Lars Christian Lilleholt (V), 2016-11-10:
Tak, formand.
Også tak for forespørgslen og for talen her forud.
Jeg er glad for at have fået denne anledning til at drøfte Klimapolitisk redegørelse 2016 med Folketinget.
Det følger af klimaloven, at regeringen skal udarbejde en årlig klimapolitisk redegørelse til Folketinget.
I redegørelsen gives et samlet overblik over Danmarks klimapolitik, der skal bidrage til at sikre offentlighed og gennemsigtighed om klimapolitikken.
Redegørelsen rummer desuden regeringens kommentarer til Klimarådets årlige anbefalinger.
Med årets klimapolitiske redegørelse bliver det tydeligt, hvordan udviklingen i både EU og internationalt i stadig større grad er med til at sætte dagsordenen for den danske klimapolitik.
Først og fremmest er det siden sidste års redegørelse lykkedes FN's parter at blive enige om en global klimaaftale i Paris.
Parisaftalen er et historisk vendepunkt for den globale omstilling til lavemission.
Med aftalen går vi fra handling fra de få til handling fra alle.
Vedtagelsen af regeringens beslutningsforslag om ratifikation af Parisaftalen viste den brede opbakning, der er til aftalen, blandt Folketingets partier.
Det glæder mig meget, at vi er nået i mål med Danmarks ratifikation inden COP22.
Det sender et vigtigt signal til de internationale samfund om dansk støtte til Parisaftalen.
Disse initiativer vil i høj grad sætte rammerne for den danske klimapolitik fremadrettet.
Ud over at tegne disse overordnede internationale rammer for klimapolitikken beskriver redegørelsen også status og betingelser for opfyldelsen af de danske klimaforpligtelser.
Hvis vi starter med at se frem mod 2020, ses, at vi heldigvis er godt på vej med opfyldelsen af vores EU-forpligtelser.
Som det fremgår af årets redegørelse, viser de seneste fremskrivninger, at Danmark forventer at overopfylde sit mål i 2020 for ikkekvotesektoren med ca. 12,5 mio. t CO2-ekvivalenter.
Den store udfordring kommer frem mod 2030, hvor vi ifølge Kommissionens forslag får til opgave at reducere udledningerne fra ikkekvotesektoren med 39 pct.
Dette reduktionsmål skal ses i sammenhæng med de såkaldte fleksibilitetsmekanismer, som også præsenteres i forslaget.
Medlemslandene kan anvende fleksibilitetsmekanismerne som supplement til de nationale reduktioner ved målopfyldelsen.
Mekanismerne skal sikre, at reduktionerne foretages der, hvor de er mest omkostningseffektive.
Forslaget lægger op til at videreføre de to eksisterende mekanismer i form af ubegrænset adgang til at købe andre medlemslandes overskydende udledningsrettigheder samt ubegrænset adgang til at købe EU-interne projektkreditter.
Herudover lægges der op til at indføre to nye mekanismer.
Det drejer sig dels om anvendelse af kvoter fra EU's kvotehandelssystem, dels om modregning af LULUCF-kreditter fra forbedret kulstofbalance i jord og skov.
Der er tale om teknisk komplicerede forslag.
Der er derfor behov for uddybning og yderligere teknisk afklaring af forslagenes elementer, herunder bl.a. de udfordringer og muligheder, der knytter sig til anvendelsen af mekanismerne, som præsenteres i forslaget.
Regeringen er derfor i fuld gang med at analysere Kommissionens udspil nærmere, så konsekvenserne af udspillet, som det ligger, er velbelyste.
Forhandlingerne om Kommissionens forslag starter nu.
Derefter følger forhandlingerne med EU-Parlamentet.
Vi kan derfor nok forvente, at det kan tage et par år, før en endelig aftale er på plads.
Der ligger derfor et stort arbejde foran os med at sikre nogle fornuftige rammer for, hvordan vi indfrier vores klimamål med en omkostningseffektiv reduktionsindsats frem mod 2030.
På den måde kan Danmark fortsætte kursen som foregangsland på klimaområdet med en ambitiøs indsats, der tager hensyn til vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse.
Nu har vi været inde på status og rammer for de danske reduktionsforpligtelser.
Redegørelsen rummer dog også nogle særdeles vigtige afsnit om den danske indsats internationalt set.
Fra dansk side lægges der en stor indsats i at fremme udbytterige og konstruktive COP- forhandlinger.
I næste uge vil jeg selv være til stede ved COP-22 i Marrakesh.
I den forbindelse vil jeg særlig fremhæve tre ting, som jeg vil have fokus på.
For det første skal vi have gang i forhandlingerne om Parisaftalens såkaldte ambitionsmekanisme, der er central for, at den globale klimaindsats øges over tid.
Derfor arbejder Danmark og EU for, at mekanismen bliver så ambitiøs som mulig.
For det andet vil spørgsmålet om klimafinansiering igen blive centralt.
Klimafinansiering er en dansk prioritet.
Danmark bidrager bl.a. med konkrete erfaringer med at skabe gode rammevilkår for private klimainvesteringer.
For det tredje vil der være fokus på implementering af Parisaftalen uden for forhandlingslokalerne.
Det gælder både implementering af egne klimamål, men også støtte til ulandenes klimaindsats.
Regeringen gør også en stor indsats for at sikre omstilling til lavemission i en række vækstøkonomier som f.eks. Kina gennem veltilrettelagte landesamarbejder.
For de fleste af samarbejdslandene gælder det, at de i de kommende årtier forventer et stigende energiforbrug og dermed også stigende drivhusgasudledninger.
Dette skaber efterspørgsel efter danske løsninger inden for omstilling af energisektoren.
Danmark kan således spille en yderst væsentlig rolle med at hjælpe disse lande.
Samlet set giver »Klimapolitisk redegørelse 2016« således et bredt indblik i de mange elementer, som udgør den danske klimapolitik.
Tak for ordet.