Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-01-31:
Det blev vælgerne heller ikke.
Jeg vil gerne sige, at da jeg selv gik ind i den debat til start, var det med det dobbelte afsæt, nemlig – hvad der er i fuldstændig overensstemmelse med sandheden – at den danske PSO var problematiseret af EU.
Der blev sat spørgsmålstegn ved legaliteten af den.
Og et andet stærkt argument var den danske konkurrenceevne.
Det var såmænd ikke noget, der blev opfundet til valgkampen, fordi det var det samme argument, jeg personligt havde, da vi var i opposition.
Det var derfor, at vi ad flere omgange forsøgte at tvinge den tidligere regering til at nedsætte PSO-afgifterne i forbindelse med vækstpakken.
Hvis Detektor og andre programmer, der har afdækket det her, ellers ville afsøge alle deres arkiver og ikke kun de der korte bidder, som jeg tror vi alle sammen bliver udsat for, altså hvor argumenterne bliver trukket helt sammen, så vil man kunne finde masser af belæg for det, der er min påstand her – i overensstemmelse med sandheden – nemlig at vi fra starten har sagt, at der er to grunde til at vi skulle gøre det her: Den ene var vores konkurrencekraft, altså at vi sætter dansk erhvervsliv tilbage ved at have en afgift af en type, man ikke kender i andre lande; den anden var så EU-argumentet.
Omkring det første kan jeg sige, at jeg f.eks. glæder mig over, at Holmegaard, Næstveds næststørste virksomhed, her for nylig har været ude at sige, at nu reinvesterer de frem for – hvad der kunne være frygten – at lukke glasproduktionen ned i Næstved med direkte henvisning til, at PSO'en nu fases ud.
Ja, jeg ville da bestemt – og måske endda med større styrke – udtrykke det håb, at vi kunne få en god fremadrettet relation, for hvad skulle egentlig ellers være udgangspunktet?
Altså, skulle det være, at vi lykønsker den nye præsident med den ambition at forringe vores relationer?
Det ville jeg da synes var underligt.
Jeg er lidt usikker på, hvad det er for en debat, vi egentlig har her, og hvad for en debat der er på vej i Danmark.
Altså, hvis vi nu tager klimadagsordenen, havde vi i Obama en præsident, der brugte sin præsidentielle magt til at prøve at drive – og det er bare en analyse – klimadagsordenen længere, end der altså egentlig var belæg for i parlamenterne.
Nu ser det ud til, at vi altså har fået et spejlbillede.
Men hvad enten man bedømmer Obama eller den nye præsident – og det her er kun en analyse – så skal de jo ikke alene vurderes på, kan man sige, præsidentens egne positioner.
De skal jo også vurderes på den politik, der føres af landet.
Det er jo ikke nok, at vi kunne sidde og klappe af Obama, hvis han ikke kunne levere, og det er heller ikke nok at sidde og buhe ad den nye præsident, hvis han heller ikke kan levere, altså så bare omvendt på den negative dagsorden – hvad spørgeren og jeg jo så håber han ikke kan.
Jeg synes bare, at vi er nødt til at have den nuance med i debatten, inden vi nu udvikler en kultur, hvor den danske regering fremadrettet dagligt i alle detaljer skal forholde sig til alle tænkelige udmeldinger, der måtte komme fra den amerikanske præsident.
Det ville være en svær standard at sætte ned over en række andre lande.
Ingen skal være i tvivl om vores prioriteter i udenrigspolitikken – dem vil vi forfølge.