Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-24:
Tak, formand.
Godt, så er vi så langt.
Så slår vi en streg over det, der er sket eller rettere ikke er sket de seneste 9 måneder, og så sætter vi os forhåbentlig snart sammen og får sat det her arbejde i gang.
Jeg synes, det har været begavede og reflekterede bemærkninger fra alle dem, der har taget ordet her i dag.
Også tak til især hr. Henrik Dahl for sådan med tungen ud af halsen at komme ind i salen for at prioritere at være her.
Det er meget prisværdigt.
Vi hylder til daglig det sammenhold, der er i det danske demokrati, men jeg tror også, at vi alle sammen eller i hvert fald de fleste af os kan fornemme, at det er, som om der er sket noget det seneste år, de seneste par år.
Det er, som om der ikke længere er nogen bundgrænse for, hvad man kan sige, og hvad der kan spredes, bl.a. på de sociale medier.
Bare de seneste 24 timer har jeg brugt en uforholdsmæssigt stor del af min tid på at skulle forklare, hvad et coronapas er, og hvad det ikke er.
Og man sidder jo og tænker, hvem i alverden det er, der har en interesse i at så tvivl om forskellen mellem et coronapas og et vaccinepas for på den måde at få folk til at tro, at det ene er det andet og det andet ikke er det ene osv.
Al den slags er jo af væsentlig betydning for den folkelige opbakning til vores styreform, til vores demokrati.
Ord betyder rent faktisk noget.
Derfor er jeg glad for, at ja, jeg tror, nærmest alle Folketingets partier – for jeg fornemmer, at Enhedslistens fravær på forslaget til vedtagelse mere er et udtryk for, at man måske ikke lige kunne få fat i ordføreren, end det er et egentligt fravalg af at være med på forslaget til vedtagelse – i dag kan tilslutte sig det her forslag til vedtagelse.
Det vidner trods alt om, at vi i fællesskab kan stå sammen om redeligheden og ordentligheden og på den måde også stå sammen om at styrke demokratiet, og det er meget væsentligt.
Ministeren har jo fuldstændig ret i, at åbner man for diskussionen om, hvad magt er, og hvor magten ligger, så er der rigtig mange temaer.
Ministeren er selv inde på hele spørgsmålet om det internationale.
Man sidder omkring et bord og siger: Vi vil egentlig alle sammen gerne herhen, men må vi?
Det er mere og hyppigere et spørgsmål end: Kan vi, og hvordan?
Det er da en relevant sag at få afdækket, ligesom jeg er fuldstændig enig i SF's ordførers meget, synes jeg, kloge betragtninger om techgiganternes stadig voksende dominans.
Hvor mange af os har ikke oplevet at lægge ting på Twitter eller Facebook eller YouTube, Instagram osv. og så lige skulle igennem en eller anden algoritme, et eller andet filter, hvor en amerikansk nørd – eller ikke nørd, det ved jeg ikke, måske er det slet ikke et menneske – skal sidde og afgøre, om vi må sige det, vi siger, og hvordan vi siger det.
Det er nogle spændende og væsentlige dilemmaer, som vi er nødt til at blive klogere på.
Vi vil ikke gå på kompromis, vi vil ikke acceptere, at det er et – undskyld, formand, det ved jeg simpelt hen ikke hvad hedder på dansk – race to the bottom.
Beklager.
Men vi vil ikke acceptere det.
Og jeg synes, at med den opløftende tone kan vi forhåbentlig snart få stemt det her forslag til vedtagelse igennem, og måske – med et lille håb – vil regeringen ovenikøbet agere, uden at vi formelt set har stemt det igennem, og måske tage initiativ allerede nu.
Det ville være dejligt.