Rosa Lund (EL), 2024-02-22:
Tak, og tak for det her lovforslag, som vi i Enhedslisten er rigtig glade for.
Vi er særlig glade for det her lovforslag, fordi det adskiller sig fra det beslutningsforslag, som Nye Borgerlige fremsatte i sin tid.
Der fremsatte de jo et beslutningsforslag, som ikke gik ud på at ligestille mænd og kvinders rettigheder, men som gik ud på at give mænd nogle rettigheder, mens man så samtidig forringede kvindernes rettigheder, og det tror jeg ikke var meningen.
Jeg husker selv debatten sådan, at der faktisk var en enighed herinde i salen om, at uanset hvilket køn man har, skal man have ret til at komme på et krisecenter, når man er voldsudsat.
Derfor tror jeg egentlig heller ikke, at det i sin tid var intentionen med det beslutningsforslag, at man skulle forringe kvinders rettigheder.
Ikke desto mindre var det sådan, forslaget var formuleret, og derfor er vi i Enhedslisten rigtig glade for, at det er lykkedes her at lave et lovforslag, hvor man udvider rettighederne uden at forringe rettigheder for nogle andre.
Vi håber, at styrkelsen af tilbuddene vil gøre, at flere mænd vil søge hjælp, når de udsættes for partnervold, og det er et skridt i den rigtige retning i forhold til at gøre op med det tabu og den stigmatisering, der er forbundet med at være udsat for partnervold som mand.
Vi finder det ekstremt positivt, at der kan tages særlige hensyn til behov, som udspringer af seksualitet, køn og etnicitet, ligesom vi også synes, at det er rigtig godt, at § 109 om krisecentre holdes adskilt fra § 110, så vi sikrer os, at tilbuddene under § 109 kan fastholde en specialiseret voldsfaglig indsats til voldsudsatte.
Trods begejstringen for det her lovforslag har vi lige nogle ting, vi gerne vil påpege.
Det største hensyn af alle skal tages til den voldsudsatte og dennes potentielle børns sikkerhed.
Det er vi rigtig, rigtig glade for.
Men jeg tror, at det er vigtigt, at vi fremhæver det lidt mere.
Det vil vi i hvert fald i udvalgsbehandlingen lægge vægt på om man kan, sådan at der ikke bliver tvivl, når man står som medarbejder ude på krisecentret – hvad enten man står på et krisecenter for kvinder eller et krisecenter for mænd – om, hvem der egentlig har ret til hvad.
Så det synes vi skal fremhæves, og det vil vi tage op under udvalgsbehandlingen.
For os er det vigtigt, at vi lytter til krisecentrene, når de i høringssvarene til lovforslaget fortæller om dobbelt udsathed hos nogle grupper, f.eks. kvinder med migrantbaggrund.
Der er grupper, som har brug for en skærpet indsats og beskyttelse, fordi deres problemstillinger kan være mere komplekse.
Det er vigtigt for Enhedslisten at påpege, at mens alle skal have adgang til krisecentre på baggrund af partnervold, så er der en kønsdimension i partnervold.
Uanset hvordan vi vender og drejer tallene, er der flere kvinder end mænd, der udsættes for partnervold.
Derfor er det også vigtigt for os, at det bliver afspejlet i tilbuddene, præcis ligesom det er i dag.
Det betyder ikke, at mænd ikke også udsættes for partnervold, for det gør de desværre.
Det betyder heller ikke, at mænd ikke skal have hjælp, for det skal de, og det er lige præcis det, det her lovforslag sikrer.
Derfor er det vigtigt for os, at vi ikke anskuer det her problem kønsneutralt.
Det kan jo f.eks. være tilfældet med krisecentre, som arbejder med lgbt+-personer, men for langt de fleste krisecentre vil det altså være direkte farligt at blande køn.
For det skal jo ikke være sådan, at man som indskrevet på et krisecenter risikerer at møde sin voldsudøver.
Det er måske en tænkt situation; måske er det det ikke.
Vi er i hvert fald i Enhedslisten rigtig, rigtig glade for, at man tager hensyn til det i det her lovforslag, og vi vil, som jeg sagde før, i udvalgsbehandlingen arbejde på at få fremhævet, at børn har nogle særlige rettigheder, og få fremhævet, at det altid må tage udgangspunkt i en voldsfaglig vurdering af, om man kan blande kønnene på krisecentre.
Enhedslisten støtter lovforslaget.