Liselott Blixt (DF), 2017-05-29:
Ja, det var jeg.
Det er jo en utrolig trist og ulykkelig sag, vi står med i dag.
I Dansk Folkeparti erkender vi, at det var en kæmpe skandale, der var for de her 50 år siden.
Det gav store bivirkninger på de børn, der blev født, efter at deres mødre havde fået thalidomid som bl.a. kvalmestillende medicin, mens de var gravide.
Det var et lægemiddel, som vi også hørte de andre ordførere være inde på, der blev udviklet i slutningen af 1950'erne.
Fosterskaderne viste sig som manglende eller kraftigt deforme lemmer og somme tider også skader på øjne, ører og indre organer.
De hyppigst ramte var mødre, som havde indtaget præparatet få gange i løbet af deres graviditet.
Skaderne skyldtes, at thalidomid hæmmer væksten af blodkar i vævet, så når et organ vokser og samtidig hæmmer væksten i de lange rørknogler, som findes i arme og ben, fik man deformiteter.
Men jeg finder det også svært så mange år efter at tage en sag op og stille en minister til ansvar eller en regering til ansvar for noget, som de ikke har haft indflydelse på.
Det er jo netop en sag som den her, der gjorde, at der blev oprettet en patienterstatning, som netop skulle sikre de borgere, der får bivirkninger efter medicin og behandlinger.
Jeg synes også, vi har lidt svært ved at finde ud af, hvem der skal drages til ansvar.
I de snart 10 år, jeg har siddet i Folketinget, har vi haft en del nutidige sager kørende, hvor vi har skullet finde nogle at drage til ansvar i f.eks. Sundhedsstyrelsen, som ikke reagerede på de henvendelser, de fik, på samme måde som man siger, at der ikke blev reageret for lidt over 50 år siden.
Vi har faktisk sat store advokatundersøgelser på det et par gange og alligevel uden at finde ud af, hvem der bar ansvaret for, at man ikke reagerede på unge mennesker, der døde af at drikke hostesaft fra apoteket, eller på psykiatere, der udskrev for meget psykofarmaka, så patienter døde af det.
Der er utrolig mange af de her historier, som jeg har været med til på det seneste, og jeg tror også, at vi får historier i fremtiden.
Det bør vi også lære af den historie, som var der for over 50 år siden.
Der er en gang imellem nogle mennesker i nutiden, der ikke føler, at politikerne lytter til dem.
Så har man lært af det?
Hvis jeg havde en stor pose penge og havde en liste, ville jeg hellere end gerne dele penge ud til mange af dem, der bliver ramt, men så ville jeg også give penge ud til Sprogøpigerne, til de mennesker og patienter, der fik LSD og fik skader af det.
Eller, som ministeren også var inde på, penge til mange af de mennesker, der fik det hvide snit.
Jeg er sikker på, at dem, der står her om 10 år, vil sige, at vi måske har nogle andre sager fra det her årti, hvor vi ikke har handlet, som vi burde. Så jeg må forholde mig til nutiden.
Jeg vil arbejde på, at vi ikke begår de fejl, som man tidligere har set, for som sagt synes jeg ikke, at vi er særlig gode til det i nutiden.
Derfor støtter jeg sundhedsministerens tilgang til den her sag,
og jeg vil så læse det forslag op til vedtagelse, som er støttet af Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance, Radikale Venstre og Det Konservative Folkeparti: Forslag til vedtagelse »Folketinget anerkender, at der er tale om en meget ulykkelig sag, hvor lægemidlet thalidomid er blevet brugt af gravide kvinder i god tro med den følge, at mange af deres fostre er blevet skadede.
Folketinget har stor forståelse for, at både de berørte patienter og deres familie gennem hele deres liv har været påvirket af de alvorlige konsekvenser af skaderne.
Folketinget noterer sig, at der ikke foreligger oplysninger, der kan klarlægge, om der er sket en fejl fra myndighedsside i sagen, og om der dermed er handlet ansvarspådragende.
Folketinget noterer sig også, at et sådant oplysningsgrundlag er yderst vanskeligt at få, da der er tale om handlinger, som ligger mange år tilbage i tiden.
Folketinget finder derfor ikke anledning til – uden at kunne konstatere et særligt ansvarsgrundlag – at etablere en særlig kompensationsordning til thalidomidskadede.«