Kristian Jensen (V), 2019-04-30:
Det her er et af de beslutningsforslag, hvor det er svært at stille sig op her på talerstolen og sige, at man er imod.
Sådan startede jeg sidste år på et tilsvarende beslutningsforslag, og derfor vil jeg også starte med i år at sige, at jeg går varmt ind for åbenhed.
Centraladministrationen har naturligvis en helt central opgave i løbende at fremlægge sine regnemetoder, herunder så vismændene som økonomiske vagthunde og andre fagøkonomer kan kigge med i beregningerne og se, om der er noget, der skal kritiseres, hvis det er nødvendigt.
Og ministerierne skal stå til rådighed for at oplyse om de beregninger, der er lavet – noget, der dækker over løbende automatik i offentliggørelsen af beregninger og over at stå klar med svar, hvis der kommer specifikke spørgsmål fra Folketinget.
Og så skal embedsværket foretage yderligere beregninger, når der bliver spurgt til det.
De krav synes jeg embedsværket lever op til i dag.
Sidste års beslutningsforslag om fuld åbenhed ville betyde et stort ressourcetræk på embedsværket og et enormt bureaukratisk bøvl.
Jeg vil derfor gerne kvittere forslagsstillerne for, at de har udarbejdet et justeret beslutningsforslag, der er mindre vidtgående end det, vi behandlede sidste år.
Der er flere gode elementer i det nye beslutningsforslag.
Jeg anerkender, at der er et politisk behov for at kunne kigge Finansministeriet og regeringen efter i kortene, men jeg anerkender ikke forslagsstillernes ønske om at kunne regne videre på Finansministeriets beregninger, uden at Finansministeriet så kan stå på mål for beregningerne.
Jeg er nemlig tilhænger af den model, vi har i Danmark, hvor vi har et kompetent og upartisk embedsapparat, der leverer retvisende og troværdige skøn uanset regeringens partifarve, og som bruger de samme regnemetoder og laver de samme skøn under den ene regering, som de gør under den anden.
Det synes jeg faktisk vi skal værne om.
Og så har vi jo et system, hvor embedsmændene regner, men de ansvarlige ministre står til ansvar og på mål for de vurderinger, der bliver lavet, og for den politik, der bliver ført, både over for Folketinget og over for offentligheden.
Der er altså en balance og en arbejdsdeling mellem den udøvende og den lovgivende magt, og det er et godt system, som jeg mener vi skal holde fast i.
Vi politikere skal passe på, at vi ikke begynder at politisere over regnemetoder og kommatal og formler og statistiske test.
Det er vel ikke derfor, vi er politikere.
Jeg tror, det er rigtig sundt for dansk økonomi og den politiske debat, at embedsværket arbejder efter den bedst kendte faglighed, og at vi som politikere også skal acceptere, at der er usikkerhed i de tal, der lægges frem.
Så når forslagsstillerne ønsker, at afrundede tal skal bandlyses, må jeg sige, at hensynet til at tage højde for usikkerhed, som er vurderet af fagpersoner, vurderes højt af mig.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege vigtigheden af, at der er åbenhed omkring centrale beregninger og data, der anvendes i f.eks. publikationer, og jeg synes egentlig, at der allerede er det i dag, altså at der allerede i dag er en høj grad af åbenhed, der desuden er anvendt meget praktisk af f.eks. Finansudvalget til at få svar på de spørgsmål, der måtte være, både i form af skriftlige svar og ved tekniske briefinger om et ønsket emne.
Samtidig sender mit ministerium som helt fast praksis dataark til Finansudvalget og andre interessenter, når der laves nye økonomiske fremskrivninger.
Senest har Økonomi- og Indenrigsministeriet også taget på sig at offentliggøre figur- og tabelark i excelform, som offentliggøres på deres hjemmeside, når der kommer nye publikationer på gaden.
Det synes jeg er et godt tiltag, som jeg bakker op om.
Jeg er som sagt stor tilhænger af klog åbenhed, så vi politikere får det bedst mulige beslutningsgrundlag, om end vi også skal passe på med ikke at drukne os selv og ministerierne i bureaukrati.
Jeg vil f.eks. gerne foreslå, at vi indskærper som en fast praksis at offentliggøre uddybende bilag om, hvad der f.eks. ligger til grund for de såkaldte familietypeberegninger, hvor det er relevant i forbindelse med større reformer og skatteændringer, og fortæller, hvad virkningerne er.
Jeg synes også, vi skal arbejde videre med ideen om, at udviklingen i kommunernes og regionernes økonomi pr. automatik sendes til Folketinget, når der indgås nye økonomiaftaler.
Som sagt sender mit ministerium også fast dataark til Finansudvalgets medlemmer, så tallene bag de økonomiske fremskrivninger er tilgængelige i Excel for dem, der vil regne videre.
Det dataark ved jeg fra mine embedsmænd mange interessenter udtrykker stor glæde over.
Det skal dog ikke forhindre, at vi også skal have en dialog med Finansudvalget om, om der er andre ønsker til data, der kan imødekommes.