runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2018-04-26:
Tak for det.
Nu har jeg jo haft lejlighed til at læse en masse forud for den her debat, og en af de ting, jeg har læst, var et interview med hr. Naser Khader i Politiken den 24. juni 2017, hvor hr. Naser Khader fortæller om, at han har haft et møde med ministeren og ministerens departementschef, hvor han er blevet forsikret om, at der ikke var blevet handlet ulovligt i den her sag om de unge asylpar.
Politikens interview blev lavet med hr. Naser Khader dagen efter det samråd, hvor ministeren måtte erkende, at der rent faktisk var blevet administreret ulovligt, i og med at man ikke havde gennemført en partshøring.
Forsikringerne, som hr. Naser Khader fik på det møde, han selv omtalte, viste sig altså ikke at være rigtige.
Hr. Naser Khader sagde også selv i det her interview med Politiken, at ministerens forgænger, fru Mette Frederiksen, havde begået en tilsvarende ulovlighed.
Det viste sig jo så efterfølgende heller ikke at være rigtigt.
Så jeg har egentlig lidt svært ved at forstå, at hr. Naser Khader, når han to gange har oplevet, at han har fået forkerte oplysninger i den her sag, så stadig stoler på de oplysninger, han får fra ministeren, i forhold til hvorvidt der er givet korrekte oplysninger eller ej.
Naser Khader (KF), 2018-04-26:
Altså, hvis man ruller tiden tilbage til dengang, da det hele startede, var der faktisk mange ordførere – også fra oppositionen – der krævede handling af ministeren.
Så ministeren handlede.
Så skete der det, at der var nogle, der hævdede, at det skete på ulovlig vis, og i starten af forløbet valgte jeg ikke at sige noget, fordi jeg skulle høre, hvad der var op og ned på sagen.
Jeg har spurgt ind til sagens detaljer og er blevet forsikret om, at der intet ulovligt er foretaget.
Og sådan er det.
Stine Brix (EL), 2018-04-26:
Jeg undrer mig bare over den her fuldstændig ubegrænsede, blinde tillid fra hr. Naser Khaders side, når hr. Naser Khader to gange har været ude for selv at have fået oplysninger, som så efterfølgende viste sig at være forkerte.
Altså, hvad bunder den her fuldstændig ubegrænsede tillid i?
Er den tillid så ubegrænset, at den betyder, at det er fint med hr. Naser Khader, at der er helt centrale dokumenter i den her sag, som Folketinget ikke kan få udleveret – centrale dokumenter, som kunne bidrage til at klarlægge det her forløb og finde ud af, hvad der egentlig var op og ned?
Altså, er det ikke at passe på demokratiet at sørge for, at de ting rent faktisk kommer frem, i stedet for alene at deponere det i en, hvad jeg vil karakterisere som blind tillid?
Naser Khader (KF), 2018-04-26:
Jo, jeg passer meget på demokratiet, og vi skal passe på demokratiet.
Jeg stoler på de ting, jeg har fået at vide, og jeg har stor tillid til både ministeren og embedsværket.
Laura Lindahl (LA), 2018-04-26:
Forslagsstillerne ønsker at pålægge regeringen at igangsætte en uvildig undersøgelse af ministerens håndtering af den adskilte indkvartering af mindreårige gifte eller samlevende asylansøgere.
Da der ikke foreligger noget sagligt grundlag for at igangsætte en så omstændelig og omkostningsfuld undersøgelse, kan vi i Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.
Der foreligger ingen dokumentation for, at ministeren skulle have iværksat en ulovlig praksis eller have forsøgt på at gøre det.
Vi hæfter os derimod ved, at ministeren har taget Ombudsmandens kritik til sig og erkendt, at der var ting, der burde være gjort anderledes.
Liberal Alliance støtter på den baggrund ikke beslutningsforslaget.
Stine Brix (EL), 2018-04-26:
Mig bekendt har det spørgsmål været stillet mange gange, men ministeren vil jo ikke udlevere den e-mail.
Ordføreren påstår, at den her sag er fuldt belyst, og når jeg spørger ordføreren ind til det, er det, fordi det bare er et eksempel på et centralt dokument, der ikke bliver udleveret.
Der er også andre eksempler, herunder de notater, der ligger i Justitsministeriet, om de kontakter, der har været.
Der er adskillige centrale dokumenter i den her sag, som Folketinget ikke kan få adgang til.
Det er jo netop derfor, at vi diskuterer muligheden for en uvildig undersøgelse i dag.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ordføreren fra Venstres holdning til, at et tidligere folketingsmedlem fortæller, at han har fået læst et dokument op, som andre i Folketinget ikke kan få adgang til.
Hvad mener man om den praksis?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-04-26:
Jeg mener en del ting om en praksis, som har at gøre med, at en ordfører spørger en anden ordfører, hvad en tredje ordfører angiveligt har set på en fjerde tidspunkt.
Det har jeg nogle ret klare holdninger til: Det synes jeg ikke er seriøst.
Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Et er at være politisk uenige – det synes jeg jo at vi har lov til at være, og det ved jeg også at ordføreren er enig i – noget andet er, hvis man ikke giver Folketinget de oplysninger, der spørges om.
Der går jeg ud fra at ordføreren er enig i, at Folketinget skal have retvisende oplysninger og skal have de oplysninger, der bedes om.
Det, der jo har været problemet i den her sag, er, at det har vi ikke fået.
Der er så også blevet lavet lidt spin fra Venstres side om, at det er et personligt korstog – som vi også hørte ministeren bruge.
Det er jo slet ikke det, det handler om.
Når vi f.eks. ikke helt konkret får at vide, hvad det er for nogle linjer, ministeren fjerner i den pressemeddelelse, som bliver sendt ud som instruks, sidder man jo som opposition lidt tilbage og kan ikke komme videre, fordi ministeren simpelt hen kan vælge at sige: Jeg ønsker ikke at give Folketinget den besked.
Er det ikke et problem?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-04-26:
Det ville være en dejlig verden, vi levede i, hvis vi havde fuld information om alting, hele tiden og til alle tider.
Det har vi ikke, bl.a. fordi vi har en tredeling af magten i Danmark, og den støtter jeg sådan set op om.
Nej, det er simpelt hen sådan, vi ser det.
Vi ser det på den måde, når man tvinger en minister til at sidde time efter time efter time i et samråd, hvor det er relativt tydeligt, at man går efter manden og ikke bolden.
Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Nu er det så en kvindelig minister, vi har.
Men der er jo ikke tale om, at vi har bedt om information om alt muligt, og at vi skal have information til alle tider.
Der er tale om, at der er nogle unge mennesker, der virkelig har lidt under den her lovgivning, der er blevet lavet, indtil Ombudsmanden udtrykte sin kritik og sagde, at der er sket en ulovlig sagsbehandling.
Det håber jeg at ordføreren er klar over, altså, at det har haft nogle personlige konsekvenser for nogle mennesker.
Derfor er det da et problem, at ministeren ikke vil udlevere det materiale, vi beder om.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-04-26:
Jeg er helt på det rene med, at det er en kvindelig minister, vi har.
Når man bruger et udtryk, som at man går efter manden og ikke efter bolden, er det en talemåde, ligesom udtrykket formand ikke dækker over, at den pågældende nødvendigvis er mand – eller ligesom en bussemand, som er noget, man har i næsen, heller ikke hedder en bussekvinde.
Når det er sagt, er jeg helt med på, at de pågældende står i en meget, meget alvorlig situation, og det var egentlig også det, jeg prøvede at understrege i min ordførertale, nemlig at det, der har været vores udgangspunkt, er at ændre på den praksis.
Der kan findes talrige situationer, hvor man kan sige, at det er rimeligt nok, at de unge mennesker er sammen, selv om den ene ikke er myndig, men udgangspunktet må være et andet.
Det synes vi er rimeligt, og derfor synes jeg, at den situation, man har stået i før denne ændring, var endnu mere alvorlig.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-04-26:
Jeg kender ikke den pågældende e-mail.
Jeg kan ikke udtale mig på vegne af en af mine tidligere kollegaer.
Og jeg har ikke set den pågældende e-mail, så det kan jeg jo ikke sige noget begavet om.
Det, fru Stine Brix spørger til, er en tredjehåndsberetning om noget, jeg ikke har været en del af.
Hvis man mener, man har spørgsmål til medlemmer af Udlændinge- og Integrationsudvalget, må man jo stille det til dem i stedet for at rejse det i Udvalget for Forretningsordenen.
Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Det med Thor var godt fanget.
Det var jo præcis ironisk, og det skal man måske ikke være over for ordføreren.
Men nu går ordføreren jo også meget op i, om dem, der kommer til Danmark, har en kristen kultur.
Er det en enig folketingsgruppe i Dansk Folkeparti, som er enig i at sige nej til det her lovforslag?
Christian Langballe (DF), 2018-04-26:
Jeg vil sige: I lige måde.
Jeg tror ikke rigtig, at ordføreren hørte ironien i min indledende kommentar.
Mads Fuglede (V), 2018-04-26:
Jeg bider selvfølgelig også mærke i, at det buldrer og brager i baggrunden, og at naturen kan høres, og det er jo altid sådan – sådan har det været i mange tusind år – at når den gør det, kan man udlægge det til gunst for det, man siger, eller til ugunst for det, de andre siger.
Det oplevede vi så også her i dag.
I dag er en vigtig dag for rigtig mange mennesker, helt præcis for 1.953 voksne og 472 børn.
Vi indfrier nemlig deres ønske om at blive danske statsborgere.
Det er den største gave, Danmark kan give nogen, og det er i min optik den største gave, nogen kan modtage.
Men de er bestemt ikke kommet sovende dertil.
De har alle sammen knoklet hårdt for at få deres navn på dette lovforslag.
At blive dansk statsborger kræver nemlig, at man opfylder en lang række krav, bl.a. i forhold til sprog, selvforsørgelse og kendskab til Danmark og dansk historie.
Og sådan skal det være, og jeg håber, at det leder til, at man, som hr. Christian Langballe var inde på, også bliver dansk i hjertet.
Ellers giver et statsborgerskab ikke megen mening.
Vi skal sørge for, at Danmark og det danske statsborgerskab er for dem, der kan og vil vores land, vores samfund, vores kulturarv og alt det, vi er og har fået i arv.
Jeg glæder mig over, at så mange mennesker ønsker at dele det danske statsborgerskabs glæder og rettigheder og håber, at de også forstår, at de også deler pligter med os andre.
Endnu en gang tillykke til de nye statsborgere.
Venstre støtter lovforslaget.
Martin Henriksen (DF), 2018-04-26:
Ud over at jeg selvfølgelig vil benytte mig af lejligheden til at erklære mig fuldstændig enig i hr. Christian Langballes fremragende ordførertale, kunne jeg godt tænke mig at spørge Venstre, om det virkelig er Venstres opfattelse – for der er jo en del af de her mennesker, som har dobbelt statsborgerskab, det har man indført mulighed for – at man kan være loyal over for to lande?
Bør det ikke være sådan, at ens loyalitet ligger ét sted, hos ét land?
Mads Fuglede (V), 2018-04-26:
Det her med at være loyal over for to lande tror jeg egentlig ikke er så svært.
Jeg tror, man kan have mange forpligtelser og ting, man er loyal over for, men det er i hvert fald helt afgørende, at man, når man er her og bliver statsborger her, udviser en dyb respekt og loyalitet over for det samfund, man så er endt i.
Gør man ikke det, er jeg i hjertet overbevist om, at vi gør bedst i at skilles igen.
Martin Henriksen (DF), 2018-04-26:
Kan man så også være loyal over for tre lande eller fire lande?
Det må man jo kunne.
Det må jo være Venstres opfattelse.
Jeg skal bare lige forstå det.
Venstre havde i lang tid den opfattelse, at man var modstander af dobbelt statsborgerskab.
Jeg tror også, at man havde den argumentation, som Dansk Folkeparti har haft, og som vi i øvrigt stadig har i Dansk Folkeparti, nemlig at man er loyal over for ét land, at man har hjemme ét sted.
Man kan have alle mulige fortællinger med i bagagen, det er jo fair nok, og ens forældre og en selv kan komme fra andre steder, og det gør selvfølgelig, at det præger en som menneske.
Det er også fair nok.
Spørgsmålet er så: Kan den også ligge tre steder og fire steder?
Og hvis ikke den kan det, hvorfor er det så?
Mads Fuglede (V), 2018-04-26:
For at vende tilbage til det, jeg forsøgte at antyde før, så bør den loyalitet, man har, hvis der skulle opstå en konflikt mellem de ting, man føler sig loyal over for, være der, hvor man nu har fået sit statsborgerskab, og det må være udgangspunktet for den måde, man agerer på som borger i det her samfund.
Hvis man ikke gør det og ikke føler den loyalitet over for det her samfund, har det jo været en fejl at tildele vedkommende et statsborgerskab.
Christian Langballe (DF), 2018-04-26:
Jeg troede, det var krigsguden, og det er måske ikke lige præcis det image, som Alternativet gerne vil have påklistret sig.
Men jeg mener, at det, der er afgørende, er hensynet til Danmark og danskerne.
Ja, det mener jeg, og der ved jeg jo godt at vi er helt uenige.
Jeg mener faktisk, der er et hensyn at tage til danskere og Danmark, og det mener jeg ikke bliver taget, og det er jo derfor, vi stemmer nej.
Vi står ved det ansvar, som vi har for det Danmark, som vi holder af, og derfor stemmer vi nej.
Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Jeg bliver så ked af det, når jeg hører ordførerens tale på det her område.
Det er jo ikke første gang, jeg har hørt en nogenlunde tilsvarende tale, og jeg kan sige, at Thor er udenfor.
Det ved jeg ikke om publikum kan høre, men det buldrede og bragede, og jeg tænker, at han er kørt hen over himlen i sin tordenvogn, da han hørte talen, og tænkte: Ih, hvor er det trist at høre en tale, som er så afvisende over for de her mennesker, som har kæmpet hårdt for at få statsborgerskab.
Jeg ville sådan ønske, at ordføreren havde været til stede i det lokale, som Alternativet lånte – det var herinde bagved – da vi havde statsborgerskabsdag, hvor vi spurgte folk: Hvad betyder statsborgerskab for dig?
Der var rigtig mange forskellige svar, men et af de gennemgående var: Nu får jeg endelig et tilhørsforhold, som bliver anerkendt i Danmark, nu har jeg lov til at stemme, nu føler jeg mig for alvor som en del af samfundet.
Det er en kommentar.
Stine Brix (EL), 2018-04-26:
Dansk Folkepartis liste over forslag til stramninger af udlændingelovgivningen synes uendelig.
Der går ikke en arbejdsuge herinde, uden at vi behandler nye – eller gamle – forslag til stramninger fra Dansk Folkeparti.
Det forslag, vi behandler her, handler om personer, der har fået et indrejseforbud med en tidsbegrænsning.
Dansk Folkeparti vil lave en særlig ansøgningsprocedure, så personer, der har udstået deres tidsbegrænsede indrejseforbud efter en udvisningsdom, skal ansøge om ret til at besøge Danmark igen.
Dertil er der for det første at sige, at vi i en retsstat plejer at hylde princippet om, at når en dom er udstået, er gælden til samfundet betalt.
En tidsbegrænsning af et indrejseforbud mister sin mening, hvis indrejseforbuddet udstrækkes til at vare ud over tidsbegrænsningen.
For det andet er det jo ikke sådan, at alverdens borgere har ret til at besøge Danmark.
Danmark har i mange år håndhævet en stram visumpolitik.
Hvis du er statsborger i et land, hvorfra der er asylansøgere i Danmark, er dit land kategoriseret i en særlig landegruppe, hvor der skal helt særlige grunde til, at de danske myndigheder eventuelt udsteder et visum til dig.
Vi ser desværre eksempler på, at veletablerede borgere – et eksempel kunne være borgere fra Iran, som ellers ikke har nogen grunde til at søge asyl; det kan være, at de ikke har noget udestående med præstestyret; det kan være, at de har en virksomhed eller et vellønnet job i Iran – alligevel får et afslag på en ansøgning om at besøge selv nærtstående familie i Danmark.
Det billede, som forslagsstillerne tegner i bemærkningerne til forslaget, af, at Danmarks grænser er åbne for alle, og det billede af, at personer, der er udvist med tidsbegrænset indrejseforbud, automatisk kan vende tilbage til Danmark, efter at indrejseforbuddet er udløbet, har ikke så meget med virkeligheden at gøre.
Hvis man er så heldig at have et EU-pas, vil man som udgangspunkt kunne rejse ind i Danmark, men i forhold til meget store dele af den tredje verden gælder en meget stram dansk visumpraksis, som jeg også sagde lige før.
Derfor mener vi ikke, at der er brug for den her stramning, og Enhedslisten kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Laura Lindahl (LA), 2018-04-26:
Beslutningsforslaget, som Dansk Folkeparti har fremsat, handler om at indføre en ordning, der sikrer, at man efter et indrejseforbuds udløb ikke bare får automatisk adgang til Danmark.
Det er Liberal Alliances klare holdning, at kriminelle udlændinge ikke har noget at gøre i Danmark.
Udvises man fra Danmark, mister man også automatisk sit opholdsgrundlag i landet.
Det betyder jo altså også, at udlændinge ikke bare pr. automatik kan vende tilbage til Danmark og fortsætte tilværelsen i landet, når indrejseforbuddet ophører.
Opholdstilladelse gives ikke til udlændinge, der må anses for at være en alvorlig trussel mod den offentlige orden, men det laver dog ikke om på, at der gælder de almindelige regler om indrejse i Danmark, som gælder for alle andre, når udvisningsdommen er udløbet.
Men her er indrejsereglerne jo netop skruet sammen på den måde, at man, hvis man har begået meget alvorlig kriminalitet, udvises for bestandig.
I Liberal Alliance hæfter vi os ved, at det vil konflikte med Danmarks forpligtelser i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention at nægte personer adgang til Danmark efter udløb af indrejseforbuddet, for det vil jo betyde, at man er blevet udvist for bestandig, og det vil ændre på det proportionelle i udvisningsdommene.
Af disse grunde kan vi i Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.
Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Formålet med det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat, er, at man, hvis man får en ubetinget udvisningsdom, ikke automatisk skal have adgang til Danmark, når tidsperioden er udløbet.
Det vil sige, at man vil ændre reglerne for de personer, hvis dom om ubetinget tidsbegrænset udvisning af Danmark er afsonet, således at de her mennesker ikke kan vende tilbage til Danmark, men i stedet for skal ansøge herom.
Der er ikke sådanne objektive kriterier, eksempler eller andre ting i beslutningsforslaget, der ligesom tilkendegiver, hvilken grunde det skulle være.
Helt principielt er vi i Alternativet imod det her beslutningsforslag, og det er vi, fordi vi jo har en grundsætning i det danske retssystem, nemlig at når man har afsonet sin straf, har man afsonet sin straf.
Det betyder, at der ikke skal lægges alt muligt ekstra i halen på den.
Jeg skal hilse fra De Radikale og sige, at det kan de heller ikke.
Naser Khader (KF), 2018-04-26:
Kriminelle udlændinge skal ud, så kort kan det siges.
Og det er der stort set enighed om blandt mange partier her i Folketinget.
Der bliver udvist for få efter min smag, og er der noget, bandemedlemmer har respekt for, så er det udvisning og ikke fængselsophold, for der laver de flere bander.
Derfor skal vi blive ved med at se på, hvordan vi udviser kriminelle udlændinge, indtil det kun er de allermest tungtvejende årsager, der gør, at man ikke bliver udvist ved dommen.
Nu handler det konkrete forslag ikke om selve udvisningsreglerne, men om konsekvensen af et indrejseforbud.
Man ønsker, at det ikke skal være muligt umiddelbart at indrejse til Danmark igen, når indrejseforbuddet udløber.
Men det er jo allerede sådan i dag, at bliver man idømt en udvisning, så bortfalder opholdstilladelse og visum.
Man mister simpelt hen sin ret til lovligt ophold i Danmark, også efter et indrejseforbud er udløbet.
Det, der ofte påvirker en sag om udvisning, er Danmarks internationale forpligtelser, herunder om udvisningen er proportional i forhold til forbrydelsen.
Her spiller indrejseforbuddets varighed også en rolle.
Hvis vi med forslaget reelt afskaffer tidsbegrænset indrejseforbud, vil en udvisning altså rent juridisk være et stort indgreb i tiltaltes retstilstand.
Det vil betyde, at domstolene vil have sværere ved at idømme udvisning på grund af Danmarks internationale forpligtelser.
Så selv om jeg gerne ser, at flere kriminelle udlændinge udvises pr. definition for bestandig, så frygter jeg, at forslaget vil føre til, at domstolene vil dømme færre til udvisning, og det ønsker jeg bestemt ikke.
Derfor støtter vi ikke forslaget, men takker forslagsstillerne for at sætte fokus på den her meget vigtige problemstilling.
Martin Henriksen (DF), 2018-04-26:
Tak for det.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Dansk Folkeparti helst så, at når en kriminel udlænding blev udvist, var det hver gang for bestandig, sådan at hvis man var blevet dømt for kriminalitet og domstolen vurderede, at man kunne blive udvist, skulle man ikke på noget tidspunkt have mulighed for at vende tilbage til Danmark.
Sådan er reglerne jo ikke helt i dag.
Nogle gange bliver man udvist for bestandig, og så må man ikke vende tilbage på noget tidspunkt.
Andre gange får man en udvisningsdom, og så er det en tidsbegrænset udvisningsdom, man får, hvor man i en periode har indrejseforbud til Danmark, og i den periode må man så ikke rejse tilbage, men når perioden er udløbet, kan man sådan set godt komme tilbage til Danmark.
Der så vi så helst, at det kunne man ikke.
Men jeg anerkender, at flertallet herinde på Christiansborg nu er, som det er, og jeg anerkender sådan set også, at både regeringen sammen med Dansk Folkeparti og sådan set også andre partier flere gange har forsøgt at stramme op på udvisningsreglerne.
Det, vi i Dansk Folkeparti forsøger at opnå med det her, er, at vi herinde ser, om ikke vi kan blive enige om at gøre det på en ny måde og siger: Okay, reglerne er så sådan, at man i visse tilfælde får en udvisningsdom og så et indrejseforbud i en bestemt periode.
Men det, vi i Dansk Folkeparti gerne vil se på, er, hvad der er af muligheder, hvis indrejseforbuddet falder bort, fordi det ikke gælder længere, og man så gerne vil tilbage til Danmark og derfor søger om at komme ind, fordi man vil studere, eller fordi man vil familiesammenføres med en, eller fordi man ønsker at komme ind som en, der ønsker at tage et arbejde i Danmark; der er jo forskellige opholdsordninger.
Vi vil altså se på, om ikke det var muligt at indføre en ny bestemmelse i udlændingelovgivningen, som giver mulighed for, at myndighederne kan gå ind og vurdere, om den her person altså ville komme til at ligge samfundet urimelig meget til last, fordi vedkommende tidligere har fået en udvisningsdom i Danmark.
Og jeg håber meget, at vi under udvalgsbehandlingen kan undersøge, om det vil kunne lade sig gøre.
Selvfølgelig vil det kunne lade sig gøre, hvis der er flertal for det, men vi kan undersøge forskellige modeller for det.
Så det skal være ordene, og så et beskedent ønske om, at vi forhåbentlig kan finde sammen om at kigge på, om ikke vi kan gøre det bare – i visse situationer – lidt vanskeligere for kriminelle udlændinge, som er blevet udvist, at vende tilbage til Danmark.