Dennis Flydtkjær (DD), 2025-12-10:
Tak for det.
Vi står her til tredjebehandlingen af finanslovsforslaget på baggrund af en sund dansk økonomi, hvor det danske erhvervsliv klarer sig godt og beskæftigelsen er utrolig høj, og det er positivt.
Der er rigtig meget udenlandsk arbejdskraft, og der er også en situation, hvor seniorerne i større grad bliver på arbejdsmarkedet og er med til at bidrage til, at det hele løber rundt.
Råderummet er også på den baggrund opjusteret flere gange, og det er jo alt sammen rigtig godt for vores land.
Men der er også et men, et ret stort men, og det er, at væksten i det offentlige forbrug er utrolig høj, og spørgsmålet er jo så, om man bruger den gode økonomiske situation fornuftigt, og det mener jeg faktisk ikke at man gør.
Samtidig kan vi se, at antallet af statslige ansatte, der alene beskæftiger sig med administration, er steget med 18.000 mennesker siden 2019, altså folk, der bare laver administration, ikke politimænd, sygeplejersker eller andet, men administration.
Og kigger man i Økonomisk Redegørelse, altså regeringens egne tal, står der til at ville komme 11.000 flere offentligt ansatte i år, i 2026 og i 2027.
Så man bruger ikke pengene fornuftigt.
Sådan er det heller ikke, hvis man kigger på finanslovsforslaget, som vi behandler her i dag.
I finanslovsaftalen handlede det mest om, at der var et forestående kommunalvalg, hvor man skulle dele gaver ud til højre og venstre for at please vælgerne.
Heldigvis viser valgresultatet så, at det ikke har virket, og det kan man jo så glæde sig over, altså at danskerne ikke er så let til salg.
Det er også en finanslov, der er uden retning, og hvor man bruger løs af skatteborgernes penge.
Det viser sig jo meget godt, ved at væksten i det offentlige forbrug er historisk høj.
I år er den helt oppe på 3,5 pct.
Kigger man tilsvarende på, hvad den generelle vækst er i vores samfund, det, der hedder bnp-væksten, kan man se, at den kun er på 2,6 pct., og det er altså ikke sundt, at man hele tiden bruger flere penge, end man har der kommer ind.
Hvis man skal lave en parallel til ens privatøkonomi, tror jeg, folk godt kan regne ud, at hvis man hele tiden har en højere stigning i sit forbrug end det, man får i lønforhøjelse, går det på et eller andet tidspunkt altså galt.
Det kræver det ikke en kæmpe uddannelse at finde ud af.
Kigger vi på det konkrete i finanslovsforslaget, er det en finanslov uden retning.
Man skyder til højre og venstre og bruger bl.a. penge på alt fra scenekunst til en fjernelse af bogmomsen.
Der er forsøg med borgerpligt, og der er flere penge til Afrika, naturligvis, fristes man til at sige, for det er der jo hvert år.
Alene DR er nu oppe på at få over 4 mia. kr. hvert år, og kigger man bare på EU-bidraget, stiger det bare til næste år med 4 mia. kr., og det er om året.
Så det gode spørgsmål er jo, når man har sådan en debat, hvad man ville kunne få, hvis man prioriterede anderledes end det, den her regering gør.
Det kan man jo faktisk se, hvis man slår op i Danmarksdemokraternes finanslovsudspil, som man bl.a. kan finde på vores hjemmeside, hvis man gerne vil kigge i det.
Der har vi nemlig prioriteret en anden retning.
Vi har fire store pejlemærker, vi går efter.
Den første er, at vi vil sikre en udvikling i vores landdistrikter og skabe et land, der hænger bedre sammen.
For det andet vil vi sikre bedre vilkår for vores små og mellemstore virksomheder i Produktionsdanmark.
For det tredje vil vi løfte social- og sundhedsområdet, og for det fjerde vil vi have en stram udlændingepolitik og retspolitik.
Skal man tage det første af vores punkter, vi fokuserer på, et Danmark, der hænger bedre sammen, så har vi en række initiativer.
Jeg kan ikke nævne dem alle sammen her, for så bliver det hurtigt sådan en opremsning, så jeg vil lave nogle nedslagspunkter.
Men man kan som sagt se hele pakken på vores hjemmeside.
Vi vil gerne have udflytning af statslige arbejdspladser.
Der har simpelt hen været en skæv udvikling, hvor der har været en massiv ansættelse af statsligt ansatte specielt i vores hovedstad.
Vi vil også gerne have lavet en pulje til at bevare små landsbyskoler ude i de små samfund, som er lukningstruede.
For jeg tror egentlig, alle kan genkende, at lukker man først skolen i de små samfund, er der ikke ret mange børnefamilier, der flytter til, og at så er man inde i en negativ spiral.
Skal man også have folk til at flytte dertil, vil vi også gerne fjerne tinglysningsafgiften på de første 500.000 kr. af et huskøb, som bl.a. skal være med til, at det er nemmere for unge mennesker at komme ind på boligmarkedet, men også noget, der vil gavne dem, der har de billigste huse, som ligger i landdistrikterne, forholdsvis mere.
Har man nu slået sig ned og har fået børnene med, og skolen er der, kan det også være, man kommer i en situation, hvor man faktisk har brug for at komme ind til en uddannelse, eller man er ældre og ikke har kørekort mere.
Derfor vil vi også gerne sætte penge af til kollektiv transport i landdistrikterne.
For rigtig mange steder oplever man, at bussen går meget sjældent og i nok de værste tilfælde faktisk slet ikke går mere.
Er man kommet i den studieaktive alder, er der også den udfordring for vores landdistrikter, at så er man nødt til at flytte væk for at få en videregående uddannelse.
For i Danmark har vi fået lavet det sådan nu, at hele 96 pct. af alle videregående uddannelser ligger i de fire største byer – 96 pct.!
Det kunne godt tænkes, at vi kunne lave en noget bedre fordeling af det, så man som ung ikke skulle flytte langt væk fra sit hjemmeområde for at tage en uddannelse.
Vi ved jo, at mange gange er det svært at trække dem den anden vej igen, og så er man igen ude i en negativ spiral i vores landdistrikter.