Alex Vanopslagh (LA), 2023-04-11:
Jeg vil starte med et kort oprids af sagens substans.
Den handler om hjemsendelsen af FE-ledelsen, der skete på baggrund af den kritik, der var fra tilsynet, hvor man mistænkte FE for at have en ulovlig overvågning.
Regeringen går fuldstændig i panik, handler febrilsk og overilet og vælger at kaste efterretningstjenesten ud i en stor krise ved at hjemsende den.
En kommission konkluderer efterfølgende, at der ikke var fugls føde på sagen.
Med andre ord var hjemsendelsen en unødvendig overreaktion.
Det viser sig, at det drejer sig om det her kabelsamarbejde, vi har med USA og har haft i adskillige år – et samarbejde om at dele overvågning med hinanden.
Det er et samarbejde, som regeringstoppen er bekendt med, og som forsvarsministeren selv har underskrevet en aftale på, men alligevel har det så ført til den unødvendige hjemsendelse af FE-ledelsen.
Det er med andre ord i bedste fald en amatørisme, der har kastet FE-tjenesten ud i en unødvendig krise.
Det fik tidligere forsvarsministre, tidligere statsministre og tidligere departementschefer til at kritisere regeringen.
Jeg ved ikke, hvem det er; måske er det Lars Findsen.
Claus Hjort Frederiksen siger det i hvert fald direkte på tv, hvor han afslører den her statshemmelighed, der har været omtalt mange gange i medierne.
Det er ikke så hemmeligt igen, og en anstændig regering ville jo skamme sig i den her sag og have røde ører.
Man ville være flov over sine fejl, men i stedet gør man det modsatte.
Man går efter at retsforfølge Claus Hjort Frederiksen og Lars Findsen.
Man igangsætter en totalovervågning af sidstnævnte, og angivelig orienterer man diverse udvalgte politikere om Lars Findsens seksuelle præferencer – noget, som forskellige eksperter har kaldt et forsøg på karaktermord.
Det lugter langt væk af politiske overreaktioner.
Regeringen vil så undersøge den del af sagen, der handler om selve hjemsendelsen.
Den sag er jo pinlig nok i sig selv, men det er jo ikke det, der er interessant.
Det interessante er hele den proces og i særdeleshed den politiske proces, der fører til, at man igangsætter overvågning af Lars Findsen, og at man beslutter, at man skal retsforfølge Claus Hjort Frederiksen.
Fru Zenia Stampe opsummerede sagen ganske fint tidligere og sagde, at der jo er to mistanker i sagen.
Den ene går på, at fordi man ønskede at knalde Lars Findsen for noget andet nu, hvor han var på vej tilbage oven på den fejlagtige og unødvendige hjemsendelse af FE-ledelsen, så måtte man igangsætte det her.
Det er jo det, der er mistanken.
Journalist og forfatter Hans Davidsen-Nielsen undersøgt den her sag ret grundigt og har skrevet en bog om emnet, og i et interview med Weekendavisen siger han om den daværende S-regering, at den har – og nu citerer jeg: »Igangsat en hidtil uset overvågning af FE-chefen, der har kostet enorme ressourcer.
Og den beslutning skal gennem regeringstoppen, det står i loven.
Du kan spørge enhver tidligere PET-chef, og de vil sige, at man efter et møde i regeringens sikkerhedsudvalg tydeligt ved, om de har fået grønt eller rødt lys til så stor en operation.«
Jeg citerer fortsat: »Jakob Scharf, den tidligere PET-chef, sagde til mig, at hvis han var kommet ind til Michael Lunn, sin gamle departementschef, og havde sagt: »Jeg synes sgu, vi skal overvåge FE-chefen«, så ville han have troet, han var faldet ned fra Mars.
Det er så vidtgående.
Nu vil de give det indtryk, at det er nogle kriminalbetjente i PET, der har fundet på det her.
Det er næsten en fornærmelse.
« Det siger Hans Davidsen-Nielsen i det her interview.
Det er jo derfor, at en enig opposition – alle partier ud over dem, der sidder i regering – mener, at selvfølgelig skal man undersøge den proces, der fulgte efter hjemsendelsen; den politiske proces, der bl.a. fører til, at man igangsætter en totalovervågning af Lars Findsen.
I hvor høj grad har det været på regeringstoppens initiativ og deres ønske?
Hvilke overvejelser har man gjort sig i forhold til proportionalitet og almindelige forvaltningsretlige principper?
Det finder vi ikke ud af, for regeringen, som har flertal, vil undersøge alt andet end lige præcis det.
For cirka et år siden skrev chefredaktør Martin Krasnik i en leder i Weekendavisen om FE-sagen og specifikt om Barbara Bertelsen og fru Mette Frederiksen, og nu citerer jeg: »Skyldig er de på hver sin uværdige måde.
Præcis hvordan finder man nok aldrig ud af, men måske er det mest nedværdigende, at toppen af regeringen antager, at vi alle er idioter.«
Og når Socialdemokratiet, Venstre og Moderaterne i den her sag nedsætter en kommission, som skal undersøge alt andet end det, der er relevant, må de tro, at vi alle sammen er idioter.
Tak for ordet.