Stine Brix (EL), 2018-05-23:
Tak for det, formand.
Vi foreslår med det her beslutningsforslag, at alle borgere, uanset hvilken kommune de bor i, skal have en let adgang til et socialt akuttilbud.
Et socialt akuttilbud er et sted, hvor man kan henvende sig, uden at man først skal visiteres til det, og det er vigtigt, hvis man er i en akut psykisk krise.
Der kan være tale om borgere, som i forvejen er kendt med psykiatrisk lidelse, f.eks. angst eller depression, og som så oplever en pludselig forværring og har brug for hjælp, men der kan sådan set også være tale om mennesker, som ikke i forvejen er kendt i det psykiatriske system, men som oplever en krise, som måske kan lede til en psykiatrisk lidelse, hvis de ikke får den rette hjælp.
Der har to gange været forsøg med sociale akuttilbud betalt af satspuljen, nemlig fra 2008 til 2011 og igen fra 2015 til 2017.
Resultaterne har været rigtig gode i de kommuner, hvor man har haft et sådant socialt akuttilbud.
Det var i alt i første runde 5 kommuner, og i anden runde var det 14 kommuner.
Der er også blevet lavet en omfattende evaluering af Socialstyrelsen, som viser, at resultaterne er gode.
Det, som vi ønsker med det her beslutningsforslag, er jo at tage de forsøg og den evaluering alvorligt ved at sige: Nu ved vi det; nu ved vi, at det her er et rigtig godt tilbud; lad os sørge for, at alle borgere så kan få gavn af det.
Det er et tilbud, som især er målrettet de borgere, som ikke er blevet så syge, at det er relevant for dem at blive indlagt på et psykiatrisk hospital, og det er et tilbud, som vi kan se kan forebygge, at man ender der, og som kan stabilisere en krise.
Det er også et tilbud, som har vist sig at være rigtig godt til at have fokus på empowerment, at den enkelte altså selv tager del i sit eget behandlingsforløb eller sin egen situation og er med til at udarbejde sin egen handleplan.
Det er generelt et rigtig godt princip, som vi har brug for bliver integreret mere i vores psykiatri, fordi vi ved, det er så vigtigt for at få det godt igen, at man selv har en del af ansvaret for at blive frisk.
Her kan det være helt afgørende, at man også kan få fat i nogen, der kan hjælpe en, når det er en weekend, aften eller måske nat.
Vi kan også høre, at det især giver meget stor tryghed, at man ved, at der er nogen, der tager telefonen, eller nogen, som man kan henvende sig til, uanset hvilket tidspunkt vi taler om.
Vi har en psykiatri, som i meget høj grad er plaget af forsøg, projekter og midlertidighed, og det er ikke for at sige, at forsøg pr. definition er dårligt – det kan være nødvendigt – men når vi igen og igen ser, som jeg synes der godt kan være lidt tendens til, at man laver et forsøg det ene sted og et forsøg det andet sted, man konstaterer, det er godt, og så sker der ikke så meget videre, bliver der et problem med stabilitet, et problem med sammenhæng, et problem med, at det ikke er gennemskueligt, hvad det er for nogle tilbud, og hvad det er for nogle rettigheder, folk egentlig har.
Jeg synes, det er vigtigt, at en borger, uanset om man bor i Albertslund eller Aabenraa, ved, hvad man kan få af hjælp, at det er gennemskueligt, hvor man skal henvende sig, hvis man eksempelvis har et psykisk problem eller en psykisk krise.
Jeg sagde også her i debatten, at når vi har debatten på sundhedsområdet, som jo især dækker den regionale del af psykiatrien, er det en meget omvendt debat.
Der snakker vi tit om, hvordan vi sikrer, at alle har de samme rettigheder, uanset om man bor i Nordjylland eller Region Sjælland.
Og jeg synes faktisk, at vi på det her område godt kan lære noget, når det handler om den del af psykiatrien, som kommunerne tager sig af.
Det er jo godt, at der er omkring 18 kommuner, som har valgt at videreføre det projekt, som de har været en del af via satspuljen.
Men hvad med alle de andre?
Hr. Carl Holst fra Venstre sagde, at han ser det vokse, og at han håber, det kommer nedefra.
Altså, det er jo ikke sikkert, og der er indtil videre ikke noget, der tyder på det.
I hvert fald mener jeg at man så som minimum må give nogle penge, så det er muligt for de kommuner, der ikke har været med i første omgang, at etablere det.
Ud over at det er et tilbud, som har forebyggelse og tidlig behandling som omdrejningspunkt – noget, vi virkelig mangler i psykiatrien meget tit – kan vi også se, at det er et tilbud, som også har en aflastende effekt på den regionale psykiatri, som jo er stærkt belastet.
Og man kan se på evalueringen af det her projekt, at det faktisk forebygger indlæggelser og mindsker antallet af sengedage i den regionale psykiatri, så her har vi jo også en mulighed for at gå ind og løse et problem eller i hvert fald mindske det problem, vi har i den regionale psykiatri, ved at aflaste de psykiatriske afdelinger og løse nogle opgaver, før man når dertil.
Det er ellers en opgave, vi har svært ved at tage hånd om, fordi vi mangler det personale, der skal til for at kunne udvide tilbuddet der.
Jeg vil bare opridse et par af de gode erfaringer, som evalueringen har vist: Tilbuddet rammer især nogle af de mennesker, som vi har haft svært ved at komme i kontakt med på andre måder, f.eks. dem, som ikke i forvejen er i kontakt med psykiatrien, men samtidig når man også nogle af de mennesker, som faktisk har mange indlæggelser bag sig, og når dem, før de igen bliver indlagt.
20 pct. oplever, at de får det mentalt bedre, og vi kan altså måle et egentligt fald i indlæggelser og i sengedage.
SF's ordfører havde fuldstændig ret i pointen om, at det her skulle ses i sammenhæng med ønsket om en samlet handlingsplan for psykiatrien – det er jo selvfølgelig helt centralt.
Vi har så meget brug for sammenhæng, og vi har så meget brug for, at vi får set på, hvordan vi både opgraderer psykiatrien i kommunerne og regionerne, og hvordan vi sikrer, at de tilbud, vi laver, hænger sammen.
Så derfor giver det i min verden kun mening, at det her indgår i det arbejde, som bliver sat i gang i den forbindelse.
Så sådan skal det helt bestemt forstås.
Vi har tidligere haft en rigtig god forespørgselsdebat herinde i Folketinget, hvor det blev slået fast bredt, at vi skal have sådan en handlingsplan.
Der er uenighed mellem rød og blå blok, i forhold til hvor meget man vil forpligte sig til at psykiatrien skal opprioriteres, men det tror jeg nu vi skal arbejde videre med.
Uanset hvad håber jeg, at det her tema også kan indgå i sådan en handlingsplan.
Så er der flere af ordførerne, der i løbet af debatten har sagt, at det ville være for ufleksibelt, at det ikke ville kunne tage hensyn til, at der er forskel fra den ene kommune til den anden.
Det er jeg ikke enig i, for jeg synes faktisk, at de forsøg, vi har haft, viser det modsatte.
Vi har haft forsøg, som har fungeret godt både i København, Syddjurs, Greve, Næstved og mange andre steder – kommuner, som er forskellige, har forskellige borgere og er af forskellig størrelse.
Så efter min mening kan vi sagtens stille et krav til kommunerne om, at man skal have sådan nogle sociale akuttilbud til mennesker i psykisk krise, som tager højde for, at kommuner selvfølgelig er forskellige.
Der kan også sagtens indgå en fleksibilitet, i forhold til at det i nogle kommuner vil være oplagt at lave et samarbejde.
Det er klart, at det ikke giver mening, at Læsø Kommune, Fanø Kommune og måske heller ikke Langeland Kommune skal have deres eget, så der vil det være oplagt, at man samarbejder med nogle større byer i nærheden.
Så har der været nogle bemærkninger om udgifterne.
De udgifter, vi har anslået, er baseret på den evaluering, der er lavet, hvor det fremgår, at akuttilbuddene i gennemsnit har kostet 2,1 mio. kr. at drifte, og det er på den baggrund, vi har estimeret de samlede udgifter til 205,8 mio. kr.
Ministeren mener, at det koster det dobbelte, og jeg vil selvfølgelig gerne i et skriftligt spørgsmål give ministeren lejlighed til at uddybe, hvordan man kommer frem til det – det har jeg ikke rigtig fantasi til at forestille mig, men det ser jeg frem til ministeren vil uddybe.
Med de bemærkninger vil jeg gerne sige tak for den positive modtagelse af intentionerne, og jeg håber i hvert fald, at vi sammen kan arbejde videre med, at den handlingsplan, som psykiatrien har så meget brug for, også tager hånd om, at der skal være mere systematik, når det gælder den kommunale del af psykiatrien, og at vi har så meget brug for, at der bliver sat mere fokus på den forebyggende og den tidlige behandling, som efter min mening fungerer langtfra optimalt i dag.