runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2024-03-12:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Jeg er fuldstændig enig i, at det er et dilemmafyldt område, og at det er et svært område, men jeg bliver nødt til at spørge, når nu Venstre er med til at fremsætte det her forslag, om det virkelig er Venstres holdning, at signalet skal være, at vores organer som udgangspunkt er doneret til samfundet og ikke er vores egne.
Er det virkelig et enigt Venstre, der siger, at det er sådan, det er?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Ja, det har jeg gjort mig rigtig mange tanker om, for det er også noget af det, jeg selv vil fremføre i forhandlingerne.
Vi bliver nødt til at gøre noget, alene med baggrund i at vi nu også har indført hjertedødskriteriet, som betyder, at patienter måske skal ligge lidt længere tid på intensiv afdeling.
Det er alt sammen et spørgsmål om kapacitet.
For mig vil det være en meget ulykkelig situation, hvis en borger har sat kryds ved, at vedkommende gerne vil være organdonor, og at der ikke viser sig at være kapacitet nok i sundhedsvæsenet til at klare det.
Jeg har også bidt mærke i, at regeringen er opmærksom på det omkring hjertedødskriteriet.
Men det er også i forhold til den anden vej omkring det, altså at der måske er flere hospitaler, der skal være tilknyttet og have muligheden for, at de kan få patienter ind som donorer.
Det er også noget af det, jeg håber vi vil kunne drøfte bredt politisk.
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-03-12:
Jeg kunne godt tænke mig så lige at spørge hr. Flemming Møller Mortensen om noget, for det er jo rigtigt nok, at vi begge to er sygeplejersker; men har ordføreren gjort sig nogle overvejelser omkring kapaciteten i sundhedsvæsenet, altså om det kan håndtere de mange donorer?
Hvad gør vi, når vi har for mange donorer?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Jeg trækker en lille smule på smilebåndet, for jeg har tænkt over det og spurgt mig selv, hvorfor det er, at jeg synes, at det her er så godt.
Det, jeg ønsker som socialdemokrat, er, at hver enkelt over 18 år skal ind og tage stilling.
Derfor kan man sige, at det jo lidt er en kombination af tingene: Det er en fravalgsmodel, men du skal ind og lave en bekræftelse, som nogle jo kan sige er en tilmelding.
Det tror jeg på bliver styrken i det her.
For dermed holder vi fuldstændig fast i, at det er en blød model, og det her med, at der er en total selvbestemmelse.
De, der vil prøve at lave noget polemisk ud af det her ved at sige, at det er staten, der ejer organerne, skyder totalt ved siden af, for det her rummer fuldstændig selvbestemmelse til det enkelte menneske over 18 år i Danmark.
Runa Friis Hansen (EL), 2024-03-12:
Kan ordføreren sige noget om, om regeringspartierne vil være med til at se på det her om obligatorisk stillingtagen, altså at man, når man f.eks. har fået taget sit kørekort, når man skal skifte til en anden praktiserende læge, eller det kunne også være i andre tilfælde, tager stilling til, om man kan sige ja eller nej, eller at man siger, at man har ikke taget stilling til organdonation?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Jeg håber rigtig meget, vi får en meget bred politisk drøftelse af det her i udvalget efter førstebehandlingen i dag.
Med hensyn til hvordan vi skal lave tilskyndelsen – for vi synes i Socialdemokratiet, at vi skal lave tilskyndelser – vil jeg sige: Lad os tage drøftelsen helt åbent og så finde ud af, hvordan vi får landet det bedst muligt.
For jeg ved jo, at alle, der sidder her i salen i dag som ordfører, tænker rigtig meget på de borgere og patienter, der mangler et organ.
Men vi har også i Folketinget en bred interesse for, at der skal være selvbestemmelse i forhold til det her.
Ellers er etiske dilemmaer noget, der let kan blive bragt et helt andet sted hen end der, hvor vi heldigvis ligger i Danmark i dag.
Den etiske kreds har igennem mange år vist, hvordan vi politisk kan arbejde bredt sammen på den fineste måde omkring de her svære og dilemmafyldte spørgsmål.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-12:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg vil spørge lidt ind til noget af det samme, som den tidligere ordfører var inde på.
Lad os forestille os, at ordføreren flyttede til en ny by og fik at vide, at her var man automatisk registreret i den lokale grundejerforening.
Ville ordføreren så tænke, at man selv aktivt skulle gå ind og bekræfte det, før man rigtig hørte til i grundejerforeningen, eller ville man tænke: Fint, jeg er automatisk registreret, så er alt godt?
Når jeg spørger, er det jo selvfølgelig, fordi vi ved, at rigtig mange danskere gerne vil være organdonorer, og jeg og mange andre sidder desværre med en frygt for, at den her italesættelse af, at man automatisk er registreret, faktisk vil få færre til at gå ind og tage aktivt stilling, og at det i sidste ende kommer til at overlade et endnu større ansvar og en endnu større beslutning til de efterladte.
Så hvis ordføreren flyttede til en ny by og automatisk var registreret i grundejerforeningen, ville ordføreren så føle, at man selv skulle ind og bekræfte det?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Og på fuldstændig samme måde vil det jo ske her, altså at når du fylder 18 år, får du et brev, som forklarer dig, hvordan tingene hænger sammen.
Det er det fremadrettede i det, der er lagt frem fra regeringens side.
Alle borgere vil få et brev i forbindelse med en ændring af modellen fra det, vi har i dag, til en blød fravalgsmodel.
Så kommunikationen og informationen er fuldstændig afgørende.
Men vi ved også godt som ordførere, at det har vist sig gang på gang, at alene det, at man har debatten og drøftelsen, og at man påminder folk om det og kommunikerer det ud, får mange til at tilmelde sig Donorregistret.
Derfor tror jeg, at det, at vi holder fast i selvbestemmelsen og i en blød model, hvor de pårørende har et ord at skulle have sagt i det tilfælde, at man ikke har været inde og tilmelde sig og bekræfte sin stillingtagen, er det helt rigtige skridt frem til at nå tættere på det mål, som er vores alle sammens mål, nemlig at der skal være nok organer til dem, der står på venteliste.
Mette Abildgaard (KF), 2024-03-12:
Men den information kunne man jo sende ud til folk i dag.
Gør det indtryk, når den donoransvarlige på Odense Universitetshospital, Christina Rosenlund, siger til Ritzau: »Jeg kan ikke se, det kommer til at gøre en positiv forskel.
Gør det indtryk, når en donoransvarlig er bekymret for, at det her kan koste organer stik imod det, der er intentionen?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Der er rigtig mange holdninger, der brydes i den her sammenhæng, og det, der for Socialdemokraterne er rigtig afgørende her, er, at det, vi gør i dag, ikke er godt nok.
Vi skal gøre andet og mere.
Jeg tror på, at det, at vi har lagt om til hjertedødskriteriet, kommer til at gøre rigtig meget, men jeg tror også, at det, at vi lægger modellen om, som det er foreslået af regeringen her, vil betyde, at man med god information og en god oplysningskampagne vil få den enkelte til at forholde sig til det.
Men jeg er åben over for det, ordføreren siger, og håber, som jeg også har sagt til andre ordførere, at vi i udvalgsbehandlingen nu – og det er jo det, der er det gode med beslutningsforslag – får en god proces frem mod et lovforslag, så vi vitterlig kan få drøftet, om der er andet og mere i forbindelse med tilskyndelsen, som vi kan gøre med fordel.
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-03-12:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg kunne godt tænke mig lidt at spørge til det her med, at cirka en tredjedel har taget stilling i Donorregistret; men hvornår er vi i mål?
kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Flemming Møller Mortensen om.
Er det, når 100 pct. har taget stilling?
Er det, når 70 pct. har taget stilling, når 60 pct. har taget stilling?
Har hr. Flemming Møller Mortensen gjort sig nogen overvejelser om, hvornår vi er i mål?
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Tak for spørgsmålet.
Vi er i mål den dag, hvor vi har organer nok til dem, der står på venteliste.
Det er jo sådan i dag, at det kun er godt en fjerdedel, der har registreret sig.
Ud af dem, der har registreret sig, er det kun 6 pct., der siger, at de ikke vil være organdonorer.
Registret er én ting.
Nu ved jeg også, at hr. Mike Villa Fonseca er sygeplejerske, ligesom jeg selv er, og vores sundhedsvæsen er rigtig dygtigt til at gå til den svære samtale med pårørende for at prøve at se, om der er personer, der skal dø eller er døde, der er potentielle gode donorer.
Derfor er det jo ikke et spørgsmål om at spørge, hvor mange der er tilmeldt.
Men vi har alt for mange tilfælde, hvor de pårørende står tilbage med et meget, meget svært valg, og derfor er det rigtig godt at lægge modellen om og få tilskyndet til, at hver enkelt borger med sin tilkendegivelse forholder sig til det.
Det ville gøre det meget let, både for sundhedspersonalet, for sundhedsvæsenet, men det ville i den grad også gøre det for de pårørende.
Og det synes jeg er en værdig måde at prøve at kigge ind i en ny model, som har det ene mål, at vi skal have flere organdonorer.
Runa Friis Hansen (EL), 2024-03-12:
Tak for det.
Der kan godt være sådan lidt forvirring omkring en model, hvor man er automatisk tilmeldt, men hvor det ikke gælder, før man selv går ind og laver et aktivt valg.
Vil ordføreren sige lidt om det?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Altså, det er et overvældende flertal i vores folketingsgruppe, der er enige om det her.
Når vi spørger danskerne, og der er 84 pct., der siger, at de gerne vil donere, så synes jeg jo egentlig, at det, når man så skal vælge mellem to udgangspunkter, nemlig om man som udgangspunkt ikke er donor, eller om man som udgangspunkt er donor, er et godt princip, at man så tager udgangspunkt i de fleste, men skaber en model, hvor man, hvis man ikke har lyst til at donere, har alle muligheder for at gå ind og melde fra, eller de pårørende også i sidste ende har det sidste ord, hvis man ikke har været inde og bekræfte sin stillingtagen.
Jeg synes, at der er noget naturligt i, at vi, som vi gør på alle mulige andre områder, ligesom lægger udgangspunktet der, hvor de fleste er.
På den måde tror jeg vi sikrer, at flest mulige rent faktisk får deres ønske opfyldt.
Jeg tror, at det i for mange tilfælde i dag er sådan, at folk, der rent faktisk gerne vil donere, ikke får deres ønske opfyldt, fordi vi ikke er gode nok til at få folk til at tage stilling, men også, fordi man måske som pårørende sidder med et område, man ikke ret godt inde i, og derfor tænker, at når udgangspunktet er, at man ikke skal donere, er det nok bedst at vælge den vej.
Men det er bare ikke det, de fleste gerne vil.
Jeg synes, man som udgangspunkt skal gøre det, man synes er rigtigt.
Men jeg siger bare, at alt andet lige synes jeg, det er vigtigt, at man, når man laver lovgivning, som er på et etisk meget følsomt område, tager hensyn til, hvad de fleste danskere gerne vil.
Altså, det er et svært valg – lige meget om man tager det ene udgangspunkt eller det andet udgangspunkt, vil det jo være et udgangspunkt, hvor der er nogle, der ikke har taget stilling endnu, som mener noget andet.
Men vi skal jo tage et valg her om, om det skal være det ene udgangspunkt eller det andet udgangspunkt, og der synes jeg da kun, det taler for, at man på et ret vigtigt og etisk dilemmafyldt område ændrer udgangspunktet, så det er mere i sync med, hvad flertallet gerne vil.
Jeg synes kun, det taler for, at man skal gøre det her, når man ovenikøbet som mig er overbevist om, at det også vil sikre, at der er flere, der bliver donorer, og at vi derfor også kommer til at redde nogle af de mange mennesker, der desværre dør på venteliste i dag.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2024-03-12:
Jeg er sådan set fuldstændig med på, at vi skal opfordre alle dem, der gerne vil, til at tage stilling.
Det må være kernen i det, og vi skal gerne få så mange som muligt til at gøre det.
Vi skal heller ikke lave noget, der forhindrer det.
Men jeg synes da, det er interessant, når ordføreren siger, at Venstres holdning bliver bestemt af, at der er et flertal blandt danskerne, der synes, at det skal være sådan.
Så den principielle holdning om, at ens organer som udgangspunkt er ens egne, og at man så skal opfordres til at tage stilling, er altså ikke Venstres holdning længere, hvis et flertal blandt danskerne synes, man skal gøre noget andet.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Og tak.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-12:
Tak for det.
I SF er vi, vil jeg gerne starte med at sige, mildest talt overraskede over, at regeringen fremsætter et beslutningsforslag på et tidspunkt, hvor vi i en længere periode har drøftet spørgsmål om organdonation med eksperter på møder indkaldt af sundhedsministeren – sådan som vi tidligere havde aftalt det med hinanden i forlængelse af et borgerforslag om organdonation.
Vi har deltaget i møderne med en forventning om, at vi på et tidspunkt fik lejlighed til at drøfte muligheder for forbedringer på området.
Det tror jeg kunne have kvalificeret det her forslag.
Det er ganske vist rigtigt, at med et formodet samtykke vil vi sandsynligvis kunne registrere forholdsvis mange flere potentielle organdonorer – faktisk os alle sammen, medmindre man aktivt har valgt det fra – modsat i dag, hvor man alene er potentiel organdonor, hvis man aktivt har meldt sig til.
Men ingen af delene vil jo nødvendigvis matche virkeligheden.
Det synes jeg er bekymrende.
Forslaget, som vi behandler nu, er en såkaldt blød model, hvor der indføres formodet samtykke, som først gælder, når man har bekræftet samtykket.
Gør man ikke det, vil alt være, som det plejer, hvor de pårørende i den sidste ende skal træffe den endelige beslutning.
Mange vil – ikke mindst på baggrund af debatten – netop tænke, at staten jo har truffet beslutningen for dem, og at de derfor ikke behøver at foretage sig mere.
Andre vil desværre føle sig provokeret af, at staten træffer beslutningen, og vil få taget sig sammen til at melde fra.
Vi har allerede med et meget stort flertal her i Folketinget besluttet en anden model om obligatorisk stillingtagen.
Målet er det samme: at vi skal søge alle muligheder for, at flere får taget stilling.
Og det er et forslag, som kan være med til at fastholde debatten og dialogen, men med en respekt for, at det i den sidste ende er den enkelte eller de pårørende, som træffer den endelige beslutning.
At fastholde det personlige ansvar er respektfuldt og nødvendigt, og derfor håber jeg også, det her forslag kan kvalificeres i udvalgsbehandlingen – med det formål, at flere syge borgere får adgang til organer fra andre, som selv har besluttet at give dem videre, når deres eget liv ikke længere kan leves.
Jeg synes desværre, at regeringen med det her forslag sætter sig mellem to stole, og jeg kan til dem, der måske vil være interesserede i, hvad SF tænker i forhold til en eventuel afstemning, sige, at også i SF er der delte meninger, med hensyn til om vi skal have en hård model med formodet samtykke, eller om vi skal have obligatorisk stillingtagen.
Det tror jeg faktisk vil gøre sig gældende i de fleste partier.
Men uanset om man tænker det ene eller det andet, er alle enige om, at med det her forslag løser vi ingenting.
Det synes jeg er dybt bekymrende.
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Tak til ordføreren.
For ordføreren siger, at i sidste ende skal det være den enkelte, der træffer beslutning om, om man vil være organdonor eller ej.
Er det en anden holdning, ordføreren tolker ud af det, der er beslutningsforslaget her?
For jeg er jo af den opfattelse, at der står med al tydelighed, at det er den enkelte, der selv bestemmer, om man vil være organdonor.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-12:
Nej, jeg er mig pinligt bevidst, at regeringens forslag indebærer et formodet samtykke, men hvor man selv skal ind og bekræfte det.
Min tese, som jeg synes jeg læste jeg deler med Dansk Center for Organdonation, er, at mange borgere vil tænke, at så er der ligesom nogen, der har ordnet det for dem, og dermed ikke får taget stilling.
Tallene er jo tydelige nok.
En tredjedel af borgerne har taget stilling.
For de øvrige er det pårørende, der ender med at tage stilling.
Det gør to tredjedele heldigvis med et positivt resultat.
Men hvis vi gerne vil have, at flere selv skal tage stilling til organdonation, bliver vi også nødt til at bede dem om at tage stilling, og det gør man altså ikke her.
Flemming Møller Mortensen (S), 2024-03-12:
Jeg synes jo, det fremgår meget tydeligt af beslutningsforslaget, at der ligger en endog meget stor kommunikation, information og oplysningsdel indbygget i det.
Der hører jeg også ordføreren give udtryk for, at lige nøjagtig dialog og information er noget af det, der skal til.
Her synes jeg bare, der er noget modsatrettet.
Det har i hvert fald, som jeg forstår det, været regeringens intention, præcis som ordføreren giver udtryk for, at information og dialog er nødvendigt for at tage den personlige stilling, men også for at sørge for, at man får det delt med sine pårørende, sine nære, fordi det også er en vigtig del af alt det, der vedrører at tage stilling til, om man vil være organdonor eller ej.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-12:
En blød model for samtykke, hvor nogle har taget stilling til, at vi alle sammen er organdonorer, er jo først virkningsfuld, hvis man reelt har taget stilling, og min pointe er, at flere måske ikke får taget stilling, fordi de tænker, at det er der nogen, der har gjort for dem.
Og jeg synes, det er vigtigt, at vi får taget stilling.
Det er egentlig hovedbudskabet her.
Vi kommer ikke til at stemme for forslaget, som det ligger her.
Jeg håber, det kan kvalificeres i udvalgsbehandlingen eller i reelle forhandlinger i ministeriet efterfølgende.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Anerkender ordføreren ikke, at i bl.a. England har man set, at flere rent faktisk har taget stilling ved overgangen til en lignende model som den, vi foreslår her?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-12:
Jo, og i Holland har de en modsat oplevelse af det
Jeg tror, at lande er forskellige.
Vi ved jo godt, at informationskampagner virker.
Vi har jo set før, at når der er lavet massive informationskampagner om at tage stilling, og når organisationerne omkring har været i gang med at lave kampagner af forskellig art, så er der også flere, der får taget stilling. Men det, der er væsentligt, er jo netop, at det er den enkelte selv, der får taget stilling.
Det er alt andet lige lettere for de pårørende, der eventuelt måtte komme til at skulle tage stilling i stedet for, hvis det er sådan, at man ikke har gjort det selv.
Derfor er der bare alle mulige gode grunde til, at vi skal fremme en model, hvor vi reelt får taget stilling.
Jeg er bekymret for, at der vil være forholdsvis mange her, som tænker, at det er der nogen der har gjort for dem; det er et svært spørgsmål, som man har svært ved at forholde sig til, og nu behøver man heller ikke at gøre det.
Det er jo det, der er pointen.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Var det så ikke på tide at prøve noget nyt?
Men jeg har et spørgsmål mere til ordføreren.
Har SF tænkt sig at fritstille sine medlemmer i den her sag, eller skal man følge partilinjen?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2024-03-12:
Som jeg sagde indledningsvis, at uanset om man er til en blød eller en hård model for formodet samtykke, så er alle enige om, at her sætter man sig imellem to stole og løser ingenting.
Det er det, jeg synes er fortvivlende ved det her forslag.
Derfor mener vi også i SF, at vi bør kvalificere det her forslag, så det reelt kan gøre en forskel for dem, der har brug for organer i fremtiden.
Runa Friis Hansen (EL), 2024-03-12:
Jamen det er også bare, fordi begge områder jo er områder, hvor vi taler om etik og vi taler om, at det er svært.
Så jeg har ikke et spørgsmål, men det var bare en kommentar.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Altså, vores holdning er, at danskernes organer er deres egne, og derfor er det også sådan, at du enten selv skal bekræfte, at du vil tage stilling, og ellers bliver det dine pårørende, der skal tage beslutningen, præcis som det er i dag.
Når vi så samtidig kan se den forskning, som jeg synes er mest grundig, pege på, at det rent faktisk også vil føre til, at vi redder flere liv, og hvis man mener, at den ene holdning er lige så valid at have som den anden, så synes jeg, det er helt naturligt, man tager udgangspunkt i det, de fleste mener.
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-03-12:
Tak til ordføreren for historien og talen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, om ordføreren har en analyse eller en undersøgelse af, hvor mange der aktivt vil tage stilling eller bekræfte deres valg med den her lovændring.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Nu har jeg ikke lige papirerne med.
Jeg kan se, at sundhedsministeren nikker.
Men så vidt jeg husker den seneste ændring i England, førte det til, at 10 pct. ekstra tog stilling, og de 10 pct. ekstra, der tog stilling, fordelte sig cirka ligesom dem, der allerede havde taget stilling, i forhold til hvor mange der sagde ja og nej – på baggrund af den debat, de havde på det tidspunkt.
Du må lige faktatjekke det, men jeg mener, at det er sådan, det er.
For hver eneste, vi får registreret, vil gøre det lettere at håndtere i sundhedsvæsenet.
Og alt andet lige vil der jo også komme flere, der får registreret, at de rent faktisk gerne vil donere – så vi ikke risikerer, at de pårørende, på grund af at de er i tvivl, siger fra, altså i forhold til at give lov til at donere deres organer.
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-03-12:
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren, om 10 pct. er nok, eller om ordføreren har gjort sig nogen overvejelser eller har taget andre initiativer, i forhold til hvordan vi sikrer, at danskerne går ind og registrerer sig i det nationale register.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-03-12:
Jeg vil læne mig op ad mine socialdemokratiske kollegaer, der sagde, at det jo er nok, når vi har nok organer.
Men hvad angår det med målsætningen, tror vi jo ikke, at det her gør det hele, og det håber jeg også min tale gav meget tydeligt udtryk for.
Der skal massive informationskampagner til, der skal være mere nudging – for at bruge det ord – altså være flere steder, hvor du bliver præsenteret for spørgsmålet: Kunne du ikke tænke dig at registrere dit valg?
Og så skal vi blive bedre til at udnytte kapaciteten og redde organerne ude på hospitalerne.
Så det her skal ikke stå alene.
Kim Edberg Andersen (UFG), 2024-03-12:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at sige noget, men så rodede Venstres ordfører sig alligevel ud i noget, hvor det overhovedet ikke gav nogen mening for nogen som helst længere.
Men vi kan godt lynhurtigt blive enige om, at det her forslag absolut ingenting ændrer, ud over at det som udgangspunkt lige nøjagtig er statens organer, i stedet for at det er danskernes organer, og det var det, der fik mig til at reagere.
For Venstre sagde jo, at det er danskernes organer.
Alligevel ændrer vi det i en lov, hvor man skal bekræfte det, men nu gør vi det sådan, at det som udgangspunkt er statens organer, og at du bare lige skal bekræfte det, kontra før, hvor det var dine organer, og hvor du så skulle bekræfte, at du ville af med dem.
Så bed jeg også mærke i, at Venstre og regeringen åbenbart går ind for, hvad et flertal af danskerne vil, og der kunne man jo teste det af, for jeg synes da, man skal komme med et lovforslag.
Det er jo noget pjatværk, og jeg bliver nødt til at sige, at det synes jeg faktisk også at det her forslag er.
For det er sådan halvt noget og halvt ingenting, ikke?
Det eneste, man ændrer, er, at man lige sørger for, at man som udgangspunkt har pligt til at give sine organer, altså hvis man bekræfter det, i stedet for at beholde dem.
Er det ikke korrekt, ordfører?