Rasmus Horn Langhoff (S), 2023-11-03:
Ja, og det må vi jo så tage med i den videre udvalgsbehandling.
Hvis der er et parti, der foreslår det – og det sker jo en gang imellem – må man diskutere ud fra det.
Og det sker da, at det bliver imødekommet – det tror jeg mere er reglen end undtagelsen – hvis der er partier, der ytrer ønske om det.
Så hvis man har det ønske, må man jo indgive det, og så behandler vi det i udvalget.
Tak for det.
Jeg har set frem til dagen i dag, for det er en vigtig lovændring, vi nu skal behandle.
Det er for størstedelens vedkommende en udmøntning af aftalen om evaluering af planloven fra 2022.
I Socialdemokratiet ligger det i vores dna, at vi gerne vil have et Danmark, som er i balance, og at man skal have de samme muligheder for at bo og arbejde og transportere sig rundt, uanset hvor i landet man bor.
Det handler om sammenhængskraft, at vi hænger sammen som et land og er sammen om at sikre lige og gode muligheder.
Vi tror på, at det gavner alle danskere, også dem, der bor i de store byer, at vi også har god udvikling og vækst i landdistrikterne, lige såvel som landdistrikterne selvfølgelig har gavn af, at vi har stærke storbyer.
Men vilkårene er forskellige, alt efter om man bor i Odense eller i Odsherred, for vi skal skabe udvikling i hele Danmark, og hvis vi skal det, skal vi også anerkende, at forudsætningerne er forskellige.
Landdistriktspolitik handler ikke om, at vi her i Folketinget skal ud at løse alle de udfordringer, man kæmper med i landdistrikterne, men vi skal derimod anerkende de ressourcer, der findes ude i landdistrikterne, og se på, hvordan vi kan indrette os på en måde, så vi får endnu bedre forudsætninger for at skabe vækst og udvikling i hele Danmark.
Derfor er det også ganske fornuftigt, at vi nu justerer lidt i planloven og en række andre love, ikke fordi reglerne er dårlige, men fordi de i nogle tilfælde udgør en barriere for, at nogle områder kan udvikle sig derhen, hvor man gerne vil lokalt.
Vi skal åbne op for, at man selv kan skabe udviklingen og udnytte de potentialer, der findes i ens lokalområde, og det er grundlæggende det, som lovforslaget i dag handler om.
Lovforslaget her handler jo i virkeligheden om omkring 30 forskellige tiltag delt op på forskellige lovgivninger, og tiden rækker altså ikke lige til at få dem alle sammen beskrevet her fra talerstolen, men jeg vil kort zoome ind på nogle af dem, som jeg selv har været særlig optaget af.
Den første del af lovforslaget handler om at skabe attraktive bymidter.
Vi ved alle sammen, hvor meget det betyder for et lokalsamfund, at der er en levende bymidte, eller hvad indtrykket af en gågade med lukkede butikker og tomme lokaler efterlader.
Det sidste kan jo desværre være ganske nedslående og i virkeligheden sætte gang i en negativ spiral.
Derfor er der den her ændring, som lægger op til at styrke bymidterne i små og mellemstore byer; det kunne f.eks. være med et bibliotek, med et sundhedshus, med en uddannelse eller kulturtilbud.
Jeg vil også gerne fremhæve den her nye mulighed for at indføre mere bynatur, så kommunerne i højere grad kan stille krav om f.eks. grønne arealer og natur i bymidten, bl.a. med en såkaldt begrønningsprocent, som skal afgøre, hvor stor en andel af bymidten der må være natur.
Det vil ikke kun skabe nogle mere attraktive og grønne byrum, men altså også være med til at styrke biodiversiteten.
Vi har et stærkt ønske om, at det er muligt at bo og uddanne sig i hele Danmark, og derfor er det også helt oplagt, at vi giver kommunerne nogle værktøjer til at skabe et godt og blandet udbud af ungdomsboliger til studerende.
Det gælder i virkeligheden, hvad enten det er en gammel, traditionsbundet uddannelsesby som København, eller om det er en nyere og stærk uddannelsesby som Kalundborg, som jo har en masse stærke uddannelsestilbud, og så er det selvfølgelig afgørende, at der også er steder, hvor de unge og nye studerende kan bo, samtidig med at de studerer.
Vores småøer ligger mig også på sinde.
Derfor er jeg også glad for, at lovforslaget i dag giver nye udviklingsmuligheder på landet, på de små øer og ved kysterne.
Bl.a. rummer de nye øudviklingsplaner mulighed for, at man på øerne i højere grad kan tiltrække beboere og styrke erhvervs- og turismeudviklingen.
Mange mindre øer er jo i den situation, at kystbeskyttelseslinjen sætter meget store begrænsninger for, hvad og hvor man må bygge.
Med en øudviklingsplan bliver der mulighed for at omdanne overflødiggjorte bygninger inden for kystnærhedszonen til f.eks. erhverv, mindre butikker eller forenings- eller fritidsformål.
Der bliver også bedre muligheder for at bygge nyt.
Det er samtidig sådan, at det er borgerne på øen, som skal tage initiativet.
Det handler altså ikke om, at der er nogen udefra, der skal trække noget ned over hovedet på øboerne, men tværtimod om at give øboerne en stærkere stemme og medindflydelse på deres egen lokale udvikling.
Det handler i det hele taget om at gøre det bedre at bo og leve på vores småøer.
Bedre mobildækning er helt afgørende for udviklingen i de områder, der i dag ikke har en ordentlig dækning.
Nu kan jeg se, at min tid er ved at være brugt, så jeg vil takke for ordet.
Jeg mener ikke, at det har nogen betydning for religionsfriheden i det her land.