Mads Olsen (SF), 2025-05-09:
Tak for ordet, formand.
Først og fremmest et kæmpestort tillykke til jer, der ser med derude, som er på det forslag, vi behandler i dag, og som snart kan kalde jer danske statsborgere.
Det er en stor dag for både jer, men også for alle os andre.
For det er ikke bare et stykke papir, I får om lidt, det er også et fællesskab, I bliver en del af, et fællesskab, der bygger på solidaritet, på viljen til at tage ansvar og på troen på, at vi lykkes bedst, når vi lykkes sammen.
Et dansk statsborgerskab kræver, at man gør en indsats, at man lærer sproget, sætter sig ind i samfundet og viser, at man vil være en del af det fællesskab, vi har bygget op over generationer.
Og det har I gjort.
Mange af jer har i årevis været en del af Danmark.
I har arbejdet, studeret og engageret jer; ja, mange af jer er endda født her.
I har været en del af hverdagen her uden at have papir på det.
Det får I nu, og det er stort.
Statsborgerskabet er også et ansvar, for når vi siger velkommen i fællesskabet, følger der jo også en forpligtigelse med til at passe på hinanden, til at deltage og til at tage et medansvar for, hvor Danmark bevæger sig hen.
I dag får I ikke bare et rødbedefarvet pas, I bliver en del af det fælles projekt, vi kalder Danmark, og vi i SF er glade for, at I er med.
Så SF støtter lovforslaget, og vi ønsker jer alt det bedste i det liv, I nu går videre ind i som danske statsborgere.
Men jeg er nødt til at slutte min tale et lidt andet sted, nemlig med dem, der ikke er på den her liste.
Og det er her, jeg har en anklage mod et flertal i Folketinget, en anklage om at snakke med to tunger.
For når vi har massevis af DF-forslag her i salen alle andre dage, hører vi et flertal i Folketinget afvise dem, på baggrund af de bryder med internationale konventioner.
Det er i hvert fald det, vi i SF bruger som begrundelse, og som et flertal i Folketinget også bruger.
Derfor er det jo grundlæggende dobbeltmoralsk, når man siger det her i Folketinget, når kameraerne er tændt og mikrofonerne giver lyd fra sig, men at det er sådan, når man kommer ind i Indfødsretsudvalget, at piben så åbenbart lige pludselig får en anden lyd.
Det er ikke bare noget, vi har kunnet spekulere os til, men noget, vi kan se af tallene, nemlig det faktum, at i 98 pct. af sagerne med handicap fik man dispensation i 2014, mens det i 2021 var 2 pct.
Med andre ord har vi også fået retssamfundets ord for, at der foregår brud på Danmarks internationale forpligtigelser.
Jeg synes, det grundlæggende er at snakke med to tunger, når man afviser så mange forslag fra Dansk Folkeparti med den begrundelse, at man ikke vil bryde internationale konventioner, men at man, når man begiver sig ind i det lukkede Indfødsretsudvalg, så ikke har noget imod at stemme nej til folk, selv om – selv om – det vil være et brud på Danmarks internationale forpligtigelser.
Det synes jeg grundlæggende ikke er i orden.
Jeg synes, det er fair nok at sige, at man ikke støtter op om de konventioner, Danmark i dag er bundet af på en lang række områder, men så skal man også gøre det konsekvent.
Så skal man både gøre det her i Folketingssalen og også i Indfødsretsudvalget.
Men jeg synes kun at gøre det ét sted er at holde danskerne for nar, for danskerne har sammensat et Folketing, der respekterer Danmarks internationale forpligtigelser.
Det er faktisk et stort flertal i Folketinget, der gør det.
Jeg tror nærmest kun, det er DF, der konsekvent siger, at konventionerne skal vi bare ud af.
Men jeg synes, det er at holde danskerne for nar, at man taler med to tunger på den måde – og ikke kun holder danskerne for nar, men også holder folk ude af det danske fællesskab ved at stemme nej i Indfødsretsudvalget.
Så det er dermed også en bøn om, at man toner rent flag.
Enten bakker man fuldtonet op om de internationale konventioner, Danmark er bundet af, både i Folketingssalen og i Indfødsretsudvalget, eller også gør man ikke.
Tak for ordet.