runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Betina Kastbjerg (DD), 2024-01-10:
Tak for det.
Ministeren nævnte i sit første svar, at der er afsat nogle ressourcer, og at politiet også får hjælp til, hvordan de nu skal håndtere de her sager, men kunne ministeren måske love her, at der vil blive fokuseret på det, altså at der, næste gang vi skal forhandle politiaftalen, vil blive sat fokus på, at de skal være bedre i stand til at løse det og forebygge de her angreb?
Peter Hummelgaard (S), 2024-01-10:
Først vil jeg sige, at jeg bestemt ikke vil udelukke, at der er behov for flere økonomiske ressourcer.
Og jeg vil også synes, det er helt centralt, at vi jo som en del af et nyt og kommende politiforlig, når vi skal forhandle det, også har nogle væsentlige drøftelser om, hvad vi gør med det her kriminalitetsområde.
Jeg tror også, det er vigtigt at få sagt og være ærlig om, at det jo ikke kun er et spørgsmål om at give politiet flere ressourcer.
Når det kommer til ransomware, er der altså også ofte tale om meget komplekse sager, hvor gerningspersonerne gemmer sig bag krypterede tjenester.
Og derudover er der også behov for, at vi robustgør det og forebygger, at både virksomheder og enkeltpersoner overhovedet kan blive udsat for den her type kriminalitet.
Sophie Løhde (V), 2024-01-10:
Vi er i regeringen meget optagede af at hjælpe ufrivilligt barnløse og i det hele taget at styrke adgangen til fertilitetsbehandling i Danmark.
Nedsat frugtbarhed er en af de mest udbredte sygdomme i dag.
Op imod en fjerdedel af dem, som ønsker at blive forældre, oplever i dag problemer med at få det til at lykkes.
Det er ekstremt hårdt og belastende at opleve ufrivillig barnløshed, og det har også store menneskelige konsekvenser for de berørte.
Samtidig kan vi også se, at antallet af fødte børn i Danmark er faldende.
Det er i sig selv en samfundsudfordring, som vi gerne vil gøre noget ved, og det er derfor, at vi gerne vil styrke fertilitetsindsatsen ved både at tilbyde flere forsøg, men også at give mulighed for at kunne få hjælp til det andet barn.
Og det er derfor, at vi fra regeringens side har meldt ud, at vi nu gerne vil og er parate til at investere et trecifret millionbeløb til bekæmpelse af barnløshed.
Jeg er dog også enig med spørgeren i, at vi aktuelt i dag har udfordringer med ventetider til fertilitetsbehandling, og derfor vil vi jo bl.a. også bruge de penge, vi vil investere i fertilitetsbehandlingen, til at opbygge kapaciteten på de offentlige fertilitetsklinikker, så vi kan nedbringe ventetiden.
Der vil også være en implementeringsperiode, men vi vil samtidig også have fokus på, hvordan vi kan bruge kapaciteten på de private fertilitetsklinikker og få dem inddraget til at kunne give hjælp.
Det er noget af det, vi nu vil gå i dialog med bl.a. Danske Regioner omkring.
Til gengæld er vores mål helt klart, nemlig at sikre, at der kan være en hurtigere adgang til fertilitetsbehandling.
Louise Brown (LA), 2024-01-10:
Tak for det.
Mener ministeren, at det er praktisk muligt at tilbyde skattefinansieret fertilitetsbehandling ved andet barn, når den gennemsnitlige ventetid for at komme til er næsten 5 måneder og i hovedstaden op til 7 måneder?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-01-10:
Det synes jeg på en eller anden måde er en lidt underlig slutning, altså at vi kun skulle støtte de internationale domstoles organer og deres uafhængighed, hvis vi ligesom vælger offensivt at intervenere i sager, hvor vi ikke har viden eller en vurdering af, at vi deler påstanden.
Det afgørende er jo, at vi har en international domstolsinstans, det afgørende er, at både det land, der indbringer sagen, Sydafrika, og i øvrigt også Israel accepterer, at sagen pågår, og det afgørende er, at Danmark understøtter de her konstruktioner.
Det har vi så gjort omkring f.eks. Den Internationale Straffedomstol ved to gange i årets løb at give ekstraordinære bevillinger og sekundere folk ind.
Så vi støtter organet, og derfor vil vi også med interesse følge den her sag.
Men vi er ikke der, hvor vi i Danmark ligesom har indtaget den position, at Israel har brudt folkeretten.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-01-10:
Jeg anerkender, at regeringen ikke har indtaget den position.
Ikke desto mindre har man da indtaget positionen, at det er vigtigt at få afdækket, om der er begået det, før man drager den konklusion.
Man vælger også i alle mulige andre sammenhænge at lytte meget grundigt til de internationale røster, der er, med hensyn til vurderingen af, at der kan være tale om folkedrab eller krigsforbrydelser osv.
Nu handler det her så om folkedrabskonventionen, så lad os forholde os til det.
Hvad er grunden til, at man fra dansk side ikke – ligesom man gjorde i november måned med Gambias sag mod Myanmar – bakker op om det og politisk tilkendegiver, at man mener, at det er vigtigt, at de rette organer ser på de her sager?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-01-10:
Det er jo, fordi vi har en anden aktuel vurdering af, hvad der er sagens substans.
Hvis det var sådan, at jeg sad inde med en viden om eller havde en meget stærk formodning om, at der var tale om et folkedrab, så ville vi jo intervenere i den her sag.
Men det er ikke den vurdering, vi har.
Det er jo ikke det samme som, at vi ikke understøtter – og derfor noterer jeg mig også den her sag – at man bruger de internationale domstolsorganer til at få afdækket de her ting.
Det støtter vi, og vi støtter det forhold, at de her domstole findes, og vi sørger for bevillinger til dem.
Men man kan godt støtte dét uden at intervenere i sagerne.
Så har vi jo i øvrigt, hvad spørgeren også udmærket godt ved, hele vejen igennem – også over for Israel direkte og i alle internationale fora – understreget vigtigheden af respekt for folkeretten, herunder den humanitære folkeret, proportionalitetsprincip og andet.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-01-10:
Det anerkender jeg at ministeren og regeringen har gjort løbende.
Jeg konstaterer jo også, at rigtig mange andre røster i det internationale samfund siger, at der faktisk er en overhængende fare for, at Israel bevæger sig på den forkerte side af de konventioner og spilleregler, der er.
Danmark har et ansvar for at forebygge, forhindre, standse og straffe et folkedrab.
Den første del af den sætning er jo det, som det her spørgsmål, som jeg stiller, går på.
Skal Danmark ikke tage et medansvar?
Vi ved jo udmærket godt, hvad der sker, når den her sag bliver åbnet; der kan komme foranstaltninger, der gør, at Israel skal bremse sin krig.
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren: Er det på grund af de forlydender, der er, om, at det israelske udenrigsministerium har bedt ambassader rundtomkring i verden påpege over for regeringer, herunder den danske, at man ikke ønsker, at Danmark intervenerer til fordel for Sydafrikas sag?
Trine Pertou Mach (EL), 2024-01-10:
Israel lytter jo ikke til det, der bliver sagt, i det omfang at de faktisk nedskalerer eller stopper krigshandlingerne, og det her princip er jo ikke et eller andet princip.
Altså, det, der springer i øjnene her, udenrigsminister, er, at den danske regering synes at anvende andre principper, andre standarder, over for staten Israel, end man har gjort i alle mulige andre tilfælde, hvor man faktisk netop har bragt det her princip ind som noget, der var vigtigt for den danske udenrigspolitik, ikke bare i ord, men også i den handling, man foretog.
Det er det, som det i virkeligheden handler om, og det virker, som om man har et andet blik på Israel, og at man ikke anerkender, at det her princip kan gøres gældende netop nu.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-01-10:
Men jeg synes bare, at man tegner et billede af noget passivitet og af, at Danmark ikke skulle agere, når man spørger, som man gør.
For vi agerer, og vi har gjort det fra dag et, ved at sondre mellem Hamas som en terrororganisation og den palæstinenske civilbefolkning, og gøre det klart.
Vi har argumenteret for humanitære pauser, vi argumenterer for en humanitær våbenhvile, vi har øget vores egne bevillinger til humanitær assistance ind i Gaza ad flere omgange, vi har understreget alle de steder, hvor vi kommer, både bilateralt i forhold til Israel og i andre internationale fora, at der her er en opgave, der skal løftes.
Om det så er forankret i det ene eller det andet princip, kan man jo altid diskutere.
Men det er i hvert fald en konkret handling, der udvises.
Det er jo svært.
Nu prøver jeg at svare nuanceret, og så håber jeg, at det går.
Det er jo ikke sådan, at man kan ligestille store civile tab med folkedrab.
Altså, folkedrab kræver ligesom, at man har intentionen om at udrydde et folk.
Og proportionalitetshensynet er jo heller ikke sådan et, hvor man bare – nu snakker jeg juridisk – kan sige, at hvis der er meget store civile tab, er proportionaliteten gået fløjten.
Det er jo noget, der knytter sig til hver enkelt militæroperation.
Er den proportional i forhold til at forfølge sine militære formål?
Det er jo det, der gør, at jeg ikke står i en situation, hvor jeg er i stand til at sige, at noget er en mulig krigsforbrydelse.
Helt uagtet hvad det er, er det en humanitær katastrofe.
Det er helt oplagt, at når Israel har valgt den militære strategi at rømme Nordgaza og dermed altså flytte befolkningen mod syd, så følger der et kæmpe ansvar med.
Altså, staten Israel har et ansvar.
Så Danmark står rigtigt i den her sag.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-01-10:
Princippet om ansvar for at beskytte fra 2005 er en vigtig tilkendegivelse af – som udenrigsministeren siger – at den enkelte stat har et ansvar over for sin befolkning, men også at verdenssamfundet har et ansvar for at hindre krigsforbrydelser, etnisk udrensning, folkedrab og forbrydelser mod menneskeheden.
Hvis stater ikke vil leve op til det ansvar, skal man faktisk skride ind og træde til.
Princippet bygger på folkeretten.
Det bygger f.eks. på den folkedrabskonvention, vi netop har drøftet.
Det forpligter os til at forebygge.
Det er det, princippet om ansvaret for at beskytte går ud på.
Det fokuserer på de fire værste former for masseforbrydelser og især måden, man netop forebygger dem på.
Danmark var meget aktiv både i ord og handling, da den her topmødeerklæring blev vedtaget, på en lang række fronter.
Udenrigsministeren var faktisk selv som statsminister engageret i, bl.a. hvordan man på nationalt plan kunne operationalisere og implementere princippet.
Det har heller ikke været et uvæsentligt pejlemærke i dansk politik, kan man sige.
Tilbage i 2011 i forbindelse med Libyeninterventionen var det jo netop ud fra frygten for den overhængende fare for folkemord i Libyen, som internationale aktører påpegede at der var, at man valgte at skride ind.
Det har også været bragt op i forbindelse med borgerkrigen i Syrien og i forbindelse med rohingyaerne i Myanmar og Bangladesh af bl.a. to af regeringspartierne, Socialdemokratiet og Venstre.
De advarsler, vi ser nu, om Israels mulige krigsforbrydelser – eksempler som blokade af livsnødvendige forsyninger til Gazas befolkning – er jo om ting, som en lang række aktører, herunder den tidligere norske topdiplomat Jan Egeland, kalder krigsforbrydelser.
Om man så vælger at kalde det krigsforbrydelser eller mulige krigsforbrydelser, handler det her ansvar om at forebygge og forhindre, at folkemord og krigsforbrydelser finder sted.
Det skal forebygge og bremse.
Så mit spørgsmål, hr. udenrigsminister, er: Hvad betyder det for Danmarks og EU's ansvar for at beskytte civilbefolkningen?
Er tiden ikke inde til at operationalisere og implementere de ord, som man fra dansk side faktisk har været meget aktiv i forhold til at fremhæve?
Nu handler det her ansvar jo netop om at forebygge det og bremse det der, hvor der vurderes, at der kan være en risiko for krigsforbrydelser, folkedrab, massefordrivelser og etnisk udrensning, og det betyder, at man ikke kan konkludere på det, før man begynder at aktivere det her princip.
Det handler om at aktivere det, når man er bange for, at der er en overhængende fare.
Hvad er det for nogle røster, udenrigsministeren ville lytte til, hvor det ville betyde noget for, at Danmark aktivt bragte det her princip i spil?
Hvad er forskellen mellem det, der sker nu, og den måde, man foretog vurderingen på, eksempelvis i 2011, hvor man også anvendte det her princip ud fra, hvad internationale aktører sagde der var en overhængende fare for?
Jeppe Søe (M), 2024-01-11:
Tak for det, formand, og tak for ordet.
Jeg står her i stedet for vores retsordfører, hr. Tobias Grotkjær Elmstrøm.
Tak til De Konservative for at fremsætte det her beslutningsforslag, og lad mig starte med at slå fast, at han, Moderaterne, regeringen og så sandelig også jeg selv tager stor afstand fra foreningen Hizb ut-Tahrir, som på mange måder, ja, tæt på alle områder, er en forening, der ikke harmonerer med danske værdier.
Som det fremgår af beslutningsforslaget, har foreningens medlemmer op til flere gange modarbejdet danske interesser, og enkelte medlemmer er også blevet dømt for deres handlinger, herunder billigelse af terror, men det er som bekendt juridisk ikke nok til at opløse selve organisationen.
Den samme konklusion er flere professorer i jura og forfatningsret også kommet frem til, da det er nogle ret stramme krav, der skal være opfyldt for at opløse en forening.
Som politikere kan vi ikke gradbøje grundlovens § 78 om foreningsfrihed, selv de gange, hvor vi kunne ønske det.
Det er nemlig en grundlovssikret ret at danne foreninger i Danmark, og som et demokratisk og frit land er vi nødt til at holde fast i det.
Som vi så det med Loyal To Familia, var det endda ikke nemt at opløse bandegrupperingen, og det tog lang tid.
Rigsadvokaten får jo altså løbende indberetninger fra både PET og politikredsene om forhold, der kan have betydning for spørgsmålet om et forbud mod foreningen, også siden den 7. oktober.
Derfor ser vi i Moderaterne ingen grund til yderligere at pålægge Rigsadvokaten at udarbejde en ny redegørelse om det juridiske grundlag, men måske mere grund til at fokusere på alle de ting, der kommer ind fra PET og politikredsene, og af den grund kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Det er jeg jo selvfølgelig ærgerlig over at høre.
For jeg synes, at det er ret alvorligt med den måde, som Hizb ut-Tahrir agerer på i Danmark, og at de benytter vores grundlovssikrede rettigheder på en meget, meget grotesk måde.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-11:
Ja og nej.
Altså, jeg synes, vi skal bede om at se, om der ligger nogen domme om det her.
For det vil være en ret god indikator.
Jeg ved, at det er meget ressourcetungt – det ved jeg fra de bandegrupperinger, som vi har haft under lup – og jeg synes måske ikke lige, at det er tidspunktet.
Men jeg deler opfattelsen af, at det her er en udemokratisk institution, og de har nogle værdier, som jeg finder er meget uforenelige med de danske værdier.
Omvendt må vi jo sige, at man i et demokrati har lov til at mene skøre ting, og det sætter vi ikke ind over for.
Der, hvor den røde linje er, er, hvis man begår noget strafbart.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-11:
Hizb ut-Tahrir er imod ligestilling, og de er imod ytringsfrihed, menneskerettigheder, demokrati, religionsfrihed og alt muligt andet, som vi i Danmark har som grundlæggende værdier.
I Liberal Alliance finder vi, at Hizb ut-Tahrir har en negativ indflydelse på vores samfund.
Vi ser ikke denne hadefulde, ekstremistiske og islamistiske bevægelse som værende forenelig med de danske og vestlige værdier, som vi værdsætter, og som vi i øvrigt ønsker fremmet i vores samfund.
Men at vi er uenige med Hizb ut-Tahrir, og at vi ser noget have en negativ indflydelse, er ikke det samme, som at disse usle mørkemænd ikke skal have lov til at have en forening.
For så kan de opløses ved dom, og anklagemyndigheden skal naturligvis gå til dem, hvis det kan lade sig gøre.
Hizb ut-Tahrir er da også et vindue ind til den islamiske ekstremisme i Danmark.
Det er et indblik, som det er sundt for os at få.
For vi kan se deres galskab udstillet for vores borgere, og dermed får vi også klar viden om, hvad der rører sig iblandt disse ekstremister.
At opløse dem ved lov kan have den negative effekt, at de bevæger sig under jorden, at deres aktiviteter fortsætter i det skjulte, og at offentligheden mister blikket for disse uhyrlige menneskers holdninger og ageren.
Jeg foretrækker, at tosserne og ekstremisterne er synlige, for det er den bedste propaganda imod dem.
Her arbejder ytringsfriheden for os, selv om jeg også anser Hizb ut-Tahrirs åndssvage råb om jihad som en rædsel i vores gader.
At vi som samfund kan lade dem fortsætte med at udsætte sig selv for sandhedens og mediernes brændende lys, er et af vores stærkeste værn imod ekstremismen.
Det lader også vælgerne se, hvilken galskab der kommer fra den fløj, så vores demokrati kan tage stærke og oplyste valg om f.eks. vores nations politiske stillingtagen til islamismen.
Liberal Alliance er altså imod forslaget som fremsat, men ser gerne frem til yderligere forhandlinger.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Det er en meget kort bemærkning.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Tak for talen.
Jeg vil jo ikke gøre forskel, så jeg vil selvfølgelig også takke ordføreren for opbakningen til beslutningsforslaget.
Peter Skaarup (DD), 2024-01-11:
Selv tak.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-11:
Justitsministeren har jo selv sagt – eller også er det hans forgænger, jeg husker det ikke så nøje – at hvis man kan forbyde foreninger, der virker ved vold, så har man til hensigt at gøre det.
Så jeg har simpelt hen ikke nogen grund til at tro, at man skulle putte med en eller anden vurdering eller opfattelse af, at man kan gøre noget mere på nuværende tidspunkt.
Og når det er fremlagt på den måde, ville jeg heller ikke bruge uanede mængder af ressourcer på det.
Jeg synes måske i hvert fald, vi til en start kan spørge ind til, hvad der egentlig ligger af domme på medlemmerne.
Det tror jeg vil være en ret god indikator, i forhold til om der er noget at komme efter.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Som jeg gav udtryk for over for ministeren, er det ikke nogen oplysninger, der er tilgået os, at der skulle have været en vurdering af det her i efteråret.
Så derfor er jeg faktisk lidt forundret over det.
For det har vi rent faktisk undersøgt.
Men når det så er sagt, er der, som jeg også var inde på i forhold til ministeren, også den nyeste udvikling, vi har set siden den 7. oktober, og de her demonstrationer.
Altså, det, der er det groteske ved Hizb ut-Tahrir, er jo netop også, at de bruger nogle af vores friheder og rettigheder til at demonstrere og gå ud og ytre sig i forhold til jihad og antisemitisme.
Det er jo fuldstændig grotesk.
Så synes ordføreren ikke, at vi ligesom endnu en gang på baggrund af de seneste måneders udvikling i Danmark skal få undersøgt, om det ikke er muligt juridisk at kunne opløse Hizb ut-Tahrir?
Pia Kjærsgaard (DF), 2024-01-11:
Vi kan da godt gå videre, hr. Frederik Vad.
Der synes jeg bare, vi som politikere er forpligtede til at sætte noget i gang og ikke bare vente på, at man et eller andet sted ude på et stort offentligt kontor med meget magt og meget magtfulde mennesker tager sig sammen til at få gjort noget ved det her.
Der synes jeg vi har en forpligtelse som politikere.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-11:
Jeg kan nævne, at jeg lige sagde, at vi ikke bakkede op om forslaget.
Frederik Vad (S), 2024-01-11:
Fra første dag, hvor vi så det største massedrab på jøder siden anden verdenskrig, har justitsministeren gjort det fuldstændig klart, at alle, der opfordrer til terror, skal retsforfølges.
Og talen i dag er jo den samme i forhold til Hizb ut-Tahrir: Er der opfordringer til vold, som kan medføre, at en bevisbyrde kan løftes og der kan dømmes, så skal vi forbyde Hizb ut-Tahrir.
Vi har kun foragt tilovers for Hizb ut-Tahrir i Socialdemokratiet.
Vi ønsker dem hen, hvor peberet gror.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Jeg vil egentlig høre ordføreren – for det er ikke en oplysning, der er tilgået os, for vi har jo selvfølgelig undersøgt det her, inden vi lavede beslutningsforslaget – om SF kan støtte det her beslutningsforslag, hvis det nu viser sig, at der blev lavet en vurdering af det her i efteråret, men at det var før den 7. oktober.
For det er jo måske noget, vi kan få afdækket i udvalgsbehandlingen.
Nu tror jeg nok, at den kommer til at foregå i Udlændinge- og Integrationsudvalget, men jeg kunne godt tænke mig at høre, om det var noget, SF kunne støtte, hvis den vurdering er lavet før terrorangrebet den 7. oktober.
Frederik Vad (S), 2024-01-11:
Ministeren var i sit svar inde på det tekniske i forhold til, hvor meget opfordringer til vold og det at virke ved vold skal være forankret i en forening, førend Rigsadvokaten kan tage sagen op, så det vil jeg sådan set ikke forholde mig til, men der vil jeg bare henvise til det svar.
Men jeg vil give ordføreren fuldstændig ret i, at det, der jo er interessant ved Hizb ut-Tahrir, faktisk i modsætning til mange af de andre islamistiske fællesskaber i Danmark, bl.a. er, at de er så akademiske, så veltalende, så intellektuelle og så bevidste om, hvordan man lige holder sig på den rigtige side af grænsen, at det er en udfordring for os.
Derfor gør det det jo sværere, og de bruger ikke bare vores frihedsrettigheder mod os selv, men de bruger faktisk også aktivt det, som velfærdsstaten har givet dem, og det, som civilsamfundet har lært dem om, hvordan det danske samfund hænger sammen, til at blive ved med at kunne legitimere deres eksistens i samfundet.
Det er klamt, men indtil vi har en bevisbyrde, der er stærk nok, så må vi jo lade dem være i forhold til den del, der handler om opløsningen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-01-11:
Jamen vi er jo fuldstændig enige i alt det, ordføreren også lige har stået og sagt, og det er netop også derfor, vi synes, det er vigtigt at få undersøgt det her til bunds.
Nu er der gået 3 måneder siden den 7. oktober, og der er sket meget på de 3 måneder, og derfor er det bare rigtig, rigtig vigtigt at få det undersøgt.
Er det muligt med baggrund i de demonstrationer, vi har set på det seneste, nu at kunne gå ind rent juridisk og opløse dem?
Der håber jeg virkelig, at Socialdemokratiet vil tænke over en ekstra gang, om man ikke lige vil være med til at undersøge det grundlag.
Frederik Vad (S), 2024-01-11:
Men som jeg også sagde i min tale, er Socialdemokratiet med på at få Hizb ut-Tahrir opløst, så snart der er et grundlag for det.
Altså, Socialdemokratiet har ingen interesse i, at Hizb ut-Tahrir eksisterer.
For de står for alt det modsatte af det, som mit parti står for, og den bevægelse, som mit parti er rundet af, altså de står for kvindehad og jødeforfølgelse, og vi har intet tilovers for dem.
Så der kan den konservative ordfører være helt rolig.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-01-11:
Tak til De Konservative for at fremsætte det her beslutningsforslag, som jo drejer sig om det juridiske grundlag for at søge Hizb ut-Tahrir opløst.
Jeg vil lægge ud med at sige, at Venstre på det kraftigste tager afstand fra Hizb ut-Tahrir og alle deres gerninger og al deres væsen.
Det, de står for, er så uforeneligt med Danmark og danske værdier, som noget kan være, og jeg kan ikke finde noget som helst positivt at sige om dem.
I Venstre mener vi, at man skal arbejde aktivt for at få opløst Hizb ut-Tahrir, hvis der er et juridisk grundlag for det, og det juridiske grundlag vil jo omfatte, at det er en forening, der virker ved vold, sådan som der står i grundloven.
Men Hizb ut-Tahrir er jo altså en organisation, som aktivt arbejder for at etablere et islamisk kalifat.
Det hører ingen steder hjemme, og da slet ikke i Danmark.
Så når Venstre alligevel ikke kan støtte beslutningsforslaget, skyldes det, at myndighederne på nuværende tidspunkt vurderer, at der ikke er grundlag for at opløse Hizb ut-Tahrir, og som justitsministeren nævnte, har Rigsadvokaten så sent som i efteråret 2023 oplyst, at det for nuværende ikke er muligt.
I den mellemliggende tid synes jeg at vi skal arbejde – og det gør vi også – med en antiradikaliseringsindsats, sådan at Hizb ut-Tahrir ikke vinder nye proselytter.