Troels Lund Poulsen (V), 2017-03-21:
Jeg tror, det er 6. juni-brevet.
Det er rigtigt nok, at det har Jørn Neergaard Larsen bedt STAR om at forholde sig til.
Jeg har endnu ikke modtaget en fuldstændig oplyst sag.
Jeg regner med, at vi under udvalgsbehandlingen her kan få den endelige afrapportering fra STAR om det, som var Ældre Sagens bekymring omkring kalenderårsmodellen, sådan som jeg husker den dialog, der var med min forgænger.
Men det vender vi tilbage til.
Så det kommer vi til at drøfte her under udvalgsbehandlingen.
Jeg bliver nødt til at få afsluttet det arbejde i STAR, som har været igangsat, og det er jo ikke nogen kritik af Finn Sørensen, det er sådan set blot en kritik af mig selv og mit eget system.
Men ja, det arbejde skal færdiggøres, og det er da også min klare forventning, at de problemstillinger, som er nævnt i forbindelse med kalenderårsmodellen, forhåbentlig nu kan blive løst i forbindelse med den udvalgsbehandling, vi har her.
Det er jo et arbejde, som blev sat i gang i kraft af en henvendelse fra Ældre Sagen, som Jørn Neergaard Larsen kvitterede positivt for.
Derfor forsøger jeg ikke at forhale noget eller sylte noget.
Jeg ser bestemt også på de udfordringer med en vis grad af alvor.
Jeg skal beklage, at jeg havde kastet mig ud i en kortvarig flirt med Socialdemokratiet – det skal ikke gentage sig foreløbig.
Men nu til noget andet, nemlig til det beslutningsforslag, som SF har fremsat.
Jeg vil gerne lægge ud med at sige, at regeringen ikke kommer til at støtte beslutningsforslaget; så er spændingen måske udløst.
Men regeringen deler helt grundlæggende intentionen i beslutningsforslaget om, at vi skal sikre gode vilkår for vores børn og unge.
Og så har vi vel i Danmark generelt et helt særligt fokus på, at børn skal vokse op i trygge rammer og have de bedste vilkår.
Det er jo først og fremmest et ansvar, som barnets forældre skal løfte, men det er også et samfundsansvar at sikre gode daginstitutioner, gode skoler, ja, gode rammer for en tryg opvækst.
Det klare udgangspunkt er jo, at børn under 13 år slet ikke må udføre arbejde.
Der er dog muligheder for, at børn under 13 år i nogle tilfælde kan få tilladelse til erhvervsmæssigt at deltage i kulturelle aktiviteter.
Det kan f.eks. dreje sig om en teaterforestilling, en koncert eller en spillefilm.
Lad mig nu gennemgå nogle af de punkter, som er i SF's forslag.
Det første punkt i beslutningsforslaget handler om, at Arbejdstilsynet skal overtage politiets opgave med at give tilladelse til, at børn under 13 år deltager erhvervsmæssigt i kulturelle aktiviteter.
Spørgsmålet er lidt forenklet sagt, hvilken myndighed der er nærmest til at vurdere, om det er forsvarligt at lade et barn deltage erhvervsmæssigt i en kulturel aktivitet.
Den første vurdering må selvfølgelig foretages af barnets forældre, som først og fremmest har ansvaret for, hvilke aktiviteter barnet deltager i, men når det er sagt, er det også en myndighedsopgave at beskytte børn, der ønsker at deltage i aktiviteter, som bestemt kan være krævende.
Jeg finder ikke, at der er grundlag for at lave om på den nuværende arbejdsdeling mellem Arbejdstilsynet og politiet på dette område.
Først og fremmest foretager Arbejdstilsynet ikke en vurdering af enkeltpersoners private forhold såsom deltagelse i en konkret aktivitet i relation til barnets udvikling, helbredstilstand, skolegang m.v.
Men jeg vil da meget gerne drøfte spørgsmålet med justitsministeren, sådan at vi sikrer os, at vi indretter os på en måde, som beskytter børn i underholdningsbranchen.
Det andet punkt i beslutningsforslaget handler om, at børn over 13 år, der deltager i talentshows, skal være omfattet og beskyttet af arbejdsmiljøloven.
Hertil kan jeg oplyse, at alle er omfattet af arbejdsmiljølovgivningen, når de udfører arbejde for en arbejdsgiver – det gælder voksne såvel som børn over 13 år, og det gælder også de børn under 13 år, der har fået tilladelse til at arbejde.
Det er i den forbindelse arbejdsgiverens ansvar at sørge for, at arbejdsforholdene er sikkerheds- og sundhedsmæssigt fuldt forsvarlige.
Når det kommer til børns deltagelse i talentshows, vil det ikke altid kunne betegnes som arbejde for en arbejdsgiver, og derfor vil forholdene ikke altid være omfattet af reglerne i arbejdsmiljølovgivningen.
Det samme gælder i øvrigt for andre krævende fritidsaktiviteter, hvor børn deltager i konkurrence – det kan være ridestævner, dansekonkurrencer eller andet.