Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2024-02-06:
Når jeg kigger på redegørelsen fra i år, ligner den lidt den fra sidste år.
Også i 2023 har vi været præget af krigen i Ukraine, en krig, som der desværre ikke lige nu ser ud til at være en ende på.
Heldigvis har vi en bred opbakning i EU, og den nylige aftale om fortsat støtte er også rigtig vigtig.
Støtten fra EU til Ukraine bakker vi i Danmarksdemokraterne fuldt op om.
Regeringen har med en række partier indgået en europapolitisk aftale – en aftale, som sætter to streger under et helhjertet engagement i EU, en aftale, som siger, at Danmark skal gå aktivt ind i at gøre EU klar til udvidelsen.
Jeg kan sagtens se perspektivet i en udvidelse i et sikkerhedspolitisk perspektiv.
Jeg kan også se nogle meget, meget lange tidsperspektiver, når optagelsen bindes op på opfyldelsen af Københavnerkriterierne.
Det er helt centralt for at muliggøre optagelse, at kriterierne følges.
Her kan jeg blive ganske bekymret, når jeg hører italesættelsen af udvidelsen.
Men jeg håber, at ministeren vil bekræfte, at Københavnerkriterierne ikke kan fraviges.
Men selv om de opfyldes, vil en udvidelse give store, store udfordringer.
Derfor er der også beskrevet en vej med flertalsafgørelser på afgrænsede dele af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Måske kan ministeren også uddybe, hvilke områder der tænkes på her.
I Danmarksdemokraterne ønsker vi ikke flere flertalsafgørelser.
Vi ønsker at fastholde landenes selvstændighed.
Når jeg læser både redegørelsen og den europapolitiske aftale, er der noget, der ikke helt hænger sammen.
For hvis man både vil udvide med nye lande og uddybe samarbejdet mellem de eksisterende lande, kan jeg ikke se andet, end at det vil medføre et EU i flere tempi.
Måske kan ministeren forklare mig, om det ikke bliver nødvendigt med et valg af, hvor EU vil hen.
Skal vi optage mange flere lande, være meget bredere, eller skal det nuværende EU-samarbejde være tættere og dybere?
Eller er der nogen, der tror, man kan gøre begge ting på en gang?
Blot for klarhedens skyld vil jeg lige nævne, at vi i Danmarksdemokraterne gerne ser et EU-samarbejde, som fokuserer på de fælles ting.
For os er det vigtigt, at EU koncentrerer sig om de fælles ting – det kan være støtte til Ukraine, det kan være fælles energiforsyning osv., kort sagt det, der relaterer sig primært til det indre marked.
Det er også rigtig godt at arbejde med fælles forsyningssikkerhed på alt lige fra fødevarer til mikrochips til medicin.
Vi skal sammen imødegå en afhængighed af Kina.
Vi skal være fælles om klimapolitikken.
Lige nu ser vi voldsomme protester i flere EU-lande, som ser ud til at medføre, at de lande ændrer på deres regler og deres rammer.
Det giver jo ikke mening, at vi strammer reglerne for landbruget i Danmark, hvis vi så bare får flyttet vores produktion til andre lande.
Det gælder jo specielt, når vi reelt har et supereffektivt landbrug i Danmark, som faktisk ønsker at være med i et konstruktivt samarbejde om den grønne omstilling.
Derfor mener vi også, det er vigtigt, også for legitimiteten af hele EU-projektet i befolkningerne, at der ikke indsniges regler om ting, som ikke nødvendigvis skal gøres i fællesskab.
Det er vigtigt at fastholde, at nationalstaterne skal have så meget selvbestemmelse og suverænitet som muligt.
I Danmarksdemokraterne ønsker vi en klarere grænse mellem, hvor EU har kompetencen, hvor EU kan blande sig, og hvor EU ikke har kompetencen og ikke skal blande sig.
EU bør ikke bruge ressourcer på at blande sig på de områder, hvor de faktisk ikke har kompetencen.
Til sidst har vi migrantsituationen.
I redegørelsen henviser ministeren også til, at antallet af asylansøgere i visse medlemslande i 2023 var på niveau med det i 2015 og 2016.
Jeg savner derfor i redegørelsen en klar beskrivelse af, hvor langt regeringen er kommet med modtagecenteret, og hvilke planer regeringen har for at få det opfyldt.
Jeg ser frem til at høre ministerens svar og kommentarer hertil.
Tak for ordet.