Merete Dea Larsen (DF), 2017-10-27:
Der er ingen tvivl om, at det her lovforslag kommer til at tage lidt længere tid end de to foregående.
Normalt vil Dansk Folkeparti støtte op omkring et forslag, som jo er en udmøntning af en topartsaftale mellem Kommunernes Landsforening og regeringen, men som jeg læser høringssvarene, har Kommunernes Landsforening åbnet ballet, og derfor vil jeg tillade mig at komme med en række bekymringer til de forskellige områder.
Først har vi den fleksible kommunale anvisningsret til almene boliger, hvor det ønskes at vende de eksisterende regler på hovedet, sådan at det ikke længere er boligorganisationen, der stiller boliger til rådighed for kommunerne, men at boligorganisationerne fremover skal stille alle boligerne til rådighed for kommunerne, som så dermed kan udvælge de boliger, som de finder mest behov for i forhold til deres akutboligventeliste.
Det er mig lidt ubegribeligt, at Kommunernes Landsforening ikke synes, at det en glimrende idé, eftersom man vel har tillid til sine kommuner udeomkring til, at de ikke vil misbruge den her mulighed.
Men den bekymring, som vi har i Dansk Folkeparti, er, at de fleste kommuner jo nok desværre vil tilvælge alle de billige, små boliger, og de vil derfor blive fjernet fra markedet temmelig hurtigt, og dem, der så har stået på venteliste i årevis, vil pludselig ikke have mulighed for at få en lille, billig bolig.
Den del, som også har været en af bekymringerne, er det her med, om en lejer risikerer at skulle betale husleje i længere tid, hvis det er den her løbende indmelding, som boligorganisationerne skal komme med.
Det synes jeg faktisk at ministeren har formået at imødekomme godt, så det er ikke en bekymring, vi længere har.
Så vores primære bekymring er, at vi tror på, at kommunerne vil tage de små, billige boliger. Den næste er udslusningsboliger i almene boliger.
Der er Ankestyrelsen kommet med nogle bemærkninger, som vi faktisk er hundrede procent enige i.
Vi frygter, at nogle kommuner kan se en idé i at ændre tildelingskriterierne for ældre- og plejeboliger, som allerede i dag er alt for hårde efter vores mening i mange kommuner.
Så frygter vi også for de her udslusningsboliger – det kan godt være, at de har til hensigt kun at skulle vare i op til 2 år, men det er ikke nogen garanti, og det vil sige, at pludselig risikerer vi, at de her boliger kommer til at blive brugt i længere tid end de tiltænkte 2 år – og vi ser det som en potentiel glidebane for, at det bedre kan svare sig at putte folk i de her udslusningsboliger frem for i et tilbud, der er meget mere velegnet.
Derudover vedrørende de her udslusningsboliger undrer det os lidt, da vi jo faktisk har vedtaget L 61 om frikommuneforsøg, hvor der åbnes op for netop den her mulighed i nogle kommuner, og vi finder det meningsfuldt, at man lige afventer og ser, hvad det frikommuneforsøg medfører, inden vi spreder loven ud over hele landet uden at kende de konsekvenser, der potentielt kan være.
Så er der det her med krav til indretning af alment nybyggeri.
Vi ser positivt på den del vedrørende ungdomsboliger, så man kan etablere dem uden køkken, bad og toilet.
Det bliver jo samme koncept, kan man sige.
Med hensyn til ældreboliger finder vi det uhensigtsmæssigt at åbne op for muligheden for at slække på kravene vedrørende handicaptilgængelighed.
Som hr. Kaare Dybvad var inde på, ved vi, at når de ældre flytter ind i en bolig, får de det ofte dårligere fysisk med tiden og vil derfor ofte få behov for mere handicapindrettede boliger på sigt.
Ved selve indretningen af ældreboligerne ved vi allerede i dag, at rigtig ofte skal man etablere de her små køkkennicher.
Vi ved også, at mange kommuner allerede efter etableringen faktisk afkobler dem igen, fordi det ikke er hensigtsmæssigt i langt de fleste ældreboliger.
Det synes vi er noget fjollet, men det gør man simpelt hen alene for at kunne opnå boligstøtte, fordi de ældre simpelt hen ikke kan få boligstøtte, hvis ikke der er den her køkkenniche.
Det giver altså ingen mening, og derfor må jeg erkende, at det skuffer os noget, at Beskæftigelsesministeriet ikke åbner op for at se på den her uhensigtsmæssige lov – ud over at ville kigge på den i forbindelse med frikommuneforsøget.
Så det håber vi virkelig at beskæftigelsesministeren vil overveje endnu en gang, da det er lidt spild af penge og investeringer at sætte penge i noget, som man alligevel fjerner efterfølgende.
Det giver ikke mening.
Så har vi den kommunale dækning af skader forvoldt af visse lejere i almene boliger.
Det giver jo sådan set meget god mening, at en kommune kan hjælpe med til at betale for de skader, som en borger kan gå ind og lave på boligen, men igen er vi lidt bekymrede for det, fordi man skal overveje, hvilke personer, borgere man sætter ind i de almene boliger.
Her er der jo de grænsetilfælde op til de her § 108-tilbud, og hvis vi igen åbner for meget op her, er vores frygt, at det igen bliver en glidebane, hvor man siger, at vi har bedre muligheder for at rette op på eventuelt kommende problemer, hvis man rykker dem over i almene boliger, ved at man kan betale skaderne.
Vi finder det relevant, at man faktisk tager udgangspunkt i den enkelte borger og giver dem det præcise tilbud, som de har krav på og behov for.
Jeg kan se, at tiden løber hurtigt.
Det sidste er afhændelse af almene boliger ved bypolitiske hensyn, og der er den vigtigste fordel for os, at ved afhændelse af almene boliger er lejerne sikret den samme husleje, som de hidtil har haft, og det vil sikre, at de ikke pludselig står i en forringet økonomisk situation.
Så den del af det synes vi faktisk er ganske udmærket.
synes vi at det er noget mærkværdigt i en topartsaftale, at den ene del åbenbart ikke finder indholdet tilfredsstillende, så vi tænker lidt, om ministeren ikke skulle overveje, om det er noget værd at køre videre med det her lovforslag.