Rasmus Stoklund (S), 2025-01-15:
Tak, formand.
I dag skal vi behandle et beslutningsforslag fra hr. Mike Villa Fonseca, som foreslår at nedsætte den nuværende pensionsafkastskat, den såkaldte PAL-skat for livslange pensioner.
Derfor vil forslagsstilleren tilskynde til mere opsparing i livslange pensioner allerede fra 2025.
Jeg vil gøre opmærksom på, at der er flere problemer med forslaget.
For det første vil forslaget være dyrt at gennemføre.
En nedsættelse af PAL-skatten for livslange pensioner med 2,3 procentpoint skønnes at ville medføre et varigt årligt finansieringsbehov på 1,1 mia. kr.
Derfor er jeg uenig med forslagsstilleren, som mener, at forslaget indebærer et varigt merprovenu.
For det andet udbetales livsvarige pensionsordninger faktisk ikke altid livsvarigt.
Dermed ender vi med at nedsætte PAL-skatten for pensionsopsparing, som er det modsatte af livsvarig, og det var ikke forslagsstillerens intention med forslaget.
For det tredje vil forslaget komplicere PAL-skatteberegning væsentligt.
Der vil nemlig skulle opstilles særlige regler for, om afkastet hos institutter, der endnu ikke er fordelt til enten livslange eller ikkelivslange pensionsordninger, skal beskattes med den høje eller den lave PAL-sats.
Forslaget vil også gøre pensionsinstitutternes rådgivning mere kompliceret.
Mange pensionskunder foretrækker at få udbetalt mere i pension i begyndelsen af pensionisttilværelsen, hvor det økonomiske behov typisk er størst.
Det ønske lever ratepensioner og aldersopsparing op til.
Men forslagets idé er at begunstige opsparing i livslange pensioner, og hvis livslange pensioner PAL-beskattes med en lavere sats, vil pensionskundernes valg af sammensætningen af pensionsopsparingen blive mere kompliceret.
På den anden side vil den enkelte pensionsopsparer kunne have en helt legitim interesse i at få dele af pensionen udbetalt i begyndelsen af pensionisttilværelsen.
I den forbindelse er det værd at huske på, at ganske vist kan ratepensioner udbetales over 10 år – og dermed er der en risiko for, at man løber tør for pension – men ratepensioner kan altså også vælges udbetalt op til 27 år efter folkepensionsalderen, altså tæt på 100-årsfødselsdagen.
En ratepension kan i øvrigt på et hvilket som helst tidspunkt overføres til en livsvarig livrente.
Ratepensioner er altså et fleksibelt produkt, og jeg har tiltro til, at banker, pensionskasser og forsikringsselskaber rådgiver deres kunder om mulighederne for ikke at løbe tør for pension allerede efter 10 år.
Endelig og for det fjerde vil forslaget kunne forvride konkurrencen mellem pensionskasser og forsikringsselskaber på den ene side og banker på den anden side.
Livsvarige livrenter kan alene oprettes i pensionskasser og livsforsikringsselskaber og ikke i banker, som kun kan udbyde ratepensioner og aldersopsparinger.
Til sidst vil jeg anholde selve præmissen for forslaget.
Forslagsstilleren anfører, at en længere pensionsperiode medfører et behov for en større pensionsopsparing.
Det er jo isoleret set rigtigt, men det, at man kan få sin livrente, ratepension, aldersopsparing og folkepension udbetalt fra en given dato, er ikke det samme som, at man rent faktisk går på pension på den dato.
Tværtimod er der blevet indført flere tiltag, der handler om at fastholde seniorer og pensionister på arbejdsmarkedet.