runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2021-05-28:
Jeg gjorde faktisk også en dyd ud af i mit indlæg at holde det mere generelt, for jeg synes generelt, det er problematisk, hvis forskere afstår fra at deltage i den offentlige debat.
Uanset hvilket område det drejer sig om, mener jeg, at forskere har en forpligtelse til at bringe deres viden til torvs, så det kan indgå i den offentlige debat.
Og nogle gange vil jeg synes, at det er fuldstændig skudt ved siden, hvad en forsker måtte mene, og andre gange kunne man risikere, at hr. Uffe Elbæk synes, at det er skørt, hvad en forsker når frem til.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Jeg vil bare sige, at jeg er rigtig glad for debatten.
Det er ikke debatten, jeg har noget problem med.
Jeg elsker den her debat, og jeg synes, det er en vigtig debat.
Problemet er bare: Jeg mener, at den problemstilling, som er rejst her, er baseret på antagelser og ikke fakta.
Der er enkelte eksempler, men det er i min optik taget fuldstændig ud af kontekst, perspektiv og størrelsesorden.
Og så vil jeg bare spørge ordføreren: Når ordføreren også er bekendt med den undersøgelse fra Dansk Magisterforening, hvad tænker ordføreren så om, at det er nogle helt andre områder, der bliver refereret til, og ikke de områder, som vi diskuterer i dag?
Ulla Tørnæs (V), 2021-05-28:
Jeg er da rigtig ked af, at hr. Uffe Elbæk er ked af den debat, vi har, som jeg synes er en rigtig, rigtig vigtig debat.
Det synes jeg ikke hr. Uffe Elbæk skal være ked af, tværtimod, og jeg ser frem til at høre hr. Uffe Elbæks indlæg her senere, hvor der jo så vil være mulighed for netop at redegøre for, hvorfor hr. Uffe Elbæk mener, at den her diskussion er irrelevant.
Det mener vi ikke.
Vi mener, det er en vigtig debat.
Vi mener, at det bidrager til at sikre netop den kvalitet, som vi alle er optaget af, og at det dybest set også bidrager til at fastholde den frihed, som jeg og mit parti lægger umådelig stor vægt på er grundlaget for den forskning, som sker i det danske samfund.
Jeg er enig med hr. Uffe Elbæk i, at vi har forskning af høj kvalitet i Danmark, også en kvalitet, som på langt de fleste forskningsfelter kan måle sig på en international målestok, og det skal vi selvfølgelig holde fast i.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Tak for talen.
Jeg kunne sige det samme, som jeg sagde til Socialdemokratiet.
Jeg er rigtig ked af, at Venstre i min optik er blevet spændt for en politisk vogn, og at vi debatterer en problemstilling, som måske er ikkeeksisterende, men mest af alt er udtryk for, at man mistænkeliggør forskningsfelter, man mistænkeliggør forskere, og man mistænkeliggør universiteter.
Hvorfor siger jeg det?
Det er, fordi jeg har spurgt ministeren: Er der problemer med forskningskvaliteten?
Er der problemer med forskningsfriheden på vores universiteter?
Og de svar, jeg har fået, er, at det er der ikke.
Der er i hvert fald ikke noget, der kan dokumentere det.
Og så har vi en klar udmelding fra Rektorkollegiet.
De siger, at der ikke er noget problem.
Så har vi undersøgelsen fra Dansk Magisterforening, der siger: Ja, forskere bliver udsat for pres, men det er inden for et helt andet område, og det gælder nogle helt andre aktører.
Så jeg synes virkelig, at det er en helt paradoksal diskussion, vi har i dag.
Den er sådan helt spejlvendt, i forhold til hvor problemet egentlig er.
Bjørn Brandenborg (S), 2021-05-28:
Det er lige præcis det, der er kernen, og det har universiteternes ledelser jo også sagt at de skal være opmærksomme på.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Tak for det.
Jeg skal sådan set bare have en slags bekræftelse fra ordføreren.
Både ministeren og ordføreren og jeg selv, da jeg læste teksten op,
har været inde på, at den akademiske selvregulering sådan er rygraden i den måde, det akademiske system fungerer på.
Men er det ikke sådan, at den akademiske selvregulering kan køre af sporet?
Altså, der er ikke nogen garanti for, at selvreguleringen virker.
Og det, ledelserne bliver bedt om, er at forholde sig til, hvor selvreguleringen engang imellem uheldigvis kører af sporet.
Bjørn Brandenborg (S), 2021-05-28:
Jeg siger bare, at vi for guds skyld skal kunne have en fordomsfri diskussion med hinanden her om, hvorvidt det er en politisk opgave at blande sig eller ej.
Jeg kan da også have en personlig holdning til de forskningsresultater, der kommer eller ikke kommer.
Nu nævnte spørgeren selv, at jeg har nævnt eksempler fra andre lande, bl.a. om det med at tilsidesætte begreber omkring rationalitet.
Henrik Dahl, der var heroppe før, nævnte jo også andre eksempler fra danske tidsskrifter.
Jeg synes, der er masser, man med rette sagtens kan kritisere i debatten.
Og lad os da have en fordomsfri diskussion.
Men det betyder ikke, at jeg politisk vil blande mig i det.
Men lad os tage diskussionen om det.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Men ordføreren har lige sagt, at der var et problem, at der var store problemer, og at vi politisk skal have øje på, hvornår der bedrives aktivistisk forskning.
Hvad er definitionen på aktivistisk forskning, og hvordan adskiller den sig fra det bare at kritisere og være uenig med sine fagfæller inden for et forskningsområde?
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-28:
Man kan vel sige det på den måde, at i social justice theory er det den enkelte, der definerer, altså det hele bliver normativt, hvorimod vi normalt inden for den videnskabelige verden jo netop har arbejdet med objektivitetskrav.
Hvis vi havde ladet det normative styre, var vi jo f.eks. aldrig endt med det heliocentriske verdensbillede, for så ville det jo have været kirken og den etablerede daværende magtelite, som havde holdt fast i, at det var jorden, der var verdens centrum.
Jeg er rigtig glad for, at vi lod Newtons teorier, Giordano Brunos teorier osv. vinde simpelt hen på rationalitetens og objektivitetens præmis.
Astrid Carøe (SF), 2021-05-28:
Tak for det.
I Danmark bliver der bedrevet rigtig meget vigtig forskning.
Derfor har vi også nogle velfungerende systemer, som sikrer kvaliteten og forskningspraksissen.
Det sker bl.a. igennem en fagfællebedømmelse, der løbende skaber en dialog om metoder, argumenter og resultater blandt forskere, der har kompetencerne til at vurdere og kritisere.
Det synes jeg giver rigtig god mening.
Vores helt klare kommentar i SF til den her debat er, at det først og fremmest er afgørende ikke at bryde med armslængdeprincippet, og at hvis der er udfordringer udeomkring, er det et ledelsesansvar og ikke et politisk ansvar.
Selvfølgelig må forskningsmiljøer aldrig blive ekskluderende eller udskammende, men det er som sagt et ledelsesansvar at forhindre det.
Det er i demokratiets interesse, at vi har forskningsfrihed, og den frihed skal ikke angribes, hverken af forskningsmiljøerne selv eller af os politikere, fordi der er noget, man ikke bryder sig om.
Selvfølgelig skal vi kunne stille spørgsmål til forskningen, og forskerne skal kunne forholde sig til kritik.
Derfor skal de heller ikke være pakket ind i vat.
Men jeg bliver, ligesom ordføreren for Venstre, ærlig talt ret bekymret for, at de her meget heftige debatter påvirker forskernes lyst til at deltage i den offentlige debat.
Altså, Dansk Magisterforening har fundet ud af, at hver sjette oplever udskamning og dermed ikke har lyst til at deltage, og det synes jeg egentlig også debatten i dag viser, når man fremhæver specifikke forskere ved navn og specifikke små forskningsfakulteter.
Jeg synes, debatten skal handle om, om vi har et forskningsmiljø, der sikrer, at vi har fri forskning.
Som politikere er det ikke vores job at kalde forskningsresultater eller -områder ud, som vi ikke kan lide.
I SF vil vi gøre, hvad vi kan, for at sikre forskningsfriheden i Danmark, for det er altså en forudsætning for et oplyst og demokratisk samfund.
Vi har lavet en vedtagelsestekst sammen med Radikale Venstre og Enhedslisten, som ordføreren for Radikale Venstre vil læse op om et øjeblik.
Stinus Lindgreen (RV), 2021-05-28:
Ministeren sagde i sit indledende indlæg, at ministeren ikke så et behov for en grundlæggende undersøgelse af området, og det vil jeg bare lige gentage og kvittere for, for det synes jeg er ret vigtigt at gentage her.
Men jeg vil gerne have svar på, om ministeren mener, at der så er behov for andet.
Dialogen, debatten er selvfølgelig altid vigtig at have, og den skal vi selvfølgelig fortsat have, men er der behov for andet, eller har universiteterne de redskaber, de værktøjer, de skal bruge?
Lever de op til deres ansvar, eller mener ministeren, der er et eller andet andet, vi er nødt til at gøre herindefra?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Jeg vil godt understrege, at min tilgang i den her debat hele tiden har været at tage den overordnet – ikke udskamme enkelte forskningsprojekter og forskere og ikke stå og navngive nogen, men tage seriøst, at der er forskere – i høj grad på det humanistiske og samfundsvidenskabelige felt, oplever jeg, men også til en vis grad bredere – der oplever, at der er nogle konklusioner, der er sværere at komme frem til blandt kollegerne end andre.
Det er da noget, som jeg som forskningsminister bliver nødt til at rejse i min dialog med rektorerne om de er opmærksomme på og kæmper for.
Er de også ledelser for dem, der oplever det pres?
Den diskussion synes jeg er relevant.
Jeg har ingen interesse i at stå og udskamme enkeltforskere.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Men mit problem er, at jeg ikke har fået det dokumenteret.
Når jeg spørger ministeren, om der er et problem, får jeg et nej.
Når jeg kigger på de rapporter, der er blevet lavet, om presset på forskningskvaliteten og -friheden, er det inden for nogle andre områder.
Så hvad mener ministeren?
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Tak for det, og også tak for debatten.
Vi har haft den før, både her i salen, men også i medierne.
Jeg vil sige med det samme, at jeg tager Henrik Dahl og Morten Messerschmidts overvejelser alvorligt, uagtet hvor enig eller uenig jeg er med dem.
Da de gik ud og begyndte at rejse de her spørgsmål, tænkte jeg: Nu bliver jeg simpelt hen nødt til at finde ud af, hvad der er op og ned i det, for ikke mindst Henrik Dahl excellerer i sådan virkelig at stå op for både forskningsfriheden og forskningskvaliteten, og der er det altid et spørgsmål om, hvad der er antagelser, og hvad der er fakta.
Som det første stillede jeg et hav af spørgsmål til ministeren: om ministeren var bekendt med den her problemstilling, og om ministeren mente, der var et problem.
Og selv om ministeren i min optik var sådan lidt ulden i svarene, vil jeg alligevel tage det ned, at jeg fik at vide, at der ikke var tale om, at der var et kvalitetstab, når vi snakker om forskningskvaliteten.
Der var ikke et tab på det område.
Faktisk stod vi rigtig godt i de internationale vurderinger.
Og når det handler om forskningsfrihed, var det ikke noget, som ministeren var bekendt med, men så kom ministeren med alle de samme argumenter, som vi også hørte i den første tale, da ministeren stod her.
Så jeg kunne i hvert fald ikke fra ministeren få at vide, at der var et problem.
Så læste jeg, hvad Rektorkollegiet havde udtalt, det vil sige alle rektorerne på vores universiteter.
Så tænkte jeg: Er der andre steder, man kan gå hen og kigge på undersøgelser?
Det, jeg så kunne finde frem til – det kan være, der er flere – var Dansk Magisterforening og deres undersøgelse af, om forskningsfriheden på de danske universiteter er under pres.
De konkluderer så: Ja, der sker et pres på forskerne.
Der er forskere, der oplever, de bliver presset.
Men det interessante var, at det ikke var på identitetspolitikkens område, altså alle de emner, som vi har diskuteret i dag, nej, det var på naturområdet, sundhedsområdet og det tekniske område.
Og der, hvor de oplever, presset kommer fra, er fra myndighederne, det er fra erhvervslivet, og det er fra fondene.
Det er der, der er et problem.
Så jeg oplever langt hen ad vejen, at det her er en politisk dagsorden fra to specifikke partier, som ikke kan lide specifikke forskere, specifikke forskningsafdelinger og specifikke emner som køn, klasse, racisme og magtstrukturer.
Jeg vil bare sige til jer, der forsker i de her områder: Bliv ved med at forske, for det er vigtige emner i forhold til at forstå det samfund, vi er en del af.
Så har jeg ikke mere tid, for som privatist har man kun 3 minutter – bare så folk forstår, hvorfor jeg må cutte den hurtigt.
Britt Bager (KF), 2021-05-28:
Tak for det, tak for ordet.
Modsat den tidligere ordfører vil jeg gerne benytte lejligheden til at sige tak for den her debat, for jeg synes faktisk, at det er en vigtig diskussion, som hr. Henrik Dahl og hr. Morten Messerschmidt lægger op til at vi har, om, at der inden for dele af postmodernistiske fagmiljøer på humaniora og samfundsvidenskab bliver produceret forskning, som virker til at være drevet af politisk aktivisme, og hvor kvaliteten kan betvivles.
Når vi har den her diskussion i Danmark, er det jo også, fordi vi ser på det, der foregår i udlandet.
Der er eksempler fra Portland State University , hvor det er lykkedes at få en række falske og absurde artikler optaget i anerkendte tidsskrifter.
F.eks. påstod nogle studier, at hunde udførte voldtægter på hinanden i hundeparker, og at mandlige hundeejeres reaktion afslørede, at de selv var en del af den voldtægtskultur.
Det synes jeg ærlig talt er ret absurd.
Heldigvis er det her jo et eksempel fra udlandet og ikke fra Danmark, men jeg synes, det viser, at det her er noget, vi skal værne om, at det her er noget, vi skal være opmærksomme på, og derfor er den her debat relevant.
Hr. Henrik Dahl og hr. Morten Messerschmidt peger på, at man i visse politisk aktivistiske miljøer inden for den postmodernistiske tradition anerkender noget, som er meget svært at se som seriøs forskning, og hvor selv de mest absurde konklusioner accepteres, så længe det er politisk belejligt.
Det er et problem, som bl.a. Weekendavisen også har været med til at afdække.
Jeg er enig i, at det her udgør et bekymrende problem, og jeg er enig i, at vi på ingen måde ønsker, at de tendenser inden for identitetspolitik, som har fået hårdt fat særlig i USA, skal blive udbredt på de danske universiteter.
Spørgsmålet er så, hvad vi gør ved det her.
Jeg vil gerne understrege, og det er virkelig vigtigt for mig, at vi som politikere ikke skal gå ind og detailstyre, hvad der skal ske, og hvad der skal forskes i på de danske universiteter.
Princippet om armslængde er vigtigt at værne om.
Det ansvar må universiteternes ledelser i højere grad være opmærksomme på.
Universiteterne kunne med fordel selv undersøge, om den forskning, der produceres under deres tag, lever op til dyder og kriterier for videnskab, som man burde kunne blive enige om.
Så vil jeg afslutningsvis gerne understrege, så ingen i den her sal kan misforstå det, at vi skal værne om den fri forskning.
Vi skal værne om den armslængde, der er.
Men jeg vil gerne takke for debatten her i dag, for jeg synes, den har været spændende, og den har i hvert fald gjort mig klogere.
Så tak til forslagsstillerne for at tage det her op.
Og som hr. Henrik Dahl nævnte tidligere, bakker vi i De Konservative op om det forslag til vedtagelse, som hr. Henrik Dahl oplæste.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Jeg prøvede at sige ja, men med det forbehold, at tingene ser værre ud i andre lande.
Jeg vil meget nødig – også fordi jeg kender de herrer her – tages til indtægt for at sige, at der er nogen her, der forsøger at lukke universiteter.
Det er der ikke.
Men der er ikke nogen tvivl om, at der er en tendens til, at man også politisk bruger politiske magtpositioner til at gå efter dem, man er politisk uenig med.
Jeg mener, at den her debat om forskningsfriheden i Danmark og truslen om at indskrænke forskningsfriheden ikke mindst er en del af den meget, meget uheldige udvikling, som der er ikke kun i Danmark, men også i resten af Europa.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-05-28:
Jeg må indrømme, at jeg hører ministeren gå på æggeskaller, og det kan godt være, at det er helt forkert hørt.
Jeg hører på den ene side, at ministeren siger, at vi skal stå vagt om forskningsfriheden og forskningskvaliteten, hvad vi alle sammen er enige om.
På den anden side hører jeg også ministeren sige, at der er pres internt i forskningsmiljøerne.
Så bliver jeg forvirret.
Altså, er der et problem, eller er der ikke et problem på det specifikke område, som den her debat handler om – forskning i køn, forskning i racisme, forskning i klasse og forskning i magt?
Er der et problem, eller er der ikke et problem – set fra ministerens side?
Stinus Lindgreen (RV), 2021-05-28:
Tak for det.
Min erfaring er i hvert fald også, at de lever op til deres ansvar og gør det, de skal, i forhold til at sørge for, at det er ordentlig kvalitet, og sørge for, at de gode bliver ansat og de dårlige bliver fyret – alt det, de skal.
Men har ministeren så erfaring med, at der foregår ensretning derude, at der foregår politik forklædt som videnskab, og at der er en systematisk unddragelse af berettiget faglig kritik ude i miljøerne?
Er det noget, som ministeren kan genkende som værende et problem?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Jamen det oplever jeg faktisk også at vi har universitetsrektorer landet over der er interesserede i, og de er drevet af lige præcis den disput.
Og det forskningsideal, universiteterne er rundet af, oplever jeg faktisk at vi har rektorer der er optaget af.
Men derfor er det stadig vigtigt med en vedvarende dialog omkring, hvordan vi så gør det i praksis, og hvordan ikke mindst de som ledelser løfter den her meget vigtige opgave på vegne af både vores samfund og vores demokrati.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Der er jo flere ordførere, som har sagt, at der ikke er nogen mennesker inde fra systemet, som har fremført kritik.
Det er ikke helt sandt.
Lars Qvortrup, som er en højt, højt estimeret professor ved DPU, og som har lavet den ene fremragende bog efter den anden, har for nylig fremført en kritik, som også peger på, at der er nogle dybe problemer.
Han siger: Hvis man dropper sandhed som ideal, og hvis man dropper generaliserbarhed som ideal, dropper man på en måde de eksisterende forestillinger om videnskab.
Det er jo også en diskussion, vi må forvente at rektorerne kommer videre med.
Altså, hvad nu, hvis vi holder op med at tro på et ideal om, at det, der bliver lavet, skal gælde generelt?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Jamen jeg mener, det er helt afgørende, at vores universitetsledelser har viljen til faktisk at værne om forskningsfriheden, uanset hvor presset kommer fra.
Der vil altid være pres på forskning, for der er meget magt i forskning.
Den vil der altid være et pres på.
Det er ledelsens opgave at gøre det pres så lille som muligt.
Det skal de selvfølgelig have rammer til, og det skal de selvfølgelig have redskaber til.
Som jeg også tror jeg svarede på hr. Stinus Lindgreens spørgsmål, så er det en dialog, jeg er meget villig til at tage, og hvis det kræver, at der er brug for noget fra Folketingets side i forhold til at klæde ledelserne på i forhold til redskaber, så går jeg også meget gerne den vej.
Men det handler om, at det er et ledelsesansvar.
Henrik Dahl (LA), 2021-05-28:
Jeg vil sige tak til ministeren og i øvrigt også til alle andre, der er til stede her, for en rigtig god og nødvendig debat, som jeg i virkeligheden tror rækker længere ud i fremtiden end mange andre ting, vi arbejder med.
For mig at se er kernen i den her diskussion, at selvregulering er rygraden i den måde, det videnskabelige samfund fungerer på, men selvreguleringen kan køre af sporet, sådan at den ikke er perfekt, og så selvreguleringen ikke rigtig får luget ting ud, der måske burde luges ud, hvis selvreguleringen fungerede bedre.
Det bringer mig frem til mit spørgsmål.
Danmark er ikke noget stort land, så mange af os forskningsordførere kender jo rektorerne.
Vi har nogle rigtig dygtige og samvittighedsfulde rektorer.
De kommer jo nok tilbage nu og efterspørger måske nogle instrumenter til lige at tage det sidste nøk med at få selvreguleringen til at fungere.
Er det så noget, hvor man i fællesskab kunne enes om at sige, at så vil vi gerne give rektorerne mulighederne for at få de sidste instrumenter, de mangler, til at selvreguleringen kan komme til at fungere perfekt?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Nu svarede jeg på ordførerens første bemærkning.
Jeg tror, det blev blandet sammen heroppe ved mig, altså hvornår man må kritiseres af kolleger, og hvornår det er at opleve et pres, der indskrænker forskningsfriheden i miljøet.
Jeg mener jo, som flere andre har været inde på, at det at kritisere, altså fagfællebedømmelse osv., er en helt central hjørnesten i det forskningsmiljø, vi har, men det at blive presset, i forhold til om det er det rigtige at konkludere, hvis ellers metoden, fremgangsmåden og den videnskabelige praksis er overholdt, mener jeg simpelt hen er et problem, og det er der, friheden bliver indskrænket.
Til den anden del vil jeg sige, at det jo handler om, at det skal være rigtig forskning.
Det skal være rigtig forskning, der bliver bedrevet, og det handler om videnskab, det handler om metode, og det handler om alt det, vi også har i spil i fagfællebedømmelserne, og selvfølgelig er det det, vores forskningspenge skal gå til.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Så hvis der er metodeuenighed inden for et fag, skal politikerne gå ind at blande sig?
Altså, det bliver jeg bare nødt til at forstå.
For ministeren har sagt til Kristeligt Dagblad, at hvis vi politikere ikke skal blande os, skal de heller ikke bedrive aktivisme og politik med deres forskning, så jeg vil bare gerne vide, hvornår man bedriver aktivisme og politik med sin forskning.
Det er jo ret afgørende, for det er åbenbart den grænse, som ministeren selv har, for, hvornår vi træder ind som politikere og blander os i forskning.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Jeg har ingen interesse i at være den, der går ind og har ansvaret for det.
Det er et ledelsesansvar.
Det har jeg understreget igen og igen.
Jeg vil samtidig også godt sige, at som hr. Stinus Lindgreen også sagde, er det at være forsker at kritisere og blive kritiseret, men det skal jo foregå på metoden; det skal ikke foregå på konklusionen.
Det synes jeg er en meget stor forskel.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-28:
Tak til ministeren for at forsøge at bevare en balance.
Altså, jeg er faktisk på ingen måde uenig i, at det er vigtigt.
Altså, hvad er forskellen dér?
Jeg spørger, fordi ministeren jo er kommet med en trussel i medierne, hvor der står, at hvis vi ikke skal blande os fra politisk hold, skal de, forskerne, heller ikke bedrive aktivisme og politik med deres forskning.
Så jeg tror, det er ret godt for dem at vide, hvornår ministeren synes den grænse præcis er overtrådt.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-05-28:
Det er en ting, vi kan se der brager løs i nogle miljøer i udlandet, og derfor er det selvfølgelig også noget, vi skal have opmærksomhed på herhjemme.
Der er tit en sammenhæng, i forhold til at ting først vokser f.eks. på de amerikanske universiteter og senere kommer til os.
Jeg har ikke et indtryk af, som hr. Uffe Elbæk også spurgte til, at vi generelt har faldende forskningskvalitet – tværtimod, vi har verdensklasse forskning.
Jeg har heller ikke noget indtryk af, at vi har store generelle problemer, men vi har enkeltforskere og enkeltmiljøer, der oplever, at der er ting, der er sværere at konkludere end andre.
Det skal jo være noget, man som ledelse bakker op om ikke finder sted, og den dialog har jeg selvfølgelig som minister.
Jeg har ingen interesse i hverken at hænge enkeltområder ud eller som minister være den, der griber ind.
Tværtimod er det et universitetsledelsesansvar, og det er det ifølge loven.