runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marcus Knuth (KF), 2020-06-11:
Nu kunne jeg ikke høre, præcis hvad ordføreren sagde, men det vil sige: Ordføreren går ind for, at man godt kan kalde til bøn, men at man ikke må bruge en højtaler.
Det er jo faktisk det, som vi fra Konservative har foreslået i et ændringsforslag, der vil forbyde brug af højtalere til indkaldelse af bøn på arabisk ud over de danske hustage.
Vil det sige, at vi kan forvente, at når det ændringsforslag går igennem, vil Radikale Venstre stemme for forbuddet?
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Jo, der er kendsgerninger, der gør indtryk på os, og jeg må sige, at i mit parti møder vi faktisk mange, som er meget velintegrerede i det danske samfund, og som også kommer med islamisk baggrund.
De findes.
Marie Krarup (DF), 2020-06-11:
Jeg sætter også umådelig meget pris på det danske frisind, men jeg synes, det grænser til naivitet eller tossegodhed, når man siger, at man kan integrere folk ved at dele ud af vort frisind.
Det er jo ikke lykkedes.
Det er jo overhovedet ikke lykkedes.
Det har jo været Radikale Venstres integrationsmodel, den liberale integrationsmodel, som man har forsøgt igennem 1990'erne og til dels ind i 00'erne – som vi har forsøgt at bremse i Dansk Folkeparti – der har været den dominerende, og den har jo overhovedet ikke fungeret.
Folk ændrer sig ikke, ved at man viser dem frisind, lige såvel som vi ikke har kunnet eksportere vores frie demokratiske samfundssystemer til andre lande, uden at de ønsker det selv.
Hvis folk selv ønsker det, er det noget fuldstændig andet.
Men man kan ikke tvinge dem til at ønske det.
Derfor er det gået fuldstændig galt, og jeg mener, at det er på tide, at vi sætter en gravsten over den liberale integrationsmodel eller snarere en skamstøtte, for hvor har den nogen sinde virket?
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Radikale Venstre er ikke et liberalt parti, det er et socialliberalt parti.
Det vil sige, at det både bygger på frisind, frihed og på fællesskab, og det er kunsten at få de to ting til at hænge sammen, og det er det, der skaber det Danmark, som vi gerne vil have.
Det er ikke bare liberalt, det er socialliberalt.
Marie Krarup (DF), 2020-06-11:
Men det er det, der i litteraturen bliver kaldt den liberale integrationsmodel, og den har slået fejl.
Den har slået stort fejl, og det er den, som Radikale Venstre har plæderet for.
Det er en forkert metode.
Man må ikke vise tolerance over for intolerancen, for så vinder intolerancen, og det er det, man har gjort igen og igen, og man har ikke villet se i øjnene, at der er tale om en anderledes kultur, hvor nogle ganske få – nogle ganske få – ønsker at overtage frisindet, men rigtig mange ønsker det ikke og kan det ikke.
Derfor står vi i den svære situation, som vi har i dag, og derfor burde selv fru Marianne Jelved begynde at åbne øjnene og erkende, at det har været en kæmpe fadæse, hvad Radikale Venstre har stået på mål for.
Henrik Dahl (LA), 2020-06-11:
Er der ingen kendsgerninger, der gør indtryk på fru Marianne Jelved og Det Radikale Venstre, i forhold til indvandring?
Carl Valentin (SF), 2020-06-11:
Tak for det.
Jeg synes, det er en spændende debat, og jeg fulgte også samrådet online her til morgen.
Jeg synes egentlig, der har været nogle ret gode diskussioner om det.
Jeg synes, det er en helt fair debat at rejse.
Det handler om nogle vigtige ting.
Det handler om kultursammenstød, det handler om religions rolle i samfundet, og det handler om, hvor meget religion skal fylde i det offentlige rum, og det er vigtigt.
Jeg kunne mærke, at da jeg selv så den video fra det bønnekald i Gellerup, der var, da Danmark var lukket ned af corona, brød jeg mig ikke om det – det skal jeg selvfølgelig kun selv stå til regnskab for.
Det er nok, fordi jeg generelt har det svært med anmassende, tror jeg var ministerens ord, religiøse markeringer.
I Socialistisk Folkeparti er vi sådan set også åbne over for at lave noget lovgivning på det her område, såfremt det bliver et problem.
Men at gå så langt som til at lave særlovgivning for muslimsk bønnekald, som Nye Borgerlige lægger op til, kan vi på ingen måde støtte.
Hvis man vil lave lovgivning på det her område, må man lave noget, som gælder for alle og ikke er rettet imod én bestemt religion.
Lavede man en bredere lovgivning på det her område, synes vi, at det mest relevante ville være at kigge på decibelgrænser og varighed og hyppighed og sådan nogle ting.
Så Socialistisk Folkeparti kan ikke støtte det her forslag, og jeg skulle i øvrigt hilse fra Enhedslisten og sige, at det kan de heller ikke.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-11:
Tak for det.
Jeg har to ting: For det første har hr. Marcus Knuth tidligere nævnt, at Det Konservative Folkeparti vil stille et ændringsforslag, som netop medtager alle religioner, dog foruden den danske folkekirke, som jo har en særstatus i grundloven.
Det støtter Nye Borgerlige, og jeg håber selvfølgelig, at flest mulige bakker op.
For det andet: Når ordføreren siger, at ordføreren ikke brød sig om det, ordføreren så, da der blev bræget bønnekald fra Fredens Moské i Gellerup, så formoder jeg ikke, at ordføreren har samme holdning til samme decibel- eller støjniveau, hvis det f.eks. er en fodboldkamp, der bliver hujet til, eller en rockkoncert, man synger med på.
Så anerkender ordføreren ikke, at det er andet og mere end bare støjgener, der ligger i problemet i forhold til de muslimske bønnekald?
Carl Valentin (SF), 2020-06-11:
Jeg deler sådan set de betragtninger, der har været fra Socialdemokratiet i dag, om, at det ikke er et stort problem i Danmark lige nu.
Til det andet – jeg skal selvfølgelig lige se det forslag, der ligger – vil jeg sige, at jeg tror som udgangspunkt ikke, at SF vil bakke op om et beslutningsforslag, som forbyder alle former for religiøse bønnekald, i og med at det ikke er et stort problem i Danmark, men jeg er sådan set enig i det principielle fra hr. Marcus Knuths side, at såfremt man ønsker at forbyde religiøse bønnekald, må det være bredt set i stedet for at rette det specifikt mod én religion, for det synes jeg ikke er klædeligt.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Ja, det er jo derfor, vi har forskellige partier herinde.
Det er jo, for at vi kan rumme de forskelle, der er, og den måde, vi ser verden på hver især.
Og jeg ser altså verden på en lidt anden måde, end fru Marie Krarup gør.
Det må jeg bare sige.
Meget afhænger åbenbart af øjnene, der ser.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-11:
Nu, hvor vi har privilegiet at høre om fru Marianne Jelveds syn på verden, vil jeg da gerne fortsætte og høre, om fru Marianne Jelved måske har gjort sig nogle overvejelser om, hvad det er, der har gjort, at Danmark er et frisindet land og et godt land at leve i osv., for det kunne jo være, når vi så ser på andre landes forudsætninger, at det er de forudsætninger, der har ført til meget forskellige samfundsforhold.
Det er jo næppe en tilfældighed, at der er nogle lande, der flygtes fra, og nogle lande, som man flygter til, og at man derfor kan have en bekymring for, at når koncentrationen af de folk, der ellers bor i lande, man flygter fra, bliver for stor i de lande, man flygter til, så flytter de levevilkår, som man egentlig flygtede fra, også med op til os.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Det er jo spørgsmålet, om det behøver at være sådan, om man ikke integrerer sig i det samfund, som man kommer op til, i Danmark f.eks., og jo mere vi deler ud af vores frisindethed til dem, der kommer, og som er lidt anderledes i forhold til os, når de kommer hertil, jo mere gør det jo også, at de så accepterer og forstår, hvad det er, vi mener, når vi siger frisind.
Vi har f.eks. de frie skoler.
I 1844 – det er før grundloven – begyndte højskolebevægelsen at gøre sig gældende, og siden 1855 har der været lovgivning i Danmark om, at forældre har ansvar for deres børns undervisning og selv kan bestemme, hvilken slags undervisning de skal underlægges.
Og det gælder stadig væk, men det er en kamp at fastholde det, for der er mange, der ikke bryder sig om det, åbenbart.
Men den kamp tager vi gerne i Radikale Venstre.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-11:
Hvad bygger fru Marianne Jelved den antagelse på, at jo mere frisind man viser disse mennesker, des mere lader de sig integrere?
Altså, kan fru Marianne Jelved, hvis vi ser på bare det europæiske kontinent, som vi jo sikkert begge to kender bedst, pege på ét land, hvor man må sige, at det overordnet set er gået rigtig godt med den muslimske indvandring?
Og jeg er ikke interesseret i at høre, om fru Marianne Jelved har mødt en, to eller ti, for det har jeg også, men jeg er interesseret i et sted, hvor man siger, at overordnet set er muslimerne blevet en del af det pågældende samfund.
Jeg kan nemlig ikke få øje på det.
Altså, i alle de lande, hvor der er kommet et stort antal af muslimer til – fra Frankrig til Tyskland til Holland, Belgien, Sverige og Danmark – kan jeg kun se, at vi har de samme problemer, og jeg tror ikke, det er frisindet, der ville have løst det.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Enhver er jo salig i sin tro, kan man så sige.
Men ikke desto mindre er det mit indtryk, at der bor rigtig mange muslimer i Danmark – nogle gange bliver jeg overrasket over, hvor mange der faktisk er – men at det er meget få grupper ud af den store mængde, der gør sig bemærket på en uheldig måde.
Der er bl.a. vores boligpolitik, som vi bør lave om på, og det tror jeg er en fælles erkendelse herinde, altså at vi har gjort det forkert med den måde, vi har lavet boligkvarterer, som er meget ensidige.
Det synes jeg er en kæmpe opgave at få vendt.
Det bidrager vi gerne til i mit parti.
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-11:
Jeg studser bare lidt over den relativisme, som jeg synes nogle af de synspunkter, fru Marianne Jelved udtrykker, er udtryk for, bl.a. den her sammenligning med kirkeklokker.
Verden over er der jo en lang række lande, hvor stat og kirke, eller religion, i et eller andet omfang hænger sammen.
Jeg har slået det efter: Af de lande, hvor der ikke er sådan et forfatningsmæssigt skel mellem religion og stat, er der 25 muslimske og 11 kristne sådan i runde tal.
Men det, der bare er den særlige forskel – for vi er jo selv et af de lande – er, at det i de kristne lande stort set altid er af relativt symbolsk karakter, og det er en af årsagerne til, at undertegnede i hvert fald ikke har lyst til at se muslimske bønnekald i det danske samfund, altså at det er et signal om noget andet; det er et signal om sharia og et signal om en politisk ideologi i kombination med det religiøse – og det er i mine øjne udfordringen ved at acceptere det her på lige fod med kirkeklokkerne.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Nogle gange har jeg lyst til at lave et eller andet folkeoplysningsinitiativ, hvor vi prøver at sætte os ned og tale om netop de ting, som hr. Rasmus Stoklund beskriver her.
For der er meget stor forskel på, hvad der sker rundtomkring i Danmark, også i andre lande for øvrigt.
Men hvis vi holder os til Danmark, tror jeg, at det, som jeg kalder den grundlæggende kultur i Danmark, og som jeg har nævnt med de fire begreber fra Vandrehallen, har gjort, at det faktisk er nemmere at være fremmed i Danmark, end det er så mange andre steder.
Faktisk er der en rigtig god integration, en virkelig god integration, mange, mange steder i Danmark, og så er der nogle boligområder, som er forfejlede, og som jeg mener vi burde sætte os sammen og finde ud af hvordan vi hurtigst muligt får ændret – finde ud af, i hvilken rytme eller takt vi kunne gøre det.
Rasmus Stoklund (S), 2020-06-11:
Der er jeg jo grundlæggende uenig, for jeg mener, at integrationen på lange stræk er slået totalt fejl alt for mange steder i Danmark, også uden for nogle af de boligområder, hvor det jo er helt åbenlyst, at den er slået fejl.
Det kan man jo aflæse i beskæftigelsesstatistikker, kriminalitetsstatistikker, i forhold til problemer med social kontrol og værdiundersøgelser, altså hvordan man ser på religionens rolle i samfundet.
Det er jo noget af det, der er bekymrende, når vi diskuterer det her.
Altså, hvis man accepterer en sammenligning med kirkeklokker, accepterer man jo også den opfattelse, at en religion i kombination med en politisk søjle også skal være i det offentlige rum i Danmark – en shariatilgang, som jeg i hvert fald ikke ønsker mig.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Sharia er jo ikke religionen som sådan; det er jo en bestemt måde at anskue nogle ting på.
Så jeg synes måske også, det er lidt vanskeligt at diskutere det på den måde, som vi gør det her.
Og hvis der var en egentlig interesse for, at vi prøvede at få sat vores egne danske ord og begreber bag ved de ting, som vi har som overskrifter, så kunne det også være, vi kunne blive mere forstående over for hinanden, i forhold til hvad det egentlig er, vi taler om, og hvad det er, vi mener.
Men jeg laver ikke en folkeoplysningskreds her.
Henrik Dahl (LA), 2020-06-11:
Jeg undrer mig over, at det ikke gør noget indtryk på fru Marianne Jelved, når en af de største autoriteter inden for forskning i integration, den hollandske integrationsforsker, der hedder Ruud Koopmans, siger, at der ikke er et eneste vestligt land, der har haft succes med at integrere muslimer, og grunden til, at de ikke har haft succes med det, er jo, at det, der bliver sagt i de her muslimske bønnekald, er – hvis man skal popularisere det lidt – at frisind, retsind, lovsind og storsind er noget bras, som ikke kan bruges til noget som helst.
Det er essensen af sharia, det er essensen af ortodoks islam.
Gør det efter fire årtier i dansk politik ikke noget indtryk på fru Marianne Jelved, at det er det, forskerne er nået frem til?
Hvis man ser én spøgelsesbilist, skal man selvfølgelig passe på, men hvis alle ser ud, som om de er spøgelsesbilister, så skal man måske selv gå i gang med at tænke.
Marianne Jelved (RV), 2020-06-11:
Det kan jeg jo ikke udtale mig om, før det har været forbi folketingsgruppen.
Og jeg er jo heller ikke ordfører på området.
Men jeg har givet udtryk for mit synspunkt på det her, og det er et synspunkt, der er godkendt i folketingsgruppen.
Søren Espersen (DF), 2020-06-11:
Men vi tolererer ikke overgreb mod homoseksuelle eller mod jøder eller mod andre minoritetsgrupper – selvfølgelig gør vi ikke det.
Men vores holdning er, at det enkelte land selv må afgøre sin egen skæbne.
Det betyder ikke, at man ikke kan kritisere det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-11:
For der er det også interessant.
Og der kan man jo se, at den gruppe, som Enhedslisten er medlem af der, faktisk er den eneste gruppe – af alle de politiske grupper – som argumenterede mest for en normalisering af forholdet til Rusland, og som argumenterede mest imod, at det skulle have konsekvenser at lade hånt om alle regler i forhold til sanktioner og lignende.
Det var kun en eneste gruppe – af alle de politiske grupper – som kæmpede imod det.
Og det var den gruppe, Enhedslisten er medlem af.
Den eneste gruppe, hvori der sidder nogle russiske dumamedlemmer, er den gruppe, som Enhedslisten sidder i.
Så jeg må bare indrømme, at det altså har nogle konsekvenser.
Jeg er selv næstformand for den liberale gruppe, og jeg ved, hvordan og hvorledes vi omhyggeligt bestemmer, om vi vil have folk ind, eller om folk ikke skal have lov.
Vi siger tit nej til nogle, fordi vi synes, de lader hånt om de forskellige rettigheder, vi har i Europarådet.
Så skal det, man siger her i dag, ikke også afspejle sig i Europarådets parlamentariske forsamling?
Eva Flyvholm (EL), 2020-06-11:
Nu må jeg første og fremmest lige tage forbehold for, at der kan være visse mangler i mit svar, idet det ikke er mig, der sidder i Europarådet for Enhedslisten.
Og jeg vil gerne lige vende tilbage med et mere fyldestgørende svar, når jeg har konsulteret vores medlem.
Men altså, vores udgangspunkt er jo, som jeg også siger her, at selvfølgelig er det vigtigt også at lægge pres på Rusland for, at de overholder de regler.
Jeg synes også – og det håber jeg egentlig også jeg hører en tilkendegivelse fra ordføreren om – at vi også må få andre lande på banen og styrke Europarådets arbejde på den måde.
Men, altså, jeg kunne forestille mig, at der også ligger noget i, hvordan man kommer længst i forhandlingerne med Rusland.
Jeg beklager at måtte give så mangelfuldt et svar.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-11:
Og fuld respekt for det, når man ikke selv sidder der, men det giver bare stof til eftertanke for sådan en som mig, det må jeg indrømme.
For jeg har normalt et positivt syn på, at Enhedslisten kæmper for menneskerettigheder og demokrati osv. Og jeg ser så, hvordan og hvorledes den gruppe, man selv sidder i nede i Europarådet, fuldstændig nogle gange gør det modsatte og – i gåseøjne – er lidt ligeglade.
Så længe man bare holder butikken kørende, kan man godt tillade sig at gøre, hvad man vil; det er min fortolkning, men den er ikke helt forkert.
Og derfor er mit budskab så, og det behøver man ikke kommentere, at her burde Enhedslisten måske lige genoverveje, om man sidder det rette sted.
Eva Flyvholm (EL), 2020-06-11:
Jamen, altså, vi tager i Enhedslisten meget stærkt afstand fra terror.
Jeg er ret sikker på, at ordføreren selv også har siddet i gruppe med nogle mennesker, som ærlig talt ikke står særlig meget til forsvar for menneskerettighederne, for nu at sige det mildt.
Men jeg vil dog sige, at der måske også nogle gange kan være forskellig tilgange til det, både selvfølgelig i forhold til, hvad man kan opnå i en gruppe – det kender ordføreren godt selv – men også i forhold til det andet, altså det her med, hvad ens tilgang til forhandlingerne er.
Hvor meget skal man sætte hårdt mod hårdt?
Og hvor meget skal man forsøge at få tingene igennem på anden vis?
Men hensynet til menneskerettighedernes overholdelse – i den grad også i Rusland – må jeg sige vi deler fuldt ud.
Naser Khader (KF), 2020-06-11:
De grundlæggende frihedsrettigheder er under pres globalt, også i kredsen af lande i Europarådet.
Der er nogle lande, der bevæger sig væk fra vores fælles grundlæggende frihedsværdier.
Og i den situation er det vigtigt, at vi har en organisation som Europarådet: Det en vigtig stemme i forhold til demokrati, ytringsfrihed og retsstat.
Det er i Europarådet, at vi f.eks. taler om forfølgelse af homoseksuelle i Rusland.
Det er også her, vi skal fastholde presset på Rusland i forhold til andre menneskerettighedsspørgsmål, forfølgelse af journalister og organisationsfolk.
Det er også i Europarådet, vi skal kritisere Tyrkiet for deres overgreb på fundamentale frihedsrettigheder.
Blandt Europarådets 47 medlemmer har Tyrkiet rekorden i forhold til sager ved en Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Vi skal som sagt støtte de organisationer og internationale fællesskaber, der underbygger samarbejde og dialog mellem landene.
Men vi skal også indimellem være kritiske.
Hvad angår Europarådet, har vi i Danmark vist, hvor stor forskel Danmark kan gøre på den internationale scene, hvis viljen er der, for så sker der noget.
Med Københavnererklæringen forrige år under den tidligere regering gjorde vi det europæiske menneskerettighedssystem lidt mere tidssvarende og effektivt, og det synes jeg er rigtig, rigtig fint.
Det er noget, man også skal kunne debattere og turde tale om, også kritisk, altså at menneskerettigheder er vigtigt.
Vi skal kunne diskutere alt.
Med aftalen kommer de europæiske menneskerettigheder tættere på de over 800 millioner mennesker, der er forbundet med systemet, og det kan vi være stolte af i Danmark.
Det viser, at vi kan påvirke tingene, hvis viljen er til stede, også internationalt.
Så vores budskab her til regeringen er, at det er enormt vigtigt, at regeringen følger de skridt, der er blevet taget, meget tæt.
Da jeg skal til et andet møde, kan jeg ikke komme op i anden runde, men jeg vil bare lige knytte et par ord til Østersørådet.
Her har Danmark også spillet en rolle, og det handler om at gøre Østersørådet mere tidssvarende.
Vi har på nuværende tidspunkt formandskabet, så det er enormt vigtigt, at moderniseringen af rådet er højt oppe på dagsordenen, indtil formandskabet udløber i juli måned.
Henrik Dahl (LA), 2020-06-11:
Tak for ordet, og tak for den her del af redegørelsen, der handler om Europarådet.
Jeg tror, jeg vil bruge min taletid på noget af det, som hr. Morten Messerschmidt også bragte op, nemlig spørgsmålet om Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Tidligere har det jo været sådan, at det var den danske regerings position, at aktivismen hos Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol skulle begrænses.
Vi havde jo formandskabet for nogle år siden og arbejdede på det.
De her Københavnerprincipper, som vi lagde ud med, blev jo sådan lidt udvandede.
Jeg har også haft indtryk af, at Socialdemokratiet sådan set tidligere, altså i den forrige valgperiode, støttede, at man arbejdede imod for dramatisk aktivisme.
Spørgsmålet om aktivisme er stadig væk ikke løst, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er for aktivistisk.
Det har nogle helt konkrete konsekvenser i forhold til at få udvist dømte forbrydere, men det har jo i virkeligheden også nogle konsekvenser i forhold til opslutningen til menneskerettighederne, for hvis de her domme bliver for aktivistiske, så falder befolkningens accept af, at vi er med i det her menneskerettighedssystem, som vi bør være medlemmer af.
Så når ministeren tager ordet, kunne jeg godt tænke mig at høre lidt nærmere om, hvad regeringen påtænker for at holde gryden i kog så at sige i retning af at bekæmpe en overdreven domstolsaktivisme hos Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Tak for ordet.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-11:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at udenrigsministeren mener, at 2019 var et godt år for Europarådet.
Nu har jeg deltaget i alle de fællesmøder, der har været, mellem den Parlamentariske Forsamling og Ministerkomiteen, og at begynde at kalde det en positiv og god dialog og godt samarbejde er så tykt, at jeg er lige ved at begynde at kalde Putin for en demokrat.
Altså, det er så langt væk fra virkeligheden, som det overhovedet kan være.
Tværtimod har det været tydeligt, at Ministerkomiteen har kanøflet den Parlamentariske Forsamling ved at sige, at nu skal vi gøre Rusland så gode, så de ikke stikker af med deres budget fra Europarådets budget.
Det er det, det hele har handlet om.
Det har handlet om penge.
Og der er det bare, jeg siger, at så er det godt nok virkelig sørgeligt.
Derfor var de spørgsmål, jeg stillede til udenrigsministeren, jo meget klare: Hvad er det, regeringen vil gøre for at sikre, at Rusland bare tilnærmelsesvis overholder nogle af de ting, de har lovet?
Man kan f.eks. stille spørgsmålet meget konkret: Hvad har Rusland indtil videre overholdt af det, de har lovet, dengang man fjernede sanktionerne fra Europarådets side?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-11:
Altså, jeg tror, Martina Anderson sad i fængsel for sine mord, sine terrormord, indtil det, der hedder – med formandens tilladelse – Good Friday Agreement, og har på den måde taget sin straf.
Men det, der bare kan virke lidt paradoksalt, er, når Enhedslisten taler så varmt om grundlæggende rettigheder rundtomkring i alle mulige lande, at man så tilsyneladende ikke har nogen sådan samvittighedskvababbelser ved at sidde i gruppe i Europa-Parlamentet med en, der altså har mord på samvittigheden.
Martin Lidegaard (RV), 2020-06-11:
Som nævnt synes jeg ikke, man kan tage specifikke sager ud og så gøre dem til sådan eksemplariske for en generel tendens.
Jeg er enig i, at Danmark har et fantastisk lovsystem og en fantastisk demokratisk tradition.
Men vi har jo meldt os ind i Europarådet, fordi vi ønsker, at alle andre lande skal gå den samme vej.
Og så må vi selvfølgelig underlægge os de samme regler, som alle de andre lande er underlagt.
Hverken hr. Morten Messerschmidt eller jeg kan jo vide, hvad der sker i Danmark de næste 5, 10 eller 20 år.
Søren Espersen (DF), 2020-06-11:
Vi taler lidt om Krim nu også i det her, og der siger hr. Lidegaard, at nu gælder det om at støtte de demokratiske kræfter i Rusland.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Lad os nu lege, at Rusland blev en fuldstændig demokratisk stat, og at Putin ikke længere var der, og at hans regering ikke længere var der, men det hele var et godt og sundt demokrati.
Ville det nye demokrati så tilbagelevere Krim til Ukraine?