Theresa Scavenius (UFG), 2024-10-24:
Så den her politiske kerne, vi diskuterer i forhold til det her lovforslag, handler, som det er blev nævnt flere gange, selvfølgelig om at stoppe den globale afskovning, som står for 10-15 pct. af den globale CO 2 -udledning og bidrager til at underminere klodens biodiversitet.
I forordningsteksten står der netop, at skovrydning sker med alarmerende hast.
En af de vigtigste årsager er netop udvidelse af landbrugsarealer, som vi bruger til forskellige råvarer som kvæg, træ, palmeolie, soja osv.
Det, vi kigger på her og nu, er selvfølgelig den sådan mere europæisk drevne afskovning.
Der har jeg læst mig frem til, at ca. 65 pct. er baseret på palmeolie og soja.
Det er jo alle de her produkter, vi bruger i vores mad og chokolade, og vi bruger det også til biodiesel.
Det vil sige, at det, man nogle gange kører rundt på, kommer fra nogle skove, og derudover er der selvfølgelig soja, som primært bruges i vores dyreproduktion.
Så det er den her politiske afvejning, vi skal diskutere.
Det, der også står, er netop det her med forventningen om, at afskovning kun bliver værre fremadrettet, hvis der ikke bliver lavet nogle store ændringer.
Det supplerer meget godt det, som allerede er blevet nævnt af SF: at vi netop i dag har fået en ny rapport, som bare igen bekræfter det, vi godt vidste i forvejen, nemlig at vi er langt, langt fra at nå Parisaftalen, klimamålsætningen osv.
Men her står vi faktisk med en forordning og et afledt lovforslag, som faktisk er meget centralt lige præcis for den politik.
Hvad er det så, man forsøger at gøre?
Det handler selvfølgelig om, at vi skal have nogle virksomheder til at dokumentere mere, vi skal have nogle skrappere sanktioner og konfiskeringer osv.
Det lyder jo alt sammen rigtig vigtigt, og på papiret ser det også rigtig godt ud.
Hvis intentionen blev fuldt implementeret, ville vi komme rigtig langt.
Det er derfor, at opgaven i det danske Folketing så faktisk bliver ret vigtig, for vi er en vigtig institution i forhold til at implementere en sådan forordning.
Det skyldes dels, at vi allerede i 2010 faktisk havde en forordning, der havde præcis samme formål: netop at stoppe afskovning, og siden da er problemet kun blevet værre.
Så er der en anden del af det, som slet ikke har været en del af diskussionen i dag, men det er ret vigtigt for lige præcis det her.
Det vil sige, at vi har en handelspolitik, som fordrer import og eksport af varer, som vi nu diskuterer, vi gerne vil begrænse, og det vil sige, at man ligesom trækker i hver sin retning.
Men i forhold til hvorvidt vi så får implementeret den her forordning i Danmark rigtig godt, har jeg også en bekymring, og det er så den tredje del af min bekymring, fordi vi netop bruger den her model, som har vist sig at være ret ineffektiv i forhold til miljø- og klimapolitik.
Hvad består den her model af?
Vi har diskuteret det lidt allerede nu her.
Hvad er tilsynsmodellen i Danmark?
Den er for det første baseret på de her meget sådan afpolitiserede bemyndigelser, og det vil sige, at vi i Folketinget får mindre og mindre spillerum, fordi Folketinget giver ministeren flere og flere bemyndigelser til at lave lovgivning uden for Folketinget, uden at vi rigtig har styr på, hvad der foregår.
Det betyder jo så, at meget af vores miljø- og klimapolitik foregår igennem bekendtgørelser.
Der har jeg hørt, at mange ordførere har fuld tillid til ministeren.
Det har jeg så ikke, og der har jeg også ret meget dokumentation; vi kan jo bare kigge på tallene.
Så jeg forstår ikke rigtig, hvor ordførernes tillid kommer fra.
Det har vist sig at være en model, der ikke virker.
Vi kan have en principiel demokratisk diskussion om det, men vi kan altså også have en diskussion om, hvorvidt det reelt virker.
Især synes jeg også man skal være bekymret om virksomhedernes retssikkerhed, netop fordi man fjerner nogle klageadgange og man i det hele taget laver nogle ret usikre rammer om, hvordan de skal arbejde.
Så grundlæggende mener jeg, at vi skal være imod den her type bemyndigelseslovgivning.
Der en sidste ting, jeg gerne vil nævne, og det er, at der er meget djøfpolitik over den her tilsynspolitik.
Hvad er det egentlig, der kommer til at ske her?
Det er det her med, at virksomhederne skal indrapportere endnu mere data til et europæisk informationssystem, hvor der så skal ligge en hel masse data, som man så kan kigge på og kontrollere.
Det betyder også det, der faktisk står, og det er, at mange af de tilsyn, man så vil lave, vil foregå på forretningsborde, og det vil sige, at man faktisk ikke vil gå ud at lave det på den fysiske side.
Det er her, hvor modellen ligner det, der har været problemet i forhold til kvælstof, hvor man heller ikke har det.
Så samlet set er det ikke en god dag for hverken miljø- eller klimapolitikken.