runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-01:
Tak for ordet.
Alternativet mener, at der skal sikres en god balance mellem hensynet til den generelle retsfølelse, til ofrene og til kriminalitetsniveauet.
Det handler med andre ord om retsfornuft, ikke om retsfølelse.
Den bedste justits- og retspolitik er den, der forhindrer kriminelle handlinger i at opstå.
Eller som vores statsminister, fru Mette Frederiksen, sagde som justitsminister, er det bedste værn mod kriminalitet forebyggelse og resocialisering.
Så vi skal derimod skabe et straffesystem, der bygger på genopretning af retfærdighed, og vi skal væk fra troen på, at straf i meningsfuld grad kan forebygge kriminalitet.
Alternativer til fængselsstraf såsom samfundstjeneste og afsoning i fodlænke er det mest effektive middel til at forebygge ny kriminalitet.
Derudover skal vi sørge for, at personer ikke straffes yderligere af de barrierer, de møder, når de kommer ud af fængslet.
Alternativet deler ikke opfattelsen af, at samfundstjeneste som sanktion i disse sager krænker borgernes retsfølelse, for det første fordi der ikke er foretaget en empirisk undersøgelse af befolkningens retsfølelse.
Én undersøgelse fra Advokatsamfundet om befolkningens retsfølelse viser imidlertid, at domstolene idømmer strengere straffe, end den enkelte borger ville gøre.
På den baggrund bør regeringen udvise stor varsomhed med at begrunde et lovforslag med en henvisning til befolkningens retsfølelse.
For det andet varetages hensynet til ofret efter vores opfattelse bedst ved at nedbringe tilbagefald til kriminalitet.
Samfundstjeneste modvirker positivt tilbagefald til kriminalitet.
Derfor bør samfundstjeneste anvendes som udgangspunkt, idet der er et markant lavere recidiv, for så vidt angår alternative straffeformer.
Alternativet kan på den baggrund ikke støtte lovforslaget.
Rosa Lund (EL), 2019-11-01:
Tak for spørgsmålet.
Så udtrykker jeg mig simpelt hen ikke klart nok.
Hr. Naser Khader, det, vi er optaget af i Enhedslisten, er retssystemets ve og vel og retssikkerhedens ve og vel og dermed også ofrenes.
Lige præcis med det lovforslag, vi står med i dag, er det sådan, at en øget brug af samfundstjeneste faktisk er med til at forhindre, at gerningsmændene begår kriminalitet igen, så derfor er det jo netop at være på ofrenes side.
Hvis man bruger fængselsstraf, er der en større risiko for, at gerningsmanden kommer til at begå den samme forbrydelse igen, og det synes jeg da netop er at være på ofrenes side, altså at man vil gøre alt, hvad man kan, for at forhindre kriminalitet.
Peter Skaarup (DF), 2019-11-01:
Så forstår jeg det ikke rigtig, for ifølge det her forslag vil det koste 9,2 mio. kr. i 2020 for kriminalforsorgen og 11 mio. kr. årligt fra 2021 og frem.
Når sådan noget koster penge, hvordan kan Enhedslisten så sige – og der er jo flertal for det i Folketinget – at det vil man ikke lægge stemmer til, hvis man støtter finansloven?
Kan fru Rosa Lund godt se, at der er et eller andet der?
Altså, når man støtter finansloven, lægger man stemmer til det her.
Rosa Lund (EL), 2019-11-01:
Nej, det er ikke det, jeg lægger i »det sorte retspolitiske flertal«, men det er måske det, hr. Naser Khader lægger i det.
Det, som jeg lægger i det, er, at det flertal, der er her i dag i hvert fald, men også ved tidligere lovforslag, vi har behandlet, står for en meget hård retspolitik – en såkaldt tough on crime-retspolitik.
Jeg mener sådan set, at også dem, der ikke støtter den retspolitik, er på ofrenes side.
F.eks. ved hr. Naser Khader, at vi i mit parti har brugt meget tid på lovgivning til støtte for voldtægtsofre.
Naser Khader (KF), 2019-11-01:
Jeg føler mig lidt provokeret af udtrykket det sorte retspolitiske flertal, jeg føler mig lidt ramt.
Kan vi få definitionen af, hvad et sort retspolitisk flertal er?
Rosa Lund (EL), 2019-11-01:
Men det er klart, at Enhedslisten med sine 13 mandater jo ikke kan gøre noget ved, at regeringen har et andet flertal sammen med den side af salen, i hvert fald i dag, f.eks. for det her lovforslag.
Men der går jeg da ud fra, at hr. Peter Skaarup og hans parti vil være med til at finde penge, når de nu støtter det her.
Naser Khader (KF), 2019-11-01:
Jeg synes, ordføreren fokuserer rigtig, rigtig meget på forbrydernes ve og vel og for lidt på ofrenes ve og vel.
Jeg ved godt, at man har været med til at bakke op om voldtægtsofre, men generelt synes jeg, at man er meget mere optaget af forbrydernes ve og vel end ofrenes ve og vel.
Hvad har ordføreren at sige til ofrene?
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Det er bestemt en politisk opgave at sætte en retning.
Naser Khader (KF), 2019-11-01:
Tak for det.
I forbindelse med sager om personfarlig kriminalitet, mener vi i Det Konservative Folkeparti ikke, at samfundstjeneste er en passende straf, og slet ikke for folk, der er blevet dømt for vold tidligere.
Det er principielt vigtigt for os, at gerningsmanden får en mærkbar straf for sin handling.
Et voldsoffer skal ikke kunne løbe ind i gerningsmanden på gaden, kort efter vedkommende er blevet overfaldet og gerningsmanden er blevet dømt.
Min datter blev overfaldet af en pigebande, og der gik ikke lang tid efter overfaldet, før hun mødte dem ikke langt fra gerningsstedet.
Det gjorde ondt på retsfølelsen.
Selv om et par af de pågældende var på institution, gik de alligevel frit rundt og mødte deres ofre.
Vi politikere svigter borgerne, når hensynet til den kriminelle vejer tungere end hensynet til offeret og til resten af samfundet.
I Det Konservative Folkeparti står vi altid på ofrenes side.
I tilfælde, hvor den tiltalte tidligere er straffet for vold eller anden personfarlig kriminalitet, er en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste simpelt hen ikke nok.
Jeg kan godt forstå, at mange danskere føler, at retsfølelsen bliver krænket i sager som disse, for det gør min også.
Jeg gentager det, for dette budskab er meget vigtigt for vores retsfølelse, og det kan ikke siges tit nok: Hensynet til offeret skal altid vægtes højere end hensynet til gerningsmanden, og derfor støtter Det Konservative Folkeparti lovforslaget.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Men rent principielt er det vel en politisk opgave at forholde sig til, hvad det er for en sanktion, der hænger sammen med en forbrydelse, der bliver begået.
Altså, det er vel også en politisk opgave at tage stilling til, hvad det er for nogle hensyn vi skal vise til offeret, hvad det er for nogle hensyn vi skal vise til offerets retsfølelse, og til vores fælles holdning til, hvad det er for nogle spilleregler, der skal være i det her samfund.
Så vil der selvfølgelig altid være et spillerum, og nu indsnævrer vi det meget markant her.
Ja altså, hvis du tænker på, om vi skal lade være med at bure bandemedlemmer eller personer, der har begået overgreb mod børn, inde, fordi vi har fyldte fængsler, så synes jeg, det vender fuldstændig skævt.
Jeg synes, det er en skandale for vores demokrati, hvis det er sådan, at vi ikke kan pådømme nogen en ubetinget fængselsstraf, af hensyn til at vi mangler pladser i fængsel.
Så må vi jo udvide pladserne i fængslerne, og det er jo bl.a. det, vi har gjort med den aftale, der er lavet for Kriminalforsorgen, hvor man er i gang med at udvide kapaciteten.
Men det virker jo helt skævt, hvis det er sådan, at vi mener, at nogle skal have en ubetinget fængselsstraf, de så ikke vil få det, fordi der ikke er plads.
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
I udvalgsspørgsmål 464 fra 2018-19, anden samling, oplyses det efter bidrag fra Kriminalforsorgen: »På trods af kapacitetsudvidelserne forventer kriminalforsorgen i både 2019 og 2020 en gennemsnitlig årlig kapacitetsudnyttelse på lidt over 100 pct.«
Fængslerne er altså mere end fyldte.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvilke konsekvenser mener ordføreren det her lovforslag, hvor man tænker endnu mere ubetinget fængsel, vil have på de i forvejen propfyldte fængsler?
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Som det forrige lovforslag er det her en genfremsættelse med enkelte justeringer af et forslag fra den seneste periode, som ikke nåede at blive behandlet færdigt på grund af valgudskrivelsen.
Det er et problem.
Folk, der idømmes samfundstjeneste, har mindre risiko for at falde tilbage i ny kriminalitet.
Det er positivt.
Derfor udvidede vi i den socialdemokratiske regering, sidst vi havde magten tilbage i 2014 og 2015, anvendelsen af samfundstjeneste som sanktion.
Men straffen eller sanktionen ved en given forbrydelse skal jo være proportional med forbrydelsen, som er begået, og der skal også tages hensyn til det offer, som er blevet udsat for kriminalitet, og i vores demokrati med magtens tredeling er det jo op til os som lovgivere, den lovgivende forsamling, at definere de hensyn.
Det var en god lovgivning.
Men som det er med så meget anden lovgivning, sker der en gang imellem det, at den rammer verden uden for Borgen, og af en eller anden forunderlig grund er det ikke altid, at verden uden for Borgen tager lovgivningen ned på præcis den måde, som vi havde tænkt det, da vi lavede lovgivningen.
Og det er også lidt det, der er sagen her.
For siden lovgivningen trådte i kraft i 2015, har der været eksempler på, at personer, som har været straffet flere gange – ja, vi har et eksempel på en person, der har været straffet fem gange tidligere for personfarlig kriminalitet – bliver idømt samfundstjeneste.
Der er også eksempler på, at personer, der har begået kriminalitet over for et værgeløst offer – det kan være et barn – er blevet idømt samfundstjeneste.
Og der er eksempler på, at personer, der har efterladt et offer med store men, måske både af fysisk og psykisk karakter, er blevet idømt samfundstjeneste.
Det er ikke rimeligt.
Det var faktisk heller ikke det, der var hensigten, da vi lavede lovændringen tilbage i 2015, og derfor er der behov for at justere lovgivningen, så de tre førnævnte eksempler fører til ubetinget fængselsstraf.
Af hensyn til ofrene i de her sager, og af hensyn til hvad vi synes er rimeligt, i forhold til at man gentagne gange begår den samme kriminalitet, jamen så er sanktionen altså ikke samfundstjeneste, men ubetinget fængselsstraf.
Så har der også været nogle enkelte ting omkring grov vold, hvor udgangspunktet allerede i dag er, at man skal idømmes ubetinget fængselsstraf, og der foreslår vi, at brugen af samfundstjeneste begrænses yderligere, så det kun anvendes, hvis der er helt ekstraordinære omstændigheder, der taler for det.
Socialdemokratiet støtter naturligvis lovforslaget.
Nick Hækkerup (S), 2019-11-01:
Min pointe var sådan set bare, at nogle gange skjuler vi os bag den.
Jeg er ret sikker på – eller jeg er sikker på – at det her forslag ligger inden for Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og de handlemuligheder, som vi har, og derfor synes jeg i virkeligheden, at man må spørge sig selv, om det er et relevant og rigtigt indgreb, og det synes jeg det er.
Og der kan man jo tilrettelægge det på en måde, så det bliver så skånsomt som muligt, som det i øvrigt også fremgår af lovforslaget.
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Selvfølgelig skal vi da bruge Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Det er da derfor, at vi er med i den, så der er hverken grund til at skrælle den væk eller lægge den til side.
Det er nogle helt grundlæggende og elementære principper i vores retssamfund, som vi knytter os op på.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren, om han mener, at det samme forebyggende mål, som jo er formålet med det her lovforslag, kan nås på anden vis, hvor vi ikke går uden om helt elementære straffeprocessuelle regler.
Her kalder man det jo et forebyggende sigte, og dermed kan man gå uden om retskendelse i medfør af de straffeprocessuelle regler.
Kunne det forebyggende mål ikke nås på anden vis?
Tak for det.
Som jeg annoncerede tidligere, kunne jeg godt tænke mig at spørge lidt ind til den her nødvendighedsbetragtning, der fremgår af lovbemærkningerne.
For som det jo fuldstændig rigtigt fremgår, er der jo tale om et legitimt formål.
Vi vil jo alle sammen gerne straffe seksualforbrydere, så det er vi ikke uenige om.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om det er ministerens vurdering, at det er nødvendigt i et demokratisk samfund – sådan som det er påkrævet, hvis man i henhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention skal foretage et indgreb af den her karakter – at man, når man har udstået sin straf, med det her tilsyn skal leve med, at politiet i tide og utide kan ransage borgerens hjem, tilgå mails og private beskeder og medtage elektroniske kommunikationsmidler osv. Er det nødvendigt i et demokratisk samfund, at det skal kunne foregå uden en dommerkendelse, sådan som det er beskrevet her?
Bandemedlemmer er vi alle sammen enige i skal bag lås og slå, så der er bestemt ikke uenighed om det.
Kunne man ikke frygte med det, som der er lagt op til her for § 244-vold – altså simpel vold efter straffelovens § 244, hvor der er tale om nogle små gentagelsestilfælde, som måske hører under en bagatelgrænse, og hvor domstolene i dag har sagt, at det var samfundstjeneste, der var mere relevant – at det, at de så kom i fængsel, gjorde, at nogle af dem, der skulle ind at afsone for en meget mere alvorlig forseelse, så ikke kom i fængsel?
Er det netop ikke bandemedlemmer, vi risikerer ikke kommer i fængsel, ved at vi bare skal proppe rub og stub i ubetinget fængsel?
Nick Hækkerup (S), 2019-11-01:
Når man besvarer det spørgsmål – eller når vi har den diskussion – bør man i virkeligheden lige et øjeblik lægge Den Europæiske Menneskerettighedskonvention til side, ikke fordi vi ikke skal overholde den, for det skal vi selvfølgelig.
Vurderingen er også, at det her forslag overholder den.
Det, man skal spørge sig selv om, er i virkeligheden noget andet, for det er nemlig: Synes jeg, og synes mit parti, at det her er relevant og rigtigt at gøre?
Det er jo det, der er spørgsmålet – det er jo det, der er vores politiske spørgsmål.
Jeg synes, at vi lidt for tit her i Folketingssalen er for friske til at gemme os bag Den Europæiske Menneskerettighedskonvention eller gemme os bag andre internationale forpligtelser, vi har påtaget os.
Dem skal vi skrælle af, og så skal vi spørge os selv, hvad det er, vi mener.
Det her forslag holder sig inden for Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Det, vi skal spørge os selv om, er, om det er rimeligt, og om det er rigtigt at gøre det her for at sikre, at der ikke bliver foretaget overgreb fremadrettet.
Og det er min holdning, at det er det.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Det er lidt i forlængelse af det sidste, som ordføreren er inde på.
Ordføreren siger også på et tidspunkt, at vi som politikere ikke skal lege dommere, og at vi skal stole på, at dommerne giver de rigtige domme.
Altså, jeg går ud fra, at ordføreren og Radikale Venstre er enige i, at vi godt kan sætte en strafferamme og også definere, hvad det er for nogle rammer, der skal være for den opgave, som dommerne løfter.
Det er vel også det, som er meningen med at være lovgiver, medmindre vi skal give det hele frit, eller hvordan?
Inger Støjberg (V), 2019-11-01:
Hvis man er offer for en voldsforbrydelse, skal man ikke kort tid efter risikere at rende ind i sin gerningsmand på gaden.
Hensynet til offeret, som jo ofte efterlades med både fysiske og psykiske men, vejer for os i Venstre tungere end det at lade en voldsdømt slippe med samfundstjeneste, fordi han ikke tidligere har været straffet eller har gode personlige forhold, f.eks. er i arbejde.
Derudover vejer selve retsfølelsen naturligvis også meget tungt.
Vi har set eksempler på, at en person er blevet idømt samfundstjeneste, efter at han har begået vold fem gange, og hvor det femte voldstilfælde ovenikøbet blev begået i prøvetiden.
Vi har set eksempler på, at en voldsmand er blevet idømt samfundstjeneste, på trods af at ofret var blevet hospitalsbehandlet efter alvorlige skader.
Vi har til og med set eksempler på, at en gerningsmand er blevet idømt samfundstjeneste, selv om offeret var et barn.
Retsfølelsen bliver krænket for rigtig mange danskere, inklusive mig selv, kan jeg sige, når sager som de her kommer frem.
Derfor er vi også meget tilfredse med, at regeringen nu, som det også tidligere er blevet sagt, genfremsætter det her lovforslag fra den tidligere regering, som jo er et lovforslag, som vi desværre ikke nåede at få behandlet på grund af valget.
Vi anerkender, at samfundstjeneste kan være en fornuftig sanktionsform ved nogle kriminalitetsformer, men der skal ikke være tvivl om, at samfundet ikke accepterer voldsforbrydere, og at der i voldssager som det helt klare udgangspunkt skal gives ubetinget fængsel.
Det gælder for det første i sager, hvor den tiltalte tidligere er straffet for vold eller anden personfarlig kriminalitet, og som jo dermed skal idømmes fængselsstraf.
Det gælder for det andet i sager, hvor volden er begået over for et særlig værgeløst offer, f.eks. en ældre eller et barn.
Og endelig gælder det for det tredje i sager, hvor den forurettede er blevet påført ikke ubetydelige skader.
Så hvis vi ser det her lovforslag som et hele, kan jeg opsummere det på den måde, at vi med lovforslaget her får rettet op på den praksis, som jo er kommet hen over de senere år, og som Venstre allerede tilbage i 2015 advarede mod ville indtræffe, hvis man udvidede brugen af samfundstjeneste, som det skete under den tidligere S-ledede regering.
Derfor kan jeg sige, at Venstre støtter lovforslaget.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Ja, det gør indtryk.
Det var også derfor, at jeg indledte med at sige, at vi da har et problem i vores kriminalforsorg.
Det er da et kæmpeproblem, at en alt for stor del af dem, vi burer inde i fængslerne, falder tilbage i ny kriminalitet.
Det ændrer bare ikke ved, at vi her taler om, hvad sanktionen skal være over for nogle typer forbrydelser.
Der er vores holdning bare i tråd med det, der også var den daværende regerings holdning, nemlig at de her eksempler synes vi går for vidt, og at det er i strid med det, der var intentionen, da vi tilbage i 2015 udvidede brugen af samfundstjeneste som sanktion.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-01:
Nej, det var ikke helt rigtigt udtalt.
Gør det indtryk på ordføreren?
Og hvordan forholder ordføreren sig til Det Kriminalpræventive Råd, der har udtalt til Ritzaus Bureau, at hvis man gennemfører lovforslag L 10, vil det skabe flere voldsmænd og dermed flere voldsofre?
Kristian Hegaard (RV), 2019-11-01:
Man kan sagtens sætte strafferammer, og man kan, som det er fremlagt her, også indskrænke valget af sanktionsformer.
Det, som Radikale Venstre er optaget af, er, at vi har tillid til, at domstolene kan dømme, hvornår det er relevant at have samfundstjeneste, og hvornår det er relevant at have ubetinget fængsel.
Der er vi bare bekymret for, at man, hvis man indskrænker det her, så lige pludselig også indskrænker det i andre tilfælde, fordi der lige er en enkelt sag, og man så skal handle lidt på det, og så kommer der et forslag af den her karakter.
Det synes jeg må være op til den proces der foregår i retten.
Jeppe Bruus (S), 2019-11-01:
Nej, og jeg mener også, det er lidt useriøst at sidde at sige »rub og stub«.
Der er jo et eksempel her på en person, som har været tidligere straffet fem gange og så i prøvetiden begår ny personfarlig kriminalitet, og så får vedkommende en sanktion med samfundstjeneste.
Det synes jeg er helt urimeligt – helt urimeligt!
Det kan også være tale om et overgreb mod et barn.
Det er jo ikke rub og stub.
Som jeg indledte med at sige, udvidede vi muligheden for samfundstjeneste tilbage i 2015, men der er behov for at justere, og jeg mener, det er et helt sygt princip, hvis det er sådan, at vi ikke kan idømme folk en ubetinget fængselsstraf, fordi der ikke er plads.
Så må vi jo sørge for, at der kommer mere plads.
Karsten Hønge (SF), 2019-11-05:
Vi har ventet med at give vores stilling til kende til i dag, fordi vi har fremsat et ønske om at indtræde i forligskredsen.
Den sag er øjensynlig ikke afklaret endnu – SF har i hvert fald ikke fået en positiv tilbagemelding om, at vi kunne blive en del af forligskredsen.
I den situation, at SF var en del af det, ville det jo være indlysende, at vi stemte for alle elementer af, hvad sådan et forlig måtte indeholde.
Men det, vi står over for i dag, er det afgrænsede hjørne, der handler om to ting, nemlig at hæve bundfradraget og bagefter – ved siden af – også give en præmie til de mennesker, der vil arbejde efter pensionsalderen.
Folketinget har jo tidligere taget stilling til en opdeling af lovforslaget og mente ikke, at det var en god idé, for det ligger nemlig sådan for os, at den ene del af det – det med at hæve bundfradraget – synes vi faktisk er en god idé, for det er en fair og lige behandling af alle lønmodtagere, som har en mulighed for det, og så ligger der i øvrigt også et vist opgør med ægtefælleafhængigheden i det.
Så den del af det kan vi godt lide.
Så er der den anden del.
Se, det er jo altid fristende at tage imod gulerødder, som man siger.
Her er det jo noget, der skal tilskynde folk til at arbejde, og så kunne man vel godt synes, at det var en god idé at bruge 180 mio. kr. på det om året – for hvem tager egentlig skade af det bortset fra skatteborgerne?
Derfor er det, at vi er nået frem til at sige, at det kan være en god idé at give en gulerod til pensionister, der arbejder, efter at de kunne være gået på pension, men der er ikke for os at se et rimeligt forhold mellem det beløb, man bruger, og den marginale beskæftigelseseffekt, der ligger i det.
Langt hen ad vejen er det jo mennesker, der, som vi kan se ud fra svarene på de spørgsmål, jeg også har stillet til beskæftigelsesministeren, og efter diskussionen ved førstebehandlingen, i forvejen ville være fortsat med at arbejde.
Nu fortsætter de, og efter forslaget her får de oven i en skattefri præmie det første år på 42.000 kr.; nu indfører vi så et andet år, hvor de får en skattefri præmie på 25.000 kr.
Hvis man ser på, hvem det er, man forventer vil bruge ordningen, så kan vi se, at gennemsnitslønnen ligger på i omegnen af 44.000 kr. om måneden plus en pensionsordning.
Så hvem er det, det her er til fordel for?
Altså, det er først og fremmest til fordel for nogle mennesker, der efter al sandsynlighed ville være fortsat med at arbejde.
For dem, der fortsætter, er beskæftigelseseffekten marginal, og de øvrige tilhører den højere middelklasse.
Men det er selvfølgelig godt, at de her mennesker arbejder videre – det synes vi også er fint.
Samlet resultat er, at SF stemmer gult til forslaget.
Benny Engelbrecht (S), 2019-11-06:
Sidst, der blev lavet en bred infrastrukturaftale, var i 2009.
Det var utrolig klogt, at man lavede en bred infrastrukturaftale, for det betød, at der var en bred kreds af partier, der tog ansvar.
Den aftale udløber med udgangen af 2020.
Naturligvis skal der laves en aftale inden da.
Jeg vil ikke sætte dato på, hvornår den skal være afsluttet.
Det afhænger selvfølgelig også af de partier, der har lyst til at være med.
Jeg må også bare minde om, at det altså heller ikke er sådan, at de partier, som indgik en aftale i foråret, står hundrede procent bag ved hele den aftale.
Det kunne jeg bl.a. konstatere, da diskussionen handlede om Ring 5.
Det kunne jeg også konstatere, da jeg valgte at konstatere, at omfartsvejen oppe ved Mariager ikke blev gennemført.
Michael Aastrup Jensen (V), 2019-11-06:
Undskyld, hr. minister, men det var et svar på noget helt andet.
Altså, jeg stillede nogle konkrete spørgsmål, og nu spørger jeg for fjerde gang: Hvornår starter forhandlingerne omkring infrastrukturaftalen – det er fjerde gang, jeg spørger – sådan at borgerne omkring Helsted kan se frem til en løsning?
Og så kan man da godt forplumre debatten med alle mulige andre emner, men så vidt jeg har forstået, er der ingen partier i det her Folketing, som har talt imod, at man selvfølgelig skal finde en løsning omkring Helsted.
Så nu mangler man bare at få det gjort, og det er så derfor, at jeg også stiller spørgsmålet for fjerde gang: Hvornår starter forhandlingerne?