runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-03-13:
Ja, det kan ordføreren være enig i.
Men jeg blev jo så ligesom nødt til at tage den tid, hvor jeg tænkte, at det kan man nå på en normal arbejdsuge, og så i stedet kun tage den øverste linje.
For der har man i Moderaterne jo sørget for, at efter at vedkommende har haft sin kaffepause fra kl. 9 til 9.15 og frokostpausen er færdig, så er dagen ved at være slut.
Så tillykke med det.
For selvfølgelig skal man have ros, når man er fra det parti, som vi i andre partier og i oppositionen er helt, helt sikkre på er grunden til at der ikke sker noget som helst på udlændingeområdet, altså Moderaterne.
Så er det jo om noget ligesom en kroning af, hvem der bestemmer på udlændingeområdet, og det er hr. Mohammad Rona og Moderaterne, så tillykke med det.
Taberne her er jo danskerne.
For nu tror det, at de har en, der kigger på konventionerne, og virkeligheden er jo, som jeg sagde det før, at han ikke når at lande, før han igen skal hjem.
Mohammad Rona (M), 2025-03-13:
Jeg er sådan set mere optaget af, hvordan konventionsambassadøren kommer til at arbejde, hvilke kompetencer han har, og hvilke ting han sætter i gang.
Mikkel Bjørn (DF), 2025-03-13:
Jeg ved ikke, om det var en freudiansk fortalelse, da hr. Mohammad Rona sagde, at 0 timer var bedre.
Men jeg er lidt nysgerrig på, om de 12 til 17 timer, som ordføreren nu nævner, er sådan et estimat på, hvor meget tid konventionsambassadøren kommer til at bruge på det her vigtige arbejde.
Frederik Vad (S), 2025-03-13:
Tak for det, formand.
I den kommune, jeg voksede op i, var der rigtig mange unge knægte og piger, specielt med tyrkisk baggrund, som havde en lidt anden barndom end os andre.
For når min mor skulle til lægen, min mor og far skulle til skole-hjem-samtale eller min mor og far havde et møde med kommunen, tog de det selv.
Det forholdt sig anderledes for nogle af de tyrkiske drenge og piger, som jeg kendte omkring skøjtebanen i Holbæk eller fodboldbanen i Vipperød.
De blev nemlig involveret i de voksnes verden, nogle gange på ugentlig basis.
De blev dermed en del af en verden, som de ikke hørte til i, i en alt for tidlig alder.
Det, vi gør med lovforslaget i dag, er, at vi sætter en tyk, fed streg under, at børn er børn, og at børn skal beholde deres barndom, lige indtil de bliver myndige.
Det betyder, at børn ikke skal tolke på vegne af deres forældre eller på vegne af andre i forbindelse med mundtlig kommunikation med offentlige myndigheder.
Det kunne være en skole-hjem-samtale, en jobcentersamtale eller en telefonsamtale med en sagsbehandler fra kommunen.
Det er vigtigt, fordi det sikrer optimale forhold for børn i Danmark og samtidig sikrer, at det forbliver og bliver endnu mere attraktivt for mennesker, der kommer hertil, at lære det danske sprog, fordi man ikke kan bruge sine børn som nogen, man kan skubbe foran sig i situationer, hvor man skal kommunikere med det offentlige.
Med dagens lovforslag ændrer vi mange af de, hvad skal man sige, unøjagtigheder og usikkerheder, der er i en række lovgivninger, og som i dag har skabt en gråzone, i forhold til hvordan offentlige myndigheder på tværs af forskellige ressortområder skal håndtere synet på børn som tolke.
Det udløber af en aftale, som Socialdemokratiet indgik i 2022 med Venstre, SF, Det Konservative Folkeparti, Danmarksdemokraterne, Dansk Folkeparti, Nye Borgerlige, Liberal Alliance og Alternativet.
Det er en god lovgivning.
Der kommer til at være en lille dispensationsmulighed, hvis der er tale om uproblematisk kommunikation i nogle helt særlige tilfælde.
Derudover er det selvfølgelig også vigtigt at sige, at der kun er tale om mundtlig kommunikation og ikke skriftlig.
Jeg håber, og vi håber i Socialdemokratiet, at den her lovgivning kan være med til at sikre, at børn i fremtiden bliver behandlet som børn i alle dele af det offentlige system, i alle situationer, hvor voksne skal kommunikere med offentlige myndigheder, og derfor er det en god dag i dag at sende det her lovforslag videre fra første behandling.
Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget.
Henrik Frandsen (M), 2025-03-13:
Jamen jeg synes, det er ret oplagt, at vi står i en situation, hvor vi jo taler om nogle meget, meget voldsomme investeringer.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2025-03-13:
Mange tak, formand.
Og tak til ministeren for redegørelsen om udviklingen i EU-samarbejdet, som jo kommer omkring flere forskellige områder.
Samarbejdet i Europa er blevet vigtigere end nogen sinde med den nye verdensorden, som vi står over for.
Det er vigtigere end nogen sinde, at vi rykker sammen i Europa.
Det mærker man i medierne, og det mærker jeg især også i mit arbejde som formand for Europaudvalget.
I forrige uge var udvalget i Moldova, hvor vi mødtes med præsident Maia Sandu og parlamentsformand Igor Grosu.
I den moldoviske udbryderrepublik Transnistrien anslås det at over 1.000 russiske soldater er udstationeret i øjeblikket.
Med Rusland på dørtærsklen kæmper Moldova hårdt for at blive en del af EU.
De har valg til efteråret, og her bliver det afgørende, om den proeuropæiske regeringen kan fastholde magten.
Rusland forsøger at skabe kaos gennem massiv spredning af misinformation.
Vi må i Danmark og EU hjælpe Moldova med at bevare deres frihed.
Det er også vigtigt for vores egen sikkerhed, især efter Ruslands angreb på Ukraine.
Jeg så, hvor meget Moldovas regering gør for at opfylde EU's krav til nye medlemslande – trods energimangel og pres fra Rusland.
Fra dansk side er det afgørende at hjælpe lande som Moldova, der aktivt ønsker at vælge frihed og forpligtende fællesskaber.
Vi må støtte dem, der sætter sig op imod Putins propagandamaskine og drømme om et genforenet Sovjet.
Europaudvalget besøgte i efteråret også Serbien sammen med ministeren.
Serbien har i nogen grad gjort gode fremskridt i 2024 og forventes også at opnå yderligere fremskridt i forhandlingerne i 2025.
Så vil jeg særlig om Ukraine sige, at de under vanskelige betingelser har bidraget til at gøre landet til et foregangsland for udvidelsesprocessen, også i forhold til de øvrige kandidatlande.
Det momentum forventes at fortsætte i 2025 under det danske formandskab, og det ser jeg meget frem til, for det europæiske samarbejde har aldrig været vigtigere end nu.
Tak for ordet.
Martin Lidegaard (RV), 2025-03-13:
Jeg ved ikke rigtig, om jeg skal grine eller græde, for hr. Søren Søndergaard har jo brugt hele sit voksenliv på at bekæmpe EU.
Han har syntes, det var direkte skadeligt.
Han har syntes, det har kostet på indflydelse og national suverænitet.
Og nu hører jeg hr. Søren Søndergaard gøre det helt klart, at uden EU havde vi været fuldstændig lammet i den her situation.
Vi havde hverken kunnet reagere i forhold til Ukraine eller i forhold til USA; vi havde stået fuldstændig alene i verden.
Der vil jeg bare gerne sige tak for, at Enhedslisten er kommet derhen, hvor man er klar over, at uden EU havde Danmark været fuldstændig tabt handelspolitisk, militært, forsvarspolitisk og internationalt.
Men så bekymrer det mig alligevel, at det, der så er diagnosen, og som jeg jo er enig i, er, at EU bestemt ikke er ufejlbarlig og i de her situationer ikke har handlet resolut og stærkt nok.
Så skyder man skylden på markedet, og det er jo rigtigt, at der er et marked, men der er også en nationalisme, der har stået i vejen for, at man kontrollerede og koordinerede sine våbenindkøb og leverancer til Ukraine, og hvis man skal over den nationalisme, kræver det et øget forsvarssamarbejde i EU.
Søren Søndergaard (EL), 2025-03-13:
Tak for det.
Altså, det, vi har gjort – og det er mange år siden, og det undrer mig, at der ikke er nogen, der opdagede det for mange år siden – er jo, at vi forholder os til, at EU er en eksisterende platform.
Derfor har vi jo siddet i bl.a. Europaudvalget.
Altså, siden 1994 har vi siddet i Europaudvalget og stemt for og imod ting i EU.
Det var ting, vi syntes skulle gøres bedre, og ting, vi ikke ville være med til, fordi vi syntes, de var dårlige.
Jeg tror, relationen i øjeblikket er, at der er ca. 50 pct., som vi støtter, og som vi ikke støtter.
Så den der forklaring eller det der argument om, at vi ikke har forholdt os til EU, og at vi bare har villet ud, er jo simpelt hen ikke rigtig.
Altså, det, der er det rigtige, er, at vi har arbejdet for at gøre EU bedre.
Så er det rigtigt, at vi har haft en vision om et andet samarbejde.
Den vision har vi sådan set stadig væk.
Men så længe situationen er, som den er nu, vil vi selvfølgelig gøre det bedste, for at EU på den bedst mulige måde bidrager til de opgaver, som ligger, og i det, jeg siger om at opbygge en international alliance baseret på værdier, er der intet nyt.
Martin Lidegaard (RV), 2025-03-13:
Jeg anerkender bestemt, at Enhedslisten har forholdt sig til EU.
Man har kæmpet med næb og kløer imod en stærkere integration og et stærkere fælles forsvarssamarbejde.
Man anbefalede et nej til at ophæve forsvarsforbeholdet.
Men nu står vi så i en situation, hvor det jo helt åbenlyst er nødvendigt at koordinere tættere på forsvarsområdet.
Det håber jeg vi er enige om.
Det er, dels fordi vi ikke længere kan belave os lige så meget på USA, hvad ordføreren selv nævnte, dels fordi vi har brug for at hjælpe Ukraine mere.
Det kalder jo på en tættere integration i EU.
Det går jeg ud fra vi er enige om nu.
Fortryder Enhedslisten egentlig, at man anbefalede at sige nej til at ophæve forsvarsforbeholdet?
Søren Søndergaard (EL), 2025-03-13:
Jeg synes, det er tankevækkende, at den allerførste aktion, som bliver foreslået efter afskaffelsen af forsvarsforbeholdet, er en aktion i Afrika.
Det er den allerførste.
Men at EU går ind en række steder og følger i franskmændenes spor synes vi ikke er en god idé, og det var præcis, hvad vi advarede imod, da vi havde afstemningen om forbehold.
Alexander Ryle (LA), 2025-03-13:
Hr. Alex Ahrendtsen siger, at Dansk Folkeparti er imod fælles gæld, og det forstår jeg egentlig godt.
Vi er selv mindst lige så skeptiske i forhold til fælles gæld.
Vi havde gerne set, at man i forbindelse med »ReArm Europe« – det må have været i sidste uge – i stedet for at optage fælles gæld havde fundet pengene inden for EU's budget.
Vi valgte så alligevel at støtte op om forslaget, for det andet var der ikke opbakning til.
For os at se
er der to principper: Vi vil gerne hjælpe Ukraine, og vi vil gerne opruste Europa.
Og i forhold til den balance valgte vi så at støtte fælles gæld alligevel.
Men hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti støttede fælles gæld?
For det gjorde man jo.
Hvis man er så meget imod det, hvorfor voterede man så ikke imod regeringens forhandlingsoplæg?
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-03-13:
Oplægget handlede om oprustning i Europa, og det støttede vi.
For vi står alene nu.
Vi kan ikke regne med amerikanerne.
Russerne står for døren.
Pengene var til oprustning, og derfor støttede vi det.
Søren Søndergaard (EL), 2025-03-13:
Jeg fik ikke helt fat på svaret.
Og så spørger jeg bare: Hvad er det præcis for en regning, vi overlader til de andre EU-lande ved at have kronen i stedet for euroen?
Henrik Frandsen (M), 2025-03-13:
Jeg tror, det er meget, meget væsentligt, at vi i Danmark tager det op, og at vi tager diskussionen.
Det er ikke sikkert, at vi er klar til det endnu.
Men vi i Moderaterne vil meget gerne tage diskussionen om, om det er hensigtsmæssigt, at vi stadig væk har forbeholdet i forhold til euroen.
Vi skal huske på – nu kan jeg ikke huske det eksakte årstal – at det i hvert fald var inden årtusindskiftet, at vi havde afstemningen.
Jeg mener, at man skal være over 50 år i dag for overhovedet at have haft mulighed for at tage stilling til euroen ved den sidste afstemning.
Så jeg mener, det er helt naturligt, at vi på nuværende tidspunkt tager den diskussion om, om vi stadig væk vil have det forbehold.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-03-13:
Det var ikke noget med uger eller måneder.
Det skulle ikke være noget, der på nogen måde skulle hindre den overordnede behandling og det overordnede forløb omkring det her lovforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-03-13:
Hvad synes hr. Jens Henrik Thulesen Dahl det siger om et parti som Venstre, der er i et og alt siden Danmarks medlemskab af EF og siden EU har advokeret for mere regulering og jo har støttet AI-forordningen, som jeg nævnte, og som regeringen har stemt for, GDPR, og alt det, som Bruxelles pålægger danske virksomheder, over 30 mia. kr. i årlige omkostninger, at det så er sådan noget fnidder fnadder fra Europaudvalgets side, der pludselig bliver undskyldningen for, at det skulle være dem, der kunne redde Europa fra det morads, de selv har skabt?
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-03-13:
Man kan undre sig over, at Venstre kalder sig et liberalt parti, når man samtidig i vid udstrækning understøtter, at der kommer mere kontrol, mere bureaukrati og flere opgaver og byrder for virksomhederne.
Claus Jørgensen (SF), 2025-03-13:
Tak for det.
Tak for ordet.
Det er, som om verden lige nu forandrer sig i et tempo, hvor alt det, der var nyt i går, er helt anderledes og forældet i dag.
Den internationale politiske scene lader sig bedst sammenligne med sejlads i høj bølgegang med stiv kuling og vinden lige i ansigtet.
Kompasset snurrer rundt, og vandet står ind over rælingen.
Midt i det kaos står en erkendelse
lysende klart: Europa står over for en historisk sikkerhedsudfordring.
Først Ruslands invasion af Ukraine og nu en helt utilregnelig amerikansk ledelse i Washington.
Begivenhederne har afsløret dybe sårbarheder i vores europæiske fællesskab.
Derfor skal Europa rykke tættere sammen og sikre sig langt bedre.
Vi skal ufortrødent hjælpe ukrainerne, og vi skal omstille EU til en frihedsøkonomi, der kan modstå Ruslands krigsøkonomi.
Vi skal stå i egen ret og være uafhængige af et i tiltagende grad uforudsigeligt USA.
Vores manglende investeringer i egen forsvarsindustri har gennem årtier gjort os dybt afhængige af andres våbenproduktion.
Vi køber i dag en alt for lille del af vores forsvarsmateriel i Europa, og det medfører en forsyningssikkerhed, der er hullet som en si, og det er midt i en omskiftelig international orden med et tårnhøjt konfliktniveau.
Vi skal handle nu.
Det kræver, at alle kræfter bidrager aktivt, og at vi forlader vante tænkemåder og idéer om vores europæiske fællesskab.
De europæiske værdier om menneskerettigheder, demokrati, ligestilling, frihed og ikke mindst grøn omstilling står på spil, og dem skal vi forsvare.
Blandt EU's stats- og regeringschefer har der heldigvis været stærk opbakning til, at EU kunne tage et større ansvar for egen sikkerhed under de markant forandrede geopolitiske vilkår og den nye amerikanske administration.
Dette kom senest frem under det ekstraordinære EU-topmøde i sidste uge, hvor Europaudvalget faktisk reagerede rigtig hurtigt, vil jeg sige, og hvor egeringscheferne tilsluttede sig »ReArm Europe«-planen, der skal sikre finansiering bag en massiv genoprustning af det europæiske kontinent og en genopretnig af europæisk forsvarsindustri.
Det er vigtigt, og det er udtryk for en stærk europæisk vilje og handleevne, at Ursula von der Leyens forsvarsplan har kunnet samle bred støtte på ingen tid.
EU skal fortsat beskytte de allermest udsatte og forblive verdens progressive, grønne stemme.
Trumps nedlæggelse af op til 83 pct. af USAID, som vi talte om lige før, rammer rigtig hårdt ude i verden.
Flere af vores kollegaer var i Afrika her i sidste uge, og der kunne de se, at hjælpen fra USAID er essentiel, og at nedlæggelsen af den er livstruende på kontinentet.
Her er det også i vores og EU's interesse at få genetableret hjælpen i tomrummet efter USAID.
Martin Lidegaard (RV), 2025-03-13:
Moderaterne og Radikale Venstre deler jo et langt stykke af vejen europapolitiske visioner, måske med undtagelse af, hvor hurtigt vi skal udfase den russiske gas; der er vi nok lidt mere utålmodige end den danske klimaminister, der har travlt med at skynde sig langsomt på det område.
Men på et punkt stemte vi forskelligt i går, hvor der jo var en meget, synes jeg, vigtig diskussion i Europa-Parlamentet, som handlede om, hvor grænsen går for den europæiske integration af forsvaret.
Jeg er jo meget enig i, at vi ikke skal opgive det transatlantiske.
Det har jeg om noget kæmpet for.
Det er altså en slags fælles europæisk forsvarsalliance, også gerne med England og Norge, hvor vi også integrerer og øver os mere, selvfølgelig på mellemstatsligt niveau, men altså bliver bedre til, om jeg så må sige, at kæmpe sammen.
Det stemte Moderaterne imod i går til min store undren.
Henrik Frandsen (M), 2025-03-13:
Jeg er sådan set enig i, at den situation, vi står i nu, ikke må føre os til den fejlslutning, at vores vigtige samarbejde, både i NATO og med USA, ligesom står ved en afslutning her.
Jeg mener helt klart, at USA stadig væk er vores nære allierede.
NATO-samarbejdet er vanvittig vigtigt, også for Danmark.
Det er hovedhjørnestenen i vores forsvar.
Men samtidig med det skal vi jo selvfølgelig også samarbejde yderligere med vores europæiske naboer, men det er jo supergodt at gøre det igennem NATO-samarbejdet, tænker jeg også.
Så er jeg jo helt med på, at vi i Europa stadig væk er dybt afhængig af russisk gas.
Det er dybt ærgerligt.
Derfor er det også vigtigt, at vi får sat fuld damp under kedlerne med den grønne omstilling, at vi hurtigst muligt får lavet nye havvindudbud i Nordsøen, at vi får gennemført en brintrørledning osv., så vi får lavet så mange aktive handlinger som muligt i forhold til at blive fri af russisk gas.
Martin Lidegaard (RV), 2025-03-13:
Jeg må sige, at jeg i dag faktisk ikke er sikker på, at USA er vores vigtigste og mest nære allierede.
Det er vores største allierede, men når jeg kigger på den samlede sikkerhedspolitiske palet, som både inkluderer forsvar, energipolitik, handelspolitik, teknologipolitik og industripolitik, så tror jeg sådan set, at EU er vores vigtigste allierede.
Og jeg tror, at verden mærkeligt nok godt kan hænge sådan sammen i dag, at hvis ikke EU integrerer sit forsvar mere og udgør en stærkere søjle i NATO, så kan det blive et problem i forhold til at holde sammen på det transatlantiske sammenhold.
Det er derfor, det undrede mig, at Moderaterne i går ikke var med på den linje, som flertallet i Renew Europe, vores fælles politiske familie, var, nemlig at vi selvfølgelig skal styrke integrationen af det europæiske forsvar.
Henrik Frandsen (M), 2025-03-13:
Men vi har jo også set, hvordan de udmeldinger, der er kommet fra den nye præsident og den nye administration i USA, har fået europæerne til at rykke sammen.
Vi har jo så sent som for et par uger siden fundet yderligere 50 mia. kr. i råderummet til at finansiere en i den grad oprustning i Danmark.
Det ser vi også andre steder i Europa, så det har fået Europa til at rykke sammen på det forsvarspolitiske område.
Søren Søndergaard (EL), 2025-03-13:
Det er bare et spørgsmål: Hvad er det for en regning, vi efterlader til de andre EU-lande ved at bevare kronen og ikke indføre euroen?
Henrik Frandsen (M), 2025-03-13:
Ordet formand, og tak til ministeren for redegørelsen.
Som Europaministeren siger i sin redegørelse for udviklingen i EU-samarbejdet, er der én ting, der står helt klart: Europa er ved et historisk vendepunkt.
Vi står over for en ny sikkerhedspolitisk og økonomisk virkelighed, hvor vi ikke længere kan tage vores sikkerhed, velstand eller alliancepartnere for givet.
Vi befinder os i en af de mest alvorlige sikkerhedspolitiske situationer siden den kolde krig.
Ruslands krig mod Ukraine er ikke kun en aggression mod en suveræn stat; det er en direkte trussel mod hele den europæiske orden.
Samtidig er Europas økonomiske konkurrenceevne presset fra flere fronter: af Kinas statsstøttede industri, af USA’s protektionistiske handelsstrategi og af vores egne strukturelle svagheder.
Sikkerhedspolitik, økonomisk stabilitet og Europas globale rolle hænger tæt sammen, og i Moderaterne mener vi, at vi må gribe denne nye tid med åbne øjne og med handlekraft.
Vi har ikke råd til passivitet.
Vi må bare sande, at EU skal gå fra at være et fredsprojekt til i virkeligheden at være en sikkerhedsaktør.
EU blev født på ruinerne fra anden verdenskrig med ét mål: Aldrig igen skulle krig, konflikt eller totalitære kræfter dominere vores kontinent.
Det har været en kæmpe succes, men det fundament af demokrati, retsstat og fred, der blev skabt dengang, står i dag over for sin alvorligste prøvelse i årtier.
Samtidig ser vi, hvordan vores vigtigste allierede, USA, bliver mere uforudsigelig.
Den amerikanske regering har stillet hidtil usete og vidtgående krav til gengæld for militærstøtte til Ukraine og har indført en tvingende handels- og industripolitik, som kommer til at påvirke europæiske virksomheder voldsomt, hvis den føres ud i livet.
Det betyder ikke, at vi skal vende os væk fra USA, vil jeg gerne sige, eller væk fra NATO for den sags skyld.
Tværtimod.
Men vi må aktivt erkende, at vi i den grad bliver nødt til at vælge Europa til.
Vi kan ikke længere tage vores sikkerhed eller økonomiske styrke for givet.
Derfor hilser vi den nyligt vedtagne »ReArm Europe«-plan velkommen – et engelsk udtryk, men det hedder den bare.
Det er et vigtigt skridt i retning af en stærkere europæisk forsvarsindustri og en strategisk autonomi.
Men vi mener også, at der skal mere til end det.
Vi har i Moderaterne længe talt for en fælleseuropæisk gældsmodel, der gør det muligt at investere i forsvar, sikkerhed, grøn omstilling og digital infrastruktur, uden at de nationale budgetter bliver sat under et uhåndterligt pres og bliver det, der kommer til at bremse det.
Det er ikke en traditionel dansk position, vil jeg gerne sige, men tiderne har ændret sig i Europa.
Alex Ahrendtsen (DF), 2025-03-13:
Det er rigtigt.
Cirka en fjerdedel eller en femtedel af finansieringen til den genoprustning sker gennem fælles gældsætning.
Men sådan er politik.
Nogle gange er det gråt; det er jo ikke sort-hvidt.
Så havde vi også sagt nej til oprustning af Europa.
Vi ønsker en oprustning, og vi ønsker, at vi kan forsvare os selv.
Martin Lidegaard (RV), 2025-03-13:
Jeg er desværre nødt til at præcisere det, ministeren siger.
Det første år faldt den europæiske import af russisk gas.
Siden er den steget, især importen af russisk energigas.
Så vores afhængighed i dag, den samlede europæiske afhængighed – med den danske, for vi tapper ind i den samme pulje – er steget de seneste år.
Så det går faktisk den forkerte vej i øjeblikket.
Så jeg stiller lige spørgsmålet igen: Har ministeren selv rejst det her spørgsmål over for sine kollegaer om, hvordan vi får skruet ned for andelen af den russiske gas, som er stigende i øjeblikket?
Marie Bjerre (V), 2025-03-13:
Nu forholder det sig jo sådan, at det heldigvis er på en nedadgående kurve, både hvad angår gas og olie fra Rusland, og det glæder jeg mig over.
Vi skal også gøre os helt uafhængige af russisk gas og olie; det er noget, Danmark arbejder på – det gør jeg også som europaminister.
I øvrigt er det i dag Norge og USA, som er blevet EU's største , og ikke Rusland.
Søren Søndergaard (EL), 2025-03-13:
Det synes jeg ikke der er belæg for.
Det synes jeg er helt afgørende.
Men jeg har et spørgsmål omkring det der med militær produktion.
Hvordan kan det være, at vi ikke er i stand til at producere det, der er nødvendigt, til os selv, når vi er i en situation, hvor vi står for en fjerdedel af al våbeneksport i verden?
En fjerdedel af al våbeneksport produceres på europæiske fabrikker.
Marie Bjerre (V), 2025-03-13:
Jeg tror, hr. Søren Søndergaard har ret i dele af sit spørgsmål.
Det er jo rigtigt, at vores forsvarsindustri og vores forsvarsindkøb i Europa er meget fragmenteret, og at vi ikke har været gode nok til at samarbejde.
Jeg tror også, det er en del af svaret på, hvorfor vi ikke er i stand til at forsvare os selv, og hvorfor vi også er afhængige af USA og NATO.
Det skal vi selvfølgelig gøre bedre i fremtiden, for Europa må og skal kunne forsvare sig selv, og derfor bliver vi også nødt til at samarbejde mere i Europa, både omkring om indkøb, men også omkring vores forsvarsindustri.