Hans Kristian Skibby (DF), 2018-01-23:
Det er jo ikke første gang, at vi behandler et beslutningsforslag fra SF, som indeholder de forslag, som også bliver skitseret i det her beslutningsforslag.
Så har SF jo godt nok for ligesom at bryde traditionen valgt at ændre lidt på formuleringen netop i at sige, at nu vil man ikke decideret fremsætte et enkeltstående forslag på, hvad det er for en løsningsmodel, man skal benytte sig af.
Det vil man lade være op til regeringen.
Med andre ord fremlægger SF et beslutningsforslag, hvor man beder partierne om at sige ja eller nej til, om de er enige i noget, som man ikke ved hvad er.
Det synes jeg i sig selv er en nyskabelse her i Folketinget.
Vi skal altså debattere noget, vi ikke ved hvad er.
Hvad er det, vi skal pålægge regeringen?
Hvad ligger der i den bemyndigelse, og er vi så også selv som pålægsgivere pålagt at støtte det initiativ, som regeringen så kunne finde på at komme med, selv om vi ikke mener, at det er den rette medicin?
Det synes jeg virker ganske uigennemtænkt.
Jeg kunne egentlig bedre lide den gamle model, vil jeg gerne sige til SF, hvor man fra Socialistisk Folkeparti jo klart beskrev, hvad det var, man ville.
Man ønskede at have en statsbank, en statsrealkreditbank, som skulle kunne yde de her lån, og så skulle man så gøre alle danske borgere og virksomheder for den sags skyld til fælles kautionister.
Det er ikke noget, vi kan støtte i Dansk Folkeparti.
Det kunne vi heller ikke i 2016 og 2017, da man fremlagde det, og det kan vi heller ikke i den form, som Socialistisk Folkeparti fremsætter det i i den her omgang.
Der står, at man ønsker at sikre billigere lånemuligheder til boliger og erhverv i yderområder.
Sidst havde vi diskussionen om, hvad yderområder er.
Nu noterede jeg mig, at ordføreren tidligere nævnte postnumre i sine spørgsmål til erhvervsministeren.
Vi kan tage postnummeret 6700 Esbjerg.
Der er både landdistrikter og storby.
Vi kan tage postnummeret 8700 Horsens, hvor jeg selv kommer fra.
Det er også storby, og så er det samtidig også et landdistrikt, som har samme postnummer.
Hvad er det, man reelt ønsker fra SF's side?
Det har jeg svært ved at vurdere, for hvordan vil man skitsere, hvem der har en ejendom, der skal sælges i et såkaldt yderområde, og hvem der ikke har.
Hvad med alle tvivlsspørgsmålene.
Er det de gamle sogne, vi skal tilbage til?
Er det kirkebyggelinjer?
Er det vandskel, vi skal tænke på?
Eller er det postnumre?
Det synes jeg måske at SF skulle reflektere lidt mere over, for hvis vi vedtog det, som SF gerne vil med de her yderområder, som skulle have specielle billigere lånemuligheder, ville der jo også være nogle, der ville sige, at den her pågældende ejendom ligger lige nøjagtig på den anden side af det her skel, den her definitionslinje, man nu har besluttet.
Naboejendommen ligger så indenfor, de kan godt komme under en statslig kautionsbæring.
Det mener vi simpelt hen i Dansk Folkeparti er ganske uigennemtænkt.
Ja, bevar mig vel, hvis nu man skrev, at det også skulle være til folk, der havde en usund økonomi, ville det nok være lidt spøjst.
Men hvem skal definere og beskrive og beslutte, hvem der har en sund økonomi?
Hvis man tager en iværksættervirksomhed f.eks., så har den som regel en lidt dårligere økonomi de første år, fordi der er en stor etableringsfase, og der er flere år, hvor man nærmest bevidst kalkulerer med at have underskud.
Det er ganske normalt, og det er også noget, som banker ved, når de kreditfaciliterer osv.
Så hvem skal beslutte?
Hvem skal være smagsdommer for, hvem der har en sund og en ikkesund økonomi?
Det synes jeg måske at SF skulle reflektere lidt over.
Jeg synes jo, at det mest grundlæggende må være, at vi skal glæde os over, at det faktisk er blevet bedre, langt bedre at opnå realkreditlån også i de danske landdistrikter, og vi kan jo faktisk også se, at netttoudlånene er større end de lån, der bliver indfriet.
Det synes jeg måske også at vi skulle glæde os over.
Så synes jeg også, at vi skal glæde os over, at da man første gang fremsatte det her beslutningsforslag fra SF, var tiden jo en anden.
Der havde vi ikke de konjunkturforhold, som vi heldigvis oplever i dag.
Og der vil jeg da gerne til sidst sige, at det jo ikke er, fordi vi tror på, at der er lutter lagkage i de danske landdistrikter.
Der er rigtig mange steder, hvor også folk, der vil have et lån, har meget svært ved at få det, selv om de både kan fremvise en hæderlig økonomi og de vælger at købe en økonomisk passende bolig.
Det skal vi selvfølgelig gøre noget ved.
Men at lave en decideret statsforanstaltning, som SF lægger op til her, kan Dansk Folkeparti ikke anbefale.