Liselott Blixt (DF), 2021-05-19:
At miste et barn er nok noget af det mest forfærdelige, man kan opleve, og det er, uanset hvor gammelt barnet er.
Det er simpelt hen imod alle naturlove, at et barn skal dø før sine forældre.
Det gør mig usigelig ondt for de forældre, der har mistet, og jeg vil gerne sende alle mine tanker til de forældre, som går med den her forfærdelige oplevelse.
Det her borgerforslag er målrettet forældre til de allermindste, spædbørnene, som for de flestes vedkommende – eller måske alle – har kontakt med den kommunale sundhedsplejerske.
Det kan vi fuldt ud tilslutte os i Dansk Folkeparti.
Jeg har med interesse læst konklusionen fra et tværfagligt møde, hvor der har deltaget mange forskellige specialister.
Der har været en hospitalspræst, en koordinator for etnisk ressourceteam, en specialkonsulent i sundhed, en fra Københavns Professionshøjskole, en adjunkt fra VIA University College, en sundhedsplejerske, Det Nationale Sorgcenter og så forslagsstillerne Louise og Jimmy.
Og jeg synes faktisk, de kommer med rigtig meget godt input, der også gør, at vi stemmer for det her forslag.
For de kommer med rigtig mange gode tanker, og de siger også, at der findes en rigtig god praksis ude på hospitalerne.
De mener selvfølgelig også, at det her forslag er snævert, men det her med at udvide det og gøre det bredere er jo noget, ministeriet, Sundhedsstyrelsen, eller hvem det er, kan gøre.
Her og nu skal vi tage os af det her borgerforslag, som nogen har stillet og har fået stemmer til på de her meget få dage.
Så det er noget, der betyder noget for folk.
Konklusionen fra dem er, at det kunne være en model med et 2-dagesbasiskursus til alle sundhedsplejersker, hvor man uddanner dem, og hvor de får en diplommodel svarende til 10 ECTS-point.
Sådan en, der ikke har prøvet de der uddannelser, aner ikke, hvad det betyder, men det lyder meget smart – og det lyder meget rigtigt, for det er faktisk nogle fra nogle universiteter, der er fremkommet med det, og der er nok nogen, der forstår, hvad der er.
Men jeg synes faktisk, de kommer med nogle rigtig gode punkter om, hvordan vi kan gøre de her ting.
Fra Rigshospitalet og hjælpeorganisationernes mangeårige erfaringsgrundlag ved man, hvordan man kan styre det, og man kan arbejde tværsektorielt, for det er jo det, der er vigtigt.
Støtten fra sundhedsplejerskerne som den koordinerende person skal jo ikke ind og hæmme familiernes proces i aktivt at skabe et narrativ om deres mistede barn.
Det, der er erfaringerne fra de eksisterende diplomuddannelser, er, at fagpersoner, som har gennemgået moduler eller fulgt diplomuddannelse, vil kunne returnere til deres organisation og så være bærer af en kulturfornyelse og en forandring, såfremt det understøttes på såvel strategisk, målsætnings- og visionsplan i organisationens ledelse.
Så jeg synes, det her lyder til at være lige til at gå til.
Det vil hjælpe nogle af de mennesker, der står i den her situation og har brug for det.
Så jeg synes faktisk, det er vigtigt, at vi kigger på dem, der faktisk har arbejdet tæt med det, og det håber jeg ministeren vil gøre.
Jeg vil selvfølgelig sende deres forslag videre i processen til ministeren og få svar på det, inden vi skal stemme om det.
Men som det er nu, stemmer vi ja til forslaget, og vi håber, det er noget, som man vil tage med i de økonomiforhandlinger, der er med både KL og Danske Regioner.
For selvfølgelig skal det her kunne gælde i alle kommuner, og det er den måde, man kan gøre det på.
Vi skal ikke lade det være op til den enkelte at finde en forening eller et eller andet sted, man kan ringe til.
For vi ved, det er nemmest for dem, der bor i store byer, men bor man i en lille landsby eller langt ude på landet, er det altså ikke altid, man kan tage et sted hen.
Men sundhedsplejerskerne er i alle kommuner og kommer alle steder hen og til alle børn.