Kim Edberg Andersen (DD), 2025-05-22:
Tak for det, formand, og tak til ordførerne.
Jeg er i den heldige situation, at jeg er blevet indskiftet.
Så det er ikke nok med, at det er en af de første gange, jeg har fået lov til at stå her på det her område.
Det er også en af de få gange, jeg har fået lov til at få tale med.
Det er ikke min spidskompetence at læse taler op, når jeg er heroppe, men jeg skal prøve.
Jeg vil godt starte ud med lige – det er i forhold til Venstres ordfører – at forsvare ministeren lidt.
Jeg synes måske, at det er lidt for meget, at man, hvis man laver et projekt eller andet sted, så også skal komme med et CO 2 -regnskab.
Det er jo for folk ude i verden, og der er et CO 2 -regnskab kun for politikere.
Der bruger vi bare pengene tosset, synes jeg.
Venstres ordfører var inde på det med blomster.
Jeg synes, at det er et fantastisk projekt at sætte folk i gang, men vi skal også huske, at vi lidt taler med to tunger, for hvad er CO 2 -regnskabet i at flyve de blomster op til den næste socialdemokratiske valgkamp?
Jeg er ikke sikker på, at det altid hænger sammen, og det er nok der, vi i Danmarksdemokraterne kommer til at have fokus.
Først vil jeg takke udenrigsministeren for den årlige redegørelse.
Det er jo som med alle redegørelser: Man kan være enig eller uenig, men mon ikke det er rigtigt, hvad der står?
Det kan vi alle sammen gå ud fra.
Derfor bliver det jo også sådan noget, hvor vi plukker lidt ud og kommer til at finde de gode ting og også lidt af de dårlige, som jeg nok også kommer lidt ind på.
Det lyder fornuftigt, som det fremgår af forordet, at vi i Danmark skal tilbage til dengang, hvor udviklingsbistand blev brugt strategisk og interessebaseret.
Det er en noget for noget-tilgang, hvor vi selvfølgelig bruger vores udviklingsbistand på formål, som helt naturligt tjener danske interesser.
Derfor lyder det faktisk rigtig godt med en fokuseret indsats, hvor nøglen er det her med, hvad der tjener de danske interesser.
Sidste efterår lancerede udenrigsministeren en ny Afrikastrategi, og selv om vi ikke lige støtter, at der samtidig skete en stigning i bevillingen, har vi bemærket, at der skal oprettes en ambassade i Rwanda i 2025.
Rwanda er jo specielt interessant, fordi Socialdemokraterne tilbage i 2019 lancerede en idé om at oprette et modtagecenter for flygtninge i et land i Afrika, og det blev så rent faktisk senere konkretiseret til Rwanda.
Jeg har set billederne, og jeg ved, at den tidligere minister har vi også til stede i dag, og det er jo lækkert.
Siden regeringens fremkomst har det ligget noget i dvale med Rwanda, men der var andre lande, der var interesseret.
I begyndelsen af maj 2025 kom det frem, at USA forhandler med Rwanda om at tage imod migranter.
Så når det nu er udenrigsministerens holdning, at udviklingspolitik skal tjene danske formål og interesser, så synes vi faktisk også, at man skal genopleve idéen om et modtagecenter i Rwanda.
Ja, det kunne faktisk også godt for vores skyld blive et udrejsecenter, som kunne huse nogle af de udviste, der sidder på Kærshovedgård i Jylland, og som vi har endog meget svært ved at få sendt hjem.
Det ville da være noget, som både tjener danske formål og interesser.
Så opfordringen til at se nærmere på Rwanda igen er hermed givet videre og forhåbentlig taget godt ned, for vi kommer jo nærmest altid kun med gode og hjælpsomme forslag til regeringen.
Det er ikke altid, at man tager dem ned, men de er da godt ment og næsten altid velgennemtænkte.
Under debatten sidste år tog vi også fat i et emne, som faktisk ikke lige er i redegørelsen.
Det handler om de her forfulgte kristne.
De var ikke med sidste år og er heller ikke sådan lige nævnt med ret mange ord i det her års redegørelse.
Det er nok rigtigt, at det er et lille hjørne, men ikke desto mindre er det ret vigtigt, at Danmark lige afsætter noget udviklingsbistand til andre lande for at sætte fokus på beskyttelsen af kristne, der forfølges.
Der er mange mennesker, der forfølges i verden.
De kristne har vi en tendens til at glemme, og dem er der faktisk også rigtig mange af, der bliver forfulgt.
Det er også rigtig vigtigt, at modtagerne af dansk bistand forpligtes til at modtage egne statsborgere – eller borgere, for den sags skyld.
Det må vi simpelt hen kunne gøre noget bedre.
Altså, modtagerlande, der får dansk bistand, skal naturligvis også modtage deres egne borgere – punktum!
Dansk udviklingsbistand har i mange år været spredt over mange lande og mange projekter.
Udgangspunktet for dansk udviklingssamarbejde skal nu være, at bistanden skal være strategisk og tjene danske interesser.
Jeg vil gerne nævne et eksempel, hvor Danmark bruger udviklingsbistand, og hvor man kan diskutere, hvordan det passer ind i den nye strategi.
Der er også noget om bæredygtig skovforvaltning i Congo og noget om at bevare den naturlige skov i Etiopien.
Det er altså 320 mio. kr. til skovprojekter rundtom i verden.