runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-05-10:
Det er godt at høre, at der ikke bliver en pause i den danske udbygning med vindkraft.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kan se nogle muligheder for, at man kan sikre udbudsvilkår eller generelle vilkår, så kommuner i højere grad kan deltage i den vedvarende energiudbygning.
Der er en række kommuner, som faktisk har ønske om at komme frem til at eje vindmøller, og som indimellem ikke lykkes med det, men hvor vi jo har et kæmpe potentiale, hvis vi kan få alle kommuner med til at være aktive medspillere i den videre opsætning at landvind.
Lars Christian Lilleholt (V), 2017-05-10:
Regeringen finder ikke, at det er nogen primær kommunal opgave at drive vindenergi eller solenergi for den sags skyld.
Den kommunale opgave er at sørge for vores velfærd, for at kommunerne fungerer, regioner osv. fungerer med de opgaver, som de har.
Det at drive vindmølleparker er efter regeringens opfattelse en privat opgave.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-05-10:
Hvad vil ministeren gøre for at fremme store varmepumper i de naturgasfyrede decentrale kraftvarmeværker og i de store fjernvarmeværker inden 2020?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-05-10:
Jeg synes, det er påfaldende, at ministeren er ligeglad med, om forskningen i landdistrikter indgår i et Danmark i balance, altså ligeglad med, om den foregår i tyndt befolkede områder eller i en af landets store byer.
Det er jeg helt uenig i.
Altså, jeg bor selv for nuværende i Kolding og har tidligere boet i Vestjylland, og det er jo helt åbenlyst, at man bliver formet af, hvad man læser i avisen, og at man bliver formet af de mennesker, man er omgivet af.
Og jeg er helt overbevist om, at vi får den bedste forskning i landdistrikternes forhold, hvis forskningen foregår fra en by, som ligger relativt tæt på de landdistrikter, som jeg tror vi har en fælles holdning til skal løftes.
Så det undrer mig, at ministeren ikke kan opdrive nogen politisk holdning til, at det selvfølgelig – hvis vi ønsker et Danmark i balance – også skal være sådan, at der forskes i landdistrikterne tæt på landdistrikterne.
Thyra Frank (LA), 2017-05-10:
Der er ikke nogen regler om, at de – det gælder både kommunale plejehjem og friplejehjem – ikke må indrette sig sådan, at de kan lave mad til ældre, der kommer på plejehjemmet og spiser.
Simon Kollerup (S), 2017-05-10:
Jeg tror, at vi er nødt til lige at komme det lidt nærmere her til allersidst, for jeg savner jo at forstå det.
Plejehjemslederen ønsker en ny mulighed og siger altså, at lovgivningen står i vejen for at lade de ældre komme ind og spise med mod betaling.
Og ministeren siger så i interviewet, at »det ville være hammergodt, hvis man gjorde det«.
Så jeg er lidt tvivl om, hvor miseren er opstået, og hvad der er problemet her.
For jeg troede jo ligesom plejehjemslederen ikke, at man måtte, og det troede ministeren tydeligvis heller ikke under besøget, men det må man så godt alligevel.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-10:
Jeg vil godt kvittere for ministerens udsagn.
Om det sådan er en åben dør?
Sådan har jeg nu ikke oplevet det.
Jeg er rendt ind i den lukkede dør mange, mange gange lige nøjagtig i forhold til den her diskussion, nemlig af det problem, at hvis Ankestyrelsen og de civile domstole godkender den praksis i kommunerne, som vi har set så mange eksempler på, så er det nødvendigt at kigge på lovgivningen.
Men jeg kvitterer for, at der er kommet den melding fra ministeren, og det vil jeg selvfølgelig følge ganske tæt.
Så vil jeg bare sige, at jeg mener, jeg udtaler mig på et oplyst grundlag i den her sag, og jeg håber også, at ministeren vil gøre sig den ulejlighed selv at læse Ankestyrelsens praksisundersøgelse, for så tror jeg, der er nogle eksempler, der vil få nakkehårene til at rejse sig på ministerens hoved, nemlig når han ser de tilfælde, hvor Ankestyrelsen siger til meget, meget alvorligt syge mennesker: Der burde kommunen ikke have givet førtidspension.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-05-10:
Tak for det.
Vi kommer ikke i dag, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, til at diskutere Ankestyrelsens forskellige afgørelser.
Det gør vi, når notatet foreligger.
Så kan vi gå dem igennem en for en.
Jeg kender hr. Finn Sørensens ildhu og ihærdighed, og jeg vil sætte stor pris på, at vi så kan få en oplyst diskussion.
Det kan jo også komme dertil, at selv hr. Finn Sørensen måske måtte blive klogere, i forhold til hvad Ankestyrelsen helt præcis har truffet afgørelse om.
Det kan man ikke udelukke, og det ville være til gavn for os alle.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-05-10:
Hvad er ministerens syn på problemet med udenlandske lastbilchauffører, der ikke overholder reglerne for køre-hvile-tids-bestemmelserne, samt på de mulige løsningsmodeller, som er blevet nævnt, eksempelvis højere bøder for hvil i lastbilen og opførelse af hvilebygninger på industrigrunde?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-10:
Tak for spørgsmålet.
Reglerne om chaufførers køre- og hviletider er fastlagt i køre- og hviletidsforordningen.
Sanktioneringen af overtrædelse af disse regler fastsættes derimod i national ret.
Regler er naturligvis til for at blive overholdt, og det kan have væsentlig indvirkning på trafiksikkerheden, hvis en chauffør f.eks. er træt og derfor uopmærksom i trafikken.
Jeg mener derfor også, at det er et problem, hvis chauffører ikke overholder deres køre- og hviletider.
Reglen er imidlertid meget vanskelig at håndhæve, da det i sagens natur kræver længere tids observation af køretøjet.
I forlængelse af dette kan der peges på, at der heller ikke hidtil er ført sager ved domstolene om disse overtrædelser.
Hvis man ønsker at skærpe sanktionen, bør det sikres, at den er proportional i forhold til overtrædelsens karakter.
Det vil ikke være proportionalt at vælge et sanktionsniveau, som ligger væsentligt over, hvad der er almindeligt på køre- og hviletidsområdet.
Jeg har i sidste uge på et spørgsmål fra hr. Magnus Heunicke tilkendegivet, at en skærpelse af sanktionen til tysk niveau omtrent vil svare til straffen for de mest alvorlige overtrædelser af takografforordningen i det køre- og hviletidslovforslag, vi for øjeblikket behandler her i Folketinget.
Indførsel af en højere bøde vil dog ikke i sig selv ændre på de vanskeligheder, der er forbundet med håndhævelsen af forbuddet.
Spørgsmålet er derfor, hvor stor effekten vil være.
Med hensyn til opførelse af hvilebygninger på industrigrunde, som spørgeren også henviser til som en mulig løsningsmodel, må jeg konstatere, at det er et kommunalt anliggende at beslutte, om der kan gives tilladelse til opførsel af sådanne bygninger i erhvervsområder.
Det skal selvfølgelig ske i overensstemmelse med lokalplanen, bygningsreglementet og øvrige relevante regler.
Men hvis hensynet er at stille passende sovefaciliteter til rådighed for chauffører – det være sig i form af hoteller, moteller eller hvilebygninger – så synes jeg sådan set, det lyder ganske fornuftigt.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-05-10:
Tak for svaret.
Det er jo en problemstilling, der, som ministeren også nævner, har været drøftet med både den tidligere spørger og med min kollega hr. Magnus Heunicke i sidste uge.
Jeg er selvfølgelig også opmærksom på, at man måske nok kan blive enige om at hæve sanktionerne, hvilket måske endda kunne være klogt, eftersom vores nabolande har gjort det.
Men man skal jo kunne fælde dom, før en skærpet sanktion i givet fald vil give mening.
Det tror jeg også er en logik, de fleste vil kunne følge.
Det, vi diskuterer her, er jo, at der er et 45-timershvil, som vi er enige om ikke skal foregå i lastbilen.
Der har så været en situation i Kolding, hvor jeg er valgt, hvor virksomheder har forsøgt sig med et hvilehus, som så alligevel ikke skulle være et hvilehus.
For det var ikke meningen, at man skulle holde 45-timershvilet der, da det ikke var godkendt til almindelig beboelse.
Der er så den sidste mulighed, nemlig at man sådan set lever op til reglerne og siger, at chaufføren enten skal hjem til sin familie, det vil jeg synes var det mest fornuftige, eller at han kan overnatte på et hotel.
Jeg formoder, at det er de sidste to løsninger, vi sådan set er enige om politisk at arbejde henimod.
For der er vel ikke nogen af os, der kan være tilfredse med de scener, som man kan se weekend efter weekend og dag efter dag på de danske rastepladser, hvor der lever forhutlede chauffører – tror jeg godt man kan tillade sig at sige – som går på toilettet under meget usle vilkår og laver mad og i virkeligheden camperer på de her rastepladser.
Men hvis vi er enige om, at det er en uhensigtsmæssig situation, vi har i øjeblikket, har ministeren så nogle bud på, hvordan vi kommer hen i den anden situation?
Altså hvordan får vi løst det her problem og sikret, at de her chauffører på vores rastepladser enten kommer på hoteller eller kommer hjem og holder deres lange ugentlige hvil?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-10:
Der er jo et problem, ja, som jeg ikke kan give svar på i dag.
Det vil kræve yderligere granskning og hjerneaktivitet, og det er altid et problem, når man vedtager et forbud mod en bestemt adfærd, uden samtidig at få tænkt over, hvordan vi egentlig kan kontrollere, om den adfærd alligevel bliver foretaget derude, så vi kan uddele en straf, hvis det sker.
Jeg synes, det påhviler enhver lovgiver, der laver forbud, at overveje, om man kan håndhæve det forbud.
Altså, det er ligesom en del af konceptet med et forbud, at det også kan håndhæves.
Det må vi så gøre nu på anden hånd, altså overveje, hvordan vi kan gøre noget.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-05-10:
Tak for det svar.
Jeg vil selvfølgelig bakke op om de overvejelser, som ministeren har, for jeg synes, det er et vigtigt problem, som vi i fællesskab skal komme til livs.
Det er sådan i øjeblikket – det var ministeren også inde på tidligere – at vi tolker EU's regler sådan, at det lange hvil skal foretages uden for førerhuset.
Det synes jeg er fornuftigt.
Der er så forskellige diskussioner i øjeblikket om, om det også vil være reglerne, når EU vender tilbage med deres vejpakke i slutningen af maj.
Det er min opfattelse, at det også i fremtiden bør være sådan, at det ugentlige lange hvil skal foregå uden for lastbilen derhjemme eller under hotellignende forhold.
Er det også ministerens opfattelse?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-10:
Det kunne det godt være.
Det, jeg primært er bekymret for, er, at vi har en lastbil, der holder i meget lang tid på en dansk parkeringsplads, herunder en rasteplads, og optager plads for alle andre og benytter sig af faciliteterne der, som om det var en gratis campingplads; det synes jeg er et problem.
Så det kan godt være, at man skulle gå den vej og sige, at det er håndhævelsen af, at man ikke må parkere så lang tid og campere på en rasteplads, som er tilgangen til det her, mere end det er reglen i sig selv.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-05-10:
»Det kunne det godt være«, er ikke det mest præcise svar, der er givet i den her sal i indeværende folketingssamling.
For det, man ser, hver eneste gang man besøger en rasteplads, f.eks. tager ud til Høje Taastrup, hvor der holder i massevis af lastbiler, er mennesker, der lever under nogle forhold, som man ikke ville ønske for sine børn i hvert fald.
De laver mad over bål over blus og indtager tilsyneladende også betydelige mængder alkohol, for det kan man se på det, som de efterlader sig der.
Det er meget, meget dårlige forhold, og det er ikke forhold, jeg mener vi skal byde nogen arbejdstagere i EU.
Er ministeren ikke enig i, at vi skal have løst det her problem med mennesker, som lever og arbejder under så dårlige forhold?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-10:
Jeg er helt enig i, at det ikke bør foregå på de danske rastepladser, og derfor synes jeg også, at vi bør kigge på, om vi kan håndhæve et camperingsforbud på de danske rastepladser, som gør, at det her ikke kan lade sig gøre.
Det ville måske være måden at tilgå det, det tror jeg.
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Jeg vil hjælpe skatteministeren med at gennemføre den ambitiøse plan, han har lagt frem, om at få rettet op på SKAT og få tilført nogle flere ressourcer.
Jeg vil hjælpe skatteministeren med at sørge for, at vi afsætter en ramme, der er større i 2018 end den ramme, der blev afsat for 2017.
Hvorledes den ramme så udvikles og bruges, benyttes, overlader jeg trygt til skatteministeren.
Jeg skal ikke sige, hvordan finansministre har opført sig i tidligere regeringer – det kan der være nogle, der har traumatiske oplevelser om – men det er i hvert fald min indstilling, at det skal være sådan, at en ressortminister også har mulighed for at være minister for sit ressort.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-10:
Finansministeren undervurderer jo i virkeligheden sin egen betydning og rolle i en regering, hvis det er, at han ikke mener, at han her har magten til at foreslå det på den finanslov, der skal være i 2018, men i det hele taget også at dirigere noget politisk retning hen i de investeringer, som man foretager.
Vi er enige i det med 1.000 flere ansatte, der skal være i skattevæsenet.
Det er en aftale, vi har været enige om, og det handler jo om ejendomsvurderinger og inddrivelse.
Det, vi har foreslået, er jo, at man ansætter 1.000 flere medarbejdere, som skal følge endnu mere op på indsatsområderne, social dumping, skattelykontrol, ligning osv., for at undgå fremtidige skandaler.
Vil finansministeren ikke hjælpe os med at finde penge til det på finansloven 2018?
Thyra Frank (LA), 2017-05-10:
Ja, der er altså den fleksibilitet i reglerne, at kommunerne godt kan lade plejehjemmene, hvad enten de er offentlige eller private, tilbyde ældre – der måske også er ensomme og trænger til at komme hen og snakke, eller måske er undervægtige eller har behov for at få noget fællesskab – at de kan komme og købe et måltid og spise sammen med andre.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-10:
Mange tak.
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Allerførst vil jeg gerne gentage det, som jeg sagde til den tidligere spørger, nemlig at der er grund til at rose de mange dygtige medarbejdere, der er i SKAT.
Der er rigtig mange af dem, som har arbejdet benhårdt, loyalt og godt for SKAT igennem mange år.
Der er nogle få nye, der er kommet til undervejs, og de arbejder også godt for SKAT.
Jeg synes, at vi en gang imellem med den kritik, der er SKAT, skylder at give de enkelte medarbejdere et skulderklap og sige: Det er godt, at vi har jer, for ellers ville vi ikke have det velfærdssamfund, vi har.
Har jeg så et særligt ansvar?
Ja, har ethvert medlem af f.eks. regeringens Økonomiudvalg ikke et særligt ansvar for, hvordan man vælger at prioritere de midler, der bliver afsat undervejs?
Har man ikke, hvis man sidder i Koordinationsudvalget, et særligt ansvar for, hvordan man vælger at prioritere tværgående undervejs?
Derfor er der mange, der i tidens løb har haft et ansvar for, hvordan man har valgt at prioritere.
Jeg har både et ansvar for, hvordan man valgte at prioritere, og hvordan man valgte at bruge pengene, frem til jeg stoppede som skatteminister.
Det ansvar vedstår jeg.
Jeg vedstår, hvad der skete frem til februar 2010, og jeg vil også sige, at der er noget, som jeg ville have gjort anderledes i dag, hvis jeg kunne.
Jeg ville ikke have satset så meget på et fælles inddrivelsessystem, som viste sig at være meget besværligt.
Men jeg valgte trods alt, da jeg fik beskeden om, at det ikke fungerede, at udsætte det og til gengæld tilføre inddrivelsen nogle flere ressourcer.
I dag har jeg som finansminister et ansvar for, hvad der sker i SKAT, hvad angår de rammer, der bliver sat.
Derfor vil jeg gerne give et tilsagn om, at jeg vil fortsætte den kurs, der er blevet lagt, med, at SKAT får tilført flere ressourcer, at der bliver flere medarbejdere ansat i SKAT i 2017, 2018 og 2019, således at vi kan få hjulpet de medarbejdere, der er i SKAT i dag, med at få rettet op, og så vi kan sikre den finansiering af velfærdssamfundet, som jeg mener er rimelig at have her i landet.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-10:
Tak til finansministeren for besvarelsen.
Jeg tror, at finansministeren tager fejl, hvis han tror, at den kritik, som jeg og mine partifæller rejser, er af SKATs medarbejdere.
Vi har sådan set kun den allerstørste respekt for de medarbejdere, der er i SKAT, og som hver dag knokler og skal høre på alle de mange problemer, der er i SKAT.
Det, vi forsøger at få rejst en diskussion om, er jo, om den daværende Venstreregering og sådan set også vi selv har et medansvar for nogle af de ting, der er sket, men mest af alt om, hvad vi kan gøre for i virkeligheden at give det største skulderklap til de medarbejdere, der er i SKAT – nemlig at sørge for, at de har de ressourcer, der er nødvendige for at løse de opgaver, den danske befolkning forventer de løser.
Derfor synes jeg heller ikke rigtig, at finansministeren fik svaret på mit spørgsmål.
Burde vi ikke også afsætte ressourcer, sådan som bl.a. Socialdemokratiet har foreslået, til indsatsområderne, som handler om skattely, social dumping, kontrol og ligning?
Er det ikke den klogeste måde, vi kan give SKATs medarbejdere vores støtte på?
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Jeg synes, det klogeste en gang imellem er at huske, at man skal mene det samme i regering som i opposition, og derfor vil jeg ikke gentage, hvad den daværende skatteminister sagde i maj måned 2015, nemlig at han ikke kunne love tusindvis af nye medarbejdere i SKAT.
Vi har også målrettet, hvor man skal gå ind og gøre en indsats, for på baggrund af hvad SKAT sagde til os, kan vi se, hvor der er behov for at gøre den her indsats.
Fra 2018 og fremefter bliver der faktisk tilført flere penge til SKAT, end der gør i indeværende finansår, med de reserver, der er sat af.
For jeg tror på, at vi skal lytte til medarbejderne i SKAT, med hensyn til hvor problemerne er størst.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-05-10:
Som jeg nævnte i mit spørgsmål før, vedstår vi også i Socialdemokratiet, at vi ikke fik gjort nok for at rette op på de problemer, der var i SKAT, da vi havde regeringsmagten sidste gang.
Derfor går spørgsmålet nu på det fremadrettede.
Hvorfor vil finansministeren ikke medvirke til det?
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Simpelt hen fordi det ikke er mit ressort.
Altså, jeg er finansminister, og jeg sætter rammerne.
Jeg ved godt, at der her i går, tror jeg det var, var en diskussion om, hvorvidt Finansministeriet bestemte for meget og detailstyrede alle ministerier.
Jeg kan ikke sidde og sige til skatteministeren, hvordan han skal bruge sine ressourcer.
Jeg kan heller ikke sidde og sige til ældreministeren, hvordan hun skal prioritere sine ressourcer.
Vi sætter en ramme i regeringen, og det, vi sætter af til næste år, er mere end det, der bliver sat af i år.
Vi planlægger, at rammen i 2019 skal være større, end rammen er i 2018, så vi sætter faktisk i den her regering – for første gang i flere år – flere ressourcer af til SKAT.
Hvordan de bruges, synes jeg man skal tage en snak med skatteministeren om.
Lea Wermelin (S), 2017-05-10:
Det er jo beklageligt, at finansministeren ikke vil være med til at rette op på alle de skandaler, vi ser i SKAT, hvor der jo mangler ressourcer.
Nu taler finansministeren om at lære af fortiden og også om at tage medansvar for de massive nedskæringer, som finansministeren stod for i midten af 00'erne, og der vil jeg egentlig gerne citere Venstres ordfører tilbage i 2007, efter at Socialdemokratiet havde kritiseret nogle af de nedskæringer, og jeg citerer: Man lever i en fortidig verden, hvis man tror, at det drejer sig om antal hoveder.
Jeg vil egentlig bare gerne spørge finansministeren, om han er enig i det citat, altså, er den tankegang, hvor man skal have nok mandskab i SKAT til også at kunne kontrollere, til indsatsområderne, noget, der hører fortiden til?
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Det er jo lidt mærkeligt at stille det spørgsmål, om jeg synes, at der skal være flere ansatte i SKAT, lige efter at jeg har sagt, at der skal være 1.000 flere ansatte i SKAT.
Lad mig bare sige det helt klart: Jeg mener, at der skal være flere ansatte i SKAT, og vi har afsat midlerne.
I modsætning til den linje, der var, dengang fru Lea Wermelins parti sad i regering, hvor man fortsatte med at reducere bevillingen til SKAT, så tilfører vi flere midler til SKAT.
Vi tilfører midler til, at der kan ansættes 1.000 mennesker mere her i 2017 og 2018, således at vi kan få løftet antallet af medarbejdere i SKAT, så vi kan få flere ind til at løfte den opgave, det er at finansiere vores velfærdssamfund.
Så antallet af personer betyder også noget.
Det er klart, at hvis man laver, som det er gjort med succes, et motorregistreringssystem, der er effektivt og dygtigt, er det muligt at reducere antallet af medarbejdere på det område.
Hvis man ikke får it'en på plads, som vi kender med det EFI-system, der blev sat i kraft i 2013, vil det være en hæmsko for medarbejderne.
Så det er sådan, at antallet af medarbejdere jo skal afhænge af, hvad det er for nogle værktøjer, man giver dem at arbejde med.
Lea Wermelin (S), 2017-05-10:
Så antallet af ansatte i SKAT betyder noget.
Så er der bare noget, jeg ikke kan forstå.
Kan vi ikke få et svar fra finansministeren på, om man er indstillet på fra regeringens side at afsætte flere ressourcer til indsatsområderne.
Skal der flere hoveder til at kunne lave den kontrol som det ene?
Som det andet noterede jeg mig, at finansministeren ...
Kristian Jensen (V), 2017-05-10:
Så er det ressortministerens opgave at udfylde de rammer.
Det betyder, at jeg synes, at man skulle tage en snak med skatteministeren om, hvilke planer der ligger for at bruge de ekstra midler, der bliver afsat til at styrke, om det er inddrivelse, om det er told, som der ikke blev rettet op på i tide, eller om det er kontrolområdet, der har størst behov for at få de ekstra ressourcer tilført.
Det er sådan, at vi fra regeringens side har brudt en meget lang tendens til, at SKAT blev mindre og mindre og fik færre og færre ressourcer tilført.
Vi har for første gang i årevis tilført SKAT flere ressourcer, og det er godt.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-10:
Nu havde vi jo netop begge to lejlighed til her i torsdags den 4. maj at være til en konference lanceret og arrangeret af Forsikring & Pension, hvor de satte det her i fokus, og det, vi kunne se, var, at der faktisk er en række virksomheder, der gør utrolig meget ud af at sikre, at deres medarbejdere skal agere trygt og sikkert i trafikken, og der var også nogle, der blev fremhævet og vandt præmier og sådan nogle ting, og det var rigtig positivt.
Men i forbindelse med konferencen er de her tal jo så også kommet frem, og det er jo ganske foruroligende.
Altså, det, vi hører, er, at det er hver tiende erhvervschauffør, som inden for det seneste år har været involveret i en ulykke.
Det kan så være en mindre ulykke, men det kan også være en større ulykke, men det er i hvert fald så meget, at den anerkendte trafikforsker fra Aalborg Universitet, Harry Lahrmann, giver udtryk for: Jeg synes søreme, det er mange.
Det lyder desværre ikke urealistisk, siger han til TV 2.
Al ære og respekt for Forsikring & Pension og virksomheder og alle mulige andre, der gør et kæmpe stykke arbejde for at minimere antallet af uheld derude, men hvad kan vi mere gøre fra politisk side?
Kan vi være bedre til, at køre-hvile-tids-bestemmelserne bliver overholdt?
Kan vi være bedre til at sikre nogle bedre rammebetingelser osv., så det i hvert fald ikke er stress og jag, der gør, at de her chauffører i distraktion ikke er opmærksomme på andre bilister?
Ja, for selvfølgelig er der andre bilister, der også er involveret i det, men er man mere stresset, er man mere uopmærksom, ja, så kan de andres uheldige adfærd jo have mere katastrofale følger.
For det er dog alligevel mange, altså hver tiende, som har været udsat for et uheld i løbet af 1 år, og 37 pct. af dødsulykkerne relateret til arbejdet er i trafikken.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-10:
Der er to ting, jeg synes, man skal slå fast.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at undersøgelsen ikke sammenligner med, hvor mange ulykker vi private forårsager.
Så jeg synes, man skal passe på med at lægge folk, der kører som en del af deres erhverv, for had.
For jeg tror – muligheden foreligger i hvert fald – at vi private forårsager flere ulykker pr. kørt kilometer end dem, der kører erhvervsmæssigt, gør det.
Det har undersøgelsen ikke givet svar på.
Det tredje er så svaret på spørgsmålet.
Det kommer til at give rigtig, rigtig meget.