Stinus Lindgreen (RV), 2021-03-17:
Tak for det, og mange tak til Enhedslisten for at tage en meget vigtig dagsorden op.
Det er jo svært at sige mange positive ord om coronapandemien, men jeg er dog nødt til at fremhæve, hvor imponerende det trods alt er, at vi på under et år, fra verden første gang stod over for en ny virus, har udviklet indtil flere virksomme vacciner.
Det er en fantastisk præstation, og det viser også, hvor langt vi kan komme med videnskab, internationalt sammenhold og offentlig-privat samarbejde.
Det har dog også vist for alle, at vaccineudvikling er en ekstremt kompliceret proces, der kræver specialiseret viden, biologisk indsigt og avancerede faciliteter.
Der er tale om meget forskellige tilgange og derfor også meget forskellige krav til både viden og produktion.
Det er, som det er blevet sagt flere gange, populært sagt ikke en simpel bageopskrift, som man bare kan flytte fra en fabrik til en anden.
Det kræver tid, ressourcer, viden og teknik, og det fejler da også i flere tilfælde.
Det har vi også set under coronapandemien her, hvor nogle potentielle vaccinekandidater er blevet opgivet langt inde i processen.
Der er en stor risiko forbundet med at udvikle vacciner, og man risikerer at spilde endog meget store summer, men sådan fungerer forskning nu engang.
Vel at mærke er der her tale om ikke bare små, men store, veletablerede virksomheder, der trods alt måtte opgive deres vaccinedrømme.
Det er også blevet tydeligt for alle, at vacciner er en helt afgørende del af løsningen, der skal få os ud af epidemien.
Det gælder i dag, men det gælder også for fremtidige epidemier.
Derfor er det også klart, at den nationale vaccinestrategi er et anliggende, som Folketinget bør blive inddraget i.
I den aktuelle situation er der ingen, der ved, om vi får brug for revaccination eller beskyttelse mod nye varianter.
Men problemet rækker længere frem end det.
Vi skal sikre både udvikling og produktion af vacciner, ikke bare i Danmark, men internationalt, og ikke bare i forhold til corona, men også i forhold til endnu ukendte sygdomme.
Ingen kan vide, hvad fremtiden byder på, hvilken teknologi der viser sig at være den rette, hvilken viden der er den afgørende, eller hvilken produktionsform der er den rigtige.
Pandemier er i sagens natur grænseoverskridende, og vi hverken kan eller skal have faciliteter i Danmark til alle tænkelige scenarier.
I stedet er vi nødt til at tænke internationalt i samarbejde.
Vi må sikre overblikket over faciliteter til alle dele af produktionen fra udvikling over produktion til steril påfyldning, så vi kender kapacitet og flaskehalse.
Kun sådan kan vi være forberedte, næste gang vi står i en lignende situation, så vi kan komme i gang hurtigere og mere fokuseret.
Det er i mine øjne helt oplagt at fokusere på det europæiske samarbejde, hvor vi jo allerede nu kan se en stor produktion af vacciner.
Det er vist tydeligt for alle, at den fælles europæiske strategi ikke har været helt uden problemer, men jeg kan ikke se for mig, at vi havde stået bedre ved at stå alene.
I alles kamp mod alle midt i en grænseoverskridende pandemi taber vi alle.
Det må være målet.
Netop derfor undrer det mig også, at statsministeren valgte at tage til Israel for nylig.
Der er allerede sagt meget om timingen, den israelske valgkamp og udenrigspolitiske signaler.
Jeg vil bare fremhæve to ting.
For det første finder jeg det misvisende at kalde dem verdensmestre i vacciner, al den stund at de ikke har udviklet en eneste vaccine imod corona.
For det andet, og endnu vigtigere, er der det signal, man sender til EU og vores fælles indsats, ved at man vælger at gå enegang.
Vi er kommet forbløffende langt i udviklingen af vacciner og i kampen mod corona.
Det viser styrken i internationalt samarbejde, i offentlig-privat samarbejde og i at give støtte til forskning og udvikling.
Det er den vej, vi skal gå, også i fremtiden.
Tak for ordet.