Karsten Lauritzen (V), 2018-11-22:
Indledningsvis vil jeg godt sige tak for modtagelsen af lovforslaget og for den drøftelse, der har været af lovforslaget her i salen i dag.
Nu har de fleste ordførere været inde på, hvad lovforslaget indeholder, og Socialdemokratiet lagde som det største parti for.
Jeg vil godt knytte et par ord til det, ud over hvad direktivet eller forslaget indeholder.
Lovforslaget implementerer en række tiltag med det hovedformål at imødegå skatteundgåelse, sikre mere effektive og hurtigere processer i forbindelse med bilæggelse af skattetvister og i et eller andet omfang forenkle og forhåbentlig ensarte momsmæssig behandling af vouchers, gavekort og elektroniske ydelser.
Hensigten med skatteundgåelsesdirektivet er jo at sikre, som de fleste ordførere også har været inde på, EU-landenes modstandsevne, hvis man må bruge sådan et udtryk, over for grænseoverskridende metoder til skatteundgåelse, som vi jo desværre ser hele tiden.
At vi er kommet så langt, at vi nu kan indføre fælles standarder på det her vigtige område, er resultatet af en lang proces og har krævet betydelige investeringer i et internationalt samarbejde, der altså så nu bærer frugt.
EU har på baggrund af OECD's BEPS-projekt vurderet, at der på EU-plan skal findes fælles løsninger, som er i overensstemmelse med OECD's anbefalinger.
På den måde går EU-landene foran.
Med vedtagelse af skatteundgåelsesdirektivet fastsætter vi minimumsregler, der skal modvirke en utilsigtet udhuling af selskabsskattegrundlaget i EU og overførsler af overskud ud af EU til lande med lav eller ingen beskatning – altså, sikre det, som regeringen og jeg som skatteminister lægger vægt på, nemlig at virksomhederne både i Danmark og internationalt har lige og rimelige skattevilkår.
Mit svar som skatteminister er, at det er det ikke, og derfor strammer vi voldsomt op på det med det direktiv, der ligger her, når ikke bare de regler, vi foreslår og diskuterer her i dag, gælder i Danmark, men i alle EU's nuværende 28 lande, som desværre snart kun er 27 lande.
Regeringen har derfor støttet, at de væsentligste anbefalinger fra OECD er blevet gjort obligatoriske for EU-landene
Jeg er opmærksom på, at flere større virksomheder og deres brancheorganisationer i forbindelse med høring af lovforslaget har udtrykt det, som også en række ordførere har været inde på, mest stærkt af hr. Dennis Flydtkjær, der peger på, om vi er klar til at stemme det her lovforslag igennem, og om vi er sikre på, hvad konsekvenserne og betydningen kommer til at være.
Det er jo kloge og rigtige overvejelser.
Erhvervslivets brancheorganisationer har også udtrykt bekymring i forbindelse med lovforslagets høring om særlig den del, der handler om CFC-reglerne.
Det, som særlig har givet virksomhederne anledning til bekymring, er, at lovforslaget fastholder de gældende danske CFC-regler, samtidig med at direktivets stramninger implementeres.
Så det betyder ifølge virksomhederne, at deres konkurrenceevne forringes, og at de samlet set vil opleve at skulle betale mere i skat.
Hvis der er en risiko for, at selskabsskatteprovenuet udvides væsentligt med lovforslaget, er regeringen åben over for justeringer, forudsat – og det er selvfølgelig vigtigt – at det overordnede formål med reglerne ikke fortabes, samtidig med at det, direktivet siger vi skal, kan vi jo ikke lade være med at gøre, for det er de regler, der er blevet besluttet i EU, og som vi er tvunget til at implementere.
Men inden for den ramme er det muligt at finde nogle forhåbentlig gode løsninger.
I lyset af den kritik og på baggrund af den dialog, der har været med interesseorganisationer og en række konkrete virksomheder, er der i det fremsatte lovforslag foreslået en række justeringer, der har til hensigt at sikre, at virksomhederne ikke stilles ringere ved f.eks. udenlandsk opkøb.
I min fremsættelsestale nævnte jeg desuden, at mit embedsværk frem til førstebehandlingen vil søge konsekvenserne af de foreslåede CFC-regler belyst i dialog med erhvervslivet, herunder en eventuelt afledt provenuvirkning, positiv eller negativ.
Så forhåbentlig kan det imødekomme det meste af kritikken.
Men det vil som sagt vise sig, når forslagene bliver fremsat og behandlet i Skatteudvalget.
Med voldgiftsdirektivet udvides og forbedres adgangen til løsninger af tvister om dobbeltbeskatning i EU til fordel for danske borgere og virksomheder.
Direktivet gør bl.a. processerne på området mere effektive og transparente, så retssikkerheden styrkes og de administrative byrder mindskes.
Det er jo noget, som et flertal i Folketinget går op i, og det gør jeg også selv som skatteminister, nemlig at man har mulighed for, hvis man er i diskussion med skattevæsenet om, hvad man skal betale i skat, og hvis man vinder en sag, at få dækket sine omkostninger, og det skal naturligvis også gælde, når vi nu udvider der, hvor slåskampene, diskussionen, det juridiske slagsmål kan være.
Så indeholder lovforslaget også en række ændringer af momsloven, som skal gennemføre en ny EU-lovgivning, og ændringerne vil være med til at ensarte og forenkle momsreglerne inden for EU, bl.a. forenkle momsreglerne ved salg af elektroniske ydelser over landegrænser, og det er også et forslag, som jeg håber vil blive taget vel imod her i Folketinget.
Så vil jeg lige kommentere ganske kort på nogle af de ting, der er blevet sagt af ordførerne.
Hr. Jesper Petersen fra Socialdemokratiet siger, at det er et stort og teknisk forslag, og det samme er hr. Dennis Flydtkjær inde på, og det må man jo sige objektivt set er rigtigt.
Vi har jo allerede haft en teknisk gennemgang, og vi stiller os gerne til rådighed for at svare på de spørgsmål, der måtte være, og hvis der er behov for endnu en teknisk gennemgang af forslaget, må udvalget sige til, ikke mindst fordi Folketinget jo ikke – sådan hører jeg heller ikke det der bliver sagt – kan fralægge sig ansvaret.
Man stemmer for et forslag, og så står man på mål for det, men den viden, der ligger til grund for det, skal mine embedsmænd selvfølgelig klæde Folketinget på med, og det er en vigtig opgave, som jeg ønsker de tager på sig, og det gør de også som embedsmænd.
Så er hr. Jesper Petersen også sammen med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, SF og en række andre partier inde på det her med vouchers og implementeringsfristen på vouchers, og hvornår de her regler skal gælde, og hvis der i direktivet er mulighed for at sætte en senere frist, vil jeg gerne se konstruktivt på det.
Så jeg vil opfordre udvalget til skriftligt at spørge ind til den del også, og så vil jeg tage hjem i Skatteministeriet og se på, om det er muligt at give en længere frist.
Hvis det overhovedet er muligt inden for den juridiske ramme, der gælder, så lad os kigge konstruktivt på det.
Dansk Folkeparti og hr. Dennis Flydtkjær er inde på en generel kritik af, at fristen er kort i forhold til at behandle sådan et tungt lovforslag og en række forskellige direktiver, og det skal træde i kraft 1. januar 2019.
Det er jo en helt berettiget kritik, og den må jeg jo tage til mig, for det er mig som skatteminister, der har besluttet, at vi skulle behandle lovforslaget i den her samling og ikke i den foregående, og når vi ventede med at behandle det til den her samling, er det, fordi der i samlingen sidste år var mellem 25 og 30 lovforslag, og vi havde et meget, meget travlt år.
Så i forbindelse med min vurdering af den kapacitet, der var i Skatteministeriet i forhold til sådan et stort og tungt lovforslag, sammenholdt med at det ville være et forslag, der nok ville være kommet i anden halvdel af samlingen sidste år, hvor vi havde en række andre store lovforslag, traf vi så den beslutning, at vi måtte skubbe det her til den her samling, velvidende at det selvfølgelig også bliver en presset proces.
Men vi må se, hvor langt vi kan komme, og jeg har i hvert fald det udgangspunkt, at jeg ikke beder om, om det her forslag kommer til afstemning, før vi er enige om, hvad det betyder, og før Folketinget vurderer, at man er klar til at stemme om lovforslaget, og det er jo, når udvalget afgiver betænkning og sender det videre til anden og tredje behandling.
Jeg ønsker, at der skal være en grundig behandling af det her forslag.
Det er forklaringen på det spørgsmål.
Så er hr. Dennis Flydtkjær også inde på det her spørgsmål om substanstest, og hvorfor vi ikke går ind for det.
Det har vi også overveje grundigt, og det er jo foreslået af en række høringsparter.
Men når vi ikke foreslår en substanstest, er det, fordi det er Skatteministeriets vurdering, at det vil føre til, at man udhuler selskabsskatteprovenuet.
Så nu kommer der nogle virksomheder, der siger, at det her forslag i virkeligheden øger deres skattebyrde, og der må vi så lave nogle ændringsforslag.
Hvis man laver substanstesten, risikerer man jo at åbne for noget, der i virkeligheden kan udhule selskabsskatteprovenuet.
Så det synes jeg.
Det er fair at overveje det, men når jeg er dykket ned i den problemstilling, er jeg i hvert fald nået frem til den konklusion, at jeg godt forstår, at nogle virksomheder ønsker det, fordi det betyder, at de skal betale mindre i selskabsskat, end de gør i dag, men det vil jo ikke være rimeligt i forhold til formålet med forslaget, som jo ikke er, at man skal betale mere, men heller ikke, at man skal betale mindre.
Så er hr. Dennis Flydtkjær også inde på – og det har han i øvrigt også fuldstændig ret i – at vi samlet set overimplementerer det her direktiv.
Vi overimplementerer ikke direktivet, men vores regler er strammere end i Norge og Sverige, og det er, fordi vi i Danmark har valgt at have et højt beskyttelsesniveau, nogle strenge rentebegrænsningsregler, nogle strenge CFC-regler.
Når vi tager de regler, vi har, og tager EU-reglerne og lægger dem oveni, så får vi en situation, hvor vi har strengere regler end i Norge og i Sverige.
Jeg mener, at vi med det forslag, der ligger her, og balancepunktet, særlig med de ændringsforslag, der bliver stillet, også ligger fornuftigt, og at det er en fornuftig overimplementering.
Men det er rigtigt, at vi har strengere regler end i Norge og Sverige på en række af de her punkter.
Hr. Dennis Flydtkjær er også inde på det her med dobbeltbeskatningsaftaler, og om ikke man kan bilægge tvisterne der?
Det har jeg jo lovet at kigge på som led i behandlingen af dobbeltbeskatningsaftaler.
Kan Danmark have det som en standarddel af vores dobbeltbeskatningsaftaler, at man har redskaber til at bilægge tvister og frister for, hvornår man bilægger tvister der?
Og det skal vi nok vende tilbage til.
SF er inde på det her spørgsmål om kommanditselskaber, og det kigger vi som sagt på.
Så skal jeg beklage over for SF's ordfører, fru Lisbeth Bech Poulsen, at jeg lod mig underholde af hr. Martin Lidegaard under ordførertalen.
Jeg ved godt, at jeg skal passe på, for jeg har allerede fået én næse i den her uge, og det skulle nødig blive til flere.
Men jeg hørte, hvad der blev sagt, og det her med kommanditselskaberne kigger vi på, altså hvad der giver mening for at mindske muligheden for, at Danmark kan være et gennemstrømningsland i forhold til kommanditselskaber.
Og vi har jo også strammet op i forhold til kommanditselskaberne på en række punkter, i øvrigt også efter forslag fra SF.
Det sidste, jeg skal sige, er, at jeg godt vil kvittere for rosen fra hr. Rune Lund og Enhedslisten.
Det er ikke en ros, der i det her tilfælde skal tilfalde mig, men mine embedsmænd, der har forberedt lovforslaget.
Så jeg vil lade det gå videre til dem.