Rune Lund (EL), 2016-10-28:
Justitsministeriet har lavet en undersøgelse, som viser, at mere end 100.00 danskere om året bliver udsat for såkaldt stalking, det vil sige systematisk og vedvarende forfølgelse eller chikane fra en anden person.
Og stalking er jo et uacceptabelt indgreb i den enkeltes frihed og den enkeltes ret til at bestemme over sig selv og sit eget liv, og det begrænser ens mulighed for at deltage frit i samfundet.
Lovforslaget indebærer, at der gives mulighed for at give en foreløbig meddelelse om tilhold – det er det, der hedder et strakstilhold – som midlertidigt skal beskytte den forurettede og eventuelt medlemmer af forurettedes husstand, indtil der af politiet kan træffes en endelig afgørelse om tilhold eller opholdsforbud.
Strakstilholdet omfatter så de samme typer af forbud og har samme retsvirkning som et tilhold, der meddeles efter de gældende bestemmelser.
Forslaget her indebærer navnlig en lempelse af det almindelige mistankekrav ved meddelelse af tilhold, med henblik på at sikre en hurtig beskyttelse af den forurettede.
Det virker derfor fornuftigt, at justitsministeren lægger op til, at man senest 3 år efter lovens ikrafttræden skal bede de regionale statsadvokater om en udtalelse vedrørende de foreløbige erfaringer med behandlingen af klager over strakstilhold og i den forbindelse undersøge, i hvilket omfang strakstilhold anvendes i de forskellige politikredse.
Når vi snakker om indskrænkning af retssikkerheden, er det jo altså vigtigt at se på, hvordan det virker, og hvad det har haft af betydning.
Det ligger for så vidt også i forlængelse af høringssvaret fra Institut for Menneskerettigheder, som skriver: »Det er på den baggrund instituttets vurdering, at udkastet ikke i sig selv giver anledning til bekymring for vilkårlige eller uproportionale indgreb i retten til respekt for privatlivet for den person, der meddeles tilhold.
Reglernes implementering vil imidlertid have betydning for denne vurdering.
Det bør dog efter instituttets opfattelse inden for en kortere årrække undersøges, hvorvidt målet for sagsbehandlingstiden for endelige afgørelser efterleves i praksis.«
Sagsbehandlingen er så de 60 dage, og man skriver også, at det inden for en kortere årrække bør evalueres »om forslaget har ført til en hurtigere beskyttelse af ofre for stalking.«
Den indvending er vi enige i.
Der er andet og mere, man skal gøre for at bekæmpe stalking, og det drejer sig om at hjælpe ofrene og ofrenes familiemedlemmer.
Det drejer sig også om de personer, der begår stalking og har brug for hjælp til at holde op og lade være med det.
Så der er brug for ordentlig hjælp og vejledning.
Der er også brug for, at offeret kan få behov for en ny identitet, når der er behov for det.
Det må vi se på om vi kan forbedre mulighederne for.
Dér er også nogle ting vi kan kigge på for at se, om vi kan blive bedre til, for at vi også på den måde kan bekæmpe stalking.
Det er nødvendigt at tage yderligere initiativer i forhold til det, der ligger her, men det ændrer ikke ved, at det her lovforslag er et klart fremskridt.
Vi kan godt i forbindelse med udvalgsbehandlingen dykke ned i nogle af detaljerne i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Det er vi meget klar til fra Enhedslistens side.
Men der er ingen tvivl om, at det her er et klart fremskridt i forhold til at hjælpe mennesker, der bliver udsat for stalking.
Derfor er Enhedslisten positive over for forslaget.