runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Tak for det.
På mange måder opfatter jeg jo hr. Jan E. Jørgensen som hr. Uffe Ellemann-Jensens arvtager på Christiansborg.
Det er sikkert noget, som hr. Jan E. Jørgensen vil være begejstret for.
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg deler begejstringen, for man kan altid være sikker på, at hvis man skal have noget EU-begejstring fra partiet Venstre, skal man bare spørge hr. Jan E. Jørgensen.
Nu vil jeg spørge hr. Jan E. Jørgensen om noget, som vores skatteminister har sagt, og som jeg jo egentlig synes er meget præcist.
Der var et længere interview med ham i Altinget.
Han sagde: »Der har været en ideologisk kamp i Europa, som vi ikke har vundet. Vi ville have et slankere, men stærkere EU, men vi har ikke fået et slankere EU.
Vi har fået et federe EU på den ufede måde.
Det giver sig udslag i, at EU involverer sig alt for meget, som i stedet burde løses på nationalt plan.«
Det er jeg fuldstændig enig med skatteministeren i, og så kommer spørgsmålet: Hvilke konkrete ting er det, som i dag bliver løst i EU, som fremover skal løses på nationalt plan, sådan som skatteministeren tilkendegav?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-03-24:
Den her ordfører siger, at vi sådan set er villige til at diskutere de fleste ting.
Et af de forslag, jeg selv kom med tidligere i dag, og som Enhedslisten jo også glædede sig over, var perspektivet for en social protokol.
Det ville jo ikke nødvendigvis kræve direkte ændringer af traktaterne, men det ville kræve en præcisering af traktaterne gennem en protokol.
Om vi kan blive enige om, hvad de ændringer så skal indebære, må tiden vise.
Men at diskutere det i den her tid, at have den diskussion, er vi meget villige til.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Tak for det.
Se, nu har vi jo haft en debat om, man kan sige, det daglige virke i EU, og det har jo også været en spændende debat, må man sige.
Nu skal vi jo så have en debat om perspektiverne for det fremtidige EU-samarbejde, og det er bestemt ikke en mindre spændende debat.
Vi har indkaldt til forespørgselsdebatten om regeringens ambitioner for samarbejdet i EU, fordi vi jo har fæstnet os ved, at det af regeringsgrundlaget fremgår, at regeringen vil arbejde for et slankere EU-samarbejde.
Og det er jo interessant at finde ud af sådan mere konkret, hvad der kommer til at ligge i den ambition.
Jeg håber så, at jeg bliver klogere, når udenrigsministeren får lejlighed til at svare på forespørgslen her om lidt.
Vi har jo også talrige gange i Europaudvalget hørt, at statsministeren har plæderet for, at tiden ikke er inde til institutionelle reformer eller nye traktater, og det er jo mærkeligt, for man skulle sådan set umiddelbart tro, at hvis man ønsker at slanke noget, kræver det, at man afstår fra at gøre noget, som man allerede gør i dag.
Og da EU jo har grundlag i Lissabontraktaten til at foretage sig, hvad man gør, så måtte man jo gå ud fra, at Lissabontraktaten skulle ændres, hvis man ville arbejde for et slankere EU-samarbejde.
Nu har kommissionsformanden, Jean Claude Juncker, jo tilmed, siden vi indleverede anmodningen om forespørgselsdebatten, barslet med sin hvidbog om EU's fremtid, der jo opregner fem scenarier for, hvordan EU skal udvikle sig, og det vil også være interessant at få en fornemmelse af, hvor ikke alene regeringen, men også Folketingets øvrige partier ser EU-samarbejdet bevæge sig hen.
Vi glæder os i Dansk Folkeparti til forhåbentlig at blive klogere på, hvad regeringen egentlig mener med et slankere samarbejde, hvilke opgaver EU ikke skal tage sig af i fremtiden, som EU i dag tager sig af, og hvordan man agter at forhindre EU i at gøre det uden at lave ændringer i det retsgrundlag, som EU virker på.
Anders Samuelsen (LA), 2017-03-24:
Men altså, hvis man mener, at den ene del er kontrafaktisk historieskrivning, så må man jo også mene, at det andet er kontrafaktisk historieskrivning.
Nej, det mener man åbenbart ikke, men sådan må det vel være.
Den slags tal vil selvfølgelig altid, og det giver jeg da hr. Søren Espersen ret i, være omgivet af tvivl – sådan må det jo være.
Men der er lavet en rapport, og den kan man så kigge på og tage udgangspunkt i.
Jeg sagde, at det var et eksempel på, hvad nogle opgør det til.
Så vil der sikkert være andre, der opgør det på en anden måde.
Jeg er sikker på, at det, at vi har et indre marked, er med til at gavne en dansk økonomi, som i den grad er afhængig af, at vi handler med andre.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Tak for det.
Også på det her felt har ordførerens gruppeformand, hr. Henrik Sass Larsen, jo, kan man sige, blandet sig.
Jeg har fået det indtryk – også af det, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen siger her – at hr. Peter Hummelgaard Thomsen egentlig er enig i den ambition, som regeringen har, om, at vi ikke skal til at diskutere institutioner; det skal vi ikke.
Det er det forkerte at gøre.
Men der siger hr. Henrik Sass Larsen så til Berlingske: »Parlamentet og Kommissionen er valgt for fem år ad gangen, og så er der et ministerråd med 28 forskellige lande, hvor ministrene udskiftes hele tiden.
Det må simpelthen stoppe.
Man er nødt til at kigge på balancen i hele det europæiske projekt for at få det til at gå i takt med, hvad befolkningerne vil være med til ...
Vi er nødt til at se på EU’s institutioner en gang til ...«
Vil Socialdemokratiet se på institutionerne og dermed åbne for traktatændringer for at få et slankere EU-samarbejde?
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Jeg tror faktisk egentlig, at jeg er rigtig glad for hr. Rasmus Nordqvists spørgsmål, for der er en fordom om Enhedslistens EU-politik, som er, at vi altid er imod, men jeg kan helt konkret sige, at forslag om eksempelvis at forbedre minimumstandarden på miljøområdet eller forbrugerbeskyttelsesområdet vil vi stemme for i Europaudvalget; det er områder, vi altid vil beskytte.
Der, hvor vi vil være kritiske og være imod, er, hvis der er tale om en totalharmonisering, der forhindrer os i at gå foran.
Så de der positive ting, som hr. Rasmus Nordqvist beskriver, vil også være noget, som Enhedslisten vil støtte.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-03-24:
Men det passer ikke.
Det er rigtigt nok, at der er tale om totalharmonisering ved nogle regler, men ved andre regler er det jo netop minimumsstandarder, man går efter, så man hele tiden presser minimum op.
Jeg synes bare, det er værd at bemærke, hvad der sker i England, altså hvem der virkelig græd over Brexit, for så vil vi se, at det var de grønne organisationer – fordi det er EU, der har holdt den engelske regering op på nogle grønne standarder.
Jeg mener simpelt hen, at det her forpligtigende fællesskab netop er så afgørende her, fordi der er tale om grænseoverskridende udfordringer, som vi ikke bare kan sige er nationale anliggender.
Jeg beder egentlig bare om balancen i det, altså om at se, at der er plusser og minusser ved alt.
Jeg ved godt, hvor det i forhold til balancen slår ud for Enhedslisten, men kan man trods alt komme med en anerkendelse af, at det her faktisk har en værdi for en bæredygtig omstilling og for nogle miljøstandarder på tværs af de europæiske lande?
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Jamen jeg synes, det er vigtigt i det, jeg sagde, at bemærke, at jeg sagde, at vi bør arbejde for minimumsstandarder.
Det er jo noget, vi bør arbejde for både i Europa og globalt set, altså sådan at vi ikke konkurrerer på laveste fællesnævner på miljøområdet og ikke ser en situation, hvor virksomheder bare flytter derhen, hvor de kan svine mest, eller hvor der er de dårligste arbejdstagerrettigheder.
Det er jo derfor, at vi i Enhedslisten er store tilhængere af, at man laver samarbejde omkring minimumsstandarder, men ikke laver den her maksimumharmonisering, den her totalharmonisering, som EU gør, der forhindrer lande i at gå foran.
For jeg mener, det er vigtigt, at man kan gå foran og inspirere hinanden og dermed presse udviklingen fremad, hvilket der i høj grad er brug for på det grønne område.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-03-24:
Og tak for talen – som med det indhold, den havde, var som forventet.
Det, man altid savner lidt i en tale, der er så kritisk, er jo også en balance og en indsigt i, at der er plusser og minusser ved alt.
Jeg deler jo langt hen ad vejen analysen af, hvad der er af udfordringer, med ordføreren, men ikke analysen af, hvad der er midlerne til at gøre noget ved det.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ordføreren udtale sig lidt om noget af det, som jeg ved gode grønne progressive kræfter på tværs af Europa netop er glade for: at vi har et stærkt EU, hvor vi har taget nogle beslutninger i fællesskab, der holder enkeltlandene op på miljøkrav, på vandmiljøkrav og på en klimaindsats, hvor vi nu ser at vi også tager fat på de ikkekvotebelagte sektorer osv.; det er jo netop, fordi vi har et EU, hvor der er taget nogle forpligtigende beslutninger, som vi skal leve op til.
Så kunne man ikke få lidt nuancer ind i den meget hårde kritik af hele projektet, som jeg hørte i ordførerens tale?
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Altså, jeg køber ikke det argument, som Holger K. Nielsen her og også andre steder fremfører, altså at enten er det business as usual, eller også er det krig og kaos.
Tværtimod kæmper vi jo fra Enhedslistens side for at lave et europæisk samarbejde, som er demokratisk, solidarisk og bæredygtigt.
Altså, problemet med EU i dag er jo, at når man skærer ned, når man forringer velfærden, skaber utryghed for almindelige lønmodtagere, så giver det grobund for højreradikale partier.
Det er jo bl.a. også det, vi har set i nogle af de østeuropæiske lande, der er kommet med, Polen og Ungarn ikke mindst, hvor der er en meget, meget bekymrende autoritær udvikling, og hvor EU ikke har nogen redskaber til at imødegå den her autoritære proces.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-03-24:
Sikke noget lirumlarum!
Det, jeg spørger om, er: Vil hr. Nikolaj Villumsen erkende, at EU-medlemskabsperspektivet har været fuldstændig afgørende for, at man ikke hakker hovedet af hinanden på Balkan længere?
Så kan man diskutere alt muligt – om kravene har været på den ene eller den anden måde.
Men det afgørende er medlemskabsperspektivet for de lande; det, at de kommer ind i et fællesskab, hvor man forhandler i stedet for at rive hovedet af hinanden.
Det er en afgørende demokratisk civilisering af de samfund, der er dernede, at man kommer ind og får den mulighed.
Og det er det, som hr. Nikolaj Villumsen vil ødelægge, ved at han går ind for, at EU skal gå i opløsning.
Kan han ikke se, hvad det er for Europa, vi får, hvis Enhedslistens politik bliver til virkelighed?
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Vi har kæmpet imod social dumping, imod begrænsninger på og retten til at gå foran på bedre miljø og forbrugersikkerhed.
Så det er ligesom det, vi har sagt.
Det er ikke en folkeafstemning om dansk medlemskab i morgen.
Det er et forsøg på at ændre EU i en mere solidarisk, bæredygtig retning og genforhandle Danmarks forhold, så vi opnår det, vi gerne vil.
Det er vi ikke alene om på venstrefløjen overhovedet – tværtimod.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-03-24:
Man kan jo ikke påstå, at det var en overraskende tale, vi hørte her.
Det svarede fuldstændig til, hvad EU-modstandere har sagt de sidste 35 år, så der var jo ikke så meget nyt i det.
Men jeg har dog alligevel et enkelt spørgsmål, som jeg synes kunne være interessant at få svar på.
Jeg ved ikke, om hr. Nikolaj Villumsen kan forholde sig til det, men alligevel vil jeg stille det, for jeg synes, det er vigtigt.
Det var hr. Peter Hummelgaard Thomsen, der havde, synes jeg, en meget, meget vigtig pointe i, at situationen på Balkan er meget afhængig af EU – eller rettere sagt, det, at der har været et EU-medlemskabsperspektiv på Balkan, har været helt afgørende for den stabilisering, der har fundet sted efter den frygtelige borgerkrig i 1990'erne i Eksjugoslavien.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-24:
Jeg kan ikke besvare nogle af spørgsmålene konkret.
Altså, Danmark har jo et retsforbehold, som jo på udlændinge- og flygtningeområdet gør, at vi er lidt uden for indflydelse på, hvad det er, de andre lande måtte beslutte sig for.
Men lige præcis at kunne sætte det rigtige tal på, hvor mange Danmark kan håndtere på det område, afhænger jo også af, hvordan vi får løst integrationsproblemer m.v.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Skal det så være sådan, at det er et europæisk anliggende at beslutte, hvilke af disse mennesker der tilbydes asyl, og i så fald og under alle omstændigheder hvor mange flygtninge kunne hr. Jan E. Jørgensen se for sig, at vi kunne modtage i Danmark pr. år?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-03-24:
Allerførst er jeg glad for – vi har jo sådan lidt med hinandens påklædning – at hr. Kenneth Kristensen Berth ikke tog fejl af min påklædning og troede, at jeg var trådt an under Brøndbys faner, for det ville for en FCK-fan som mig jo være den ultimative ydmygelse.
Det er snarere EU, hvis det endelig skal være noget.
Og så til spørgsmålet: Om der er mulighed for at sige, at man skal søge asyl et sted i nærområdet i stedet for at komme til et EU-medlemsland.
Altså, der er jo en række fornuftige argumenter for selve princippet, for i dag beror det jo meget på tilfældigheder, hvem der får asyl, for det er altså dem, der har haft råd til at betale en menneskesmugler, dem, der har haft held til at komme hertil, dem, der er blevet samlet op af en båd og ikke er druknet.
Der er et meget stort element af tilfældighed i, hvem det er, der får asyl, og det ville jo være mere hensigtsmæssigt, om man kunne have processen et sted i nærområdet, i stedet for at det var tilfældet, der skulle råde.
Så det er bestemt tanker, man kan arbejde videre med.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Tak for det.
Ja, jeg noterer mig jo, at hr. Jan E. Jørgensen har taget EU-påklædningen på i dag, blåt og gult.
Jeg går ud fra, at det i dagens anledning er det og ikke Sveriges farver.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre hr. Jan E. Jørgensen, hvad hr. Jan E. Jørgensen egentlig synes om det forslag, som startede med at være et østrigsk forslag, og som siden er blevet til et tysk-fransk forslag om at oprette asylcentre i nærområderne, selvfølgelig under forudsætning af, at man så i givet fald ikke vil kunne søge asyl i de enkelte europæiske lande.
Hvordan ser hr. Jan E. Jørgensen egentlig på sådan et forslag?
Søren Espersen (DF), 2017-03-24:
Men jeg tror så modsat, at det netop er de store ting, der gør, at folk mange steder bakker ud.
Altså de ting, der betyder noget for den enkelte borger.
Jeg tror, det er det, der er årsagen.
Jeg tror, at borgerne sagtens kunne acceptere, at EU tog sig af sådan noget småpilleri, men at vi selv i stedet for tog os af de store ting, der gør, at vi stadig væk kan bevare vores frihed og vores selvstændighed.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Jamen jeg tror fuldt ud, man kan anerkende, at ønsket om at, hvad kan man sige, være en del af det samarbejde, der foregår i den vestlige del af Europa, har været en drivkraft for positive og progressive kræfter på Balkan og i det tidligere Eksjugoslavien – det er der ingen tvivl om.
Det, som jeg så også tror er et problem, er de krav, som man fra EU's side møder de her lande med.
Man har eksempelvis set det i Kroatien, som jo lavede en masse ændringer, bl.a. også forringelser for lønmodtagere osv., for at komme med i EU.
Så jeg mener ikke, at der er nogen tvivl om, at ønsket om at komme med i det europæiske fællesskab, der er i Vesteuropa, og den blok, der er der, er en positiv drivkraft.
Problemet er jo så indholdet af de krav, som man stiller fra EU's side, som så ofte kommer til at gå ud over ganske almindelige lønmodtagere og giver grobund for højrenationalistiske kræfter.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-03-24:
Sådan er det jo desværre her, nemlig at tiden er kort.
Men hvis man tager den her strategi, som jeg lige fremlagde i forhold til at arbejde for ændringer, genforhandling af ens lands forhold med EU og så en folkeafstemning og i yderste konsekvens at forlade EU eller euroen, hvis ikke man kan få en ændring, er der jo en konference, som vi eksempelvis har holdt her i København fra Enhedslistens side i plan B-regi, som man kalder det, plan B i forhold til at ville stå imod EU's afpresning, hvor Podemos, hvor Die Linke, hvor de nordiske venstrefløjspartier, hvor venstrefløjen fra Holland, repræsentanter fra Grækenland, Italien, Portugal, Slovenien, en lang række andre lande deltog.
Så det er på ingen måde et synspunkt, som Enhedslisten står alene med.
Zenia Stampe (RV), 2017-03-24:
Jeg håber ikke, at ordføreren kaldte mig Zenia Strømpe – det lød sådan.
Jeg tror faktisk, at jeg har et godt svar på spørgsmålet, for vi holdt for et års tid siden en konference om det her emne.
Derfor kan man også godt sige, at indførelsen af grænsekontrollen for så vidt var et forsøg på ad anden vej at skabe den solidariske fordelingsnøgle, som vi ønsker.
Det var faktisk et forsøg på at dirigere flygtninge ud til de lande, som de ikke havde valgt at tage til.
Men i stedet for grænsekontrol til at sørge for den fordeling vil jeg hellere have, at det er gennem en aftale, som vi laver sammen, at vi sørger for den fordeling.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Jeg vil blot stille og fredsommeligt spørge fru Zenia Stampe, om fru Zenia Stampe ikke vil medgive, at grænsekontrollen faktisk har en værdi, for lige nøjagtig de lande, som fru Zenia Stampe nævnte, er jo alle sammen lande, der er beskyttet af ikke alene en grænsekontrol, men adskillige grænsekontroller, som efterhånden er blevet etableret op igennem Europa, og om det ikke faktuelt er sådan, at den solidariske løsning som fru Zenia Strømpe drømmer om, har lidt total skibbrud.
Zenia Stampe (RV), 2017-03-24:
Jeg vil godt lige starte med det imperiale, for når man som ordfører kommenterer noget, og selv om det ikke bliver stillet som et spørgsmål, er det vel tilladt at kommentere det.
Det kan jo være meget sjovt at sige det med det imperiale, men jeg synes, at der ligger en temmelig alvorlig pointe under det, som viser, hvor tvetunget – eller hvad man skal kalde det – Dansk Folkeparti er, for Dansk Folkeparti, og også Socialdemokratiet, plejer tit at tale om arbejdstagerrettigheder; arbejdstagerne skal ikke udsættes for ulige konkurrence osv. osv.
Men det der med at være rule maker og sørge for at sætte en standard, ikke bare her, men i resten af verden, og det er selvfølgelig ikke os, der bestemmer, men det er noget, man gør i en forhandling, handler netop om at forhindre ulige konkurrence.
Det handler jo om, at andre ikke skal udkonkurrere vores virksomheder, fordi de behandler deres medarbejdere meget dårligere eller er ligeglad med klimaet, ligeglad med miljøet, ligeglad med arbejdsmiljøet, sikkerhedshjemle osv. osv.
Det mener jeg faktisk burde være en holdning, som Dansk Folkeparti burde dele, nemlig at vi ikke vil udsættes for ulige konkurrence, og at vi derfor skal være rule makers, så vi sørger for, at der er nogenlunde lige vilkår at konkurrere på.
Det gør ikke spor.
Til det om asyltallene: De er faktisk ret svære at forholde sig til, for det kan jo undre lidt, at asyltallet ikke er faldet mere i 2016 i forhold til 2015, men en del af forklaringen er vist også, at der var mange, der ikke var registreret.
Det er de så blevet.
Så der har vistnok været tale om, at en del af dem, der kom allerede i 2015, først er blevet registreret i 2016.
Så der har været et reelt fald i 2016.
Men der er også kommet et stort fald i Sverige og i Tyskland.
Så det er jo ikke kun i Danmark, at vi ser et fald.
Jeg vil da heller ikke stå her og benægte, at stramningerne har haft en betydning.
Det kan de meget vel have haft, men jeg tror ikke, at det er hovedårsagen.
Hovedårsagen er nok, at man har fået stoppet flygtningestrømmen.
Men Danmark er ikke det eneste land.
Mange af de lande, vi plejer at sammenligne os med, altså Tyskland og Sverige, har også fået nedbragt antallet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Man kan jo starte med at sige, at man da ved, at der er noget galt, når regeringen får ros fra Det Radikale Venstre.
Det er så vores opgave at forsøge at få sporet regeringen ind på en politik, der er holdbar og giver mening.
Men jeg må sige, at det er sjældent, at fru Zenia Stampe overrasker mig, men det gjorde fru Zenia Stampe faktisk med sine imperiale ambitioner, for ikke alene skal Danmark lave regler for sig selv og Europa, men for hele verden.
Det nærmer sig nærmeste George W. Bushs tanke om, at vi skal gå ud i verden og redde verden og skabe demokrati i hele verden.
Men tillykke med de imperiale ambitioner.
Jeg vil spørge fru Zenia Stampe om noget andet.
Det Radikale Venstre priser sig jo altid af solidariske løsninger, bl.a. også på asylområdet.
Jeg vil bare spørge: Viser det forhold, at Danmark er lykkedes med at reducere antallet af asylansøgere med 71 pct. – altså fra 2015 til 2016 – mens faldet i Europa som helhed er 4 pct., ikke, at sådan en solidarisk drøm ikke er andet end en drøm?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-03-24:
Ja, der er masser af ting.
Nu ved jeg godt, at spørgeren ville kunne nævne stort set alle politikområder, man overhovedet kunne forestille sig på den her klode.
Det skulle være noget, som et lille land som Danmark skulle tage sig af helt alene, og vi skulle lukke øjnene for, at der faktisk er andre lande, som man kan samarbejde med om de her ting.
Det, som jeg synes er så vigtigt at pointere i forhold til EU, er, at det handler om samarbejde.
Vi kan ikke lukke os inde i os selv og tro, at vi løser tingene på den måde.
Man ser det netop også i hele flygtningespørgsmålet, hvor vi kan stå og klappe af, at Dansk Folkeparti har fået andre partier med på at lave grænsebomme, men det er jo ikke det, der løser noget.
For det er ikke det, der har betydet noget for, om der kommer flygtninge til Danmark.
Nej, det har de løsninger faktisk, der er fundet af andre lande længere mod syd.
Så vi har jo ikke den der forestilling om, at et lille land kan agere helt for sig selv og lukke øjnene for samarbejde.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
EU skal ikke bestemme, hvor vejene skal gå i Danmark, men EU betaler jo bl.a. for vejene, f.eks. for Ringstedbanen.
Men i virkeligheden er det jo os selv, der betaler; vi har bare EU til at modtage pengene for os og så give dem tilbage.
Jeg vil gerne spørge hr. Rasmus Nordqvist igen: Er det så kun vejene?
Hvis jeg blev stillet det spørgsmål, tror jeg at jeg ville kunne nævne de første 50 ting, som EU ikke skulle beskæftige sig med, men det var lige det med infrastrukturen, hr. Rasmus Nordqvist kunne komme på.
Kunne der være andre ting, som hr. Rasmus Nordqvist ikke mener EU skal beskæftige sig med?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-03-24:
Der er da masser af områder, hvor jeg ikke synes der skal EU-direktiver og -lovgivning til, men hvor man faktisk godt kan bruge et EU-samarbejde.
Når vi f.eks. tænker infrastruktur i Danmark, er det noget, vi skal tage beslutning om her i Folketinget, men jeg synes altid, det er vigtigt, at vi ser ud og finder ud af, hvordan vi samarbejder med vores nære naboer, og det gør vi jo igennem EU-samarbejdet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-03-24:
Tak for det.
Jeg har jo iagttaget Alternativets udvikling, siden partiet kom i Folketinget, og det har været interessant.
Jeg tror faktisk, at hvor Alternativet før har været a work in progress, så må man i virkeligheden sige, at nu er hr. Uffe Elbæk nedkommet med Danmarks mest europabegejstrede parti.
Jeg husker, at vi sad på et europaudvalgsmøde, hvor alle andre partier var modstander af, at Danmark skulle betale mere til EU, men så sagde hr. Rasmus Nordqvist frisk og frejdigt, at han gerne ville være med til at betale de her ekstra par milliarder til EU.
Det syntes han var skønt, fordi der er så mange opgaver, der skal løses i EU-sammenhæng.
Det synes jeg bestemt også er fint, men nu vil jeg i virkeligheden prøve at gå i den anden retning, for jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, om hr. Rasmus Nordqvist kunne nævne nogle områder, som EU ikke skal tage sig af.
Altså, er der nogle områder, som hr. Rasmus Nordqvist mener EU skal holde fingrene fuldstændig fra?
Det er i virkeligheden et meget åbent og rigtig godt spørgsmål til en fra Alternativet.
Er der nogle områder, som EU overhovedet ikke skal røre ved?