Flemming Møller Mortensen (S), 2023-03-02:
Tak, formand, og tak til forslagsstillerne.
Det er virkelig rigtig godt, at vi får en fornyet debat om organdonation.
Vi mennesker kan udrette rigtig meget, mens vi er i live, men noget kan vi også gøre, når vi er døde.
Mens jeg arbejdede på hospitalet, var det altid som et lys i mørket både for de pårørende og for personalet, når nogen ville være organdonor.
Hele apparatet gik i gang.
Bussen med eksperter holdt ude foran hospitalet, og vi vidste, at noget skete – med glæde – fra ét menneske til et andet menneske.
Vi skal heller ikke glemme, at vi også kan gøre noget, mens vi er i live,
og det er der jo i gennemsnit ca. 80 personer der gør i Danmark om året, altså giver et organ væk, mens de er i live.
Organdonation er for mig at se altid en gave.
Det er noget meget fint, det er noget meget værdifuldt.
Forslaget her omhandler måden, hvorpå man sætter rammen for organdonation.
Forslaget her går ud på, at man ønsker at ændre den nuværende aktivt tilvalgs-form til en aktivt fravalgs-model.
Lad mig slå fast, at alvoren virkelig er stor, når det drejer sig om organdonation her i Danmark.
Vi har færre organer, end der er behov for her i landet.
Mennesker er på venteliste.
Risikoen for ikke at nå at få et nyt organ, før sygdommen udvikler sig fatalt, er til stede.
Det er en belastning af den allerstørste dimension for patienten og for de pårørende.
Der er også en stor samfundsfrustration i det her.
Som ministeren også sagde, tilkendegiver 84 pct. af befolkningen, at de er positive i forhold til at være organdonorer, men langt færre, ja, under 25 pct., melder sig til registeret.
Hvordan sikrer vi en bedre balance?
Det skal resultere i, at vi får flere organer, at vi får kortere ventetid, og at vi får flere liv.
Derfor er det nødvendigt, at vi politisk drøfter hele rammen for organdonation, eksempelvis det organisatoriske setup på hospitalerne og information og oplysning til hele befolkningen, som understøtter solidariteten i det at være organdonor.
Sundhedspersonalets kommunikative, men også empatiske kompetencer skal vi også have fokus på, og så skal vi have fokus på, hvilken model vi skal have: en tilvalgs- eller en fravalgsmodel.
Jeg kan konkludere, at det er alles håb, og at alles ønsker og forventninger er ens hele vejen rundt: Vi skal have nok organer i Danmark.
Mere rigtigt er det måske at sige, at vi skal opnå det maksimalt mulige antal organer i Danmark på den rigtigste, mest ordentlige og værdige måde, fordi værdighed, integritet og selvbestemmelse for de fleste mennesker er af allerstørste og mest afgørende betydning.
Siden sidste debat om organdonation her i Folketinget har vi spurgt Det Etiske Råd om deres tanker og deres anbefalinger, og dem har vi fået.
Tusind tak til Det Etiske Råd.
Hvad gør vi så nu?
Hvordan kommer vi i mål?
Som sundhedsministeren har lagt op til, bringer vi nu dialogen og drøftelsen ind i den etiske kreds, hvor vi alle sammen, alle partier og ministre, sætter os ned med al viden, alle holdninger og værdier og sætter det i spil politisk.
Min erfaring fra det her forum er virkelig god.
Og mit håb er, at vi vil være målrettede, og forhåbentlig vil vi inden årets udgang – det er mit mål, det er Socialdemokratiets mål – med en bred opbakning kunne nå frem til nye effektive tiltag for en rammesætning af organdonation i Danmark.