Simon Kollerup (S), 2020-04-30:
Der er ikke et sekunds tvivl om, at den danske rejsebranche er i dyb, dyb krise som følge af corona.
Rejsebranchen er ekstraordinært hårdt ramt.
Det skyldes, at coronavirus har medført, at Udenrigsministeriet frarådede rejser til først Kina og Norditalien og siden alle ikke nødvendige rejser til resten af verden frem til med den 13. april 2020.
Den 26. marts 2020 vedtog vi her i et enigt Folketing derfor at udvide Rejsegarantifondens dækningsområde i ekstraordinære situationer som den, vi står i.
Med loven blev Rejsegarantifondens formål udvidet, så den også i den ekstraordinære situation som følge af covid-19 ville kunne sikre kundernes tilbagebetalingskrav for de rejser, der er købt hos en rejseudbyder.
Rejseselskaberne er ifølge loven forpligtet til at tilbagebetale kunderne for de rejser, der ikke kan gennemføres.
Formålet med loven var derfor at sikre, at forbrugerne får de penge tilbage, som de har en ret til ifølge lovgivningen, og samtidig understøtte den fortsatte drift hos de danske rejseudbydere og på den måde undgå en konkursbølge i den danske rejsebranche.
Samtidig blev der stillet en statsgaranti på 1,5 mia. kr. til Rejsegarantifonden til brug for disse godtgørelser.
Tilbagebetaling af den statslige garanti bæres af branchen kollektivt for perioden frem til den 13. april 2020.
På baggrund af erfaringerne med den eksisterende ordning og god dialog med hele kredsen af ordførere fra alle Folketingets partier, ønsker regeringen at justere modellen for branchens kollektive tilbagebetaling.
Konkret foreslås en model, hvor tilbagebetalingskravet opdeles i henholdsvis en individuel del, som udgør to tredjedele, og en kollektiv del, som udgør en tredjedel.
Den kollektive del opkræves hos branchen på baggrund af omsætning, og statsgarantien på de 1,5 mia. kr. er uændret.
Efter den gældende lov kan den siddende erhvervsminister bestemme, om fondskassen skal aktiveres, og fastsætte regler om, hvor lang en periode dækningen skal gælde for.
Udenrigsministeriets rejsevejledning er foreløbig forlænget frem til og med den 10. maj 2020, og det er på den baggrund, at regeringen vurderer, at der er behov for at forlænge rejsegarantiordningens udvidede dækningsområde frem til og med samme tidspunkt, altså den 10. maj 2020.
Den ændrede tilbagebetalingsmodel med en individuel og en kollektiv del, som følger af dette lovforslag, vil ved bekendtgørelse blive sat i kraft for rejser fra og med den 14. april 2020.
Regeringen ønsker selvfølgelig så tidlig en ikrafttræden, som en folketingsbehandling muliggør.
Venstres ordfører foreslår, at det kunne være en god idé at holde et ekspertmøde med branchen – det stiller jeg og vi gerne op til fra ministeriets side.
Jeg tror, at mange deler oplevelsen med mailboksen, der måske ikke har nået sit bristepunkt – men der er i hvert fald mange mails.
Og som fru Mona Juul sagde, er det sjældent, at man har set så forskelligrettede ønsker i den samme sag.
Og det gør også, at det her er en uhyre vanskelig situation for os i Folketinget, som jeg kun har oplevelsen af deler det fælles ønske, at vi kan redde så meget af vores rejsebranche, som det overhovedet er ladsiggørligt, med ud på den anden side af coronakrisen.
Et ekspertmøde vil være en god ting og et godt tiltag for at få klarlagt de mange synspunkter, der er i sagen, og på den baggrund overveje, hvad de videre tiltag kan være.
Jeg synes som sagt, at lovforslaget i dag tilbyder en justering, som imødekommer begge sider af de mest kendte hensyn med henholdsvis ønsket om en kollektiv og en individuel tilbagebetalingsmodel ved netop at kombinere de to modeller i den samme tilbagebetalingsmodel for den forlængede periode, som vi lægger op til at lave her.