Liselott Blixt (UFG), 2022-05-06:
Det er gået så hurtigt i dag, men det er dejligt.
Sundhedsklyngerne er jo noget, vi har ventet længe på, og som vi gerne vil arbejde videre med.
Men der er også nogle ting, der er sket, siden vi sammen med den tidligere regering lagde en plan for en sundhedsreform.
Der er sket rigtig meget på personaleområdet, og der er også sket rigtig meget med manglende behandling.
Det kan jo udvikle sig til ikke bare en skandale, men en megaskandale.
Når vi kigger på klyngerne, så mener vi også, os, der arbejder sammen i en 6-mandsgruppe, at vi godt kan støtte idéen om, at der er sundhedsklynger, men vi har nogle bekymringer.
Det har jeg også nævnt over for ministeren.
Det er mit hjertebarn, altså Lolland-Falster og Sydsjælland og andre klynger, som ikke har de samme muligheder, som man har i nogle af de andre klynger med større akutsygehuse.
Lolland-Falster og Sydsjælland bliver en del af akutsygehuset i Nykøbing Falster, og os, der har været i sundhedsområdet i rigtig lang tid, kender også de udfordringer, der er med bare at få personale til Nykøbing Falster.
Der har været afdelinger, der har været lukkede, fordi der var for mange, der døde.
Det har jo altid vist sig at være rigtig godt at bo ved siden af Rigshospitalet eller et af de andre store hospitaler, der har alle specialer.
Det går hurtigt, du kommer ind, og du bliver behandlet.
Men der har altid været udfordringer med f.eks. Nykøbing Falster.
Kom du ind med en blodprop i hjernen, så var det ikke altid, at du blev sendt af sted for at få den rette behandling på Roskilde, fordi de beholdt dig på Nykøbing, og så kunne du blive der og ikke få den rette behandling.
Det er det, vi er bange for sker.
Samtidig er det den region, der mangler flest almenpraktiserende læger.
Der er regionsklinikker, og der er læger, der kommer og er der et par måneder og rejser videre igen for at få et fedt honorar.
Uanset hvad skal vi kigge på, hvordan vi kan opnormere, så man faktisk kan gå trygt til læge og få hjælp, når man bliver ældre, og når man får en kronisk lidelse.
Det er nogle af de ting, som vi også har talt om skal være med i en sundhedsreform.
Lad os nu få nogle geriatriske sygeplejersker, der sidder med ude ved lægerne, for netop at hjælpe mange af de her ældre.
Jeg har faktisk lavet en stribe spørgsmål, som jeg sender til udvalgsbehandlingen, for jeg ønsker, at vi får kigget på de forskelle, der er i klyngerne.
Det er alt fra, hvor mange ældre der er i de forskellige klynger; hvor mange kronikere der er; hvor mange almenpraktiserende læger der er; hvor mange specialer der er på de akutsygehuse; og hvordan vi så sikrer, at man, når man bor i en klynge og skal videre til en anden, fordi det er der, specialet er, så ikke kommer på andenpladsen, altså at man ikke kommer til lige så hurtigt som dem, der bor i den rigtige klynge.
Vi bliver nødt til at se på, hvordan økonomien bliver brugt i de forskellige klynger.
Vi plejer at sige, at for at kunne behandle patienter ens skal vi have en forskellig behandling, så de kan få den samme kvalitet.
Det bliver vi også nødt til med klyngerne.
Vi bliver nødt til at sige, at for at alle borgere i Danmark kan få den samme kvalitet, så bliver vi altså også nødt til at gøre en ekstra indsats i de klynger, der halter bagefter.
Der kan være andre klynger end lige den, jeg har set mig varm på, og som jeg tager udgangspunkt i, men det er bare for at sige, at der, hvor man er hjemme, jo er der, man har hjertet med og kender de udfordringer, der er.
Derfor er det vigtigt, at vi får nogle svar fra ministeren på, hvordan det her sikres.
Samtidig mener jeg også, at vi bliver nødt til at se på den uenighed, der er, i forhold til hvordan de almenpraktiserende læger kommer med ind.
Og hvordan sikrer vi, at de faktisk bliver en del af det?
For hvis ikke vi har lægerne med, så smuldrer det hele.
Som andre også har påpeget – pårørendegrupper og organisationer – så skal vi se på, hvordan vi sikrer, at psykiatrien også kommer ind i det her, så det ikke kun handler om ældre og kroniske lidelser, men så også psykiatrien kommer til.
Jeg har selvfølgelig også et spørgsmål.
For på en af siderne i lovforslaget står der, at det er ministerens ansvar, eller at ministeren får ret til at sikre de nærmere omstændigheder, der er.
Men det stiller jeg lige et spørgsmål omkring, for det her med at give for meget magt til en minister uden dem, der er med i det, vil vi gerne tage lidt tilbage.