Magnus Heunicke (S), 2021-04-16:
Tak for det.
Vi tager altså to beslutningsforslag og behandler dem sammen her til eftermiddag, og de handler nemlig begge to om fødendes rettigheder.
Det er to forslag, hvor det ene pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag, der indeholder krav til alle landets fødeafdelinger om fra 2022 og frem at tilbyde mindst to dages ophold efter fødsel for fødende og partner, og det andet pålægger regeringen at indkalde Folketingets partier til forhandling inden sommerferien 2021 med henblik på at sikre en række minimumsrettigheder til fødende og deres partnere og derigennem også sikre forbedrede arbejdsforhold for de ansatte i svangreomsorgen.
Det er forslagene, og jeg må sige, at jeg hilser dem meget, meget velkommen, fordi der generelt er behov for at sikre vores sundhedsvæsen et solidt fundament og ressourcer til mere personale.
Det er ikke generelt i vores sundhedsvæsen, for det er noget, vi har prioriteret med økonomiske løft i økonomiaftaler og i finansloven, men fødselsområdet, og det er det, vi taler om nu, er et område, hvor der ud over det generelle løft er behov for konkrete tiltag til at forbedre forholdene for medarbejderne, for de fødende og for familierne.
Jeg har registreret, at der er bred enighed blandt partierne i Folketinget om, at der skal ske noget, og at der skal ske forbedringer, for der har været for mange år, hvor man ikke har prioriteret det her område tilstrækkeligt.
Jeg vil også meddele, at i det forståelsespapir, der blev lavet efter folketingsvalget, mellem regeringen, Det Radikale Venstre, SF og Enhedslisten, fremgår det meget klart, at forbedringer af vilkårene for fødende vil være en prioritet i den sundhedsaftale, og den skal vi jo forhandle om i år.
Vi har meldt ud, at vi vil skulle forhandle og komme med udspil til en sundhedsaftale i det her kalenderår.
For at være forberedt har vi igangsat en inddragende proces om forbedring af fødendes vilkår, og som led i forberedelsen af en sundhedsaftale generelt har vi specifikt sat forskellige fokuserede tiltag i gang, og et af dem er altså en inddragende proces om de fødendes vilkår.
Det arbejde skal jo gøre os klogere på, hvilke løsninger der skal til, for det er, og det er typisk på sundhedsområdet, ikke én løsning, der skal til alle steder, men mange forskellige løsninger.
Og nogle ting, der bliver kæmpe fremskridt i nogle dele af landet, er hverdag i andre dele af landet, mens der er andre ting, hvor man siger, at det næsten føles som noget, vi savner, mens de andre steder bare har det.
Så det er ikke sådan, at der alle steder er kæmpe problemer, men nogle steder er der alt for store problemer, og generelt skal der et løft til.
Noget handler om prioritering af økonomi til ansættelse af personale, og noget handler om organisering, ledelse, fastholdelse af medarbejdere, forebyggelse og tryghed for de fødende.
Derfor er der ikke noget enkelt håndtag, hvor man kan sige, at så er det det, der skal til, og så vil forholdene være forbedret efter så mange år her.
Der skal flere ting til, og det handler om fødselsforberedelsen, det handler om selve fødslen, og det handler om tiden efter fødslen, og ved hver af de faser er der en lang række tiltag.
Vi ved, lad os tage den fra en ende af, at en god fødselsforberedelse er forudsætningen for et godt fødselsforløb, selvfølgelig i særlig grad for førstegangsfødende.
Bekymringen, angsten, problemerne bliver reduceret, når man som fødende får svar på spørgsmålene af et kompetent, nærværende personale, der både ser og hører den enkeltes situation, og det øger også kvindens selvformåen, som det hedder i det her sprog, til at kunne håndtere fødslen, så på alle måder er det en fornuftig investering.
Det reducerer brugen af medicinsk smertelindring og forbedrer kvindens fødselsoplevelse.
Og det er jo sådan, at i princippet finder fødselsforberedelsen sted ved alle kontakter i sundhedsvæsenet med den gravide og hendes partner.
Så alle de involverede skal kende deres opgave og løse den kvalificeret.
Vi ved også i dag, at der er en større andel af de gravide, der har en kronisk sygdom eller psykisk lidelse, end vi har kendt til tidligere, og det giver mere komplekse forløb.
Tak for det, formand.
Jeg tror nu næsten, det er ny rekord med så mange forskellige ændringer på så kort tid.
Grunden til, at det er en buket – jeg har hørt flere også nævne det her, og det forstår jeg godt – er, at det er praksis, når store dele af det er noget, der minder om teknik, at bunke det sammen, selv om det med teknik selvfølgelig også er en normativ betragtning og man kan spørge, om det er teknik eller politik.
Men det ændrer jo ikke på, at partierne selvfølgelig er velkomne til at stille spørgsmål om hvert enkelt element, og hvis man har brug for ændringsforslag eller andet, kigger vi selvfølgelig på det.
Fra ministeriets side var det tænkt, at fordi der er så meget teknik i det, giver det mening at få det puljet sammen her.
Jeg vil lige for en god ordens skyld gennemgå det her.
Der er altså for det første en ændring af autorisationsloven for at forbedre og opdatere den lovgivningsmæssige ramme for journalføring i sundhedsvæsenet.
Det foreslås først og fremmest at forbedre patientsikkerheden, styrke sundhedspersonalets retsstilling og fastsætte en klar lovmæssig ramme, så driftsherrens organisatoriske forhold tydeligt understøtter, at der kan ske korrekt og rettidig journalføring, der samtidig er overskuelig og ikke sker i videre omfang end det, der er nødvendigt.
Det foreslås derudover at skabe mere fleksible rammer for overtagelse af patientjournaler på tværs af faggrupperne på tandbehandlingsområdet, således at behandlingen af patienterne ikke besværliggøres eller forsinkes unødigt.
Det foreslås også at styrke mulighederne for at få adgang til patientjournaler, når klinikker m.v. lukker og journalerne af forskellige årsager ikke efter reglerne overdrages til Styrelsen for Patientsikkerhed.
Jeg har godt hørt de par partier, som har rejst nogle spørgsmål her.
Som jeg hørte dem, vurderer jeg, at den skepsis eller bekymring, der har været, godt kan rummes, og at vi sådan set har gode svar på det.
Men jeg foreslår, at vi tager det i udvalgsbehandlingen, fordi vi er inde i et rimelig teknisk område her.
Som jeg lige umiddelbart hørte det, tror jeg faktisk godt, det kan lade sig gøre at få manet skepsissen i jorden.
Men lad os se på det.
Så har vi for det andet tatoveringsområdet, og det er jo korrekt, som det også blev nævnt, at der i 2018 blev indført en tilsyns- og registreringsordning på tatovørområdet.
Hensigten var jo bl.a. at sikre, at tatoveringssteder i Danmark skulle overholde nærmere fastsatte krav for at kunne udføre tatovering i erhvervsmæssigt øjemed.
Der er en finansiering til ordningen, og det er gennem et gebyr, som opkræves hos ejeren af tatoveringsstedet.
Gebyret skal betales ved registrering af tatoveringsstedet hos Sikkerhedsstyrelsen og derefter hvert år på datoen for registreringen.
Og det har altså vist sig, at der har været eksempler på tatoveringssteder, som ikke har betalt det årlige gebyr, men som alligevel udfører tatovering i erhvervsmæssigt øjemed.
Sikkerhedsstyrelsen – det er dem, der administrerer tilsyns- og registreringsordningen – har, som reglerne er i dag, ikke nogen reaktionsmuligheder over for ejerne, hvis de ikke betaler det årlige gebyr, og så er det nok lidt svært at få overbevist folk om, at det er en god idé at gøre det.
Så formålet med den her del af lovforslaget er altså at give Sikkerhedsstyrelsen en reaktionsmulighed ved manglende betaling og samtidig give ejeren af tatoveringsstedet et incitament til at betale det årlige gebyr.
Jeg kan ikke sige, hvorfor det ikke var med i den oprindelige indførelse tilbage i 2018, men det er i hvert fald nok altid meget klogt, når man indfører sådan noget her, at der også er et incitament til, at det gebyr betales, og at det kan blive efterprøvet.
Forslaget etablerer altså en ordning, så tatoveringsstedets registrering bortfalder, hvis det årlige gebyr ikke bliver betalt.
Det er vel en ret simpel måde at gøre det på.
Det medfører jo så, at hvis man ikke betaler, vil det ikke længere være lovligt for tatoveringsstedet at udføre tatovering.
Hvis man så fortsætter med at tatovere, på trods af at man ikke har betalt det her gebyr, vil man i sidste ende kunne politianmeldes, så man altså også har et incitament til at overholde de regler her.
Så har vi for det tredje markedsovervågning vedrørende tobak og relaterede produkter, og det var der også nogle der nævnte her fra talerstolen.
På den baggrund foreslås en række hjemler til Sikkerhedsstyrelsen, bl.a. at styrelsen får hjemmel til kontrol under skjult identitet og til at kunne påbyde fjernelse af indhold fra en onlinegrænseflade eller i sidste ende at kunne få blokeret adgangen til onlinegrænseflader, hvor man sælger farlige eller ulovlige produkter.
Bestemmelserne i forslaget skal gælde for alle produkter omfattet af lov om tobaksvarer m.v. og lov om elektroniske cigaretter m.v. med henblik på at beskytte forbrugerne, uanset om tobaksprodukterne eller de relaterede produkter, de køber, er EU-harmoniserede.
Der foreslås desuden hjemler, som konsoliderer Sikkerhedsstyrelsens kontrol med de produkter, som blev en del af lovgivningen, for så vidt angår tobak og relaterede produkter, med vedtagelsen af lovforslaget den 21. december 2020 – det er det, der udmønter national handleplan mod børn og unges rygning.