Leif Lahn Jensen (S), 2025-11-21:
Tak for det, formand.
Lad mig bare være ærlig og sige, at når man som politiker her fra Folketingets talerstol skal snakke om vederlag, er det normalt ikke noget, man glæder sig til, og det er svært, men jeg har faktisk har set frem til det i dag.
For vi har lavet en aftale, hvor vi, hvis alt går sådan, som jeg hører det går, sætter et punktum for nogle lange og svære diskussioner.
Det, jeg vil fortælle lidt om her, er om processen, og hvorfor det var, vi lavede de her ændringer, og hvad det egentlig er, vi har foreslået.
Vi har debatteret det her i rigtig, rigtig mange år, også lang tid inden jeg kom i Folketinget, og jeg vil jo sige, at opgaverne netop var, at man på et tidspunkt ville løse det, men at man ikke kunne gøre det.
For hvis vi skal være ærlige, er reglerne for politikernes aflønning, altså vederlaget, jo ikke forståelige og gennemsigtige.
For de troede på, jeg tror på, og alle de partier, der har lavet det her, tror på, at hvis vores løn- og pensionsforhold også ligner dem, der forhandles af arbejdsmarkedets parter, så kan almindelige folk også meget bedre forstå, hvordan det er, vi er aflønnet.
Jeg synes også, det er vigtigt, at almindelige mennesker kan forstå det.
Så det er jo også en ret stor del af opgaven, og de kom faktisk på det tidspunkt med et rigtig godt resultat, men så gik alting fuldstændig i stå.
Det er rigtig svært for en politiker at gå ind og røre ved politikernes forhold.
Det er meget, meget få penge, vi snakker om i forhold til resten af samfundet, men det er noget, alle går op i.
Det er noget, medierne vil snakke om, og det er noget, alle folk vil snakke om, og det er forståeligt.
For selvfølgelig skal folk forstå de lønninger, vi har herinde, og de politikere, de stemmer på.
Men nu er det lykkedes.
Der var nogle partier, der turde, der var nogle partier, der havde modet til at diskutere det og modet til at forhandle det, og nu står vi med en aftale og et rigtig godt resultat, og jeg er som den, som ledte de her forhandlinger, faktisk ret glad for resultatet.
Jeg vil også sige tak til Enhedslisten, til Dansk Folkeparti og til Danmarksdemokraterne for faktisk også at være med og ønske at ændre de ting.
De tre partier var godt nok ikke med hele vejen, men de gik ind til forhandlingerne med en lyst til at gøre noget.
Jeg havde så håbet på, at de godt ville følge det, fordi vi rent faktisk via de her forhandlinger er gået ret langt i forhold til det, de gerne ville.
De tre partier havde så ikke modet til at gå med.
Men det kan de da nå endnu, og vil jeg da give dem en kæmpe krammer, hvis de gør det, og jeg vil da ønske, at de gør det.
Nu er hr. Mikkel Bjørn her desværre ikke, men jeg er også nødt til at sige, at da jeg hørte hr. Mikkel Bjørn sige, at det her var lyssky forhandlinger, blev jeg altså noget gal.
For jeg havde et fremragende samarbejde med alle, som i alle, forhandlingsledere, og i Dansk Folkeparti var det hr. Peter Kofod.
Hr. Peter Kofod og jeg snakkede ret tæt sammen, og jeg mærkede kun, at der var nogle gode forhandlinger mellem os, og at der var nogle rigtig gode snakke mellem ham og mig, og jeg mærkede ikke andet end en god forhandlingsleder, der virkelig ville det.
Så jeg synes, at Dansk Folkeparti her var retorisk fræk, og det bryder jeg mig ikke om, i forhold til de gode forhandlinger, vi havde.
Vi havde mange møder.
Jeg havde møder med enkelte partier, møder med flere ad gangen og til sidst med dem alle sammen.
Vi havde masser af beregninger og masser af bilag, og det her er ikke nemt, og det er teknisk svært.
Derfor kigger jeg også på de gode folk, der sidder hernede bagved i salen, og som ingen andre kan se i fjernsynet, og det er faktisk de dygtige medarbejdere fra Folketinget, der har hjulpet os.
Tusind tak til jer.
Det var også jeres indsats, der gjorde, at vi havde et ordentligt grundlag at tage en beslutning på.
Så tak til jer, og ikke mindst tak til de partier, som ville det her, og som, selv om det er svært, gik hele vejen og lavede en aftale.
Tak til Venstre, tak til Moderaterne, tak til Socialistisk Folkeparti, tak til Liberal Alliance, tak til Det Konservative Folkeparti, tak til Radikale, og tak til Alternativet, og så behøver jeg ikke at nævne Socialdemokratiet.
For det ser underligt ud, hvis jeg takker mig selv, men jeg vil til alle dem, som var sammen med os hele vejen igennem, og som nu er grunden til, at vi har et godt resultat, sige: Tusind tak for nogle fremragende forhandlinger, uden jeres forhandlingsvillighed og lyst til resultatet var det her aldrig lykkedes.
Jeg tror også, at alle herinde ved, at hvis vi ikke var kommet i mål med det her nu, så havde vi snakket om det i de næste mange, mange år, og så var der ikke lykkedes noget som helst.
Så tak til alle jer for modet og lysten til at ændre det her.