runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2017-04-18:
Nu bad jeg jo ikke ordføreren om at gøre rede for Dansk Folkepartis syn på tingene.
Jeg spurgte ordføreren, om ordføreren var rigtig godt tilfreds med, at han har fået et forslag til vedtagelse med, som finansministeren kan tage med i lommen, hvor der ikke er nogen som helst konkrete krav til, hvordan regeringen skal sikre en god velfærd i kommunerne, heller ikke på ældreområdet.
Og det kan jeg så høre at ordføreren, som ikke repræsenterer regeringen, men et regeringsparti, er rigtig godt tilfreds med, fordi der jo ikke er noget som helst konkret i det her forslag til vedtagelse.
Regeringen kan gøre, hvad den vil.
Og uanset hvilken aftale regeringen kommer hjem med, har Dansk Folkeparti nu skrevet under på, at så stemmer de for den – også selv om det kommer til at gå ud over ældreområdet igen igen, for det er jo det nøgne indhold i det forslag til vedtagelse.
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Altså, jeg kan ikke helt følge rationalet, i forhold til at det igen skulle gå ud over ældreområdet, eller hvad det var, hr. Finn Sørensen her kom med i sit sidste postulat.
Vi har den ambition i den borgerlige lejr – og det er jo så det, vi er blevet enige om i det forslag til vedtagelse – at der skal være en økonomisk ansvarlig ramme omkring den økonomi, som vi har for det her land, herunder også for kommunerne, der jo som bekendt administrerer omkring halvdelen af den offentlige økonomi, og at der samtidig skal være mulighed for, at man kan have et fortsat bedre serviceniveau.
Og som jeg sagde i min tale for lidt siden, er pengene trods alt ikke alt – de er selvfølgelig en forudsætning i en vis udstrækning, men det handler også om, hvad man får for pengene, og det er også det, som jeg mener der kan ligge i, at man siger: Hvad er det for en service, vi skal have – ikke kun målt i kroner og øre, men i reel service ude hos borgerne?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-04-18:
Men ud over at ordføreren selv i et tidligere indlæg har gjort gældende, at den der afbureaukratisering vil det være alt for tidligt at tage hul på, minder jeg blot om, at det jo ikke er en ny diskussion.
Altså, vi har diskuteret afbureaukratisering i årevis, og vil ordføreren ikke medgive, at det rigtig meget ligner fugle på taget, så længe vi ikke har nogen konkrete bud på, hvordan vi kan få omdannet bureaukrati til rigtige penge, som vi kan bruge til varme hænder?
Jeg kan i øvrigt oplyse ordføreren om, at den pågældende kommune rigtig gerne vil bibeholde den 24-7-ordning, der er for handicaphjælperen, men er i tvivl om, om pengene faktisk kan række til det.
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Nej, det hører jeg nemlig heller ikke SF's ordfører sige, og derfor er vi også enige om, at det kan lade sig gøre, vel at mærke hvis man gør et ordentligt og systematisk arbejde, og det er det, som regeringen har sat i værk.
Så vil jeg bare sige, at når man får held med at få frigivet 1 mia. kr., hvor man siger, at den halve milliard i udgangspunktet går tilbage til kommunen, så kan den anden halve milliard gå til andre områder – men måske også til kommunen, hvis der er behov for det.
Jeg har en hustru, der er sygeplejerske på et offentligt hospital, og jeg skal hilse og sige – fra hende i hvert fald, og jeg tror på hende – at de også løber stærkt.
Så der kunne der også være et behov for, at man skulle sætte yderligere ind, og det kunne være den anden halve milliard, man skulle investere der, eksempelvis.
Så på den måde synes jeg, det er meget fornuftigt, at man med den aftale, der er indgået, kan kanalisere de frigjorte midler – i hvert fald halvdelen af dem – hen, hvor man kan se at der er et stort behov, eksempelvis i kommunerne, eksempelvis på sundhedsområdet, eksempelvis et andet sted.
Susanne Eilersen (DF), 2017-04-18:
Tak for det, og tak for ordførerens tale.
Når ordføreren nu snakker om borgernær velfærd, og da jeg før, da jeg var på talerstolen, pointerede, at borgernær velfærd også er udgifter til flygtninge og migranter, kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren om noget.
Hvis nu hr. Hansen ligger i sin seng på plejecenteret med en våd ble og ikke kan blive skiftet og han så får at vide, at servicerammen er steget med 1 pct. ude i kommunerne, men at de bare er gået til ekstra boligydelse til flygtninge, er den borgernære velfærd så blevet forøget for hr. Hansen?
Finn Sørensen (EL), 2017-04-18:
Det er den sandsynligvis ikke.
Og hvis jeg så bliver spurgt om, hvordan det kan være, at det går så galt, vil jeg svare, at det nok er, fordi der er et eller andet flertal, der har hjulpet en eller anden regering igennem med, at kommunerne ikke skal have flere penge end som så.
Og det er i hvert fald ikke Enhedslisten.
Susanne Eilersen (DF), 2017-04-18:
Så vil jeg spørge ordføreren om noget helt andet.
Ordføreren har så travlt med, at man skal stemme imod den her økonomiaftale, som kommunerne og KL laver hvert eneste år, men som der er tradition for bliver bakket op, fordi der er kommunalt selvstyre.
I forbindelse med vores tiltro til, at KL også kan lave en aftale, har Dansk Folkeparti stemt for den her aftale, som kommunerne og KL har lavet.
Har ordføreren ikke tiltro til, at KL og det kommunale selvstyre kan løfte nogen former for forhandlinger selv?
Finn Sørensen (EL), 2017-04-18:
Det har vi da bestemt, og vi har heller ikke noget princip om, at man altid skal stemme imod økonomiaftaler, når de kommer op i form af et aktstykke i Finansudvalget.
Det er faktisk heller ikke vores praksis.
Jeg kan da nævne et eksempel under Thorningregeringen, hvor vi faktisk stemte for, fordi der var en alt for beskeden, men trods alt en klar forbedring af kommunernes økonomi i det aktstykke, vi stemte for.
Men vi har heller ikke som Dansk Folkeparti et princip om, at vi på forhånd melder ud, at uanset hvad for en aftale, der kommer, stemmer vi for den, for det vil jo lægge et voldsomt pres på kommunerne, især når man sender regeringen i byen med sådan et stykke papir, hvor der slet ikke er nogen konkrete krav, der kan sikre en bedre velfærd i kommunerne.
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Se, det er jo heldigvis kommunen, som lokalt også skal være med til at prioritere det.
Men lige præcis sådan et eksempel, som bliver bragt frem her, understreger jo med al tydelighed behovet for, at vi får frigivet nogle midler, som i dag måske går til at efterleve bøvlede regler og andet, og til gengæld får nogle flere midler til at kunne sætte ind eksempelvis på handicapområdet, eller hvor der ellers kan være et stort behov for det.
Så det synes jeg egentlig er et rigtig fint eksempel, som understreger min pointe fra før.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-04-18:
Tak for det.
Jeg hæftede mig også ved, at ordføreren sagde, at penge ikke er alt, og det er jeg faktisk enig med ordføreren i.
Viljen er nemlig mindst lige så vigtig.
En god ven, som er afhængig af handicaphjælp – det, der hedder BPA-ordning – 24-7, fortalte mig her i påsken, hvordan han blev stresset af, at man havde en evindelig diskussion om, hvorvidt han kunne regne med at blive ved med at have sin faste hjælper, sin faste egen hjælper, om natten.
Og den hjælp er han dybt afhængig af, fordi det er en forudsætning for, at han stadig væk kan være udhvilet og passe sit job.
Der er alt for få nattevagter i hjemmeplejen, siger han, og det betyder, at han kunne risikere, at der kunne gå meget lang tid, før han fik hjælp til et toiletbesøg.
Jeg har godt noteret mig, at ordføreren ikke vil komme med et bud på, hvad afbureaukratiseringen så kunne handle om, men kunne ordføreren så måske komme med et bud på, hvad det helt konkret er for en service, som borgeren kan vente sig, når den næste KL-aftale er i hus?
Og kan min egen gode ven f.eks. regne med sin faste hjælper i nattevagt i fremtiden også?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-18:
Ordføreren har fuldstændig ret i, at penge ikke er alt, men det er penge, der betaler pædagogens løn og sosu-assistentens løn.
Og vi ser bare masser af eksempler derude på, at der er for mange børn pr. pædagog.
Der er sosu-assistenter og andre, som også løber rigtig, rigtig stærkt.
Det koster altså nogle penge at have nok ansatte.
Hvis man for alvor vil frigive nogle midler og ikke bare kalde det effektiviseringer, som man gør med det nye moderniseringsprogram, skal der jo ske noget reel afbureaukratisering.
Og hvis der gjorde det, ville der blive frigivet nogle midler.
Men alle de gange, vi har haft ældreministeren i samråd, fordi hun lovede afbureaukratisering, har vi jo ikke kunnet få nogen konkrete svar.
Vi kan heller ikke få nogen konkrete svar fra finansministeren.
Vi kan heller ikke få nogen konkrete svar fra økonomi- og indenrigsministeren.
Vi kan ikke få nogen svar fra nogen af ministrene, som hele tiden siger, at de her penge skal findes via afbureaukratisering.
Så nu vil jeg gerne høre ordføreren for Venstre: Hvor skal vi konkret afbureaukratisere?
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Jeg vil bare starte med lige at svare.
Altså, når nu SF's ordfører her kerer sig meget om, hvor mange pædagoger vi har, er det jo ikke så mange år siden, at SF selv sad i regering og selv var en del af et flertal.
Og man kan bare spørge modsat, om der kom flere eller færre pædagoger i den periode.
Jeg kan godt give svaret.
Der kom færre pædagoger.
Hvor skal der så helt konkret ske en afbureaukratisering?
Jamen jeg synes da, det ville være forkert, hvis jeg skulle stå og komme med 10 bud eller 30 bud på det, for det er jo ikke mig, der arbejder ude i den borgernære velfærd, kan man sige.
Det er jo netop dem, der bør komme med dem, og som bliver inviteret af innovationsministeren i det her reformforløb til at skulle komme ind og forklare og fortælle, hvor de mærker skoen trykke.
Det synes jeg da er en rigtig måde at gøre det på – at gøre det helt systematisk og komme rundt i alle kommuner, som jeg kan forstå ministeren er på vej rundt i; få talt med de mennesker, organisationer osv., som har med det her at gøre, og få samlet det sammen og så få lavet en ordentlig reform omkring, hvordan vi får afbureaukratiseret og får frigivet de midler, som så i stedet for kan gå til rigtig velfærd, om man så må sige, i stedet for til kold administration.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-18:
Undskyld, formand.
Jeg skal huske at trykke to gange.
Det var ikke under SF-R-S-regeringen, man havde forskellige ordninger.
Nu kalder man det moderniserings- og effektiviseringsprogrammet, og man siger, at der kan effektiviseres for 1 mia. kr.
Så snupper regeringen halvdelen, og den kan de så bruge til at nedsætte arveafgiften, eller hvad de nu finder på.
Man kan bruge den til alt muligt, og kommunerne kan bruge den anden halvdel.
Det var jo ikke under den tidligere regering eller den tidligere-tidligere regering.
Det er under den nuværende regering.
Derfor spørger jeg bare helt nysgerrigt: Hvor skal der afbureaukratiseres?
Det må vi vel godt få svar på, når vi får at vide, at det her ikke er besparelser, men at det er afbureaukratisering.
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Jeg tror, man skal være meget blind og måske også politisk døv for ikke at kunne se de mange eksempler, der bliver rullet frem af forskellig karakter.
Det kan være mange ting.
Men jeg synes, det ville være forkert af mig at skulle stå her og spille klogeåge og vide, præcis hvor det så er, man lige skal starte, og hvor det er, at de 10 eller 20 eller 100 eksempler skal være.
Jeg synes, at det egentlig er meget fornuftigt og positivt, at innovationsministeren og dermed regeringen tager det alvorligt og er helt systematisk i det arbejde, der nu bliver tilrettelagt.
Det er ikke tilfældet nu.
Kristian Hegaard (RV), 2017-04-18:
Tak for det.
Ordføreren lyder som en meget stor fortaler for effektiviserings- og moderniseringsprogrammet.
Der var jo sidste år en meget ophedet debat om omprioriteringsbidraget, som regeringen klogelig valgte at droppe.
Til gengæld indførtes så det her nye begreb i økonomiaftalen med den noget mindre mundrette titel effektiviserings- og moderniseringsprogrammet.
Mener ordføreren, at der er forskel på de to ting, eller er det kært barn med mange navne?
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Jeg synes nu nok, at når man kigger på, hvad der ligger i moderniserings- og effektiviseringsbidraget, så er det jo målrettet.
Altså, de midler skal netop frigives, som jeg havde en dialog med fru Lisbeth Bech Poulsen om for et øjeblik siden, fra bl.a. regelforenklinger.
Det kunne de sådan set også godt have været tidligere, men det kunne have været i mere bred forstand.
Der kunne også have været tale om, at kommunerne havde valgt egenhændigt at skære ned i deres budgetter, uden at man ligesom satte noget andet i stedet.
Her taler vi om, at det er en gensidig aftale, hvor kommunerne skal kigge på, hvordan de håndterer tingene, men hvor vi også fra Folketingets og regeringens side skal se på de regler, som vi så har stillet op for kommunerne, for, hvordan de skal administrere, og hvad det er for nogle krav, vi stiller til kommunernes og medarbejdernes dokumentation, og hvad det nu hedder alt sammen.
Så det synes jeg sådan set er en anderledes måde at se det på og dermed en anderledes måde at få frigivet den milliard på, som vi taler om her, og som dermed kan være en milliard, der kan bruges til netop borgernær velfærd, som borgerne kan mærke, i stedet for til måske lidt mere ineffektive arbejdsgange og bureaukratiske regler, som skal efterleves.
Kristian Hegaard (RV), 2017-04-18:
Når man har ønsket det her effektiviserings- og moderniseringsprogram så indædt, må man jo have gjort sig nogle tanker om, hvor man mener at kommunerne i de senere år ikke har omprioriteret, ikke har moderniseret, ikke har effektiviseret.
Hvor er det, ordføreren helt konkret forestiller sig at den her milliard skal findes?
Ordføreren må gerne lege klogeåge over for mig.
Jeg er ny, så jeg lader mig gerne informere om, hvor pengene helt konkret skal findes henne.
Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Jeg tror, det ville være første gang i verdenshistorien, hvis enhver form for udvikling i, hvordan man kan anvende midler effektivt, ville stoppe pr. dags dato.
Det tror jeg det ville.
Der sker jo heldigvis – og godt for det – hele tiden en udvikling, f.eks. teknologisk, og man bliver dygtigere.
Jeg nævnte, at man har 98 kommuner, som gør tingene forskelligt, og det lærer man selvfølgelig også af.
Så på den måde fortsætter udviklingen jo, heldigvis, og dermed også muligheden for, at vi kan frigive de midler, men vel at mærke hvis vi arbejder med det systematisk, og det er det, som innovationsministeren er sat i spidsen for at kunne gøre.
Kristian Jensen (V), 2017-04-18:
Det, jeg har henvist til, er statens ejerskabspolitik, som blev lavet af den daværende regering i april måned 2015, hvor man fastlægger en række kriterier for, præcis hvordan man i de statsejede selskaber har en politik for, hvordan aktieprogrammer og medarbejderaktieoptionsordninger skal være for at nå det samme mål, som ligger bag ved, og som ligger i formålet, nemlig at vi ikke kommer i en situation a la noget af det, man har set på det private marked.
Jeg er så helt enig i, at vi ikke skal blande os i, hvordan private virksomhedsejere vælger at lave en aflønning af deres medarbejdere.
Vi skal blande os i, hvad beskatningen af det er.
Det har skiftende Folketing også gjort undervejs i form af beskatningsformer af aktieoptionsprogrammer.
Men vi skal ikke blande os i indretningen, altså om de må lave dem eller ej.
Det skal de selv stå til ansvar for over for markedet og over for de øvrige aktionærer.
Men det, jeg henviser til, er pjecen fra for godt 2 år siden, der fastlægger, hvordan statens aktieog ejerskabspolitik skal være i de statsejede selskaber.
Karin Nødgaard (DF), 2017-04-18:
Forslaget, som vi behandler her, har til formål at genoprette den tidligere retstilstand, så det fremover klart fremgår, at der bliver ret til mellemkommunal refusion fra den anbringende kommune for den kommune, hvori efterværnet finder sted.
Årsagen er jo, som vi lige har hørt – og det er meget teknisk – at Ankestyrelsen har truffet en principafgørelse, der indebærer, at der ikke er ret til refusion.
Det er sket, fordi Ankestyrelsen har vurderet, at lovtekstens ordlyd ikke giver hjemmel til at pålægge den anbringende kommune at betale refusion.
Og nu bliver der så genetableret den her adgang, så der også dermed bliver skabt nogle klare regler for tilbagebetaling, også af den refusion, der er betalt.
Jeg kan sige, at Dansk Folkeparti bakker op om lovforslaget, for det betyder jo netop, at det nu sikres, at kommunerne ikke går hen og blive uenige om, hvem det egentlig er, der skal betale for det her efterværn.
Efterværn er jo meget vigtigt i forhold til de her sårbare unge, som lige pludselig bliver 18 år.
Hvad skal der så ske, og hvad kan man gøre fra samfundets side for at støtte dem?
I Dansk Folkeparti mener vi helt klart, at det er vigtigt at sikre, at der bliver en god overgang fra det at være barn og ung og så til at blive voksen, og at det ikke må blokeres af nogle stridigheder om betaling af et mellemværende mellem kommunerne.
Lovforslaget skal selvfølgelig igennem den her vej med behandling i Folketinget osv.
Det er rigtig fint, men vi håber ikke, at der nu vil være yderligere barrierer i forhold til de unge mennesker, som får et efterværn.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-18:
Når Nets bliver nævnt i bemærkningerne til forslaget, er det, fordi det måske er den sag, der sådan for nylig har vakt mest opsigt, i forhold til hvordan vi har kunnet se optionsprogrammer udført i praksis, altså at man er en heldig pressechef, der lægger nogle penge, og det bliver mangedoblet flere gange.
Jeg tror i hvert fald, at der, da Nets blev børsnoteret, var nogle aktionærer, der fik sig en over næsen.
Der var i hvert fald en vis utilfredshed.
Men når vi fremsætter beslutningsforslaget kun om delvis statsejede selskaber, er det også, fordi vi tænkte, at det nok ikke går, at vi laver lovgivning for alle typer selskaber.
Det får vi nok ikke et flertal til.
Men det er jo præcis lovgivningen, vi gerne vil lave om.
Jeg er fuldstændig uenig med finansministeren, når han siger, at det vil have den modsatte effekt.
Det er jo et problem, at folks privatøkonomi kan komme ind og være til gene for både virksomheden og medarbejderne og i sidste ende for samfundet og skatteborgerne generelt.
Lotte Rod (RV), 2017-04-18:
Da jeg først så det her lovforslag, var der er også nogle alarmklokker, der ringede hos mig, fordi det jo risikerer at være en indskrænkning i selvejet og kan gå ud over de meget vigtige investeringer på uddannelsesområdet.
Men omvendt har jeg det også sådan, at jeg deler det princip, som regeringen lægger til grund her, at det jo er mest logisk, at vi er i samme båd, når nu pengene kommer herindefra, forstået på den måde, at der jo egentlig er noget underligt i, at man som ungdomsuddannelse kan få lov til at bygge det, man gerne vil, for sine penge, med den konsekvens at kommunerne jo så kan risikere at blive spundet tilsvarende ind og dermed ikke have mulighed for at renovere deres folkeskoler.
Det skal der være en eller anden fælles balance i
Derfor har vi det i Radikale Venstre med det her forslag, som vi også havde det med det sidste forslag, nemlig at vores stillingtagen afhænger af detaljen, fordi det jo er detaljen, der afgør, om vi tror på, at det her kommer til at fungere på skolerne eller bliver unødvendig bureaukratisk.
Som REU bl.a. påpeger i et af høringssvarene, skal reguleringen af investeringerne ske i respekt for selvejet og i dialog med bestyrelserne, og institutionerne skal inddrages tæt i det videre arbejde med udmøntningen af modellerne.
Det er vi i Radikale Venstre meget enige i.
Derfor synes jeg, der kunne være en overvejelse i, at vi ikke bare bruger udvalgsbehandlingen til at stille spørgsmål, som vi plejer at gøre, men måske i stedet hiver nogle af nøglehøringsparterne ind til en konkret diskussion af, om vi kan lave nogle ændringsforslag, som kan forbedre det her lovforslag.
Det ville vi i Radikale Venstre tro var en god vej at gå.
Merete Riisager (LA), 2017-04-18:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til de partier, der bakker op om dette lovforslag om at indføre investeringsrammer på selvejeområdet.
Med forslaget får vi mulighed for at skabe overblik over de budgetterede udgifter til bygninger og anlæg på det statsfinansierede selvejeområde i Danmark.
Det giver bedre mulighed for politisk prioritering af investeringsomfanget i staten.
Lovforslaget er fremsat som et led i udmøntningen af finanslovsaftalen for 2017.
Staten står over for en udfordring i forhold til offentlige investeringer i bygninger og anlæg.
Budgetloven fordrer nemlig, at der sættes en fast øvre grænse for de offentlige investeringer i stat, regioner og kommuner, som ikke må overskrides.
De statsfinansierede selvejende institutioners investeringer indgår i de samlede offentlige investeringer.
Uddannelsesinstitutionerne disponerer i dag frit inden for deres formål, når de anvender tilskud, indtægter og kapital under et, men indtil nu har staten ikke kunnet foretage en samlet prioritering af de offentlige investeringer, fordi de statsfinansierede selvejende uddannelsesinstitutioner i modsætning til andre større offentlige områder ikke har været underlagt en samlet prioritering af de offentlige investeringer.
For at sikre, at statens investeringsramme ikke overskrides, er der behov for at indføre styringsmæssige rammer for investeringer på det statslige selvejeområde, så investeringerne på det statslige selvejeområde kan reguleres på lige fod med de øvrige områder.
Kort og godt skal vi sikre, at de selvejende institutioner ikke bruger flere penge på investeringer i bygninger og anlæg, end der er råd til inden for budgetlovens rammer.
Med lovforslaget etablerer vi hjemmel til, at den til enhver tid siddende undervisningsminister kan pålægge de statsfinansierede uddannelsesinstitutioner at tilpasse, udskyde eller standse planlagte investeringer – vel at mærke, hvis de samlede investeringer overstiger den flerårige investeringsramme, der fastsættes på de årlige finanslove.
Det er vigtigt at understrege, at lovforslaget ikke i sig selv fører til begrænsning i institutionernes mulighed for at foretage investeringer.
Niveauet for investeringsrammerne fastsættes på de årlige finanslove.
Med lovforslaget foreslår vi også, at der etableres hjemmel til, at institutionerne efter anmodning fra undervisningsministeren skal indberette investeringsbudgetter og regnskabstal.
Indberetningerne er nødvendige for, at ministeriet kan føre løbende tilsyn med udviklingen i institutionernes investeringsbehov.
Det giver et overblik, og det giver mulighed for at sætte ind i tide med en dialog med institutionen om investeringsrammens størrelse og udmøntning.
Bemyndigelsen vil kunne bruges til løbende at tilpasse administrationen, så den fungerer mest hensigtsmæssigt.
Tak for de drøftelser, vi har haft her i salen i dag.
Jeg ser frem til eventuelle spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Det er en overordnet betragtning, der her er tale om.