Simon Kollerup (S), 2017-03-02:
I dag behandler vi forslag til lov om ændring af lov om jordbrugets anvendelse af gødning og om plantedække.
Forslaget giver ministeren bemyndigelse til at fastsætte et krav om etablering og placering af de såkaldte målrettede efterafgrøder i år 2017 og 2018.
Formålet med efterafgrøderne er at reducere kvælstofbelastningen fra fødevare- og landbrugspakken.
Den målrettede efterafgrødeordning, efter hvilken der skal udlægges mange tusinde hektar ekstra efterafgrøder mod statslig kompensation, har indtil nu været frivillig, men med lovforslaget her bliver det nu et lovkrav.
De kvikke i salen – kan jeg allerede konstatere – har selvfølgelig gættet, at det er A.P. Møller, der er tale om.
Men mottoet siger faktisk rigtig meget om det her lovforslag.
For forslaget, vi behandler lige nu, er nemlig præcis udtryk for, at regeringen ikke udviste rettidig omhu, da vi i førjuledagene i 2015 forhandlede om fødevare- og landbrugspakken.
Dengang sagde vi i Socialdemokratiet igen og igen, at fødevare- og landbrugspakken ikke indeholdt den rigtige balance mellem hensyn til erhvervet og hensyn til miljøet og derfor ville være på konfliktkurs med EU-retten.
Ganske rigtigt må regeringen nu trække i land for at råde bod på skaderne.
Formanden for Bæredygtigt Landbrug, Flemming Fuglede Jørgensen, har skønnet, at regeringens frivillige målrettede efterafgrødeordning kan bringe op til 2.000 produktionsanlæg i fare.
Så det er altså i landbrugserhvervet, at vi hører røster om, at det er et indgribende forslag, der ændrer betydeligt i fødevare- og landbrugspakken.
Forslaget, vi behandler i dag, er et endegyldigt livtag med den såkaldte frivillighed i landbrugspakken.
Måske burde Venstre have lyttet noget mere til folk som A.P. Møller.
Derved kunne vi nemlig have udvist rettidig omhu og i et bredt forlig forhandlet en fødevare- og landbrugspakke, som var i balance.
Det havde skabt ro og stabilitet om landbrugets rammevilkår, så der ikke var kommet grimme overraskelser fra regeringen.
Desværre ville regeringen ikke lytte, da vi sagde, at pakken vil give problemer både for miljøet i Danmark og med EU-retten.
I stedet har vi nu fået en ordning, der allerede volder problemer.
Landets landbrugskonsulenter er i den grad blevet sendt på overarbejde.
De fortæller, hvor besværlig en situation de sidder i.
De skal prioritere mellem de enkelte landmænd og beslutte, hvem de først skal taste ind i systemerne, fordi de ansøgningsrunder, der ligger i efterafgrødemodellen, gør det enormt besværligt.
Det er ærgerligt, at der skal være sådan et ræs i arbejdet, og det giver et dårligt miljø, ikke alene ude i naturen og på markerne, men også mellem landmændene og landbrugskonsulenterne.
Sagen er nemlig den, at måden, efterafgrødeordningen er skruet sammen på, har betydet, at de landmænd, der har søgt om tilskud til efterafgrøder, ikke kan udlægge dem, hvor der er et behov.
Nu er der så på papiret ikke flere støttekroner til at udlægge efterafgrøder i de områder, hvor indsatsbehovet ikke er indfriet.
Det er jo lidt af en kattepine for landmændene og deres konsulenter, og det er et meget godt billede på det, som vi har sagt før, nemlig at vi mener, at landbrugspakken er noget makværk.
Mit bud vil være, at vi kunne have undgået det her bøvl, hvis der fra starten var blevet lyttet til os i Socialdemokratiet.
I Socialdemokratiet mener vi, at der skal føres en bredt funderet fødevare- og landbrugspolitik, som er i balance med miljøet og i overensstemmelse med EU-retten.
Derfor er vi enige i, at der er behov for at ændre i landbrugs- og fødevarepakken.
Så meget om det konkrete indhold i lovforslaget.
Dernæst vil jeg sige, og jeg tror, det er tredje gang, jeg må tage emnet op her på talerstolen, at vi igen står med et lovforslag, som udmønter en del af fødevare- og landbrugspakken, og igen oplever vi en alt for forhastet tidsplan for Folketingets arbejde med en lov, som er enormt vigtig for erhvervet.
Det er noget, vi kommer til at tage op i udvalget.
Vi mener, det er manglende respekt for Folketingets arbejde, og det er utilfredsstillende forhold at arbejde under.
Jeg er meget stor tilhænger af nøgterne ikkebureaukratiske metoder til at gøre det med
Jeg tænker bare, at det også handler lidt om, at vores intentioner med at stemme for – og jeg tænker også regeringens intention med at fremsætte lovforslaget – jo skulle være, at landmanden slappede lidt mere af med hensyn til sin genopdyrkningsret og derfor godt turde udlægge arealer, så vi kunne få mere natur.
Så det ville være en ret kvantitativ optælling af, om vi har fået flere hektar natur, eller vi ikke har.
Så det kan vi jo kigge på i den mere tekniske behandling i udvalget.