Inger Støjberg (V), 2018-12-05:
Tak for det.
Det fremgår af FN's migrationserklæring, at vi kan skelne imellem regulære og irregulære migranter, f.eks. i forhold til indrejse, ophold og arbejde, og hvilke migranter, der har hvilke rettigheder og pligter.
Det svarer fuldstændig til regeringens politik.
Det står også helt klart, at flygtninge og økonomiske migranter er to forskellige grupper.
De har alene menneskerettighederne tilfælles.
Flygtninge skal beskyttes, irregulære migranter skal sendes hjem.
Det er dansk politik, og det er regeringens politik.
Derudover anerkendes det for første gang i en EU-erklæring, at alle lande er forpligtet til at tage deres egne statsborgere tilbage, og at lande skal bistå med at fremme den tilbagetagelse.
Det er i høj grad regeringens politik.
Og det er vel og mærke noget, som vi er overbevist om på sigt konkret kan hjælpe til med at fremme denne vanskelige dagsorden om tilbagetagelse hos lande, som normalt er modvillige på dette punkt.
Men der er steder i erklæringen, hvor budskabet står mindre klart.
Her er erklæringens tværgående principper vigtige at holde øje med.
Et af dem drejer sig om landets ret til selv at bestemme, hvilke og hvor mange udlændinge man vil have til landet som arbejdsmigranter eller studerende, og det er afgørende at slå fast, at vi med erklæringen på ingen måde fraskriver os retten til selv at bestemme, hvem eller hvor mange der skal ind i Danmark.
Det er fortsat en national kompetence, og sådan skal det selvfølgelig også blive ved med at være.
Og jeg tror sådan set ikke, at der er nogen, der kan være i tvivl om, at det også præcis er det, den her regering står for.
Noget andet er så, at vi her i Folketinget jo ikke altid er enige om det spørgsmål.
F.eks. kunne vi jo ikke blive enige om, hvordan vi ville tiltrække udenlandsk arbejdskraft.
Faktisk fremgår det også af erklæringen, at vi selvfølgelig må stille krav til udlændinge om, at de skal overholde landets love og respektere vores nationale skikke, og det er regeringen jo selvsagt enig i at vi skal kunne.
Jeg kunne sådan set komme med mange eksempler, men vil blot nævne nogle af dem her, nemlig at vi selvfølgelig skal værne om at have respekt for ytrings- og pressefriheden – det er en selvfølge – at vi skal styrke bekæmpelsen af menneskesmuglere og menneskehandlere, at vi skal styrke grænsekontrollen og sikre vores lands sikkerhed ved bl.a. at forebygge ulovlig migration, og at vi skal kunne opretholde frihedsberøvelsen af irregulære migranter.
Jeg forstår faktisk godt, at der er debat om erklæringen på et så centralt politisk område, som det her er, og jeg vil også gerne sige helt åbent, at havde vi selv kunnet skrive migrationserklæringen, så ville den have set anderledes ud, men så havde der heller ikke været tale om en fælles erklæring.
Men det er vigtigt igen at slå fast, at erklæringen på ingen som helst måde er en bombe under dansk udlændingepolitik.
Så når nogle hævder, at erklæringen forpligter Danmark til at gøre noget som helst andet end det, vi beslutter her i Folketinget, så er det ikke korrekt, og der er ikke belæg for den påstand i selve erklæringen. Men migrationserklæringen er som nævnt ikke perfekt, og den er langtfra let læselig.
Derfor synes jeg også, det er rigtig godt med en forespørgselsdebat som den her i dag.
Der skal heller ikke herske tvivl om den danske læsning af erklæringen.
Derfor har vi også fra meget tidligt i den her forhandlingsproces haft for øje, at Danmark eventuelt sammen med en gruppe af ligesindede lande kunne tilkendegive vores læsning af erklæringen, og det vil vi gøre ved at afgive en såkaldt stemmeforklaring i New York, når erklæringen formelt skal vedtages der.
Vil migrationserklæringen så løse alle problemer med ulovlig migration?
Nej, det vil den selvfølgelig ikke.
Det vil heller ikke være sådan, at vi i morgen vågner op til en ny og bedre verden.
Erklæringen er et udtryk for det, jeg vil kalde de små skridts politik.
Vi er nødt til at styrke dialogen og samarbejdet på tværs af landegrænser, hvis vi vil den ulovlige migration til livs, og det vil vi.
Vi vil den ulovlige migration til livs.
Og det er FN's migrationserklæring faktisk en ganske god første ramme for.
Jeg kan garantere, at jeg som minister vil bruge erklæringen aktivt til at fremme danske prioriteter og ikke mindst, når det handler om tilbagesendelsesområdet.
Jeg tror rent faktisk, at lige præcis den dagsorden er en dagsorden, som mange partier her i Folketinget kan bakke op om.