Karsten Hønge (SF), 2017-03-31:
Det er et perfekt tidspunkt til en debat om arbejdsmiljø.
Men baggrunden for debatten er desværre nedslående.
Den nye undersøgelse fra Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø har jo lige slået fast, at antallet af personer, der får fysiske skader eller psykiske skader gennem stress, vokser kraftigt, og at indsatsen for et bedre arbejdsmiljø ikke virker.
For den fysiske overbelastnings vedkommende kan det konstateres, at den er steget med 15 pct., og for de psykiske skader er det 17 pct.
Og det er lige modsat målet, som ellers er, at der skal ske en forbedring på 20 pct. inden 2020.
Lizette Risgaard, der er formand for LO, sagde i går: »De her tal er et nødblus, som jeg håber at alle partier kan se fra deres kontorer på Christiansborg.«
Der er så ovenikøbet udsigt til mange flere år på arbejdsmarkedet.
En 18-årig skal jo i dag forvente at arbejde, til han er ca. 74 år.
Dårligt arbejdsmiljø og en sen pensionsalder er at forsøge at blande olie med vand.
Det er da meget godt med et ekspertudvalg.
Men det, der er brug for, er jo, at der handles nu.
Det er nu, der er brug for flere penge til Arbejdstilsynet, og det er nu, der er brug for en helt konkret handlingsplan, så vi dels kan få rejst arbejdsmiljøarbejdet på arbejdspladserne, dels få givet arbejdsgiverne nogle pålæg.
Det offentlige burde jo gå foran, men som forbundssekretær fra FOA, Jens Nielsen, siger
: »Enhver, der har sat sine ben på et plejehjem, en daginstitution eller på et hospital, ved, hvorfor arbejdsmiljøet er blevet forværret.
Det er ikke raketvidenskab.
Det handler om, at der er for få medarbejdere til at løse for mange opgaver.«
Jens Nielsen siger videre i interviewet med Avisen.dk: »I løbet af de sidste 7 år er ansatte i regioner og kommuner reduceret med mere end 30.000, men der er ikke blevet færre opgaver, og det kan måles på arbejdsmiljøet.«
Han siger videre: »Det siger sig selv, at man ikke kan skære voldsomt ned på ressourcerne og samtidig forbedre arbejdsmiljøet.
Krav og ressourcer skal følges ad, hvis vi vil skaffe et bedre arbejdsmiljø.«
Med den sidste kommentar her tror jeg, at Jens Nielsen vender lidt tilbage til sin pointe om raketvidenskaben.
Så lad os da endelig nedsætte det ekspertudvalg, men lad os samtidig få taget nogle konkrete skridt.
Jeg har også lagt mærke til, at Mette Agaard Larsen fra BUPL siger: »Vi har længe efterlyst handling fra ministeren.
Men et ekspertudvalg gør det ikke alene.
Der skal også investeres lige nu og her.«
For det, det handler om, er at lette de tunge byrder for de ansatte på byggepladserne og i industrien.
Men det handler også om, at det offentlige selv er en maskine, der producerer skader.
Man kan jo forestille sig, at en ansat på en sen, enlig nattevagt er i gang med et hjælpe en dement borger med at få skiftet ble, samtidig med at en alarm viser, at en anden borger er ved at forlade huset.
Så er det altså ualmindelig svært at udvise den tålmodighed, der skal sikre, at den demente fortsat er med på, hvad der foregår.
Men det er også nogenlunde sikkert, at hvis man bliver lidt håndfast i sådan en situation, risikerer man, at borgeren reagerer voldeligt.
Så den måde, vi har indrettet en række af vores offentlige arbejdspladser på, er med til både at producere fysiske skader og psykiske skader gennem stress.