runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (KF), 2019-02-19:
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at det er vigtigt, at alle borgere i Danmark har respekt for landets love og vores fælles, grundlæggende demokratiske værdier.
Det er derfor bekymrende, at der i strafudmålingen tages hensyn til, at man ikke deler disse værdier.
Det er jo kulturrelativisme, når det er værst.
Alt er ikke lige godt, noget er bedre end andet, de demokratiske frihedsværdier kommer først, og også den demokratiske opdragelse, der ikke omfatter fysisk irettesættelse.
Det har vi længe været enige om at vi ikke vil acceptere, og i mere end 20 år har vi haft fuldkommen forbud mod fysisk irettesættelse og vold i hjemmet.
Den fælles forståelse har været, at vi som samfund har en pligt til at beskytte mod den form for overgreb.
Overgreb, der ikke bare efterlader fysiske mærker, men også ar på sjælen.
Jeg kan derfor ikke forstå, at vi åbenbart har et system, der tager hensyn til, at man i andre lande har vold i hjemmet, når straffen udmåles.
Det, at det bliver nævnt eksplicit i dommen, er jo det, der er historisk, det er det, der er det nye.
Det kan danne præcedens, og det er derfor, at der skal lovgivning til for at sige, at kultur og religion må komme i anden række i forhold til den enkeltes ret til at bestemme over eget liv, krop, seksualitet, uddannelse, ægteskab og fremtid.
Vi skal værne om det udgangspunkt, at alle er lige for loven.
Har man slået sin ægtefælle eller sine børn, findes der efter min overbevisning ingen undskyldning, og da slet ikke en kulturel eller religiøs undskyldning.
Revselsesretten er for længst afskaffet, og vi skal ikke tillade undtagelser.
Det er derfor kun positivt, at vi i dag har denne debat og snart får sat sidste punktum i historien for vold i hjemmet.
Det er et levn fra fortiden, der skal lægges i graven, og det vil ikke blive savnet.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
Vi skylder ofrene, i det her tilfælde børnene, at tage det her seriøst og straffe gerningsmændene uden hensyn til deres religiøse og kulturelle overbevisninger.
Peter Kofod (DF), 2019-02-19:
Mener ordføreren, at et lovforslag som det her stigmatiserer minoriteter?
Det mener jeg ikke det gør.
Jeg mener, at lovforslaget her netop understreger, at reglerne er ens for alle.
Der gælder fuldstændig de samme regler, uanset hvem man er, og hvad man tror på, og hvilken baggrund man har – så er det de regler, der gælder.
Den anden ting: Hvilken skade ville det gøre at stemme det her lovforslag igennem, eller lægge stemmer til?
For jeg er helt sat af i forhold til den her diskussion, hvor man på den ene side siger, at det, der er i lovforslaget, er rigtigt, og at det ser fornuftigt ud, men på den anden side er imod.
Normalt har jeg det sådan, at uanset om det er Alternativet eller det er regeringen, der fremsætter noget, som vi i Dansk Folkeparti synes kan give god mening – hvis vi synes, det er godt – så trykker vi på den grønne knap.
Hvis vi synes, det er dårligt, trykker vi på den røde.
Det er sådan set en meget simpel filosofi.
Så jeg forstår simpelt hen ikke Alternativet.
Men måske vi kan få et svar på de to spørgsmål.
René Gade (ALT), 2019-02-19:
Jeg kan starte med det første, altså det i forhold til stigmatiseringen.
Det er ikke nødvendigvis noget, der stigmatiserer nogen, hvis man gennemfører sådan et lovforslag.
Det kunne være en reklame, vi her stod og talte om.
Altså, reklamen fortæller noget godt om et eller andet produkt.
Vi er enige i, at det er et godt produkt.
Hensigten med at bruge det her produkt er fint.
Men, altså, det er jo ikke ensbetydende med, at vi så skal lave en lov om det, hvis det allerede fungerer.
Så i forhold til om det stigmatiserer, vil jeg sige: Ja, hvis det ikke har nogen anden funktion juridisk.
Mange eksperter mener faktisk, at det her er ligegyldigt, det er en unødvendig sammenblanding af magtinstanserne, og at det reelt ikke nytter noget, det hjælper ikke noget.
Og så leder jeg efter, hvorfor det så er, at vi vil lave sådan et lovforslag.
Og så kan det lande i, at der er nogle vendinger omkring ære, der er noget om kulturelle forskelle, man sammenligner med en sag i Sverige, som er meget svær juridisk at sammenligne med her, fordi det er helt vidt forskellige sager.
Så begynder der at gå sådan lidt populistisk propaganda i det i mine øjne.
Peter Kofod (DF), 2019-02-19:
Jeg er ganske enkelt fuldstændig uenig.
Det må jeg indrømme.
Det, ordføreren siger, er helt galt, synes jeg.
Nu lader vi det ligge, for det bliver vi i hvert fald ikke enige om.
Så lad os tage noget andet.
Ordføreren siger, at det her er en blanding af magtinstanserne.
Der blev også i ordførertalen sagt noget om, at det her var demokratisk problematisk, tror jeg.
Jeg vil egentlig gerne vide, hvad det er, der er så problematisk.
Altså, hvis man læser høringssvarene igennem, kan man jo se det høringssvar, der er kommet fra Dommerforeningen.
Jeg synes ikke, at der er nogen sådan klar retning i besvarelsen, men det står meget klart, at det her altså er et skøn, som lovgivere skal foretage.
Det er Folketinget, der skal bestemme, hvad det er, dommerne skal tillægge betydning; hvad det er, der skal være en formildende omstændighed, og hvad det er, der skal være en skærpende omstændighed.
Det er noget, der ligger her.
Så hvad er det, der er så problematisk i forhold til formen af det her lovforslag?
René Gade (ALT), 2019-02-19:
For mig at se er det, at vi ikke har set noget eksempel på, at det har været en formildende omstændighed eller en skærpende omstændighed, altså det, man beder dommerne om at se bort fra.
Det har indtil nu med det her enkelte eksempel, der har været, ikke været det, der har gjort sig gældende.
Det har været noget, man har set.
Man har fortalt, at det kunne have en betydning, men det har tilsyneladende ikke haft nogen betydning for domfældelsen, sådan som jeg læser det.
Igen: Hvis der kommer eksempler på, at det er tilfældet her i Danmark, så synes jeg, det er fint.
Det kan også være, at det her lovforslag bare er rettidig omhu, men jeg vil mene, at så længe der ikke er et ønske om det fra sagkundskaben, så kan det i det her tilfælde godt ligne mere staffage end noget, der reelt løser et problem.
René Gade (ALT), 2019-02-19:
Det her er jo desværre et eksempel på, hvordan det kan gå i den politiske debat herhjemme.
Jeg startede med at læse et svar op og med at sige, at jeg i den grad er lydhør over for gode argumenter.
Mine ordførerkollegaer bruger deres tid på at komme med eksempler, der får det til at lyde, som om vi går rigtig meget op i at frede kulturelle ideer, som slet ikke hører hjemme i Danmark.
Så jeg må sige helt klart til hr. Henrik Dahl, at vi selvfølgelig skal sige fra over for ting, som ikke er lovlige i Danmark.
Vi skal ikke acceptere ting, som vi ikke synes er ret og rimelige, eksempelvis den konstellation mellem en meget ung kvinde og en ældre mand, som blev nævnt her.
Jeg pointerer stille og roligt, at det har været meget svært at finde ud af, hvad den her lov kommer til at bibringe af forbedringer.
Jeg har stadig væk ikke hørt nogen i salen, der kan fortælle mig det, men jeg får at vide, at den ikke skader noget, så hvorfor stemmer jeg ikke ja til den?
Det kan være, at jeg finder ud af i udvalgsarbejdet, at der er en god grund til det.
Men det er ærgerligt, hvis det handler om, at man vil prøve at beklikke det, som jeg jo må være den rette til at vide og forklare, nemlig at Alternativet bakker op om hensigten og intentionen i lovforslaget, men vi kan indtil videre ikke se, at det nytter noget at vedtage lovforslaget.
Men det kan være, at der er nogle, der i udvalgsbehandlingen kommer med nogle gode argumenter, og så vil vi klart stemme grønt.
Men det er ikke det, jeg kan se lige nu.
Henrik Dahl (LA), 2019-02-19:
Vil ordførerens meget utvetydige svar få indflydelse på den måde, hvorpå Alternativet forholder sig til den verserende kritik af udlændinge- og integrationsministerens embedsførelse?
René Gade (ALT), 2019-02-19:
Nu ved jeg ikke, om jeg kan bede om at få spørgsmålet igen.
Jeg vil sige, at jeg i hvert fald på mine ordførerområder, som i øjeblikket primært er it og retsområdet, til enhver tid vil være pragmatisk, hvis der kommer nye oplysninger, som gør, at noget, som jeg og vi i Alternativet tidligere har tænkt, pludselig bliver belyst til at være anderledes end det, vi før vidste, og at vi derfor vil kunne sige, at vi er blevet klogere, vil jeg til enhver tid sige ja og klart indrømme, at vi tog fejl.
Det er det samme her.
Hvis vi finder ud af, at der er nogle gode argumenter, siger vi ja og stemmer for.
Dem har jeg ikke hørt, heller ikke i salen i dag.
Karsten Hønge (SF), 2019-02-19:
I et retssamfund er det selvfølgelig en banalitet, at en dom ikke skal tage hensyn til tro, kulturelle forhold eller lignende.
Lov er lov, og der findes ingen formildende omstændigheder med henvisning til religion eller noget andet kulturelt.
Jeg tænker egentlig på det i bredeste forstand, og det behøver da ikke at være kultur sådan fra fremmede himmelstrøg.
Alt ville jo glide for retssamfundet, hvis man skulle have strafnedsættelse for spritkørsel, fordi man eventuelt er vokset op i et alkoholikerhjem, eller lavere straf for knytnæveslag en lørdag aften, fordi ens far var voldelig, eller hvis det, at man kommer fra et af de områder af landet – jeg selv er vokset op i et – hvor ikke alle elementer af moms- og skattelovgivningen er slået fuldstændig igennem, skulle være en formildende omstændighed, hvis man siden hen selv skulle finde nogle genveje.
Det holder selvfølgelig ikke – heller ikke i forbindelse med religion.
Så er der den her dom fra Næstved, som vi har diskuteret noget.
Man er ellers begyndt at blive lidt i tvivl om, hvor meget det i virkeligheden har haft af betydning for straffens udmåling, og måske gør vi faktisk også for meget ud af det ved at lave et lovforslag ud fra det.
Men jeg synes jo alligevel, det er bedre at forebygge end at helbrede senere.
Derfor kan SF støtte lovforslaget.
Henrik Dahl (LA), 2019-02-19:
Hvis en mand på 25 eller 30 år ønsker at gifte sig med en pige på 14 år, fordi det er skik og brug dér, hvor de to personer kommer fra, er det så også stigmatiserende at fastslå, at her tilsidesætter dansk lov det pågældende lands skik og brug?
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-19:
Hvis ikke alle ordførere har læst det, vil jeg anbefale alle ordførerne at læse Forbrugerombudsmandens høringssvar meget, meget grundigt.
For jeg synes altså ikke, at den forsikring, som ligger i høringsnotat fra regeringen, på nogen måde svarer på den kritik, som der rejses, hvis man nærlæser det.
Sagen er jo den – som Forbrugerombudsmanden skriver: En undtagelse af forbrugslånsvirksomheder fra Forbrugerombudsmandens generelle tilsynsbeføjelser vil indebære, at Forbrugerombudsmanden ikke længere vil være tilsynsmyndighed, for så vidt angår forbrugslånsvirksomheders overholdelse af bl.a. den civilretlige lovgivning, dvs. aftaleloven, kreditaftaleloven, renteloven osv.
Det skyldes, at Forbrugerombudsmandens tilsyn med den civilretslig lovgivning udledes af tilsynet med god skik, hvilket dels fremgår af markedsføringslovens forarbejder, dels også er fastslået af Højesteret i en dom fra 2013.
Så selv om man siger, at man altså beholdere nogle muligheder ovre hos Forbrugerombudsmanden, så vil det her føre til en svækkelse af forbrugernes mulighed for f.eks. at klage og kunne rejse sager, og det vil medføre en svækkelse af Forbrugerombudsmandens mulighed for at konstatere den form for praksis, fordi de simpelt hen ikke længere vil modtage de klager, der gør dem opmærksomme på det.
Så derfor ville jeg bare høre, om ordføreren måske i udvalgsarbejdet ville være åben over for at kigge på, om det nu er klogt at fratage Forbrugerombudsmanden de her kompetencer i forhold til de her virksomheder.
For jeg tror, vi alle sammen er enige om, at det, vi i hvert fald ikke har brug for, er mindre forbrugerbeskyttelse på det her område.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-02-19:
Det sidste kan jeg i hvert fald fuldt ud tilslutte mig.
Vi har sådan set behov for, at der er en troværdig forbrugerbeskyttelse i Danmark, og det vil jeg så også godt forfægte at vi har i dag.
Men der er jo nogle steder, hvor der desværre er nogle, der udfordrer den lovgivning, som der er, herunder også vores kreditlovgivning.
Det skal selvfølgelig analyseres.
Er der nogle ting, som hr. Pelle Dragsted og Enhedslisten gerne vil have ind i udvalgsarbejdet, er vi selvfølgelig med på at gennemlæse og nærlæse de svar, som der måtte komme.
Og giver de anledning til ændret opfattelse af det, vil jeg selvfølgelig gøre opmærksom på det.
Men det er ikke noget, jeg kan svare på her på det grundlag, som vi har, altså i forhold til om vi støtter lovforslaget.
Vi har læst høringssvarene.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-19:
Det er jo ikke alene Forbrugerombudsmanden selv, men også Forbrugerrådet Tænk og faktisk også Dansk Erhverv, som skriver, at det er uhensigtsmæssigt, at Forbrugerombudsmanden med lovforslaget mister kompetencen til at gribe ind over for markedsføringsretslige overtrædelser, i det omfang overtrædelser vil være omfattet af de god skik-regler, der forventes indført med hjemmel i lovens § 7, stk. 2.
Jeg tror i hvert fald, at vi virkelig skal tænke os godt om, hvis formålet her er at forbedre forbrugernes retsstilling og reguleringen af området.
Vi må ikke komme til at gøre det modsatte.
Det kan jeg altså være ganske bekymret for, når jeg læser de her høringssvar.
Så det er rigtig positivt, hvis ordføreren vil være med til at drøfte det her i udvalgsbehandlingen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-02-19:
Jamen jeg kan kun sige det samme igen, nemlig at jeg deler den bekymring, der er, og jeg synes, at hvis hr. Pelle Dragsted vil stille de udvalgsspørgsmål, vil jeg også gerne love at læse dem.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-19:
Ja, og det er en fortsat udboring af det med Forbrugerombudsmanden.
For jeg kan forstå, at det, som Venstres ordfører peger på, er, at nu lægger man det ind under Finanstilsynet, og det er der, det skal ligge.
Men noget af det, som Forbrugerombudsmanden jo peger på, er, at selv om man godt nok lægger det her ind, så man skal godkendes hos Finanstilsynet, er de her forbrugslånsvirksomheder jo slet ikke underlagt den finansielle lovgivning, og det bliver de heller ikke med det her lovforslag, så det er stadig væk en særlig gruppe.
Forbrugerombudsmanden peger også på, at der er en række andre sektorer af virksomheder, som også har en sektorbaseret regulering, altså sådan noget som fødevarer, inkasso og en række andre, men som samtidig er omfattet af markedsføringslovens regler om god skik.
Så der er ikke noget i vejen for, at man kunne sige, at her har vi altså at gøre med en bestemt type virksomhed, som ikke er et pengeinstitut, og som ikke er omfattet af de regler, som i øvrigt gælder finansielle virksomheder, og derfor har vi et tilsyn, Finanstilsynet, i forhold til en licens, men vi har altså stadig væk brug for et tilsyn, Forbrugerombudsmanden, i forhold til at beskytte forbrugernes interesser, f.eks. i forhold til urimelige renter og oplysninger og markedsføring og den slags.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-02-19:
Jeg tror faktisk, at hr. Pelle Dragsted selv gav en del af svaret, nemlig at tilsynet flyttes fra Forbrugerombudsmanden over til Finanstilsynet.
Det er rigtigt, at så er der nogle ting, som Forbrugerombudsmanden ikke længere skal tage sig af, men som Finanstilsynet i stedet for skal tage sig af.
I min optik – men lad os endelig få det uddybet under udvalgsbehandlingen, så vi har en fælles forståelse af det – er Finanstilsynets værktøjskasse skrappere, og det er et skrappere tilsyn i forhold til det, som Forbrugerombudsmanden kan, altså der skal gives tilladelse, hvor Forbrugerombudsmanden griber ind, hvis der er overtrædelser af god skik.
Der mener jeg sådan set – og det er intentionen med lovforslaget, så det håber jeg vi kan få afklaret, så vi forhåbentlig kan se ens på det – at der er entydigt tale om, at vi skærper reglerne.
Det er hele formålet med lovforslaget.
Karin Gaardsted (S), 2019-02-19:
Det er jeg sådan set enig i.
Jeg mener, at vi står med en særlig sag her, hvor forbrugerne i den grad er i centrum.
Derfor kan det godt kalde på, at man laver lidt andre aftaler, end man normalt gør inden for den finansielle verden.
Det, som jeg er nervøs for, er, at det her hovedsagelig kommer til at rette sig imod virksomhederne, og at man lidt glemmer forbrugerne i den sammenhæng.
Pelle Dragsted (EL), 2019-02-19:
Derfor virker det lidt mærkeligt, at man fra regeringens side ønsker det.
Det er svært at forstå logikken.
Jeg vil bare høre, om ordføreren er enig i det.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-02-19:
Tak for det.
Som de to foregående ordførere har været inde på, har vi jo haft nogle voldsomme konsekvenser oven på en finanskrise, der har sat sig dybe spor, og det har selvfølgelig også betydet, at vi her i Folketinget har vedtaget, jeg ved snart ikke hvor mange ændringer og stramninger af regler for at styrke det danske samfund, så en ny finanskrise ikke kan opstå, så vi lærer af fortidens fejl og sørger for, at vi har en økonomi, der er mere modstandsdygtig, måtte der komme et stød til økonomien.
Der har været taget rigtig mange initiativer, og nu tager vi endnu et, bl.a. fordi en stor del af aktionærerne har støttet ledelsernes overdrevne og kortsigtede risikotagning, som det hedder i lovforslaget.
Det, at man tog så store risici, må man sige bl.a. var en af de årsager, der var medvirkende til dårlige resultater.
Lovforslaget her er en udmøntning af en EU-beslutning om det, der har et mundret navn, nemlig aktionærrettighedsdirektivet.
Og som Socialdemokratiets ordfører korrekt var inde på, minimumsimplementerer vi det i dansk lovgivning.
Det synes vi i Venstre er et godt princip.
Det gør vi så også gældende her.
Som sagt lyder et aktionærrettighedsdirektiv måske ikke særlig charmerende, men formålet er ganske fornuftigt.
Det drejer sig om at styrke aktionærernes villighed til langsigtet ejerskab i børsnoterede virksomheder og gøre aktiehandelen mere gennemsigtig.
Implementeringen af direktivet vil bl.a. give aktionærerne mulighed for at samarbejde med investorer, deltage i generalforsamlinger og styrke dialogen generelt mellem aktionærer og selskabet.
De fire centrale punkter i lovforslaget vil jeg kort nævne: Børsnoterede selskaber får styrket deres mulighed for at identificere deres aktionærer.
Det aktive ejerskab vil dermed blive fremmet, fordi kommunikationen mellem selskabet og aktionærerne bliver lettere.
Børsnoterede selskaber skal udarbejde og offentliggøre en politik for aflønning for bestyrelses- og direktionsmedlemmer, og en vederlagsrapport skal samtidig udarbejdes og offentliggøres, før der sker udbetaling af den faktiske aflønning.
Hvis der forefindes nogle væsentlige transaktioner mellem det børsnoterede selskab og en nærtstående part, skal det altså godkendes af selskabets bestyrelse, inden det gennemføres, og oplysningerne skal ligeledes offentliggøres.
Institutionelle investorer og kapitalforvaltere skal offentliggøre en politik for aktivt ejerskab eller forklare, hvorfor de ikke vil offentliggøre sådan en.
Det har grundlæggende til formål at sikre mere gennemsigtighed og styrke aktionærernes ejerskab over de aktier, de investerer i.
For Venstre er det vigtigt, at selskabsledelse foregår på en ansvarlig måde, og at der bliver opnået fornuftige og optimale resultater, både til gavn for virksomheden, men også til gavn for Danmark som land og for aktionærerne, der har stillet kapital til rådighed.
Grundlæggende styrker vi som sagt aktionærernes rettigheder ved at gennemføre dette lovforslag, der udmønter EU's direktiv.
Det er altså med til at sikre en mere ansvarlig drift af virksomhederne.
Det er et rigtig fornuftigt forslag, som vi naturligvis støtter fra Venstres side.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-02-19:
Lovforslaget her har til hensigt at gennemføre ændringer i aktionærrettighedsdirektivet fra 17. maj 2017 om tilskyndelse til langsigtet aktivt ejerskab.
Det er udelukkende en sag mellem virksomhedens ejere og virksomhedens ansatte.
Men for at virksomhedens ejere, altså aktionærerne, kan få indflydelse på lønninger og bonusser eller væsentlige transaktioner mellem virksomheden og nærtstående parter, kræver det naturligvis, at de har kendskab til de her forhold, og også at de benytter deres stemmeret ved generalforsamlinger.
Derfor er det et udmærket forslag, at børsnoterede selskaber kan identificere deres aktionærer og derved nemmere kan kommunikere med dem, og også at der skal være større gennemsigtighed om lønninger og andre økonomiske forhold af væsentlig karakter.
På den måde kan aktionærer få kendskab til disse forhold, og så er det jo op til dem at gøre brug af deres stemmeret og mulighed for indflydelse.
Liberal Alliance støtter forslaget.
René Gade (ALT), 2019-02-19:
Jeg er her i stedet for vores normale ordfører, hr. Rasmus Nordqvist, i dag.
Om det er 92-gruppen eller Socialdemokratiets ordfører eller Enhedslistens ordfører, der har pointeret det, er det rigtigt.
Jeg tænker også, at hvis der kan bygges mere på, så lad os få det gjort.
Jeg tror faktisk også, at det fremover vil være i virksomhedernes interesse at tage den initiale ekstraomkostning, måske at overimplementere noget, hvis vi understøtter, at det er den retning, vi også gerne vil sætte politisk for at få genskabt tilliden til virksomhederne, der hjælper os med at drive Danmark godt.
Så måske behøver regeringen ikke længere være så fokuseret på at minimumsimplementere for virksomhedernes bedste.
Måske har virksomhederne faktisk også rigtig stor gavn af på længere sigt at blive motiveret til at skabe så maksimal åbenhed som overhovedet muligt, fordi det er en tillidskrise, der desværre er voksende i forhold til sektoren, og den kan vi politisk hjælpe med at fjerne over tid.
Så det er et rigtig godt lovforslag, som vi bakker op om, selv om vi godt kunne tænke os en lidt bredere implementering.