Marianne Jelved (RV), 2017-02-23:
Fattigdomsydelserne, som vi vælger at kalde dem, var jo også her i samfundet før, og de gjaldt under den første Lars Løkke Rasmussen-regering i 2009 til 2011, og der konstaterede vi, at det ikke virkede; vi fik ikke løst det arbejdsmarkedsproblem, som vi står med.
I Danmark kan vi faktisk vise nogle positive ting, men vi kan også vise nogle meget uheldige ting.
Nu vil jeg holde mig til de uheldige, for det er dem, vi taler om i dag.
Vi har en stigende ulighed i sundhed, vi har en stigende ulighed i de sociale relationer, vi har en stigende ulighed i uddannelse, vi har en stigende ulighed i økonomiske forhold, og vi har ikke brudt den negative sociale arv, selv om partier efter partier og Folketing efter Folketing har haft det som mål.
Det er bare ikke lykkedes!
Vi ved også, hvad der skal til, og derfor er det jo relevant at spørge: Hvornår kommer vi i mål?
Det afhænger jo af, om vi bruger den viden, vi har, om vi vil investere os til en reel forebyggelse, og der synes jeg der er nogle gode takter i den måde, vi i forbindelse med satspuljen arbejder med at fordele midler på og give muligheder for at udvikle nye løsningsmåder.
Alle børn har ret til faglig og social udvikling i fællesskab, og de har ret til at blive mødt af høje forventninger.
Her er der igen en typisk forkert voksenvane i Danmark, som vi må gøre op med.
De voksne har en tendens til, at hvis der er et barn med færre ressourcer, end andre børn har, at forvente mindre af de børn med de såkaldt lavere ressourcer, som så kommer til at underpræstere, og det vil sige, at de aldrig bliver løftet op.
Danmark er faktisk et af de lande i verden, der er dårligst til at bryde den negative sociale arv, fordi vores børn underpræsterer, men det kan vi altså lave om på ved at ændre den faglige politik der, hvor børnene er.
De samme børn har ikke nødvendigvis mulighed for at ligne de andre børn i det udstyr, de har med i børnehaven, og de har måske heller ikke fået madkassen med, de har ikke fået en iPad i julegave, de går ikke til gymnastik torsdag eftermiddag med andre piger og drenge, deres forældre er ikke med i en forældregruppe eller i en netværksgruppe, så de kan ikke hamle op med de andre.
Barnet oplever ikke sig selv som en, der har ret til at være med i det fællesskab på lige fod med de andre børn, som er i børnegrupperne.
Det her er ikke noget, jeg bare trækker ud af den blå luft, det er faktisk forskningsbaseret viden.
Vi ved også fra forskere, at en identitet skabes i den enkeltes fortolkning af den andens fortolkning af den enkelte, og hvis man er i en børnegruppe i en børneinstitution eller i en skole og hele tiden oplever sig selv som underlegen i forhold til de andre børn, sætter det aftryk i ens selvopfattelse og i ens måde at agere på, og så kan ministeren nok så mange gange mene, at økonomien ikke spiller en rolle, men det gør den.
Problemerne løses ikke alene af bedre økonomi, men økonomien er en af de faktorer, som gør, at fattigdom er en risiko.
Folketinget har et ansvar for børn, der falder igennem på alle de parametre, der anses for at være almindelige normer i samfundet.
Det var der faktisk ikke – til min meget store overraskelse – enighed om.
Der er altså nogle, der mener, at man skal være fattig og se fattig ud, før man får de rette incitamenter til at rette sig og få et liv på samme niveau som de fleste andre.
Der var faktisk nogle, der mente, at fattigdom var et kendetegn for, at folk oppede sig.
Så må vi bare konstatere, og det tror jeg vi kan være enige om, hvis vi havde tid til at tale om det, at økonomi ikke er det eneste.
Der er en lang række andre faktorer, der følger med en dårlig økonomi, eller som er årsag til en dårlig økonomi, og det er jo alle de faktorer, man skal se i en helhed, før man kan løfte opgaven.
Der skal mere lige muligheder til, så vi skal indrette os, så vi i kommunerne kan investere i forebyggelse.
Det koster i en periode, men det kan føre til færre ulykker, og det er en bedre økonomisk balance, vi får ud af det i samfundet på sigt, og det bliver et meget bedre samfund for mennesker.
Så det synes jeg vi skulle koncentrere os om at komme videre med.