Jakob Sølvhøj (EL), 2018-05-04:
Tak for det.
Det er et længe ventet lovforslag, som vi behandler her i dag.
Det er rigtig mange år siden, Folketinget vedtog et forbud mod forskelsbehandling på grund af handicap på arbejdsmarkedet, og lige siden og især de seneste år er der blevet presset meget kraftigt på for at få det generelle forbud, som vi her behandler forslag om.
Indførelse af et generelt forbud mod forskelsbehandling ligger sådan set som en klar forpligtelse for os.
Vi har tiltrådt FN's handicapkonvention for lige knap 10 år siden, og vi har i en alt for lang periode været det eneste land i Skandinavien, som ikke har et generelt forbud mod diskrimination på grund af handicap.
Så indledningsvis vil jeg sige, at det er et rigtig godt forslag, der nu ligger der, og det glæder vi os over i Enhedslisten.
Når det er sagt, er jeg også nødt til at sige, at vi i grunden ikke er særlig tilfredse med regeringens lovforslag.
Vi synes, det er udformet på en måde, så det ikke, måske endda slet ikke, giver tilstrækkeligt grundlag for i praksis at håndhæve et forbud mod forskelsbehandling, og vi kan jo konstatere, at det ikke bare er et synspunkt, som vi i vores visdom er nået frem til i Enhedslisten, men at det er et synspunkt, der går igen, dog ikke hos alle.
Jeg kan se, Dansk Arbejdsgiverforening glæder sig over forslaget, og at Dansk Erhverv glæder sig over forslaget, men når vi kigger bredt hen over handicaporganisationerne, Institut for Menneskerettigheder og mange flere, kan vi se, at der er en ganske betydelig kritik af forslaget.
Det er sådan, at regeringen har fravalgt at medtage en bestemmelse om rimelig tilpasning i lovforslaget.
Det er ellers en udtrykkelig forpligtelse ifølge FN's handicapkonvention.
Den citeres ellers bredt hen over lovbemærkningerne, men lige præcis den her er der ikke meget fokus på i lovbemærkningerne, og efter vores opfattelse er det et problem, at rimelig tilpasning ikke er med, fordi det risikerer at efterlade ganske mange borgere uden en reel ligestilling.
Det er derfor, kravet om, at arbejdsgiverne skal foretage rimelig tilpasning, er medtaget i forskelsbehandlingsloven, altså den lovgivning, der gælder på arbejdsmarkedsområdet, og vi kan simpelt hen ikke forstå, at det, der er gældende for vores virksomheder, ikke også skal være gældende i bred almindelighed.
Jeg tror, at nogle af høringssvarene formulerer det sådan, at det alligevel er mærkeligt, at vi vil pålægge private arbejdsgivere en forpligtelse til rimelig tilpasning, når den kommunalt drevne skole eller daginstitution eller det kommunalt drevne bibliotek ikke skal leve op til de samme krav.
Så det er ét problem.
Vi, handicapordførerne og ministeren imellem, har drøftet sagen grundigt på en række møder, og jeg synes, at der bredt set fra partiernes side har været en stor vilje til at lade tvivlen komme ministerens synspunkt til gode, nemlig at det da kunne være, at det her var forbundet med meget store udgifter.
Vi har haft vanskeligt ved at se det, for det har jo ikke kunnet dokumenteres på arbejdsmarkedsområdet, og derfor har vi og andre partier spurgt, om vi dog så ikke kunne få den rimelige tilpasning ind i lovgivningen på et isoleret område.
Vi har peget på det samme som det, Institut for Menneskerettigheder peger på i deres høringssvar, nemlig at vi da skal tage hele uddannelsesområdet og sige, at der er bestemmelse om rimelig tilpasning gældende, og så kan vi dermed drage nogle erfaringer, altså i forbindelse med om det er rigtigt, som ministeren har slået til lyd for, at det her er meget omkostningsfuldt, eller om det synspunkt, som Enhedslisten og andre har slået til lyd for, nemlig at der ud fra erfaringerne på arbejdsmarkedet ikke kan udledes, at der er meget store udgifter, er rigtigt.
Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at vi ikke har kunnet mødes i den sag, sådan at vi, når vi ikke kunne indføre rimelig tilpasning fuldt og helt, ikke kunne gøre det på et begrænset område og så få udledt nogle konkrete erfaringer af det.
Et andet problem, der er, er, at lovforslaget også undtager hele spørgsmålet om tilgængelighed, og man må jo sige, at lige præcis spørgsmålet om tilgængelighed udgør en meget stor barriere for en række borgere.
Det er udmærket beskrevet af høringssvar fra f.eks. Dansk Handicap Forbund, der beskriver det problem, der er for en stor gruppe af fysisk handicappede.
Jeg tror, det er Danske Døves Landsforbund, eller også er det Dansk Blindesamfund, som i deres høringssvar gør det meget tydeligt, hvilke barrierer det giver, når tilgængelighed ikke er med i lovforslaget.
Endelig synes jeg, det er et problem, at lovforslaget ikke bare indirekte, men også direkte åbner for, at forskelsbehandling kan være lovligt, hvis det har et sagligt formål.
Også det har vi diskuteret på indtil flere møder, og jeg synes simpelt hen ikke, vi har fået en rimelig begrundelse for, at det skulle være sådan, at forskelsbehandling kan være lovlig, hvis det har et sagligt formål.
Der er nævnt et enkelt eksempel i lovbemærkningerne, men jeg synes simpelt hen ikke, det holder.
Så jeg vil sige, at jeg synes, det er meget problematisk, at vi ikke har fået de tre elementer med.
Det er naturligvis sådan, at Enhedslisten støtter det her forslag, for det er principielt vigtigt for os, at det bliver indført, men jeg håber meget, at vi kan få de problemstillinger, jeg har nævnt, op i udvalgsarbejdet og forhåbentlig få noget af det ind, inden vi vedtager forslaget.
I Enhedslisten synes vi, at det er et meget sympatisk forslag, som Alternativet har fremsat.
Vi er enige i forslagsstillernes ønske og intention om at sikre, at alle børn og unge får lige muligheder for at deltage i kulturelle og sportslige fritidstilbud.
Vi læser det sådan, at det skulle være særdeles veldokumenteret, at regelmæssig deltagelse i fritidsaktiviteter har en positiv indvirkning på børns trivsel, og med det meget store antal børn, vi i dag oplever har stress i deres hverdag, er der jo helt åbenlyst brug for initiativer, som kan gøre noget ved det problem, herunder bl.a. det, der påpeges her, nemlig at en relativt stor gruppe af unge ikke deltager i fritidsaktiviteter.
Jeg synes ikke mindst, det er bekymrende, at der angiveligt er flere tusinde børn, som er afskåret fra at deltage i fritidsaktiviteter, fordi deres forældre ikke har råd til at betale for børnenes deltagelse.
Vi synes også, at dele af konstruktionen er rigtig fornuftig.
Vi synes, det er en god idé at indføre klippekortordninger til fritidsaktiviteter.
Vi har også tidligere her i salen set forskellige varianter af det her forslag.
Vi har set det rundtomkring i kommunerne.
Enhedslisten har vist ikke for nylig fremsat dette forslag her i salen, men jeg har noteret mig, at bl.a. SF har fremsat det.
Enhedslisten har stillet det rundtomkring i kommunerne.
Jeg synes, det kan være en rigtig fornuftig model, at vi på den måde har et klippekortsystem, der giver adgang til en meget bred vifte af aktiviteter, også så den unge kan få mulighed for at prøve, om det er det, det eller det her, som kunne være noget, som særlig appellerer til vedkommende?
Det synes vi sådan set er en fornuftig model.
Til gengæld er jeg lidt bekymret for konstruktionen med puljer.
Jeg vil ikke udelukke, at man skal kunne bruge puljer i en forsøgsperiode for at drage erfaringer.
Det har jeg også hørt andre ordførere og ordføreren for forslagsstillerne har reflekteret over.
Det synes jeg kan være fornuftigt nok, men generelt kan vi være bekymrede ved sådan nogle puljekonstruktioner, og vi så egentlig gerne, at det var muligt ude i kommunerne generelt at operere med sådan en model.
Der er jo masser af unge, som er meget målrettede, og som ved, hvad de vil i deres fritid.
De er hurtige til selv at tage stilling til, hvilken fritidsaktivitet de ønsker, mens andre skal have mulighed for at prøve sig frem.
Som sagt er vi lidt skeptiske over for puljekonstruktionen.
Så vil jeg sige, at jeg kan tilslutte mig de bemærkninger, som nogle ordførere har haft, om, at det ikke er et ret stort beløb, der foreslås.
Med 6 mio. kr. kommer vi ikke langt.
Det er ikke, fordi vi har et ønske om, at alt skal maksimeres.
Sådan skal det ikke opfattes, selv om jeg vidste, at ministeren ville tænke, at vi har den opfattelse, men det har vi ikke.
Men jeg har bemærket, at sidste gang forslaget blev fremsat, var der et forslag om at afsætte 50-70 mio. kr.
Det er ikke noget mantra for os, men jeg er bange for, at puljen også kan blive så begrænset, når den skal deles mellem 98 kommuner, at det ikke får nok gennemslagskraft.
Så det er ikke, fordi vi lige mener, at der skal bruges 20 mio. kr. eller 25 mio. kr. ekstra.
Det er slet ikke det, der er mit ærinde, men jeg tror godt, at vi kan risikere, at det her bliver for småt.
Så det korte af det lange er, at vi synes rigtig godt om intentionen.
Vi er helt med på, at der skal kigges på det her.
Vi synes, at vi meget nøje skal overveje, hvis man har en puljekonstruktion, om den sikrer det, som ordføreren for forslagsstillerne allerede har været inde på, nemlig at vi kan udlede nogle erfaringer, så vi kan generalisere det.
Og så synes vi, at hvis vi skal det her, må der godt lægges lidt oveni.
Vi har ikke nogen særlige forslag.
Det vil jeg lade andre om.
Det kan være, at ministeren vil byde ind.
Det kunne jeg næsten se på ministerens mimik.
Men vi synes, at det simpelt hen er for beskedent med 6 mio. kr., til at det rigtig kan være slagkraftigt.