runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Tak, formand.
Hvis formanden ikke kan komme først, må den tunge byrde jo lande blødt på mine skuldre.
Se, regeringen anmoder Folketinget om samtykke til, at et dansk militært bidrag stilles til rådighed for NATO's fremskudte tilstedeværelse i de baltiske lande og Polen.
Beslutningen om etablering af NATO's fremskudte tilstedeværelse blev truffet på NATO-topmødet i juli 2016.
Den fremskudte tilstedeværelse består af en multinational bataljon i hvert af de baltiske lande og Polen, som er anført af en rammenation.
Den fremskudte tilstedeværelse vil utvetydigt demonstrere NATO-landenes alliancesolidaritet og understrege viljen til at beskytte NATO's befolkning og territorium mod enhver aggression, idet et angreb på NATO's fremskudte tilstedeværelse vil udgøre en aggression mod flere allierede.
Således har særlig de baltiske lande og Polen oplevet en stigende militær aktivitet i deres østlige nærområde.
Det samlede danske bidrag vil bestå af op til 200 personer i form af en enhed af kompagnistørrelse med nødvendige støttefunktioner, som udsendes for en periode på cirka 12 måneder fra omkring årsskiftet 2017 og 2018.
Der er ikke truffet beslutning om en forlængelse eller en fornyet udsendelse, idet det kan blive relevant på et senere tidspunkt.
Det skal dog bemærkes, at der i NATO ikke er taget stilling til varigheden af den fremskudte tilstedeværelse, men der er en forventning om, at der er tale om en flerårig udsendelse.
Venstre synes, at det er en god idé at markere solidariteten inden for NATO.
Vi skal dog beklage, at det her er nødvendigt, men da NATO er en af hjørnestenene i dansk udenrigspolitik, er det altså også vigtigt, at vi står sammen og står last og brast med de baltiske lande og NATO.
Jeg skal lige sige, at vi sender den her enhed af sted sammen med 19 andre lande, og at enheden samlet set vil udgøre 4.000 mand, og at det danske bidrag vil være ca. 200.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Tak for det.
Man kan sige, at lige nu har man en situation, hvor både Rusland og NATO ligesom optrapper militært i Østersøen.
Det er klart, at når man gør det, er der en fare for, at det kan føre til konflikt, og at man kan have sådan en cirkel af oprustning på begge sider, som vil fortsætte.
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Virkeligheden er vel, at sikkerhedssituationen i vores nærområde er blevet mere kompliceret.
Og det er vel at udvise rettidig omhu, at man i solidaritet sammen med sine gode venner og medlemmer i forsvarsalliancen markerer, at man agter at forsvare ens eget territorium.
Ordføreren for Enhedslisten skal være opmærksom på, at den enhed, som man stiller i de baltiske lande, på ingen måde i dens opbygning har noget offensivt – de har ingen offensive muligheder.
Der er i mine øjne tale om en meget defensiv enhed, men over for det står der russiske styrker, der står russiske snap exercises, der står en ulovlig annektering af Krim, og der står nogle hybride krigshandlinger i det østlige Ukraine.
Jeg synes faktisk, at det er på rette sted og på rette plads, at NATO viser: hertil og ikke længere.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Der er jo ingen tvivl om, at den russiske tilstedeværelse i det østlige Ukraine og annektering af Krim er i klar strid med folkeretten og helt uacceptabelt.
Og der kunne jeg bare godt tænke mig at høre, hvad man fra Venstres side forventer der vil ske.
For hvis man bare opruster uden at have en plan for, hvad der kommer til at ske, så frygter jeg, at det kan blive en rigtig farlig oprustningsspiral, vi bevæger os ind i.
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Jamen jeg ser ikke det her som en oprustning.
Jeg ser det, som om man rykker rundt på nogle enheder for at markere en solidaritet.
Jeg synes faktisk, at det er lidt bemærkelsesværdigt, at ordføreren fra Enhedslisten ikke støtter op om solidaritet, når vi nu skriver den 2. maj, og det var den 1. i går, hvor jeg går ud fra, at ordføreren var ude at markere solidaritet og et tilhørsforhold sammen med de kollegaer, som ordføreren nu er i parti sammen med.
Jeg synes, at det her også er en måde at vise over for Rusland, at der altså er magt bag ordene.
Det har absolut ikke hjulpet, tværtimod.
Jeg vil nok sige, at med den intensitet og den størrelse, som man på russisk side i øjeblikket træner på, kan man frygte det værste.
Jeg synes faktisk, at det her er rettidig omhu, det er at finde brandforsikringen frem i god tid og sørge for, at den bliver pudset af.
Det er ikke os, der er ude at sætte et aggressivt fingeraftryk, nej, det er på den anden side af grænsen.
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Tak, og tak for ordførertalen.
Men hvis der skal stå troværdighed omkring et medlemskab af NATO, hvis der skal være solidaritet mellem lande, som hylder det frie, som hylder demokratiet, som hylder retten til at vælge selv, så bliver man vel også tvunget til at være troværdig.
Vi kan jo se, hvor langt dialog og gode hensigter har hjulpet Ukraine.
Det er jo ikke den fremtid, vi ønsker for vores baltiske lande og Polen.
Man bliver vel tvunget til at sige, at hvis vi skal kunne forhandle, bliver man også tvunget til at forstå, at der kan sættes noget magt bag ordene, at der kan sættes noget troværdighed i forhandlingen, for at forhandle om varm luft tror jeg altså ikke at man opnår noget ved.
Og det er vel i bund og grund det, som Enhedslisten foreslår.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Nej, det er på ingen måde det, som Enhedslisten foreslår.
Jeg kan sagtens forstå, at de baltiske lande af historiske grunde er drønhamrende bange for Rusland.
Det forstår jeg fuldt ud.
Men ikke mindst fordi jeg ønsker de baltiske lande det godt, mener jeg faktisk, det er afgørende, at vi arbejder for at få vendt det våbenkapløb, der lige nu kører i Østersøen, for det er jo dem, der vil være i frontlinjen i en potentiel konflikt.
Dermed mener jeg, at tilgangen er forkert.
Man bør arbejde på at få aftaler om gensidig nedrustning.
Det er ikke det samme, som at man skal lægge sig fladt ned.
Som jeg sagde, skal der lægges politisk og økonomisk pres, men man bør arbejde for at få en gensidig afspænding frem for den nuværende oprustning.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-05-02:
Jeg skal forsøge at formulere mig i korthed, så jeg ikke ulejliger formanden med at skulle rejse sig endnu en gang.
Det, jeg så blot vil spørge om, er: Kunne man have forestillet sig, at man forud for at have fremsat beslutningsforslaget havde kontaktet ministeriet, skrevet en mail til dem, hvori man udbad sig alt det trivselsmateriale, der lå, sammenfattet tallene og vurderet, om det datamateriale var tilstrækkeligt til at svare på det spørgsmål, man egentlig ønsker afdækket?
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Man kan altid have fornemmelser, men jeg tror ikke, jeg har den fornemmelse i det her øjeblik, men jeg vil sige, at jeg godt er klar over, at uddannelsesinstitutionerne arbejder med det her spørgsmål decentralt.
Det har vi også undersøgt, og jeg tror endda også, vi har skrevet det i forslaget, altså at de arbejder med det.
Men når jeg vil have det her, er det jo, fordi jeg vil have et politisk redskab.
Jeg vil have et politisk redskab til at se på, hvordan det egentlig går med de studerende.
Har de politiske beslutninger, vi træffer herinde, konsekvenser for de studerende, og skal vi gøre noget ved det?
Og der må jeg bare igen sige, at vi også har haft et glimrende samarbejde med Venstre på folkeskoleområdet og på ungdomsuddannelsesområdet, og der har vi lavet trivselsmålinger, netop fordi vi gerne vil have en fornemmelse af, hvordan det går, så vi ved, om vi skal sætte ind politisk.
Mette Reissmann (S), 2017-05-02:
Tak for det.
Når man ser på undersøgelser, der er lavet vedrørende stress, sammenhængen mellem stress og dårligt psykisk arbejdsmiljø på en arbejdsplads, er det første, man kigger på for at finde årsagen, arbejdsbyrden.
Men de nyeste forskningsresultater viser, at det ikke er arbejdsbyrden, nej, det er faktisk dårlig ledelse.
Dernæst er det i øvrigt også den dårlige stemning på arbejdspladsen – sandsynligvis forårsaget af den dårlige ledelse – mangel på følelse af fællesskab, og så er det eksklusion af fællesskabet, som skaber ensomhed.
Når jeg læser sådan noget, tænker jeg selvfølgelig straks også på en institution, et studiested, som jo er de studerendes arbejdssted.
Kunne man forestille sig, at man måske ved at skabe et mere positivt studiemiljø, hvor man netop inkluderede de studerende mere, konkret skabte de rammer for det på den enkelte institution, og at det kunne nedbringe følelsen af at være stresset?
Kunne man forestille sig, at det allerede kunne iværksættes i dag, i stedet for at man skulle ud og spørge de studerende om, hvordan de har det – med alle de risici, det indeholder, for at køre i en forkert retning?
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Jeg tror, jeg har rygdækning for at sige, at det er fuldstændig evident, at gode studiemiljøer også betyder, at de studerende trives bedre, så vi skal ikke vente to sekunder med at igangsætte en politisk indsats, der sikrer, at der kommer flere timer ude på uddannelserne, at der kommer mere feedback fra underviserne, og at der bliver et aktivt studiemiljø på uddannelserne, også selv om de ligger andre steder end i København eller i Aarhus.
Og der er der jo nogle politiske beslutninger, som står i vejen for det; de står jo i vejen for det, når man presser universiteternes og de videregående uddannelsers økonomi, som man har gjort det.
Det viser, at der er nogle strukturelle udfordringer, fordi man har skåret ned på uddannelsesinstitutionerne, og hvis man vil løse det, tror jeg, man, allerede inden man har målt, kunne komme et langt stykke ad vejen med at forbedre de studerendes trivsel.
Mette Reissmann (S), 2017-05-02:
Jeg er fuldstændig enig i det svar, som hr. Jacob Mark giver.
Nu var der så en lille ting, som hr. Jacob Mark sagde i sin ordførertale, og det er bl.a. det med, at studerende føler sig så presset og så stresset, at de må tage forskellige former for stimuli for at kunne klare sig.
Nu ved jeg godt, jeg afslører generationskløften mellem hr. Jacob Mark og mig, når jeg nu siger, at dengang tilbage i 1980'erne, hvor jeg læste og i øvrigt også var studievejleder, tog de studerende altså også forskellige præstationsfremmende midler.
Spørgsmålet til Jacob Mark er: Selvfølgelig skal vi tage hånd om de psykisk sårbare studerende, det er der slet ingen tvivl om, men er ordføreren enig i, at vi, hvis vi nu støttede og styrkede studenterrådgivningen, så allerede her ville komme rigtig langt i forhold til at opnå det resultat, som ordføreren ønsker?
Jacob Mark (SF), 2017-05-02:
Nu lærte jeg et udtryk af den radikale ordfører, nemlig den politiske syretest, tror jeg ordføreren kaldte det, og det betyder, om der egentlig er et problem.
Jeg må bare sige, at hvis det har været et problem siden 1980'erne, før jeg blev født, at de studerende tager præstationsfremmende midler for at kunne klare sig i vores uddannelsesystem, så mener jeg, der er nogle politikere, der ikke har taget deres opgave alvorligt, og så mener jeg, der er endnu mere grund til sådan en undersøgelse her, så vi kan finde ud af, hvordan vi ændrer på det.
Men ja, mens vi gør det, synes jeg, det er en rigtig god idé at styrke studenterrådgivningen.
Ja, det gør jeg til tider, men hvis jeg skulle svare på sådan en undersøgelse, ville jeg nok ikke skrive, at det var et særlig stort problem, for jeg synes altså, det er på et niveau, der er til at håndtere.
Men jeg tror, ligesom ordføreren sagde i sin ordførertale, at alle mennesker på et tidspunkt føler sig stressede og føler sig pressede.
Men jeg tror også, vi skal være meget på vagt over for, at vi ikke presser dem for meget, at de mennesker ikke når ud over kanten, for det kan i værste fald betyde, at de dropper ud af deres uddannelse, ligesom jeg mener, at man også ude på arbejdspladserne skal sikre, at der er et godt arbejdsmiljø.
Altså, at vi bare negligerede et godt arbejdsmiljø eller et godt studiemiljø ved at sige, at vi politikere også føler os lidt pressede en gang imellem, ville jeg synes var ærgerligt.
Jeg mener faktisk, man godt kan lave undersøgelser, som man kan bruge til noget som helst.
Det er individuelt, men når vi sammen – Dansk Folkeparti, SF og en række andre partier – både på folkeskolerne og på ungdomsuddannelserne har lavet fælles trivselsmålinger, er det jo, fordi vi mener, det er et godt redskab.
Og selv om de også er individuelle, har vi lavet dem, fordi vi tror på, at det er en måde at arbejde med elevernes trivsel på.
På samme måde mener jeg, at det her vil være et værktøj, man kan bruge til at arbejde med de studerendes trivsel.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-05-02:
Jeg er faktisk en af hr. Jacob Marks politiske fans – beundrere vil jeg ikke sige, det kunne lyde forkert, men i hvert fald sådan politiske fans – omend vi er dybt uenige.
Jeg synes, ordføreren normalt gør det fremragende.
Sidste gang vi debatterede i salen, tror jeg, at jeg fik nævnt Martin Andersen Nexø, en kendt dansk forfatter, men jeg er også nødt til at sige, at når vi nu taler om det her emne i dag, er vi nok lidt mere nede i pixibogskategorien.
For det havde jo klædt ordføreren, vil jeg sige, før man sådan tog debatten i Folketinget, måske at indsamle lidt data fra universiteterne og henvende sig til studievejledningen ud over den der undersøgelse fra Dansk Magisterforening, der tilsyneladende viser, at hver fjerde elev har en depression.
Når jeg nævner det, er det, blot fordi der egentlig er velvilje både fra ministeren og flere af Folketingets ordførere til at inkludere det her i zoom, og derfor synes jeg, at det måske er en lille smule nemt bare at skrive, at nu pålægger vi sådan set Folketinget at vedtage en lov, der giver anledning til, at nu skal man lave endnu en undersøgelse.
Og det er jo ikke, fordi vi skal have den store terapisnak her fra talerstolen og ned mod min egen position, men fornemmer ordføreren alligevel ikke, at jeg har en pointe?
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Jamen det er vel også det, man arbejder på.
Jeg kender jo ordføreren så godt, at jeg også ved, at ordføreren følger nøje med i, hvad der sker inden for OSCE's område.
Man arbejder på at få genetableret CFE-traktaten, man arbejder på tillidsskabende foranstaltninger, men det er jo ikke nok.
Man står jo over for et land, hvor man har indtrykket af, at jo hårdere Putin kører sin egen befolkning, jo flere pisk han giver dem, jo færre rettigheder, jo færre muligheder, jo mere populær bliver manden.
Vi bliver desværre tvunget til at sende det signal, at vi mener det her alvorligt.
Vi vil vælge vores egen fremtid.
Vi vil ikke påduttes noget som helst.
Vi vil ikke være russisk interesseområde, vi vil have muligheden for at vælge vores egen fremtid, og det er vel bare der, vi har et interesse- og værdifællesskab med de baltiske lande og Polen.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Det kan da sagtens være, man har tænkt en masse over, hvad der kan blive konsekvensen, men ingen har indtil nu sagt noget i debatten.
Altså, vi står i en situation, hvor der er et atombevæbnet NATO på den ene side og et atombevæbnet Rusland på den anden side.
Og vi er efter forslag fra regeringen i gang med at sende danske soldater af sted til den russiske grænse.
Der er altså en fare for, at det her våbenkapløb i sidste ende fører til konflikt, og der synes jeg ærlig talt ikke det er for meget forlangt, at dem, der går ind for at sende danske soldater af sted, også har en eller anden idé om, hvad det kan føre til af reaktion fra Rusland, og at de har gjort sig nogle tanker, som de vil delagtiggøre os andre i, om, hvad der derefter skal ske.
Ellers risikerer vi jo at famle fuldstændig i blinde med noget så farligt som en atomkrig.
Og det tror jeg de fleste af os godt kan se er ganske uklogt.
Det er egentlig en reaktion på det, den radikale ordfører sagde, om, at det er en stråmand.
Jeg spørger til, hvad konsekvensen kan blive af, at man udsender danske tropper.
Jeg mener på ingen måde, at det er en stråmand.
Vi har jo set, at NATO tidligere har ført tropper og kampfly, bl.a. også danske, frem til den russiske grænse.
Den russiske reaktion har været øget oprustning, og derfor er det vel på ingen måde irrelevant at spørge til, hvad Radikale Venstre forventer vil blive den russiske reaktion?
Vil Radikale Venstre bakke op om en yderligere militær optrapning, hvis Rusland skulle vælge at gøre det samme?
Som jeg ser det, er der en enormt stor fare for det.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-02:
Tak for det.
Jeg sagde stråmand, fordi det blev fremlagt sådan, at ingen har gjort sig nogen som helst overvejelser om det her meget seriøse emne.
Jeg ved, at det her er et emne, som mange tager rigtig alvorligt.
Jeg tror ikke, der er nogen, der ikke har betonet situationens alvor, altså både den konkrete situation, men også alvoren i, at der nu sker den her fremskudte militære tilstedeværelse.
Og grunden til, at vi tilslutter os det, er jo, fordi at det, der for alvor skal til for at have en international retsorden og en orden i øvrigt, der fungerer godt, er, at man har store organer som NATO.
Det ser vi en fordel i, og derfor kan vi som trofast alliancepartner se, at det her er den vej, vi så må gå i forhold til at gribe det an.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-02:
Altså, jeg synes jo, det er et godt svar, som den radikale ordfører giver, fordi det præcist afspejler, hvad alle andre ordførere, der har haft ordet, sådan set også antyder, nemlig at man ikke aner, hvad det er, vi går i gang med.
Man aner det ikke.
Man håber: Vi sender nogle soldater, og så håber vi, det går.
Og man har ikke noget svar på det spørgsmål, der hedder: Hvis nu det ikke går, hvad så?
Endnu værre: Man har ikke engang gjort sig nogen overvejelser om det.
Ja, altså, jeg går da ud fra, at Forsvarsministeriet og ministeren har gjort sig masser af overvejelser, men det er så bare ikke overvejelser, vi er blevet delagtiggjort i endnu.
Men som Folketing har vi ingen overvejelser.
Jeg synes, det er aldeles utrygt, at man går i gang med sådan et projekt uden at have nogen som helst idé om, hvad der er det næste skridt på brættet.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-02:
Det følger jo af de almindelige regler om folkeret, i forhold til at man har jurisdiktion og suverænitet på eget territorium.
Så det synes jeg ligger klart i forhold til de internationale retsregler, hvad angår hvilke kompetencer man har på eget territorium.
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Jeg synes jo, at ordføreren sagde det meget klart, nemlig at det, vi i bund og grund sender soldater over for at sikre, er, at den store i skolegården ikke skal kunne mobbe de mindre.
Det handler vel i bund og grund om frihed og om retten til at vælge selv.
Er ordføreren ikke enig med mig i det?
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-02:
Jeg kan fuldt ud tilslutte mig, at frihed og ret til at vælge selv er helt grundlæggende principper og noget, vi i enhver sammenhæng skal fremme, også i et internationalt samfund.
Peter Juel Jensen (V), 2017-05-02:
Et hurtigt spørgsmål: Jeg vil gerne høre, om ordføreren er enig med Enhedslisten i, at det er Rusland, der skal bestemme, om der skal placeres enheder i et af de baltiske lande eller i Polen, eller om det er de baltiske lande og Polen selv, der bestemmer, hvem de vil have på deres jord, og i hvilke sikkerhedsorganisationer de indtræder.
Skal man som lille land finde sig i, at en stor nabo skal kunne bestemme sådan noget, eller har man som et selvstændigt land retten til at vælge selv?
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-02:
Først og fremmest tak for komplimenten for, at man synes, det var en fin bemærkning, jeg kom med.
Tak for det.
Derudover vil jeg sige, at jeg synes, det er lidt en stråmand, der bliver fyret af, i forhold til at man slet ikke har gjort sig nogen overvejelser endnu.
Det er klart, at når man ikke ved, præcis hvilken situation der eventuelt måtte indtræffe, så er det for tidligt nu at sige, hvad der præcis skal ske.
Det synes jeg er den mest saglige måde at tilgå det her på.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Tak for det.
Jeg må ærlig talt sige, at jeg ikke rigtig forstod, hvad Alternativets position var.
Altså, ordføreren oplistede en række kæmpestore problemer ved det her og erklærede derefter, at Alternativet kan støtte det.
Det letteste, man kan gøre i verden, er jo at opruste og skabe konflikt.
Det sværeste er at skabe nedrustning og afspænding.
Derfor kunne jeg bare godt tænke mig at høre helt klart fra ordføreren: Hvad er det, Alternativet vil opnå ved at sende 200 danske soldater til den russiske grænse, vel vidende at det vil blive betragtet som en aggression og russerne formentlig vil svare igen med yderligere oprustning?
Hvad vil Alternativet opnå?
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-02:
Det er jo et fint spørgsmål at stille, og det er ganske relevant, men det er nok for tidligt lige nu at drage sådanne konklusioner om, hvad der måtte ske generelt og fremadrettet osv.
Ligesom vi i øvrigt kommer til løbende at tage stilling til, i hvilket omfang den her tilstedeværelse skal ske, vil man også løbende tage stilling til, hvordan og hvorledes eventuelle nye situationer måtte opstå – som vi selvfølgelig håber ikke vil opstå.
Så det er en løbende overvejelse, der sker, og vi må jo se, hvordan det forløber.
René Gade (ALT), 2017-05-02:
Jamen jeg er jo helt enig.
Jeg prøvede jo også at skitsere netop den meget svære balancegang, som vi har i Alternativet, og som Danmark jo har, og som vores udenrigsminister og forsvarsminister har i den her situation, for hvad får vi ud af det?
Jeg tror såmænd ikke, at vi får så meget andet ud af det her, end at Rusland netop vil have en god grund til at føle sig provokeret og sige: I gør jo det samme som os.
Og det burde jo ærlig talt være et argument for at sige nej.
Men vi er medlem af NATO, og de baltiske lande har i henhold til artikel 5 ret til at få beskyttelse.
Vi skal stå der.
Hvis Rusland går ind over grænsen, skal der være et NATO-medlem, være NATO-styrker, som man møder som det første.
Det har en afskrækkende effekt, og det kan jeg godt forstå at man har brug for.
Vi skal altså skabe sikkerhed for Polen og de baltiske lande, ligesom vi selv ville ønske det, hvis det var Danmark, der havde den her trussel hængende over hovedet.
Med hensyn til om truslen så er oplevet eller reel – altså om Putin kunne finde på at gå ind over grænserne – er jeg i den tro lige nu, at det ikke bliver tilfældet.
Carsten Bach (LA), 2017-05-02:
Tak for det.
Liberal Alliance støtter selvfølgelig et dansk bidrag til NATO's fremskudte tilstedeværelse i Baltikum og Polen, og det gør vi, fordi det handler om en helt nødvendig reaktion fra den forsvarsalliance, vi i Danmark bygger vores frihed og sikkerhed på.
Danmark har altid stået bag og været med til at træffe beslutningerne i NATO.
Det gjorde vi også med beslutningen om øget tilstedeværelse i Baltikum og Polen fra topmødet i juli 2016.
Derfor skal vi selvfølgelig også i al væsentlighed bidrage til NATO's konkrete tilpasning af styrker og omplacering af disse.
Dansk forsvar kan i dag udelukkende betragtes i en NATO-sammenhæng, og i den nye sikkerhedspolitiske virkelighed har Rusland annekteret Krim og skaber uro og usikkerhed i det østlige Ukraine.
Der sker troppeopbygninger i umiddelbar nærhed af vores allierede naboer mod øst og inden for Danmarks nærområde.
Det er derfor glædeligt, at 20 ud af 28 NATO-lande har valgt at bidrage, og det understreger for alle, der eventuelt skulle tvivle på det, at NATO er en stærk og samlet forsvarsalliance, hvor medlemmerne i den grad står skulder ved skulder i enhver given situation, der måtte true sikkerheden i et hvilket som helst medlemsland.
Derfor skal Danmark selvfølgelig også bidrage til NATO's fremskudte tilstedeværelse i Baltikum og Polen.
Og så skulle jeg hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de også støtter beslutningsforslaget.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-02:
Det forstår jeg ikke.
Altså, der er en række NATO-lande, der har valgt ikke at bidrage til det her.
Det er vel Danmarks frie valg og Alternativets frie valg, om man mener, det er en klog handling.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre fra Alternativet, om Alternativet virkelig mener, at balterne bliver mere sikre, fordi de oplever at sidde lige midt i et våbenkapløb mellem Rusland og NATO, der foregår lige på deres grænse.
Det er overhovedet ikke Enhedslistens oplevelse.
Og hvis vi vil balterne det godt, skal vi stoppe det her våbenkapløb og sikre nedrustning.
Men hvad mener Alternativet?