runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-11-28:
Nej, jeg synes, det er en fuldstændig usaglig kritik.
Jeg står fuldstændig på mål for det arbejde, der bliver udført, og at der er nogle ordentlige betingelser for det.
Man kan udgive det antal rapporter, man hidtil har gjort.
Vil der være en udskiftning blandt nogle medarbejdere, når man udflytter nogle arbejdspladser?
Selvfølgelig vil der være det.
Det, der er det afgørende, er, at kvaliteten er i orden, og det tror jeg sådan set ikke der er nogen grund til at ytre kritik af eller sætte spørgsmålstegn ved, og derfor synes jeg, at det er en ordentlig måde, vi gør det på.
Hvis man vil stille folk i udsigt, at man kan udflytte arbejdspladser fra hovedstaden til andre dele af Danmark, uden at der vil være et midlertidigt produktionstab, vil det være forkert.
Så enten går man ind for udflytninger med midlertidigt produktionstab, eller også går man ikke ind for udflytninger.
Man må vælge.
Bjarne Laustsen (S), 2018-11-28:
Men nu er det jo meget vigtigt, og jeg går ud fra, at man i et demokrati kan have en dialog om nogle ting, og ministeren kan jo også se, at man allerede har været ude at sige, at det ikke behøver at være seks møller.
Man kan godt fjerne en, så der er fem tilbage, og der kan være forskellige forhold, hvor man ændrer på opstillingen, så alle parter så alligevel synes, det kan være en god idé.
Hvis Frederikshavn Byråd behandler den her sag og de kommer med et svar til ministeren, så er det vel også afgørende, hvad det er, de siger – og jeg skal jo ikke blande mig i, hvad de siger – og i givet fald, hvordan det kan påvirke ministerens holdning til sagen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-11-28:
Det kan jeg svare meget kort på: Jeg støtter projektet, hvis det er, at kommunen ikke gør indsigelser.
Det er kommunen, der har muligheden for at gøre indsigelse.
Det er også korrekt, hvad spørgeren siger, om, at hvis kommunen gør indsigelse, skal det forelægges Folketingets Energi-, Forsynings- og Klimaudvalg, og efter at det så har været derovre og de har vurderet projektet, er det i sidste ende ministeren, som skal træffe endelig beslutning, hvis og såfremt der ligger en kommunal indsigelse.
For mig er det helt afgørende, at der er opbakning til den grønne omstilling, og det er også helt afgørende, at kommunerne er opmærksomme på, at de har en indsigelsesret for nuværende op til 8 km, og jeg kan kun opfordre kommunerne til, at man behandler det her seriøst og gør sig sine overvejelser om de her projekter.
Og viser det sig, at der er kommunal opbakning bag projektet og kommunen ikke bruger indsigelsesretten, så vil projektet blive godkendt.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-11-28:
Jeg kan berolige spørgeren med, at jeg tager det her meget alvorligt, faktisk så alvorligt, at jeg har sat mig ind i, hvordan den her godkendelsesproces foregår, hvilket hr. Søren Egge Rasmussen jo ikke havde gjort eller også godt vidste det, men bare ville bilde folk noget andet ind.
Vi har en restriktiv tilgang til det her i Danmark, og det skal vi have.
Vores kemiindsats smider mange kræfter i forskning og udvikling, når det handler om de her kombinationseffekter, fordi kombinationsmulighederne er uendelige.
Så det skal vi forske i for at sikre, at vi imødegår de risici bedst muligt.
hvis ens udgangspunkt er, at der ikke må anvendes pesticider, punktum – og i den forbindelse kan jeg nævne et udmærket pesticid, der hedder salt, som jeg nogle gange bruger på mit æg om morgen – så er det klart, at vi nok ikke bliver enige.
Så er det nok meget godt, at I ikke er med i pesticidaftalen.
Bjarne Laustsen (S), 2018-11-28:
Tak for besvarelsen af spørgsmålet.
Men hvad er det, ministeren siger her?
Har han en frustration over, at man kan lave kystnære møller, og at de skal ud på havet.
Er så bare det, at der er én person, der siger, at man er meget ked af at se på nogle møller fra strandkanten, nok til, at ministeren vil sige, at så dropper vi det, fordi han er bange for, at den folkelige modstand imod nogle få kystnære møller kan få hele læsset til at tippe?
Derfor er det jo meget vigtigt at sige, hvad det præcis er, ministeren vil lægge vægt på.
Ministeren har sikkert, ligesom jeg selv har, fulgt, at der har været en række møder i Frederikshavn, hvor borgerne har haft mulighed for at komme med indsigelse.
Der er en frist, indtil man kan komme med de her bemærkninger, og kommunen har så sagt, at de vil behandle det på deres decembermøde, og så kommer de indsigelser til ministerens kendskab.
Det er jo sådan, proceduren er.
Men det er jo ikke nok at sige, at man støtter den grønne omstilling.
Det, som jeg er interesseret i, og som jeg spørger helt konkret til, er de møller, som man påtænker heroppe, for det har ministeren behændigt undgået, selv om han har skrevet flere læserbreve om det.
Det er jo en gammel sag, hvor man kører videre på en gammel tilladelse osv. Så det er helt vigtigt at få det at vide.
For er det ikke korrekt, at det er sådan, at det er ministeren, der i den sidste ende skal sige ja eller nej til, om det projekt kan lade sig gøre?
Det er ikke et folketingsflertal, det er ikke Energiudvalget, det er ikke Frederikshavn Kommune.
Er det ikke ministeren i den sidste ende?
Det er derfor, jeg synes, det er relevant, at jeg spørger her og forsøger at få et svar ud af ministeren på, om han er så interesseret i de møller, at han vil sørge for, at de kommer op, eller om han allerede har besluttet sig for, at bare der kommer en enkelt klage, så bliver det ikke til noget.
Hvad er ministerens holdning?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-11-28:
Tak til hr. Bjarne Laustsen for spørgsmålet.
Først og fremmest vil jeg gerne slå fast, at denne regering står helt bag den grønne omstilling, og at det er en af de vigtigste prioriteter i årene frem.
Jeg vil samtidig også gerne understrege meget klart, at jeg til fulde forstår de frustrationer, som de kystnære havvindmøller i Danmark skaber.
Jeg kan frygte, at opførelsen af flere kystnære møller kan medføre en generel folkelig modstand mod vindmøller.
Den modstand kan i værste fald blive en trussel for den grønne omstilling.
Det bliver vi nødt til at tage alvorligt.
Det betyder, at en kommune kan gøre indsigelse imod opførelsen af havvindmøller, der stilles op inden for 8 km fra kysten og efter sommeren 2019 inden for 15 km fra kysten.
Jeg afventer lige nu svar fra Frederikshavn Kommune i den konkrete sag.
Hvis de ikke gør brug af deres indsigelsesret, forventer jeg at godkende forundersøgelsesansøgningen, da ansøgningen lever op til alle andre krav.
Så for at svare kort: Jeg støtter projektet, hvis kommunen ikke gør indsigelse.
Bjarne Laustsen (S), 2018-11-28:
Tusind tak, hr. formand.
Spørgsmålet lyder: Hvis ikke regeringens omstilling er andet end varm luft, støtter ministeren så, at der bliver opstillet havvindmøller mellem Frederikshavn og Hirsholmene – det er jo ministeren, der i sidste ende skal godkende projektet?
Hvis ikke regeringens grønne omstilling er andet end varm luft, støtter ministeren så, at der bliver opstillet havvindmøller mellem Frederikshavn og Hirsholmene – det er jo ministeren, der i sidste ende skal godkende projektet?
Inger Støjberg (V), 2018-11-28:
Men det er jo også derfor, at vores stemmeforklaring er så afgørende, og det er også derfor, at det er afgørende, at vi nu får det skrevet så klart, at det ikke er sådan noget floromvunden snak, men at man netop kan forstå, hvad det er, vi nu lægger vægt på i den her aftale.
Når alt kommer til alt, handler den her aftale altså også om, at de afrikanske lande skal tage deres borgere tilbage, hvis de er illegale migranter.
Og jeg mener altså, at det er rigtig godt, at vi får dem til at bekræfte det.
Det er faktisk første gang, at man får dem til på den måde at sætte pen til papir på det.
Men der er ingen som helst tvivl om, at jeg om nogen bakker op om både ytringsfrihed og dermed jo også en fri og åben debat, også på udlændingeområdet.
Og sådan skal det blive ved med at være, og det mener jeg vi har en sund politisk kultur om i Danmark.
Christian Langballe (DF), 2018-11-28:
Nej, men det, som er min tilgang til det her, er, at jeg godt ved, at skiftende regeringer gennem årtier har underskrevet alt, hvad der kom fra FN, fordi det har været sådan en parallel verden.
Samtidig med at vi står og diskuterer det her, kommer der en FN-pagt, som overhovedet ikke forholder sig til problemet, og som endda begynder at komme med sådan patetiske, åndssvage opfordringer til, at nu skal man også så at sige lade være med at understøtte medier, som kunne ytre noget, der var kritisk i forhold til intolerance og alt muligt andet, altså, xenofobi og hele den diskussion, som vi har haft i Danmark.
Vi har jo haft den diskussion, og derfor synes jeg bare, at det er på tide at sige nej til det her cirkus.
Inger Støjberg (V), 2018-11-28:
Jeg vil i hvert fald sige, at det er derfor, det er afgørende, at vi også bidrager med vores stemmeforklaring, altså hvad det er, vi lægger vægt på i den her aftale, og det kommer vi til.
Det kan jeg sige er noget af det, vi sidder og skriver på i øjeblikket.
Når det er sagt, vil jeg gerne igen understrege, at jeg om nogen går ind for ytringsfrihed – det tror jeg heller ikke der er nogen der kan være i tvivl om.
Og om nogen går jeg også ind for en fri og åben debat.
Jeg benytter mig også selv af den.
Jeg mener rent faktisk, helt ærligt, at vores udlændingepolitik i Danmark og det politiske klima i Danmark er sundt på den måde, at vi netop altid har kunnet diskutere det her åbent og frit – måske ikke altid, men i hvert fald igennem de seneste år – og det skal vi blive ved med.
Så det ændrer det her på ingen måder på.
Christian Langballe (DF), 2018-11-28:
Jeg synes, det er et tyndt svar.
Jeg vil også spørge: Hvem ved egentlig i øvrigt, hvad man forpligter sig til og ikke forpligter sig til i den her aftale?
Regeringen siger, at man ikke forpligter sig til noget, samtidig med at regeringen siger, at de lande, som skal tage deres borgere tilbage – altså dem, som er kommet her – forpligter man til at tage deres borgere tilbage.
Det vil sige, at det er sådan lidt dobbelt, ikke?
Hvad er det egentlig lige, man forpligter sig til i den her aftale?
Jeg vil i hvert fald sige, at man moralsk forpligter sig til at overholde den her aftale, som man tilslutter sig og underskriver.
Det er deri, jeg ser et problem.
Og den her passus står der altså, som en del af det: at man ikke skal understøtte medier, som fremmer intolerance.
Hvad er så intolerance?
Altså, jeg vil godt have regeringen til at forholde sig mere substantielt til det, der faktisk står i den her FN-migrationspagt, for det synes jeg ikke regeringen gør.
Man siger på den ene side, at det ikke er juridisk forpligtende, og på den anden side mener man så åbenbart, det er forpligtende i forhold til nogle bestemte lande, som man gerne vil have til at gøre noget bestemt.
Begge dele kan ikke være rigtige.
Jeg synes bare, det er sørgeligt, at vi er kommet ind i det her spor, hvor man beslutter sig for at underskrive en migrationspagt, der går stik imod den politik, vi forsøger at føre i Danmark – herunder også adresserer, at medierne skal spille med på den vogn.
Det synes jeg bare er ringe; jeg synes, det er dårligt.
Hvis jeg så fik den idé, at jeg godt kunne tænke mig at vælte regeringen på det her spørgsmål, så ville der komme en ny regering med Mette Frederiksen, som ville sige præcis det samme og underskrive det her. Jeg synes bare, det er på tide, at vi begynder at konfrontere de problemer, der er, med den her parallelverden af FN-resolutioner og -pagter og alt muligt andet, som går stik imod den virkelighed, der er i Europa.
Inger Støjberg (V), 2018-11-28:
Målsætning 17 i aftalen indeholder et politisk tilsagn om, at staterne vil arbejde for at eliminere og imødegå alle former for diskrimination, vold eller xenofobi over for migranter i overensstemmelse med de internationale menneskerettigheder.
Der er derimod intet i aftalen, som forpligter landene til ikke at understøtte medier, der fremmer bestemte synspunkter.
Tværtimod fremgår det klart af aftalen, at staterne skal beskytte ytringsfriheden netop i overensstemmelse med international lov, i erkendelse af at en åben og fri debat bidrager til en fuldstændig forståelse af alle aspekter af migration.
Det er rigtigt, at der i den del af aftalen, som ikke er politisk forpligtende og jo heller ikke juridisk bindende, står, at staterne kan stoppe offentlig støtte til medier, der systematisk fremmer intolerance, xenofobi, racisme og andre former for diskrimination imod migranter, men der understreges samtidig, at det skal foregå i fuld respekt for mediernes pressefrihed.
Der er altså ikke tale om et politisk tilsagn, men om noget, som landene kan overveje at gøre under samtidig respekt for mediernes pressefrihed.
Jeg vil gerne understrege, at det var regeringens helt klare indstilling, selvfølgelig, at mediernes frihed skal sikres, også på udlændingeområdet.
Jeg tror rent faktisk på, at en fri og åben debat er en af de allerbedste måder overhovedet at have en ordentlig og oplyst debat på, og at det jo netop er det, der skal være styrende, når det handler om dansk presse.
Det, der må gælde, er jo, om ytringerne holder sig inden for den lovgivning, som vi har, når det handler om ytringer.
Christian Langballe (DF), 2018-11-28:
Spørgsmålet er som følger: Ved at underskrive FN's migrationspagt forpligter landene sig til ikke at understøtte medier, der fremmer intolerance, xenofobi og racisme, og hvordan vil regeringen i givet fald leve op til denne del, når den jo ønsker at underskrive pagten?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-28:
Enhedslisten er ikke med i pesticidaftalen, fordi den jo medførte, at man seksdoblede den mængde pesticider, der kan være i drikkevand, man må drikke.
Det var jo derfor, vi ikke var med.
Hvis man er parat til at ville ændre det til de forhold, der var tidligere, så vil vi da gerne tage en drøftelse om det. Jeg bliver jo bekymret, når vi får sådan nogle komitésager, og der så står: En vedtagelse vurderes at betyde et uændret beskyttelsesniveau.
Altså, vi er inde i noget her, som ikke er eksakt videnskab, og hvor vi jo ikke ved, hvad de her cocktaileffekter medfører.
Vi ved ikke med sikkerhed, hvad det er, og mennesker er ikke lige eksponeret for den gift, man indtager, og nogle børn og gravide er jo sådan set eksponeret med en større risiko.
Jeg synes, at ministeren skulle tage det her meget mere alvorligt, og at det skulle være mere restriktivt i de sager, som vi får forelagt.
Christian Langballe (DF), 2018-11-28:
Ved at underskrive FN's migrationspagt forpligter landene sig til ikke at understøtte medier, der fremmer intolerance, xenofobi og racisme, og hvordan vil regeringen i givet fald leve op til denne del, når den ønsker at underskrive pagten?
Mit spørgsmål er så bare: Hvis det er sådan, at ministeren og regeringen mener, at man nu har fået et tilsagn fra de afrikanske lande om at tage deres borgere tilbage, hvad er det så for et tilsagn, som Danmark giver ved at underskrive den her erklæring?
For tilsagnet må jo vende begge veje, og det er jo så et tilsagn til, at man ikke understøtter medier, der fremmer intolerance osv.
Det vil sige, at det jo må gælde gensidigt, altså at det, som én part forpligter sig på, forpligter den anden part sig også på.
Ellers hører alting op, og det er da derfor, jeg synes, at argumentationen er ret dårlig.
Jeg synes, minister, at argumentationen er dårlig, og jeg kan ikke forstå, hvorfor man skriver under.
Jeg ved så, at hvis ikke den her regering skriver under, vil der være en anden regering, der gør det.
For vi er det eneste parti i Folketinget, der problematiserer det her.
Inger Støjberg (V), 2018-11-28:
Men det ændrer ikke på, at det, vi bl.a. kommer til at lægge vægt på, er, at vi også fortsat skal have en fri og åben debat i Danmark.
Det er vi kendte for, og det mener jeg er et rigtig vigtigt grundlag for den politiske debat i Danmark.
Og jeg er faktisk stolt over, at vi i hvert fald igennem de seneste år har kunnet føre en både fri og åben og kritisk debat, også når det handler om udlændingepolitik.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-11-28:
Vi har en meget restriktiv tilgang til brugen af pesticider i Danmark, og det skal vi også have, det er en del af pesticidaftalen, som Enhedslisten så har valgt ikke at være en del af.
Vi har en restriktiv tilgang til det her, og når vi godkender nye pesticider, er udgangspunktet jo ikke, at man kan risikere at komme i nærheden af en anelse af det.
Vi ser jo på, hvad det er for en risiko man reelt kan løbe for at støde ind i det pågældende produkt, sammenligner det med almindeligt godt solidt landmandskab, og så siger vi: Hvad er rimeligt her?
Det er derfor, grænseværdierne sættes der, hvor de sættes.
Jeg kan se, at formanden rejser sig.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-28:
Verden kan være meget kompliceret, og jeg har også noteret mig, at man i de her sager så har valgt, at DTU Fødevareinstituttet skulle være anmodet om en vurdering af forslaget.
For det, som vi har at gøre med her, er jo noget, hvor der er en masse vurderinger inde i det, og har den der overslagsmæssige vurdering så udgangspunkt i, hvad en normaldansker spiser?
Og hvad gør vi så, hvis der er nogle danskere, der spiser forholdsvis mange appelsiner eller drikker forholdsvis meget konventionel rødvin?
Så er vi ude i noget, hvor man ikke bare kan sige, at der sådan er et gennemsnit, der ligesom er gældende for alle.
Det er det, der sådan set bekymrer os.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-11-28:
Det var også det spørgsmål, jeg svarede på; jeg forstod godt spørgsmålet.
Det er sådan, når man bruger de her grænseværdier, og hvis man har en afgrøde, som ikke bruger det pågældende produkt, så fastsætter man grænseværdien til detektionsgrænsen.
For hvis ikke man må bruge det pågældende aktivstof på den her afgrøde, må der selvfølgelig ikke være nogen rester overhovedet.
Hvis man så finder ud af, at det kan være hensigtsmæssigt at anvende denne eller hin pesticid på en bestemt afgrøde, f.eks. fordi det kan fjerne en mere skadelig pesticid, en mere sundhedsrisikofyldt pesticid, går man ind og siger: Hvor fastsætter vi så tolerancetærsklen for det her?
Det er klart, at det, der først og fremmest betyder noget her, jo er: Hvad udgør det pågældende aktivstof af sundhedsrisici?
For det må man aldrig nogen sinde sætte over styr.
Men man går også ind og ser på: Hvis man anvender det her aktivstof med almindeligt godt landmandskab, hvad kan vi så forlange, hvis man ikke bruger for meget og ikke bruger for lidt?
Det er de to parametre, man så fastsætter den her grænse ud fra.
Men det er klart, at hvis udgangspunktet var, at der ikke må være noget overhovedet, så bliver grænseværdien jo selvfølgelig sat op.
Så verden er lidt mere kompliceret, end Enhedslisten ser den, også her.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-28:
Anledningen til, at vi spørger her, er ikke den årlige fødevarekontrol.
Det er sådan set to komitésager, som Folketingets partier skulle forholde sig til i sidste uge.
Vi havde egentlig indsendt et langt længere spørgsmål, hvor det kunne være hundrede procent præcist for ministeren, hvad det var, vi henviste til.
Det er så blevet reduceret til det her korte spørgsmål, og det synes jeg ikke er rimeligt over for ministeren.
For det, som man kunne se i de to komitésager, var jo, at der var nogle maksimalværdier, som blev hævet, og Folketingets partier skulle forholde sig til, om vi sådan set støttede, at de maksimale værdier blev hævet.
Jeg synes, det er dybt bekymrende, når man ligesom ser på, at det er en lang række basisfødevarer, hvor der nu er udsigt til, når det bliver vedtaget nede i EU, at man hæver maksimalgrænserne.
Så vil vi opleve, at fødevarekontrollen skal kontrollere efter pesticider, og så er det et højere tal, man måler efter, end det har været hidtil.
Når regeringen i EU støtter den udvikling, støtter man jo sådan set, at der er nogle højere grænseværdier, og det synes jeg absolut ikke er hensigtsmæssigt, især ikke, når vi ser, at de her fødevarer er kartofler og jordbær, rødbeder, en masse frisk frugt, rodfrugter, tørrede bælgfrugter, druer, forskellige nødder, citrusfrugter, forskellige kornsorter, ris og en række frø.
Altså, det er basisfødevarer, hvor man sådan set åbner op for, at der kan være et højere pesticidindhold.
Det er selvfølgelig ærgerligt, hvis ministeren har forberedt sig, ud fra at jeg henviste til fødevarekontrollen og den rapport, og hvad den arbejder ud fra.
Men det er sådan set ud fra de to komitésager, som vi blev forelagt i sidste uge, og hvor der er en såkaldt demokratisk proces, som er meget kortfattet, hvor partier har mulighed for at gøre indsigelse.
Det gjorde Enhedslisten, og det blev bakket op af et par andre partier.
Men der er jo egentlig for lidt tid til debat, og det er derfor, jeg rejser den her.
Er ministeren bekendt med, at grænseværdierne blev hævet i de to komitésager?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2018-11-28:
Tak for spørgsmålet.
Det er så sandelig heller ikke en udvikling, som regeringen ville understøtte, såfremt det var tilfældet.
Det sker for at beskytte forbrugerne.
Det er ikke noget nyt, og det er godt.
Søren Søndergaard (EL), 2018-11-29:
Jo, men det illustrerer jo meget godt, hvordan man kan dække over politiske uenigheder ved at skrive noget, som så åbenlyst ikke er rigtigt.
Midlertidighed er ikke midlertidighed for nogle af dem, der har skrevet under på det, mens det for andre er sådan.
Jeg ved ikke rigtig, hvem det er, man tror man kan snyde med sådan en formulering, men det er jo en interessant diskussion, fordi det jo afspejler, hvor man vil hen.
Jeg har respekt for det, hvis man sagde: Midlertidighed er midlertidighed, og det næste skridt er statsborgerskab, hvis det er konventionsbestemt.
Inger Støjberg (V), 2018-11-29:
Jeg synes rent faktisk, at hr. Søren Søndergaard blander nogle ting sammen, for jeg har siddet og lyttet lidt til debatten.
Det, der er sagen, er, at 9 ud af 10 af de flygtninge, der er kommet til Danmark, er blevet her, og det synes vi faktisk er et problem, for som også både hr. Mads Fuglede, fru Marie Krarup og også hr. Henrik Dahl har været inde på, så er det at være flygtning jo noget, hvor man i en tid har brug for beskyttelse, og så må man bagefter rejse hjem og bygge sit hjemland op igen.
Det har vi ikke været determineret nok i Danmark på at gøre klart over for de her mennesker, og det er jo klart, og det tror jeg også godt hr. Søren Søndergaard ved, at der i øjeblikket pågår nogle diskussioner om det.
Så er der spørgsmålet om, hvilke regler der gælder.
Det er jo sådan, at der er nogle konventionsmæssige bindinger på, at man på et tidspunkt skal kunne søge et statsborgerskab.
Så kan man diskutere, om der skal ligge en permanent opholdstilladelse inden et statsborgerskab eller ej, og vi mener fra Venstres og fra regeringens side, at der skal ligge en permanent opholdstilladelse inden et statsborgerskab, så det er en trappestigemodel, kan man sige.
Men jeg vil sådan set sige det så enkelt, at hr. Søren Søndergaard jo med sindsro kan læne sig tilbage, for det er jo ikke nogle diskussioner, som hr. Søren Søndergaard på nogen måde er involveret i endnu.
Det vil han ret beset
jo nok først komme i det øjeblik, hvor vi eventuelt kommer til at diskutere noget lovgivning her i Folketinget.
Men det er korrekt, at vi mener, at midlertidigt er midlertidigt.
Søren Søndergaard (EL), 2018-11-29:
Nu er ministeren jo minister, og derfor tænkte jeg, at ministeren ville være den rigtige person til at afklare den her uklarhed, der er skabt, om, hvad der menes med, at midlertidighed er midlertidighed for flygtninges vedkommende.
Betyder det, at regeringen har den holdning, at flygtninge fremover ikke skal kunne få mulighed for at få permanent opholdstilladelse?
Og hvis ikke det betyder det, hvad er så reglerne for, hvornår de skal få det, altså efter hvor mange år skal de få det?