Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-11-19:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at sige tak til de partier, der har bakket op om lovforslaget.
Og så har jeg bare sådan en stille undren.
Vi er end ikke færdige med at forhandle den første finanslov, efter at der har siddet en VLAK-regering, så det der med, at et antal af partier, som indtil lige for et øjeblik siden kunne have lavet om på det der med aub'en, ikke har valgt at gøre det, kan man jo bare undre sig over.
Det problem er ikke opstået i forgårs.
Jeg får jo næsten lyst til, og det kan jeg så ikke som minister, at spørge, om Venstres ordfører var ligeså ihærdig med at spørge hver eneste ordfører, der kunne kravle og gå i Folketingssalen, om, hvorvidt de var villige til at ændre på det med aub'en og støtte et ændringsforslag – altså, om villigheden og ihærdigheden var lige så stor, da man selv havde regeringsmagten og Venstres ordfører selv var minister.
For ellers klinger det jo på en eller anden måde en lille smule hult, vil jeg sige, fordi det er et problem, der har overvintret.
Når det er sagt, har jeg meddelt, at jeg har et ønske om at tage en mere overordnet drøftelse af spørgsmålet om praktikpladser, herunder at vi skal have en drøftelse af de spørgsmål, der bliver rejst.
Og arbejdsmarkedets parter har udbedt sig ro omkring overenskomstforhandlingerne, og det har jeg sådan set tænkt mig at respektere.
Derfor har vi som regering truffet en beslutning om ikke at tage en drøftelse af aub'en for nuværende.
Og jeg forstår faktisk ikke, at man for under et halvt år siden ikke syntes, at der var noget hastværk, men lige pludselig nu synes, der er et gigantisk hastværk.
Det klinger simpelt hen hult, og det begriber jeg ikke helt.
Så vil jeg gå over til det her forslag, som vi behandler i dag.
Det er jo så til gengæld et udtryk for en aftale, hvor jeg synes man tog et rigtig godt skridt i den rigtige retning – i øvrigt med Venstres ordfører som minister.
Jeg mener, det er rigtigt karakteriseret, når Venstres ordfører siger, at det er en af de store aftaler.
Jeg kan ikke huske, hvordan de præcise ord var, men jeg er faktisk enig: Det her er et af de store skridt og en af de gange, hvor man faktisk bragte os videre, og noget af det, der også har landet nogle af de største skridt i retning af at få lærepladser nok.
Jeg deler så også, at vi ikke er i mål, og det vil sige, at det jo er helt rigtigt, når Enhedslistens ordfører siger og refererer til, at jeg har sagt, at vi skal ind og have fat i den helt store klinge.
Jeg mener godt, vi kan komme meget videre, end vi er nu, og jeg mener også, at vi skal hen et sted, hvor det her ikke længere er den her store sten i skoen, så man kan tage en erhvervsuddannelse og være sikker på at kunne få en læreplads.
Så vi skal videre.
Så det er en anerkendelse af, at man rent faktisk tog et rigtig stort skridt, og det betyder jo også, at der er arbejdsgivere derude, der har leveret noget, de ikke gjorde tidligere.
For når man tog så stort et skridt som det, der blev taget, betød det, at en masse virksomheder, som ikke gjorde det før, begyndte at tage lærlinge.
Det er rigtig godt.
Man det kan jo så også give et eller andet håb, for så var det heller ikke værre, og gad vide, om en hel del af de andre ikke også kunne gøre det samme.
Så jeg synes også, vi skal videre ad den vej, men have en respekt for, at den debat skal vi tage, og den skal vi også tage med arbejdsmarkedets parter, når vi kommer på den anden side af de private overenskomster.
Med det her lovforslag fastsætter vi modelparametrene for 2020, og vi fortsætter det aktivitetsafhængige veu-bidrag også for 2020.
Derfor er jeg sådan set enig med Konservatives ordfører i, at man skal holde øje med, at omfanget af voksen- og efteruddannelse ikke bare falder dernedad.
Man kan måske godt glæde sig over, at der er et eller andet, man nedskriver – hvad regningen for det her er – men jo ikke, hvis den regning, man betaler, er for noget, vi godt kan lide, og vi kan godt lide voksen- og efteruddannelse, for det har vi rigtig meget brug for som samfund.
Jeg mener, vi skal sikre, at arbejdsgiverne får den arbejdskraft, som de har brug for i fremtiden, og vi skal også sikre, at de unge får den uddannelse, som de har brug for for at kunne bide sig fast på arbejdsmarkedet.
Vi skal sørge for, at uddannelserne har høj kvalitet.
Det havde vi også en drøftelse om på det foregående lovforslag, og det mener jeg egentlig giver en idé om – når man kigger på rækken af både politiske aftaler og lovforslag – at det ligger de fleste partier i Folketinget rigtig meget på sinde, at vi har en opgave, som er rigtig svær, hvad angår den faglærte arbejdskraft i fremtiden og erhvervsuddannelserne.
Jeg ser frem til de spørgsmål, der skulle komme i udvalgsbehandlingen.
Flere har annonceret, at der kommer spørgsmål, og dem svarer vi selvfølgelig på, så godt vi kan.
Tak for ordet.