runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (ALT), 2019-12-10:
Tak for det.
Jeg vil også sige: Sikke en uge vi havde i sidste uge.
Jeg er fuldstændig enig med fru Pernille Skipper i, at det var en god politisk resultattavle, vi fik lavet der, og det gælder både finansloven, men ikke mindst også klimaloven, som satte et inspirerende nyt niveau for vores alle sammens ambitioner.
Jeg er oprigtigt rigtig, rigtig glad.
Man kan altid sige: Er der ikke nogen mangler, og kunne det ikke være bedre?
Det skal vi selvfølgelig altid have øje for, men jeg er oprigtigt rigtig, rigtig glad.
Som statsministeren også sagde, bliver det rigtig spændende, med hensyn til hvordan vi så sætter handling bag alle de gode ord om succeskriterier, vi har formuleret sammen, og det vil sige i forhold til klimahandlingsplanen, som vi skal forhandle.
Men hvad statsministeren også sagde her i løbet af spørgetimen, var det der med, at det her kræver ambitiøs handling både på globalt niveau, på nationalt niveau og på lokalt niveau, og den sag, som jeg vil tage op, er en lokal sag, som jeg egentlig synes rummer mange af de udfordringer, vi står over for.
Vi skal jo gentænke løsninger, vi skal kigge på løsninger med nye øjne, herunder på nogle af de beslutninger, vi har truffet, som måske kunne gøres bedre og måske også gøres om.
Jeg ved jo, at statsministeren kommer fra Aalborg, hvor jeg også har haft min gang, og jeg er helt sikker på, at statsministeren også har besøgt Egholm og ved, at det er en ren naturperle med et fuldstændig unikt blomsterliv, fugleliv og dyreliv, et Natura 2000-område.
Der har man så besluttet – og det er jo ikke statsministerens ansvar, det er en infrastrukturplan, som statsministeren har overtaget fra den tidligere regering – at føre en motorvej tværs igennem det her meget, meget smukke og meget dyrebare område.
Så mit første spørgsmål er: Hvad tænker statsministeren om den beslutning, og hvad skal der til for eventuelt at gøre den om?
Mette Frederiksen (S), 2019-12-10:
Det har det i øvrigt været igennem hele mit liv.
Når det handler om den tredje limfjordsforbindelse, er der jo et par ting, der er vigtige lige at dvæle ved.
Den ene ting er, at Nordjylland har behov for en tredje limfjordsforbindelse, fordi det trafikalt sander til, hvad enten det er tunnellen, eller det er den eksisterende bro.
Så det er der behov for.
Og vi står fuldstændig ved den aftale, der går nogle år tilbage, og som er lavet bredt i Folketinget, i forhold til behovet for en tredje limfjordsforbindelse.
Der er jo ikke truffet konkret beslutning om anlægget af den tredje limfjordsforbindelse, og det er en beslutning, vi har foran os.
Den tidligere regering lavede jo en infrastrukturaftale med et meget, meget spinkelt flertal.
Det flertal bortfaldt efter valget, og det betyder, at vi jo på et tidspunkt skal i gang med at diskutere en egentlig infrastrukturaftale her i Folketinget.
I den her valgperiode kommer vi også til at diskutere den tredje limfjordsforbindelse.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-12-10:
Det er jo helt korrekt, at alle er enige om, at der skal være en tredje forbindelse i Aalborg, men der er jo et rigtig godt alternativ til Egholmprojektet, nemlig at man får et tredje rør til Limfjordstunnellen.
Så mit spørgsmål er: Når man nu faktisk har et alternativ, som er meget bedre, burde vi så ikke sammen have den oprigtige nysgerrighed i forhold til at finde ud af, om den beslutning ikke kan gentænkes?
Og for at kunne gøre det, kræver det, at der i hvert fald laves en ny vvm-undersøgelse for Egholm, men ikke for det tredje spor, altså den tredje tunnel.
Så mit spørgsmål til statsministeren er altså: Vil statsministeren være med til at overveje, om man kan se på det med nye øjne?
Mette Frederiksen (S), 2019-12-10:
Jeg synes altid, man skal se på tingene med åbne øjne, men jeg vil godt nok nødig lande i, selv om jeg har boet meget af mit liv i Aalborg og er født og opvokset der, at det ligefrem er mig, der skal sidde og tegne linjeføringer.
Det tror jeg egentlig også er meget godt for resten af landet, hvis ikke det sådan er med ført hånd fra min side eller fra andre politikeres side.
Derfor synes jeg, at det, der jo er det afgørende politisk, er at sikre, at der er finansiering, når vi diskuterer infrastruktur, til at få lavet de forandringer og de udvidelser af vores infrastruktur, der er behov for, og gerne gøre det grønnere end det, den tidligere regering magtede, da man lavede infrastrukturaftale på det tidspunkt.
Men jeg vil nødig som statsminister være den, der skal sidde og bestemme, om en linjeføring skal gå det ene eller det andet sted.
I øvrigt har jeg så bare en kvittering for de fine ord om ugen, der gik.
Tænk, hvad man kan udrette på en uge, når der er den politiske vilje!
Det var dejligt at se.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-12-10:
Det sidste er jeg så enig i, og jeg vil også tillade mig måske at redigere det lidt og kalde det en vis form for positiv lytning, hvis jeg hører statsministeren sige, at man måske godt kan kigge på den trafikløsning, der er omkring Aalborg, med nye øjne.
Det sidste spørgsmål er det medlemmer af Alternativet, der stiller, og de har selvfølgelig været rigtig, rigtig optaget af det, der foregår i Forsvaret lige nu med svig og svigt, og vi har diskuteret det, med hensyn til den måde, vi bruger offentlige penge på.
Men noget af det, som der jo også ligger i det her, er, at der er nogle mennesker, som ikke har udfyldt deres rolle ansvarligt, de har foretaget nogle forkerte prioriteringer og har faktisk gjort noget, der er helt forkert.
Men det, der jo også viser sig i den her sag, og det er så det, som medlemmerne er optaget af, er, at der i virksomhederne rundtomkring er nogle medarbejdere, som finder ud af, at der foregår noget forkert, og som så bliver det, man kalder whistleblower.
De oplever ofte det, at der ikke bliver lyttet til dem af de chefer, der er over dem.
Så hvad vil statsministeren sige til de folk, som rent faktisk ser noget, som er forkert, men som har en ledelse, som ikke lytter?
Mette Frederiksen (S), 2019-12-10:
Det sidste spørgsmål her kan jeg godt forstå bliver stillet, og jeg er faktisk meget enig.
Vi burde jo have et land, hvor det ikke er nødvendigt at have whistleblowere.
Vi har altid ligget højt på skalaen, hvad angår antikorruption og antinepotisme og gennemsigtighed, men vi har jo altså så set nogle eksempler på nogle mere systemiske fejl og nogle konkrete fejl, som ikke er blevet håndteret rigtigt, og derfor har vi behov for, at der er nogen, der råber vagt i gevær.
Det kan potentielt være en stor ting at gøre, og derfor skal vi jo sikre os, at der faktisk bliver lyttet.
Det blev der ikke i den konkrete sag.
Derfor er jeg glad for, at forsvarsministeren i dag i sin håndtering af den konkrete situation også sagde, at vi bliver nødt til i Forsvaret at se på, hvordan vi sikrer os, at whistleblowere faktisk bliver hørt, og at der bliver reageret på det, der bliver rejst spørgsmål om.
Så jeg er meget enig i den grundlæggende betragtning.
Pernille Vermund (NB), 2019-12-10:
Tak for ordet.
Det er nye tider i dansk politik – nye tider, fordi jeg kommer til at tage den sag op, som fru Pernille Skipper nævnte tidligere.
I dag har jeg dedikeret mine spørgsmål til Brian Larsen fra Hedensted, som fru Pernille Skipper nævnte i sine spørgsmål.
Det er faktisk sådan, at jeg har Brian Larsen med oppe på tilhørerrækkerne, og hvis jeg virker en lille smule mere nervøs, end jeg plejer at være, er det, fordi det her er stærk kost.
Brian er 50 år gammel, han er i ressourceforløb, fordi han har stærke smerter i hænderne efter en blodprop, en arbejdsulykke og en operation.
I forbindelse med ressourceforløbet har Brians lokale jobcenter sat ham til at sætte mærkater på papkasser og pakke ting, som Brian ikke kan, fordi det forstærker Brians smerter.
Brian var derfor i oktober til møde på jobcenteret, hvor en sagsbehandler, en virksomhedskonsulent og en vejleder sad klar til at udspørge ham: Hvordan børster du dine tænder?
Hvordan drikker du af et krus?
De spørgsmål blev Brian stillet.
Brian blev forståeligt nok chokeret og brød sammen over de nedværdigende og ydmygende spørgsmål.
Brian føler sig magtesløs over for systemet, og derfor har han kontaktet mig.
Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål til statsministeren på vegne af Brian: Er det meningen, at en 50-årig mand skal forklare sagsbehandlere på jobcentrene, hvordan han tørrer sin numse?
Skal systemet virkelig ydmyge folk på den her måde?
Mette Frederiksen (S), 2019-12-10:
Det korte svar er nej.
Jeg forstår ikke, hvorfor de spørgsmål bliver stillet til Brian, jeg synes ikke, de skal stilles, og jeg synes ikke, det er i orden.
Det afslører jo, som fru Pernille Skipper og jeg allerede har talt om, at der er nogle problemer.
Det kan vi ikke se bort fra, og vi skal ikke se bort fra det.
Vi kan ikke ignorere det, og vi skal ikke ignorere det.
Der er problemer på det her område.
Så på baggrund af det og det spørgsmål, der blev stillet tidligere, vil jeg gerne tilkendegive igen, at der er noget, der er måske ovenikøbet meget i de reformer, der er gennemført, der fungerer, men der er også noget, der ikke fungerer.
Jeg kan huske, at jeg som beskæftigelsesminister blev forelagt et eksempel på en person, der skulle modtage elektrochok for fortsat at få sygedagpenge, og der var indstillingen så, at det skulle jeg gå ud og sige jeg syntes var en god idé.
Så sagde jeg, at det kommer jeg aldrig nogen sinde til at sige, og jeg kommer aldrig nogen sinde til at mene, at det er en god idé, eller at det er rimeligt, og jeg vil sammenligne de to ting.
Pernille Vermund (NB), 2019-12-10:
Så langt, så godt.
Det ved jeg vi ikke kan få gennemført i morgen, for det er der desværre ikke opbakning til, men i erkendelse af, at vi har så massive problemer med syge og nedslidte, som bliver trukket og slæbt rundt i jobcentrene, var det så ikke en værdig start at sige, at de mennesker, de danskere, der er syge og nedslidte, trækker vi ud af beskæftigelsessystemet, ud af jobcentrene og sikrer, at det udelukkende er en uvildig lægefaglig vurdering, der skal til, om man skal have en midlertidig førtidspension eller en førtidspension?
Mette Frederiksen (S), 2019-12-10:
Jeg håber aldrig nogen sinde, jeg kommer til at stå fra den her plads og forsvare et system for at forsvare systemet, og det kommer jeg heller ikke til at gøre i den her sag, og derfor er jeg altid åben for at diskutere ikke alene om, men også hvordan vi kan gøre tingene bedre, og det gælder også i forhold til jobcentrene.
Jeg kommer til her at sige det samme, og det har ikke noget som helst at gøre med Brian, som er her i salen, vil jeg gerne have lov til at understrege, men jeg bliver bare nødt til, selv om det også er en svær diskussion, at sige, at der også er mennesker, der har snydt, og at der er mennesker, der snyder, og at der er mennesker, der laver socialt bedrageri, der er mennesker i Danmark, der modtager ydelser uberettiget, og der er mennesker, der påstår, de er syge, selv om de ikke er det.
Det er en udfordring.
Over for det står så mennesker, der har arbejdet mange år, som er blevet nedslidt, som har været udsat for en arbejdsulykke, og som så er igennem et utal af arbejdsprøvninger på en fuldstændig urimelig måde.
I Folketinget bliver vi nødt til at være bevidst om, at begge dele findes, og at begge dele er en del af vores fælles virkelighed, og hvordan vi håndterer begge dele klogt og ordentligt, er jeg ikke sikker på der er nogen der har opskriften på.
Men den konkrete sag, som i dag er løftet ind i Folketingssalen, illustrerer på samme måde som fru Pernille Skippers spørgsmål, at der er problemer, og det skal vi selvfølgelig tage fat om.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Jamen nu er det jo sådan, at kommunen skal stille enten en aflastningsplads eller andet til rådighed, hvis familien vælger at tage på ferie.
Det fortæller den her familie i hvert fald at de ikke vil gøre.
Men jeg må så bare konstatere, at regeringen overhovedet ikke vil finde en løsning på den her problematik, som rammer rigtig mange familier, der har et barn med handicap.
Så der er jo ikke så mange muligheder i forbindelse med det her.
Så vil ministeren være med til at kigge på det her, så vi kan ændre det, eller vil ministeren ikke?
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Tak for det.
Ministeren siger, at der er en dybere mening, i forhold til hvordan paragrafferne er.
Jeg tror, at alle de familier, der sidder derude, og som har et barn med handicap, nok har svært ved at se, at der er en dybere mening, i forhold til hvordan de her paragraffer er.
Det gælder specielt Maise, som Muskelsvindfonden beskriver i dag på deres hjemmeside, og som ikke kan komme på ferie med sin familie, netop fordi man ikke kan få hjælpen med.
Det synes jeg da at vi fra Folketingets side har en forpligtelse til at ændre, og det kan vi jo, hvis der er 90 mandater, der synes, at familier, som har et barn med handicap, skal have samme muligheder som andre familier, som ikke har et barn med handicap, for at komme på ferie.
Så er der slet ikke nogen mulighed for, at regeringen vil kigge på det her og ændre det, så også Maise og andre børn med handicap kan komme på ferie til udlandet med deres familie?
Astrid Krag (S), 2019-12-10:
Jeg kender desværre ikke Maise, som spørgeren omtaler, og som jeg kan forstå fortæller sin historie på en hjemmeside i dag.
Men som jeg også sagde i min tale, er jeg jo helt med på de gode intentioner, der ligger bag, når Dansk Folkeparti nu for tredje gang fremsætter beslutningsforslaget her.
Men jeg har jo også været meget tydelig i forhold til de praktiske og principielle årsager til, at regeringen ikke kan imødekomme forslaget, ligesom den tidligere regering i øvrigt heller ikke kunne det.
Man kan jo som familie med et barn med handicap medbringe nogle hjælpemidler – det gennemgik jeg også i min tale.
Det gælder f.eks. i forhold til handicapbil, hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste.
Så der er jo nogle muligheder, og der er nogle ting, der understøtter, at familier kan komme på ferie.
Og så håber jeg da, at familier kan tage på ferie uafhængigt af aflastning efter § 84, jf. § 44, fordi formålet med det jo er en aflastning i hverdagen, et pusterum i hverdagen.
Og ferie er jo pr. definition ikke hverdag, og derfor mener jeg ikke, at det ene forudsætter det andet.
Tak for det.
Jeg vil meget gerne læse historien og artiklen om Maise, og jeg er sikker på, at jeg selv kan finde den på hjemmesiden, og ellers er der garanteret dygtige folk, der kan hjælpe mig med det, eller jeg kan komme ned og få den af ordføreren.
Og jeg tror, jeg har redegjort klart for regeringens afvisning af forslaget her, selv om jeg anerkender de gode intentioner.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Tak for det.
Det er jo nok ikke nogen kæmpestor overraskelse, at jeg er meget enig med ministeren, og derfor vil jeg også gøre det relativt kort.
Når man læser beslutningsforslaget, fremgår det meget klart, at det, som forslagsstillerne og Dansk Folkeparti ønsker, er at bidrage til, at familier med et barn med handicap har samme muligheder for at holde ferie og tage til udlandet som alle mulige andre familier.
Og det er vigtigt for mig at sige, at det ønske og det udgangspunkt er vi selvfølgelig enige i.
Vi mener bare, at der er nogle økonomiske og ikke mindst nogle praktiske problemstillinger forbundet med det her forslag, som gør, at vi ikke kan stemme for det.
Når der bevilges aflastning til en familie efter den bestemmelse, som det her beslutningsforslag handler om, altså servicelovens § 84, jævnfør § 44, er der nogle krav til kvaliteten af aflastningstilbuddet, som det rent faktisk vil være rigtig svært at sikre opfyldelsen af, hvis aflastningen kan tages med til udlandet.
Det gælder f.eks. i forhold til de fysiske rammer og personalets kompetencer.
Aflastningen efter § 84 er ofte bevilget i et bestemt afgrænset tidsrum – det kunne være en aften om ugen eller en weekend om måneden – og typisk uden for hjemmet i en aflastningsfamilie eller i et kommunalt tilbud.
Selv om det principielt godt kunne planlægges sådan, at en kommunalt ansat aflastningsperson kunne tage med til udlandet, er der jo en udfordring i forhold til løn, ophold, sikring af egnede fysiske rammer og andet, fordi aflastningspersonen i sagens natur ikke kan tage de fysiske rammer med hjemmefra og jo typisk heller ikke kan rejse hjem i de perioder under udlandsopholdet, hvor der ikke ydes aflastning.
Så som vi ser det, er der nogle praktiske ting og også nogle principielle ting i forhold til kvaliteten af aflastningen og i forhold til kommunens ansvar for at sikre kvaliteten af aflastningen, som beslutningsforslaget her ikke giver svar på.
Så Socialdemokratiet kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Ordføreren siger, at det som udgangspunkt er en god idé.
Så jeg vil bare spørge ordføreren: Mener ordføreren, at familier, der har et barn med handicap, skal have samme muligheder som familier, der ikke har et barn med handicap, og kunne rejse sydpå til udlandet i en periode?
Eller mener ordføreren, at det skal familierne ikke have?
For så er der jo et arbejde, man kan gøre for at løse det her, frem for at sige at man ikke støtter det her beslutningsforslag.
Så kan det være, at ordføreren har nogle andre forslag til, hvordan man kan sikre, at familier, der har et barn med handicap, også kan tage på ferie i udlandet.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Det, som jeg sagde i starten af min ordførertale, var, at vi i Socialdemokratiet deler det, som jeg forstår også er udgangspunktet for forslaget her, nemlig at det gerne skulle være sådan, at der er de samme muligheder for at tage på ferie for familier med et handicappet barn som for alle mulige andre familier.
Det er det værdimæssige og holdningsmæssige udgangspunkt, og det ønske deler vi.
Jeg har ikke nogen løsninger med i baglommen, i forhold til om der skal gøres andet her, men jeg vil pege på nogle typer af hjælp, også til familier med handicappede børn, som man allerede kan tage med, altså dækning af de her medfølgende udgifter efter § 41: hjælpemidler, hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste osv.
Der er jo nogle ydelser, som det er helt naturligt at man kan tage med, og så er der de her naturalydelser, hvor det er langt, langt mere udfordrende, både praktisk og principielt, hvis de skulle kunne tages med.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Der er noget, jeg ikke forstår i det, som den socialdemokratiske ordfører siger.
Man siger, at man egentlig deler synspunktet i beslutningsforslaget, og man synes jo også, at der skal være lige muligheder.
Men der er ikke lige muligheder.
Men vi har mulighed for at skabe lige muligheder her fra Folketinget – det kræver 90 mandater.
Og nu må jeg bare forstå på den socialdemokratiske ordfører, at det vil Socialdemokratiet og regeringen ikke være med til; man vil slet ikke være med til at kigge på, hvordan vi kan hjælpe familier, der har et barn med handicap, så de også kan tage på ferie til udlandet.
Hvis jeg forstår ordførerens tale korrekt, vil Socialdemokratiet slet ikke være med til at kigge på det her område, i forhold til hvordan vi sikrer, at vi hjælper familier, der har børn med handicap.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-12-10:
Jeg har ikke været handicapordfører lang nok tid til at kunne afvise, at der er noget, jeg ikke har set på
Jeg vil gerne se meget fordomsfrit på hele handicapområdet, og jeg lytter også meget gerne til den historie, som spørgeren var inde på tidligere, med Maise osv.
Men nu handler det jo om det her konkrete beslutningsforslag, hvor man vil skrive en konkret paragraf ind i udlandsbekendtgørelsen, og som jeg ser det, giver det både nogle praktiske og principielle problemer, også i forhold til kvaliteten af aflastningen, som gør, at vi altså ikke kan støtte det her forslag.
Anni Matthiesen (V), 2019-12-10:
Tak for det, og tak til DF for at fremsætte det her beslutningsforslag igen.
Som det er sagt af også tidligere ordførere, har det jo været behandlet et par gange tidligere.
Det her beslutningsforslag går ud på, at man ønsker at pålægge regeringen inden udgangen af indeværende folketingsår at ændre på udlandsbekendtgørelsen, således at forældre til børn med et handicap fremover kan tage hjælpen med til aflastning – og bevilget efter serviceloven.
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg egentlig har stor sympati for det her område og faktisk også for, at man arbejder på at finde nogle løsninger.
Men jeg er også nødt til at understrege, som jo også tidligere ordførere har gjort og for den sags skyld også ministeren, at der er nogle problemstillinger i forhold til netop § 41 i serviceloven – nej, det er ikke her, der er et problem, men det er faktisk her, man kan få hjælp et stykke hen ad vejen til nogle af de her ting, bl.a. jo også, hvis man tager på ferie i udlandet.
Når det så er sagt, er § 44 og § 84 jo igen af en anden karakter, og det er også derfor, at vi fra Venstres side, som beslutningsforslaget er her i dag, ikke kommer til at stemme ja til det.
Men jeg vil også gerne have lov at understrege, at vi meget gerne går med ind i et arbejde for på en eller anden måde at lave en fælles beretning om det her, som måske endda kan laves på tværs af partierne.
For det er klart, at vi skal gøre alt, også her i Folketinget, hvad vi kan for at sikre bedst mulige forhold.
Men vi er også nødt til at sikre, at der jo er en kvalitet i det, man så også leverer.
Det er nok noget af det, som jeg i hvert fald har en bekymring over i det her beslutningsforslag.
Altså, hvis man fulgte det, som det stod, hvad var det så egentlig, man ville tilbyde de handicappede, når de var på ferie?
Så ud fra det må jeg sige, at vi ikke bakker op om beslutningsforslaget, men som sagt vil vi rigtig gerne være med til eventuelt at lave en fælles beretning under udvalgsbehandlingen.
Karina Adsbøl (DF), 2019-12-10:
Vi er Folketingets politikere, og vi kan ændre det, vi synes skal ændres.
Og hvis man som folketingspolitiker synes, det er urimeligt, at en familie, som har et barn med handicap, ikke kan tage hjælpen med til udlandet, ja, så kan vi ændre det.
Vi kan ændre det, vi vil, hvis vi har et flertal.
Så spørgsmålet til Venstre er: Hvis man ikke vil støtte det her forslag, hvilke løsningsforslag har Venstre så med for at sikre, at familier, som har et barn med handicap, også kan tage på ferie til udlandet og tage hjælpen med?
For, som jeg tidligere nævnte, ligger der jo en principafgørelse fra Ankestyrelsen om, at hjælp til aflastning ikke kan bevilges efter en anden bestemmelse i serviceloven alene med det formål, at aflastning kan tages med til udlandet.
Så hvor vil man så finde løsningen, hvis man ikke vil støtte det her beslutningsforslag?
Nick Hækkerup (S), 2019-12-10:
Jeg tænkte nok, det var der omkring, det lå, men vi forfølger det og svarer skriftligt på spørgsmålet.
Jeppe Bruus (S), 2019-12-10:
Som jeg sagde, er det selvfølgelig vigtigt for danske myndigheder at kunne sikre retshåndhævelsen og ikke mindst få udleveret personer til Danmark fra andre lande med henblik på strafforfølgning eller straffuldbyrdelse.
Det gælder selvfølgelig ikke mindst i forhold til andre EU-lande.
Der har vi siden maj 2019 haft en situation, hvor EU-Domstolen har afsagt domme, som fortolker EU-rammeafgørelsen på den europæiske retsorden således, at domstolene i visse medlemsstater nægter at anerkende europæiske arrestordrer udstedt af Rigsadvokaten, sådan som det har været tilfældet i Danmark.
Som en del af det her lovforslag gør man sig også klar til, at Danmark kan tiltræde FN's konvention om beskyttelse af alle personer mod tvangsforsvinding.
Udleveringsloven, som vi her behandler, omskrives helt, og den danske ordning for udlevering af lovovertrædere ændres, så det fremadrettet vil være sådan, at det i alle tilfælde er domstolene, der skal træffe en sådan afgørelse.
Socialdemokratiet støtter naturligvis lovforslaget.