runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-05-12:
Tak for det.
Det synes jeg er godt.
Uanset hvor vi kom fra, har vi nu en aftale om, at der skal mere gang i vores land.
Det er godt for folk, der kommer på arbejde igen, det er godt for folk, der kan åbne deres egen virksomhed, og vi må håbe, at de kommer igennem det, og at de klarer skærene.
Tænk sig, at det at svinge dankortet nu kan betegnes som en fædrelandskærlig gerning.
Jeg vil egentlig gerne følge lidt op på sidste spørgetime.
Det kommer sig selvfølgelig af, som vi også har talt om før, at coronamilliarder også er rigtige milliarder.
De er lige meget værd, de har ikke en anden værdi.
Hvis man låner 1 milliard i corona, skal man stadig betale 1 milliard tilbage, så at sige.
Jeg var meget ude med sidste gang, om vi ikke er klar til at sige til danskerne, at vores velfærdssamfund kommer til at forandre sig, for vi har ikke nødvendigvis råd til det samme eller til mange nye ting på sigt.
Jeg følte ikke helt, at statsministeren købte min præmis i sidste spørgetime, men alligevel.
Mener statsministeren virkelig, at det her ingen konsekvenser får for dansk økonomi og dermed for vores samfund, som vi kender det, og de løfter, der er givet?
Hvis vi ser ind i en fremtid, hvor bnp falder 9 pct. i 2020, kan vi så stå og sige: Bare rolig, kære befolkning,
det her kommer ikke til at kunne mærkes, det her får ingen konsekvenser?
Mette Frederiksen (S), 2020-05-12:
Jeg er ret sikker på, at jeg ville blive rådgivet til ikke at gøre det, jeg gør nu, nemlig at gå ind og sige, at man synes, der er nogle spørgsmål i en spørgetime, som er mere interessante end andre.
Det tror jeg man ville fraråde mig at sige, men nu gør jeg det så alligevel.
Selvfølgelig kan vi altid stå og diskutere nogle konkrete ting i håndteringen af corona, men det spørgsmål, hr. Søren Pape rejser, er jo helt og aldeles afgørende.
Jeg ved ikke, hvordan jeg præcis har udtrykt mig i den seneste spørgetime, men så langt tror jeg ikke vi ligger fra hinanden i den præmis, for selvfølgelig kommer det her til at få konsekvenser.
Der er stigende ledighed, der er virksomheder, der går konkurs, der er et fald i bnp, den globale økonomi får et setback.
Der er nogen, der taler om, at det her er en langt større krise end den, vi så under finanskrisen, og nogen taler om, at det er det værste, vi har set siden den store depression.
Danmark er en lille, åben økonomi, og vi er totalt afhængige, hvad angår vores eksport og vores produktionsvirksomheder, af verden omkring os, så ja, det kommer til at få konsekvenser.
Derfor bliver vi også nødt til at lave genopretningen af dansk økonomi klogt.
Nogle har talt for, at vi skal lave den med det samme, men hvordan kan man det, når man ikke kender konsekvenserne endnu?
Det er jo rigtigt, at en coronamilliard er en millard, og bruger man alle pengene nu, er der ikke penge til efteråret.
Så jeg er ikke sikker på, at vi er så langt fra hinanden, men det kan være, vi kommer til at være langt fra hinanden i, hvordan man så løser krisen, og hvilke virkemidler vi skal tage i brug.
Men behovet er der for nu at starte en diskussion af, at det her kommer til at have nogle langsigtede konsekvenser, også af økonomisk karakter, og præmissen om, at partierne, inklusive regeringen, derfor skal være varsom med bare at stille forslag, der koster penge, er jeg faktisk meget, meget enig i.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-05-12:
Det er jeg glad for, for jeg tror lige præcis, at det er det, der bliver virkeligheden.
Det er jo ikke længe siden, et års tid, vi havde en valgkamp, hvor vi diskuterede – selvfølgelig ud fra det samfund, vi kendte på det tidspunkt – hvad det var for et samfund, vi skulle have.
Jeg tror, at både den nuværende regering og de nuværende støttepartier sagde rigtig meget om, at nu skulle den offentlige sektor styrkes, at den offentlige sektor var udsultet og alle de der udsagn, som alle ved jeg er dybt uenig i.
Jeg mener, vi har et fantastisk samfund, jeg mener, vi har en meget, meget stor offentlig sektor, og hvis den er udsultet i Danmark, må resten af verden jo være ved at gå fuldstændig ned.
Jeg tror, vi alle sammen er enige om, at pengene skal tjenes først, og forudsætningen for at få råd til den her velfærd og det velfærdssamfund, vi jo alle sammen under en eller anden form går ind for, er også, at vi har råd til det. Jeg tillader mig at sige, at det jo ikke kan blive Arnes tur, og at det ikke kan blive alle mulige andres tur.
Udligningsreformen kræver også, at man hæver serviceloftet, hvis det skal give mening.
Jeg tænker bare: Hvor er det, alle de penge skal komme fra i en tid, hvor vi bliver presset på vores økonomi?
Kommer der en ny råderumsberegning, skal Danmark gældsættes yderligere?
Hvad skal der ske?
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
I forhold til det første er jeg stadig dybt uenig.
Jeg hører i dag, og jeg hørte også under forhandlingerne, at noget af det, som man var bekymret for, var, om man kunne holde den fulde afstand, og en fuld afstand må alt andet lige være sværere at holde, hvis det er 2 m, end hvis det er 1 m.
En af konsekvenserne af, at vi ikke var bekendt med Sundhedsstyrelsens nye retningslinjer, er jo, at Zoo ikke er åbnet.
Tværtimod har vi nu fået et påbud til de zoologiske haver mod at åbne.
For det første har jeg – og det nævnte jeg også under forhandlingerne – svært ved at forstå logikken i, at man må gå rundt i Frederiksberg Have, mens man ikke må være på den anden side af hegnet i Frederiksberg Have i København.
For det andet er det alvorligt, og et påbud signalerer jo reelt, at regeringen ikke ville tillade Zoo at åbne, hvis de havde gjort det tidligere, hvor påbuddet ikke var trådt i kraft.
Zoo må derfor nødvendigvis have krav på en erstatning, og det ville være ganske rimeligt, hvis kompensationen til Zoo og andre, der er blevet lukket ved påbud nu, bliver udbetalt med tilbagevirkende kraft fra den 11. marts.
Er statsministeren enig i det?
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-05-12:
Ja, og derfor mener jeg også, at forudsætningen for at have de der diskussioner – det er jeg enig med statsministeren i – er, at vi kender vores økonomi, og det er klart, at jo mere Danmark bliver gældsat, uanset hvor god økonomi vi har, jo større betydning får det for vores samfund.
Det får også en betydning for vores samfund, hvad råderummet egentlig er, og det er klart, at noget af det næste, der må komme, er selvfølgelig også en råderumsberegning fra Finansministeriet.
Den er ikke så nem at lave nu, som den måske vil være om en måned eller to eller tre.
Vi står jo også i en situation, hvor rigtig mange er sendt hjem på lønkompensation.
Vi skal huske hinanden på, at det er potentielt ledige lige om lidt, vi håber det ikke, men det kan det jo være, og når vi nu står i den situation, er det bare, at det undrer mig, at man så vil komme med flere løfter ud over det, der hæver omkostningerne i den offentlige sektor.
Det skal føre mig frem til det sidste spørgsmål, for jeg leder jo stadig efter en garanti for, at de virksomheder, der nu skal kæmpe for at komme op at stå, ikke får en – i gåseøjne – præmie, der hedder øget skattestigning, senere på året, altså at danskerne og virksomhederne ikke skal straffes med skatter og afgifter.
Kan statsministeren bekræfte, at det heller ikke kommer til at ske?
Mette Frederiksen (S), 2020-05-12:
Nu er det altså ikke en straf at betale skat.
Forudsætningen for det er, at vi betaler vores skat.
Selvfølgelig skal vi være opmærksomme, det gælder Folketinget, det gælder regeringen, på skatte- og afgiftsspørgsmålet, og i mine øjne er alle partier da forpligtet til nu at have i baghovedet, at en række virksomheder, der indtil for 3 måneder siden stod stærkt, knivskarpt, pludselig kan være i en situation, hvor forsyningskæderne ændres, hvor muligheden for afsætning og eksport ændres, og hvor den indenlandske efterspørgsel kan se anderledes ud, hvilket den globale også kan.
Jeg tænker, at alt, hvad der angår den økonomiske genopretning, ikke bliver, som man ville have gjort det før corona, for alle er i mine øjne forpligtet til at tænke nyt og selvfølgelig tage nogle særlige hensyn til dansk erhvervsliv i den særlige situation, vi er i.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Tak for ordet.
I søndags offentliggjorde Sundhedsstyrelsen ændrede anbefalinger, så afstandskravet som hovedregel bliver sænket fra 2 m til 1 m.
Vurderingen er nu, at social distance på 1 m er tilstrækkeligt til at forhindre smittespredningen.
Det er godt, for det gør det jo praktisk muligt at åbne meget mere af Danmark, end partierne blev enige om i torsdags på Marienborg.
Jeg har hørt, at statsministeren mener, at aftalen ville have været den samme, selv om 1-meterskravet havde været en del af drøftelserne.
Zoologiske haver, forlystelsesparker, museer, teatre og biografer ville kunne åbne på forsvarlig vis, hvis de skal indrette sig med et afstandskrav på 1 m frem for 2 m, for den samlede ramme for, hvor meget der ville kunne åbne, ville have været meget større.
Vi ville være nået frem til at kunne åbne langt mere, hvis vi var blevet indviet i Sundhedsstyrelsens konkrete planer i torsdags.
Det blev vi ikke; vi fik en løs forklaring på, at der ville komme nogle nye retningslinjer, men overhovedet ingen antydning af, at det ville blive en skelsættende ny kurs i forhold til afstandskravet.
Jeg har i dag – for at sige det, som det er – en oplevelse af, at vi har indgået en aftale om genåbningen på falske forudsætninger.
Jeg har derfor brug for et svar: Hvorfor bad statsministeren ikke Sundhedsstyrelsen om at redegøre for de ændrede afstandskrav før forhandlingerne i torsdags eller i det mindste under forhandlingerne?
Og hvis statsministeren torsdag ikke selv var bekendt med, at Sundhedsstyrelsens nye retningslinjer ville kunne indeholde et formindsket afstandskrav, så må man udlede, at Søren Brostrøm og Sundhedsstyrelsen opfandt de her nye retningslinjer over morgenkrydderen i løbet af weekenden.
Altså, er det sådan, Sundhedsstyrelsen arbejder i Danmark?
Vidste statsministeren virkelig ikke, at de her nye retningslinjer – fra 2 m til 1 m – var undervejs, da vi sad i forhandlingerne?
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-12:
Jamen vi vil nærme os emnet forsigtigt.
De næste par spørgsmål handler om coronakrisen, og det første er fra vores medlemmer, som vi jo spørger hver gang, om de har et spørgsmål til statsministeren, og den her gang vil de spørge statsministeren: Hvad har ministeren lært af coronakrisen, som regeringen kan bruge proaktivt i forhold til klimakrisen?
Kan vi se frem til mere konsekvente og måleffektive indsatser, f.eks. i forhold til at formulere dellove og delmål i klimaloven, nu, hvor vi ved, at regeringen, virksomheder, organisationer og borgere kan håndtere mere omfattende reguleringer, end vi faktisk drømte om?
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-12:
Jeg havde fornøjelsen af at have ministeren i samråd i efteråret om den her sag.
Det var så som standin for kulturministeren, men dog havde jeg fornøjelsen.
Så jeg kunne godt tænke mig, om ministeren kunne putte et par ord mere på, hvordan regeringen fremadrettet nu vil tilrettelægge arbejdet.
Jeg hører, at man nu vil gå i gang med noget arbejde, men er der en tidsplan for hvornår og i hvilken retning?
Jeg kan godt lide ordene om, at kommissionen ikke anbefaler mere lovgivning om det her, sandsynligvis, men kunne ministeren fortælle noget om, i hvilken retning det er, regeringen kigger?
Nick Hækkerup (S), 2020-05-12:
Jeg sagde ikke, at kommissionen – eller det er strengt taget et udvalg – ikke vil have frie hænder til at kunne anbefale mere lovgivning.
Den kommission, jeg snakkede om, var Ytringsfrihedskommissionen, som er kommet med deres redegørelse.
Men det er klart, at man jo må sige, at vi har konstateret, at der her er et område, hvor situationen, som den er nu, byder på nogle uhensigtsmæssigheder, som kræver, at vi gør noget politisk.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-12:
Tak for ordet, og tak for den positive tilkendegivelse.
Jeg håber jo, at det ender med, at vi kommer til at give ofrene nogle rettigheder her.
For det, alle organisationer siger, er, at jo længere tid det ligger på nettet – det delte nøgenbillede, eller hvad det nu kan være – jo større bliver spredningen, og jo sværere bliver det at slette det her digitale minde.
Og statsministeren var meget klar i foråret og sagde: Vi skal regulere det her område.
Så derfor ærgrer det mig jo selvfølgelig, at vi ikke er kommet længere nu her året efter.
Men kan ministeren sige noget om, hvornår vi kan forvente, at ofrene for de her delinger får noget hjælp, altså hvornår det udvalg kommer til at afrapportere?
Nick Hækkerup (S), 2020-05-12:
Det ville jeg gerne svare på, men ligesom med alt mulig andet har vi jo haft en coronasituation, som har betydet, at arbejdet har været sat i stå, og at perioden forlænges.
Og vi er jo først nu i gang med at få taget fat og få kigget ind i alle de forskellige problemstillinger, som har ligget uberørt hen.
Men efter min egen opfattelse er der ingen grund til ikke at skride hurtigt, så hurtigt som vel muligt, frem med det her arbejde.
Man må også sige, givet omstændighederne, at det i hvert fald er urealistisk, at der kan nå at komme regulering på den her side af sommerferien, men mon ikke den nye sæson er et rimeligt bud på, hvornår vi forhåbentlig kan være på plads med noget regulering.
Det, som man kan forestille sig besværliggør det, er, at det her er et meget komplekst område, og der er mange svære interesser, som krydser, men der skal ingen sendrægtighed være.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-12:
Jamen det lyder godt, for jeg tror, at der er rigtig mange ofre, der venter på at få muligheden for at tage kontrollen tilbage over det, der er sket, og det kan de altså bare ikke med den nuværende lovgivning.
Det er forbudt i vores straffelov at gøre de her ting, og det synes jeg også vi burde trække af på.
Nick Hækkerup (S), 2020-05-12:
Men der skal jo lovgivningsmæssig sanktionering til, når der bliver begået sådan nogle forbrydelser som det her.
Lad mig tage et eksempel, som jeg tror vi alle sammen kender, nemlig den såkaldte umbrellasag, hvor billeder blev delt rigtig, rigtig mange gange af unge mennesker, hvor der har været en del henvendelser, i forhold til om det ikke er for hårdt, at de skal straffes for det og betale erstatning, fordi de ubevidst eller uforvarende er kommet til at gøre det her, men hvor de alligevel bliver straffet.
Og der er det min holdning, at jamen sådan er reglerne – altså, når man gør det, må man tage sin straf.
Mette Frederiksen (S), 2020-05-12:
Jeg vil sige helt generelt, at den regulering, vi har set under coronakrisen, med tilhørende restriktioner vil jeg ikke foreslå overført til noget som helst andet.
Det var en helt ekstraordinær situation, og vi er stadig i en ekstraordinær situation, og den måde at tænke på, altså med forsamlingsforbud og andre restriktioner, skal vi ikke overføre til andre områder.
Men den her krise har lært os mange ting, og en meget, meget vigtig ting er jo, at Folketinget kan træffe utrolig store og svære beslutninger, når alvoren viser sig, og jeg synes, det er meget legitimt at sige, at noget af den alvor, vi har set i håndteringen af coronakrisen, nu også skal overføres til klimaområdet, fordi der dér er en krise, der altså kan være mindst lige så stor og på den lange bane endnu større.
Så det er jo i hvert fald en erfaring, vi kollektivt kan tage med os.
Torsten Gejl (ALT), 2020-05-12:
For at brede den samme sag lidt ud til resten af verden har jeg mit sidste spørgsmål her: Kan statsministeren bekræfte, at regeringen vil presse på, for at Europa-Kommissionens genopretningspakke bliver så grøn som mulig?
Vil regeringen f.eks. presse på, for at Kommissionens foreslåede taksonomi for bæredygtige investeringer bruges til at sikre, at genopretningen bliver tilstrækkelig grøn, eller f.eks. at man bruger eksklusionslisten fra Kommissionens forslag til Fonden for Retfærdig Omstilling, som udelukker investeringer i fossil energi?
Det var et spørgsmål med højt lixtal, så hvis statsministeren vil have det igen, kan vi tage det en gang mere.
Mette Frederiksen (S), 2020-05-12:
Jeg håber ikke, det er et udtryk for, at hvis der er høje lixtal, mener man ikke, at jeg forstår, hvad det er, der bliver spurgt om.
Det ville være lidt ærgerligt for landet, vil jeg sige.
Generelt vil jeg sige, at genopretningen af både dansk og europæisk økonomi skal være grøn, og det er der en stor opmærksomhed på i det europæiske samarbejde.
Og det er jo velkendt, at Danmark er et af de lande, der forsøger at presse på for at få både budgettet, men nu selvfølgelig også genopretningsspørgsmålet gjort grønt.
Så jeg kan bekræfte overordnet, at det er i den retning, vi arbejder, og det ser jo ud til at være med bred opbakning fra Folketinget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-12:
Men jeg synes jo, at grundlaget skal være i orden, og vi skal ikke hoppe fra sag til sag.
Nej, jeg synes, Venstre skulle tage og bakke op om, at vi får de ændringer i offentlighedsloven, som gør, at det for ethvert parti til enhver tid vil være muligt at få de oplysninger, man har brug for, for at kunne udføre sit politiske arbejde.
Det synes jeg sådan set er ret og rimeligt.
Så nej, jeg kommer ikke til at hoppe fra tue til tue for at understøtte Venstre i tilfældige politiske interesser.
Jeg synes, vi skal bringe grundlaget i orden, og det er det, der er det vigtige.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-12:
Er det så derfor, man ikke finder SF som medunderskriver på det her åbenhedsmanifest?
Er det, fordi man alligevel ikke sådan rigtig mener det, hvis det indbefatter, at man så skal kritisere regeringen?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-12:
Jeg aner sådan set ikke engang, om vi er blevet inviteret til at stå med på Venstres åbenhedensmanifest.
Så jeg synes egentlig bare, at Venstre skulle tage og bide til bolle, hvis man mener det med åbenhed alvorligt.
I stedet for at lave papirer i pressen skulle man sætte sig til et forhandlingsbord og sørge for, at det her bliver bragt i orden.
Rosa Lund (EL), 2020-05-12:
Tak for det.
Jeg vil egentlig gerne starte med at udtrykke min store overraskelse, men først og fremmest glæde over, at vi i dag behandler noget så usædvanligt som et fornuftigt beslutningsforslag fra Nye Borgerlige.
Tak for det.
Der står ikke et ord i hverken forslaget eller i bemærkningerne, som vi er uenige i i Enhedslisten, så vi kan bakke helhjertet op om forslaget.
Det har ikke undret os i Enhedslisten, at ministerbetjeningsreglen blev et af de helt store problemer i den offentlighedslov, der blev vedtaget med et foruroligende bredt flertal her i Folketinget tilbage i 2013.
I Enhedslisten var vi under lovbehandlingen meget kritiske og stillede et hav af spørgsmål, hvor den daværende ministers svar tydede på, at netop ministerbetjeningsreglen og andre problematiske paragraffer i lovforslaget ville føre til en langt større lukkethed i den offentlige administration og omkring den politiske proces.
Og alle de udvalgsspørgsmål, som forslagsstillerne til det her forslag henviser til i bemærkningerne, er da også stillet af Enhedslisten.
På den måde er vi rigtig glade for at kunne bidrage til Nye Borgerliges politiske arbejde.
Siden 2013 er det daværende brede flertal begyndt at smuldre, som vi også hører i dag.
Partier, der i kortere eller længere tid har siddet i regering i Danmark, er faldet fra et efter et.
Det gælder Det Radikale Venstre, SF og De Konservative.
Også Liberal Alliance, som jo i mellemtiden har siddet i en regering, som forsvarede den her lukkethedslov, er nu kommet tilbage på åbenhedsholdet med os andre.
Tak for det, og velkommen hjem!
Det er også dejligt.
Valget i 2019 endte jo desværre, kan man sige, med, at de to gamle magtpartier, Socialdemokratiet og Venstre, tilsammen fik et knebent flertal i Folketinget, og det har de også, selv om en enkelt Venstremand, nemlig hr. Marcus Knuth, på det seneste er blevet konservativ, og derfor – heldigvis, vil jeg sige – har ændret holdning til offentlighedsloven.
Men der er stadig et flertal, og den konstellation, hvor Venstre og Socialdemokratiet er de eneste, der bakker op om noget, ser vi faktisk kun i det her spørgsmål om offentlighedsloven, altså uden nogen andre partier, og det er lidt foruroligende, synes jeg.
I samtlige af de seneste 100 år har enten Socialdemokratiet eller Venstre siddet i regering i Danmark, og når det ene af de to partier har haft en periode i opposition, har de igennem 100 år vidst, at de igen kom i regering, når flertallet skiftede.
Den viden øger åbenbart ikke viljen til åbenhed, og der er desværre ikke noget, der tyder på – det har vi også hørt i dag – at Socialdemokratiet eller Venstre ændrer holdning til offentlighedsloven.
Meningsmålingerne i dag viser, at Socialdemokratiet i øjeblikket har en meget, meget stor opbakning fra vælgerne, og i Enhedslisten håber vi på, at Venstre ved næste valg går så massivt tilbage, at vi andre kan lave et flertal til at lave en ny offentlighedslov.
Det ville jo være dejligt.
I mellemtiden må vi nøjes med at markere vores holdninger, og det synes jeg er vigtigt, og det vil vi i Enhedslisten gøre i dag ved at bakke op om det her forslag fra Nye Borgerlige.
Tak for ordet.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-12:
Tak for det, og tak til fru Rosa Lund for opbakningen til Nye Borgerliges beslutningsforslag om at ændre offentlighedsloven og fjerne ministerbetjeningsreglen i offentlighedsloven.
Fru Rosa Lund får det til at lyde, som om det er helt på månen, at vi indimellem har fælles politiske dagsordener.
Jeg må bare minde om, at vi også har en kamp imod EU, som vi også står fælles om.
Der er vist også et tredje parti, der er fælles med os i den sag.
Så jeg tænker, at demokratiet er en mærkelig størrelse; somme tider finder vi sammen på tværs af partier, men når vi gør det, må det være sagen og ikke typisk blokpolitik, der er det vigtigste.
Rosa Lund (EL), 2020-05-12:
Det er jeg fuldstændig enig med fru Pernille Vermund i.
Jeg kan jo også komme på andre sager, hvor Enhedslisten og Nye Borgerlige er enige.
Det gælder f.eks., hvorvidt der skal laves besparelser af gruppestøttemidlerne, og det gælder, hvor mange privilegier vi skal have som folketingspolitikere, og hvor mange privilegier ministre skal have.
Så fru Pernille Vermund har fuldstændig ret.
Nogle gange mødes vi på tværs af vores ellers meget store uenigheder, vil jeg sige, og offentlighedsloven er et eksempel på det.
Naser Khader (KF), 2020-05-12:
Nye Borgerlige foreslår, at regeringen inden udgangen af 2020 pålægges at fremsætte et lovforslag om ophævelse af ministerbetjeningsreglen i offentlighedsloven.
Det er ingen hemmelighed, at Det Konservative Folkeparti gerne ser, at vi får taget et opgør med ministerbetjeningsreglen.
Derfor har vi også tidligere foreslået, at vi ændrer bestemmelsen om denne i offentlighedsloven i forbindelse med forhandlingerne om en ændring af hele offentlighedsloven.
Vi ønsker mere åbenhed.
Det er en vigtig del af vores demokrati.
Medier og borgere skal have mere indsigt i de politiske processer.
Da vores formand, hr. Søren Pape Poulsen, var justitsminister, prøvede han at få en helt ny offentlighedslov, der ikke kun omfattede en ændring af § 24, men også af § 22 og § 27, men uden held.
Det stod i øvrigt også i grundlaget for VLAK-regeringen, at offentlighedsloven skulle ændres.
Så en ny offentlighedslov er vores ambition.
Når det er sagt, kan vi ikke støtte Nye Borgerliges beslutningsforslag, dels fordi vi vil have en helt ny offentlighedslov, der omfatter det hele, dels fordi vi er bundet af et forlig om den eksisterende offentlighedslov, og vi har ikke som SF og Radikale forladt forliget.
Så længe vi er bundet af forliget, kan vi altså ikke støtte ændringen af et enkelt element.
Ændringer af loven kan kun ske, hvis der er enighed blandt forligspartierne.
Derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.