Jens Joel (S), 2021-12-03:
Tak til formanden for ordet, og tak til udenrigsministeren for redegørelsen til Folketinget.
Det er jo altid dejligt at kunne starte sin fredag med en diskussion om det europæiske samarbejde og Danmarks rolle i det.
Det er vigtigt, og det har det været i mange år, men jeg tror også, at der lige for tiden er rigtig mange ting, der understreger, at det er om muligt endnu vigtigere nu, end det har været tidligere.
Det er klart, at coronapandemien har fyldt rigtig meget i EU-samarbejdet det seneste år.
Covid-19 er selvfølgelig en fælles og grænseoverskridende udfordring, og EU har også været en helt central arena for Danmark og de øvrige medlemslande.
Man har samarbejdet, koordineret og hjulpet hinanden igennem pandemien.
Først gjaldt det om at sikre forsyningsvejene for fælles indkøb, medicin og værnemidler.
Så var der indkøb og udrulning af vacciner, og med implementeringen af det europæiske coronapas kan man sige at man også har været med til at hjælpe de europæiske borgere tilbage til en form for normalitet, ligesom det – set med mine øjne – har været ekstremt vigtigt, at man også har stået samlet omkring det, man kunne kalde den økonomiske genstart, genopretningen af økonomien.
Jeg synes, det er værd at notere sig, at den succesfulde økonomiske politik, som vi med et bredt flertal i Folketinget har ført herhjemme, hvor vi får sparket gang i økonomien, i virkeligheden også har været noget af det, som man har kopieret på EU-niveau.
Derfor er der heldigvis også meget, der tyder på, at vi kan få genoprettet de europæiske økonomier hurtigere, end vi ellers havde kunnet.
I forhold til klimakrisen er det klart, at det jo i sagens natur er et grænseoverskridende problem.
Jeg er glad for, at det med Danmarks og andre landes pres er lykkedes at få hævet EU's klimaambitioner.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi gerne havde set, at man var gået endnu længere, men det er klart, at hvis vi for alvor skal gøre noget ved klimaet og rykke på den her dagsorden, er EU instrumentelt.
Det er ekstremt vigtigt for os, og det er også klart, at for et lille land som Danmark, der gerne vil gå forrest og skubbe på, og som også er et af de lande, der har virksomheder, der kan levere de grønne løsninger, er der en soleklar interesse i, at EU går forrest i klimakampen for at redde klimaet, men vi har også en erhvervspolitisk interesse i forhold til at skabe arbejdspladser i, at EU's ambitioner bliver så høje som muligt.
Så har jeg lyst til at nævne et andet område, som jeg synes fylder mere og mere, og heldigvis for det, for vi er mere og mere presset på det område.
Det er hele spørgsmålet om det digitale, om techgiganterne, og det handler jo om – jævnfør det, som også er foreslået nu fra EU's side, altså det, der hedder Digital Services Act – hvordan man sikrer, at vi ikke på de digitale platforme bliver oversvømmet af produkter fra andre steder i verden, som ikke lever op til de forbrugerbeskyttelseskrav, de standarder og sikkerhedsmæssige og sundhedsmæssige krav, som vi har i Europa.
Men det handler også om, hvordan vi får tæmmet de techgiganter, som i alt, alt for lang tid og i for høj grad har haft frit spil til at drive forretning på noget, som i virkeligheden også er med til at undergrave vores demokratier.
Det er, når der er vanskeligheder med at få de største techgiganter til at betale skat.
Alle de her ting kan og skal vi selvfølgelig diskutere og regulere i Danmark, men det er klart, at det effektive svar på en regulering af de grænseoverskridende techgiganter selvfølgelig også er en grænseoverskridende regulering og et grænseoverskridende samarbejde.
Noget andet, der i sagens natur er grænseoverskridende og desværre også meget aktuelt, er jo hele spørgsmålet om irregulær migration og det, at vi ser ikke bare flygtningestrømme, som man jo har set i mange år som resultat af krige og konflikter rundtomkring, men også nu i virkeligheden flygtninge, der bliver brugt som redskaber af despoter og diktatorer i forskellige af EU's nabolande til at prøve at presse EU og sætte hårdt ind for at destabilisere Europa.
Vi er i sagens natur nødt til at beskytte vores grænser, men vi er også nødt til at erkende, at det både og først og fremmest er en tragedie, for de mennesker, det går ud over, men jo også en falliterklæring for det asylsystem, vi har.
For at være helt ærlig synes jeg egentlig, det er en lille smule useriøst, hvis vi her i Folketingssalen skal stå og sige, hvad det er for nogle lande, der har krav på, at vi modtager kvoteflygtninge.
Den diskussion synes jeg egentlig man skal henlægge til et andet sted.
I Yemen har der været store, store humanitære katastrofer i en del år, og det sker alle mulige steder, og det bliver lidt styret af, hvem det er, der banker på, altså dem, vi taler om, og nogle gange bliver det lidt styret af, hvor vi selv har været aktive, eller hvad vi ved mest om, hvad der fylder mest i de danske medier.
For at være helt ærlig synes jeg egentlig, at det er meget fornuftigt, at det er udlændinge- og integrationsministeren og myndighederne, som ligesom kommer med et forslag til, hvilke flygtninge og kvoteflygtninge vi synes vi bedst kan tage.