runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-02-19:
Jeg ønsker mig, at det er godt og let at være virksomhed i Danmark.
Det er vi på mange stræk gode til, ikke mindst fordi vi er så digitale, men vi kan altid have en diskussion om, hvordan vi bliver bedre.
Når det kommer til udenlandsk arbejdskraft, har vi jo set en markant stigning over de senere år, og vi har fordoblet det på et årti, så det er gået fra, at det var hver 13., der havde udenlandsk baggrund, til at det nu er 13 pct.
Derfor synes jeg, at det vidner om, at det i hvert fald er muligt at tiltrække arbejdskraft.
Og der vil jeg sige, at nogle af de krav, man støder på som virksomhed, og som man selvfølgelig skal leve op til, når man gerne vil lukke medarbejdere ind – ikke fra EU, for jeg tænker ikke, at det er det, vi diskuterer, men fra resten af verden, fra den anden side af jorden – bl.a. er, at man skal være sikker på, hvem de her mennesker er, hvad de skal lave, og til hvilken løn.
Jeg mener, at det er fornuftigt at stille krav, så vi har styr på, hvem der er i vores land.
I forhold til hvem det så er, man møder, er det klart, at vi har en myndighed fra statslig side – det ligger ovre i Udlændinge- og Integrationsministeriet, bl.a. med SIRI.
Men der er også nogle mere lavpraktiske dele, f.eks. hvad der sker med ens børn, hvor de skal i børnehave, hvor man skal bo osv., som er en mere kommunal opgave.
Jeg ved ikke, om det er klogt, at det f.eks. er SIRI, der gør det hele.
Det tror jeg ikke.
Men jeg hører også ordføreren i virkeligheden i det hele taget appellere til, at vi gør det så smidigt og hurtigt som muligt.
Det vil jeg gerne være med til – underforstået at de her krav stadig væk skal stilles, så vi har styr på, hvem der er i vores land.
Dina Raabjerg (KF), 2025-02-19:
Tak, formand.
Vil ministeren være med til at samle ansvaret for opstarten af internationale medarbejdere i Danmark hos én myndighed, f.eks. SIRI, for at nedbringe sagsbehandlingstiden, fjerne bureaukrati og gøre processen mere enkel og digital til gavn for medarbejderne og virksomhederne?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-02-19:
I så fald vil jeg da godt afslutte besvarelsen her med at bekræfte, at min opfordring går til alle arbejdsgivere og alle arbejdspladser om at prøve at komme det til livs, hvis der er noget ubevidst diskrimination, og selvfølgelig først og fremmest sløjfe det der, hvor man gør det bevidst.
Det er både ulovligt, men det er også skadeligt for vores arbejdsmarked.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-19:
Tak for det, formand.
Mener ministeren, det er retfærdigt, at Krastrupsøgaard ikke længere må skilte for deres gårdbutik på egen grund?
Jeppe Bruus (S), 2025-02-19:
Jeg vil gerne lige understrege, at jeg simpelt hen ikke kender sagen.
Jeg har ikke hørt om den.
Det kan være, at jeg skulle have gjort det, og det skal jeg beklage over for spørgeren – det er jo sådan set derfor, jeg indleder på den her måde – og også over for de gode folk på Krastrupsøgaard.
Det er heller ikke, fordi jeg som minister sådan kan sagsbehandle den enkelte sag.
Men jeg vil gerne sige lidt om, hvad reglerne omkring skiltning er på det her ressort, jeg så har overtaget, for ved skiltning i det åbne land er de udtryk for en afvejning mellem forskellige hensyn, som regler jo ofte er.
Det er på den ene side, at vi ikke begrænser lokale erhvervsdrivende unødigt i at reklamere for deres virksomheder, og på den anden side, at vi passer på det danske landskab og sikrer, at det ikke bliver domineret af reklameskilte.
I Danmark har vi en lang tradition for at beskytte vores landskab, og vi har haft regler om skiltning i det åbne land siden den første naturfredningslov tilbage fra 1917.
Regler om skiltning var genstand for en større gennemgang, opdatering og forenkling i 2018.
Det arbejde fulgte op på en aftale mellem regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti, der hed »Danmark i bedre balance«, fra 2016, og det førte bl.a. til, at lokale virksomheder fik en række bedre muligheder for skiltning.
De nye regler, som partierne blev enige om, giver eksempelvis flere muligheder for, at virksomheder kan opsætte skilte på egen grund.
Det gælder f.eks. reklameskilte og oplysningsskilte om virksomheden, når de ikke bliver dominerende i landskabet.
Det kunne f.eks. være en reklame for butikkens salg af håndværk i umiddelbar tilknytning til virksomheden, og når en sæson er for det, må man gerne opsætte skilte på egen grund om sæsonbetinget salg af f.eks. frisk frugt, grønsager, blomster m.v., der er dyrket på ejendommen.
Det kan gå under navnet gårdsalg.
Dertil kommer, at virksomheder m.v. har en række øvrige muligheder for at opsætte skilte, der reklamerer for deres virksomhed, arrangementer m.v.
Det kunne f.eks. være lokale arrangementer såsom loppemarkeder og sportsarrangementer.
Der er med de gældende regler netop opnået en god balance mellem hensynet til landskab og natur og hensynet til mulighederne for at understøtte vækst og udvikling for byerne ved at gøre det muligt for lokale at reklamere m.v., og som jeg også lige har nævnt, er reglerne jo opdateret for ikke så mange år siden.
Og som jeg sagde indledningsvis, kan jeg ikke som minister gå ind i den konkrete sag.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-19:
Jeg synes jo egentlig, det er positivt, at så få konventionelle landmænd har valgt at bruge det her kemiske foderstof.
Jeg tror sådan set, at det er udtryk for, at vi har nogle kvæglandbrug, som ikke ønsker flere kemikalier end højst nødvendigt.
Nu nævner ministeren, at man sådan via en dialog kan komme op på et højere niveau.
Altså det, som har været udgangspunktet her er jo, at man tror, at man kommer op på 40 pct. næste år og så 56 pct. i 2027, og så kigger man ind i noget, hvor man gør det til tvang på et tidspunkt.
Jeg tror, at det her er et tegn på, at man har forceret noget, som er blevet for forceret.
Man skulle have ventet, til man havde nogle mere naturlige fodertilsætningsstoffer; det kunne være fermenteret hørfrø, tang eller andet, som der laves forsøg med, så man var kommet frem til at have nogle naturlige fodertilsætningsstoffer.
Vi skal jo tage det her alvorligt, for vi står over for at skulle reducere landbrugets CO 2 -udledninger med 2 mio. tons på den korte bane, og der har regeringen så satset på, at man kan nå en del af det med de her kemiske fodertilsætningsstoffer.
Det er jo noget, som er oppe på den store klinge, når der er 130.000 køer i Danmark, og hvis man kan opnå en eller anden fordel, er det jo positivt.
Der synes jeg jo, at det er en forspildt chance, at man ikke i langt højere grad har gået ad det spor, at man skal have mere græsfodring til kvæget.
Der er forsøg i Sverige og i Holland, som klart viser, at hvis man har kvæg på græs, har det sådan set en positiv effekt i den periode, hvor køerne går på græs.
Det kan godt virke lidt spøjst, men det er jo de målinger, som forsøg i Sverige og Holland har vist.
Nu gennemfører vi så nogle forsøg i Danmark, som forhåbentlig også kommer frem til, der er nogle forhold i Sverige og Holland, der minder lidt om de danske.
Det vil sige, at vi står over for, at man sådan set kunne give tilskud til noget, der er naturligt for kvæget, nemlig at kvæget kunne komme på græs i en længere del af dets liv og have bedre dyrevelfærd.
Kan ordføreren ikke se, at der er andre og mere attraktive og naturlige måder til at reducere kvægets CO 2 -udledninger på?
Jeppe Bruus (S), 2025-02-19:
Metanreducerende foder er et eksempel på nye klimaværktøjer, der er godkendt og har gennemført processen for dokumentation af klimaeffekt, og som fra i år bidrager til et mere klimavenligt dansk landbrug.
Det er et vigtigt skridt.
Jeg er glad for, at rigtig mange, ca. 92 pct., har søgt om kompensation, så vi kan understøtte den grønne udvikling.
Omvendt har søgningen på tilskudsordningen været alt for lav.
Det er ikke unormalt, at der er lav søgning på en tilskudsordning det første år og for ordninger med nye typer af klimaværktøjer, som erhvervet ikke har brugt før.
Hidtil har der været nogle særlige omstændigheder, der medførte, at ansøgningsperioden var forsinket og kortere end normalt, bl.a. som følge af indsigelse fra Østrig.
Tiden er knap, derfor skal vi have sat meget mere skub i søgningen til tilskudsdelen af ordningen allerede fra næste år.
Jeg er derfor i dialog med de relevante parter om, hvordan vi kan forbedre rammerne for ordningen, så vi kan få endnu flere til at bruge metanreducerende foder i de kommende år.
Jeg er overbevist om, at vi igennem en god dialog kan få fjernet de barrierer, der måtte være for at hæve serviceniveauet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-19:
Hvad mener ministeren om, at kun 3 pct. af de konventionelle køer får det kemiske fodertilsætningstilskud Bovaer i hele 2025, når regeringen havde forventet, at den frivillige ordning ville medføre, at 33 pct. af de konventionelle køer i 2025 ville få Bovaer?
Jeppe Bruus (S), 2025-02-19:
Nu troede jeg lige, det var krebinetter, men jeg spiser også gerne wienerschnitzler.
Jeg har lige været på skiferie i Østrig, og det var en stor fornøjelse, og så skal der også være brun sovs til og noget på toppen.
Men jeg er også nødt til at sige, at der, når man laver regler, så altid vil være noget, der falder indenfor, og noget, der falder udenfor, og at det jo er svært at lave regler, som ikke gør, at der kommer grænsetilfælde, og at der så er nogle, der skal træffe nogle afgørelser.
Jeg må jo også insistere på, at jeg som minister ikke skal sidde og træffe de beslutninger, og det er heller ikke det, jeg hører spørgeren bede mig om, og nu har man også lige haft reglerne igennem for ikke så mange år siden, men ligegyldigt om man så ændrer dem, vil det jo medføre nogle nye grænsetilfælde.
Så man kommer jo aldrig hen til et sted, medmindre man helt afskaffer reglerne og folk gør fuldstændig, som det passer dem, og det synes jeg måske så også er en dårlig idé.
For jeg kunne godt forestille mig, at det kunne gå fuldstændig amok rundtomkring.
Så der må man jo også være ærlig og sige, at når vi beslutter os for, at der skal være nogle regler og en balance mellem et naturhensyn og det, at man kan reklamere for sin virksomhed, så vil der opstå nogle grænsetilfælde.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-19:
Så spiser vi wienerschnitzel, og så kan vi se på skilte undervejs, og så kan ministeren få en tur i en afgiftsfri elbil, som det jo altid glæder mit hjerte at jeg ikke betaler afgift for.
For det, der sker, er, at der bliver håndhævet nogle regler, som ikke giver mening, og hvis reglerne ikke giver mening, møder de modstand, og jeg ved også, at ministeren i forhold til det område, han har fået, er enig med mig i at vi skal have befolkningen med.
Så man kan jo hele tiden omgå reglerne.
Så ministeren er hermed inviteret, og jeg sørger for, at Lars laver wienerschnitzler til os, når ministeren har tid.
Så kan vi se på skiltet, og derefter kan vi, hvis vi har behov for det, kigge på de generelle regler og se, om de bliver håndhævet forkert.
Og det er i hvert fald ministeren, der kan gøre noget ved det.
Jeppe Bruus (S), 2025-02-19:
Nu har vi snakket meget om den elbil i alle mulige andre sammenhænge, og jeg vil sige, at det godt kan være, at jeg snart skal sige ja tak til tilbuddet om at komme ud at køre i elbilen, og så kan vi spise krebinetter på vejen, og det kan også være, at vi kan kigge på et skilt.
Det vil jeg da bestemt gerne overveje.
Jeg må sige, at spørgeren selvfølgelig er velkommen til at sende et billede af det, men at jeg nok vil have det forbehold, at jeg ikke kommer til at gå ind i en enkeltsag om et enkelt skilt i en enkelt gårdbutik.
For jeg tænker, at jeg så kan lave rigeligt med det, og jeg synes, jeg har travlt nok i forvejen med at skulle lave arealomlægning og andre ting, og det er ikke for at negligere udfordringen i forhold til en enkelt virksomhed, sådan skal det ikke tages ned.
Men vi har lavet nogle regler, jeg synes virker afbalancerede, og jeg har bestemt ikke tænkt mig bare at gå hen og pege på alle mulige andre steder – det gør jeg af princip aldrig – og det var i virkeligheden bare en refleksion med det eksempel, der var med Vejdirektoratet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-19:
Tak for det.
Det er jo sådan meget generelt, og jeg bliver jo nødt til at spørge ministeren for grøn trepart, for det er det, den anden minister har henvist til.
For der fik jeg det samme svar på det samme spørgsmål, altså at det faktisk ikke lige er en selv.
Så ministrene i regeringen må jo i hvert fald blive enige om, hvem det er, jeg skal spørge, og jeg er næsten også sikker på, at ministeren for grøn trepart nok er den rigtige at spørge.
For det, jeg spørger ind til, er den her afvejning, og måske kender ministeren ikke sagen, og ministeren er en travl mand, og vi skal have skov i hele Danmark ifølge ministeren, og han har også været nede og få skæld ud af folk, der havde set ulve.
Men jeg kunne godt tænke mig, at ministeren satte sig ind i sagen, og at han faktisk så et billede af det – og jeg skal gerne sende et billede – og han så efterfølgende fortæller mig, om han mener, der er foregået en fornuftig afvejning af, hvad man har brug for at se på ude på landet.
Jeppe Bruus (S), 2025-02-19:
[Lydudfald]
… kærlighed til Nordjylland deler vi jo.
Den kærlighed til både Nordjylland og krebinetter deler jeg fuldt ud.
Jeg er sådan set lidt glad for, at jeg svarer i tråd med mine kollegaer, for det er altid lidt bøvlet, når to ministre står og svarer noget forskelligt.
Det lyder også lidt, som om der bliver refereret mere til nogle styrelser og nogle afgørelser nogle andre steder fra, uden at jeg er ekspert på det her.
Det er jeg kun i forhold til det, jeg selv lige har ansvaret for.
Lad nu det ligge.
Jeg kender ikke den konkrete sag.
Det er svært for mig at stå og forholde mig til, præcis hvordan det her skilt er.
Jeg sætter også pris på vores gode samarbejde, og jeg synes også, det er fornuftigt altid at være drevet af fornuft.
Sådan som jeg har forstået reglerne – nu har jeg stået og læst dem op her, men jeg har også lige beskæftiget mig med dem – virker det også til, at man forsøger at finde den der balance.
Så er det klart, at det altid rammer virkeligheden og administrationen af det, og det er måske meget fornuftigt, at jeg ikke som minister skal sidde og godkende det enkelte skilt ude i den enkelte kommune over det ganske land.
Kim Edberg Andersen (DD), 2025-02-19:
Det lyder nærmest, som om den her minister læser direkte op fra det svar, som min formand har fået fra ministeren for byer og landdistrikter.
Det er fair nok.
Ministeren snakker tit om min elbil.
Ministeren kan komme til Nordjylland, og så tager vi min elbil, og så spiser vi ude ved den mand, som vel laver Danmarks bedste kød, som jo er i sæson hele året.
Så man burde altså spise kød, krebinetter og sådan noget, for det er jo i sæson hele året i Nordjylland.
Så det burde jo egentlig give sig selv.
Men ministeren refererer til en anden minister, og den minister har så også sagt: Nå ja, men der er jo en afvejning.
De her skilte står på mobile skure til kvæg.
De er vel 12 m gange 4 m, og skiltene er vel på en god dag 1,5 m gange 1 m.
Så afvejningen handler om, at det her grimme skur gerne må være i det åbne land, men skiltet, der sikrer en lokal erhvervsdrivende, er der en eller anden inde hos Vejdirektoratet der har fået ondt i mavsen over.
Det er det, jeg spørger ind til.
Det er ikke den enkelte sag.
Det er det her med, om man ønsker at have det sådan, at folk opdager, at der er en butik på en gård, altså at folk opdager, at der er en lokal erhvervsdrivende, som forsøger at overleve ude et sted, hvor man faktisk kører forbi, typisk med 80 km/t på en statsvej.
Så er det jo rart lige at have et skilt, der viser, at man kan køre ind.
Det er vel at mærke skilte, der har været der i 20 år, men pludselig er der en eller anden, der har fået ondt i mavsen over det, og så laver man det her, og det er jo tåbeligt.
Ministeren er en af de mest fornuftige mennesker, jeg kender, på nær når han snakker socialdemokratisk politik.
Så det er jo super fornuftigt, at man kan få lov til at skilte med, at man her rent faktisk sælger noget, som nordjyder kan leve af, og det er hverken bønnespirer eller dip, som vi altid får ovre ved ministermøderne, men rigtig kød, som i øvrigt er i sæson hele tiden.
Vil ministeren så ikke bare indrømme, at det virker tåbeligt, at et skilt, der måske er en tyvendedel af det skur til kvæget, som kan stå der, og som vi gerne må se på i det åbne land, kan få en til at få så ondt i mavsen, at man giver en lokal erhvervsdrivende et påbud?
Charlotte Munch (DD), 2025-02-19:
Det er jeg selvfølgelig rigtig glad for, og jeg er også enig i, at fastholdelse er en lige så vigtig del som ansættelse.
Jeg er også rigtig glad for, at ministeren anerkender, at der er en aldersdiskrimination nogle steder, uagtet om det er i det private eller det offentlige.
Jeg havde fået opfattelsen af, at ministeren pegede lidt fingre ad det private arbejdsmarked, og det var det, jeg dedikerede mine spørgsmål til, for det var vigtigt for mig at få i hvert fald det belyst, at der ikke er forskel på det private og det offentlige arbejdsmarked, når vi taler om diskrimination af seniorer.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-02-19:
Det har jeg ikke belæg for at kunne sige, men jeg vil godt understrege, at der intet er i mit opråb, der går mod særlige arbejdsgivere.
Mit opråb går til alle, der sidder og ansætter, og skal sørge for, at vi er bevidste om nogle af de til tider ubevidste, tror jeg, fravalg, der sker.
Det er jo decideret imod loven, så det er jo ligesom det første skridt at sige: Det kan I glemme.
Jeg er faktisk lige så optaget af, at vi kan fastholde vores medarbejdere, og at man ikke bliver klemt ude, når man når en bestemt alder.
Derfor er det også vigtigt for mig, at man ikke bare bliver ved med det i ansættelsessituationer, men også at man i den daglige medarbejderpleje holder fast på sine seniorer.
Magnus Heunicke (S), 2025-02-19:
Det, som jeg oplyste i min besvarelse, er jo, at efter det uanmeldte besøg fra myndigheden derude, hvor man har varslet påbud, så har virksomheden kontaktet Teknologisk Institut – der er jo noget af den fineste viden, vi har – som siden også allerede har været på besøg på anlægget og vil foretage målingerne ved anlægget og i omgivelserne.
Så har jeg også tilkendegivet, at jeg har bedt Miljøstyrelsen om at tage kontakt til den konkrete lokale myndighed netop med henblik på inddragelse og vidensdeling om problemstillinger og det, man kan få af viden ud fra det her arbejde.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-19:
Ja, man kan godt have en eller anden overordnet tilgang til det.
Hvis nu vi tager udgangspunkt i de helt konkrete problemer derude, så kunne man jo altså godt vælge, at man gik ind og undersøgte, hvad det egentlig er, der er af udslip, helt konkret – f.eks. hvad der er af dioxiner, altså de der forureningsforhold.
Kan ministeren ikke se, at det jo sådan set er det, man burde tage ud at måle på, når nu man har et demonstrationsanlæg?
Altså, så får man da noget ud af sit demonstrationsanlæg, så det ikke bare bliver til noget om, hvad der kan ske ude på landbrugsjorden.
Så jeg vil godt høre ministeren, om ikke det er noget, der skulle sættes i værk, når nu vi har sådan et demonstrationsanlæg i fuld skala.
Magnus Heunicke (S), 2025-02-19:
Det jo helt rigtigt, at pyrolyseanlæg, altså i den her skala, er en helt ny teknologi, som skal lykkes i forbindelse med en grøn omstilling af vores fødevareerhverv til glæde for både miljø og selvfølgelig nedbringelse af klimaaftrykket.
Det er meget, meget væsentligt.
Men en reduktion af CO 2 må jo ikke ske på bekostning af menneskers sundhed eller vores miljø, og derfor ligger der i den strategi, som ordføreren her nævner, og som regeringen jo har lagt frem, en massiv investering i netop forskning, og at vi følger op på, hvad det er for nogle processer, og hvordan vi kan sikre, at de processer ikke går ud over vores sundhed og ud over miljøet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-19:
Grunden til, at vi finder det her meget alvorligt, er, at der ligger en strategi om at bruge 10 mia. kr. på pyrolyseanlæg over hele Danmark, og så er det jo vigtigt, hvad det er for nogle forhold, der gælder, og hvad der er styr på.
Vi har lige haft et lovforslag, som sådan set pålagde kommunerne at lave en planlægning, men når jeg ser på den her konkrete sag, virker det jo, som om der bør være nogle generelle krav til pyrolyseanlæg, som skal overholdes, i stedet for at man bare overlader det til en kommune.
Hvis man ser på den miljøgodkendelse, som ministeren henviser til, er det jo en miljøgodkendelse, hvor der er en masse vurderinger og skøn fra kommunens side, og det kan jeg egentlig også godt forstå, når nu det er en ny type anlæg.
Det er sådan set et industrianlæg, som man kobler på et biogasanlæg, og så tager man den våde fraktion, fiberfraktionen, og så bruger man en masse af den pyrolysegas, man har fået ud af det, som skulle være noget godt, og det bruger man så bare til at tørre de der fibre, og så laver man en pyrolyseproces, som alle synes er fantastisk interessant.
Vi synes jo faktisk også i Enhedslisten, at det er interessant, hvis man kan lave noget stabilt kulstof.
Men hvis man har en industriel produktion dér, der giver så mange gener sundhedsmæssigt for naboerne, så er der altså noget, man ikke har styr på, og det er det, der gør os urolige.
Og når vi så ser på, hvad det er for en proces, vi kigger ind i her, er det sådan, at når man har et demonstrationsanlæg, skal man jo gerne lære af det.
Man skal ikke bare tælle energienheder.
Man skal sådan set gerne lære af, hvad det er for nogle gener, der kan være ved et pyrolyseanlæg.
Og det virker altså, som om der er voldsomme gener fra lugt og røg.
Nu henviser ministeren til, at der har været et uanmeldt besøg, og det er jo godt, at der bliver fulgt op på tingene.
Men jeg har også kunnet læse mig til, at det er så kompliceret, at man faktisk har bedt om assistance til at håndtere det.
Så vi står altså over for noget, hvor regeringen vil bruge 10 mia. kr. på pyrolyseanlæg og så bare lige overlader det til kommunerne.
Kan ministeren ikke se, at det er bekymrende, at man har så lidt styr på det første demonstrationsanlæg, og at man ikke er ude at måle på, hvad det er, det anlæg udleder, og at den vurdering af gas og røg, der slipper ud, kommer meget sent i processen?
Kan ministeren ikke se, at vi virkelig bør måle på, hvad det er, der slipper ud fra anlægget nu?
Magnus Heunicke (S), 2025-02-19:
Danmarks første større pyrolyseanlæg er jo blevet miljøgodkendt af Hjørring Kommune forud for etableringen og driften af anlægget, og det er også sådan, at myndigheden har haft mulighed for at stille specifikke krav til produktionen, som virksomheden så skal overholde.
Så vi har altså en godkendelses- og tilsynsmyndighed, og det er ifølge loven vedtaget her i Folketinget jo kommunen, dvs. Hjørring Kommune, der altså har vurderet de mulige miljø- og sundhedspåvirkninger, som virksomheden skal give ved drift af det her anlæg.
Hvad er der så sket her?
Jeg kan oplyse, at ved meddelelse af miljøgodkendelsen har kommunen bedt virksomheden om at følge en handlingsplan for at imødegå lugtgener, og jeg kan også oplyse, at Hjørring Kommune den 12. februar var på uanmeldt besøg hos virksomheden, og på den baggrund har man varslet et påbud til virksomheden om, at den skal måle for luftforurenende stoffer på alle afkast tilknyttet pyrolyseanlægget.
Jeg kan også oplyse, at virksomheden efterfølgende har kontaktet Teknologisk Institut, der har været på besøg på anlægget og vil foretage målinger ved anlægget og i omgivelserne.
Det er jo sådan som følge af lovene, at godkendelses- og tilsynsmyndigheden ikke bare kan, men er forpligtet til at gribe ind, hvis der findes ulovlige forhold eller overhængende fare for menneskers sundhed.
Og jeg kan også oplyse, at jeg har bedt Miljøstyrelsen om at tage kontakt til den konkrete myndighed, som jo så er Hjørring Kommune, med henblik på at inddrage og vidensdele om den her problemstilling.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-19:
Mener ministeren, at myndighederne spiller hasard med borgernes helbred, når man tillader Danmarks første pyrolyseanlæg at åbne uden først at have undersøgt luftforurening og lugtgener ved pyrolyseprocesser?