Rasmus Stoklund (S), 2020-01-17:
Jeg har glædet mig til dagens forespørgselsdebat, som jeg mener tager fat på en af de største samfundsudfordringer, vi står over for.
Det kan man finde eksempler på er rigtigt, men sådan bør det ikke være.
Integration betyder ikke, at Danmark skal tilpasse sig tilrejsende.
Det betyder, at tilrejsende skal følge de normer, som de fleste af os tager for givet.
Som ny i et land må man sætte sig ind i skik og brug.
Det gør os, der er til stede her i salen selv, når vi rejser ud i verden, og det samme kan vi helt rimeligt forvente af folk, der kommer hertil; det er noget, de selv har valgt.
De fleste indvandrere, der er kommet til Danmark, har det heldigvis på samme måde som os, der er til stede i dag.
De har valgt Danmark til, fordi vi er et frit land, et land, hvor man kan få et liv med muligheder og en tryg fremtid for sine børn: frihed.
Og når vi så alligevel har debatten her i Folketingssalen i dag, er det jo et udtryk for, at der desværre er et for stort mindretal, som fysisk har fundet vej til Danmark, men mentalt stadig har deres rødder i andre kulturkredse og i andre lande, og det fører til sammenstød.
Der er for mange, som tror, at tolkning er en selvfølge, i stedet for at tage ansvaret på sig og få lært sproget.
Der er for mange, som lader deres drengebørn passe sig selv på tidspunkter, hvor de burde lave lektier eller ligge i deres seng; for mange, der tror, at kvinder ikke skal bidrage på arbejdsmarkedet; for mange, der ikke respekterer lovgivningen og dermed fællesskabets spilleregler og deres medborgere, og der er for mange, der tror, at de skal have en holdning til, hvilken seksualitet andre menensker har.
Der er for mange, der tropper op, når en terrorist, som har slået uskyldige mennesker ihjel ved synagogen og Krudttønden, skal begraves.
Der er for mange, der tror, at de skal blande sig i, hvordan deres kvindelige slægtninge lever deres liv, og sådan kunne jeg desværre blive ved.
Men når vi diskuterer de emner, hvor udfordringerne er størst, så bliver det hurtigt polariseret.
Nogle fra venstrefløjen vil sige: Nu splitter og generaliserer du; du taler om os og dem.
Og med den anklage overser de jo, hvem der også lider under, at integrationen for mange steder er slået fejl.
For sagen er jo, at integrationsproblemer ikke alene er en konflikt mellem etniske danskere og ikkevestlige indvandrere.
Når Bekim eller Mohammed søger en læreplads og afvises gang på gang, og når de ubegrundet afvises i døren på diskoteket, så støder vi unge mennesker fra os, der på et sårbart tidspunkt i deres liv havde gjort alt det, vi andre gør, og alt det, vi forventer af os selv og hinanden, og vi giver dem nogle uretfærdige og urimelige nederlag i en sårbar alder.
Derfor skal vi finde den gyldne middelvej, og derfor er dagens debat vigtig, for det er gift for vores samfundsmodel, når sammenhængskraften sættes under pres.
Og det gør den, hvis folk oplever, at et for stort mindretal river ned, hvad andre bygger op.
De fleste med ikkevestlig baggrund vil Danmark det godt, men et fællesskab er skrøbeligt.
Og hvis folk mister tilliden til, at fællesskabet, velfærdsstaten, forvaltes retfærdigt, så begynder det at gå i opløsning.
Hvis folk ikke længere føler, at de har noget til fælles med hinanden, fordi de socialt og kulturelt har bevæget sig i diametralt modsatte retninger for længe, så bliver konsekvensen et farvel til vores samfundsmodel.
I stedet vil vi få et system, hvor man køber sig til uddannelse og velfærdsydelser, hvor man forsikrer sig, bor i afspærrede områder med vagtværn og hegn, og uligheden vil blive stor.
Vi ønsker en samfundsmodel, hvor vi lever sammen, uanset hvem vi er og hvor vi har vores rødder i verden, hvor vi kan snakke med hinanden ved forældremødet, i fodboldklubben eller i vaskehallen og genkende den tilværelse og den dagligdag, som de andre beretter om.
Den fællesskabsfølelse kan vi til gengæld kun fremtidssikre, hvis folk, der kommer hertil, bakker op om nogle grundlæggende værdier og har en grundlæggende forståelse af, hvad vi er for et land.
Og vi må erkende, at man ikke med et trylleslag bliver tilhænger af sekularisme, ligestilling og protestantisk arbejdsetik, fordi man krydser grænsen til Danmark.
Jeg har et forslag til vedtagelse med på vegne af Socialdemokratiet, som jeg gerne vil læse op: Forslag til vedtagelse »Folketinget ønsker, at der fortsat skal føres en konsekvent og stram udlændingepolitik, der sikrer sammenhængskraften i Danmark.
Folketinget konstaterer, at forudsætningen for vellykket integration er, at de udlændinge, der kommer til Danmark, bakker op om grundlæggende frihedsværdier, tilegner sig det danske sprog samt bidrager til samfundet ved at uddanne sig og deltage på arbejdsmarkedet.
Folketinget konstaterer, at langt de fleste indvandrere og efterkommere har taget Danmark til sig og bidrager positivt til samfundet.
Folketinget har som mål at bekæmpe parallelsamfund, hvor der er en overrepræsentation af kriminalitet, hvor social kontrol indskrænker friheden, og hvor medborgere chikaneres på grund af deres religion, seksualitet eller politiske holdninger.«