Kasper Roug (S), 2022-05-20:
Tak for det, formand.
Som ordfører for forespørgerne tillader jeg mig lidt at åbne den her drøftelse, som vi jo egentlig skal have i dag her.
Når vi nu har hørt en fin redegørelse til Folketinget, glæder jeg mig selvfølgelig altid over den her mulighed, vi har for at drøfte vores samarbejde i rigsfællesskabet.
Sidste år stod vi her, for et år siden, og talte om rigsfællesskabet, som var præget af covid-19 og med alle de konsekvenser, som vi nu engang havde oplevet der, både for sundheden, for økonomien og også for samarbejdet rigsdelene imellem.
Netop idet vi nu så småt kunne begynde at lægge pandemien bag os og troede, at vi nu gik lysere tider i møde, blev vi pludselig ramt af en ny international krise i rigsfællesskabet, og jeg taler selvfølgelig om Putins angreb på Ukraine den 24. februar.
I både Danmark, Grønland og Færøerne har vi stået sammen og taget klar afstand fra Ruslands aggressioner, og vi har givet den fulde opbakning til Ukraine.
For i disse dage er det ikke kun Ukraine, der er under angreb, men også helt grundlæggende værdier om demokrati, fred og ikke mindst folkeretten og menneskerettighederne, som vi jo altså deler i rigsfællesskabet.
I en tiltagende usikker verden og uforudsigelig tid er det derfor vigtigere end nogen sinde, at vi i kongeriget står sammen og står op for vores fælles værdier.
Derfor er det også positivt, synes jeg, når vi i løbet af det forgangne år har styrket det udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitiske samarbejde mellem henholdsvis den danske regering, naalakkersuisut og Færøernes landsstyre.
Det er bl.a. sket ved at oprette det stående kontaktudvalg på ministerniveau, som skal sikre en tættere dialog om udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitiske emner, og desuden har Grønland fået tildelt en mere central rolle i Arktisk Råd.
Jeg er sikker på, at det styrkede samarbejde er til gavn for os alle, og det er en vigtig forudsætning for et stærkt rigsfællesskab, særlig i en tid med et voksende, komplekst og omskifteligt trusselsbillede, hvor flere og flere sagsområder får en sikkerhedspolitisk dimension.
Det gælder ikke mindst den sikkerhedspolitiske udvikling i Arktis og Nordatlanten, hvor klimaforandringerne og de geopolitiske spændinger udfordrer stabiliteten.
Det stiller nye krav til samarbejdet i rigsfællesskabet, hvor netop inddragelse og dialog er vigtigere end nogen sinde.
Jeg er glad for, at den danske forsvarsminister og den grønlandske naalakkersuisoq for udenrigsanliggender i sidste uge fik underskrevet en aftale om principperne for udmøntningen af den arktiske kapacitetspakke i Grønland.
Den politiske aftale om en arktisk kapacitetspakke på cirka 1,5 mia. kr. blev indgået af et bredt flertal i Folketinget sidste år og i tæt dialog med Grønland og Færøerne.
Med rammeaftalen blev forsvarets evne til at overvåge aktiviteterne i området styrket markant, og det er vigtigt, at den styrkede indsats giver både militær og civil nytte.
Specielt den civile del af kapacitetspakken har været et grønlandsk ønske.
Den civile del af kapacitetspakken har investeringer i bl.a. redningsoperationer, beredskabsopgaver, miljøovervågning, fiskerikontrol og klimaforskning.
En anden begivenhed i det forgangne år, som er vigtig, er statsministerens undskyldning på vegne af Danmark til de grønlandske eksperimentbørn.
Det var på tide, at vi kunne sætte måske ikke et punktum, men så i hvert fald et komma, og vi må ikke lade vores fælles historie på både godt og ondt gå i glemmebogen.
Fordi vi skal styrke vores samarbejde i fremtiden, skal vi også kende vores fælles fortid og tage ved lære af den.
Jeg håber da også, at man vil se vores fælles skæbne i et passende historisk lys.
For to eller flere generationer siden
var de vestlige samfunds logik anderledes, end den er i dag.
De var mere formynderiske og hårde, kan man sige.
Et godt eksempel i Danmark kunne jo være behandlingen af godhavnsdrengene, som man jo med nutidige briller ville sige har været udsat for decideret tortur.
Et godt samarbejde i rigsfællesskabet kræver både, at vi står sammen om alt det, vi har tilfælles, men også respekterer vores indbyrdes forskelligheder.
Man kunne måske sige noget af det samme, som Christian Juhl sagde lige før, nemlig at uenighed gør stærk, og sådan skal det selvfølgelig også være i rigsfællesskabet.
Vore lande har på mange områder været forskellige, men alligevel har vi dybe historiske rødder og har gennem tiden opbygget et tæt samarbejde.
I år har krigen atter mindet os om, ligesom pandemien gjorde sidste år, hvor vigtigt det er at holde sammen, særlig i svære tider.