Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Det er sin sag, når man skal nå at have kommentarer til sidste partis ordfører og samtidig nå herop i tide.
Tak til alle partier for en god debat, og tak til de partier, de mange partier, der støtter op om Nye Borgerliges beslutningsforslag om at ophæve offentlighedslovens ministerbetjeningsregel.
Offentlighedsloven strækker sig langt tilbage i tiden, og dengang var udgangspunktet for loven åbenhed.
Men i 2013 blev en ny og gældende offentlighedslov vedtaget – mørklægningsloven, som den også bliver kaldt, fordi det har mindsket åbenheden.
En lang række vigtige dokumenter kan med ministerbetjeningsreglen, der blev indført i den nye lov, uden videre undtages fra aktindsigt, selv om de er udvekslet mellem forskellige myndigheder.
Før indførelsen af ministerbetjeningsreglen var udgangspunktet det modsatte
Her kunne aktindsigt kun begrænses i et meget lille omfang.
Flere af de partier, der dengang stemte for, har fortrudt.
Det er glædeligt, men det er desværre ikke nok til at give et flertal for at stoppe mørklægningen.
Socialdemokratiet og Venstre, de to store magtpartier, holder hånden over mørklægningsloven med det smallest mulige flertal her i Folketinget: akkurat 90 mandater bag.
Det er demokratiets spilleregler, at flertallet bestemmer.
Jeg havde dog, måske lidt godtroende, håbet på, at især Venstre var kommet på bedre tanker, for i sidste uge var Venstre medunderskrivere sammen med bl.a. os i Nye Borgerlige på et åbenhedsmanifest, der krævede mere åbenhed af regeringen i forhold til coronabeslutningerne.
Hvorfor Venstre kun ønsker åbenhed ved særlige lejligheder, forstår jeg ikke, men det kan ordføreren måske svare på.
I Nye Borgerlige ønsker vi åbenhed på alle årets 365 dage, for danskerne fortjener at få indsigt i, hvad der sker.
Den mangel på åbenhed hos myndigheder er helt uholdbar i vores demokratiske samfund.
Det er ikke småting, ministerbetjeningsreglen i mørklægningsloven har dækket over, hvad den har forhindret journalister i at sætte spot på, hvad den har forhindret danskerne i at få svar på.
Ministerbetjeningsreglen blev brugt til at mørklægge dele af sagen om Tyrkiets løsladelse af den mistænkte bag attentatforsøget på Lars Hedegaard.
Ministerbetjeningsreglen gjorde også, at journalister ikke kunne få aktindsigt i en sag om, at IS-terrorister i Syrien hæver kontanthjælp i Danmark.
Og senest under coronakrisen har ministerbetjeningsreglen også mørklagt materiale og korrespondance på tværs af danske myndigheder, der ligger til grund for regeringsbeslutningerne.
Så sent som i søndags offentliggjorde Sundhedsstyrelsen ændrede anbefalinger, så afstandskravet som hovedregel blev ændret fra 2 m til 1 m.
Vi ville være nået frem til at åbne langt mere i den seneste genåbningsaftale på Marienborg her i torsdags, hvis vi var blevet indviet i Sundhedsstyrelsens konkrete planer.
Det blev vi ikke.
Vi fik en løs forklaring på, at der ville komme nogle nye retningslinjer, men ingen antydning overhovedet af, at der ville blive en skelsættende ny kurs.
Hvorfor bad statsministeren ikke Sundhedsstyrelsen om at redegøre for de ændrede afstandskrav før forhandlingerne i torsdags eller i det mindste under forhandlingerne?
Og hvis statsministeren torsdag ikke selv var bekendt med, at Sundhedsstyrelsens nye retningslinjer ville indeholde en formindskelse af afstandskravene, var det så, fordi de blev opfundet af styrelsen i weekenden?
Det er bare få af en lang række af eksempler på, hvad ministerbetjeningsreglen skaber af problemer i forhold til aktindsigt for danskerne.
Ombudsmanden konkluderede da også i oktober 2016, at ministerbetjeningsreglen har ført til væsentlige indskrænkninger i retten til aktindsigt, uanset at den anvendes korrekt.
Det er altså ikke embedsværket, vi er ude efter med det her forslag.
Vores kritik går på selve reglen, som ikke har ført til bedre lovkvalitet, kun mørklægning.
Det problem ville vi sætte en stopper for med det her forslag, men det vil de traditionelle regeringsbærende partier desværre ikke være med til. Og hvorfor egentlig ikke?