Rune Lund (EL), 2018-09-06:
Tak for det.
Det er jo nu, der skal handles, hvis vi skal afværge de truende klimaforandringer.
Vi har kun få år til at handle, hvis vi vil undgå den temperaturstigning på 2 grader, som vil bringe klimaet helt ud af kontrol og medføre ekstreme vejrforhold, at havene stiger, i takt med at isen på polerne smelter, at vi vil se en udryddelse af tusindvis af arter og se millioner af klimaflygtninge.
At bekæmpe klimaforandringerne bør være absolut højeste prioritet for enhver ansvarlig regering.
I så fald må vi konstatere, at vi ikke har en ansvarlig regering.
Der afsættes 250 mio. kr. om året til klima og natur, mens regeringen samtidig vil lette afgifter for erhvervslivet for 400 mio. kr. eller bruge ca. 1 mia. kr. i 2019 på de nye kampfly.
Den grønne omstilling af hele vores samfund er en massiv udfordring, og hvis regeringen tog opgaven seriøst, ville den poste milliarder i den grønne omstilling.
Klimakrisen skal løses via en fælles, solidarisk indsats, og det haster mere end nogen sinde.
Og med sit finanslovsudspil er det tydeligt, at regeringen slet ikke har forstået alvoren.
Og næste valg skal være et klimavalg – det er så ikke så tydeligt for regeringen, men det er tydeligt for alle os andre.
For det er nu, vi skal handle.
Klimaindsatsen i vores transport og landbrug er et kæmpe problem og en udfordring, som regeringen hidtil har gjort alt for at ignorere og underminere.
Og derfor må man sige, at det er decideret luset, at der kun bliver afsat 200 mio. kr. samlet til klima og miljø.
Det står også krystalklart, at regeringens såkaldte grønne ambitioner er reduceret til et dårligt pr-stunt.
Regeringens ambitionsniveau på naturområdet er skræmmende lavt på 50 mio. kr. ekstra om året i 4 år; noget, som ikke rækker nogen steder, når vi ved, hvilken krise dansk natur befinder sig i.
Ud over den fatale mangel på initiativer på klimaområdet er det her også et forslag til finanslov, som vil udsulte velfærden.
Regeringen har prøvet at spinne løs med, at den her finanslov skulle dele milde gaver ud til velfærden.
Sandheden er dog, at udgifterne ikke kan følge med udviklingen, hvor der bliver flere ældre, flere børn, medicinpriserne stiger og opgaverne bliver flere.
Bliver den her finanslov til virkelighed, vil det betyde endnu mere stress for sygeplejerskerne.
Det vil betyde endnu mindre tid for hjemmehjælperen til den ældre borger i vores samfund, og det vil betyde endnu mindre tid til nærvær med det enkelte barn i børnehaven.
Jeg synes ærlig talt, det er skammeligt over for de mange mennesker, som hver dag knokler med at passe vores børn, vores ældre og vores syge – velfærdens helte.
Hvert år skal de gå længere på literen, fordi pengene ikke følger med udviklingen, og den udsultning fortsætter med denne finanslov.
Det er slet ikke godt nok, at regeringen vil fortsætte nedskæringen på uddannelse, undervisning og kultur på 800 mio. kr. om året helt frem til 2022.
Flere uddannelsesinstitutioner er nu så pressede, at de risikerer at gå konkurs, længe før vi når til 2022, hvis regeringen får lov til at fortsætte deres besparelser.
Det vil være en katastrofe.
Uddannelsesinstitutioner, studerende og undervisere er i dag hårdt pressede af de årlige besparelser, de har været udsat for lige siden 2016.
Der er alt for få undervisningstimer på mange uddannelser, der er ikke penge nok til bøger, undervisere bliver fyret.
Det er den helt gale vej.
Vi skal investere i uddannelser af højeste kvalitet til gavn for både studerende og undervisere og til gavn for Danmark.
Alt for mange bliver også syge og nedslidte af arbejdet, og det bliver stadig værre år for år.
Regeringen vil bruge 40 mio. kr. mindre på arbejdsmiljøet, spare 25 ansatte i Arbejdstilsynet, og den lukker ned for en række forebyggende indsatser.
Dårligt arbejdsmiljø slider tusindvis af mennesker op hvert eneste år.
Hvert eneste år er der ca. 40.000 arbejdsulykker.
Der er ca. 20.000 erhvervssygdomme, altså ting, man bliver syge af over et længere forløb.
Det kan være ødelagt ryg eller psykiske sygdomme, og det koster hvert år samfundet utrolig store menneskelige omkostninger, men også store økonomiske omkostninger.
Ifølge regeringens egne tal koster det samfundet og arbejdsgiverne tilsammen 80 mia. kr., så det er dyrt både menneskeligt og økonomisk.
Men livskvalitet kan man ikke gøre op i penge, smerter kan ikke gøres op i penge.
Det kan det ikke for smeden, tømreren eller læreren, hvis arbejde har gjort en til krøbling eller måske svært syg.
Og derfor er det fuldstændig vanvittigt ikke at satse på det forebyggende arbejde og på et Arbejdstilsyn, der både kan rådgive og kontrollere.
Den er et bud på, hvordan de første 100 dage med Enhedslistens politik ville se ud, hvis vi får magt, som vi har agt.
Der er hele 100 konkrete tiltag.
De er alle eksempler på, hvor meget mere bæredygtigt, demokratisk, retfærdigt Danmark kunne blive, tingene er realiserbare, pengene passer, og vi kunne gå i gang i morgen, hvis der var det rigtige politiske flertal.
100-dagesplanen viser, hvad vi ville gå i gang med, og derfor er 100-dagesplanen også et bud på, hvordan Enhedslisten mener at en finanslov skal se ud, hvis det var os, der kunne bestemme.
For politik handler om valg, og lige nu bliver Danmark styret af en politik, som tilgodeser ganske få mennesker på bekostning af fællesskabet.
Vores natur gisper, velfærden halter, og skatten bliver sænket, også for milliardærarvinger.
Skiftende statsministre har kaldt kursen for nødvendig.
Men ingen politik er nødvendig, eller ingen politik er uforanderlig – for den sags skyld – for vi har et valg.
Vores plan indeholder bl.a. indførelse af en ny klimalov med bindende mål for reduktion af udledningen af CO2, opførelse af fem nye vindmølleparker, stop for tilladelser til udvinding af olie og gas på dansk territorium, herunder i Nordsøen, fremme af solceller og geotermi og 30 pct. billigere kollektiv trafik.
Planen indeholder også flere kollegaer til velfærdens helte, for sygeplejerskerne har alt for travlt i dag; der er for mange børn pr. pædagog i børnehaven; der er for lidt tid til vores ældre medborgere, når hjemmehjælpen kommer på besøg.
Velfærdens helte stresser rundt, de har alt for travlt, mens de gør deres yderste for at få det hele til at hænge sammen, og det går jo også ud over de borgere, som har brug for hjælp.
Vi skylder vores ældre, der har knoklet et langt liv, at de også får en værdig alderdom.
Alle børn skal have en god start på livet med tid til omsorg og leg.
Og der skal være optimale betingelser i sundhedsvæsenet, for at alle får den helt rigtige behandling og bliver raske så hurtigt som muligt.
Vi vil også sikre tryghed på arbejdsmarkedet, i alderdommen og ved sygdom.
Der er ikke nogen i vores land – og sådan er det desværre i dag – der skal være bange for at blive syge; der er ikke nogen, der skal være bange for at blive gamle; og der er ikke nogen, der skal være bange for at miste deres arbejde.
Vi vil indføre ret til sygedagpenge, så længe man er syg, og vi vil sikre mulighed for tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet på dagpengesats for de timer, man ikke længere kan arbejde.
Vi vil også gøre Danmark til en humanitær supermagt.
Vi vil gradvis hæve ulandsbistanden til 1 pct. af bni, vi vil øge bidraget til FN og FN's fredsbevarende missioner, og vi vil aflyse indkøbet af nye dyre kampfly til ca. 1 mia. kr. stykket.
Vores samfund, fælleskassen, går hvert år glip af milliarder og atter milliarder af kroner, der for længst burde have ligget i kassen.
»100 dage med Enhedslisten« har udgifter for lidt under 50 mia. kr., og den har indtægter for næsten 60 mia. kr., så den er ikke blot fuldt finansieret, den er faktisk overfinansieret, og den indeholder ikke kun udgifter til øget offentligt forbrug.
En betragtelig del af de penge, vi vil afsætte, vil nemlig blive brugt til at sænke skatten og de afgifter, som vil komme den brede befolkning til gode.
Forslagene viser tilsammen, at en ny kurs er mulig, hvis bare tilstrækkelig mange mennesker beslutter sig for det, men det kræver åbenlyst en anden politik, en anden regering, og det kræver en anden finanslov.