runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2019-10-10:
Store dele af det her lovforslag er en genfremsættelse af L 223 fra foråret, og det handler om at få mulighed for at få godtgjort visse punktafgifter, hvis varerne bliver anvendt til humanitære formål, og det er jo gode formål, som kan være julehjælp og forhindring af madspild.
Det er meget fornuftigt.
Så er der nogle opstramninger på momsområdet vedrørende kædehandel og bekæmpelse af momssvig bl.a., og det kan vi også støtte, ligesom vi også kunne i foråret.
Af nye elementer er der nogle ændringer af momslovens udtagningsregler, hvor afgiftsgrundlaget fremadrettet som udgangspunkt skal være købsprisen på varerne fremfor, som det er nu, fremstillingsprisen.
Det tolker vi umiddelbart som en stramning, men vi har i løbet af udvalgsbehandlingen nogle spørgsmål, vi gerne lige vil stille til det for at forstå det fuldt ud.
Så er der selvfølgelig lukningen af det her skattehul, altså misbruget af den særordning for rejsebureauer, som skal betale moms af overskuddet og fortjenesten; det har ført til nogle meget kreative måder at omgå momsbetaling på.
Det lukker vi så ned for nu, og det er selvfølgelig også rigtig fornuftigt; så vi kan samlet set støtte det her lovforslag.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-10-10:
Jeg tror også, vi kommer til at støtte lovforslaget.
Det meste af det er jo genfremsættelse af noget, som vi også foreslog, så det ville være underligt, hvis ikke vi skulle støtte det stadig væk.
Men der er kommet et par spørgsmål i høringssvarene, som jeg, ligesom de andre ordførere, har behov for at få svar på.
Jeg har også behov for at blive forsikret om, at der ikke påløber erhvervslivet en lang række ekstra udgifter.
Dansk Industri angiver bl.a., at de estimerer, at der kan udløses ekstraomkostninger på op imod 100 mio. kr. årligt for erhvervet i forhold til lovudkastets § 4 angående det, der handler om aktiver og investeringsgoder omfattet af momslovens §§ 43 og 44.
Det ser vi jo ikke lige os selv være med til, altså at pålægge erhvervslivet en byrde på 100 mio. kr., så det har vi også behov for at få belyst noget mere.
Så vil jeg også bemærke, at vi synes, at den her øvelse med, at man først skal betale chokoladeafgift og derefter skal have refunderet en del af det, virker besværligt.
Vi ville helst afskaffe chokoladeafgiften, for det er en af de tunge punktafgifter, og jeg mener faktisk, at den har 100-årsjubilæum enten i år eller næste år, og der kunne det jo være en fin anledning til at afskaffe den, når nu vi har sådan et stort råderum, som vi har i økonomien; så man kunne jo overveje, om man kunne afskaffe den.
Det ville være den simple løsning.
Men hvis ikke man vil det, er spørgsmålet, om ikke der kan findes en mere smidig model, end at man først skal betale en afgift, og så skal man indsende skemaer og få refunderet noget af det bagefter.
Det virker meget, meget bureaukratisk og som en lappeløsning på noget, som egentlig er et ret dårligt system.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, om der er andre muligheder.
Det kan godt være, at der ikke er det, men jeg kunne godt tænke mig at få det overvejet og få belyst, om der påløber ekstraomkostninger i forbindelse med § 4.
Susanne Zimmer (ALT), 2019-10-10:
Tak for ordet.
At kunne støtte hjælpeorganisationer, der gør noget godt for udsatte mennesker, er en rigtig god ting, så derfor er det godt at kunne få refunderet punktafgifter på chokolade, sukker og julehjælpspakker til gavn for de udsatte, hvilket vil betyde, at man måske vil kunne hjælpe endnu flere, for vi ved, at der er mange, der har brug for hjælp.
Lukning af rejsebureauers misbrug af skattehul er godt for vores retfærdighedsfølelse, og det er godt for vores økonomi, for de 20 mio. kr., som man måske kunne få ind der, kunne bruges godt på anden vis.
Så samlet set er der mange gode tråde i det her i forhold til at understøtte tilliden til et retfærdigt skattesystem og i forhold til at hjælpe de udsatte, vi har i vores samfund.
Så Alternativet støtter forslaget.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-10-10:
Tak, formand.
Vi har en kæmpestor opgave foran os.
Vi skal have simplificeret det her skattevæsen, både fordi det vil gavne borgerne direkte, fordi det vil gavne erhvervslivet, og fordi det vil gavne statskassen.
Systemet skal være mere enkelt, og det skal være billigere at administrere.
Det lyder jo meget simpelt, men så skal vi ikke gennemføre sådan nogle lovforslag som det her, for noget af det gør lige præcis det modsatte.
Jeg anerkender, at der også er positive ting i det; det er jo et meget omfattende lovforslag, så der er både gode og dårlige ting.
Men vi fejler i forhold til at gøre det simpelt.
Det bedste eksempel er netop punktafgiften på chokolade for humanitære foreninger, hvor man nu, måske ganske fint, vil fratage dem afgifterne på de her snørklede betingelser: Så skal det være over 10.000 kr., så skal det serveres det ene sted, og så må man ikke bruge det det andet sted.
Der skal simpelt hen sidde folk og administrere de her ting ude i de her foreninger og holde øje med, hvem en pakke chokolade er blevet givet til, og om de måtte have fået den eller ej.
Og spørgsmålet er så, om det kan føres på den her blanket.
Og det er staten, som så skal sidde og afgøre, om de her chokolader, som foreningerne har fået, er blevet brugt til det rigtige.
Og kan vi overhovedet holde styr på det?
Det er så grelt i det her tilfælde, at mindreprovenuet, som staten mener, de får ind på det, er 1 mio. kr., men det koster 1,5 mio. kr. at administrere.
1,5 mio. kr. koster det i ekstra bureaukrati at administrere, at man gerne vil fjerne punktafgiften for chokolade.
Det skriger til himlen – må man godt sige det?
Jeg påkalder mig ikke himlen, hr. formand.
Men det skriger til himlen – det gør det altså.
Helt galt bliver det, når det kommer til momsdelen.
I det her forslag kan man ikke engang redegøre for, hvad provenuet bliver, om der bliver mere eller mindre provenu til staten på momsdelen.
Og der må jeg lige slå fast, at jeg ikke kommer til at stemme for noget lovforslag, hvor jeg ikke kan få bekendtgjort, hvad man forventer at provenuet vil være, om det vil være mere eller mindre.
Det duer ganske enkelt ikke.
Tilmed kan vi tage erhvervslivet, som med ændringerne her forventer, at der vil være administrative konsekvenser for erhvervslivet for 4 mio. kr. ekstra.
Det duer ganske enkelt ikke – ikke hvis vi vil gøre det billigere at være dansker, og ikke hvis vi vil gøre det mere simpelt at have et skattevæsen.
Så derfor ser vi frem til udvalgsbehandlingen, men som det ligger lige nu og her, er vi i hvert fald kritiske over for store dele af det.
Mette Thiesen (NB), 2019-10-10:
Tusind tak.
Det, jeg taler om, er selvfølgelig elektrificeringen, og det har man jo set der hidtil har været nogle udfordringer med.
Vi mener sådan set ikke, som jeg sagde før, at skinner skal gå forud for veje, vi mener sådan set, at det skal være omvendt, og vi mener samtidig, at vi skal kigge meget på, hvor tingene giver mening, og det mener vi sådan set ikke det her gør.
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Ja, det er ganske korrekt.
Julie Skovsby (S), 2019-10-10:
Jeg kan måske få ordføreren til at uddybe en smule.
Altså, var det, fordi man sad i regering i 2018, at man stemte for?
For man var ikke i regering, da lovændringen var om kommunal- og regionsvalg og valg til Europa-Parlamentet?
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Der kan jeg da være fuldstændig knusende ærlig og afsløre, at det er, fordi man, når man sidder i en koalitionsregering, aftaler forskellige ting og sager i denne regerings koordinationsudvalg, og som følge af de aftaler, der blev indgået, har vi altså haft en lidt vaklende holdning til det her spørgsmål.
Men vi ender altså med at mene, at man simpelt hen er nødt til at tage sig selv alvorligt, så at sige.
Hvorfor skal de så forvalte andres?
Julie Skovsby (S), 2019-10-10:
Lad os vende tilbage til Folketingets tidligere arbejde i 2018 og 2016.
Og nu har jeg forstået, hvordan man vil stemme her og nu.
Men hvorfor har man stemt forskelligt? vil jeg spørge om.
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Tak for ordet.
Med lovforslag L 5 får personer, som er frataget den retlige handleevne efter værgemålslovens § 6, valgret til menighedsråd.
Og som det jo også har været nævnt tidligere, ligger L 5, som vi behandler i dag, i forlængelse af tidligere lovgivning fra 2016 og 2018.
Vi må erkende – det har vi i hvert fald haft en meget grundig drøftelse af i vores folketingsgruppe – at det er ret besynderligt, at personer, som på grund af manglende dømmekraft ikke har lov til at forvalte deres egen økonomi, gerne må forvalte statens økonomi.
For at sige det ligeud er det udtryk for manglende alvor.
Det er udtryk for en manglende konsekvens i forståelsen af, hvad det vil sige, at man ikke kan administrere sin økonomi, selv om der selvfølgelig også kan argumenteres demokratisk, som flere ordførere undervejs har gjort i behandlingen af det her lovforslag.
Så efter at have overvejet tingene grundigt i vores folketingsgruppe har vi besluttet, at vi ikke kan støtte lovforslaget her.
Tak for ordet.
Julie Skovsby (S), 2019-10-10:
Tak for det.
Jeg har jo som ordfører været tilbage for at læse debatterne fra 2016 og 2018, og det kan jeg forstå at fru Pernille Vermund også har, og at partiet, hvis man kunne gå tilbage, ikke ville have støttet de to lovændringer.
Men jeg skal bare høre – for der er jo forskel på de to – om det så ikke gør nogen forskel for partiet, at man i 2018 lavede en ny værgemålsordning i forhold til det, der var i 2016.
Christian Juhl (EL), 2019-10-10:
Jeg er målløs.
Jeg har ikke flere kommentarer.
Fru Pernille Vermunds standpunkter må tale for sig selv.
Pernille Vermund (NB), 2019-10-10:
For mig at se er det et mere ubehageligt synspunkt, at man forventer, at det så må være værgen, der tager ansvar.
Nu er det jo værgen, der tager ansvar for den enkelte persons økonomi.
Skulle det så også være værgen, der rådgav om, hvordan der skulles stemmes?
Og skulle det så være værgen, der i princippet havde mulighed for to stemmer?
Nej, naturligvis ikke.
Og jeg bryder mig egentlig heller ikke om tanken om, at man som samfund siger, at der er nogle mennesker, der ikke kan tage vare på deres egen økonomi, men at man så giver dem ansvar både til folketingsvalg, til kommunalvalg og også til menighedsrådsvalg, som det her handler om, i forhold til at tage vare på andres, herunder ansættelse af præster osv.
Så hvad der er ubehageligt, har Enhedslisten og Nye Borgerlige åbenlyst forskellige holdninger til.
Christian Juhl (EL), 2019-10-10:
Undskyld jeg siger det, men det var et meget ubehageligt synspunkt: at der er en stor gruppe af vælgere, som så siges kan tage stilling til alt muligt.
Jeg vil sige: Danskere er forskellige på mange måder, og der er nogle danskere, som godt kan sætte et kryds på et kort uden at vide, hvad det er, de stemmer på, og uden at kende konsekvenserne af den stemme, men som pr. definition har stemmeret, fordi de er borgere i vores samfund.
Jeg mener, at hvis man udskiller nogle mennesker, fordi de ikke er i stand til at kunne klare deres egen økonomi, ja, så har de ofte hjælpere eller værger, og det har de også i den her situation med valget.
Derfor finder jeg det ganske, ganske besynderligt og ganske ubehageligt at have den holdning til disse ret få mennesker i vores samfund, som er den sidste rest, der ikke har ret til at stemme.
Alle andre har ret til at gøre, lige hvad de vil, uanset hvor skørt de stemmer.
Det er efter min mening godt nok et ubehageligt synspunkt.
Pernille Vermund (NB), 2019-10-10:
Den nye værgemålsordning, som jo giver sådan et delvist værgemål – altså hvor det kun er en del af ens økonomi, man så ikke har kontrol over selv – ændrer jo ikke ved, at det er ens økonomiske forhold, man ikke selv har ansvar for, fordi man ikke kan og ikke er myndig til at tage ansvar for den, og at vi nu udvider det ansvar, den her person har, til også at gælde andres økonomi.
Kan man ikke tage ansvar for sin egen økonomi helt eller delvis, skal man naturligvis heller ikke være medansvarlig for andres.
Christian Juhl (EL), 2019-10-10:
Jeg synes, at der da plejer at være lidt mere logik i det, som Liberal Alliance argumenterer med.
Om så de kommer i fængsel, har de stadig væk deres stemmeret.
I 1849 var der nogle, der mente, at hvis man ikke ejede sit eget hus, og hvis man havde været i fængsel, og hvis man var kvinde, så skulle man ikke have stemmeret, fordi det var uansvarligt over for samfundets drift.
Jeg ved ikke, hvor gammeldags LA vil formulere sine argumenter efterhånden, hvis det er sådan, at maksimalt 1.900 mennesker ikke engang må stemme til et menighedsrådsvalg.
Altså, jeg mener: Det er jo grotesk, det hænger jo ikke sammen.
Der er vildt uansvarlige folk i toppen af samfundet, som har stemmeret, og så er der nogle mennesker her, som ikke engang må stemme til et menighedsrådsvalg.
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Altså, hvad angår forbrydere, mener vi jo selvfølgelig, at rehabilitering altid skal være en mulighed.
Så det er jo glædeligt, at også økonomiske forbrydere kan rehabiliteres – og det er jo sådan det generelle mål med retsplejen.
Så det bakker vi selvfølgelig op om.
Selvfølgelig skal man ikke fratages sine politiske rettigheder, hvis man så at sige er et dårligt menneske – det er klart.
I moralsk henseende
dårlige mennesker skal selvfølgelig have deres politiske rettigheder, men jeg synes også, at Folketinget skal tage sig selv alvorligt.
Og til at tage sig selv alvorligt hører altså også, at der her efter § 5 og 6 i værgemålsloven er tale om folk, som simpelt hen ikke kan forstå deres egen økonomi.
Så vidt jeg ved, er Enhedslisten jo også villig til at gribe ind over for folk, der tager kviklån, fordi de ikke kan forstå deres egen økonomi.
Så der kan man jo godt ligesom sige, at her er der en person, der ikke kan forstå sin økonomi, og det skrider vi ind over for.
Men her er det folk, der i rettens øjne ikke kan forstå deres egen økonomi.
Hvorfor skal de have indflydelse på alle andres økonomi?
Marie Krarup (DF), 2019-10-10:
Lovforslaget drejer sig om en justering af pensionsforpligtelserne for tjenestemandsansatte kirkefunktionærer, således at den del, der har vist sig ikke at være dækning for i den nuværende ordning, kan dækkes af fællesfonden.
Samtidig giver loven mulighed for, at fællesfonden kan føre en aktiv investeringspolitik for pensionsformuen.
Dansk Folkeparti kan derfor støtte lovforslaget.
Erling Bonnesen (V), 2019-10-10:
Tak for det.
Fællesfonden er folkekirkens fælleskasse, hvor nuværende og tidligere tjenestemandsansatte kirkefunktionærer siden 2007 har indbetalt pensionsbidrag.
En ny beregning fra 2018 med opdaterede tal for bl.a. levealder, pensionsmønster og forrentning viser, at denne ordning har været underfinansieret, og at det vil kræve en markant forøgelse af kirkekassernes pensionsbidrag, hvis fællesfonden skal dække finansieringen af de fremtidige pensionsforpligtelser.
Derudover har fællesfonden med den nugældende lovgivning ikke hjemmel til at føre en aktiv investeringspolitik for pensionsformuen.
Derfor indeholder lovforslaget her bl.a. en fastholdelse af kirkekassernes pensionsbidrag på det nuværende niveau på 18,4 pct. af den pensionsgivende løn.
Den resterende del, hvor der er manglende finansiering, foreslås overtaget af fællesfonden, og denne del af pensionsudgifterne vil i givet fald skulle dækkes af landskirkeskatten eller af kompenserende besparelser på fællesfondens øvrige udgiftsposter.
Der er en bemyndigelse til kirkeministeren om at fastsætte nærmere regler om anbringelse af fællesfondens likviditet, forsikringsreserve og pensionshensættelse m.v.
Formålet med dette tiltag er at give fællesfonden hjemmel til at kunne føre en mere aktiv investeringspolitik, sådan at man bedst muligt sikrer forrentning af indbetalte pensionsbidrag.
Med lovforslaget sikrer vi en finansiering af fællesfondens fremtidige pensionsforpligtelser hos tjenestemandsansatte i den danske folkekirke, ligesom man med en friere investeringspolitik i fællesfonden kan sikre bedst mulig forrentning af indbetalte pensionsbidrag.
Denne løsning vil også være med til at hjælpe de små sogne, der ellers ville blive utrolig hårdt presset økonomisk.
Det støtter vi op om i Venstre.
Vi finder det dog beklageligt, at man – ser det ud til – finder det nødvendigt at hæve kirkeskatten i stedet for at finde løsningen inden for kirken – men sådan er det.
På baggrund heraf støtter Venstre lovforslaget.
Julie Skovsby (S), 2019-10-10:
Der er opstået en underfinansiering vedrørende pension, fordi den forventede levetid er steget markant i forhold til beregningerne før 2007.
Længere levetid for de tjenestemandsansatte kirkefunktionærer er selvfølgelig en glædelig ting, men det er også vigtigt at sikre kvaliteten i budgetterne og have fokus på en investeringspolitik for pensionsformuen, og derfor er dette lovforslag et godt forslag, som Socialdemokratiet kan støtte.
Helt centralt for Socialdemokratiet er det, at der er fundet en solidarisk løsning på problemet med en byrde, der er skævt fordelt mellem landets menighedsråd.
Hvis man overvejer andre løsningsforslag, skal man huske på, at kirkekasserne som hovedregel ikke har valgfrihed om anvendelsen af tjenestemandsansættelse og derfor ved en forøgelse af pensionsbidraget vil blive tvunget til at bære byrden for de kirkekasser, hvor der er sket en udfasning af tjenestemænd.
Gruppen af tjenestemandsansatte kirkefunktionærer bestod i 2018 af ca. 800 tjenestegørende kirkefunktionærer og ca. 1.300 pensionsberettigede personer.
Hvad angår pensionsbidragsprocenten på 18,4 pct. deler jeg den holdning, at den bør fastholdes, og at det er helt urealistisk at hæve bidragsprocenten til 91,5 pct. for at finansiere de fremtidige forpligtelser over for de 800 aktive tjenestemænd.
Det har også stor betydning for os i Socialdemokratiet, at den valgte løsning foreslås efter anbefalinger fra budgetfølgegruppen, som består af repræsentanter for folkekirkens økonomiske interessenter.
Der har således både i udarbejdelsen af løsningen og i forbindelse med høringen over lovforslaget været en bred opbakning blandt folkekirkens myndigheder og interessenter til lovforslaget, som ligger her.
Foruden at lovforslaget omhandler fremtidig finansiering af pensionsforpligtelsen vedrørende tjenestemandsansatte kirkefunktionærer, handler det også om en politisk fremtidig investering af pensionsformuen.
Fællesfonden har med den nuværende lovgivning ikke hjemmel til at føre en aktiv investeringspolitik for pensionsformuen.
Derfor foreslås det, at den voksende pensionsformue kan forvaltes gennem en aktiv investeringspolitik inden for de gældende regler, som kirkeministeren bliver bemyndiget til at fastsætte.
Formålet er, at kapitalen placeres med henblik på at sikre anbringelsen og den bedst mulige forrentning til gavn for folkekirkens medlemmer.
Det er i den sammenhæng naturligt, at investeringen sker på et etisk og socialt forsvarligt grundlag, under hensyntagen til at indbetalingerne til pensionsformuen er finansieret af kirkeskatten og hermed folkekirkens medlemmer.
Den del støtter Socialdemokratiet naturligvis også.
Så skal jeg lige kigge ned i salen og sige, at jeg skal hilse fra den radikale ordfører, fru Marianne Jelved, og tilkendegive, at De Radikale ligeledes er for lovforslaget.
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Jamen jeg er sikker på, at det ville være til gavn for Socialistisk Folkeparti, hvis der var flere mennesker, som ikke kunne kende forskel på en million og en milliard, der havde politiske rettigheder.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-10-10:
Tak for det.
Frihed og ansvar kan vi jo fortolke på mange måder, alt efter hvilken politisk observans vi har, og hvor vi hører til.
Dog noterer jeg mig, at Liberal Alliance således ikke ønsker, at mennesker i virkeligheden har ret til også at tage del i det demokrati, vi har, og til at vælge, hvem det er, der skal repræsentere dem.
Det er jo sådan, at kirke og stat i Danmark ikke er adskilt, og som borger bør man vel – også i et frihedsperpektiv – have lov og ret til at være aktiv deltagende, når det gælder den lokale kirke og det lokale menighedsråd.
Så jeg står stadig væk undrende over for spørgsmålet i forhold til frihed og frihed til alle mennesker i Danmark.
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Frihed hænger jo fuldstændig uløseligt sammen med ansvar.
Det er jo også derfor, at personer, der er 5 eller 7 år og måske tror på julemanden, heller ikke har nogen politiske rettigheder.
Det er, fordi man ikke kan sige, at en person på 5 eller 7 år kan tilkendes et ansvar.
En person, som er under værgemål, er jo under værgemål, fordi personen ikke kan tilkendes et ansvar.
Og når man ikke kan tilkendes et ansvar over for sin egen økonomi, så er det for mig og for os i Liberal Alliance meget svært at forstå, at man så kan tilkendes et ansvar over for andres økonomi.
Så det er et spørgsmål om frihed og ansvar.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-10-10:
Jeg vil godt spørge ordføreren, om Liberal Alliance, som det frihedselskende parti vi kender det som, ikke mener, at frihed gælder for alle i det her samfund – frihed til at deltage som aktiv medborger, som er så væsentlig en del af vores demokrati – og om Liberal Alliance mener, at vi skal udelukke den gruppe borgere.
Hvordan hænger det her frihedsperspektiv sammen med dette synspunkt?
Henrik Dahl (LA), 2019-10-10:
Jamen det kan man jo have forskellige holdninger til, og det er også derfor, vi heldigvis har forskellige partier.
Jeg mener ikke, at man skal sammenkæde politiske rettigheder med etiske spørgsmål.
Her, hvor vi er henne nu, er det jo en faglig vurdering af menneskers dømmekraft, altså hvor det fagligt er blevet vurderet, at her mangler simpelt hen dømmekraft.
Christian Juhl (EL), 2019-10-10:
Vi griber ikke ind over for mennesker, der tager kviklån.
Vi griber ind over for den grådighed, der ligger bag ved dem, som etablerer kviklånene.
Det er en forskel og en ganske anden ting.
Jeg vurderer ikke finansmennesker som gode eller dårlige.
Jeg siger bare, at de da vist ikke har evnet på ansvarlig vis at drive finansverdenen, når vi ser på de eksempler, vi har her, og derfor vil jeg gerne have, at vi griber ind over for sådan nogle folk ved netop at begrænse mulighederne for at lave så vanvittige ting.
Det synes jeg er grotesk.
Pernille Vermund (NB), 2019-10-10:
Når man ikke er myndig og derfor ikke kan tage ansvar for sit eget liv og sin egen økonomi, skal man naturligvis heller ikke have myndighed til at tage ansvar for andres.
Det er Nye Borgerliges klare holdning.
Vi erfarer, at Folketinget i 2016 gjorde det muligt for personer under økonomisk værgemål at stemme ved og opstille til valg til kommuner, regionsråd og Europaparlamentet, og at Folketinget i slutningen af 2018 ændrede værgemålsloven, således at borgere, der er ude af stand til at styre deres egen økonomi, fik stemmeret til folkeafstemninger og til folketingsvalget og dermed ret til at få indflydelse på andre menneskers økonomi.
Havde vi siddet i Folketinget i sidste valgperiode, havde vi naturligvis stemt imod begge ændringer.
Demokratiets stemmer skal bestå af fuldt myndige borgere med fuld retlig handleevne.
Derfor kan vi ikke støtte nærværende forslag til lov om ændring af lov om valg til menighedsråd.
Henning Hyllested (EL), 2019-10-10:
Det var jo, fordi ordføreren fik sagt, at man satsede på trafikal ligestilling.
Jeg forstod ikke helt, hvad der lå i det.
Jeg ved ikke, hvad det er for en underliggende præmis, der er for at snakke om trafikal ligestilling.
Kendsgerningen er jo, at man i Danmark i årtier har investeret i bilisme, altså har investeret i veje.
Vejnettet er blevet udbygget ganske, ganske kraftigt, og det hjælper som bekendt ingenting.
Det kan man jo forvisse sig om ved bare at kigge ud af vinduet og se, at biltrafikken er taget til og taget til, i takt med at vejnettet, motorvejsnettet ikke mindst, er blevet udbygget.
Samtidig har man jo som bekendt underprioriteret eller underbudgetteret – underfinansieret – jernbanetrafikken med det resultat, at vi står med en jernbane i dag, som er forsømt, som har et kæmpe efterslæb i vedligehold, og som derfor i hvert fald ikke er trafikalt ligestillet.
Så jeg vil gerne høre, hvad der ligger i det der begreb.