Mikkel Bjørn (DF), 2023-12-05:
Vi har valgt at tage en udfordring op i dag, som vi ikke længere synes vi kan ignorere, nemlig den voksende kløft mellem drenges og pigers præstationer i vores folkeskoler.
Det er et bekymrende fænomen, hvor drenge konsekvent sakker bagud, og det er et problem, der jo ikke kun påvirker deres akademiske præstationer, men også deres fremtidige uddannelsesmuligheder og uddannelsesveje.
Karakterforskellen mellem drenge og piger ved folkeskolens afgangsprøve er mere end fordoblet på et årti, og det er et klart signal om, at vores nuværende uddannelsessystem ikke tilgodeser drenges behov og læringsstil tilstrækkeligt.
Det er jo der, man bliver lidt nysgerrig på, om der egentlig er nogen partier til stede i dag, som er uenige i dette.
Det lyder, som om de fleste faktisk er rimelig enige.
Hvis vi kan blive enige, vil jeg se rigtig meget frem til nogle drøftelser om, hvad det er, vi kan gøre for at rette op på det her problem.
Vi har fremlagt nogle ydmyge forslag i det her beslutningsforslag, men det kan jo være, at folk har nogle andre forslag, som kan bidrage med nogle konkrete løsninger.
Jeg er selv uddannet skolelærer.
Jeg har godt nok ikke samme alder som mange af dem, der sidder her i Folketinget, men min erfaring taler alligevel sit tydelige sprog, hvad angår drenges læring.
Drenge har brug for mere struktur, de har brug for mere faste rammer, og samtidig har drenge også brug for at bruge kroppen og være aktive – i højere grad end piger, i hvert fald.
De skal aktiveres og stimuleres på en anden måde, som styrker deres læring, gennem fysisk aktiv undervisning, håndværksorienteret undervisning og aktiviteter.
Selvfølgelig skal sløjd tilbage i folkeskolen.
Men der er rigtig mange ting, der har med det her at gøre.
Vi har i det hele taget indrettet vores folkeskole på en måde, der tilgodeser pigerne i langt højere grad end drengene.
Det er dybt bekymrende.
Det er vores ansvar at sikre, at alle børn får de samme muligheder for at lykkes og trives i grundskolen.
Grundskolen og dens læringsindhold er for de fleste en forudsætning for et rigt liv, og det er i mere end én forstand.
Det er her, vores børn lærer at elske at lære.
Det er her, de lærer at læse, regne, skrive osv., og det er færdigheder, som alle danskere helst skulle kunne besidde i det omfang, det er muligt.
Det er derfor, at undervisningspligten blev gjort til lov for over 200 år siden.
Det er, så vi kan tale med hinanden, så vi kan skrive, og så vi kan læse og blive klogere på vores interesser eller endda opdage helt nye interesser.
Derfor skal vi også gøre mere for at støtte vores drenge, så de ikke føler sig efterladt og dømt ude allerede ved deres første møde med uddannelsessystemet.
Undervisningsformidlingen kan simpelt hen bare ikke være god nok, hvis vi ser, at skellet mellem drenge og piger er så stort, som vi rent faktisk kan observere.
Når vi generelt taler om forskelle mellem drenge og piger, bliver det næsten altid udlagt som en eller anden form for diskrimination; forskelle mellem mænd og kvinder bliver altid udlagt som en eller anden form for diskrimination.
Men når det er drenge, der sakker bagud, ja, så er der ikke nogen, der nævner det ord, og det kan jo undre.
Derfor er vi nødt til at sætte ind.
Dansk Folkeparti foreslår, at regeringen iværksætter en række initiativer – det er bare ydmyge forslag – nemlig at vi bør etablere nogle støtteordninger, herunder ekstraundervisning og mentorordninger, der i højere grad er skræddersyet til drenges specifikke udfordringer og behov.
Vores undervisningsmetoder og -materialer bør udvikles og tilpasses, så de anerkender og understøtter drenges unikke måder at lære og interagere på.
Det er essentielt at sikre, at drenges trivsel og sundhed i skolen prioriteres højt, hvilket kan styrke deres engagement og læring.
En stærkere forbindelse mellem skole og hjem er også nødvendig for at sikre en omfattende indsats for at støtte drenge i deres skolegang.
En bedre og mere målrettet vejledning kunne også hjælpe på drenges evne til at navigere i deres uddannelsesvalg baseret på både interesser og styrker.
Og til sidst vil jeg sige, at ved at etablere partnerskaber mellem skoler og lokale virksomheder kan vi skabe praktiske og relevante læringsmuligheder, der appellerer til drenges interesser.
Dansk Folkeparti er naturligvis åbne for at drøfte mange andre forslag og måder at løse problemet på.
Der kan være nogle, der ved noget, som vi ikke gør.
Jeg glæder mig meget til at høre, hvordan regeringen og andre partier vil løse problemet, og vi ser frem til at drøfte det her i udvalgsbehandlingen.
Jeg håber, at Folketingets partier, både dem, der sidder til venstre, og også dem, der sidder til højre, vil anerkende, at dette problem ikke kun er et problem for de drenge, som får en relativt ringere start, men også for vores samfund som helhed.
Og jeg håber, at Folketingets partier vil udvise det nødvendige mod til at sætte sig ned, og at de på baggrund af det, vi ved – for der synes jeg, at hr. Kim Edberg Andersen har en pointe; der er meget af det her, vi allerede ved, også uden ekspertgruppens anbefalinger – vil være med til at gennemføre nogle initiativer, som vil gøre det nemmere for drenge at blive dygtige studerende.
Tak for opmærksomheden og debatten, og tak for ordet.