runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-01-12:
Retssikkerheden på udlændingeområdet er jo ikke altid ideel, synes jeg.
Man kan f.eks. frygte, at kvaliteten af Flygtningenævnets afgørelser falder med den beslutning, som et flertal i Folketinget traf i sidste måned, om, at Udenrigsministeriet og Dansk Flygtningehjælp ikke længere skal indstille medlemmer til Flygtningenævnet.
Men når det er sagt, repræsenterer det her lovforslag, som vi behandler i dag, jo altså et fremskridt, nemlig en overførsel af kompetence i klagesager fra Udlændinge- og Integrationsministeriet til henholdsvis Flygtningenævnet og Udlændingenævnet.
Det gælder bl.a. sager om uledsagede mindreårige, visumsager og en række andre sager.
Allerede med udlændingeloven fra 1983 blev klager i asylsager fjernet fra ministerens bord og placeret i det nye uafhængige domstolslignende organ, Flygtningenævnet.
Den tanke støtter Enhedslisten, ligesom vi i 2012 støttede, at en række andre klagesager på udlændingeområdet blev fjernet fra ministeriet og lagt i det nyoprettede Udlændingenævn.
Hvis man vil undgå, at menneskeskæbner bliver kastebold for medier og politikere, synes jeg jo, det er en god idé at lægge de konkrete afgørelser i uafhængige organer.
Og hvis man så kommer frem til, at en enkeltsag viser, at loven er forkert, må man jo ændre loven.
Så vi støtter altså hovedretningen i det her lovforslag.
Man kan så diskutere, om Flygtningenævnet og Udlændingenævnet har tilstrækkeligt med ressourcer, og om for mange af klagesagerne fremover vil skulle afgøres af nævnsformanden alene eller på et rent skriftligt grundlag, men samlet set synes vi jo altså, at det er et fremskridt at placere flere klagesager i nævnene.
Derfor kan vi som udgangspunkt støtte det her forslag.
Marcus Knuth (V), 2017-01-12:
Tak, formand.
Jeg ser ikke nogen grund til at gengive kernen i det her lovforslag.
Det har de to tidligere ordførere lige gjort.
Sagerne, som de to nævn, Flygtningenævnet og Udlændingenævnet, kommer til at overtage fra ministeriet, læner sig kraftigt op ad de sager, som de to nævn allerede behandler i dag.
Overflytningen giver departementet mulighed for at fokusere på det, der er ministeriets egentlige kerneopgave, nemlig minister- og folketingsbetjening, og så er det hensigtsmæssigt, at behandlingen af samme type sager ikke ligger på alt for mange forskellige skriveborde.
Det sikrer kontinuitet i afgørelserne, hvilket i sidste ende er en god ting.
Når vi har organer som Flygtningenævnet og Udlændingenævnet, kan vi lige så godt bruge de kompetencer, der ligger dér.
Så ved jeg godt, at der er en bekymring for, at det måske kan give en øget klageadgang.
Det er jeg nu ikke så bekymret for, ikke mindst set i lyset af at vi for nylig har forbedret sammensætningen af Flygtningenævnet.
Derfor støtter Venstre lovforslaget.
Rune Lund (EL), 2017-01-12:
Det er om peberspray.
Men ville det ikke være mere passende, hvis rammerne omkring det blev reguleret ikke i en bekendtgørelse fra ministeren, men via lovgivning i Folketinget, sådan som vi f.eks. gjorde, da vi havde behandlingen af L 17?
Og dengang var justitsministeren ikke justitsminister, men han var ordfører og udtalte under førstebehandlingen, at det var sund fornuft, at det blev reguleret direkte i loven, og det var så politiloven.
Så mit spørgsmål vil egentlig være: Er det ikke lige så meget sund fornuft på det her område at regulere det i loven?
Det er det ene.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-12:
Jeg synes, at der er stor forskel på, om det handler om, at man har et magtmiddel, og om det handler om, hvor man kan bruge det.
Altså: Her har vi jo en situation, hvor der er brug for i en periode, at betjentene i et lukket fængsel har det og kan bære det, og at det så er noget, justitsministeren kan sige ja til.
Der er brug for det.
Det er jo ikke reglerne om anvendelsen, det her forslag handler om.
Rune Lund (EL), 2017-01-12:
Men skal svaret så forstås sådan, at justitsministeren er åben over for, at anvendelsen af peberspray også er noget, som skal være reguleret af loven fremover, og ikke, som det er i dag, noget, som kan reguleres af ministeren i en bekendtgørelse?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-12:
Altså, forslaget her handler jo bare om, at man må gå med det.
Hvordan man så bruger det, og i hvilke situationer man bruger det, er jo en helt anden diskussion.
Det her er jo en ren diskussion om, at man overhovedet kan sige ja til, at de må have det.
Jeg tror altså, at alle herinde ved, at vi har nogle udfordringer i vores fængsler, og det vender vi tilbage til senere på året, for det er jo ikke gjort med det her.
Vi har rigtig meget at tale om, når det angår vores fængsler, og det håber jeg vi får samlet et bredt flertal i Folketinget om.
Der skal mere til.
Men det handler altså også om tryghed for de ansatte og muligheden for at bære peberspray.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-01-12:
Jeg hører også ligesom hr. Rune Lund, at ministeren, også på baggrund af ministerens tidligere udtalelser, da ministeren var ordfører, er åben over for, at vi så regulerer det i loven, så det er Folketinget, der beslutter det.
Det er jo også noget af det, som nogle af høringssvarene er inde på, bl.a. Institut for Menneskerettigheder, at det skal være nærmere defineret i selve loven.
Det hører jeg jo egentlig at ministeren er åben over for, og det kan vi jo så tage i udvalgsbehandlingen.
Jeg er helt enig med ministeren i, at det jo er en stor og vigtig principiel diskussion, som ikke hører hjemme i et bunkelovforslag eller et bunkeforslag som det her.
Det kan man jo sige helt principielt på en række områder, hvor vi af pragmatiske hensyn samler flere ting i ét lovforslag, men det har altså også nogle konsekvenser, der bl.a. betyder, at vi ordførere tit beder om at få noget delt op.
Jeg tror også, at ministeren som ordfører har oplevet, at der er dele, man kan støtte, og dele, man ikke kan støtte.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-12:
Ja, det kan vi så bekræfte hinanden i.
Martin Henriksen (DF), 2017-01-12:
Tak for det, formand.
Vi viger gerne pladsen for Venstre en anden gang, hvis det skal være, det skal ikke komme an på det.
Tak for ordet.
Forslaget, som vi behandler, handler primært om at overføre kompetencer fra ministeriet til en række nævn og styrelser, og det finder vi i Dansk Folkeparti af flere grunde er problematisk.
Vi mener bl.a., at det er forkert, at regeringen med lovforslaget overfører flere kompetencer til Flygtningenævnet.
Dansk Folkeparti støtter ikke en styrkelsen af Flygtningenævnet; faktisk ønsker vi at nedlægge nævnet.
Det er også værd at nævne, at udlændingelovens regler om Udlændingenævnet ikke er sat i kraft for Færøerne og Grønland.
Udlændingestyrelsens afgørelse om visum til Færøerne og Grønland vil således ikke kunne påklages til Udlændingenævnet, som regeringen ellers lægger op til for en del sagers vedkommende.
Disse sager vil fortsat skulle behandles af ministeriet i overensstemmelse med de regler, som nu engang gælder for Færøerne og Grønland.
Dermed skabes der forskellige regler inden for rigsfællesskabet, hvilket kunne undgås med en fastholdelse af den eksisterende lovgivning.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er noget rod, og det rod kan vi undgå ved at fastholde de nuværende regler på området.
I forhold til de øvrige elementer i lovforslaget mener vi ikke, der er noget problem i, at sager på udlændingeområdet i visse tilfælde kan påklages til ministeriet eller til ministeren.
I Dansk Folkeparti mener vi, at der er brug for mere politisk styring af udlændingeområdet og ikke mindre, og derfor ser vi ingen grund til at flytte klageadgangen til en række nævn og styrelser.
Faktisk så vi i Dansk Folkeparti gerne, at der blev iværksat et arbejde, som skulle munde ud i, at klageadgangen helt generelt afskaffes eller mindskes inden for udlændingeområdet, således at hovedreglen bliver, at den afgørelse, som bliver truffet i første instans, er en endelig afgørelse, og så bør der i ganske særlige tilfælde være mulighed for, at en minister, eventuelt efter indstilling fra et folketingsudvalg, kan omgøre en afgørelse, som er truffet i første instans.
Som jeg læser lovforslaget, oprettes der til og med nye klagemuligheder på udlændingeområdet, hvilket trækker i den forkerte retning.
Det vil vi også spørge ind til i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Bl.a. vil vi have oplyst, hvilke merudgifter der er knyttet til, at klageadgangen på en række områder udvides.
Der er dog også et par positive elementer i lovforslaget, men som det ser ud på nuværende tidspunkt, bliver det et nej herfra til det samlede lovforslag, da det samlet set trækker i den forkerte retning.
Lovforslaget svækker den politiske styring af udlændingeområdet.
I Dansk Folkeparti ønsker vi færre klagemuligheder, ikke flere, og vi ønsker mere politisk styring og ikke mindre.
Det var det.
Mattias Tesfaye (S), 2017-01-12:
Tak skal du have.
Vi ser positivt på forslaget.
Vi er tilhængere af en stram udlændingepolitik, men vi er også tilhængere af en ordentlig udlændingepolitik.
Med det her lovforslag flytter opgaver fra ministeriet til de mere uafhængige instanser – Flygtningenævnet og Udlændingenævnet.
Det skaber mere klarhed og fjerner mistanke om politisk indblanding i enkeltsager.
Danmark kan ikke håndtere en tilstrømning, som vi særlig så i 2015.
Det er alt for mange.
Det vil presse det danske velfærdssamfund både økonomisk og kulturelt, og derfor har vi støttet de stramninger i udlændingeloven, som har været behandlet her i Folketinget.
Vi har endda foreslået yderligere stramninger og fået dem vedtaget sammen med SF og Dansk Folkeparti, og det har sammen med andre initiativer alt sammen betydet, at tilstrømningen er aftaget kraftigt.
Men når vi strammer for adgangen til Danmark, når vi beslutter at være mere strikse i udstedelsen af nye opholdstilladelser, er det samtidig vigtigt, at de myndigheder, der står bag afgørelserne, træffer sine beslutninger på baggrund af gennemtænkte procedurer, som både danskere og udlændinge kan forstå.
Det her lovforslag skaber lidt mere klarhed, lidt mere politisk armslængde, og det er positivt.
Det er samtidig vigtigt for Socialdemokratiet at fastslå, at selv om enkeltsager i medierne kan være trælse for den til enhver tid siddende minister – det har vi også et par i vores egen folketingsgruppe der kan bekræfte – har de samtidig i flere tilfælde vist sig at være nyttige i forhold til at få fokus på lovgivningen, og hvordan den administreres.
Det er bl.a. på baggrund af sådan nogle enkeltsager, at vi inden alt for længe skal behandle et forslag om ændringer i reglerne for studieopholdstilladelse.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-01-12:
Det er rigtigt, at der står, at forslaget om at udvide politiets adgang til at foretage hemmelige ransagninger til også at omfatte grove dopingsager og visse grove sager om økonomisk kriminalitet ikke er medtaget i lovforslaget her.
Det skyldes selvfølgelig en overvejelse om, at når man udvider anvendelsen af indgreb som f.eks. hemmelige ransagninger, så skal man jo overveje det særlig grundigt og også overveje, om det hører til i en sag som den her, hvor man samler rigtig mange områder.
Nogle ville sige, at det er lidt mindre ting, men det er det selvfølgelig ikke.
Men det her er jo meget et samlelovforslag, og der har vi det nok sådan, at vi jo nu skal i gang med at kigge på en rocker-bande-pakke og intensivere kampen der, og der ville det måske i den forbindelse være mere naturligt at se på, hvilke værktøjer der er nødvendige for politiet i den kamp, herunder hemmelige ransagninger.
Så det er sådan en vurdering af, hvornår det er, at man skal udvide den ordning, hvornår skal det ske, og derfor er det taget ud her.
Trine Bramsen (S), 2017-01-12:
Jeg tror, at man skal kende historikken lidt på det her område, for det var jo sådan, da vi havde regeringsmagten, at der var et stort ønske fra fængselsbetjentenes side i forhold til at få lov til at bære peberspray permanent.
Indtil da var det sådan, at man først måtte hente en peberspray i de tilfælde, hvor der opstod en konfliktsituation.
Det gjorde jo altså, at fængselsbetjentene ikke kunne forsvare sig, hvis de stod i den aktuelle og pludseligt opståede konfliktsituation, og derfor ændrede vi det dengang, så man fik bemyndigelsen.
Og vi synes egentlig, det giver god mening, at vi nu også har et lovgrundlag, så justitsministeren har bemyndigelsen til at fastsætte de rammer omkring det.
Det her handler om fængselsbetjentenes sikkerhed og tryghed, og der vil vi gå rigtig langt.
Rune Lund (EL), 2017-01-12:
Der er jo mange gode ting i det her lovforslag.
Der er også nogle ting, som jeg synes indebærer nogle problemer og måske også et problem, som fru Trine Bramsen er enig med mig i.
I forhold til pkt. 2.7 i bemærkningerne, som handler om bæring af magtmidler, herunder peberspray, i fængslerne, så er det jo sådan, at lovforslaget indebærer, at justitsministeren bemyndiges til at fastsætte regler om fængselsbetjentes adgang til at bære peberspray og andre magtmidler. Men vi havde jo lige før nytår en diskussion her i salen i forbindelse med L 17, som omhandlede politiets brug af peberspray.
Der var argumentationen jo, at det ikke var noget, en minister skulle fastsætte regler for.
Det var noget, der var så vigtigt, at det var noget, Folketinget burde vedtage regler om.
Derfor indebar lovforslaget, at Folketinget fastlagde rammerne for, hvordan politiet bruger peberspray.
Når vi nu ved, f.eks. fra Institut for Menneskerettigheder og andre, at peberspray jo ikke er et mildt magtanvendelsesmiddel, men også kan have alvorlige virkninger, f.eks. skade hornhinden m.v., ville det så ikke være passende, at man også vedrørende det her sagde, at det er Folketinget, der skal definere rammerne for brugen af peberspray i fængslerne?
Hans Andersen (V), 2017-01-12:
Det her er jo en samlet aftale indgået af arbejdsmarkedets parter og regeringen.
Som tidligere ordførere har været inde på, er der givet og taget, og det her er en samlet aftale, som alle parter kan se sig selv i, og som også hænger sammen økonomisk.
Og så vil jeg gerne uddybe, at der faktisk er 70 AMU-kurser, som der er mulighed for at tage inden for den karensperiode, men det handler jo om, at de er særlig relevante i forhold til arbejdsmarkedets behov.
Så det er ikke enten-eller, der er faktisk mulighed for at tage et kursus inden for de første 5 uger.
Finn Sørensen (EL), 2017-01-12:
Ja, det er jeg godt klar over, men ikke desto mindre er det jo en begrænsning, i forhold til hvad der findes i dag, når man indfører sådan en karensperiode, og så er det bare, jeg spørger: Hvorfor er det så vigtigt?
Og så kan man ikke nøjes med at svare, at det er der nogle andre der har aftalt.
Altså, hvorfor er det så vigtigt, at det absolut skal med?
Er det det, der redder hele økonomien i det her forslag, at man indfører den her 5-ugers karensperiode?
Hans Andersen (V), 2017-01-12:
Jeg mener sådan set, at det er en samlet, fornuftig aftale.
Der er nogle gode tiltag, som jeg har nævnt, og så har hr. Finn Sørensen den holdning, at den karensperiode, der bliver indført, på 5 uger er begrænsende i forhold til lediges muligheder.
Men jeg synes, at det her samlet set giver ledige bedre muligheder, end de har haft.
De får 100 pct. dagpenge, hvis de tager uddannelser inden for bestemte områder, hvor der er mangel på arbejdskraft.
Så min konklusion er, at det her sådan set giver et løft, både i forhold til de lediges muligheder, men jo også i forhold til virksomhedernes muligheder for at få fremtidig arbejdskraft.
Torsten Gejl (ALT), 2017-01-12:
Jeg bliver lige i sporet, og det er sådan af oprigtig nysgerrighed.
Jeg tænker, at i forhold til den her 5-ugers karensperiode har vi jo sikkert, alle partierne, vurderet for og imod hver enkelt detalje i det her forslag.
Hvad vurderer ordføreren er grunden til, at den her 5-ugers karensperiode indføres?
Hvad er forsøget på at skabe værdi?
Altså, hvorfor gør man det efter ordførerens mening?
Hans Andersen (V), 2017-01-12:
Nu har arbejdsmarkedets parter og regeringen jo forholdt sig til de forskellige elementer, og der er det her et element blandt mange.
Samlet set giver det her, synes jeg, en positiv tilgang og et løft til hele arbejdsmarkedet i Danmark.
Så er det jo rigtigt, at det for nogle ledige kan opfattes som en begrænsning, hvis man ikke, straks man er blevet ledig og får dagpenge, kan gå i gang med en ekstra uddannelse.
Men der er jo både elementer, der handler om, at man kan gå i gang med en uddannelse i opsigelsesperioden – det er et nyt tiltag, det er en forbedring – og der er faktisk, som jeg tidligere har sagt, 70 kurser, man kan tage, fordi der her er udbredt brug for arbejdskraft.
Og den mulighed er stadig væk til stede i karensperioden.
Torsten Gejl (ALT), 2017-01-12:
Jeg spørger egentlig ikke, for at ordføreren skal forsvare det.
Jeg spørger mere, fordi jeg virkelig lurer på, hvorfor det er indført, hvad meningen er med det.
Hvad er ordførerens holdning til det?
Hvorfor indfører man den her lille ting?
Hans Andersen (V), 2017-01-12:
Jamen det handler jo også om, at når man er ledig og er gået på dagpenge, så vil der for nogle ledige være mulighed for at gå ud i et job igen uden at skulle lade sig opkvalificere i en eller anden given periode, og det har vi også brug for.
Vi har sådan set i øjeblikket brug for, at de ledige, i det øjeblik de går fra ét job, så hurtigt kommer i gang med et andet job.
Det har sådan set alle gavn af.
Og så synes jeg jo også, at det her har været med til at sikre, at vi også kunne tage de øvrige positive elementer.
Finn Sørensen (EL), 2017-01-12:
De foregående ordførere har jo sådan set på udmærket vis gjort rede for de forbedringer, der er i det her forslag, så det behøver jeg ikke at gentage.
Den mest realistiske i forhold til det var måske hr. Bent Bøgsted.
For jeg tror, vi må erkende, at de her ting er gode, de peger i den rigtige retning – bortset fra en enkelt ting.
Men det er jo langtfra noget, der er tilstrækkeligt til at møde de udfordringer, vi har i de kommende år – og det er jo en udvikling, der allerede er i gang – hvor tusindvis af ufaglærte bliver overflødige, og hvor der er behov for tusindvis af faglærte.
Jeg nøjes med at sige tusindvis – der er jo mange tal, der svæver i luften om det, men nogle er oppe i rigtig store tal, altså at vi i løbet af få år mangler 30.000 faglærte arbejdere.
Og der skal jo en kæmpe uddannelsesindsats til.
Og hvis vi kan være enige om, at det her kun er et lillebitte plaster på det problem, er vi kommet et stykke vej.
Så er der vores holdning til lovforslaget.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor man i en i øvrigt udmærket buket af gode forbedringer absolut skal indføre en begrænsning af de lediges uddannelsesmuligheder.
Og det er jo det, man gør ved at indføre en 5-ugers karensperiode, hvor den ledige ikke kan komme i gang med sådan et 6-ugers forløb.
Det kommer bare lige ind: Bum, det gør vi lige.
Det virker bare som en eller anden plet, man har ovre i Dansk Arbejdsgiverforening, altså at hvis man skal give de ledige nogle bedre uddannelsesmuligheder, hvad man dybest set er modstander af, så skal de også lige selv betale på en eller anden mærkelig måde.
Og det synes vi er at trække det hele ned på et plan, hvor det ikke hører hjemme.
Enhedslistens holdning er, at så længe man ikke kan argumentere sagligt for sådan en forringelse og kan sandsynliggøre, at den ikke får nogen negative virkninger, må vi kæmpe for at få fjernet den forringelse.
Og hvis ikke vi kan få den fjernet, vil vi ikke støtte lovforslaget i den sidste ende.
Det er fuldstændig meningsløst, for uanset hvad vil det jo betyde, at nogle ledige bliver begrænset i deres uddannelsesmuligheder og dermed også i deres jobmuligheder.
Og det er jo stik imod den hensigt, man ellers har, den udmærkede hensigt, som også afspejler sig i de andre dele af lovforslaget.
Så hvad er logikken i det?
Der er overhovedet ikke nogen logik, er jeg er alvorlig bange for.
Så det skal da bare pilles ud.
Og det undrer mig, at ordførere, der selv skal tage et politisk ansvar her i salen og skal trykke på knappen på et tidspunkt, bare henviser til, at det er noget, som nogle andre har aftalt, og så gør man det.
Men at man ikke selv er i stand til at reflektere over konsekvenserne af det, man gør, synes jeg er rigtig ærgerligt.
Så det er vores holdning til det.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-01-12:
Jeg vil bare spørge ordføreren ganske kort, om ordføreren er enig med mig i, at det her lovforslag overordnet set hjælper masser af mennesker, ufaglærte og faglærte, til at komme tættere på uddannelse.
Finn Sørensen (EL), 2017-01-12:
Vi er enige om, at der er en række elementer i det her lovforslag, som er forbedringer, og det har jeg også sagt.
Det er forskellen på vores tilgang til det.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-01-12:
Så er vi vel også enige om, at alle de mennesker, der kan glæde sig til at få uddannelse på hundrede procent dagpenge, alle dem, der kan glæde sig til at få en mere fleksibel 6 ugers selvvalgt uddannelse, alle dem, der kan glæde sig til at komme i voksenlære, i hvert fald ikke kan takke Enhedslisten for det, for Enhedslisten stemmer nej.
Det er vi vel enige om, ikke?
Finn Sørensen (EL), 2017-01-12:
Tak til ordføreren.
Jeg er jo enig i de positive ting, som ordføreren fremhæver.
Mit spørgsmål er: Hvorfor er det så vigtigt at indføre den der karensperiode på 5 uger, før de ledige kan gå i gang med sådan et 6-ugers uddannelsesforløb?
Hvorfor er det så vigtigt?
Hans Andersen (V), 2017-01-12:
Tak for det.
Jeg vil gerne sige tak til de involverede parter for et bredt samarbejde og brede aftaler til gavn for både arbejdsgivere og lønmodtagere.
Det er sådan set Danmark, når det er bedst.
Dansk økonomi er i fremgang, og det smitter naturligvis af på det danske arbejdsmarked.
Beskæftigelsen stiger, og ledigheden falder.
Det er en utrolig glædelig udvikling, men det stiller også krav.
Det stiller krav til regeringen, kommunerne og regionerne.
Det stiller krav til virksomhederne og arbejdstagerne.
Der er i dag brancher og dele af landet, hvor virksomhederne har svært ved at rekruttere den nødvendige arbejdskraft, og det problem og den udfordring vokser jo i takt med den økonomiske fremgang.
Derfor har vi brug for at få udmøntet de initiativer, der ligger i trepartsaftalen, og det gør vi med det her lovforslag.
Lovforslaget sikrer for det første et mere fleksibelt uddannelsesløft.
Der indføres en midlertidig ordning fra den 1. marts 2017 til den 31. december 2019, hvor dagpengemodtagere har mulighed for at modtage 100 pct. af den hidtidige dagpengesats under uddannelse.
For det andet giver lovforslaget bedre mulighed for ledige faglærtes adgang til voksenlærlingeordningen.
I dag er der som sagt det her krav på 12 måneders ledighed, men med lovforslaget gives der adgang allerede efter 6 måneders ledighed, og igen skal erhvervsuddannelsen være inden for områder med mangel på arbejdskraft.
For det tredje sikrer lovforslaget en mere fleksibel ordning med 6 ugers jobrettet uddannelse.
Dagpengemodtagere og ledige visiteret i fleksjob får nu mere frihed til selv at kombinere kurser inden for erhvervsgrupper på en positivliste, når de deltager i jobrettet uddannelse i op til 6 uger.
Der indføres samtidig en karensperiode på 5 uger.
Samlet set målrettes uddannelsen til områder, hvor der er gode beskæftigelsesmuligheder, og initiativerne understøtter dermed, at der er tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft i hele Danmark.
Det er nødvendigt, hvis vi skal sikre vækst, fremgang og velstand i fremtiden.
På den baggrund kan Venstre støtte lovforslaget.
Finn Sørensen (EL), 2017-01-12:
Bortset fra selve konklusionen er jeg sådan set meget på linje med ordføreren, altså at der er nogle klare forbedringer i forslaget.
Og så kan jeg da få øje på en rigtig dum, meningsløs forringelse, nemlig at man vil indføre en 5-ugers karensperiode for de ledige, før de kan komme i gang med en uddannelse, medmindre de er kommet i gang med den i opsigelsesperioden – så kan man få lov at fortsætte, og det er selvfølgelig meget godt.
Hvad mener ordføreren om den del af forslaget?
Og vil ordføreren være med til, at vi stiller et ændringsforslag og ser, om vi kan skaffe et flertal for at få stemt det ud af forslaget?