Mette Reissmann (S), 2018-03-23:
Forslaget, vi behandler her i dag, omhandler som nævnt aftalen om begrænsning af dobbeltuddannelse, som blev indgået mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet.
I Socialdemokratiet står vi ved de aftaler, vi indgår.
Det gælder naturligvis også denne.
For at forstå baggrunden skal vi tilbage til dagpengereformen fra 2010.
Det er en aftale, der blev indgået mellem den daværende VK-regering, Dansk Folkeparti og Radikale Venstre.
Reformen fra 2010 betød, at titusindvis af danske lønmodtagere mistede deres dagpengeret.
De faldt ud af systemet og mistede deres forsørgelse.
Det var en alvorlig situation, som vi var nødt til at gøre noget ved.
Vi har ikke kunnet se til, mens så mange danske mistede deres dagpengeret på grund af reformen fra 2010, og derfor indgik vi en ny dagpengeaftale i 2015 sammen med regeringen og Dansk Folkeparti, hvor vi rettede op på skævhederne og sikrede et tryggere dagpengesystem.
Den aftale, der ligger bag det nye dagpengesystem, betyder nemlig, at færre falder ud af dagpengesystemet, ikke mindst ufaglærte.
Den solidaritet vil jeg gerne til enhver tid stå på mål for.
Baggrunden er vigtig, for det er udgangspunktet for aftalen om begrænsning af dobbeltuddannelse, at vi sikrede finansieringen af et tryggere dagpengesystem, hvor færre falder ud og mister deres forsørgelsesgrundlag.
Aftalen om begrænsning af dobbeltuddannelse betyder, at man i en begrænset periode ikke kan starte på en ny videregående uddannelse på samme eller lavere niveau som den uddannelse, man allerede har.
Grundlæggende synes jeg, at det både er rigtigt og rimeligt, at man ikke, dagen efter man er færdig med den første uddannelse, betalt af fællesskabet, kan gå i gang med en tilsvarende uddannelse.
Derfor begrænsningen.
Det betyder ikke, at der ikke skal være plads til at blive klogere undervejs og i øvrigt også lære meget mere senere i livet, tværtimod.
Ligesom det var tilfældet, inden vi indgik aftalen, er det stadig tilfældet i dag.
Fortryder man undervejs på sin uddannelse, kan man frit skifte til en anden.
Og vil man uddanne sig til et højere niveau, kan man frit gøre det.
Det gælder også stadig væk.
Er man nedslidt eller står med en forældet uddannelse, så kan man frit uddanne sig videre.
Det gælder stadig væk, ligesom mulighederne i efterog videreuddannelsessystemet fortsat er uforandrede.
Aftalen påvirker heller ikke dem, der har eller ønsker en erhvervsuddannelse, men at der nu er sat begrænsninger for, at man, dagen efter at man er færdig som sagt med den første uddannelse, kan begynde en ny, mener jeg altså er helt rimeligt.
Man kan have brug for at skifte spor.
Det er jeg helt med på.
Det er helt forståeligt, og særlig når man står og kigger ind i en fremtid, som er så foranderlig som den, vi har i øjeblikket.
Det er selvfølgelig relevant, og der er også mulighed for at komme til at skifte spor.
Derfor lyttede vi også til kritikken og justerede aftalen for lidt mere end et år siden.
Man kan således nu uddanne sig uanset niveau, når man nu har brugt sin uddannelse i 6 år.
For Socialdemokratiet er fri og lige adgang til uddannelse er en hjørnesten for vores samfund.
Det har det været altid, og det er det stadig væk, og det ændrer aftalen ikke en millimeter ved.
Man kan lige så frit vælge uddannelse, som man hidtil har kunnet gøre.
Muligheden for at blive klogere undervejs, mens man læser, er også uændret, ligesom man som sagt frit kan skifte spor, 6 år efter man er færdig med sin uddannelse og har prøvet sig af på arbejdsmarkedet.
Så aftalen om begrænsning af dobbeltuddannelse handler først og fremmest om, at vi er sikret et tryggere dagpengesystem, hvor færre mister deres dagpengeret og vi dermed jo også får et bedre forsørgelsesgrundlag for de allermest udsatte på arbejdsmarkedet.
Det vil Socialdemokratiet til enhver tid stå på mål for, og situationen for alle dem, der mister deres dagpengeret som følge af den gamle dagpengereform, bør faktisk stadig være en helt central del af den her diskussion.
Fra Socialdemokratiets side står vi som sagt på mål for aftalen.
Vi har sikret bedre vilkår for de mest udsatte på arbejdsmarkedet, og på den baggrund, som jeg sagde indledningsvis, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.