Helene Brydensholt (ALT), 2025-05-09:
Tak, formand.
Jeg havde egentlig skrevet en anden tale, men så blev jeg inspireret af det, som fru Rosa Lund sagde.
Det er jo en glædelig dag.
Det er de her 1.000+ mennesker, som er kommet igennem nåleøjet og har været så heldige at leve op til de høje krav, der er, til indfødsret.
Så jeg skriblede lige hurtigt nogle andre ting ned her på mit papir og vil egentlig fokusere på den statsborgerskabsdag, som mange af os lige har været til.
Vi har en administration, som gør rigtig meget ud af det og laver et rigtig godt stykke arbejde med at give alle nye statsborgere en god oplevelse med at komme herind i demokratiets højborg.
Når man sidder til arrangementet nede i gården, er folk glade, og der er børn, der render rundt og leger.
Alle partier har gjort sig enormt umage.
Alle, lige fra Dansk Folkeparti til Enhedslisten, har gjort sig enormt umage med at give folk en god oplevelse herinde, og jeg tror, vi alle sammen oplever, når folk så kommer ind i det rum, som vi har pyntet op, og hvor vi har gjort os umage med at lave nogle sjove ting til børnene eller til de voksne og have nogle gode samtaler, at folk bare har det her kæmpe smil i ansigtet.
Det er så smittende, og statsborgerskabsdagen er bare den bedste dag for mig her på Christiansborg.
Jeg vil fremhæve et par af dem, jeg mødte.
Jeg talte jo med mange på dagen, ligesom alle andre ordførere helt sikkert også har gjort.
Jeg mødte en dygtig iransk computeringeniør, en kvinde, som jeg havde en rigtig god samtale med.
Hun arbejder i en virksomhed her i København og er helt sikkert en værdsat medarbejder.
Desværre – og det er måske det eneste sådan lidt ikke så positive, jeg vil nævne her – kunne hendes mand, som også var veluddannet, ikke få statsborgerskab.
Han havde en høj uddannelse fra Iran, men læser nu til sosu-assistent og kan jo så ikke få statsborgerskab på grund af de regler, vi har.
Så det havde vi en lang snak om.
Så mødte jeg flere tyske kvinder.
Og nu siger jeg tyske – de havde jo alle sammen boet her i 30-40 år, og det grinede de lidt af, for de sagde: Ha ha, nu er jeg dansker.
Men det har de jo været i rigtig, rigtig mange år.
Så var der en ung kvinde, som også er under uddannelse, og som så var en af de heldige, som har fået dispensation i Indfødsretsudvalget.
Og tak til min kollegaer for at give hende dispensation.
Det tror jeg slet ikke at I vil fortryde, for hun var virkelig, virkelig en skøn kvinde.
Jeg lykønskede hende selvfølgelig også med, at hun har fået dispensation, for det er absolut ikke givet, at man får dispensation i Indfødsretsudvalget, heller ikke for beskæftigelseskravet, som man jo skal have, hvis man er under uddannelse.
Jeg mødte også rigtig mange andre skønne mennesker, men dem vil jeg ikke bruge mere tid på at snakke om nu.
Men tak for samtalerne.
Og så vil jeg bare igen sige tillykke.
Jeg ved, at der er rigtig mange, der sidder og kigger med her på folketings-tv, fordi jeres navn står på det her lovforslag, og det er en stor dag for jer, der kigger med.
Så stort, stort tillykke.
Jeg håber også, at dem, der kigger med, kommer til næste statsborgerskabsdag, så jeg også kan få anledning til at hilse på mange af jer.
Tak for ordet.