Mona Juul (KF), 2023-05-23:
Tak for ordet.
Op til den her debat i dag var jeg inde at kigge på nogle af de tidligere taler, jeg har holdt i forbindelse med redegørelser og forespørgsler her på klimaområdet.
Der talte jeg om generationskontrakten, glæden ved at have de her fælles mål og stå sammen i aftalerne, at kigge på den internationale del osv., og så havde jeg det bare sådan lidt, at det er også relevant, at det er også vigtigt, men jeg skal gøre det kort, og jeg vil gå direkte til fadet.
Jeg kommer ikke til at rose noget som helst, for prøv at høre: Vores 2025-mål hænger simpelt hen i en tynd tråd, og der er flere og flere, der begynder at tale om, at vi heller ikke når vores 2030-mål.
Det er faktisk ikke særlig godt.
Men der bliver også talt om, at der er forhastede tiltag, der kan gøre mere skade end rent faktisk hjælpe med at nå målene.
Det synes jeg er bekymrende.
Jeg er oprigtigt bekymret.
For det tager alt for lang tid fra aftaler til handling.
Og det kan godt ske, at det lyder som en gentagelse, særlig for de socialdemokrater, der har siddet i regering før, men det er jo, fordi jeg, da vi stod med et klimamål, da også havde en forventning om, at vi så ville reagere hurtigere, end vi har gjort.
Vi står nu her, 4 år efter den socialdemokratiske etpartiregering kom til, og vi har stadig væk ikke lavet en aftale om landbruget.
Hvorfor er det, at vi står her nu og mangler den?
Det er en opgave, der stadig ikke er løst, og som ikke er blevet nemmere af den grund.
Vi står med en regering, der pludselig mener, at staten skal være medejer af havvindmøller, vel vidende at det forsinker processen.
Vi står med en regering, der moser en kilometerafgift igennem, uden at der findes elbiler eller elladestandere.
Og vi står med en regering, der i hidtil uset grad beskyldes for at sminke lidt på nogle klimaberegninger, så det ser lidt bedre ud, altså i forhold til om vi når det ene eller det andet, hvad der skal med, og hvad der ikke skal med.
Og det gør ondt.
For vi er jo som folketingsmedlemmer nødt til at lægge til grund, at ministeriets beregninger er rigtige, og vi skal have tillid til det.
Jeg håber derfor også, at vi også kan få større tiltro til tallene bag de politiske aftaler, vi skal lave.
For vi står altid klar til at forhandle og være med i politiske aftaler, der bringer os videre i den nødvendige grønne omstilling.
Det har vi vist gang på gang med en bred palet af partier i Folketinget.
Så lad os få tempoet op.
Lad os få nogle konkrete datoer på, frem for det, som nogle vil kalde en syltekrukke.
Det er jo f.eks. den her nationale energikrisestab, NEKST, som jeg synes er en god idé.
Det er et rigtig godt udgangspunkt, for der er nogle bump på vejen, og det er vigtigt, at der er nogen, der kigger på de bump, men jeg er bange for, at det også er en af de ting, der tager for lang tid.
Uanset hvad ved jeg ikke så meget om det, for det er jo ikke Folketingets partier, der er involveret i det, selv om vi måske godt kunne give et par fif med på vejen.
Det er også vigtigt, at vi får tænkt mere internationalt nu og lader vores erhvervsliv komme tættere på det politiske arbejde.
De her klimapartnerskaber, som den tidligere regering startede, kan noget.
Det var faktisk vigtigt.
Det var en god måde at arbejde på at styrke den grønne omstilling via erhvervslivet.
Og så skal vi måske også droppe de der ideologiske håbløsheder og halve løsninger, for det gør bare, at vi står rigtig dårligt sammen.
Det er jo sådan, at vi kan bøje os mod hinanden, og det er kun, når vi bøjer os mod hinanden, at vi laver holdbare løsninger, der viser, at vi rent faktisk er et foregangsland.