runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Poll (ALT), 2019-01-31:
Det var sådan set ikke den personlige præference, jeg spurgte til.
Det, jeg tænker er relevant, er jo, at når en branche eller sammenslutning af producenter udtaler sig om forholdene i deres egen branche, så har de selvfølgelig en direkte økonomisk interesse i det – det, man kunne kalde inhabilitet i nogle sammenhænge – mens når f.eks. en dyreværnsforening, som jo arbejder ud fra et formål, udtaler sig om et emne, har de ikke en direkte økonomisk interesse i at sige det, de siger, fordi der er tale om en almennyttig forening.
Er det ikke korrekt?
Tak for det.
Jeg vil også gerne lige tage lidt fat i det her med dyrevelfærdsorganisationerne i Europa, herunder også i Danmark, som jo mener, at den måde, vi holder mink på, er problematisk, og at det kan være svært at finde en løsning, der er i overensstemmelse med de ønsker, der kan være til dyrevelfærd.
Ministeren siger, at hvis man spørger dem, der holder dyrene, så mener de noget andet, men kan ministeren ikke bekræfte, at dem, der holder dyrene, jo har en stor økonomisk interesse i det synspunkt, de fremlægger, mens dyrevelfærdsorganisationerne har et almennyttigt formål, nemlig at de med udgangspunkt i forskning i og viden om dyrevelfærd og dyrs adfærd arbejder for, at dyrevelfærden bliver bedst mulig?
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Jeg vil bare gerne høre ordføreren, om Socialdemokratiet mener, at mink kan få god dyrevelfærd i et trådbur.
Simon Kollerup (S), 2019-01-31:
Jeg mener i hvert fald, at mink kan få bedre dyrevelfærd, og det mener jeg vi hele tiden skal arbejde for.
Det mener jeg også at veterinærforliget er udtryk for.
Og jeg mener også, at branchens egen bevidsthed om emnet skubber tingene i den retning.
Så jeg mener godt, at vi kan forbedre dyrevelfærden.
Hvis ikke vi havde ambitioner om det, ville vi være ilde stedt.
Men det har vi.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Det tager jeg som et ja.
Om det bliver godt nok, kan man så være i tvivl om.
Jeg synes bare, det er vigtigt at nævne for ordføreren, hvis han ikke ved det, at de produktionssystemer, som man i langt overvejende grad bruger til minkproduktion i Kina, sådan set følger danske standarder, det er danske staldsystemer.
Så jeg vil bare høre, om ordføreren har belæg for, at dyrene skulle få dårligere dyrevelfærd af, at produktionen eventuelt skulle rykke ud, når vi samtidig kan se, at markedet er presset, og at den danske produktion kommer til at falde med 30 pct. det næste år.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-01-31:
Og så er det en interessant betragtning, at det er voldsomt, at dyr skal tilpasses et liv i fangenskab.
Jeg tror, at der bliver lidt skrig og skrål på landets børneværelser, hvis vi kommer ud med kaninernes befrielsesfront og åbner alle burene og får alle undulater og kaniner og hamstere og marsvin ud igen.
Altså, der er dyr, som er bedre egnet til fangenskab end andre, og det skal man tage hensyn til.
Og det var derfor, at vi stemte for et forbud mod ræve i fangenskab på den måde, som man havde tidligere.
Det er, fordi der er forskel på dyr.
Simon Kollerup (S), 2019-01-31:
Altså, jeg har ikke belæg for at kunne sige, at det hele rykker til Kina.
Jeg kan også finde på andre steder, hvor der produceres mink.
Men hvis vi antager, at det blev Kina, ville man jo så i spørgerens logik få en sidestilling af dyrevelfærden og dermed ikke nogen forværring, hvad jeg antyder kan blive tilfældet, hvis produktionen rykker andre steder hen.
Men bundlinjen bliver jo for de danske lønmodtagere på Vestegnen og i produktionsleddene et klokkeklart tab af arbejdspladser.
Det bliver en fyreseddel.
Tak for det.
Med beslutningsforslaget her ønsker Enhedslisten over en 5-årig periode at forbyde minkavl i Danmark.
Og lad mig sige med det samme, at det mener vi er at gå for vidt.
For det første tror jeg ikke på, at det vil føre til en bedre dyrevelfærd, hvis Danmark lukker produktionen ned.
Jeg tror, at en så værdifuld produktion vil dukke op et andet sted i verden, og der tror jeg ikke nødvendigvis, at dyrevelfærden bliver på samme niveau, nærmest uanset hvor det så måtte være, snarere tværtimod, for i Danmark er der – trods politiske ønsker om mere – visse tiltag, der sikrer, at der tages hånd om dyrevelfærden.
Der er krav om uddannelse for nye minkavlere, efteruddannelse af alle driftsansvarlige og obligatoriske sundhedsrådgivningsaftaler med fire årlige dyrlægebesøg af en dyrlæge.
Derudover udfører Fødevarestyrelsen selv kontrol med dyrevelfærden i minkbesætninger, og branchen har løbende sin egen kontrol.
Det er jeg ikke sikker på at andre lande ville kunne leve op til.
Endelig er der selvfølgelig også som omtalt branchens egen WelFur-certificering, som er en europæisk mærkningsordning for dyrevelfærd på minkfarme.
Det vidner under alle omstændigheder om, at branchen er opmærksom på, hvad forbrugerne efterspørger, og Copenhagen Fur tager kun imod certificerede skind, sådan som jeg er oplyst.
Derudover mener jeg også, at der nødvendigvis må holdes et øje på de samfundsøkonomiske konsekvenser af at sløjfe minkproduktionen i Danmark.
Pelsbranchen yder et væsentligt bidrag til eksporten og beskæftiger, som jeg har kunne læse mig frem til, op mod 6.000 mennesker.
Jeg synes, det er voldsomt, hvis de alle sammen skal have en fyreseddel, særlig hvis resultatet er, at produktionen og dermed også arbejdspladserne bare flytter et andet sted hen i verden, hvor dyrevelfærden har det endnu værre.
Når alt det er sagt, er det selvfølgelig også Socialdemokratiets ambition, at dyrevelfærden forbedres i Danmark, og det gælder også, når det kommer til minkavl.
Derudover deler vi også Enhedslistens bekymring for udviklingen af MRSA på minkfarme, og vi går derfor også meget gerne i dialog om, hvordan vi konkret kan gøre det, hvis vi skal forbedre dyrevelfærden og styrke MRSA-indsatsen i forhold til minkavl.
Vi er jo en kreds af partier omkring vores veterinærforlig.
Det er en meget bred kreds, som forslagsstillerne også er en del af, og her kan vi jo passende tage emnet op.
Så med de ord håber jeg, at vi får en god og konstruktiv behandling af forslaget i udvalget, selv om Socialdemokratiet altså ikke kan støtte det konkrete forslag.
Erling Bonnesen (V), 2019-01-31:
Er det sådan, det skal forstås, altså at man lige skal have snakket lidt, og så tager man senere endelig stilling til, om man vil stemme på anden måde, eventuelt afstå fra at stemme eller stemme blankt?
Tak for det.
Det Radikale Venstre plejer jo sådan at have en god respekt for EU som helhed, selv om der selvfølgelig altid kan være nogle ting, der skal diskuteres.
Derfor undrer det mig sådan set også, at ordføreren for De Radikale her – i hvert fald sådan som jeg opfatter det – prøver sådan lidt både at blæse og have mel i munden.
For på den ene side siger man, at man vil støtte det beslutningsforslag, som ligger nu, og på den anden side er man vidende om, at der jo så kommer en traktatkrænkelsessag.
Og så prøver ordføreren ligesom at forklare det med, at så vil man have en ny drøftelse.
Hvad ligger der egentlig i det?
Hvordan har De Radikale tænkt sig at håndtere den situation?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-01-31:
Tak for det.
Jeg er meget enig i, at det ikke er hver dag, vi gør det her.
Når jeg snakker om en fornyet drøftelse, mener jeg en fornyet drøftelse i den radikale gruppe, før vi kommer til anden og sidste behandling af dette forslag i salen, hvor vi vil overveje ministerens betragtninger.
Vi støtter forslaget nu her ved førstebehandlingen.
Vi kommer til at have en fornyet drøftelse på basis af de oplysninger, jeg bl.a. har fået fra ministeren her under behandlingen.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Ja, det, som ministeren nok snakker om, er det her WelFur-system, som man bruger i pelsbranchen.
Det er bare vigtigt at få med, at når vi snakker om WelFur-systemet, så snakker man altså om dyrevelfærd med udgangspunkt i de eksisterende systemer.
Det vil altså også sige, at man ikke bruger en referenceramme, hvor man ser på, hvordan mink i det virkelige liv ude i naturen ville leve, men på, hvordan man kan sikre bedst mulige forhold inde i et bur.
Så siger ministeren, at ræven ikke ville kunne tilpasse sig i et bur, men det kunne minken.
Men alligevel stemte ministerens eget parti jo for at forbyde ræveavl tilbage i 2009.
Hvordan kan det hænge sammen?
Trine Torp (SF), 2019-01-31:
Problemet med lange dyretransporter er ikke nyt, men den kraftige stigning i antallet af lange dyretransporter og de stadig længere transporter, som kan vare op til 4 døgn, gør det endnu mere aktuelt at diskutere, hvad vi kan gøre ved det.
I SF syntes vi, det er meget vanskeligt at forsvare de lange dyretransporter.
Ja, jeg er faktisk fristet til at kalde det for noget svineri.
Når nu man ved, at dyrene lider, og at mange dyr dør under transporten, bør vi stille os selv spørgsmålet, om vi kan leve med, at dyrevelfærden sættes over styr på den måde.
Det er ikke, fordi der ikke har været gjort forsøg på at gøre noget ved det, og Danmark har da også arbejdet på at få ændret de EU-regler, som i dag tillader de lange dyretransporter, men indtil videre uden held.
Først og fremmest bør man gøre et ihærdigt forsøg på at lave en aftale med landbruget om at reducere de lange transporter af dyr, men hvis det ikke kan lykkes, mener vi i SF, at der er grund til, at Danmark går forrest i EU af hensyn til dyrevelfærden.
Man kan godt transportere dyrene i kortere tid, og man kan lave regler i de enkelte medlemslande.
En begrænsning af lange transporter kan ske ved at lave en aftale med Tyskland om fælles lokale regler om transporttider og en aftale med dyreproducenter og transportører om det samme.
Det kan man gøre inden for transportforordningen, som den ser ud i dag.
På den måde får Tyskland lavet regler, der ligner de danske, eller omvendt, kan man sige, så danskproducerede dyr ikke behandles dårligere i Tyskland.
Det betyder, at regeringen må forhandle med Tyskland om ens regler, og at Danmark og Tyskland hver især laver aftaler med transportører og dyreproducenter.
Jeg tænker, at hvis der er politisk vilje i Tyskland og Danmark, vil der også være vilje til at presse Tysklands nabolande, og dermed er det en start på at få de europæiske regler ændret.
Så bliver det jo et valg for Kommissionen, om den vil forsøge at straffe et, to, tre eller flere medlemslande til at finde på plads eller få ændret de fælles regler i EU.
Hvis der er en reel vilje i regeringen eller blandt et flertal af Folketingets partier, skal muligheden for sådan en forhandling og aftaleløsning ikke på forhånd afvises med, at der er EU-regler på området.
Det er simpelt hen for sløjt.
Vi er i hvert fald i SF indstillet på at arbejde på at få begrænset transporten til de maks. 8 timer og støtter dermed også den intention, der ligger i forslaget.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Der er ikke en eneste dyreværnsorganisation i hele Europa, som siger, at man kan lave minkproduktion og samtidig have en ordentlig dyrevelfærd.
Kan ministeren måske sætte et par ord på, hvordan ministeren kan mene, at der er god dyrevelfærd, når der ikke er en eneste dyrevelfærdsorganisation, der gør det?
Vi kan tage de udtalelser, vores egen Dyrenes Beskyttelse kommer med, når det gælder alle andre produktionsgrene.
De siger f.eks.: Vi kan sagtens lave ordentlig dyrevelfærd for grise.
De har eksempelvis deres eget mærke til det.
Men der er ikke en eneste dyrevelfærdsorganisation i hele Europa, som siger: Mink i bure kan få god dyrevelfærd.
Hvordan vil ministeren forklare det?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-01-31:
Selvfølgelig er der divergerende holdninger til det her, og selvfølgelig har de dyreværnsorganisationer en anden indstilling end dem, der er opdrætter mink.
Det burde ikke komme som et lyn fra en klar himmel, og det gør det næppe heller.
Det, jeg egentlig fremhæver i min tale og som jeg synes er vigtigt, er, at vi lever op til de vilkår, som er rimelige, til de regler for dyrevelfærd, som er rimelige og som er internationalt fastsat, og at vi har en løbende opmærksomhed på den dyrevelfærd, at vi har en løbende kontrol af den dyrevelfærd – vi har jo set historiske eksempler på, at det har haltet med den – og at vi så får det rettet op og retter vores opmærksomhed og vores kontrol imod den.
Jeg nævnte i min tale her før nogle initiativer, og det er vel egentlig dem, som spørgeren spørger til.
Dem kan man læse i resuméet af i min tale.
Karina Due (DF), 2019-01-31:
Da jeg blev dyrevelfærdsordfører, havde jeg ét syn på minkbranchen.
Jeg havde som mange andre set nogle forfærdelige klip på internettet og troede, at det var virkeligheden.
Nu tager jeg mit arbejde som dyrevelfærdsordfører meget alvorligt, så naturligvis har jeg undersøgt, hvordan det hele egentlig hænger sammen.
Jeg har brugt en del tid på at besøge minkfarme, ikke bare én gang, men flere gange, både på besøg, hvor jeg er inviteret, og på uanmeldte besøg, og jeg har også været med på sidelinjen, når der er blevet certificeret til konceptet WelFur.
Jeg regnede jo med, at jeg skulle ind i nogle stalde, hvor dyrene skreg og måske led.
I stedet blev jeg mødt af nogle mink i burene, som enten legede eller lå og hyggede sig med en lur og bare lå og gassede sig.
Overalt var der roligt, og dyrene så ud til at have det rigtig godt.
Det var jo noget af en øjenåbner.
Derfor har jeg undersøgt en masse ting, for jeg synes faktisk, det er ret interessant, det her.
WelFur er en certificering, som kun godkender de minkavlere, der lever op til nogle meget, meget høje krav om dyrevelfærd, faktisk meget højere end dem, vi sætter som regler herhjemme.
De kontrollerer en masse aspekter, og ud over de helt åbenlyse parametre som dokumentation, foder, bure osv., kontrollerer de også minkenes mentale tilstand, altså hvor trygge minkene er, hvor legesyge de er, om de er aggressive og sådan noget.
Det er det eneste sted, jeg, når jeg har været ude, har oplevet, at man har kontrolleret nogle dyrs mentale sundhed, og det må jeg indrømme at jeg faktisk var lidt betaget af.
Hvis man havde det niveau inden for opdræt af alle dyrearter, ville jeg ikke have ret meget at lave som dyrevelfærdsordfører.
Så en gang imellem er det faktisk en rigtig, rigtig god investering at bruge noget tid på at tage ud i Produktionsdanmark og se, hvordan virkeligheden er.
Jeg tror faktisk, vi kan være stolte af det niveau, minkbranchen har i Danmark.
Så kunne man så igen vende spørgsmålet om og spørge, hvad der ville ske, hvis vi forbød minkavl i Danmark.
For det første ville der jo være mange tusinde mennesker, der blev arbejdsløse.
Det er den første umiddelbare konsekvens af et forbud.
Og så tror jeg faktisk ikke, at folk rundtomkring i verden ville stoppe med at købe pels.
Farmene ville flytte til lande, hvor vi ikke ville have nogen mulighed for at have indvirkning på dyrevelfærden, og vi ville heller ikke have nogen mulighed for at holde øje med dem.
Der er slet ikke nogen tvivl om, at dyrene ville få det betydelig anderledes, end de har her i Danmark, for vi er trods alt et land, der værner om dyrevelfærden, og det skal vi blive ved med.
Vi kan derfor ikke støtte et forbud mod minkproduktion i Danmark.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Det var jeg i 2013, da jeg gik på landbrugsskole.
Da besøgte jeg minkfarmen på Foulum, som hører under Aarhus Universitet.
Dansk Folkepartis dyrevelfærdsordfører plejer ikke at være bleg for at lytte til de rigtig mange fornuftige dyreværnsorganisationer, som vi har i Danmark.
Når der ikke er en eneste dyreværnsorganisation i hele Europa, som siger, at man kan lave god dyrevelfærd for mink i bure, sætter det så ikke nogle tanker i gang hos ordføreren?
Mink er til forskel fra de andre husdyr, vi har, rovdyr.
De er solitære dyr; det betyder, at de lever alene.
Vi kan altså ikke sammenligne dem med en ko eller en gris eller en kylling.
Men undrer det ikke ordføreren, eller bliver ordføreren ikke lidt forvirret, når ordførerens egen holdning er anderledes end den, som alle – alle – dyreværnsorganisationer, selv dem, som ordføreren plejer at være enig med, har, og de altså ikke stemmer overens?
Trine Torp (SF), 2019-01-31:
SF støtter en udfasning af minkavl af sådan helt principielle grunde.
Mink er et aktivt rovdyr, hvis natur er, at den færdes alene over store områder til lands og i vandet.
At opdrætte dem i små bure uden mulighed for at løbe, springe, svømme og jage og i nærhed af mange andre mink er at gå stik imod deres naturlige behov som territoriale og solitære dyr.
Så længe det er tilladt at have minkavl, arbejder vi i SF for forbedringer, både hvad angår dyrevelfærd, miljøbelastning og begrænsning af MRSA, og vi er ligesom resten af Folketinget med i veterinærforliget.
På mange punkter anerkender vi også, at man i den danske minkproduktion har arbejdet for at forbedre forholdene, men det ændrer ikke ved, at det er svært at forestille sig, at der kan skabes en kommerciel produktion, som kan sikre minkene de forhold, som er nødvendige i forhold til deres naturlige behov, sådan som også dyreværnsorganisationerne har udtrykt det.
Derfor er det vigtigt, at man i forbindelse med en udfasning pålægger regeringen at arbejde for en europæisk og global reduktion af opdræt af pelsdyr, som ikke er domesticerede, og som dermed har en naturlig adfærd, som ikke kan tilgodeses i bur.
Andre steder har man skærpet reglerne så meget, at det i praksis vil udfase minkproduktionen.
Hr. Kristen Touborg, som var SF's dyrevelfærdsforkæmper, havde en aktiv rolle i, at det lykkedes at få udfaset rævehold og ville på samme måde have kæmpet for det samme i forhold til minkavl.
Dengang vedtog man at udfase rævehold over 15 år, og om det er realistisk at gøre det for mink på 5 år, ved jeg ikke, men det må vi jo drøfte i udvalgsbehandlingen.
Men når vi nu kunne opnå bred politisk enighed om af dyrevelfærdsmæssige årsager at stoppe for ræveopdræt, burde vi også kunne gøre det med mink.
Så med de ord støtter vi forslaget om en udfasning af minkavl.
Karina Due (DF), 2019-01-31:
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, som hele tiden snakker om, at minken er et rovdyr, om ordføreren ikke er klar over det store avlsarbejde, der igennem hundreder af minkgenerationer har ligget bag den produktionsform, man har i dag.
Det er dyr, som er domesticerede; det er dyr, som ikke har de samme drifter eller de samme instinkter, som et rovdyr har.
Er ordføreren slet ikke klar over, hvad det er for et avlsarbejde, der har ligget bag?
De mink, der bliver produceret i dag, ville aldrig kunne klare sig i naturen.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Jamen tak for spørgsmålet fra DF's ordfører.
Og der er også lavet forskning, hvor man tager mink, der bliver brugt i den helt almindelige minkproduktion, og sætter dem ud i naturen.
Og det, der faktisk sker, når man gør det, er, at man finder ud af, at lige præcis alle deres naturlige instinkter er intakte.
De jager på præcis samme måde, som vilde mink gør.
De svømmer på præcis samme måde, som vilde mink gør.
De klatrer i træer på præcis samme måde, som vilde mink gør.
Så jeg køber simpelt hen ikke den præmis, som ordføreren sætter op.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-01-31:
Tak for det.
Jeg er af det indtryk, at minkavlen herhjemme foregår på et betryggende niveau, reglerne bliver overholdt, minkene er, mener jeg, i betydelig grad tilpasset et liv i fangenskab, og så aflives de på stedet.
Jeg har selv set aflivning sidste år på en minkfarm, og det er jo en kæmpe kontrast til den debat, vi havde tidligere i salen i dag om dyretransporter.
Disse dyr transporteres ikke, de aflives på stedet.
Desuden er det en ganske bæredygtig produktion.
Foderet er affald fra slagte- og fiskeindustrien, og der er jo altså til overflod et meget veldokumenteret WelFur-program, som jo altså både er gennemskueligt, og som også bliver overholdt.
Så alt i alt synes jeg, at man, industriens størrelse taget i betragtning, ikke skal forbyde minkavl herhjemme.
Jeg synes, at det foregår på betryggende vilkår, og vi støtter ikke forslaget fra radikal side.
Christian Poll (ALT), 2019-01-31:
Jeg ville bare lige høre, om ikke ordføreren kan bekræfte, at det i forhold til dyrevelfærd kan være svært ved selvsyn at få et samlet indtryk af, om dyrevelfærden egentlig er i orden.
Altså, f.eks. er der jo mange mennesker, der tror, at når en hund gaber, er den søvnig.
Men når en hund gaber, er det jo typisk et udtryk for – når man kender hundes adfærdsmønster – at den vil dæmpe en konflikt.
Og det kan være svært at regne den slags ud, så man har jo faktisk brug for saglig viden, hvis man skal vide, om dyrevelfærden er i orden.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Det er fuldstændig korrekt, at dyrevelfærd ikke er så simpelt at læse sig til eller se sig til.
Det er også korrekt, at dyrevelfærd ikke bare kan måles på en ydelse eller en produktivitet, for vi har dyr i det danske land, som er avlet til blot at skulle producere, uden at de nødvendigvis har god dyrevelfærd.
Men jeg vil også lige knytte et par ord til, hvor det lige præcis er, det går galt.
Det er jo det her WelFur-system, hvor man siger: Inden for de her produktionsrammer kan man lave god dyrevelfærd.
Det er lidt det samme, som når man siger: Jo, det er da rigtig godt, at hos en konventionel svineproducent, som har fikserede søer, får søerne ikke skuldersår.
Men det, at soen ikke får skuldersår, betyder jo ikke, at soen har god dyrevelfærd.
Altså, det er den ramme, som man arbejder inden for i dag.
Karina Due (DF), 2019-01-31:
Jeg har et ganske kort spørgsmål: Hvornår har hr. Rasmus Vestergaard Madsen sidst været ude at besøge en minkfarm?
Som jeg sagde i min ordførertale, tager jeg faktisk mit arbejde som dyrevelfærdsordfører meget, meget alvorligt.
Derfor lytter jeg til alle de dyreværnsorganisationer.
Mange gange er det en ideologisk holdning, om man er for eller imod det ene eller det andet.
Jeg er ikke på minkfarmernes side, og jeg er heller ikke på dyrevelfærdsorganisationernes side; jeg er på minkenes side.
Så svaret er nej.
Rasmus Vestergaard Madsen (EL), 2019-01-31:
Jeg må ærlig talt indrømme, at jeg synes, det klinger utrolig hult, og jeg synes, at det ligefrem er hyklerisk fra ordførerens side at sige, at hun er på minkens side, men erkender, at mink skal leve i bur, når vi ved – og jeg har lige forklaret ordføreren det – hvad der ville være almindelig dyreadfærd for en mink.
Men så vil jeg godt stille et andet spørgsmål.
Kopenhagen Fur gav ved sidste valg partistøtte til en række partier.
Under folkemødet i sommers var ordførerens partikollega fru Pia Adelsteen bl.a. med til sådan et arrangement hos Kopenhagen Fur.
Har Dansk Folkeparti fået partistøtte fra Kopenhagen Fur, og har det eventuelt haft indflydelse på Dansk Folkepartis holdning?
Karina Due (DF), 2019-01-31:
Ved du hvad, det aner jeg ikke noget som helst om!
Jeg har aldrig nogen sinde fået så meget som fem flade øre fra Kopenhagen Fur.
Det kan jeg stå og sige fuldstændig ærligt.
Og så kan jeg slet ikke se, at det har noget med det her emne at gøre.
Erling Bonnesen (V), 2019-01-31:
Tak for det.
Danske mink er i verdensklasse, danske minkavlere producerer verdens bedste minkskind, kvaliteten er i top, og danske minkskind er efterspurgt i store dele af verden.
Og i Danmark er vi blandt de bedste, når det kommer til dyrevelfærd.
Det er også derfor, Danmark kan stå for godt 17 pct. af den samlede verdensproduktion af skind.
Dyrevelfærden er høj, og derfor er skindkvaliteten også i orden og høj.
Det er altså en branche, der tager dyrevelfærden alvorligt og gør noget ved det.
Den danske minkproduktion tjener mange valutakroner hjem til Danmark.
Eksporten er i milliardklassen og hjælper godt med til at finansiere vores velfærdssamfund, og vi skal sikre gode erhvervs- og udviklingsmuligheder til hele branchen, som forgrener sig langt ud i det danske samfund og skaber rigtig mange arbejdspladser i Danmark.
Det er en fornøjelse at besøge de gode danske minkfarme, ligesom det er en glæde at se den udvikling, der foregår i branchen, ikke alene i produktionen på farmene, men også i den efterfølgende bearbejdning, det kreative design, salget osv.
99 pct. af produktionen eksporteres, så det er altså en central faktor for samfundsøkonomien, som Enhedslisten med det her forslag så vil lukke.
Man skulle ikke tro, at Enhedslisten havde overvejet konsekvenserne af deres forslag.
Enhedslistens forslag ville medføre, at produktionen flyttede ud af landet, og det ville jo ikke give bedre dyrevelfærd.