Mattias Tesfaye (S), 2019-12-12:
Dansk Folkeparti foreslår med det her beslutningsforslag, at der med en ændring af indfødsretsaftalen sættes et loft over, hvor mange personer der hvert år tildeles dansk statsborgerskab.
Nærmere bestemt foreslår Dansk Folkeparti, at maksimalt 1.000 personer om året tildeles dansk statsborgerskab ved naturalisation eller ved erklæring.
Faktisk har vi været i arkiverne og fundet ud af, at fru Pia Kjærsgaard på vegne af Fremskridtspartiet allerede tilbage i 1992 fremsatte et lignende forslag, der blev afvist af den daværende socialdemokratiske minister fru Pia Gjellerup.
Senere er det blevet fremsat i 1994 og 1995 og 1996 og også tilbage i 2017 og ved forhandlingerne af et nyt indfødsretscirkulære i 2018.
Heller ikke den her gang kan en socialdemokratisk regering støtte forslaget.
Grundlovens ordning er jo den, at dansk statsborgerskab kun kan tildeles ved lov.
Det er altså Folketinget, der konkret tager stilling til, hvem der skal være dansk statsborger, og det sker i praksis efter nogle faste kriterier for dansk statsborgerskab, som er fastlagt politisk i en politisk aftale.
På baggrund af de kriterier behandles ansøgningerne om dansk indfødsret, og heldigvis er der et bredt flertal i Folketinget, herunder ordføreren for forslagsstillernes eget parti, som står bag de her kriterier.
Tildelingen af dansk statsborgerskab bør efter regeringens opfattelse ske på baggrund af de krav og saglige kriterier, som aftaleparterne blev enige om med indfødsretsaftalen af 29. juni 2018.
Det sker ud fra en tilgang om at føre en stram, men ikke en skør udlændingepolitik.
Det fremgår bl.a. af beslutningsforslaget, at det er noget ganske særligt og en gave at få et dansk statsborgerskab, og derfor er det ifølge forslaget afgørende, at man sikrer sig, at de udlændinge, der modtager statsborgerskabet, virkelig er danske.
Endvidere fremgår det af forslaget, at udvælgelsen af de 1.000 personer skal ske på baggrund af kriterier om bl.a. sprogtest og beståelse af en indfødsretsprøve.
Herudover skal personer fra Norden og Sydslesvig have forrang frem for andre ansøgere.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at det er noget særligt at blive dansk statsborger, og det er netop på den baggrund, at vi stiller høje, men saglige og rimelige krav til dem, der vil være danske statsborgere.
Ansøgerne skal f.eks. dokumentere, at de kan sproget, at de er selvforsørgende, at de holder sig ude af kriminalitet, og at de har et kendskab til danske samfundsforhold.
Jeg mener helt grundlæggende, at hvis man lever op til de strenge krav, skal man også kunne blive dansk statsborger.
Det er ganske enkelt ikke fair, at en ansøger, der har haft sit liv her i Danmark, og som opfylder samtlige krav til at blive dansk statsborger, bliver mødt med et afslag, blot fordi vedkommende indgiver sin ansøgning senere end andre.
Forestil jer, at den amerikanske statsborger, der størstedelen af sit voksne liv har boet i Danmark, er blevet dansk gift, har fået børn, er vokset op i Danmark, eller har fået børn, der er vokset op i Danmark, og har arbejdet i Danmark, skal have et afslag, fordi hun tilfældigvis er nr. 1.001. Det synes jeg ikke ville være rimeligt.
Flere af de krav, som forslagsstillerne anfører i beslutningsforslaget gælder faktisk allerede i dag.
Det gælder bl.a. kravet til ansøgernes danskkundskaber og til, at ansøgeren skal bestå indfødsretsprøven.
Derudover er der allerede i dag lempeligere adgang til dansk statsborgerskab for nordiske statsborgere og dansksindede sydslesvigere.
Indfødsretsaftalen blev som bekendt indgået i sommeren 2018, hvor betingelserne for at opnå dansk statsborgerskab blev fastlagt.
Jeg er godt tilfreds med den aftale, og jeg er også godt tilfreds med det politiske samarbejde, der er omkring den aftale, så jeg kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.