Frederik Vad (S), 2024-02-01:
Tak for ordet, formand.
Jeg vil lidt i forlængelse af det, ministeren sagde, nævne det ringe fremmøde til den her meget vigtige diskussion.
Jeg var i salen i går aftes, i øvrigt sammen med ministeren, under det sidste punkt på dagsordenen, hvor Enhedslistens ordfører i forbindelse med den særlov, man har for ukrainske flygtninge, sagde, at Enhedslisten mener, at den skal gælde for alle flygtninge, der kommer her til landet.
Det synspunkt ville jo virkelig passe ind i en diskussion om islams rolle i det danske samfund.
Det håber jeg vi måske kan komme til at gøre senere.
Forslaget fra Dansk Folkeparti sætter gang i en meget, meget vigtig diskussion om, hvad det er for et samfund, Danmark er, og hvad det er for et samfund, Danmark skal være.
Vi er jo ikke som Saudi-Arabien, vi er ikke som Irak, og vi er ikke som andre lande i Mellemøsten og Nordafrika, som har islam som religion, og som har kulturer, der ligger meget fjernt fra vores, og sådan skal det vedblive med at være.
Vi er nødt til at have et samfund, hvor der er ligestilling mellem kønnene, hvor religionskritik er accepteret, hvor mennesker kan leve i fred og fordragelighed med hinanden, hvor vi har en tillidskultur, der ikke udfordres af en snydekultur, og hvor vold og trusler fylder så lidt som muligt.
Vi lever heldigvis i et land, hvor rigtig mange af de mennesker, der er kommet hertil eller er født her, lever op til de standarder og er en del af vores samfund, men vi har også en alt for stor gruppe, der ikke gør det.
Derfor er det meget, meget afgørende, at vi holder liv i den her diskussion om værdipolitik.
Jeg synes så, at Dansk Folkepartis fokus i det her beslutningsforslag er forkert.
I min optik og i Socialdemokratiets optik er det væsentligste problem, vi har med religiøst betinget social kontrol, islams rolle i samfundet, fundamentalisme osv., sådan set ikke alle de sagte og nedskrevne regler, men det er alle de usagte regler.
Altså, det er alt det, der ikke er skrevet ned eller vedtaget noget sted, men som findes, fordi der nogle steder i vores samfund er blevet skabt en social kontrol og en frygtkultur, der gør, at man ikke tør sige fra.
Mange af de mennesker, jeg er i kontakt med, er jo mennesker, der fortæller, at der er børnesager, man ikke tør tage op, fordi man er bange for at komme i konfrontation med nogle familier i de kommuner, hvor man arbejder.
Der kan være underretninger, der ikke bliver videregivet til kommunen af frygt for repressalier.
Det kan være, man trækker over på den anden side af fortovet, fordi der står en gruppe, som man har dårlige erfaringer med at sige fra over for, hvis man gerne vil passere fortovet med sin cykel.
Der kan være eksempler, hvor kolleger sidder sammen ved et bord og taler det sprog, deres forældre talte, da de kom til landet, og som så ekskluderer alle andre på den arbejdsplads, så man føler sig uvelkommen.
Det kan være, at forældre ikke tør tage konflikter op, som deres børn har med klassekammerater, fordi de frygter for familiernes reaktioner.
Det er i virkeligheden det største problem, vi har i vores samfund.
Hvordan løser vi så det?
Det er jo en kamp, der skal kæmpes ved, at vi får flere åndsfyrster ude i institutionerne og færre takstbilagsfolk.
Vi er nødt til at sørge for, at der på lederniveau, på fagpersonaleniveau og på borgerniveau i velfærdsstaten er mennesker, der tør tage konfrontationen og tør sætte en retning, og som føler, at de har opbakning til at sige fra over for en kultur, der ikke er dansk, når de møder den på deres vej i hverdagen.
Det er i virkeligheden den store udfordring, vi har, nemlig at der er for mange, der ikke tør, at der er for mange, der ikke tror, det er vigtigt, og at der er for mange, der ikke føler, de har opbakning til at tage de diskussioner og de konfrontationer.
I min optik er det sådan set det, der er væsentligt for os at beskæftige os med, altså at få udviklet noget politik og få lavet nogle bud på, hvordan vi kommer den kultur til livs, og det er det fokus, Socialdemokratiet kommer til at have.
For den kultur, den opførsel og de strukturer, som lever i det skjulte, er i virkeligheden langt mere problematisk for vores samfund end det, der er skrevet ned rundtomkring i regler, love osv.
Tak for ordet.