Jens Joel (S), 2016-11-10:
Det var med velberåd hu, at jeg brugte termen købmandskab for at vække Liberal Alliances ordfører.
Ej, spøg til side.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at når jeg taler om købmandskab, handler det om, om noget er en god forretning for landet.
Det er jo faktisk ikke sådan, at det er os, der tjener pengene, når dygtige danske virksomheder sælger produkter ude i verden.
Det er jo de danske virksomheder, som hiver eksportindtægterne hjem.
Og så er vi tilbage til det andet, som ordføreren nævner, nemlig rammebetingelserne, og det er dem, som vi kan styre på Christiansborg.
Der er det, jeg siger, at i en situation, hvor man faktisk har brugt rigtig mange forskningsmidler, hvilket jeg også ved Liberal Alliance gerne vil, på at sikre, at virksomhederne kan få solgt deres produkter, få færdigudviklet dem, så de er klar til at sælge, og når man har brugt rigtig mange udviklingstimer, når man har investeret rigtig meget i at prøve at lave et system, som fungerer herhjemme, så er det dårligt købmandskab, hvis man i den situation, hvor resten af verden begynder at opdage, at vi har fat i noget, så siger: Nu laver vi om på vores rammebetingelser, nu stopper vi vores private virksomheder.
For det ville gøre, at de ikke kunne høste den gevinst, som de private virksomheder faktisk ellers ville kunne.
Tak for det.
Det var bl.a. den snart forhenværende amerikanske præsident, Barack Obama, som forud for mødet i Paris sagde, at vi er den første generation, som for alvor mærker klimaforandringerne, og vi er den sidste generation, der kan gøre noget ved dem.
Dermed mente han jo bare det helt åbenlyse, at ud over, at den klimapolitiske udfordring, de forandringer, vi ser i vores verden, må og skal være et altoverskyggende problem for den politiske diskussion både herhjemme og i resten af verdens lande, kommer vi yderligere et stykke op på seriøsitetsskalaen, når man tænker på, hvor umuligt eller hvor dyrt og vanskeligt det bliver, hvis man forsinker den indsats, man gør, bare en lille smule.
Derfor var det ekstremt vigtigt, at vi sidste år i Paris blev enige om rammerne for en international klimaaftale, som skal sikre, at børn og børnebørn også har en klode at være på, og at vi giver den natur, som vi har overtaget, videre uden at efterlade den i en stand, så den ikke længere kan bruges til noget.
Klimatopmødet i Marrakesh, som er startet, og som får deltagelse af ministeren og nogle af vi andre ordførere i næste uge, skal jo genbekræfte og så at sige skyde det, som er virkeliggørelsen, i gang.
Man kan også sige det på en anden måde: Nu skal der ikke kun tales om klimaaftaler og -ambitioner, nu skal der også handles.
Helt konkret kommer det formodentlig til at betyde – det er i hvert fald det, som de kloge økonomer siger – at der skal investeres massivt i den grønne omstilling de kommende år.
90.000 mia. kr. regner man med skal bruges på indkøb i så at sige den grønne butik frem til 2030.
En af de grønne butikker, der er, når man kigger på verdensmarkedet, er Danmark.
Vi har faktisk brugt 30-40 år på at udvikle nogle af de løsninger, som resten af verden de kommende år skal købe.
Det er jo en ekstremt stor mulighed for os for at skabe arbejdspladser, som ministeren har nævnt, for at trække eksportindtægter hjem til Danmark.
Men det er også, og det er jeg nødt til at understrege, en tilkendegivelse om, at der kommer mange konkurrenter.
Nu har vi aftalt, at den grønne butik får mange kunder i biksen.
Derfor vil der de næste par år være en masse andre, der vil gøre sig gode som leverandører af grønne løsninger.
Hvis man i den situation stopper op eller kører baglæns eller skærer ned, så mister man de muligheder, vi faktisk har brugt 30 år på at skaffe os selv.
Derfor er vi i Socialdemokratiet meget kritiske over for, at regeringen på klima- og energiområdet har lavet så mange tilbageskridt.
Det er selvfølgelig, fordi det rammer klimaet og dermed klodens fremtid, men det er også, fordi det er dårligt købmandskab.
Det er simpelt hen dårligt købmandskab at have brugt alle lærepengene på at komme forrest i feltet.
Det er på samme måde, som hvis man kører tidskørsel i Formel 1, men ikke kører nogen steder, når løbet for alvor går i gang.
Derfor er vi selvfølgelig nødt til at holde fast i den førerposition, vi har, og udnytte den til også at få hevet nogle arbejdspladser hjem til 3F'erne, metalarbejderne, ingeniørerne rundtomkring i hele landet og ikke bare i de store byer.
For det er jo faktisk der, vi skaber de grønne arbejdspladser.
Derfor er det utrolig ærgerligt, når regeringen har skåret ned på forskningsmidlerne, faktisk halveret dem.
Det drejer sig om EUDP, altså de særlige energiforskningsmidler.
Det har affødt kritik fra erhvervslivets side, som jeg synes er helt berettiget: Hvis man skærer ned på forskningen, hvis man skærer ned på de her ting, som skal gøre de gode ideer til noget, vi kan sælge ude i verden, så koster det faktisk, for så har vi mindre attraktive produkter, vi får hevet færre eksportkroner hjem, og vi får færre arbejdspladser.
Det er også en forkert beslutning, når regeringen ønsker at aflyse de kystnære havvindmøller.
Ud over de 6.000 arbejdspladser, som finansministeren siger man kunne skabe ved at lave de kystnære møller, så vil det også bare betyde, at vi faktisk skaber usikkerhed om de aftaler i Danmark, som har gjort, at også virksomheder uden for landet har investeret deres penge i Danmark.
Man skal kunne stole på, at en aftale er en aftale.
Så er jeg også nødt til at sige, at det altså er ærgerligt at komme til Paris, som vi gjorde sidste år.
Det kan være ministeren kender andre eksempler, men jeg kunne ikke finde andre lande, som kom til Paris med et lavere mål end året før.
Året før, da vi var til klimatopmøde, kom Danmark og sagde, at man ønsker en reduktion på 40 pct. i 2020.
Sidste år, da man kom til Paris, havde den nye regering skruet målet ned, mens alle andre sagde, at vi skal skrue op, vi skal være ambitiøse, vi skal sige, at det er nu, vi rykker.
Den del, der handler om fleksibilitet, vil vi sådan set gerne støtte fra Socialdemokratiets side på den måde at forstå, at det er vigtigt, at man når sine klimamål på den mest effektive måde.
Det skal ikke være dyrere end nødvendigt.
Det burde være en selvfølge.
Vi skal gøre det på en måde, så det er fornuftigt også på lang sigt, så vi støtter, at der er fleksibilitet.
Til gengæld synes vi måske, at regeringen bruger det lidt for meget som en undskyldning for ikke at komme i gang.
Vi er ikke sikre på, at det er billigere eller bedre at vente.
Tværtimod tyder alt på, at de nødvendige omstillinger, man skal lave også inden for transport og landbrug i de næste 15-20 år, kun bliver dyrere, hvis man venter med at gå i gang med dem, for så skal det gå endnu hurtigere.
Om nogle af de ting, som Klimarådet siger om elbiler, må man bare sige, at når transportsektoren fremadrettet skal løfte en større del af klimaopgaven, er det selvfølgelig også vigtigt, at vi introducerer elbiler i Danmark.
Derfor ser vi meget frem til at få en diskussion med regeringen om, om de ændringer, der er blevet lavet, faktisk har ført til, at den her udvikling er sat i stå, i stedet for at den skubber til omstillingen af transportsektoren.
Endelig er der bred enighed om, at vi skal kigge på, hvordan vi får noget mere el ind i opvarmningen.
Det er rigtigt, som ministeren svarer i redegørelsen, at regeringen nu foreslår at afskaffe PSO-afgiften.
Det støtter vi sådan set at diskutere fra Socialdemokratiets side.
Men det er jo desværre ikke nok.
Men hvad afgør, om man køber en varmepumpe?
Det er jo ikke, om det er en lidt dårligere forretning end det andet, men bare bedre, end det plejer at være.
Det er jo først, når det giver mening rent økonomisk, at man køber en varmepumpe.
Derfor hjælper det ikke noget, at man er tættere på målet, hvis ikke man kommer det sidste stykke, og derfor vil vi gerne diskutere med regeringen, hvordan man kommer det sidste stykke mod at få lavet om på de afgifter og tilskud, som står i vejen for vores omstilling.
Det betyder også, at vi endnu en gang bliver nødt til at sige til regeringen, at den afgifts- og tilskudsanalyse, som er grundlaget for hele den her diskussion, er vi nødt til at få på bordet.
Det kan ikke hjælpe noget, at vi har nogle afgifter, som betyder, at man hælder varmt vand eller anden varme fra industriproduktionen direkte ud i havet eller ud i luften, når man kunne bruge den i fjernvarmen, eller man har nogle andre ting, som man ville kalde tudetossede.
Man ville kalde dem molbohistorier i det område, jeg kommer fra.
Det er vi nødt til at få gjort op med, hvis man skal have en effektiv grøn omstilling.
Så vi ser frem til, at regeringen også på det her område snakker lidt mindre og lægger nogle konkrete forslag på bordet til at løse nogle af de klima- og energipolitiske udfordringer, man står over for.
På vegne af en række partier skal jeg lige læse et forslag til vedtagelse op.
Det er på vegne af Socialdemokratiet, Enhedslisten, Alternativet, Radikale Venstre og SF, at jeg gerne vil fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
- Folketinget opfordrer til fastholdelse af den bredt funderede, langsigtede energipolitik.
- Folketinget konstaterer, at regeringen har modarbejdet den ønskede energipolitiske stabilitet ved enten at gennemføre eller undlade at gennemføre en række aktiviteter, herunder halveringen af energiforskningsmidlerne EUDP og forsøget på at aflyse opførelsen af de i energiforliget aftalte kystnære havvindmøller.
- Idet Folketinget konstaterer, at den samlede PSO-udgift til de kystnære vindmøller samt Kriegers Flak vil blive mindre end forudsat i energiaftalen fra 2012, opfordres regeringen til at gennemføre begge projekter.
- Folketinget konstaterer ydermere, at regeringens tilbagerulninger på det grønne område gør det vanskeligere at leve op til EU's 2030-målsætninger samt den historisk ambitiøse og juridisk bindende Parisaftale, som er en milepæl for den globale grønne omstilling, og som netop i disse dage bekræftes på klimatopmødet i Marrakesh.