Carsten Bach (LA), 2024-04-19:
Tak for det, formand, og mange tak til statsministeren for redegørelsen, som jo berører rigtig mange vigtige temaer og spændende emner.
Men det, der måske nok springer mest i øjnene for mig, er det, der slet ikke er nævnt med et eneste ord i redegørelsen, nemlig den nye grønlandske sikkerhedspolitiske strategi, og derfor spurgte jeg også ind til det lidt tidligere på dagen.
Særlig kunne det jo måske have været meget relevant at høre statsministerens syn på netop det grønlandske ønske om at undgå militær oprustning og permanent militær tilstedeværelse i Arktis i stedet for blot at høre svaret om, at det er en fin strategi.
For det står jo unægtelig noget i kontrast til, at vi i Danmark i forsvarsforligskredsen er enige om – det er vi faktisk enige om – at der de kommende år skal investeres massivt i nye arktiske kapaciteter.
Så kan jeg i den forbindelse også forsikre statsministeren om, at Liberal Alliance fuldstændig vedstår sig forligets tekst på alle punkter, også når det gælder værnepligt og ligestilling.
Som oppositionsordfører er det jo unægtelig lidt svært at følge med i SVM-regeringens indre liv.
Jeg har i et stykke tid undret mig over, hvem der egentlig er kongerigets arktiske ambassadør.
Måske har regeringen udnævnt en arktisk ambassadør, som jeg bare ikke umiddelbart kender til.
Men jeg undrer mig også lidt over, hvorfor uenigheden mellem Grønland og Danmark i forhold til netop udnævnelsen af en ambassadør for Arktis ikke er nævnt i redegørelsen overhovedet.
Åbningen af en EU-repræsentation i Nuuk er for mig at se et af de mange beviser på, at der er et stigende internationalt ønske om diplomatisk samarbejde med rigsfællesskabets enkeltdele, hvorfor en ambassadør er så utrolig relevant og bør være både meget synlig og tydelig i sin tilstedeværelse
Det momentum misser vi i øjeblikket, og det bør statsministeren få udenrigsministeren til at bringe på plads hurtigst muligt.
Der synes at være et rigtig fint flow i hjemtagelsen af sagsområder på Færøerne, mens det måske halter lidt mere i forhold til Grønland.
Staten varetager ifølge redegørelsen 30 sagsområder, som kan overtages af selvstyret.
Der er også ansvarsområder, staten i dag varetager, som ikke kan overtages inden for de eksisterende rammer af grundloven.
Særlig tænker jeg på udenrigs-, sikkerheds- og forsvarsområderne.
I dag varetager Arktisk Kommando suverænitetshævdelsen og sikkerheden i Nordatlanten på vegne af rigsfællesskabet.
Søværnets skibe løser derudover også andre opgaver, bl.a. på havmiljøområdet og inden for eftersøgning og redning, det såkaldte SAR, i den nordatlantiske del af rigsfællesskabet.
Det er jo i hvert fald tilfældet, når enhederne kan sejle.
Det har der særlig på det seneste været visse udfordringer med.
De danske enheder i Nordatlanten er gamle, de er slidte, og med forsvarets egne ord lever enhederne kun kvantitativt op til NATO's styrkemål, og det er, for at sige det helt ærligt, for dårligt.
Det skal der laves om på, og det skal der laves om på i løbet af den kommende forsvarsforligsperiode.
Så er der særlig i forhold til den grønlandske økonomi brug for visse økonomiske reformer.
Statens tilskud til Grønland udgør godt halvdelen af landskassens indtægter svarende til omkring 4,3 mia. kr. i 2024, og udgifterne til de 30 områder, der kan hjemtages, udgør skønsmæssigt ifølge redegørelsen over 0,5 mia. kr. årligt for staten.