Mads Fuglede (DD), 2025-12-17:
Tak for ordet.
Der er jo mange aspekter af debatten om den grønne omstilling, og et af dem, vi nogle gange har med i vores diskussion, men som også nogle gange har en tendens til at falde ud, er det sikkerhedspolitiske aspekt af den grønne omstilling.
Derfor vil jeg bruge min tale i dag på vegne af Danmarksdemokraterne til at gøre opmærksom på, at den grønne omstilling selvfølgelig også er sikkerhedspolitik, og håbe, at vi kan gøre det til en del af samtalen, så det ikke bare bliver sådan en repetition af de samme vante positioner, som nogle gange har sådan lidt symbolskpolitisk karakter.
I 2010 udviklede en strid mellem Japan og Kina sig i en meget uheldig retning.
Japan tilbageholdt en kaptajn på et kinesisk fiskefartøj, og Kina reagerede ved at indlede en handelskrig, der i første omgang betød, at Kina suspenderede eksporten af sjældne jordarter til Japan i 2 måneder.
Japans bilindustri var på det her tidspunkt så komplet afhængig af kinesiske produkter, at en tvist, der startede over nogle fiskerettigheder, nu var ved at lægge Japans vigtigste industrielle sektor i ruiner.
Nu er Japan ikke et land, der har nået sin position i verden uden omtanke, så man gik straks i gang med at se på sine forsyningskæder for de råstoffer, hvor man var mest afhængig og dermed udsat.
I dag handler Japan stadig sjældne metaller og jordarter med Kina, men har et alternativ, der dækker en stor del af industriens behov, i hvert fald i et sådant omfang, at Kina ikke længere er Japans eneste handelsmulighed.
Men man kan stadig væk bringe Japan i knæ her 15 år senere.
Historien står at læse i Ingeniøren, et af vores fineste medier overhovedet, når det handler om at dække vores indimellem tumultariske og nogle gange lidt hovedløse vej ind i den grønne omstilling.
Pointen er den klare, at når man skal gøre sig uafhængig af noget, man ikke kan lide, det være sig russisk energi eller fossile energikilder, så skal man være sikker på, at man ikke erstatter en afhængighed med en endnu mere åndssvag afhængighed.
Da Kina og USA indledte handelskrig over Trumps toldafgifter, reagerede Kina igen med trusler om at afskære adgangen til sjældne jordarter.
EU har forsøgt at lære den lektie, som Kina i flere omgange har vist sig meget parate til at lade andre forstå med mere end blot ord, og det har sat gang i, at vi forsøger i højere grad at blive selvforsynende.
Hele værdikæden fra minedrift og afdækning af nye forekomster af sjældne jordarter til raffinering og genanvendelse er sat under lup.
Vi ved godt, at EU ikke når sin målsætning i 2029, for det er sådan, EU er, men intentionen har vi da lov til at glædes ved.
Ellers risikerer vi at lave en grøn omstilling og en sikkerhedspolitisk nødvendig energiomstilling bort fra russisk energi, der ender med, at vi som Japan i 2010 bliver afhængige af Kina, når vi ser på energiområdet, hvor solceller og batterier er produkter, der placeres i et dybt afhængighedsforhold til kinesisk energiindustri.
Det er en af grundene til, at vi i Danmarksdemokraterne var så glade for og stadig væk er så glade for aftalen om at opstille yderligere havvind, da det bruger teknologier og forsyningskæder, der i højere grad er i vores kontrol.
Vi vil i Danmarksdemokraterne gå meget langt for at bakke op om, at den aftale ikke bare bliver et udbud på papir, men også bliver noget, der bliver praktiseret og bliver til rigtig grøn omstilling ude på havet.
At være afhængig af europæiske producenter og serviceaftaler på havvindmølleparker er alt andet lige meget klogere end at være endnu dybere eksponeret mod Kina.
Af samme grund vil vi gå meget langt for at opnå samme position på kernekraft, når vi ser på de fremtidige teknologier, der måtte være på det her område.
De erfaringer, vi må gøre os med CFD-princippet i aftalen om havvand, mener vi direkte kan overføres til en aftale om kernekraft i fremtiden, hvis der måtte vise sig teknologiske løsninger her, der betyder, at vi skal se på kernekraft som en fremtidig energikilde for at lave en grøn omstilling, der er baseret på teknologier, der ikke gør os sikkerhedspolitisk afhængige af lande, vi ikke bryder os om.