Anne Sophie Callesen (RV), 2021-12-03:
Tak for ordet, og tak til ministeren for redegørelsen.
Det er en redegørelse, som afspejler, hvad der må siges at være et begivenhedsrigt år for EU og for Europa.
Jeg vil endda gå så langt som til at kalde det for et turbulent år.
Det har på den ene side været et år, hvor vi har set værdien af EU-samarbejdet – hvor meget vi kan, når vi finder fælles løsninger på fælles udfordringer.
Det gælder den grønne omstilling, hvor Kommissionen har fremlagt en historisk ambitiøs pakke for nedbringelse af emissioner.
Vi havde gerne set, at den var endnu mere ambitiøs, men vi ser dog en pakke, som indeholder et styrket kvotehandelssystem, som nu også skal indbefatte bygninger og vejtransport, og som skal være med til at nedbringe EU's udledninger med 55 pct. i 2030.
Det gælder også pandemibekæmpelsen, hvor EU trods kritik undervejs, heriblandt også fra den danske regering, har leveret milliarder af vacciner til de europæiske borgere og også har delt vacciner med verden.
Igen havde vi gerne set et højere ambitionsniveau, når det kommer til deling af vacciner med resten af verden.
Men vi må dog kvittere for, at man i hvert fald er lykkedes med i fællesskab at skaffe vacciner og få dem distribueret, både i EU og altså også til resten af verden.
Vi synes jo også, det gælder det, man kalder den sociale søjle, altså arbejdsmarkedsforhold, hvor EU igen er gået foran og har sikret, at både mænd og kvinder nu har ret til barsel, og man er i gang med at forhandle om forslag, der skal sikre større åbenhed om løngabet mellem mænd og kvinder og rammer for en minimumsløn, så alle på det fælles indre marked sikres en fair løn.
Men der er jo også en anden side af det år, der er gået, nemlig at flere lande tester og vender sig imod de grundlæggende principper i EU.
Det er principper om, at man for at være medlem af EU skal være en retsstat, hvor man garanterer uafhængige domstole og i øvrigt respekterer de fælles spilleregler for samarbejdet og de afgørelser, som EU-Domstolen kommer frem til, og hvor man garanterer basale rettigheder for alle, som opholder sig i ens stat – både statsborgere og ikkestatsborgere, kvinder og mænd, flygtninge og lgbt-personer.
De grundlæggende principper, som også er vores fælles værdier i Europa, kan vi ikke tage for givet.
De udfordres nu aktivt, især af lande som Ungarn og Polen.
Her vil jeg gerne starte med at rose den danske regering for klart og tydeligt at sige fra, når det kommer til Ungarn og Polens kvindefjendske og lgbt-fjendtlige politik og brud på retsstatsprincippet.
Det er i tider som dem her, at man skal kende forskel på dem, der er modige, og dem, der ikke er det.
Så tak til regeringen for at gøre det tydeligt, hvor Danmark stiller sig i de sager.
Men så er der også de gange, hvor jeg og Radikale Venstre sådan savner, at regeringen tør finde det førnævnte mod frem og melde klart ud.
For det er ikke godt nok, selv om det er godt, at statsministeren i et stort og velargumenteret interview melder ud, at Danmark skal være i hjertet af Europa og EU-samarbejdet.
Det er ikke godt nok, når vi i det daglige hører helt, helt andre toner fra regeringen, f.eks. i sidste uge, hvor justitsministeren her fra Folketingets talerstol harcelerede imod EU-Domstolen og kaldte det forrykt, at domme afsagt herfra tvinger Danmark til at ændre reglerne for den såkaldte logning, altså overvågning, af danskernes data på deres telefoner.
For det er jo bare dommere, så det skal de ikke blande sig i, må vi forstå.
Det er heller ikke godt nok, når statsministeren i hvert fald i begyndelsen langede ud efter EU's fælles bestræbelser på at skaffe vacciner og tog til Israel med den østrigske kansler for at forsøge at skaffe ekstra vacciner til Danmark i stedet for at arbejde på en fælles europæisk løsning.
Det er i øvrigt vacciner, som det er blevet påpeget ikke var der og heller ikke ville nå Danmark gennem den tilgang, men det er en anden sag.