Peter Hummelgaard (S), 2024-02-06:
Jeg tror, at første skridt er at få kortlagt, hvilke forudsætninger der skal være til stede.
Der vil jo sikkert i den sammenhæng også være et behov for investeringer, og det vil jeg da bestemt ikke på forhånd fra regeringens side afvise at man vil kunne finde løsninger på.
Men jeg tror, at første skridt er at få afdækket, hvad det egentlig er, der skal være til stede, for at man kan sige, at man har en eller anden form for offerrådgivning i Grønland, som rent faktisk også er en solid støtte til ofrene.
Tak for ordet.
Også tak til forslagsstiller fru Aaja Chemnitz for at have fremsat det her beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget vil pålægge regeringen at gøre de nødvendige tiltag med henblik på at sikre etablering og drift af en offerrådgivning i Grønland inden udgangen af indeværende folketingsår.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at regeringen gerne vil imødekomme ønsket om, at der etableres en offerrådgivning i Grønland, men der er også en række forskellige forudsætninger, der skal være til stede.
Derfor er det regeringens forslag, at vi sammen med forslagsstillerne og også gerne med et så bredt flertal i Folketinget som muligt finder sammen om en beretningstekst, der kan lægge sporene for de forudsætninger.
Når vi ikke som sådan kan støtte beslutningsforslaget i sin helhed nu, skyldes det tidshorisonten, og at vi i den forbindelse heller ikke har fuld klarhed over mulige støttetilbud i Grønland og mulighederne for at rekruttere frivillige offerrådgivere.
Regeringen støtter således intentionen om at etablere en offerrådgivning i Grønland, og Justitsministeriet arbejder for at etablere en offerrådgivning.
Derfor mener vi også, at det rigtige er at finde sammen om en fælles beretningstekst.
Helt overordnet er det vigtigt for mig at understrege, at det er regeringens klare ambition, at standarden på danske ansvarsområder i Grønland følger standarden i Danmark med respekt for de forskelle, der er mellem vores lande.
Derfor skal ofre for kriminalitet i Grønland have de samme rettigheder som ofre i Danmark, men selvfølgelig tilpasset grønlandske forhold; de skal have den samme adgang til at modtage hjælp og støtte og den samme adgang til genoprejsning, som de danske ofre har.
For de fleste mennesker vil mødet med retssystemet være noget, der kun sker en enkelt gang i løbet af deres liv.
Derfor er det også vigtigt, at mødet bliver så vellykket som muligt, så tilliden til retssystemet opretholdes.
Ofre for kriminalitet skal føle sig set, hørt og taget alvorligt.
Nu vil jeg vende tilbage til beslutningsforslaget.
Naalakkersuisut sendte i marts sidste år et brev til Justitsministeriet med prioriteringer af sager på justitsområdet i Grønland for 2023, herunder etablering af en offerrådgivning i Grønland, som man har i de øvrige nævnte politikredse.
På baggrund af ønsket fra naalakkersuisut anmodede Justitsministeriet Rigspolitiet om en udtalelse om, hvordan etableringen af en offerrådgivning i Grønland kan gennemføres i praksis.
Rigspolitiet har i den forbindelse gjort opmærksom på, at fundamentet for at etablere en offerrådgivning i Grønland ikke nødvendigvis er til stede på samme måde som i Danmark, og at der derfor er behov for at afklare og løse en række udfordringer, forud for at en offerrådgivning kan etableres.
I Danmark udpeges der i hver politikreds én kontaktperson, der har til opgave at sikre, at politiet hele tiden har et opdateret kendskab til offerrådgivningen.
Politiet skal informere om offerrådgivningens eksistens og i givet fald bistå med at skabe kontakt mellem offeret og offerrådgivningen.
Men selve rådgivningsarbejdet forestås af uafhængige rådgivninger og er baseret på frivilligt arbejde.
Det er heller ikke politiets opgave at uddanne de frivillige rådgivere, så de er klædt på til opgaven.
Offerrådgivningernes primære opgaver er at give personlig støtte til ofre for eller vidner til forbrydelser, at vejlede om mulighederne for erstatning, for psykologhjælp og advokatbistand samt henvise til relevante tilbud, hvis der er behov for anden hjælp end den, som offerrådgivningen kan tilbyde.
Det kan f.eks. være tilbud i regi af forskellige andre foreninger eller på sundheds- eller socialområdet.
Der er altid flere elementer, der skal være til stede for at etablere en offerrådgivning, og det er ikke alle, som Justitsministeriet eller politiet er herre over.
Jeg vil gerne sikre, at politiet løfter deres del af opgaven, men politiets indsats kan ikke stå alene.
Ud over politiets indsats er det altså som nævnt afgørende, at der er nogen til at yde rådgivningen, og at rådgiverne har noget at rådgive om så at sige.
Det er derfor nødvendigt at afdække, hvilke tilbud ofre kan henvises til i Grønland, og det er også nødvendigt at sikre, at der er tilstedeværende rådgivere, der har de relevante sprogkundskaber.
Vi vil naturligvis gå i dialog med den grønlandske regering om, hvordan vi sikrer, at der er nok frivillige til at løfte opgaven.
Jeg har også med glæde noteret mig, at offerrådgivningen i Danmark er åben over for at samarbejde og gerne vil stille deres viden og ekspertise til rådighed.
Derfor er det desværre således vanskeligt at nå at etablere en offerrådgivning i Grønland inden udgangen af indeværende folketingsår, som der ellers er lagt op til i beslutningsforslaget.
Af den årsag synes vi, at det ville være naturligt, at så mange partier som overhovedet muligt i forbindelse med udvalgets behandlingen af forslaget finder sammen med forslagsstillerne og bliver enige om en beretningstekst, der så kan lægge sporene ud for at skabe fundamentet for, at der kan etableres en offerrådgivning i Grønland.
Tak for ordet.