Zenia Stampe (RV), 2020-11-19:
Tak for det.
Der er jo ingen tvivl om, at skov er en del af løsningen på den store klimakrise, vi står over for, og et helt konkret virkemiddel til at nå de reduktionsmål, vi selv har sat os.
Det er et vigtigt middel, men det er også vigtigt at understrege i dag, at det ikke er det eneste middel, for det, der jo er fantastisk ved skoven som middel, er, at den optager og lagrer CO 2 , og at vi på den måde godt kan blive ved med at udlede CO 2 på andre måder, men så at sige kompenserer med skov.
Det er smart, men det er også det, der gør, at skov jo ikke løser opgaven for os alene.
Men det er et utrolig vigtigt instrument, og det er rigtig godt, at vi med Klimaskovfonden nu får sat en ramme for det arbejde.
Men det er også vigtigt for os at understrege, at det selvfølgelig ikke er den eneste ramme, det eneste virkemiddel, for det, der jo er centralt i Klimaskovfonden, er frivillighed – det er, at det er et initiativ, som er skabt for de borgere eller de myndigheder, offentlige institutioner eller virksomheder, som ønsker at give et klimabidrag, enten som en frivillig donation eller for at kompensere for deres egne udledninger, dog uden at det sådan er i en retlig ramme, men som en mulighed for at købe en slags aflad for den udledning, man ellers måtte have.
Og det skal der bare heller ikke herske nogen tvivl om i dag, men vi ser meget positivt på alle de borgere og offentlige virksomheder og private virksomheder, som gerne vil give et frivilligt bidrag, købe aflad, så at sige, for de udledninger, man er ansvarlig for.
Men det er selvfølgelig ikke den eneste løsning.
Så til selve fondskonstruktionen.
Det har jo været en balancegang.
Det er utrolig vigtigt, at der er en stor troværdighed omkring de reduktioner, som den her skovfond skal stå for.
Altså, hvis en virksomhed gerne vil skrive i sit årsregnskab, at de har købt en form for klimakompensation, skal man jo også tro på, at det rent faktisk også er den reduktion, der har fundet sted derude.
Så derfor er det afsindig vigtigt, at der er en troværdighed, så vi har den vished, når man køber sig til en form for kompensation eller donerer til klimaet via en skovfond.
Og derfor er det jo ikke bare sådan et velgørende formål; det er et formål og en fond, der skal drives meget professionelt og med fokus på, at vi også får de reduktioner, som der bliver stillet i udsigt til den enkelte investor.
Så har der været en del fokus på konstruktionen – måske ikke så meget selve fondskonstruktionen, men samspillet med andre fonde derude i landskabet.
Og når man læser høringssvarene, kan man jo se, at de deler sig nogenlunde fifty-fifty.
Der er dem, der mener, at det er for entydigt med en Klimaskovfond, altså at der skal være mere fokus på biodiversitet og natur, og så er der på den anden side dem, der siger: Jamen der er for meget natur og biodiversitet med, for der skal være en meget klar afgrænsning og fokusering på klima.
Og derfor tror jeg sådan set, at vi er ved at ramme en rimelig god balance, hvor fokus, som det også fremgår meget klart af lovforslaget, er klima.
Men når vi nu skal ud at plante en masse træer til fordel for klimaet, synes vi, det er rigtig godt, at man også tænker synergier med, og at det også kan blive mere konkret, når man som investor skal beslutte, hvad man egentlig vil købe sig til – altså at man måske kan lægge nogle flere penge og så købe en produktpakke, som altså også indeholder noget, der er til gavn for biodiversitet og natur.
Det synes vi er den helt rigtige balance, men vi vil da selvfølgelig følge den her fond og samspillet med de andre fonde i de kommende år for at se, om der er den rigtige og nødvendige afgrænsning, sådan at det hele ikke bare flyder sammen og det bliver helt uigennemskueligt for den enkelte forbruger eller den enkelte virksomhed.
Vi er stærke tilhængere af, at man skal kunne se på bundlinjen, hvilke reduktioner initiativerne fører til – det er selvfølgelig det afgørende – men det skal også være muligt at tænke natur og biodiversitet ind, både for fonden, men jo også for den enkelte investor, som siger, hvilket jeg synes er et helt legitimt behov: Jeg vil gerne kompensere for noget CO 2 -forurenende adfærd, som jeg har givet anledning til, men jeg vil da også gøre det på en måde, hvor det er godt for naturen, og det kan jeg så sikre ved at smide et par ekstra øre i kassen.
Det synes vi er fornuftigt.
Jo, men jeg mener alligevel, at formålet her er så forskelligt mellem en naturfond, som arbejder med at sikre store naturområder til gavn for biodiversiteten, og som har det som hovedfokus, og så den her fond, som jeg også tror kommer til at lave nogle lidt andre pakker, og som vil have meget mere fokus på klimaregnskabet.
Så det kunne da godt være, at man kunne lægge det i samme organisation, men jeg tror alligevel, at man inden for den organisation ville få to søjler.
Så kan det godt være, at man har én bestyrelse, men der kan jeg da faktisk være lidt bekymret for, hvordan man så sikrer, at begge fagligheder står stærkt nok i de to bestyrelser, og at fagligheden bliver stærk nok i begge spor.
Så jeg er nok lidt skeptisk over for den idé.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at selve fonden er en frivillig konstruktion.
Så kan det jo godt være, at vi indfører nogle afgifter, hvor vi tænker, at noget af det provenu, vi får fra afgifterne, smider vi ind i Klimaskovfonden i stedet for at bruge dem på, det kunne være alt muligt andet godt: offentlig velfærd osv.
Det giver mening.
Men jeg tror jo, at hovedformålet med at have afgifter er, at dem, der bliver pålagt afgifter, også ændrer deres adfærd, altså udleder mindre.
Det er jo, mener jeg i hvert fald, det primære mål med afgifter.
Men det er klart, at de afgifter, vi så får ind i statskassen, skal vi jo tage stilling til hvad vi vil bruge til, og der er det jo helt oplagt, at man så netop bruger dem til noget, der i virkeligheden går ud og kompenserer for den udledning, eller det kunne også være forurening – at man så går ind dér og kompenserer ved at plante noget skov igennem fondskonstruktionen her.