Alex Ahrendtsen (DF), 2023-05-12:
Tak til statsministeren for en glimrende redegørelse om rigsfællesskabets tilstand.
Forbindelsen mellem Grønland, Færøerne og Danmark er mere end 1.000 år gammel.
Da vikingerne i 875 opdagede Grønland og den norrøne indvandring påbegyndtes, blev grunden lagt til et langt samarbejde med vore venner på Grønland.
Selv om de sidste nordboere uddøde i begyndelsen af 1400-tallet, har de efterladt sig flere spor i Grønland, f.eks. ruinerne af Hvalseyjarfjordens kirke og husruinerne i Igaliku, og jeg har selv haft den store oplevelse at besøge Erik den Rødes og Leif den Lykkeliges høvdingesæde.
Da Hans Egede drog til Grønland i 1721, var det med det formål at omvende de katolske efterkommere af nordboerne, og som bekendt fandt han ikke nogen.
Det var ikke, fordi forbindelserne mellem Grønland og Danmark var tørret ud; det var de ingenlunde.
Christian IV fik f.eks. i 1636 oprettet et grønlandsk handelskompagni på øen.
En folketælling i Vestgrønland i 1789 viste 5.122 sjæle i Grønland – et tal, der over de efterfølgende 150 år blev tredoblet.
Og allerede i 1862 fik Grønland en slags lokalt selvstyre, og Danmark har siden været meget tilbøjelig til at indrømme Grønland mere selvstyre, når grønlænderne har bedt om det.
Danskere og grønlændere har altså haft et 1.000 år langt bånd.
De fleste grønlændere har dansk blod i sig.
Det er et bånd, som den grønlandske elite desværre ønsker at kappe over.
I efteråret 2016 besluttede et flertal i det grønlandske Inatsisartut – jeg er så dårlig til grønlandsk – at vedtage et beslutningsforslag om at nedsætte en forfatningskommission, og i marts 2023 afleverede kommissionen så sin betænkning, og den indeholder et forslag til en forfatning og dermed et brud med rigsfællesskabet.
Forfatningsforslaget er i Dansk Folkepartis øjne forstemmende læsning af flere grunde; først og fremmest, fordi det er et brud med det gensidige forhold, der har været mellem grønlændere og danskere i århundreder, og dernæst på grund af dets indhold.
Forfatningskommissionen foreslår f.eks., at alene grønlandsk skal være officielt sprog i Grønland.
Visse kræfter vil gerne se Grønlands selvstændighed som en slags afkolonisering.
Dansk Folkeparti ønsker, at dansk selvfølgelig fortsat skal være officielt sprog på Grønland.
Kommissionen forholder sig ikke til spørgsmålet om statsborgerskab.
Den etablerer blot et grønlandsk statsborgerskab, der ikke findes i dag, og slår så fast, at børn af grønlandske statsborgere har ret til grønlandsk statsborgerskab.
Men hvordan får man så dette grønlandske statsborgerskab?
Får alle, der bor i Grønland og har dansk statsborgerskab, det f.eks., eller skal man kunne tale grønlandsk for at få det?
Der er ikke noget svar på det.
Udkastet til præamblen er særlig problematisk, fordi det forudsætter, at det grønlandske folk er inuitter.
Hvad med de grønlændere, der er etnisk danske eller er blandede?
Skal de udrenses eller være andenrangsborgere, sådan som racisten Pele Broberg har foreslået?
Kongehuset skal skrives helt ud af forfatningen.
Dronningen får altså ingen rolle i forhold til Grønland.
Jeg vil gerne sige, at Dansk Folkeparti ønsker, at Grønland forbliver i rigsfællesskabet.
Alene den omstændighed gør, at det ikke er økonomisk muligt for Grønland at løsrive sig.
Hvordan skulle et selvstændigt Grønland kunne opretholde forsvaret af eget territorium?
Grønlændere har f.eks. ikke skullet aftjene værnepligt i den danske hær, Grønland har stort set ingen våbenføre mænd, og Grønlands geostrategiske placering ville gøre det helt umuligt at forestille sig en situation, hvor Grønland uden noget forsvar ville kunne fastholde sin selvstændighed.
Hvordan ville Grønland kunne klare sig, hvis bloktilskuddet forsvandt?
Op mod 75 pct. er betalt af Danmark.
Hvordan ville den grønlandske stat kunne skaffe midler hos en befolkning, som er for forarmet til at kunne finansiere dette?
Det er en illusion, at 50.000 mennesker fordelt på et areal svarende til Frankrig, Tyskland, Spanien, Storbritannien, Italien, Grækenland, Schweiz og Belgien ville kunne klare sig selv.
Det ville derfor være fatalt for Grønland at blive selvstændigt.