Mattias Tesfaye (S), 2022-02-08:
Den har naboen brokket sig lidt over, og derfor har kommunen været ude at måle op, om altanen nu stikker for langt ud fra huset i forhold til det, der var givet byggetilladelse til.
Og det gjorde den – 4 cm.
Og min bekendte siger: Jamen 4 cm må vi da kunne leve med; vi må kunne finde en ordning – kan jeg ikke betale en bøde?
Men forvaltningen siger nej.
For sådan er reglerne, de kan ikke bøjes, de er lige for alle, og der er givet en byggetilladelse, og der er en person, der har overtrådt den byggetilladelse.
Den sag ender aldrig i Ekstra Bladet, for det handler trods alt kun om en altan.
Men mange af de sager, vi diskuterer, ender jo i Ekstra Bladet, fordi de handler om rigtige mennesker, og rigtig væsentlige beslutninger for deres liv: Hvor kan de bo henne med deres familie?
Sidste år traf udlændingemyndighederne 82.000 afgørelser om opholdstilladelse – 82.000.
De 75.000 endte faktisk med en tilladelse.
De 7.000 endte med et afslag.
Og jeg siger det her, fordi vi aldrig nogen sinde kommer et sted hen, hvor der ikke kan være en konkret sag i avisen, hvor vi tager os til hovedet og tænker: Hvorfor skal den altan flyttes 4. cm ind, eller hvorfor må den person, vi har læst om i avisen, dog ikke få en opholdstilladelse i Danmark?
Der kommer vi aldrig nogen sinde hen.
Derfor nytter det ikke noget, at vi, hver eneste gang vi læser om en sag, der er lidt svær, straks går i penalhuset og begynder at ændre i udlændingeloven.
For så bliver vi aldrig nogen sinde færdige.
På den anden side skal vi jo heller ikke blive så dumstædige, at vi ikke, når vi ser et mønster, er i stand til at justere den lovgivning, vi har vedtaget.
Og det er det, der er mit ansvar som minister, men jeg mener også, det er alle udlændingeordføreres ansvar hele tiden at overveje: Er det her undtagelsen, der bekræfter reglen, eller er det her et tegn på, at vi har det, jeg kalder skøre bestemmelser, som skal ændres?
SF sagde fra talerstolen, at stabilitet er et idealscenarie.
Det er jeg meget enig i.
Jeg ser på udlændingeloven, ligesom jeg ser på folkeskoleloven: Den skal ikke ændres af 90 mandater, hver gang der har været et folketingsvalg.
Det er hundredtusindvis af børn, det er hundredtusindvis af danske familier, der er afhængige af, at vi har stabilitet og ro omkring folkeskolen.
Det er en kæmpe arbejdsplads i det danske samfund, og derfor mener jeg også, at det er væsentligt, at de partier, der bærer ansvaret fra borgmesterkontorerne omkring folkeskolen, til daglig helst også finder hinanden, når vi diskuterer ændringer af folkeskoleloven.
Jeg har det samme måde med sikkerhedspolitikken.
Den skal heller ikke svinge frem og tilbage, hver gang der har været et folketingsvalg.
Det er væsentligt, at det er forankret ind over midten, og at udlandet kan stole på Danmark, vores NATO-medlemskab og vores alliance med andre vestlige lande.
Heller ikke det egner sig til at blive forhandlet med snævre flertal i Folketingssalen.
Jeg mener, at udlændingeloven er lige så væsentlig for det danske samfund, og derfor har vi sagt før valget, og det vil vi gerne holde fast i, at udlændingepolitikken skal være forankret ind over midten.
Det betyder ikke, at nogle partier ikke er stuerene.
Det betyder heller ikke, at der er nogle, der har vetoret.
Men det betyder, at det er en klar ambition for regeringen at forankre udlændingepolitikken ind over midten.
For som også hr. Carl Valentin sagde: Stabilitet er et idealscenarie.
Jeg er i øvrigt enig med hr. René Christensen fra Dansk Folkeparti, når han fortæller om bilisten, der kører lidt for stærkt forbi skolen og får en bøde, uanset om det er nat eller dag.
Men vi har også som politikere et ansvar for at huske alle de sager, der ikke er i avisen.
Og der findes ikke bestemmelser i udlændingelovgivningen, der er indført bare for at genere folk.
Det gør der simpelt hen ikke.
Altså, hvem der bør rammes af reglerne, er det jo ikke sikkert at Frie Grønne og Socialdemokratiet er enige om.
Men jeg synes jo, at spørgeren peger på noget relevant, nemlig at det nogle gange er svært at finde sikker forskningsmæssig evidens for kausaliteterne i politik.
Vi kan jo se, at efter man har lavet 24-årsreglen, er der flere unge kvinder fra indvandrerfamilier, der får en uddannelse.
Vi kan se, at ægteskabet bliver udskudt, altså at den gennemsnitlige ægteskabsalder bliver udskudt, og også, hvor sent det er, folk får børn.
Om man kan knytte det specifikt til 24-årsreglen og tilknytningskravet, skal man nok passe på med at være hundrede og ti procent sikker på, men man kan i hvert fald se, at der er en sammenhæng, og det synes jeg da bør interessere os.
Flere unge kvinder får en uddannelse, flere unge kvinder bliver gift senere, og flere unge kvinder får børn senere, og alt andet lige ved vi jo også, at i hvert fald det med at få en uddannelse er forudsætningen for, at man lettere kan blive integreret.