runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2016-12-13:
Der er sagt mange fornuftige ting i afvisningen af det her forslag fra Dansk Folkeparti, herunder ikke mindst at det vil skade integrationen.
Derfor synes vi, at det er fuldstændig forkert, at vi går den her vej.
Men som man også kan se af forslaget, er det en del af Dansk Folkepartis kampagne for at komme tilbage igen – og, som man siger, man mærker hensigten og bliver forstemt.
Vi kan selvfølgelig ikke støtte det her forslag.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2016-12-13:
Der er sagt så mange fine og fornuftige ting af ministeren og af en række ordførere, og jeg tror faktisk, at rigtig mange af os er enige i den her sag.
Flygtninge, der kommer hertil og har krav på at være her, skal hurtigst muligt i gang.
Vi kunne godt ønske os, at de kom endnu hurtigere i gang, nemlig lige så snart de kommer, og bidrager med det, de kan.
Vi ved jo, at jo hurtigere man kommer i gang, jo hurtigere kan man bidrage.
Det betyder selvfølgelig også, at flygtninge ikke skal indkvarteres på asylcentre, når de har fået asyl og ophold.
Derfor er vi i Radikale Venstre, ikke overraskende, imod dette forslag.
Josephine Fock (ALT), 2016-12-13:
Tak for det.
Det her er så et forslag fra Dansk Folkeparti om at afskaffe flygtninges retskrav på bolig.
Det er vi imod i Alternativet.
Vi har den holdning, at de flygtninge, som skal forblive i Danmark, hurtigst muligt skal ud i kommunerne, og derfor skal de naturligvis også have ret til en bolig.
Vi mener, at det er den helt forkerte vej at gå at lukke ned for, at de får mulighed for at få stillet en bolig til rådighed.
Det vil være til hinder for integrationen.
Vi skal snarere omvendt sørge for at hjælpe dem så godt som muligt.
Det får vi alle sammen fornøjelse af.
Vi skal sørge for at hjælpe dem med at få et job.
Dermed har de også mulighed for at blive ordentlige medborgere i det danske samfund.
Så vi stemmer nej til forslaget.
Christina Egelund (LA), 2016-12-13:
Det er dejligt, at hr. Martin Henriksen begynder at interessere sig for liberale principper.
Det vil jeg gerne uddybe ved mange lejligheder.
Men det er jo også en del af liberalismen, i hvert fald i en dansk kontekst, at man tager ansvar for dem, der har særlige behov, altså dem, som ikke kan klare sig selv på helt almindelige vilkår.
Der synes vi, og der synes jeg, at vi skal gøre, hvad vi kan, for at få den her integrationsopgave til at lykkes, altså for at forhindre de tendenser til parallelsamfund, som der helt klart er, i at brede sig.
Det kan man selvfølgelig være uenig i.
Man kan selvfølgelig ønske, at parallelsamfundene bare bliver flere og flere, og det er jo så et politisk synspunkt, som jeg ikke deler.
Jeg tror heller ikke, det er Dansk Folkepartis synspunkt.
Inger Støjberg (V), 2016-12-13:
Det er i høj grad noget af det, regeringen vil være villig til at diskutere.
Martin Henriksen (DF), 2016-12-13:
Det er jo godt, at regeringen er villig til at diskutere det.
Så kunne det være relevant at få lidt mere præcist at vide, hvad regeringen har af overvejelser, og det kunne også være relevant at få at vide, om regeringen arbejder med en eller anden tidsplan.
For det er fair nok, at regeringen siger, at den er villig til at diskutere det, men er der så en eller anden tidsplan for det; er det inden sommer eller inden næste jul?
Det kunne være meget rart at få det på banen.
Mattias Tesfaye (S), 2016-12-13:
Vi kan heller ikke bakke op omkring det her beslutningsforslag, men nu kom ordføreren lige ind på noget, som jeg tænker bl.a. er rettet mod Socialdemokratiet.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge Alternativets ordfører, om Alternativet mener, at det er rimeligt, at f.eks. jeg har oplevet, at der har stået to-tre tolke til forældremøder på skoler og tolket til folk, der har boet i landet i 15 eller 20 år.
Synes Alternativet, det er rimeligt, at andre borgere i det her samfund skal betale 600 kr. i timen pr. tolk?
Christina Egelund (LA), 2016-12-13:
Liberal Alliance er tilhænger af brugerbetaling på visse offentlige ydelser, især når det sker som erstatning for vores meget høje skatter.
Derfor er vi i udgangspunktet også positivt indstillet over for hensigten med beslutningsforslaget, nemlig at kræve brugerbetaling for tolkebistand, særlig når retsvæsenet er undtaget fra forslaget.
Når vi alligevel ikke støtter beslutningsforslaget, som det ligger her, er det, fordi Justitsministeriet vurderer, at der er nogle retssikkerhedsmæssige problemer i det, som ministeren også redegjorde for.
Hensynet til internationale konventioner skal afvejes, ligesom forvaltningsmyndighederne er forpligtet til at stille tolke til rådighed for folk, der ikke kan tale dansk.
Så mere brugerbetaling, ja tak, men det skal selvfølgelig kunne udrulles inden for rammerne og ikke uden for rammerne af de konventioner, som vi har tiltrådt.
Og inden for den afvejning vil vi gerne arbejde videre med ideen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-12-13:
Det her forslag ville, hvis det blev vedtaget – det ser det heldigvis ikke ud til at blive – føre til misforståelser, fejldiagnoser, fejlbehandling.
Læger, jordemødre, sygeplejersker, pædagoger og lærere ville få sværere ved at kommunikere med deres patienter og med forældre, som af den ene eller den anden grund ikke taler godt nok dansk.
Og det ville blive til skade for menneskers sundhed, for børns opvækst og trivsel.
I nogle tilfælde lykkes det ikke.
Det kan der være gode grunde til, f.eks. at man er voldsomt traumatiseret eller kommer hertil uden nogen form for skolegang.
Der kan også være dårlige grunde til det.
Men uanset hvad tror jeg ikke et sekund på, at det her forslag ville få flere til at lære dansk.
Når vi snakker tolkning, er der brug for nogle helt andre ting.
Vi har brug for en certificeringsordning, en offentligt tilgængelig tolkeliste med tydelig angivelse af tolkens kvalifikationer, så det sikres, at tolkebrugere i det offentlige hurtigt og effektivt kan danne sig et overblik over, hvor de finder den mest egnede tolk til opgaven.
Vi har brug for øget brug af fjerntolkning med tablets og andre moderne hjælpemidler, så det ikke er noget problem, hvis patienten befinder sig i Hjørring og Danmarks bedst kvalificerede tolk til opgaven bor i Nexø.
Vi har brug for en SU-berettiget, offentligt finansieret tolkeuddannelse på de vigtigste flygtninge- og indvandrersprog.
Og vi har brug for undervisning i sprog som eksempelvis arabisk, tyrkisk og somali på højt niveau på gymnasier fordelt over alle regioner, så vi udnytter og dygtiggør den store ressource, som vi har, i form af velkvalificerede og videbegærlige unge med anden etnisk baggrund end dansk.
Det vil gøre det muligt for de her unge eller nogle af dem senere at søge ind på en god tolkeuddannelse.
Med andre ord synes jeg, der er alt muligt, vi kan gøre for at styrke tolkningen i Danmark, og det er der faktisk i allerhøjeste grad brug for.
Det her forslag vil bare føre til patienter, som ikke kan snakke med deres læge, læger, som ikke kan snakke med deres patient, børn, som bliver sat til at tolke, skolelærere i folkeskolen, som ikke kan snakke med de forældre, der har børn i klassen, pædagoger, der ikke kan tale med de forældre, hvis børn går i børnehave.
Det kommer der da ikke noget godt ud af, tværtimod.
Enhedslisten stemmer ikke for det.
Marcus Knuth (V), 2016-12-13:
Og tak til forslagsstillerne for den her relevante debat om brugerbetaling på tolkeydelser.
For Venstre er det en selvfølge, at dem, som ønsker at opholde sig i vores samfund, taler dansk.
Taler man ikke dansk, står man automatisk på sidelinjen i det her samfund.
Her har man ofte ingen eller i hvert fald meget dårlig mulighed for at blive en del af det fællesskab, som vi andre er en del af.
Konsekvensen af det er, at man ofte ikke fungerer på en dansk arbejdsplads, hvilket er fuldstændig nødvendigt for integrationen.
Derfor har jeg også sympati for det forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat her.
Det er og bliver utilfredsstillende, at folk kan bo i Danmark i en årrække uden at tale dansk.
Vi må og skal kunne forvente, at man i hvert fald efter et par år kan kommunikere med lægen på hospitalet, med skolelæreren, med naboen og på arbejdspladsen uden ekstraordinær hjælp fra en tolk.
Derfor har Venstre også allerede støttet de initiativer, som giver øget incitament til at lære det danske sprog.
Det gælder både den generelle integration, som vi har givet et løft gennem to- og trepartsforhandlingerne, men det gælder jo altså også de konkrete tiltag, som vi har vedtaget på sprogområdet, f.eks. dansktillægget til integrationsydelsen og de skærpede krav til danskkundskaber, hvis man vil have permanent opholdstilladelse eller statsborgerskab.
Derfor er vi positive over for hensigten med forslaget, som Dansk Folkeparti har fremsat her.
Men det format, det har her,
er ganske enkelt for rigidt til, at vi kan støtte det.
Derfor er jeg glad for at høre ministeren sige, at man gerne vil se på, hvad der kan gøres i mere hensigtsmæssige rammer.
Derfor støtter Venstre ikke forslaget, som det ligger her, men vi vil gerne se på, om vi kan arbejde os hen imod – hvad skal man kalde det – hensigten med det her forslag på en mere hensigtsmæssig måde.
Jeg skulle sige fra Det Konservative Folkeparti, at de deler vores opfattelse.
Mattias Tesfaye (S), 2016-12-13:
Og tak for forslaget.
Vi har brugt lidt tid på at diskutere frem og tilbage i Socialdemokratiet.
Vi er jo grundlæggende tilhængere af et velfærdssamfund, hvor vi omfordeler velstand, først og fremmest mellem velstående og mindrebemidlede, men også mellem landsdele og mellem generationer.
Og det kan kun fungere, hvis der er en høj grad af samhørighed mellem mennesker i vores samfund.
Folk, der kommer hertil som flygtninge og indvandrere, skal derfor lære dansk.
Sådan fungerer Danmark.
De skal kunne forstå, hvad vi andre siger, for at kunne forstå, hvad vi mener, hvad vi føler, og hvem vi er.
Og de skal kunne tale dansk, for at vi andre kan forstå, hvad de mener, hvad de føler, og hvem de er.
Samhørighed, fællesskab, solidaritet forudsætter et fælles sprog.
Det kan derfor ikke være rigtigt, at nogle borgere ikke kan begå sig på dansk efter mange år i landet.
Det kan heller ikke være rigtigt, at de resterende borgere skal betale for dyre tolke i årevis.
Folk må selv komme ind i kampen.
De må lære noget dansk.
Det er Socialdemokratiets udgangspunkt, og derfor har vi faktisk stor sympati for intentionen i det her beslutningsforslag ud fra en almindelig rimelighedsbetragtning.
Men når vi alligevel ikke kan støtte det her konkrete beslutningsforslag, skyldes det, at vi også har andre hensyn at tage.
Vi frygter for det første, at beslutningsforslaget i praksis vil betyde, at flere børn vil stå på sygehuset og oversætte lægens beskeder til deres forældre.
Det er ikke rimeligt.
Børn bør være børn.
Det er forældrenes ansvar at forklare børnene, at sygdommene er uhelbredelige.
Det er ikke omvendt.
For det andet frygter vi, at mange indvandrere vil blive hjemme fra forældremøder i børnehaver og skoler.
Nej, det synes vi ikke fra Socialdemokratiets side.
Det rammer ikke kun forældrene, men først og fremmest deres børn og sammenholdet i hele klassen.
Vi frygter på den her måde, at brugerbetaling på tolke vil sætte integrationen tilbage, og det går ikke.
Endelig er der nogle retssikkerhedsmæssige aspekter i forvaltningen af f.eks. sociallovgivningen, som vi skal være opmærksomme på.
Vi stemmer som sagt nej til det her beslutningsforslag, men vi vil gerne herfra sige, at vi meget gerne vil medvirke til en efterfølgende diskussion af, om der kan strammes op på statens udgifter til tolkeydelser.
Det skal blot være på en måde, der hverken rammer børnene eller ødelægger integrationen.
Tak for ordet.
Inger Støjberg (V), 2016-12-13:
Der foreligger ikke en tidsplan, som det ser ud nu, men jeg kan sige, at det er et område, som jeg synes vi skal få diskuteret godt igennem, og jeg vil også tro, at det er en diskussion, som Dansk Folkeparti ønsker at deltage i.
Det har bestemt noget for sig, at vi får kigget på det her område, og det er fuldstændig korrekt, som hr. Martin Henriksen også sagde, at der i den tidligere VK-regerings tid netop var brugerbetaling i sundhedsvæsenet.
Mette Frederiksen (S), 2016-12-13:
Men det er bare en forkert vej.
Og jeg har egentlig ikke noget behov for, at vi slipper fantasien løs i Folketinget, og det er derfor, jeg spørger ministeren.
Det er jo, for at de 55-årige, der sidder i Danmark i dag, og som kan mærke, at de kommer til at skulle arbejde markant længere, kan få vished for, om det er 1 år eller det er 2 år.
Vi må forstå, at det ikke er 4 år, men er det så 1 år, eller er det 2 år eller 3 år?
Når vi nu taler om folk, der har trukket sig tilbage fra arbejdsmarkedet, kunne jeg godt tænke mig at stille et spørgsmål.
Jeg tror, at noget af det, som mange sætter pris på, er at have et sommerhus, og at de måske endda kan bo der, når de bliver pensionister.
Jeg synes jo, at noget af det bedste ved Danmark, er, at vi i hvert fald i rigtig mange år har haft en udvikling på sommerhusområdet og på kolonihaveområdet, der har sikret, at også mennesker med almindelige indtægter har kunnet købe et hus, hvor man har kunnet trække sig tilbage og nyde sine ferier og sine weekender.
Er det ikke vigtigt, at danskerne også i fremtiden kan få lov til at købe et sommerhus?
Hvorfor gamble med den danske sommerhusregel?
Mattias Tesfaye (S), 2016-12-13:
Forleden dag troede hovedpersonen i sæson 2, Noora, at fyren, hun elskede, var i seng med en anden pige.
Og hun vågnede op nøgen i en seng med en fremmed fyr, forvirret og fortrydende og bagstiv med blackout.
Det er ikke noget nyt.
Den slags dumheder er lige så gamle som mennesket selv.
Men når Noora få dage efter modtager en nedladende mms fra fyren med et nøgenbillede af sig selv, er det nyt.
Jeg er personligt glad for, at der ikke var smartphones, da jeg selv var teenager.
Når vi fra Socialdemokratiets side har beskæftiget os med at begrænse de her usympatiske og fornedrende handlinger, sker det i en erkendelse af, at digital spredning af krænkende materiale allerede er et massivt problem, som vi må forholde os til.
Vi vil derfor gerne takke Alternativet for at fastholde fokus på emnet.
Når vi ikke kan støtte forslaget, er det derfor ikke for at negligere problemet.
Det skyldes først og fremmest, at vi ikke ønsker at styre de danske folkeskoler og ungdomsuddannelser ved at pålægge dem et bestemt undervisningsmateriale, som det foreslås med det her beslutningsforslag.
Vi mener, at Undervisningsministeriet har fået udarbejdet et rigtig godt etisk kodeks, som vi vil opfordre skoler til at bruge eller lade sig inspirere af, men vi ønsker at bevare metodefriheden på de enkelte skoler.
Derudover tror jeg også, vi skal passe på med, at det altid bliver pålagt skolerne at undervise i ethvert samfundsproblem.
Vi har tidligere diskuteret, om det skal være obligatorisk for skoler at undervise i privatøkonomi, så de unge ikke tager sms-lån; i de skadelige virkninger af hash; i konsekvenserne af at engagere sig i bandekriminalitet; i det fordelagtige i at stå i en fagforening; i de syge kropsidealer, der fremstilles af modeindustrien; i Bertel Haarders Danmarkskanon – og i meget, meget andet.
Nu tror jeg, politikerne skal prøve at give skolerne lidt ro.
Der findes ikke en eneste kommunalbestyrelse, skoleleder eller skolelærer i det her land, som ikke føler for Noora.
De vil hjælpe hende.
Vores opgave er nu at stille rammer og økonomi til rådighed, men skal vi så ikke lade de professionelle om selv at finde ud af, hvilke arbejdsredskaber de mener er bedst for de elever, der går på skolerne?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-12-13:
Statsministeren sagde i sin indledning, at det går godt i Danmark, at krisen er bag os, og at nu skal vi få alle med.
Jeg er sådan set enig i det.
Det er også det, der står i den økonomiske redegørelse.
Den helt store udfordring, vi står med nu, er i virkeligheden, at vi vil opleve flaskehalse på det danske arbejdsmarked, fordi der ikke er faglært eller kvalificeret arbejdskraft nok.
Det er nogle af dem, der er allermest udsatte i vores samfund, og det er dem, der har brug for at få det løft, så de senere kan få en faglært håndværkeruddannelse, tømrer eller andet.
De besparelser, vi oplever i uddannelsessystemet generelt, er 2-procentsbesparelser over en kam og besparelser på SU'en.
Sidst, men ikke mindst er der, som både Enhedslisten og Det Radikale Venstre tog op, spørgsmålet om dobbeltuddannelser, nemlig at hvis man f.eks. er uddannet lærer og senere vil vælge at tage en håndværkeruddannelse, er det faktisk ikke muligt.
Eller hvis man som min næstformand i SF efter først at have valgt at uddanne sig i statskundskab med risiko for at blive djøf'er finder ud af, når man har taget bacheloren, at Danmark har meget mere brug for, at man bliver sygeplejerske, så vil man heller ikke have mulighed for det. Alle de her forslag, den samlede pose, synes jeg spænder ben for det, vi i virkeligheden har brug for i Danmark, nemlig den bedst uddannede ungdomsgeneration.
Vi ved, at der ikke vil være ufaglærte job nok i 2020, og derfor vil jeg gerne høre, hvad regeringen har tænkt sig at gøre, for at vi faktisk får velkvalificeret arbejdskraft og faglærte nok i 2020.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-13:
Der er mange ting, man kunne tage op.
Der kunne være mange ting, man kunne interessere sig for.
Støtter vi indirekte aviser, der åbner op for annoncering af ting, som der er en overmåde risiko for at der gemmer sig kriminalitet bag: trafficking og andet.
Det kunne blive en rigtig, rigtig spændende diskussion, men den er jeg ikke klædt på til at tage her i dag.
I forhold til hovedspørgsmålet vil jeg sige: Jo, det er jo en integreret del af ejendomsretten, at man bestemmer, hvordan man selv vil bruge sine penge.
Det siger sig selv, og jeg tror ikke, jeg skal gå meget dybere ind i det.
Jeg kan sige, at det eneste sted, hvor jeg selv bidrager til at træffe beslutninger, der handler om annoncer, er jo, når jeg optræder som partiformand.
Og der er vi sådan set kun styret af én ting, nemlig: Hvor er målgrupperne henne?
Og derfor vil det ikke være sådan, at det, når vi bringer annoncer i en avis, er udtryk for, at vi så at sige løfter den avis op og siger: Det er en fin avis.
Altså, så ville der være en række af de danske aviser, vi annoncerer i, vi ikke ville annoncere i.
Og hvis dansk erhvervsliv har en anden tilgang til det i forhold til Den Korte Avis, står det jo for deres regning.
Lad mig udtrykke det på den måde.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-13:
Det har man ikke fundet lejlighed til her.
På tværs af al anden uddannelsesregulering har man ikke her givet de unge 2 år til at indstille sig på det.
Jeg vil gerne skifte emne – for jeg tror ikke, at vi bliver enige om det her – og derfor stille et andet spørgsmål til sidst.
Og det vedrører jo den diskussion, der er opstået i kølvandet på, at en række firmaer har valgt at flytte deres annoncering fra et bestemt medie, som modtager mediestøtte i Danmark, nemlig Den Korte Avis.
Der er opstået sådan en diskussion om ytringsfriheden, som jeg synes er lidt mærkelig, og derfor vil jeg gerne spørge pressens minister, om det ikke også er en del af ytringsfriheden eller den private ejendomsret selv at bestemme, hvor man annoncerer.
Jeg har lagt mærke til, at Venstre indimellem annoncerer i Berlingske og måske ikke så meget i dagbladet Arbejderen, og det er da vel også udtryk for en eller anden målgruppeorientering.
Men mit spørgsmål til pressens minister er egentlig: Burde det ikke være sådan, at hvis man modtager skattefinansieret mediestøtte i Danmark, underlægger man sig også Pressenævnet i stedet for at gøre, som chefredaktøren på Den Korte Avis siger: at det har man ikke gjort, for man ville drukne i sager?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-13:
Jeg bliver nødt til at sige, at i forhold til de sådan mere tekniske afgrænsninger af, inden for hvilke rammer man kan lave omvalg, tilvalg og fravalg, bliver jeg nødt til at henvise til den relevante ressortminister, for det er ikke en paratviden, jeg sidder inde med.
Jeg er jo bekendt med, at siden det her er blevet lagt frem, har der været fortsatte drøftelser mellem partierne – for der er jo ingen, der ønsker ikke at være lydhøre over for berettiget kritik.
Og med hensyn til den præcise status på det bliver jeg nødt til – for nu at sige helt åbent, at jeg ikke kan huske alt i hovedet – at henvise til den relevante minister.
Det her er jo landet som en politisk aftale – med de bevæggrunde, som jeg har givet udtryk for.
Og så kan man selvfølgelig godt kaste sig over det dér kryds og sige, at lige præcis det uddannelsesloft blev lavet for at finansiere lige præcis den løsning omkring dagpenge.
Ja, det gjorde det så, men derfor skal man jo stadig væk stå på mål for det.
Og så er de omkostninger i hvert fald finansieret.
Vi står over for en udfordring i de kommende år – forudser jeg – hvor vi jo er nødt til at gøre noget mere for at sikre noget mere uddannelse.
Men det kan jo ikke være sådan, at vi starter med at tage fat dér, hvor folk allerede er uddannet, og så fokuserer på, at vi skal give dem en ekstra uddannelse.
Det skal da starte et andet sted på arbejdsmarkedet.
Det skal da starte med dem, der i dag er ude på arbejdsmarkedet, og som har nogle kvalifikationer, men som, hvis der ikke bliver bygget videre på dem, mister deres arbejde om 5 eller 10 år.
Det er da dér, jeg gerne vil starte med at bruge pengene.
Vi ved, at vi kommer til at mangle faglært arbejdskraft.
Hvis man har fået en bacheloruddannelse, er man hjulpet godt med af samfundet.
Og så synes jeg – og nu gentager jeg mig selv – at det sådan set er rimeligt nok, at det er det tilbud, vi giver.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-13:
Statsministerens første ord til os i dag er, at vi er udfordret af, at vi kommer hen et sted, hvor vi kommer til at mangle tilstrækkelig med folk med de rette kvalifikationer.
Men for at finansiere en aftale, som ikke øger beskæftigelsen, men gør det modsatte, så lægger man et loft for unge mennesker, som ønsker at forfølge deres drømme om at få en uddannelse sammensat på en måde, som kunne bidrage til at skabe nye muligheder.
Hvad er der i vejen med at have en ingeniør, der har en baggrund, som betyder, at man også kan bidrage til eksport, altså fordi man kan spansk?
Er det for erhvervslivets skyld, at man vil forhindre det?
I hvert fald er logikken jo helt fraværende, når man siger til unge mennesker: For at finansiere udgifter til ledige beder vi jer om at gå ledige i 5 år, før I kan komme uden om vores uddannelsesloft.
Jeg vil bare stille statsministeren to spørgsmål.
For det første sagde statsministeren i en tidligere besvarelse, at hvis man gik til siden, måtte man selv betale.
Det ligger ikke i det lovforslag, regeringen har fremsat, så det vil jeg gerne høre hvad går ud på.
For det andet byder normal anstændighed, at der er et varsel på 2 år for den her slags ændringer i uddannelsessystemet, altså når vi laver ting om.
Hvad er det, der gør, at de her unge mennesker ikke skulle have den samme mulighed for at indrette sig på den politik, som vi ganske rigtigt er uenige i?