Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Tak for det, formand, og tak til Dansk Folkeparti for endnu en gang at sætte fokus på de ældres forhold med den aktuelle VIVE-rapport som afsæt.
Det er jo noget, som jeg godt tror vi kan sige ligger os alle på sinde – det gør det i hvert fald også hos os i Venstre – altså at der er en værdig ældrepleje til de ældre, som vel at mærke har et behov for det, og at vi også tilrettelægger vores ældrepolitik på en måde, så vi, kan man sige, tager højde for den nye ældregeneration, hvor man netop i langt højere grad kan tilrettelægge nogle individuelle løsninger, hvor der jo er meget, meget stor forskel på, hvad der så efterspørges.
Der er ældre, som virkelig er svage, og som har brug for en meget, meget stor og personlig hjælp, og så er der andre, som skal have andre muligheder.
For vi må jo ikke undgå at sige, at det er i kommunerne, man inden for den serviceramme og inden for den lovgivning, som vi i øvrigt vedtager her i salen, tilrettelægger den ældrepleje, og der skal være en mulighed for at kunne prioritere det, og der skal så også være mulighed for at kunne tilrettelægge det individuelt.
Der er, som hr. Jeppe Jakobsen også rigtigt sagde, stor forskel på de forskellige kommuner og også den måde, som de ældre har brug for hjælpen og har behov for hjælpen på, og den frihed skal der også fortsat være ude i det kommunale selvstyre.
Sådan vil ældreområdet og velfærden i øvrigt blive prioriteret, når vi i hvert fald har regeringsansvaret, hvilket jo et eller andet sted står i modstrid med det, som man har set.
For én ting er, hvad man siger, men man kan jo kun måles på det, man gør.
Da Socialdemokraterne i hvert fald sidst havde ansvaret, prøvede man selvfølgelig at smykke sig med gyldne kæder og lånte fjer og sige, at der nok også var en krise, og at det var derfor, man blev nødt til at skære ned i kommunernes økonomi og dermed muligheden for, at der kunne drives en værdig og ordentlig ældrepleje, i hvert fald hvis vi måler det alene på kroner og øre.
Pointen var bare, at selv der var der selvfølgelig også en mulighed for at kunne prioritere – prioritere de rådighedsbeløb, der ville være inden for forskellige rammer – og det valgte man så ikke at gøre.
Uanset hvad man siger og hvordan man snor sig i dag, er det bare et faktum.
Jeg ville i hvert fald være lidt bekymret, hvis jeg sad og kiggede ind i det.
Skulle ulykken ske og der kom en ny regering med S for bordenden, er det godt nok fint, hvad man står og siger nu, men kan vi så regne med det?
Det kunne man i hvert fald ikke, sidste gang vi hørte om dette.
Så med andre ord vil vi selvfølgelig fra vores side lægge den linje, der også har været lagt i de seneste år i et tæt samarbejde med Dansk Folkeparti, om, hvordan vi kan tilrettelægge en ældrepleje, som både har en økonomi, men hvor man måske allervigtigst – jeg tror ikke, de ældre er så interesserede i at vide, hvor mange milliarder vi bruger, og at vi slås om, hvem der bruger flest – ser på, hvad det så er for nogle konkrete tiltag, der kommer ud af det til de ældre.
Det er både i forhold til de hænder, der skal til, hvilket jo er en kæmpe udfordring – det er måske den største udfordring overhovedet at få tiltrukket hænder til at løse opgaven – hjælp til dem, der virkelig har behov, introduktion af teknologi til afhjælpning af nogle af opgaverne, så der også er bedre plads til den personlige kontakt og pleje.
Så vil jeg bare afslutningsvis sige, at jeg ikke ønsker at måles på, hvor mange penge vi bruger – det slagsmål har vi sådan set dokumenterbart vundet, men det er ikke det, jeg er interesseret i at blive målt på – jeg vil gerne måles på, hvad det så er, vi kan levere ude hos den enkelte ældre af værdig og god ældrepleje af høj kvalitet.