat senest 14 dage efter.
Med lovforslaget indfører vi som noget nyt en pligt til at udarbejde en behandlingsplan, og derudover giver vi altså også mulighed for at anvende gavekort i stofmisbrugsbehandlingen, og jeg står naturligvis til rådighed for de spørgsmål, som udvalget måtte ønske at få belyst under udvalgsbehandlingen.
Så kan jeg ikke lade være med bare som en sidste ting lige at reflektere lidt over det, Torsten Gejl fra Alternativet sagde.
For da vi på baggrund af den seneste hjemløsetælling lavede en stærk og en solid hjemløseplan, spillede vi jo fra regeringens side ud med, at der skulle tildeles 250 mio. kr., og så er jeg rigtig stolt over, at vi kom i land og fik prioriteret 150 mio. kr. til det.
Jeg kunne jo godt stå og være rigtig ærgerlig over, at vi ikke fik prioriteret de sidste 100 mio. kr. til det, især fordi de sidste 100 mio. kr. faktisk bl.a. skulle gå til projekter, som skulle sikre, at færre unge blev hjemløse.
Der har været en hjemløsetælling her i februar – hjemløsetællingen kommer hvert andet år – og jeg håber bare på, at man på tværs af partierne har lyst til og også føler sig forpligtet til at prioritere hjemløseområdet, hvis det viser sig, at der har været en stigning efter den store plan, vi har vedtaget i fællesskab.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
I SF mener vi ikke, at der er nogen mennesker, der fortjener at være fanget i det fængsel, som stofmisbrug i virkeligheden er.
Det har været sådan, at kommunernes praksis, når man skal hjælpe personer med stofmisbrug, har været ret forskellig.
Med den her aftale og det her lovforslag prøver man at ensrette praksis.
Man siger, at når behandlingsgarantien ligesom træder i kraft, skal man lave en helhedsorienteret indsats.
Jeg synes, at en af de store fejl, vi laver med mennesker, der har sociale problemer, er at tænke i søjler.
Så løser vi et problem her, og så er der nogle andre, der må løse de andre problemer.
Så lægger forslaget også op til, at man øger brugen af de her gavekort, og der er det vigtigt for SF, at gavekort forbliver et motiverende middel til, at man skal benytte sig af behandlingstilbud.
Vi har kunnet se, at det virker, og det er også fint, så udbred det.
Vi deltager også meget gerne og vil også selv komme med forslag i fremtiden til, hvordan man kan styrke de her behandlingstilbud.
Men det her er et godt skridt på vejen, og derfor bakker SF op om det.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-19:
Tak for det.
I Liberal Alliance synes vi også, at det er en supergod aftale, som satspuljepartierne har indgået ovre i Sundhedsministeriet, for det har tydeligvis været en rodet proces, når misbrugere skulle have behandling.
De er blevet kastet rundt i systemet, og det er jo helt tydeligt, at reglerne har været for uklare til, at kommunerne har kunnet navigere i det.
Nu rydder vi op i reglerne, og vi understøtter den helhedsorienterede indsats, og det tror jeg er rigtig vigtigt.
For som Socialdemokratiets ordfører var inde på, er der er nogle, der har krydsdiagnoser, der er nogle, som har et misbrug, samtidig med at de døjer med nogle psykiske lidelser, og jeg tror, at indtrykket hos de fleste af os, der sidder herinde, er, at de altså har fået lov til at svæve rundt i systemet for længe.
Det er der, vi skal sætte ind.
Vi synes, at den her udmøntning af aftalen er fornuftig, og Liberal Alliance støtter naturligvis.
Jakob Sølvhøj (EL), 2019-03-19:
Problemet er nemlig ikke kun, at der er forskellig praksis i kommunerne, men det er i høj grad også et spørgsmål om, at der er slunkne kommunekasser, og at ambulant behandling er langt billigere end døgnbehandling, som kan være helt nødvendig for at sikre en tilstrækkelig solid indsats og samtidig få stofbrugere ud af deres sædvanlige miljø.
Derfor vil Enhedslisten fortsat arbejde for, at behandlingsgarantien ikke kun præciseres og ensrettes, sådan som det er foreslået i lovforslaget her, men også, at man som misbruger får en indholdsmæssig behandlingsret, der giver en bedre mulighed for døgnbehandling.
Anni Matthiesen (V), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Lige nu behandler vi L 187 om en styrket behandlingsgaranti for personer med stofmisbrug, og det er et rigtig vigtigt lovforslag, fordi vi på den her måde er med til at sikre, at borgere, der vil behandles for et stofmisbrug, skal have en hurtig, effektiv og en helhedsorienteret behandling.
Der har imidlertid vist sig et behov for at få klare regler på området, hvis vi skal sikre den her hurtigst mulige hjælp, og det er faktisk så det, man tager fat på her.
Så regeringen har valgt at iværksætte en tværministeriel undersøgelse, som i efteråret bl.a. konkluderede, at der er behov for at styrke behandlingsgarantien.
Undersøgelsen afslørede, at der er forskel blandt kommunerne i tolkningen af den eksisterende behandlingsgaranti, for så vidt angår den sociale behandling.
Ministeriet vurderer, at det kan medføre en uensartet praksis for visitationen, og at det også kan have negative konsekvenser for den hjælp og den støtte, som stofmisbrugerne modtager.
Det er altså med andre ord de gældende regler, som er uklare, og som spænder ben for en ensartet behandling, og derfor skal vi også rydde op.
Jeg er derfor også glad for, at der er blevet fundet en bred opbakning til initiativet med satspuljeforhandlingerne på sundhedsområdet.
Dagens lovforslag lægger op til, at vi rydder op i reglerne, så kravene til den kommunale behandlingsindsats tydeliggøres, og så vi også understøtter en helhedsorienteret indsats for de borgere, som ønsker at komme ud af et stofmisbrug.
På den baggrund lægger regeringen bl.a. op til at styrke behandlingsgarantien, og det betyder bl.a., at kommunalbestyrelsen skal sørge for, at behandlingstilbuddet udarbejdes, og at der laves en behandlingsplan.
Det skal sikre en systematisk, målrettet og sammenhængende tilrettelæggelse af selve behandlingsforløbet, og samtidig skal der træffes afgørelse om behandling på baggrund af en helhedsorienteret afdækning af borgerens problem og behov inden for 14 dage.
Det skal altså sikre en effektiv og helhedsorienteret behandling.
Ud over det lægger man jo også op til, at man udbreder de her effektive behandlingsmetoder, som bl.a. handler om, at kommunalbestyrelsen skal have mulighed for at anvende gavekort som et socialt tilbud til stofmisbrugerne.
Det skal være med til at gøre behandlingstilbuddene mere fleksible og give borgeren overskud til i højere grad at følge behandlingen.
Ud over det indføres der også en bemyndigelsesbestemmelse, som skal sikre en fleksibilitet i reguleringen af kravene, og det stopper ikke her: Socialstyrelsen vil nemlig i forlængelse af lovforslaget revidere de nationale retningslinjer for social stofmisbrugsbehandling, så det sikres, at der fortsat er et fælles grundlag for kvalitetsudvikling i kommunerne.
Der er altså med det her lovforslag taget initiativer til rigtig mange gode ting, og det er på den måde, at vi med lovforslaget her jo også får sikret en god og ordentlig behandling fremadrettet.
Så Venstre støtter lovforslaget, og jeg har også en hilsen med fra De Konservative, som også bakker op om lovforslaget.
Susanne Eilersen (DF), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Da vores socialordfører ikke kunne være til stede i dag, har jeg lovet at fremføre Dansk Folkepartis synspunkter til lovforslag 187.
Forslaget, som er en udmøntning af satspuljeaftalen, som jo – som det også tidligere er sagt – ligger på sundhedsområdet, skal behandles i Socialudvalget.
Baggrunden derfor kan jo være rimelig nok, men det er lidt specielt at skulle behandle noget, som man ikke har været med til at forhandle.
Begrundelsen skulle være, at indholdet i forslaget alene vedrører den sociale indsats for personer med et stofmisbrug.
Forud for satspuljeaftalen var der lavet en undersøgelse af mulighederne for at forkorte behandlingsgarantien for personer med et stofmisbrug.
Af de forslag, der kom frem i undersøgelsen, var der bl.a. dette lovforslags indhold.
At der i forslaget lægges op til, at der sikres klare regler for den sociale behandling af stofmisbrugere, kan vi i Dansk Folkeparti bakke op.
Når en borger henvender sig med anmodning om behandling, skal indsatsen sættes i værk hurtigt, og det sker, ved at der også laves en behandlingsplan.
Det sker ikke altid i dag, da det kun er en mulighed og ikke noget, man skal udforme.
For at gennemgå et behandlingsforløb med et positivt resultat er det vigtigt, at misbrugeren er motiveret.
Enhver form for motivation kan reduceres, hvis det ikke sker forholdsvis hurtigt, at den her indsats nu bliver sat i gang.
Som det også beskrives i forslaget, har der været positive resultater med det projekt, der har været målrettet børn og unge mellem 15 og 25 år.
50 pct. af de deltagende er stoffri, 9 måneder efter at behandlingen er afsluttet.
Behandlingen består af flere elementer og behandlingsmetoder, og det kan også kombineres med et gavekort som beskrevet.
Som det også ses på mange andre områder på socialområdet, er der store forskelle blandt landets kommuner i, hvordan en social behandling er.
Det skal dette lovforslag ændre på, ved at der sker en præcisering af bestemmelser for sociale behandlinger af stofmisbrug.
På den måde vil retstilstanden blive tydeliggjort.
Dansk Folkeparti bakker som en del af satspuljekredsen op om lovforslaget.
Vi finder det vigtigt, at misbrugsbehandlingen skal igangsættes hurtigst muligt, den skal være effektiv og helhedsorienteret, og den faglige kvalitet skal være i fokus.
Så Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Malou Lunderød (S), 2019-03-19:
Jeg kan i hvert fald henvise til den undersøgelse, som jeg også nævnte tidligere, som Momentum har lavet, som viser, at af de mennesker, vi har i stofmisbrugsbehandling, har vi tidligere haft en meget større andel, som har været afhængige af de der klassiske opioidstoffer, altså kokain og heroin, hvor vi nu har en meget, meget større del, som er hashmisbrugsafhængige, og hvor nogle af dem også udvikler – det har et særligt ord, nu har jeg lige glemt det – krydsmisbrug, altså afhængighed af flere typer stoffer.
Torsten Gejl (ALT), 2019-03-19:
Jeg håber, at ordføreren har læst de undersøgelser, der har været for nylig, hvor man fuldstændig modbeviser, at cannabis kan være et gatewaydrug, altså et stof, der fører videre til andre stoffer.
Så jeg vil godt høre ordføreren: Har ordføreren nogen dokumentation for det?
Eller kan ordføreren forestille sig, at de pågældende personer først har røget cigaretter og drukket kaffe og drukket alkohol?
Hvorfor lige cannabis?
Har ordføreren en dokumentation for, at lige præcis cannabis fører til hårde stoffer?
Malou Lunderød (S), 2019-03-19:
Jeg har faktisk heller ikke været med i den forhandling, men sådan som jeg læser forslaget, retter det sig mod alle typer stoffer.
Når jeg nu taler om cannabis, er det, fordi jeg hæfter mig ved, at for især unge stofmisbrugere, som efterhånden udgør halvdelen af de mennesker, vi har i behandling i vores stofmisbrugsbehandlinger, er hash indgangen og dermed også indgangen til andre typer stoffer.
Men stofmisbrugsbehandlingen vedrører sådan set alle misbrugsstoffer, kan man sige.
Torsten Gejl (ALT), 2019-03-19:
Nu har jeg jo ikke været med i forhandlingerne i Sundhedsministeriet omkring satspuljen, men jeg er da rigtig glad for det her forslag og synes, det er rigtig, rigtig fint.
Retter det her forslag sig specielt mod cannabis, eller retter det sig mod alle typer narkotiske stoffer?
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Jo, men vi lærer jo hele tiden, og det gør vi jo også af de projekter, vi sætter i gang.
Housing first blev jo etableret som et satspuljeprojekt tilbage i 00'erne og viste rigtig gode resultater.
Det var dengang, man gik fra treatment first, hvor man iværksatte en behandling først og dernæst fandt dem et sted at bo, til housing first, hvor man altså først finder dem et sted at bo og så behandler.
Det er rigtigt, at Aarhus skiller sig ud, især i forhold til unge mennesker i Aarhus, og der må jeg bare sige, at jeg er sikker på, at de aarhusianere også godt kunne have brugt de 75 mio. kr. til unge housing first-boliger, som altså ikke kom med, fra regeringens oprindelige udspil, og som blev sorteret fra undervejs i satspuljeforhandlingerne.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
Problemet er, at det i dag, når man vurderer, hvornår børn skal rykke fra vuggestue til børnehave, mange steder ikke er sådan, at det tager udgangspunkt i, hvad der er bedst for barnet.
Det tager udgangspunkt i, at man i kommunalbestyrelsen har vedtaget, at det skal de gøre, når de f.eks. er 2 år og 10 måneder, for det kan man spare et givent antal millioner kroner på.
Og tendensen har været tydelig.
Fra 2008, hvor der var 12 kommuner, hvor de rykkede, før de var 3 år, gælder det nu halvdelen af landets kommuner.
Er ordføreren ikke bekymret over den tendens, at vi ligesom skubber vores børn tidligere og tidligere af sted i børnehave, også selv om vi ikke ved, om de er klar?
Anni Matthiesen (V), 2019-03-19:
Tak for det.
Også tak til SF for at rejse debatten her i salen i aften.
For med det her beslutningsforslag vil SF nemlig pålægge regeringen inden afslutningen af folketingsåret 2018-19, og det er jo her lige om lidt, at indføre en minimumsalder på 3 år for børns overgang fra vuggestue eller dagpleje til børnehave, medmindre forældrene specifikt ønsker, at deres barn skal begynde tidligere i børnehave, og det f.eks. vurderes at være pædagogisk forsvarligt.
Det er et forslag, som SF begrunder med, at praksis i kommunerne har ændret sig, og at der af den grund jo også er stor variation fra kommune til kommune, i forhold til hvornår børnene starter.
I Venstre mener vi dog ikke, at vi på den måde fra statens side skal ind og regulere det her område.
Vi synes faktisk, at den frihed, som det jo også er, ligger forsvarligt hos kommunerne.
Vi mener også, at kompetencen til at tilrettelægge de her ting som f.eks. aldersopdeling og struktur ligger bedst hos kommunerne.
Og det gør vi, fordi man kan sige, at kommunerne og kommunalbestyrelserne jo er tættere på borgerne og dermed også bør følge det lokale behov.
Så alt i alt må vi sige, at vi ikke kommer til at bakke op om beslutningsforslaget her, og det kan jeg hilse og sige fra De Konservative at de heller ikke kommer til.
Susanne Eilersen (DF), 2019-03-19:
Det er jo altid op til den enkelte kommune.
Vi har kommunalt selvstyre, og der er jo altid en kommunalbestyrelse, der skal fordele de penge, der er til budgetterne.
Der må man jo så ude i de enkelte kommuner vælge den kommunalbestyrelse, man vil have til at varetage det.
Det gør vi hvert fjerde år.
I hvert fald i den kommune, jeg kommer fra, er kommunalbestyrelsesmedlemmerne også tæt på både forældrebestyrelser og andet og har løbende møder med dem.
Der kunne man så tage diskussionen, hvis det var, man i forældrebestyrelserne mente, at der var en problematik omkring det her.
Så det synes jeg da at man skal benytte sig af.
Derfor vil jeg godt holde fast i, at der stadig væk er kommunalt selvstyre, og at man selv finder pengene derude.
Men jeg vil opfordre til, at man selvfølgelig lader pengene følge barnet.
Det ser vi også gerne i Dansk Folkeparti.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
Det er lige præcis den fleksibilitet, vi gerne vil have er til stede i alle kommuner, nemlig at pengene følger med, og at normeringen er god, men at spørgsmålet om, hvornår barnet skal rykke op, tager udgangspunkt i, hvad der er bedst for barnet.
Jeg vil gerne spørge ordføreren om noget sådan lidt mere overordnet.
Nu snakker ordføreren meget om kommunalbestyrelsen og samarbejdet med forældrene.
Kan ordføreren forestille sig, at der er nogle kommunalbestyrelser, der har følt sig presset på grund af deres økonomi til at sænke aldersgrænsen og dermed også normeringerne?
For de facto er der en forringelse af normeringerne ude lokalt.
Susanne Eilersen (DF), 2019-03-19:
Jeg mener, at kommunerne sagtens kan vurdere det, selv om det så er, som du siger, kommunalbestyrelserne, der fastsætter det.
Det gør de jo også i samarbejde med ledelsen i daginstitutionerne og i forhold til budgetforhandlingerne.
Jeg mener, at hvis forældrene – hvilket jeg hørte at ordføreren stillede et andet spørgsmål om – føler sig presset til det her, så kan de jo altid gå til forældrebestyrelserne i daginstitutionerne og dermed lade sagen gå videre til kommunalbestyrelsen.
Selv om børnene bliver flyttet op i børnehaven – det kan være omkring sommertid eller andre tidspunkter, så de starter i børnehaven lidt før – kan kommunalbestyrelsen jo også give lov til at lade pengene følge med.
Det er jo nogle gange, vi ser, at når barnet ikke er fyldt 3 år, så er der stadig væk den samme økonomi med til lige nøjagtig det barn, selv om barnet flytter op i børnehaven, og at økonomien først ændrer sig, efter at barnet er fyldt de 3 år.
På den måde er der lidt mere personale, f.eks. hvis man skifter om i en sommerperiode.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
Bare så det er slået fast, er forslaget finansieret.
Det vil sige, at kommunerne ikke selv skal finde penge til det her.
Vi har et forslag til finansiering og diskuterer altid gerne andre finansieringskilder.
Når vi foreslår det her, er det faktisk, netop fordi vi gerne vil have, at det er personalet, der sammen med forældrene skal vurdere, hvornår barnet er klar.
Som ordføreren siger, er det i dag kommunalbestyrelsen, der gør det, og i mange tilfælde tager kommunalbestyrelsens beslutninger ikke hensyn til, hvad der er bedst for barnet, eller hvad forældrene mener.
De tager udgangspunkt i en stiv økonomitænkning.
Så kan ordføreren ikke godt se, at hvis man virkelig vil det, som Dansk Folkeparti siger om at lade personalet vurdere, så giver det mening, at økonomien er der, og så er det egentlig op til forældrene og pædagogerne sammen at finde ud af, hvornår det giver bedst mening, at barnet rykker op?
Susanne Eilersen (DF), 2019-03-19:
Mange tak for det, formand.
Da vores børne- og familieordfører, Pernille Bendixen, ikke kunne være her i dag, har jeg lovet at fremføre Dansk Folkepartis holdning.
Som forslagsstillerne også selv beskriver det, er der stor forskel på, hvornår børn er klar til at komme i børnehave, og det er allerede i dag en mulighed at vurdere, at et barn kan blive længere i vuggestue eller dagpleje, hvis de ikke er klar til børnehave.
Dette vurderes af det pædagogiske personale sammen med forældrene, og i Dansk Folkeparti har vi tillid til, at personalet godt kan foretage den vurdering – det skal Folketinget ikke blande sig i.
Desuden er det op til de enkelte kommuner at sætte en alder på, hvornår børnene skal i børnehave.
Det er helt korrekt, at der også ligger økonomi bag den prioritering, men alternativt skulle kommunerne så hvert år finde den finansiering et andet sted med de konsekvenser, det ville have for nogle af kommunens andre borgere.
Dansk Folkeparti er derfor af den overbevisning, at kommunerne er bedre til at vurdere det, end vi er her i Folketinget.
Hvis vi herfra beslutter at gennemføre det her, skal vi ifølge SF finde 325 mio. kr.
Det er en meget høj regning for at rykke en aldersgrænse 2-3 måneder.
Vi kan ikke støtte forslaget, da vi synes, at det er dyrt, og fordi der allerede er mulighed for, at kommunalbestyrelsen kan fastlægge aldersgrænsen, som det er i dag.
Så Dansk Folkeparti støtter ikke forslaget.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2019-03-19:
Tak til SF for at rejse debatten om, hvad det er for en hverdag, vi giver vores børn, og hvad rammerne for vores daginstitutioner skal være.
Det er en vigtig debat, og der er ingen tvivl om, at vi skylder vores børn og de ansatte, der har vores børn mellem hænderne hver eneste dag, at det er en hverdag med både tid og nærvær.
Vi deler SF's bekymring for, at den udvikling, der er sket i rigtig mange kommuner inden for de senere år, handler mere om økonomi, end den handler om børn.
Det gælder i virkeligheden både det, vi diskuterer i dag, nemlig overgangen til børnehave, men det gælder for så vidt også overgangen til skole, hvor vi ser en lignende udvikling med, at der er færre og færre, der får lov til at udsætte skolestarten.
Så hele bevægelsen hen imod, at det her bliver en skrue, man kan dreje på, hvis man fattes penge – frem for at man ser på børnenes behov – er noget, man skal til livs.
Det betyder meget for en børnegruppe, at man får nogle børn rykket op flere måneder før de 3 år.
Det betyder noget, som vi tidligere har hørt her i salen, for, hvor mange der bruger ble.
Det betyder noget for, hvad for et behov de har for voksenkontakt, og generelt betyder det noget for barnets udvikling.
Og der sker rigtig meget lige omkring de 3 år.
Det gør en meget stor forskel for de voksnes opgaver også og for opfattelsen af, hvordan normeringen føles for de voksne, i forhold til om de kan nå rundt til alle børn.
I Socialdemokratiet er vi ikke enige i alt i SF's konkrete forslag, men vi deler til fulde målsætningen om, at det her skal handle mere om barnet og mindre om økonomi.