Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-11-13:
Tak for det.
I år er det så anden gang, vi har den her redegørelsesdebat om dansk politis forhold til Europol, og der er sådan set ikke så meget nyt under solen i forhold til sidst, vi debatterede spørgsmålet.
Så det, vi har gang i her, kan jo godt ende med at blive meget retrospektivt.
Man skriver endda i redegørelsen, at den situation, vi har nu, operationelt næsten svarer til den direkte adgang, som politiet havde frem til den 1. maj 2017.
Det er jo også rigtigt.
Altså, før ringede medarbejdere, der ønskede oplysninger, som skulle tjekkes i Europols databaser, til ansatte hos NEC, der dengang fik deres lønseddel fra Rigspolitiet.
I dag ringer de så stadig væk til Ejby til nogle medarbejdere, måske endda de samme, som nu får deres lønseddel fra Europol.
Indimellem løses opgaverne altså også af to ansatte i Haag, som så også får deres lønseddel fra Europol.
Det kan selvfølgelig være vigtigt nok, men jeg tror ikke, det er det, der sådan vælter læsset.
Så har vi også den situation, at om aftenen håndteres de her henvendelser direkte til Europols operationelle center.
Det er sådan, at som led i den her aftale fik Danmark jo mulighed for at ansætte otte personer, og Rigspolitiet har så vurderet, at fire var tilstrækkeligt.
Så skulle vi opleve den situation, at vi pludselig har nogle udfordringer, så kan vi altså uden videre fordoble styrken.
Så kan vi se ud af den her redegørelse, at udvekslingen af informationer via SIENA er steget fra 2017 til 2018, og antallet af danske registreringer i EIS er også steget fra 2017 til 2018.
Og Danmark er selvfølgelig stadig blandt de flittigste søgere i EIS.
Så vi kan roligt konkludere, at dansk politi i al operationel praksis er stillet som før den 1. maj 2017.
Så er der deltagelsen i analyseprojekter og bestyrelsesmøder, hvor jeg også erindrer noget fra debatten forud for afstemningen om, at det ville vi blive udelukket fra.
Så er der afholdt seks møder i Europols bestyrelse siden den 1. maj 2017.
Dem har Danmark været med til alle sammen, og da man jo ikke stemmer i Europols bestyrelse, er Danmark også her i praksis stillet fuldstændig som før den 1. maj 2017.
Se, vores ærede kollegaer i Retsudvalget var jo på besøg i Haag for ikke så lang tid siden, og der fik de at vide, at man hos Europol var glade for, at Danmark havde sagt ja til den her aftale.
Man kan jo spekulere lidt over, at det er den melding, de får, når vi har hørt om, hvor store fortrædeligheder der har været med aftalen, og hvor glade vi skulle være for, at de andre havde sagt ja til aftalen, når det nu er sådan, at billedet i Haag altså er, at de er uhyre glade for, at vi har sagt ja til den her aftale.
Det er vi selvfølgelig også i Dansk Folkeparti, for vi har fået en knippelgod aftale, når vi nu sådan skal bruge den jargon, som man bruger i Retsudvalget.
Så er der så fremtiden, som flere ordførere har været inde på.
Som tilfældet jo var i 2017, skriver Rigspolitiet også i den her redegørelse, at i nær fremtid vil dansk politi være stillet ringere end politimyndighederne i andre lande.
Så kan man altid spørge: Hvad er nær fremtid?
Det var jo åbenbart ikke et år.
Jeg ved ikke, om det er 2 år eller 3 år.
Det tør jeg ikke svare på.
Men det er åbenbart sådan et begreb, der rummer en vis form for elastik.
Men vi har som sagt fået en rigtig god aftale.
Vi har lige så gode muligheder for at tilgå de oplysninger, vi skal have, og vi har lige så gode påvirkningsmuligheder, som vi har haft hidtil.
Så er det jo sådan, at EU står over for den situation at skulle tage afsked med Storbritannien med udgangen af marts 2019, og det betyder også, at Europol skal tage afsked med Storbritannien.
Storbritannien er storleverandør af informationer til EIS.
De sidste tal, jeg så, var, at Storbritannien sådan set var dem, der leverede flest informationer til systemet.
Om det stadig væk er aktuelt her i 2018, tør jeg ikke svare på, men ifølge de sidste tal, jeg så, var det i hvert fald sådan.
De fleste af os her ved jo godt, at London om nogen er hovedsæde for udbredelse af islamisk ekstremisme og terror i Europa.
Så det er jo ikke fuldstændig ligegyldigt, om Storbritannien nu er en del af det her samarbejde eller ej.
Derfor er det selvfølgelig også afgørende, at Storbritannien forbliver så tæt på Europol som muligt.
Det efterlader selvfølgelig også spørgsmålet, om EU er blevet for lille til Europol.
Og det synes jeg egentlig godt at man kan konkludere.
Når man nu har en situation, hvor Storbritannien melder sig ud, hvor Norge ikke er en del af samarbejdet, hvor Schweiz ikke er en del af samarbejdet, og hvor en række lande på Vestbalkan, som også er problematiske i forhold til terrorisme, ikke er en del af samarbejdet, kunne man jo sagtens forestille sig en anden model, der inddrager en større kreds af lande, som så kan inddrages i det her arbejde og også nyde gavn af det.
Jeg har det sådan, og jeg tror, mange andre også har det på den måde, at når det handler om vores fælles sikkerhed og tryghed i Europa, så er det faktisk for vigtige og væsentlige temaer til at indgå i sådan et eller andet politisk og taktisk spil om EU.
Så jeg vil da her benytte lejligheden til at give den opfordring, at Europolsamarbejdet bliver bedre rustet til fremtiden på en måde, så både lande inden for og uden for Europa kan tage del i arbejdet for derved at sikre den størst mulige opbakning til det vigtige arbejde.
Men der er ingen tvivl om, at den aftale, vi har fået, er virkelig, virkelig god.