runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-11:
Det med at give op, vil jeg ikke gå ind i; det kunne vi aldrig drømme om, og at sætte mennesker fri er ikke det samme, som at opgive dem.
Med det her forslag er vi kun ude på at få folk ind på arbejdsmarkedet og skabe aktivitet og få folk tilbage i livet og tilværelsen og fællesskabet – det er kun derfor, vi fremsætter det.
Og der er jo mange, som ikke tør byde ind.
Det hører vi fra de organisationer, som f.eks. jobbanken.nu og andre organisationer, som siger: Folk tør simpelt hen ikke bidrage med noget som helst.
Når det så er sådan, at vi får de signaler, mener ordføreren så virkelig, at reglerne fungerer fuldstændig efter hensigten?
Klaus Markussen (V), 2017-05-11:
Man kan gisne om mange ting.
Men for mig og Venstre er det vigtige, at man ikke giver op i forhold til mennesker.
Og derfor synes vi, det er rigtig væsentligt, at kommunen har den mulighed, som eksisterer i dag, for at frakende førtidspension.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-11:
Tak for talen.
Jeg synes, ordføreren får det til at lyde, som om de her ti mennesker, som er blevet frakendt deres førtidspension i 2016, ville være blevet på førtidspension, hvis de havde haft muligheden.
Kunne man ikke sagtens forestille sig, at de her mennesker under alle omstændigheder er blandt dem, som ville være gået ud på arbejdsmarkedet, også selv om de kunne have ladet være?
Bent Bøgsted (DF), 2017-05-11:
Jeg kan kun være enig.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-11:
Tak for det.
Når velfærdsstaten økonomisk kan vokse eksponentielt i årtier, uden at folk oplever, at beskyttelsen af de svageste bliver bedre, så skyldes det netop den tankegang, som det her forslag er udtryk for.
Førtidspension er ment som et tilbud til dem, der ikke kan, og hvor chancen for forbedring er lille, men hvis det engang imellem sker, at en persons helbredstilstand forbedres væsentligt, eller man finder ud af, at en person har fået tildelt en førtidspension på et forkert grundlag, så mener vi kun, det er rimeligt, at man kan fjerne retten igen.
Vores samfund kan ikke fungere, hvis ikke retten til hjælp for den svage hænger sammen med pligten til at forsørge sig selv for alle dem, der godt kan. I forhold til den debat, der har været tidligere, vil jeg sige, at jeg også ser frem til at få det dokument, som ministeren har lovet, om reglerne, så der bliver klarhed om dem.
Jeg synes også, at det er interessant i udvalgsbehandlingen at drøfte, om det er klart nok for alle, hvad reglerne er, for jeg synes jo, at forslagsstillerne har en pointe i, at man selvfølgelig skal kunne nærme sig arbejdsmarkedet, men jeg tror bare ikke, at løsningen er at give en ret til permanent førtidspension.
Men jeg vil meget gerne arbejde sammen med forslagsstillerne i den kommende udvalgsbehandling om at se på, hvordan vi kan arbejde på at få folk tættere på at komme i arbejde.
Jeg synes faktisk, at det er en rigtig god ting, når folk får frakendt deres ellers tildelte førtidspension – for det vidner jo om, at de kan arbejde; at de kan være en del af det fællesskab, der er ved at gå på arbejde; at de kan forsørge sig selv.
Det er noget positivt, det er ikke en straf.
Så jeg vil meget gerne drøfte, hvordan vi kan få flere derover, og høre, om forslagsstillerne ved, om der er nogle mennesker, som rigtig gerne vil begynde at arbejde en lille smule – det kan jo være en trædesten til at arbejde mere – men afholder sig fra det, fordi de ikke er klar over, om det betyder, at de får frataget deres førtidspension.
Det synes jeg er relevant at få boret ud og få klarhed over, for det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Den løsning at give en ret til permanent førtidspension deler vi ikke i Liberal Alliance, og derfor støtter vi ikke det her forslag, men vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-05-11:
Men det er så bare det samme spørgsmål, og så får man det samme svar: Der er gået 7 år, og vi har lavet en reform, som vi vil følge til dørs.
Og når hr. Finn Sørensen spørger om det, er det jo, fordi hr. Finn Sørensen selv har svært ved at se forskel.
Så kan jeg undre mig over, at man fremsætter et sådant forslag, når man ikke mener, at der er forskel.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-11:
Det kunne være fristende at bruge de få sekunder til en stor diskussion om førtidspensionsreformen, men det var ikke det, der var mit formål.
Jeg mindede bare om, at Socialdemokratiet tidligere sammen med De Radikale og SF havde et forslag om et førtidspensionsbevis, der lige nøjagtig havde det her formål, som Enhedslisten og Alternativet forsøger at fremme i dag, nemlig at give pensionisterne den tryghed, som gør, at de kan prøve sig frem på arbejdsmarkedet, tage en uddannelse, eller hvad det nu kunne være.
Så spørger jeg bare: Hvad er der sket i forhold til den problematik, som gør, at ordføreren ikke længere kan støtte sådan et princip?
Leif Lahn Jensen (S), 2017-05-11:
Det er da en stor ros, at hr. Finn Sørensen synes, at jeg er en god socialdemokrat.
Det synes jeg da egentlig også selv.
Og som ordfører og god socialdemokrat vil jeg også tillade mig at svare på det.
Jeg er bare nødt til at sige, at der er sket meget siden 2010.
Der er bl.a. sket det, at vi efterfølgende har lavet en reform af førtidspensionen og fleksjobordningen, som er begyndt at virke.
Vi ser, at der kommer færre på førtidspension og flere får et fleksjob, og at der er færre fleksjobbere, der er arbejdsløse.
Så den er begyndt at virke.
Men ordføreren har heller aldrig hørt mig stå her og rose den til skyerne, for der er mange ting, der ikke virker, og dem skal vi kigge på.
Så det, der er sket siden 2010, er jo, ud over at der er gået 7 år, at vi faktisk har lavet en reform, som vi nu følger til dørs, og som selvfølgelig er det, vi går benhårdt efter.
Det var også det, vi ændrede, og det tror jeg at vi gjorde i 2012.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-11:
Tak til ordføreren, og også tak for roserne til sidst.
Dem tager jeg imod, og det er ikke bare, fordi det er dejligt at få roser, men fordi jeg opfatter det sådan, at ordføreren synes, at der er en seriøs problematik, som vi skal forholde os til.
I 2010 kom De Radikale, Socialdemokratiet og SF med et udspil, »Færre skal udstødes fra arbejdsmarkedet«.
I det oplæg var der et forslag om et førtidspensionsbevis, der jo lige nøjagtig handlede om, at når mennesker fik førtidspension, skulle de have et bevis, ligesom man får et efterlønsbevis.
Og formålet med det bevis var netop at give folk chancen, så de uden at frygte for at miste deres pension kunne begynde at prøve sig frem på arbejdsmarkedet, måske ikke på fuld tid i første omgang, men altså prøve sig frem for at se, hvor langt kræfterne rakte, men at de kunne falde tilbage på førtidspensionen, hvis det viste sig, at det ikke lykkedes.
Det er sådan set det, Alternativet og Enhedslisten foreslår i dag.
Så hvad siger en god socialdemokrat til det udmærkede forslag, som fru Mette Frederiksen kom med dengang?
Man er god, hvis man synes, at det er en god idé, ikke?
Men hvad siger ordføreren til det?
Hvorfor ikke bare tage imod det, for det er jo sådan set det, vi foreslår?
Leif Lahn Jensen (S), 2017-05-11:
Nej, det er jeg faktisk ikke, for jeg har den holdning, at hvis man kommer fra førtidspension og ud på arbejdsmarkedet, fordi man rent faktisk kan holde til det, så er det det allerbedste for det enkelte menneske, for familien og for samfundet.
I 2016 var der jo ti personer, der kom ud på arbejdsmarkedet.
Hvis de ti personer virkelig har fået et rigtig godt liv og de ikke ville have fået det, hvis vi havde valgt den ordning, som Alternativet ønsker, var de ti personer ikke kommet tættere på arbejdsmarkedet og havde ikke på den måde fået et bedre liv.
Så nej, det er jeg faktisk ikke fristet af.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-11:
Føler ordføreren ikke en lille fristelse til at sige: Nu sikrer vi simpelt hen de her mennesker en garanteret førtidspension resten af deres liv; vi dropper administrationen af den hvilende pension; vi dropper administrationen, der følger af, at kommunen så skal til at vurdere, om de skal frakendes pensionen – vi fjerner alt det?
Det vil sandsynligvis give mere aktivitet og bringe flere ind på arbejdsmarkedet.
Er ordføreren ikke en lille smule fristet til at prøve den løsning?
Tak for et glimrende indlæg.
Selv om hr. Bent Bøgsted i dag ikke er klar til at stemme for, vil jeg faktisk gerne kvittere for, at ordføreren har sat sig rigtig, rigtig grundigt ind i det her og fundet eksempler og arbejdet for førtidspensionisternes skyld og deres mulighed for at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Jeg vil godt kvittere for det meget, meget konkrete eksempel, og jeg vil sige, at hvis det bare lykkes at få det rettet op, sådan at vi ikke skal ud i den situation, at man knap nok tør nærme sig et job, et fleksjob, fordi man er bange for, at førtidspensionen ryger, før man knap har fået den, synes jeg da egentlig, at den debat, vi har i dag, har givet værdi.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-05-11:
Forældre, der har mistet et barn, risikerer at skulle tilbage på arbejde efter kort tid, hvor det med det samme forventes, at de er tilbage på fulde omdrejninger.
Men sorg er en naturlig følelse, der skal have tid for at kunne mærkes og få en plads hos den enkelte, så den på et tidspunkt bliver til at leve med.
Forældre, der har mistet et barn, skal derfor have tid til at bearbejde sorgen.
Vi er helt enige med SF i, at lovgivningen i dag er udtryk for en manglende anerkendelse af fædres og medmødres sorg og manglende anerkendelse af familiens behov for sammen at komme igennem en meget tung og svær periode.
Vi støtter derfor op om beslutningsforslaget og om de ændringer, som SF foreslår kan ligestille forældrenes ret til at bearbejde deres sorg.
Modsætningen til at give forældre sorgorlov er jo at betragte sorg som en sygdom, hvor man er nødt til at sygemelde sig, men hvad deraf kan følge af problemer alt efter arbejdspladsens forståelse og mulighed for at beholde medarbejderen.
Jeg synes derfor, det er et rigtig godt og rigtig vigtigt forslag, at vi giver begge forældre muligheder for at bearbejde deres sorg.
Derfor kan vi støtte beslutningsforslaget.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-05-11:
Jeg har ikke selv børn, men jeg tror, at ingen kan være i tvivl om, hvor tragisk og lammende og sorgfuldt det må være at miste et lille barn, også selv om man ikke kender det endnu.
I Danmark er der hvert år 400 børn, der bliver født og dør, mens de er spæde.
Det er heldigvis markant færre, end det har været tidligere, men det er stadig væk rigtig mange.
Ministeren var før inde på, at vi har brug for at løse det her problem på en varig måde.
Det er jeg enig i.
Jeg sætter stor pris på, at SF har fremsat beslutningsforslaget, men også på, at der allerede nu er en villighed i Folketinget til at løse problemet permanent.
Fru Karina Adsbøl refererer til den debat, der har været i medierne de sidste 2 måneder.
Den har jeg også fulgt med i.
Og et eller andet sted synes jeg, det er uforståeligt, at vi har et så veludviklet velfærdssamfund, hvor vi stadig væk kan finde nogle af de der huller, hvor man sådan stopper op og tænker: Gad vide, hvordan man besluttede det?
Det er jo en bestemmelse fra en anden tid, en tid, hvor man som mand måske ikke var at betragte som en lige så integreret del eller følelsesmæssig del af familiestrukturen, som man er i dag.
For det siger vel sig selv for de fleste moderne mennesker, synes jeg, at når man mister et barn, er det ikke hårdere for moren, end det er for faren.
Jeg tænker, at det er lige tragisk for begge personer.
Med det vil jeg sige, at Venstre selvfølgelig ligesom ministeren er indstillet på, at vi formulerer en fælles beretning, at vi finder en varig finansiering, og at vi dermed giver fædre de samme muligheder for at holde sorgorlov, som mødre har i dag.
Tak for ordet.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-11:
Og tak til forslagsstillerne.
Det her forslag omhandler spædbarnsdød og det at ligestille forældrene, så de får adgang til 14 ugers orlov i forbindelse med et spædbarns død.
Det er et vigtigt emne, som vi før har drøftet, også under den tidligere regering, men som vi ikke har løst.
Jeg fandt et tidligere spørgsmål fra Ligestillingsministeriet i 2014, hvor der også ligesom var lagt op til at finde en løsning i finansloven, men det er en problemstilling, som ikke er blevet løst, og derfor er det godt, at vi i fællesskab kan løse det i dag.
Dansk Folkeparti finder det både rimeligt og retfærdigt at ligestille forældrene, så de får lige muligheder og i hvert fald et valg om at kunne tage en orlov, en reel ligestilling mellem kønnene på det her område.
Der er forskellige måder at tackle sorg på, og der findes ikke en formular for det.
Der er ikke noget, der er mere rigtigt end noget andet, og det er meget forskelligt, hvad den enkelte familie har behov for i den sorg, de står med.
Derfor er det også vigtigt, at vi respekterer forældrenes valg, uanset hvad de vælger, i forhold til at bruge deres sorgorlov.
Mens jeg forberedte mig til den her debat i dag, fandt jeg et indlæg fra en far, og jeg vil gerne læse nogle af de ting op, som faren har skrevet i indlægget i Politiken den 29. april.
Det starter med overskriften: »Far til dødfødt: Når et barn dør, bliver faren ladt i stikken – af systemet og af andre mænd«. »
Den sætning er stadig det første, jeg hører, når jeg lukker mine øjne.
Selv sad jeg forstenet og stirrede på den lille skærm i det kridhvide skanningslokale på Rigshospitalet.
Tiden var gået i stå.
Jeg blev ved med at stirre på den forbandede skærm i troen på, at Livs fine lille hjerte snart ville dukke op og banke lystigt af sted, som det havde gjort så ofte før.
Der måtte jo være tale om en fejl«.
Jeg citerer fra teksten længere nede: »Jeg sad stadig og stirrede på skærmen i desperat forhåbning om, at Livs hjerte ville dukke op. Men der var ingen vej udenom.
Intet mirakel.
Louise skulle føde vores døde datter, og jeg skulle sidde ved siden af og holde hende i hånden, komme med opmuntrende ros og nogle gange bare tie stille«.
Derfor ser vi meget positivt på det her forslag, og i forhold til finansieringen er vi meget enige i det, beskæftigelsesministeren sagde.
For det er jo netop sådan i satspuljeregi, at vi hopper fra tue til tue for at finde penge og foretage benhårde prioriteringer.
Derfor synes vi også i Dansk Folkeparti i, at man skal finde en varig løsning, så man kan ligestille forældrene, så fædre også får mulighed for at holde en sorgorlov.
Der er et stort behov for at ændre på det her, og derfor er vi også villige til i udvalgsbehandlingen at kigge på, om vi skal lave en fælles beretning, netop for at finde en mere permanent finansieringsform.
Tak for ordet.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-05-11:
Det er en tragedie, der rammer en familie, når man mister et spædbarn, og derfor har vi også en beskyttelse i vores barselslovgivning.
Problemet er bare, at der er alvorlige huller i den nuværende lovgivning.
Faren får blot sin 2 ugers øremærkede barselsorlov.
Det vil sige, at hvis barnet dør ved fødslen, har faren ret til 2 ugers orlov.
Hvis barnet dør, når barnet er 2 uger gammelt eller senere, får far ingenting.
Så skal far på arbejde, mens mor efterlades alene hjemme med sorgen.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt, og det er da også det, vi hører fra de forældre, som har oplevet den her tragedie, nemlig hvor hårdt det i det hele taget rammer familien, og hvordan det bare forværrer sorgen og smerten, at faren tvinges på arbejde og skal gå der og sørge i smug vel vidende, at hans kone sidder alene derhjemme og græder.
Konsekvensen er jo, at sorgen ikke bliver bearbejdet ordentligt, og at fædrene må melde sig syge.
Sorg er ikke en sygdom, sorg er naturligt, men det kan gå hen og blive en sygdom, hvis ikke vi passer ordentligt på hinanden.
Derfor er det sund fornuft, at far får samme ret som mor, at de begge får lov til at bearbejde sorgen, at de får lov til at gøre det sammen, og at de sammen kan komme ud på den anden side og forhåbentlig komme godt videre i livet.
Der var flertal for det her forslag, da jeg selv var ordfører på det i 2015, men vi lever i et demokrati, og desværre faldt flertallet, da den daværende regering faldt.
Men nu kan jeg så høre på den håndsrækning, der kommer fra beskæftigelsesministeren, og invitationen til, at vi sammen kan løse det her problem, at der er rigtig positive toner.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at det gør mig inderligt glad, at der er den håndsrækning.
Det er en sag, jeg personligt brænder for, og det er i virkeligheden sådan en sag her, der minder mig om, hvorfor jeg er gået ind i politik, og hvorfor man bruger sin dage og nætter på det her.
Det er en sag, hvor vi kan gøre en forskel, hvor vi kan hjælpe og støtte nogle medmennesker, som i den grad har brug for vores opbakning, og det er jo det, vi er her for: at finde fælles løsninger, gode løsninger, som er til gavn for de mennesker, som loven berører.
Den her sag er simpelt hen alt for vigtig til politiske kampe eller drillerier.
Der er hundrede procent opbakning fra Socialdemokratiet til, at vi løser det her sammen, og vi kvitterer for håndsrækningen fra regeringen.
Lad os løse det sammen og få styr på finansieringen.
Det er rigtig positivt.
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-11:
Tak for det.
Vi i Det Konservative Folkeparti ønsker naturligvis, at de mennesker i vores samfund, som ikke er i stand til at forsørge sig selv eller klare sig selv, skal have et ordentligt levegrundlag og også føle tryghed i deres tilværelse.
Men det er også vigtigt for os, at de, der kan forsørge sig selv, også skal forsørge sig selv.
Årsagerne til tilkendelse af førtidspension har jo ændret sig lidt over tid, og hvor det førhen langt overvejende var borgere, der var nedslidte af hårdt fysisk arbejde, er der i hvert fald nu en større andel, der tilkendes førtidspension på baggrund af psykisk sygdom.
Heldigvis sker der en masse både på det sundhedsfaglige område og i forhold til teknologisk udvikling og udvikling på arbejdsmarkedet, der betyder, at nogle af disse borgere, der tidligere ikke på nogen måde kunne forventes nogen sinde at kunne komme ind i arbejdsfællesskabet, igen vil kunne bidrage.
Førtidspensionen tilkendes jo som udgangspunkt som en varig ydelse frem til pensionsalderen, men der findes jo mennesker, der bliver i stand til igen at kunne træde ind på arbejdsmarkedet, også hvis det bare er med små skridt ad gangen.
Det Konservative Folkeparti mener, at det er vigtigt, at hvert enkelt menneske får mulighed for at afprøve sit potentiale på arbejdsmarkedet, og det giver lovgivningen, som den er i dag, mulighed for, og derfor ser vi ikke nogen grund til at lave om på den.
På den baggrund kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-11:
Jamen det synes jeg faktisk lyder rigtig godt.
Jeg ville selvfølgelig have ønsket, at I ville støtte forslaget.
Det er jo blevet udarbejdet, fordi vi snakker med organisationer, som rådgiver førtidspensionister, og de siger: Hvis I bare kunne garantere dem deres førtidspension resten af livet, ville der sandsynligvis være færre, der ville være på førtidspension, og flere, der ville komme ind på arbejdsmarkedet.
Så logikken i det er jo, at det vil skaffe flere i arbejde og stryge en masse administration og bureaukrati.
Er det ikke lige til Liberal Alliances højreben?
Tak for en god tale, som jeg synes afsøgte mulighederne i det her forslag, og også tak for lysten til i hvert fald at prøve at præcisere det her.
Så får vi vel at vide, hvad der er op og ned.
Hvad nu hvis det at tilbyde folk en livslang førtidspension vil betyde, at de benytter den i mindre grad og i højere grad kommer i arbejde?
Altså, det er jo egentlig et interessant dilemma.
Så jeg vil egentlig godt stille det som et spørgsmål.
Hvis det at give førtidspension som en permanent rettighed vil bringe flere folk væk fra førtidspensionen og ind på arbejdsmarkedet, skal vi så gøre det?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-11:
Jeg synes, det er beundringsværdigt af ordføreren ligesom at forsøge at få det til at være sådan, at der er et skel.
Jeg kan slet ikke se det.
Jeg synes egentlig, at det er præcis den samme sag, nemlig hvordan vi sikrer en tryghed.
Men det betyder ikke, at det er en permanent rettighed til førtidspension, såfremt man bliver i stand til at arbejde og forsørge sig selv fuldt ud.
Det kan jeg slet ikke se en modsætning i, og jeg kan ikke forestille mig, men jeg ved det ikke, at det har været udtrykt på den måde for 7 år siden.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-11:
Så vidt jeg er orienteret, fandtes muligheden for at gøre førtidspensionen hvilende også på det tidspunkt, altså i 2010.
Det er en gammel bestemmelse.
Så det var sådan mere et holdningsspørgsmål.
Altså, hvis ordførerens parti har været med til at foreslå, at man indførte et førtidspensionsbevis, så ligger der jo det i det, at så får folk den tryghed, at de under alle omstændigheder kan falde tilbage på deres førtidspension.
Der blev ikke sagt noget om, at det skulle være muligt at frakende dem den.
Så så principielt, som ordføreren ligesom gør det til i dag, burde det vel ikke være.
Så jeg spørger bare: Hvad er der sket med hensyn til holdningerne til det her?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-11:
Jeg var ikke en del af de diskussioner, så jeg har ikke gravet mig meget langt ned i, hvad der skete i 2010.
Men som jeg forstår det, er det egentlig det samme, vi diskuterer her, nemlig hvordan man giver folk tryghed, hvordan man giver folk fornemmelsen af, at der er en sikkerhed, og det er jo så det, den reform, der er kommet siden hen, og retten til at have en hvilende førtidspension, har sikret, mener jeg.
Men hvis ikke det er opfattelsen ude hos de borgere, som forslagsstillerne omtaler, så er det jo dér, vi skal sætte ind.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-11:
Mange tak, og tak til ordføreren.
Som jeg nævnte i mit spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører, var ordførerens parti i 2010 med til at fremsætte et forslag om et førtidspensionsbevis, og med de ord og med det indhold, som det havde, da det blev fremsat, så var det jo i princippet det samme som det, Enhedslisten og Alternativet foreslår her – det var ikke et beslutningsforslag i salen, det var et oplæg til diskussionerne om en førtidspensionsreform under VK-regeringen.
Så hvorfor kan man ikke gå ind på den tanke i dag, når man kunne det i 2010?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-11:
Tak for det.
Nogle gange kunne man godt føle sig fristet til at sige, når man er her i talerrækken: Jeg vil gerne sige det, som den tidligere ordfører sagde.
Jeg har det som fru Laura Lindahl.
Vi kan ikke bakke op om det i Radikale Venstre, men vi har selvfølgelig en bekymring, hvis det er rigtigt, som forslagsstillerne giver udtryk for, at mange førtidspensionister ikke tør prøve kræfter med beskæftigelse.
Det hørte jeg også ministeren sige.
Den bekymring må vi undersøge og se på, om der er regler, der skal gøres tydeligere, og om den tryghed, der er behov for, kan gøres tydeligere for kommunerne og selvfølgelig især for de førtidspensionister, som faktisk gerne vil prøve kræfter med beskæftigelse.
Hvordan gøres reglerne tydelige?
Det er vi jo allerede i fuld gang med at diskutere og har diskuteret i adskillige omgange, både i forligskredsen og her, og det er helt sikkert, at det kommer vi også til at arbejde med, når bl.a. den her reform er blevet evalueret, altså førtidspensionsreformen.
Overordnet mener vi dog, at mulighederne er der.
Med den hvilende førtidspension kan man forsøge sig med nogle timers arbejde uden at miste sin førtidspension, og det er jo det, der er sagen her, så vidt jeg i hvert fald forstår.
Så kan man falde tilbage på førtidspensionen, hvis man ikke længere kan varetage arbejdet.
Jeg synes, det er rigtig fint, at ministeren vil få et notat ud om, hvad sammenhængen egentlig er i hvilende førtidspension.
Der var flere ordførere, der efterspurgte klarhed, og vi kan måske også i udvalgsbehandlingen få diskuteret, om der mangler noget klarhed her.
Det synes jeg er helt relevant.
Men beslutningsforslaget, som det ligger, kan vi ikke støtte.