Josephine Fock (ALT), 2017-11-30:
Tak for det.
Som flere har været inde på, indeholder det her lovforslag af regeringen om ændring af udlændingeloven to dele.
For det første vil man forlænge perioden for økonomisk sikkerhed ved ægtefællesammenføringer, og for det andet vil man ophæve den særlig lette adgang til domstolsprøvelse i sager om familiesammenføring med børn.
Med hensyn til den første del af lovforslaget, altså den del, der omhandler forlængelse af perioden for økonomisk sikkerhed i sager om ægtefællesammenføring, er det jo i dag sådan, at hvis en udlænding ønsker sin ægtefælle til Danmark, skal personen stille en økonomisk sikkerhed og skrive under på, at vedkommende kan forsørge ægtefællen.
Den garanti skal stilles i dag for 5 år.
Har ens ægtefælle ikke opnået permanent ophold inden for garantiperioden, skal perioden forlænges med 5 år, eller der stilles en ny garanti for 5 år.
Det, lovforslaget vil, er så at ændre perioden fra 5 til 10 år.
Og det begrunder man bl.a. med, at det er en økonomisk og administrativ byrde for Udlændingestyrelsen og kommunerne at tage sig af de her sager, også fordi det er en lettelse, når langt de fleste ægtefæller først opnår permanent ophold efter 8 års ophold i Danmark.
Og vi anerkender, at der er den administrative lettelse.
Som ordføreren for Enhedslisten tidligere har været inde på, har vi det samme spørgsmål, kan man sige, nemlig hvorfor det så er, at man her ønsker at forlænge op til 10 år og ikke nøjes med de 8 år.
Det vil vi spørge ind til i udvalgsbehandlingen.
Samtidig mener vi, at der kan være problemer, i forhold til at de fleste stiller garanti gennem banken – og vil de så kunne få en garanti for 10 år ad gangen?
Det kan stille nogle af de dårligst stillede betydelig svagere.
Så er der den anden del, som vil ophæve den særlig lette adgang til domstolsprøvelse.
Det finder vi for alvor bekymrende i det her lovforslag.
Det vil sige, at man altså vil afskaffe den lette og hurtige adgang til domstolsprøvelse i sager om familiesammenføring med børn.
Det er bare, ja, en lille sidebemærkning, som jeg fik lyst til at sige her fra talerstolen, nemlig at det synes jeg i forvejen også er problematisk.
I dag er det sådan, at hvis man af Udlændingestyrelsen får afslag på en ansøgning om familiesammenføring med børn, kan man klage til Udlændingenævnet.
Udlændingenævnets afgørelser er så endelige, det vil sige, at de ikke kan påklages til andre administrative myndigheder.
Det giver en yderligere retssikkerhedsgaranti for en i forvejen meget sårbar gruppe, nemlig de her børn.
Det er ikke kun en retssikkerhed i forbindelse med sagsbehandlingen, men det er i virkeligheden også en sikkerhed for en hurtig sagsbehandling.
Det synes jeg er et meget bekymrende argument, særligt når der er set eksempler på, at der ved domstolsprøvelser rent faktisk er truffet andre afgørelser end dem, Udlændingenævnet har truffet, og fordi den hurtige sagsbehandling er afgørende i sager, hvor vi taler om børn, som er adskilt fra deres forældre.
Derfor er vi meget kritiske over for den her del af lovforslaget.
Der er også det, at vi i virkeligheden har nogle forbedringsforslag, for sådan som det er nu, kan retten selv vælge, om sagsgangene skal forløbe skriftligt eller mundtligt, og det betyder i praksis, at langt de fleste sager foregår skriftligt, og det vanskeliggør en i forvejen meget vanskelig proces for de udlændinge, som kan have svært ved at redegøre for deres sager skriftligt.
Derfor kunne det være hensigtsmæssigt, at der var en mulighed for personligt fremmøde i retten.
Så vi er imod det her lovforslag.
Vi vil gerne spørge ind til den første del, altså omkring økonomien, men på baggrund af anden del af lovforslaget, hvor man vil fjerne domstolsprøvelsen, er vi imod lovforslaget.