Kathrine Olldag (RV), 2022-01-11:
Vi skal i gang med L 106, og det er jo et forslag, som der har været behandlet længe og grundigt – også i baglandet – og forskellige organisationer er kommet med nogle meget interessante høringssvar, og der har været mange drøftelser i forskellige interesseorganisationer.
Det handler bl.a. om moms på kunstneriske rettigheder, der er hoveddelen af det, som vi diskuterer her, og som der ganske rigtigt og med fuld berettigelse også har været temmelig meget – hvad skal jeg sige – disput om.
Når vi kigger på essensen af lovforslaget, mener vi jo, at det er ekstremt positivt, at man har ændret lovforslaget, sådan at kunstnere ikke længere skal momsregistreres.
Det ville ikke kun være besværligt for kunstnerne, men også for forvaltningsorganisationerne: Det ville betyde rigtig meget administration.
Jeg kan også hilse fra det meget store slæng af kunstnere, jeg kender, og sige, at de er enormt glade for at slippe for det bøvl, vi oplever at sidde med, og når vi kigger på, hvad vi ellers sidder og trækkes med på skatteområdet, f.eks. det, at rigtig mange SMV'er ikke kan finde ud af at indberette moms korrekt, så tror jeg, at det er den helt rigtige beslutning at lægge det her over til forvaltningsorganisationerne og ikke lade det ligge hos kunsterne.
Det er i den forbindelse ærgerligt og underligt, at man måske ikke også har undtaget arvinger, mener vi.
Vi kan selvfølgelig godt se, at der er nogle problematikker i forbindelse med det her med overdragelse af rettigheder til andre end de oprindelige kunstnere, og vi ved ikke, om det er muligt, men jeg tænker faktisk, at den arbejdsgruppe, som skal nedsættes, godt kunne prøve at kigge specifikt på lige det her forslag om arvinger.
Jeg synes, de tidligere ordførere ikke har været så specifikke og detaljerede, med hensyn til hvad det er, arbejdsgruppen måske kunne kigge lidt på, og at de egentlig bare mere har skubbet alt ansvar over på den her arbejdsgruppe, som man så håber kan løse hele problemet, hvilket den naturligvis ikke kan, for vi ender præcis der, hvor det her lovforslag lægger op til noget provenumæssigt.
Så hvorom alting er, tænker jeg lidt, at arbejdsgruppen godt kunne kigge på det her forhold omkring arvinger som en særskilt problematik.
De administrative byrder vil stort set være uændrede for forvaltningsorganisationerne, hvis man også sikrer, at arvingerne til rettighederne bliver undtaget fra momspligten.
Det er også positivt, at der som sagt nedsættes en ministeriel arbejdsgruppe, der skal se på minimumsimplementeringen, og det er rigtig fint, at Skatteministeriet sidder for bordenden, men det kunne også være fedt, hvis Kulturministeriet var indbudt, de sidder jo også med de her problematikker til daglig og kunne måske også godt have brug for at blive klogere på det.
Tilbage står der så, at en vedtagelse af lovforslaget i dets nuværende form vil betyde, at der forsvinder mere end 200 mio. kr. bare fra tv-markedet alene, og det er mange penge for et i forvejen presset marked.
Det kan få store konsekvenser for public service, dansk indhold og i sidste ende kunstnerne, og ikke mindst også for de tv-abonnenter, som får en øget regning på 15-20 kr., som det er oplyst af Skatteministeriet.
Det vil altså i yderste konsekvens sige, at man skal sidde derude og tænke på og undre sig over, hvorfor ens abonnement stiger med 15-20 kr., og at man så skal have at vide, at de penge bl.a. går til at finansiere fængselspladser i Kosovo.
For det er jo der, hurdlen og problematikken for os i Radikale Venstre ligger.
Vi er jo fuldstændig med på, at en EU-dom skal man altid efterleve.
Hvis der er nogen, der er dukse i klassen, når det handler om at rette ind efter EU, så er det Radikale Venstre.
Og man burde jo næsten helt pr. automatik bare sige: Ja, den går vi med til, den her.
Men lige præcis fordi der er det her bizare kryds over til en aftale, som vi i øvrigt ikke er med i – er det vigtigt at sige her – mener vi faktisk ikke, at vi kan støtte op om den her måde at implementere den her dom på.
Da en implementering jo kan foregå på rigtig mange forskellige måder, hvilket Venstres ordfører også var inde på, kunne vi jo godt forestille os, at man ligesom i alle mulige andre sammenhænge, hvor man begynder at kradse moms ind fra visse brancher, fører pengene tilbage til den samme branche, således at der ikke opleves et unødigt tab af den ene eller den anden årsag.
Derfor så vi allerhelst, at de her penge føres tilbage til den sårbare dynamik, der er i det kunstneriske økonomiske system.
Og derfor regner jeg med – og det kommer også lidt an på, hvordan det ender i udvalgsarbejdet – at vi ender med at stemme imod det her forslag.
Det er sådan set ordene fra Radikale Venstre.