Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-27:
Mange tak for det.
De sidste 3 år har dansk økonomi været i vækst, over 2 pct.
Siden valget har beskæftigelsen sat rekord, der er skabt over 150.000 flere private lønmodtagerjob, og beskæftigelsen i Danmark har aldrig været højere.
I 98 ud af landets 98 kommuner er en større andel af borgerne kommet i arbejde.
Det går godt i Danmark.
Vi har grundlæggende en sund økonomi, fordi vi i tide har taget hånd om vigtige balancer i vores samfund.
Først og fremmest er balancen mellem dem, der arbejder, og dem, der skal forsørges af dem, der arbejder, helt afgørende.
Det er en vigtig og måske i virkeligheden den mest afgørende balance ud fra både et økonomisk og et menneskeligt hensyn.
Jeg er fuldt overbevist om, at det bedste, man kan gøre for et menneske, det bedste, man kan gøre for børn, er at sørge for at give ham eller hende noget at stå op til, ranke ryggen, nyt selvværd, noget, børnene kan spejle sig i.
Så socialt har vi fået flere ind i arbejdsfællesskabet, og vi skal have flere ind i arbejdsfællesskabet for at bevare et land uden store skel og med tillid mellem mennesker.
Samfundsøkonomisk er det også vigtigt, at flere trækker læsset, for ellers hænger pengene ikke sammen.
Det var egentlig det, jeg påpegede i en af mine nytårstaler, nemlig den i 2010-11, som vi så fulgte op på med tilbagetrækningsaftalen.
Det blev så ikke en af mine ministre, men i stedet for fru Mette Frederiksen, der skrev under på lovforslaget efter det valg, der fandt sted i 2011, tak for det, for det var en vigtig reform.
Man var imod, men man bakkede op, og den har været med til sammen med andre reformer, skattereform, dagpengereform, kontanthjælpsreform, at øge arbejdsudbudet i Danmark med 100.000 – alene i år med næsten 40.000, næste år med 25.000.
Få troede på det, men ved årtusindskiftet var kun en tredjedel af de 60-64-årige i arbejde, i dag er det halvdelen af en gruppe, som nogen havde dømt ude.
Så man skal måske ikke være så bange for reformer.
Det er lidt ligesom lektier, det er hårdt og tungt at lave dem, men det lønner sig i længden.
Flere skal med i arbejdsfællesskabet, og derfor skal det kunne betale sig at arbejde, og det gør det så også i dag.
Det gør det, bl.a. fordi regeringen siden valget har gennemført skatte- og afgiftslettelser for omkring 20 mia. kr.
Det har vi så gjort med det positive udgangspunkt, at der var noget at bygge ovenpå, nemlig de skattelettelser, som vi aftalte med den socialdemokratisk ledede regering.
Jeg er glad for, at den daværende socialdemokratisk ledede regering var lydhør over for synspunktet om, at det skal kunne betale sig at arbejde, at indsats skal belønne sig, og det gælder så også det politiske pres, som vi lagde på den daværende regering, det lønnede sig.
De topskattelettelser, som blev besluttet i 2012, bliver nu indfaset de kommende år frem mod 2022, og i alt slipper 374.000 danskere helt for at betale topskat.
Og her efter nytår hæver vi topskattegrænsen igen, som vi aftalte det med den socialdemokratisk ledede regering.
Det mærker mange mennesker på deres lønkonto, og der er grund til at takke for det.
De skattelettelser, vi gav, også til folk med gode indkomster, har været med til at trække den velstand og den fremgang, der gør, at vi i år nu kan forhandle finanslov og forbedre vores velfærdssamfund på et solidt grundlag.
Der forhandles med det positive udgangspunkt, at vi har en grundlæggende sund økonomi, fordi vi i tide har taget hånd om vigtige balancer i vores samfund.
Pengene skal passe, sådan hænger verden sammen for mig.
Jeg er så lidt i tvivl om, hvordan verden hænger sammen for Socialdemokratiet, hvor lette løfter jo blafrer i vinden.
Hvor skal pengene komme fra?
Skal det være dyrere at være dansker?
Skal der investeres mindre i infrastruktur?
Jeg må sige, at jeg savner en gennemskuelig plan med prioriteringer, med finansiering, ikke bare sådan ord og målepunkter langt ude i fremtiden, men en plan for vejen derhen år for år.
For vi skulle jo helst her, hvor vi står på kanten af at gå ind i et nyt år, som bliver et valgår, undgå at havne i den situation, som vi havnede i i 2011, hvor Socialdemokraterne lovede en hel masse før valget, som efter valget viste sig slet ikke at hænge sammen.
Vores velfærdssamfund skal hvile på en sund økonomi.