Kaare Dybvad Bek (S), 2026-01-20:
Tak for det, formand.
Og tak til hr. Lars Boje Mathiesen for at indkalde til den her debat om Arbejdsmarkedets Tillægspension.
ATP er jo en gammel ordning – den går tilbage til 1964 – og meningen er jo, at man giver et supplement til folkepensionen.
ATP er oprettet ved lov, men det var arbejdsmarkedets parter, altså lønmodtagerne og arbejdsgiverne, der sammen tog ansvar for det her og skabte ATP.
Det er dem, som har grundlagt ordningen, og i praksis aftaler de i overenskomster, hvor meget der bliver indbetalt.
Senere vedtog Folketinget, at der også er en obligatorisk opsparing til ATP for overførselsmodtagere.
I dag er det ca. ni ud af ti erhvervsaktive, der indbetaler til ATP.
Det har de bl.a. skrevet om i slutningen af sidste år i Berlingske.
Først vil jeg sige, at jeg synes, at det er godt og vigtigt, at Danmark har et solidt og velfungerende pensionssystem, som mange andre lande, tror jeg, misunder os.
En af de store styrker, der er, er at pensionssystemet består er en række forskellige elementer – folkepension, ATP, arbejdsmarkedspension og individuelle pensionsopsparinger – som hver har forskellige formål.
De spiller sammen, og de komplementerer hinanden; hvis man fjerner en del, f.eks. ATP, vil man også fjerne en af de styrker, der er ved det system, som vi har bygget op igennem årtier.
På den måde er der en balance i pensionssystemet, hvor landets pensionister f.eks. sikres en økonomisk grundtryghed gennem folkepensionen og ATP, mens arbejdsmarkedspensionerne er en overbygning, som sikrer en sammenhæng mellem indtægterne i arbejdslivet og de indtægter, man har i sin pensionisttilværelse.
I forhold til forslaget om at gøre medlemskab af ATP frivilligt foreslår forslagsstilleren to modeller: For det først foreslår man, at man helt skal kunne fravælge et medlemskab af ATP.
Sådan et forslag synes jeg stiller det grundlæggende spørgsmål, om vi skal droppe kollektivt aftalte pensionsopsparinger her i landet og lade det være helt frivilligt, om man vil vælge at spare op til sin pension.
Det er ikke en holdning, jeg har.
Jeg mener, at det er godt og vigtigt, at der tilbage i tiden er lavet brede kollektive aftaler mellem parterne, der sikrer, at langt de fleste danskere sparer op til pension.
Det, som forslagsstillerne kalder et tvangssystem, er jo netop et system, som har skabt en af verdens bedste pensionsmodeller, hvor opsparingerne gør, at en masse pensionister kan få en god og økonomisk tryg pensionisttilværelse, og at samfundsøkonomien er indrettet til at være holdbar, også i en tid med en voksende ældre befolkning.
Det er de store pensionsformuer, som investeres i bl.a. danske virksomheder, og som derigennem bidrager til produktivitet, til vækst og til arbejdspladser i Danmark.
Selv om arbejdsmarkedspensionerne er udbredte og obligatoriske for de fleste lønmodtagere, er det ikke alle, der er omfattet.
Hvor det er 90 pct. i den arhvervsaktive alder, der indbetaler til ATP, så er det kun 70 pct., som indbetaler til arbejdsmarkedspension eller til individuel pension.
Derfor er ATP stadig en vigtig del af vores pensionssystem, og det gælder ikke mindst for de ca. 35 pct. af de nuværende pensionister, der ikke har andre pensionsudbetalinger end folkepension og ATP.
For det andet foreslår forslagsstillerne, at man selv skal kunne vælge, hvem der skal forvalte ens opsparede ATP-midler.
Til det vil jeg gerne starte med sige, at langt hovedparten af pensionsindbetalingerne i dag sker igennem kollektivt aftalte pensionsordninger, hvor der heller ikke på samme måde er frit valg mellem, hvem man gerne vil have sparet sine penge op hos.
Når man som lønmodtager ansættes på en arbejdsplads, bliver ens pensionsselskab bestemt af arbejdsgiveren eller gennem en overenskomstaftale.
Det mener jeg er til gavn for os alle; at ATP og arbejdsmarkedspensionerne er kollektive, er en gevinst.
Det betyder, dels at risiciene deles af alle medlemmerne, dels at omkostningerne til administration holdes nede i de enkelte pensionsselskaber, når de deles kollektivt.
I forhold til selv at kunne bestemme, hvilken pensionskasse der skulle forvalte en obligatorisk pensionsopsparing, har Danmark faktisk tidligere haft muligheder, som forslagsstilleren skitserer i sit beslutningsforslag.
Tilbage i slutningen af 90'erne indførte den daværende regering Den Særlige Pensionsopsparing, den såkaldte SP, som var en tvungen pensionsopsparing på 1 pct. organiseret i ATP.
I 2005 indførte den daværende regering frit valg i SP-opsparingen, og det blev således muligt for danskerne at flytte deres tvungne SP-opsparing til en anden pensionskasse, hvis de ønskede det, men det var kun en mindre andel, der valgte at gøre det, mens resten forblev i ATP.
Til gengæld vurderede ATP dengang, at driftsomkostningerne ville stige betydeligt for at kunne håndtere de mulige flytninger af pensionskontiene.
At lade omkostningerne stige for alle for at håndtere noget, som kun en mindre andel af danskerne tidligere har vist sig at benytte sig af, mener jeg også er en høj pris at betale.