runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Bramsen (S), 2016-11-17:
Nej, vi skal lige holde fast i, at der er tale om oplysninger, der har været relevante for PET's arbejde, og som er indhentet på lovlig vis.
Så det her med, at der skulle være tale om tilfældige oplysninger, som nærmest er dumpet ned, er jo ikke tilfældet.
Det, som vi er optaget af, er, at PET bruger deres ressourcer på at bekæmpe terror.
Vi har en massiv terrortrussel rettet mod Danmark lige nu, og vi har her fra Folketingets side pålagt PET en kæmpe opgave med at indsamle flere og flere oplysninger.
Derfor mener vi også, at det giver god mening at sikre, at PET lovligt kan arbejde på den bedst mulige måde.
Rune Lund (EL), 2016-11-17:
For mig handler det om, at PET skal kunne udføre sit arbejde.
Men det handler også om, at vi som borgere skal have en sikkerhed for, at der ikke bliver gemt oplysninger om os, uden at det har relevans for PET's arbejde.
Hele omdrejningspunktet i det her lovforslag er jo ressourceforbrug, og vi må konstatere, at PET har fået tilført mange ressourcer de senere år.
Der står i lovforslaget, at PET's it-platform kun understøtter sletning af oplysninger på sagsniveau og dokumentniveau, men ikke på oplysningsniveau.
Men der findes jo it-programmer, som kan det.
Man kan godt slette oplysninger, altså informationer på oplysningsniveau.
Så jeg synes, det er lidt forsimplet, at ordføreren gør det her til et spørgsmål, der kun handler om, hvad PET skal bruge sine ressourcer til, når det jo også handler om borgernes retssikkerhed, og der findes teknologiske løsninger, som kunne imødegå problemet her.
Trine Bramsen (S), 2016-11-17:
Forslaget her kommer jo oprindelig fra Fængselsforbundet og på baggrund af en undersøgelse, der viser, at syv ud af ti fængselsansatte føler sig generet af røg.
Fængselsforbundet støtter også op om forslaget her.
Mener ordføreren ikke, at vi skal tage det meget alvorligt, når der kommer sådan en henvendelse fra et fagforbund, der repræsenterer så stor en faggruppe af dem, der arbejder i fængslerne, og udtrykker, at de ikke synes, det er godt, som det er i dag, og faktisk ønsker sig et forbud?
Jeg citerer lige Alternativet fra den 26. marts, altså for ikke så mange måneder siden, hvor man sagde: »Vi mener de indsatte kan ryge på deres gårdtur, men må respektere, at der ikke skal ryges inden for på grund af de ansattes arbejdsmiljø.«
Hvorfor vægtes de ansattes arbejdsmiljø ikke højere, her få måneder efter at det var Alternativets holdning?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-11-17:
Nu har vi i forbindelse med det her lovforslag haft mulighed for at drøfte det bredt i gruppen, og vi har også haft mulighed for at drøfte det i lyset af både de høringssvar, der er kommet, og hvad der ellers har givet anledning til at drøfte det.
Der er det bare gruppens indstilling, at vi er imod.
Dermed ikke sagt, at der ikke kan være personlige holdninger på spil, og det skal man jo respektere.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-11-17:
Jeg hørte lige opsummeringen, og jeg kunne slet ikke følge med i det.
Men det var jo noget med, at det i stedet burde være sådan, at fængslerne burde være opdelt i rygere og ikkerygere, og der var noget med rygekabiner, og jeg hørte vist også, at der skulle være åndedrætsmasker til rådighed.
Jeg er bare nødt til at spørge: I forhold til den service, som man fra Alternativets side på den her måde vil give de indsatte, kan dem uden for fængslet så forvente samme indstilling fra Alternativets side?
Jeg tænker her på andre offentlige arbejdspladser, alle steder, hvor rygeforbuddet ellers gælder.
Er det sådan, at vi andre også får samme muligheder,
eller er det kun de indsatte?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-11-17:
Men i den her situation har vi en udfordring, der hedder, at der er mennesker, som er frataget deres frihed, og kan man så sammenligne med Folketinget, hvor vi kan gå ud på en balkon eller ud på gaden for at ryge en cigaret?
Næh, det kan man nok ikke.
Og når man har at gøre med mennesker, der er frataget deres frihed, og som sådan set ikke selv kan få lov til at bestemme, hvornår de vil ud og ryge en cigaret, så mener vi, at hvis der er et problem – som det jo så bliver dokumenteret i den her undersøgelse at der er – så må vi da også stille de ressourcer til rådighed, som det kræver at hjælpe med at løse det.
Så kan man vælge at sige: Det løser vi ved et forbud.
Det tror vi er en rigtig, rigtig dårlig løsning, fordi vi som sagt tror, det skaber mere konflikt og sådan set er en forkert måde at bruge fængselsfunktionærernes ressourcer på.
Skal vi så investere i rygekabiner og udsugningssystemer?
Ja, det kan da godt være at vi skal det.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-11-17:
Det kan være, at jeg skal udtrykke mig klarere.
Men i forhold til den indstilling til, at tingene skal sektioneres og folk skal have de her muligheder, og at ordføreren nu siger, at i Folketinget kan vi jo bare gå udenfor og ryge, vil jeg sige: Jo, men nu er der jo eksempelvis også folk på en almindelig arbejdsplads, som ikke bare må gå udenfor og ryge – der gælder et rygeforbud; det står i loven.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-11-17:
Jeg var med på fængselsturen for et par måneder siden, eller hvornår det var.
Og jeg tror ikke, det er forkert af mig at sige, at der bestemt ikke er nogen indsat, der er bedre stillet end en dansk arbejdstager på en hvilken som helst dansk arbejdsplads.
Det her er mennesker, som for nogles vedkommende får to gange ½ time hver dag til at gå en tur, og resten af tiden skal de tilbringe i deres celler.
Og ja, de har begået noget kriminelt, og ja, de har fået en forhåbentlig passende straf for det, men så ser jeg ingen grund til, at vi skal straffe dem yderligere ved også at tage den frihed fra dem, der hedder, at de kan få lov til at ryge deres cigaretter.
Zenia Stampe (RV), 2016-11-17:
Tak for det.
Lovforslaget har til formål at indføre et fuldstændigt rygeforbud indendørs for kriminalforsorgens institutioner.
Forslaget er begrundet i de ansattes arbejdsmiljø, altså risikoen for de sundhedsskadelige effekter af passiv rygning.
Vi anerkender til fulde bekymringen for de ansattes arbejdsmiljø og sundhed i kriminalforsorgen.
Det er en bekymring, som jo er parallel med den bekymring, vi også har for de ansatte på landets plejehjem, ældreboliger, døgninstitutioner, bosteder m.m.
På de her andre institutioner har man jo allerede mulighed for at nedlægge et generelt rygeforbud i besøgsrum samt forbyde rygning i beboelsesrummene, når der er ansatte til stede.
Det vil man jo tilsvarende kunne gøre i kriminalforsorgens institutioner, det behøver man ikke en lovændring for at gøre.
Men når det er sagt, er vi ikke fuldstændig afvisende over for ændringer, for vi deler også den bekymring, som jeg tror alle heroppe har delt, for medarbejdernes arbejdsmiljø, og derfor har vi sådan set den samme tilgang, som både Enhedslisten og Alternativet og Liberal Alliance har været oppe at repræsentere, nemlig en mere operativ, mere praktisk tilgang.
Vi vil f.eks. godt kunne gå med til begrænsninger i beboelsesrummene, hvis man f.eks. sikrer adgang til rygekabiner, eller at man kan komme udendørs.
Det har vi hørt ikke er muligt i de gamle fængsler, men måske i øget omfang bliver muligt i de nye fængsler.
Vi vil også godt kunne støtte et forbud, hvis der, som flere høringsparter har foreslået det, sker en differentiering mellem åbne og lukkede fængsler, men vi kan ikke støtte det forbud i den form, som det har i det konkrete forslag.
Og når vi ikke kan det, er det jo dels af de principielle årsager, som jeg har nævnt, men det er også af nogle praktiske hensyn, som andre også har været oppe at nævne, nemlig risikoen for, at det kan føre til en konfliktoptrapning, og at det jo heller ikke vil være en god ting for medarbejdernes arbejdsmiljø.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget i sin nuværende form.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-11-17:
Tak, formand.
Først lige en lidt overordnet kommentar.
Mit personlige udgangspunkt er, at alt, man ikke skader andre med, som udgangspunkt bør være lovligt, og jeg synes, at det her antirygningshysteri har nået fuldstændig vanvittige højder mange steder i samfundet.
Og der har jeg altså et liberalt islæt i mig, hvor jeg synes det går for vidt.
Så er dilemmaet med det her lovforslag, at man på den ene side har nogle mennesker, som ikke har et valg, de kan ikke flytte sig, de kan ikke gå nogen andre steder hen, de er tvunget til at være der af gode grunde, må man formode, de har altså ikke et frit valg til at gøre noget andet eller gå et andet sted hen.
Og så har man på den anden side nogle ansatte, hvor syv ud af ti føler sig generet af røgen, og der er også nogle medindsatte, der føler sig generet af røgen.
Men som sagt har vi også den her afvejning i forhold til de ansatte.
Jeg har et par bemærkninger omkring nogle af høringssvarene.
Fængselsforbundet er jo positive, men påpeger, at kriminalforsorgen vil have fokus på, at de indsatte kan tilbydes gåtur i udvidet omfang, for, som Alternativets ordfører sagde, er den mulighed ret begrænset i mange tilfælde i dag.
Så er der hele spørgsmålet om, at det kan virke enormt konfliktoptrappende, når folk i forvejen er pressede og – af gode grunde – har fået indskrænket deres frihed ret markant.
Hvis man kigger på, hvem der har sendt høringssvar på det her område, vil man se, at det både er Præsteforeningen, Retspolitisk Forening, Landsforeningen af Forsvarsadvokater, DIGNITY osv.
Endelig siger Landsklubben af socialrådgivere ansat i Kriminalforsorgen også, at det kun bør gælde åbne fængsler og pensioner, og at vi derfor burde lave en ændring i det her lovforslag.
Jeg vil opsummere: Fra SF's side synes vi, der er to modsatrettede hensyn, der skal tages vare på i forhold til det her.
På den ene side er det de indsattes sundhed og de ansattes sundhed over for både den indskrænkning, det er for de indsatte, der ryger, og over for det, at det kan være konfliktoptrappende, og derfor mener jeg, at det simpelt hen må være muligt, at vi kan finde en mellemløsning.
Ministeren har jo sit flertal på plads, det kan man godt regne ud, men med nogle modifikationer tror jeg faktisk, de fleste af Folketingets partier kunne støtte op om det her, hvis vi fandt en model, hvor man både kunne sikre sig, at ansatte ikke bliver udsat for røg, og at der er nogle valgmuligheder i forhold til de indsatte, der ønsker sig det.
Så indtil jeg har fået klarhed over, om det er fuldstændig umuligt at få ændret i lovforslaget, er vi i SF ikke parat til at sige fra eller til.
Vi hælder til at støtte det, men vi ønsker altså, at vi prøver at tage de lidt pragmatiske briller på for at se, om ikke vi kan lempe det en lille smule, samtidig med at vi stadig beskytter de ansattes sundhed og arbejdsmiljø.
Trine Bramsen (S), 2016-11-17:
Bare lige et kort spørgsmål: Et totalt forbud mod rygning i fængslerne har man jo allerede i Sverige, Australien og New Zealand, og der fungerer det – der har man fået det til at fungere.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-11-17:
Men det kan man jo også sagtens.
Jeg siger bare, at ud fra mine værdier og holdninger og også SF's – vi har jo også diskuteret det i gruppen – synes vi, det er en afvejning af forskellige hensyn.
Det er jo ikke, fordi vi synes, det her forslag er fuldstændig tudetosset og på månen.
Der er jo nogle reelle problemstillinger, der ligger til grund for det.
Men indsatte har fået taget deres frihed fra dem, fordi de skal have en straf, og det er en del af straffen.
Men der er jo alle mulige andre områder, hvor vi prøver – og det også en stor del af kriminalforsorgens arbejde – at sikre, at der er relativ idyl i fængslerne og institutionerne; sikre, at samarbejdet er godt; sikre, at de indsatte får en uddannelse, får nogle kompetencer osv.
Så det er det fokus, og når selv dem, der arbejder i fængslerne og institutionerne, siger, at det bedste altså vil være en løsning, hvor de indsatte stadig væk har mulighed for at ryge, men uden at det nødvendigvis går ud over andre i det omfang, det gør i dag, så synes jeg, det gør indtryk.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-11-17:
Det er ikke, fordi Alternativet har skiftet ordfører - nej.
Det kommer jeg tilbage til.
Til det første spørgsmål: Ja, det gør da indtryk, at syv ud af ti føler sig generet.
Det, der også ligger i den undersøgelse, er, at faktisk halvdelen af dem – altså af de her arbejdsmiljørepræsentanter, for det er jo dem, der er blevet spurgt – faktisk siger, at de helst ser en løsning, som ikke er et forbud, men som f.eks. kan være noget andet i forhold til noget med noget udsugning eller noget andet.
Og det gør altså også indtryk, at halvdelen peger på en løsning, som faktisk ikke er et forbud, fordi man er bekymret for, hvad et forbud kan medføre at konflikter.
Og der kan man jo så – det gør jeg i hvert fald – undre sig over, at man fra regeringens side har valgt at lytte til den halvdel, der mener, at der skal et forbud til.
Så det er svaret på det.
Selvfølgelig gør det indtryk, men vi skal huske at have nuancerne med, i forhold til hvordan vi så løser den udfordring, at man føler sig generet.
Jeg tror heller ikke, det er det eneste sted, man føler sig generet af røg.
Nu har vi tidligere talt om plejehjem, og jeg tror nok, at svaret ville være det samme, hvis vi spurgte der.
Som de fleste grupper i Folketinget, tror jeg, er vi ikke alle sammen enige, og derfor er det en afvejning af, hvor flertallet ligger, og den ligger sådan hos os, at vi er imod lovforslaget.
Så det er simpelt hen det bedste svar på det.
Karen Ellemann (V), 2016-11-17:
Jeg er tilbøjelig til at svare: Ja.
Det er måske for meget at sige, at det danske system med de ændringer, vi har foretaget, er fuldstændig genialt, men der er strammet rigtig meget op på det i forhold til lige præcis det, som er så afgørende vigtigt, nemlig hvad det er for en historik, det pågældende barn har, og hvordan afgiverlandet er i stand til at gøre rede for den.
Det var faktisk også baggrunden for, at jeg jo tidligere lukkede for adoption fra Etiopien.
Det var af præcis samme årsag, nemlig at der simpelt hen var en bekymring for papirerne, altså at sikkerheden i forhold til den internationale adoption ikke var god nok, og det skal den være.
Det er også derfor, man skal kunne lukke samarbejder med potentielle donorlande.
Og det er derfor, vi vedvarende skal være på tæerne i forhold til det her.
Pernille Schnoor (ALT), 2016-11-17:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Alternativet synes, at det her er rigtig svært.
Det er svært, fordi det vedrører mennesker, der udsættes for krænkelser – medarbejdere, beboere og børn, der udsættes for krænkelser, og beboere, der udsættes for krænkelser, hvis tvangsbeføjelserne bliver udvidet for meget.
Vi vil gerne prøve at sætte os ind i, hvad der sker med en person, der udsættes for vold eller krænkelser fra beboere i de her botilbud, men vi vil også gerne forstå, hvad der sker med et menneske, der låses inde eller udsættes for andre tvangsforanstaltninger.
Vi synes, det her lovforslag indeholder store dilemmaer, så vi har behov for mere afklaring i udvalgsarbejdet, f.eks. i forbindelse med behovet for det og i forbindelse med målgruppen for det her, hvorefter vi vil tage endelig stilling.
Roger Matthisen (ALT), 2016-11-17:
Altså, jeg anerkender, at der er blevet foretaget justeringer, men jeg synes stadig, det er dybt problematisk med det manglende tilsyn i forbindelse med vores transnationale adoptioner.
Men jeg synes egentlig heller ikke, at vi får taget den grundlæggende debat, og den skal vi have taget.
Jeg vil egentlig gerne spørge ministeren, om det er rimeligt, at vi, jeg vil sige, i bedste fald er inkompetente på området eller lukker øjnene, når vi gang på gang hører om de her sager om manglende papirer og om børnehøstning.
Synes ministeren, at systemet i dag er optimalt?
Carl Holst (V), 2016-11-17:
Lovforslaget drejer sig om personer med nedsat psykiatrisk funktionsevne, som er blevet anbragt på baggrund af en straffesag.
Pædofili, brandstiftelse, røveri, voldtægt og vold er de primære årsager til, at de er blevet anbragt.
Lovforslaget har som målsætning, at man kan undgå, at der kommer effekter ind til disse anbragte, ved at man laver undersøgelser, når man har en begrundet mistanke om, at der er grund til at undersøge for at undgå mobiltelefoner.
I forlængelse af det åbnes der op for, at man ved mistanke kan åbne og kontrollere post og generelt sikre, at andre effekter ikke kommer ind.
Det er muligheder, man lægger op til at medarbejderne skal have.
Det er muligheder, som skal bero på, at man har en mistanke om det.
Og ja, det er et indgreb.
Derfor synes jeg, det tjener Tinget til ære, at man, hver gang vi snakker om øgede magtbeføjelser og indgreb, er meget påpasselig.
Jeg tror, at vi i det videre arbejde kan få afdækket nogle af disse ting med henblik på at få klarlagt, hvad det er, der ligger i loven; hvem det er, det omfatter.
Jeg tror, at det kan ske på en måde, så vi med tryghed kan følge det videre lovforberedende arbejde og ende med, at lovforslaget får et indhold, der netop lever op til det, som vi også er meget bevidste om, nemlig retssikkerhed og andre ting.
Så er det også vigtigt at understrege, at det jo er muligheder, der lægges op til man skal have på bostæderne og i særlig grad i lovforslaget fokuseret omkring Kofoedsminde.
Det er jo ikke muligheder, som man skal gøre brug af, men det er muligheder, som nogle har efterspurgt, bl.a. de dygtige medarbejdere, som jo – jeg tænker på vores fælles forlig om bosteder – på baggrund af de fem drab på 4 år har efterspurgt det.
Når jeg siger det, er det jo, fordi medarbejdernes tryghed også ved den lejlighed spillede en rolle.
Den tryghed bliver ikke forværret af det, tværtimod bliver den forbedret, ved at man har fokus på at undgå, at der kan komme knive ind på bostederne.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-17:
Tak for det.
Med det her lovforslag vil man stramme indgrebsmulighederne både på sikrede og ikkesikrede boformer, hvor anbringelse sker som en konsekvens af en strafferetlig afgørelse.
Det konkrete forslag drejer sig om mulighed for kontrol med medbragte genstande og mulighed for at åbne og kontrollere post og undersøgelse af effekter, som gæster medbringer, uden disses samtykke.
Derudover handler forslaget om at gøre det muligt at aflåse den anbragtes bolig eller en afdeling om natten og at indføre mulighed for brug af isolationsrum i forbindelse med særligt sikrede afdelinger.
Det er alle tiltag, der lyder temmelig drakoniske i liberale ører, men man må konstatere, at man ikke kan have velfungerende psykiatriske tilbud, hvor personalet ikke føler sig trygge, og hvor beboerne heller ikke gør det.
Samtidig kan man ikke have en retstilstand, hvor mennesker sidder anbragt på baggrund af kriminalitet og i botilbuddet har mulighed for at begå ny kriminalitet.
Vi mener, man bør have et skarpt øje for retssikkerheden for medborgere med psykisk funktionsnedsættelse, og at man skal være meget påpasselig med at gå for langt ned ad den her vej.
Men det viser sig desværre, at tiltag som de beskrevne kan være nødvendige for at forhindre ny kriminalitet og for at skabe en tryghed for personalet og for beboerne.
På den baggrund er Liberal Alliance positivt indstillet over for forslaget og ser frem til udvalgsarbejdet.
Marianne Jelved (RV), 2016-11-17:
Det er altid meget vanskeligt, når vi skal behandle den slags lovforslag, hvor det drejer sig om, at personalet i en institution skal have en eller anden form for magtbeføjelse.
Og der er selvfølgelig brug for, at vi får mulighed for at stille spørgsmål og få uddybet de punkter, som vi føler er vanskelige at tage stilling til.
Men grundlæggende drejer det sig om mennesker med funktionsnedsættelse, og de har selvfølgelig en særlig sårbarhed i forhold til andre mennesker alene i kraft af deres funktionsnedsættelse.
Det er mennesker, som har fået en strafferetlig afgørelse, og hvor kommunerne skal udmønte deres straf ved anbringelse i boformer.
Og her skal personalet selvfølgelig, både i sikrede og ikkesikrede boformer, have de nødvendige muligheder for at håndtere deres opgave.
Det er her, dilemmaerne kommer ind.
Det sker uden en retskendelse, når det skønnes fornødent, f.eks. af sikkerhedsmæssige grunde eller for at forebygge skader på andre eller ny kriminalitet, og det er helt nødvendigt, at vi sikrer, at personalet får den nødvendige undervisning i, hvordan de håndterer det.
Og det er måske endnu mere nødvendigt at understrege, at forudsætningen for, at man kan anvende magt i visse situationer, er, er formålet ikke kan nås med mindre indgribende initiativer.
Det er klart, at alle vil synes, det er bedst med en socialpædagogisk indsats, der kan forebygge magtanvendelse i det hele taget.
Det gælder jo i alle andre sammenhænge, hvor vi har haft de her dilemmaer oppe i forbindelse med lovgivning, og det gælder altså også her.
Så princippet om proportionalitet skal gælde, og kun i det omfang, hvor det er rimeligt i forhold til målet, kan magt anvendes.
Derfor er det også nødvendigt, at man indberetter al magtanvendelse, og at der føres tilsyn med det, der sker på de enkelte institutioner, hvad enten det er sikrede eller ikkesikrede institutioner.
Så vi ser frem til et konstruktivt udvalgsarbejde med spørgsmål og svar, som vi kender det, for at få klarlagt de dilemmaer og tvivlstilfælde, der er.
Anders Johansson (KF), 2016-11-17:
Lovforslaget har til formål at understøtte kommunernes mulighed for at sikre, at personalet i sikrede og ikkesikrede boformer efter servicelovens § 108 har de nødvendige indgrebsmuligheder til at kunne sikre fuldbyrdelsen af den strafferetlige afgørelse, som kommunerne udmønter i boformerne.
Det Konservative Folkeparti kan som udgangspunkt bakke op om lovforslaget.
Vi mener, det er fornuftigt at give kommunerne og dermed personalet de rette indgrebsmuligheder, som kan sikre både deres egen og beboernes sikkerhed, ordenen og så samtidig forebygge og forhindre ny kriminalitet.
De redskaber er vi klar til at give kommunerne, men det skal naturligvis gøres på en måde, så det kommer til at virke både afbalanceret og hensigtsmæssigt, og hvor det ikke kan opfattes som chikane eller på anden måde eskalere en situation.
Redskaberne skal bruges hensigtsmæssigt.
Det er selvsagt uacceptabelt.
Så er der kommet en del høringssvar.
Det er vi også klar til at tage op til en drøftelse i det videre udvalgsarbejde, så vi kan få tingene til at fungere på den bedst mulige måde.
For os er det vigtigste, at der kommer den rette balance mellem, at der kan ske en fuldbyrdelse af de strafferetslige afgørelser på betryggende vis.
Vigtigt er personalets sikkerhed, de andre beboeres sikkerhed, trygheden og så hensynet til retssikkerheden.
Derfor er det også vigtigt, at de nye indgrebsmuligheder kun finder anvendelse, når formålet ikke kan opnås gennem mindre indgribende initiativer som f.eks. gennem en socialpædagogisk indsats, ligesom det også er vigtigt, at proportionalitetsprincippet fortsat er gældende, altså
at et indgreb skal være nødvendigt og forholdsmæssigt, og at indgrebet kun må anvendes i det omfang, det står i et rimeligt forhold til det mål, som forfølges.