runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Selvfølgelig kan man altid blive lidt skuffet, når der ikke er støtte fra Det Radikale Venstre til sådan et forslag her.
Det, det her handler om, er netop at understøtte den del af branchen, der har valgt at sige, at de tager det her alvorligt, og som ikke konkurrerer på lige vilkår, fordi der er dumping af priser på rigtig mange områder, fordi der er nogle, der gør det rigtig skidt.
Det ved jeg ordføreren ved lige så godt som jeg, da hun også har arbejdet med det her område et andet sted, end jeg har.
Så hvordan understøtter vi den del af branchen, der faktisk gør det godt?
Hvordan gør vi det?
Det var det, man gik ind og gjorde med træ, det er det, man gør, når man begynder at sætte nogle krav til indkøb.
Desværre gik man ikke så langt i EU-direktivet, som man kunne.
Jeg ved godt, at ordføreren sad der sammen med mig og kæmpede for at gå længere, for der var i det her direktiv faktisk mulighed for det vedrørende offentlige indkøb.
Men hvordan understøtter vi så den del af branchen, der har behov for vores fulde støtte og hjælp til at kunne være dem, der vokser og møder en fair konkurrence fra de andres side?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-05-18:
Tak for det.
Enhedslisten vil gerne støtte dette beslutningsforslag.
Især giver det god mening, at alle offentlige instanser, dvs. kommuner, regioner og staten selv, pålægges senest i 2018 at have udarbejdet en konkret, fremadrettet indkøbspolitik for tekstiler, så borgere og organisationer kan vurdere, om kommunerne rent faktisk lever op til et stadig mere miljøvenligt og socialt ansvarligt indkøb af tekstiler.
Selve forslaget er lidt løst formuleret i forhold til, hvad det egentlig er, at regeringen skal gøre.
Jeg kunne således godt tænke mig, at regeringen pålægges nogle konkrete opgaver, som rent faktisk kan fremme intentionerne med forslaget.
En sådan opgave kunne være, at staten udformer nogle retningslinjer for en indkøbspolitik, der kan bruges i kommuner, regioner og statslige institutioner, med belysning af hvilke krav der kan og bør indarbejdes, f.eks. med forskellige ambitionsniveauer.
Det vil kunne skabe basis for nogle gode diskussioner, f.eks. i kommunerne, om, hvor man skal placere sig ind på ambitionsskalaen.
Men det er måske noget, som vi kan formulere ind i en betænkning eller en beretning.
Nogle gange kan det være vigtigt at tage et skridt ad gangen, og hvis man ser på det økologiske spisemærke, har man været dygtig til at lægge tre niveauer, et bronze-, sølv- og guldmærke, så der er noget at arbejde hen imod.
Der bliver lidt konkurrence i det.
Man bliver tændt på opgaven og får nogle gode processer.
På lignende vis kan det jo være godt, at man også i sin indkøbspolitik tager en vare ad gangen og bliver dygtigere til at udvælge det rigtige.
Så jeg synes, at det er fint, at forslaget er stillet nu.
Jeg synes, at det en fin optakt til et kommunalvalg og regionsvalg, hvor den lokale indkøbspolitik jo kan være en del af temaet for valgkampen og man ikke behøver at vente på, at Folketinget har et flertal, der vil beslutte noget bestemt.
Så Enhedslisten støtter forslaget.
Ida Auken (RV), 2017-05-18:
Jeg er ked af, hvis Alternativets ordfører forstod det på den måde, at De Radikale ikke støtter det her forslag.
Det gør vi, men vi har måske bare større ambitioner, end at vi vil sidde og pille ved et meget lille hjørne af grønne indkøb inden for det offentlige.
Det er rigtigt, at der er nogle producenter i Danmark, som er dygtige, og man kunne passende købe mere ind af deres ting; vi har virkelig nogle supersuperdygtige folk på det her område, der også bruger genanvendte tekstiler.
Men den måde, hvorpå jeg for alvor tror vi understøtter branchen, er at gøre nogle af de ting, vi gjorde i Miljøministeriet, hvor vi lavede nogle partnerskaber med nogle af de store tekstilproducenter, herunder hvordan de kan lave egentlige certificeringsordninger, for dem, der er på modeområdet, er ikke specielt gode, og man har ikke de der to fremtrædende ordninger, som man har på træ.
Der er rigtig, rigtig mange, og man har ikke rigtig fået styr på, hvad den bedste er, om det er EP&L, eller hvad det er for nogen ordninger, man skal bruge.
Så jeg tror mere på at gå ind at eksperimentere i samarbejde med branchen og finde ud af, hvilke ordninger der rammer mest målrettet på de steder, hvor det virkelig flytter noget: Det kan være vand, det kan være sprøjtemidler, det kan være genanvendte materialer, og det kan være arbejdsforhold.
I forbindelse med det synes jeg, det kunne være passende, at Danmark gik ind og lavede et partnerskab, for det ville i hvert fald være et skridt imod at flytte noget, og det ville sikre, at den dialog, der kommer i EU, bliver meget, meget konkret og handlingsorienteret.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Jeg kan forsikre ordføreren om, at det her heller ikke er alt, hvad jeg og Alternativet har af ambitioner på det her område, men det er et sted at starte.
Jeg ved godt, der stadig er et stort arbejde omkring certificering, altså hvordan vi får det eller de to gode mærker.
Men vi bliver nødt til at begynde at understøtte det her, og det er det, vi forsøger at gøre her.
Jeg ser frem til at arbejde med ordføreren i udvalget om det.
Ida Auken (RV), 2017-05-18:
Det glæder vi os til.
Trine Torp (SF), 2017-05-18:
Vi er faktisk i SF enige i, at det offentlige bør foretage indkøb, som er miljømæssigt, socialt og etisk forsvarlige.
Vi er også enige i, at produktionen af tøj og tekstiler er en vigtig årsag til, at der sker en for stor miljøbelastning og et alt for stort træk på naturressourcerne.
Så der er god grund til at gøre noget.
De offentlige indkøb er bestemt et oplagt sted at gøre en indsats.
Men det kræver også, at der er nogle ting, som vi tager stilling til, herunder hvad det så er, der er miljøvenligt.
Økologisk bomuld er ret tæt på at være det, men er tøj fremstillet af syntetiske fibre værre eller bedre end tøj fremstillet af tekstiler, hvor der er brugt pesticider?
Syntetisk tøj kaster f.eks. mikroplast af sig i vaskemaskinen, men kan på den anden side være mere holdbart.
Økologisk bomuld er måske ikke det bedste til arbejdstøj ved et arbejde med meget slid på tøjet.
På den måde er der nogle diskussioner, som jeg synes at udvalgsarbejdet også meget gerne må bidrage til, for at vi kan få en kvalificeret løsning på det.
Det her med mikroplast er i øvrigt et tema, som jeg forestiller mig skal have en plads i arbejdet med den handlingsplan om plastforurening, som vi jo har et fælles beslutningsforslag om, og som Folketinget heldigvis er enig om at vi skal have.
Jeg kunne godt savne en beskrivelse i beslutningsforslaget af, hvad det er for nogle barrierer, der er, så vi også ligesom ved, hvilken bane vi går ind på.
Jeg har nok en fornemmelse af, at det er en blanding af vane og prisbevidsthed, kunne man kalde det, men det ville være rart, hvis vi kunne få nogle af de her udfordringer beskrevet.
Så ville vi også være lidt mere afklaret omkring, hvad der egentlig skal til for at lave en strategi.
Det er især, hvis vi gerne vil have en samlet indkøbsstrategi allerede i 2018, som er det, der foreslås.
Så vi støtter altså intentionen om mere bæredygtigt indkøb og vil rigtig gerne være med til at arbejde med en strategi for det.
Det er ikke bare i forhold til tøjindkøb, men i det hele taget.
Så vi er positive, men tænker, at det måske er oplagt at prøve at finde et flertal for en fælles beretning i udvalget.
Erling Bonnesen (V), 2017-05-18:
Jamen jeg synes også, at kæden her hopper af for Alternativet, for ordføreren siger jo selv, at det for Alternativet handler om at få sat nogle klare rammer om det, hvor jeg går den anden vej og siger, at vi faktisk har tillid til kommuner og regioner, og så understøtter vi dem netop med råd og vejledning.
Pia Adelsteen (DF), 2017-05-18:
Tak for det.
Og også tak for forslaget, som jo i bund og grund går ud på, at vi skal forsøge at gøre verden bedre.
Sådan kan man vel egentlig også godt udtrykke det.
I Dansk Folkeparti er vi ikke indstillet på at lave en strategi, som går så vidt som det her.
Jeg er overbevist om, at der ude i kommuner og regioner sidder politikere, som laver strategier, afhængigt af hvad de skal købe ind, som så har deres egne mål, som de nu gerne vil overholde, og det synes jeg for så vidt er fint.
Når det drejer sig om tekstiler, er jeg også godt klar over, at den produktion, der foregår, er meget forskellig, afhængigt af hvor det sker, og der synes jeg egentlig, at ministeren udtrykte det så fint ved at sige, at vi har sat nogle initiativer i gang.
Vi venter selvfølgelig på flere fra det her advisoryboard – vi må altså have fundet et dansk udtryk for sådan noget, det er vi simpelt hen nødt til – nogle gode forslag, og jeg synes egentlig, at hvis man et eller andet sted skal sige noget positivt eller omtale det her på en positiv måde, så synes jeg jo, at det, det drejer sig om, er, at vi forsøger at gøre det så godt som overhovedet muligt.
Men jeg må indrømme, at jeg helt klart også har den holdning, at jeg ikke tror på, at vi kan redde hele verden.
Det kan godt være, at det måske er lidt barsk at sige, men det tror jeg ikke på.
Jeg synes, vi har gjort rigtig meget for at forsøge at finde de steder, hvor man kan opkøbe ting, og hvor det foregår på den bedst mulige måde.
Så ved jeg godt, at man kan starte i det offentlige, vi kan starte i staten, vi kan få kommuner og regioner til at gå videre, men der synes jeg altså, at det, vi har gang i på den måde, som ministeren også fremstillede det på, med at forsøge at få noget mærkning, forsøge at få noget oplysning, må være den bedst mulige måde.
For jeg kan altså heller ikke sådan lige umiddelbart overskue de økonomiske konsekvenser, hvis vi ligesom siger, at det kun er herfra, man må købe nogle ting.
Og så bryder jeg mig ikke om at lave et monopol.
Det må jeg sige, det bryder jeg mig simpelt hen ikke om.
Jeg er godt klar over, at der jo ikke nødvendigvis kun vil være ét sted, man køber.
Jeg håber så sandelig, at der er flere steder, hvor man har noget bæredygtighed, som vi kalder det – et ord, som jeg i øvrigt ikke bryder mig om, fordi det bliver brugt i flæng – altså hvor man i hvert fald har nogle gode sociale forhold for sine arbejdere, og hvor man sørger for at beskytte miljøet mest muligt.
Det håber jeg sker flere steder i verden end kun ét sted.
Jeg er godt klar over, at monopol ikke er ment på den måde.
Men jeg synes, at det, der er vigtigt, er, at vi har debatten om, at vi sørger for at få gjort det her på en ordentlig måde og på en oplyst måde, men så i øvrigt også accepterer, at der er noget, der hedder markedsvilkår, accepterer, at verden nu engang er, som den er, den er ikke perfekt, og at vi så prøver at påvirke så godt som muligt, men uden i øvrigt at komme med diktater.
På den baggrund kan Dansk Folkeparti i hvert fald ikke støtte forslaget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Tak, og tak for talen.
Der er en masse ting, jeg kunne gå ind i, og vi kunne have en stor diskussion om, hvorvidt vi kan redde hele verden eller ej.
Jeg mener i hvert fald, vi skal gøre vores bedste for at gøre vores til det.
Men det, jeg egentlig er interesseret i, er noget af sidste, ordføreren er inde på, om markedsvilkår.
I dag er der faktisk en ulige konkurrence, fordi prisen tit er lidt højere, når man vælger at leve op til socialt og miljømæssigt høje standarder.
Og igennem at sige, at vi omstiller hele det her kæmpestore statslige, regionale og kommunale indkøb og bruger de penge i den retning, så ville vi jo netop gå ind og skabe en bedre balance, fordi vi ville understøtte mange af de producenter, som gerne vil gå den her vej.
Og det er jo mange forskellige små og store producenter, som man kan understøtte markedsmæssigt ad den her vej, så de private forbrugere derude også får et reelt valg i forhold til at kunne købe det.
Så kan ordføreren ikke se, at man også kan bruge det her som et redskab til faktisk at skabe en bedre balance mellem dem, der gerne vil de socialt og miljømæssigt høje standarder, og så dem, der faktisk er ret ligeglade?
Pia Adelsteen (DF), 2017-05-18:
Jo, det kan jeg sagtens se.
Jeg tror også, at man som privatmenneske godt kan se forskel på en T-shirt, der koster 20 kr., og en, der koster 100 kr.
Der ligger også noget der.
Nu kommer ordføreren for forslagsstillerne selv fra modebranchen, og jeg ved, at også design kan gøre ting dyrere, hvor det måske ikke nødvendigvis handler om miljørigtige stoffer eller tekstiler, der er lavet på den rigtige måde, men hvor det er designet, der gør, at varen bliver dyr.
Det er ikke det, vi skal diskutere, kan man sige, men der er et marked, og når jeg går ud og køber tøj, går jeg personligt ud og køber det tøj, jeg godt kan lide.
Der er nogle, der køber økologisk tøj; der er nogle, der siger, at det er noget, de går meget op i.
Der er nogle, der køber økologisk mad, og det er der nogle der går op i.
Men det må jo være op til hver enkelt forbruger.
Det, som jeg synes er vigtigt, er, at man rent faktisk har en mærkningsordning, så man også som forbruger har en valgmulighed, for det er jo med til at regulere markedet.
Så en mærkningsordning vil for mig være noget af det mest åbenlyse.
Det er bl.a. derfor, vi i Dansk Folkeparti gerne vil have mærket halalkød.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Men netop når det handler om det frie valg, er der jo mange små producenter, der siger, at de slet ikke har mulighed for at gå ind i de her standarder, for det er en investering for dem, hvis man skal leve op til dem.
Så kan der være mærker i nakken, og der kan være design og alt muligt andet, der gør noget dyrere og noget billigere, men så er det ikke lige præcis her, hvor vi forskelsbehandler den forkerte vej i forhold til de her ting.
Pia Adelsteen (DF), 2017-05-18:
Men forskelsbehandling vil der altid være.
Altså, nu taler vi her om tekstiler, men det er der jo også inden for f.eks. fødevareproduktion.
Der vil også være nogle forskellige ting, man gør i en fødevareproduktion.
Og det, som er vigtigt for mig som forbruger, må være, at hvis der er et mærke, kan jeg som forbruger tage stilling til, hvad jeg ønsker at understøtte, og det kan det offentlige så også.
Der kan vi så sagtens fra det offentliges side gå ind og sige, at vi ønsker at gå i en eller anden retning – og det kan så veksle afhængigt af politisk overbevisning.
Men jeg mener, at det vigtigste må være, at vi også som forbrugere på en eller anden måde kan tage stilling til det.
Erling Bonnesen (V), 2017-05-18:
Tak for det.
Venstre tilslutter sig forslagsstillernes intention om, at tøj skal produceres bæredygtigt med respekt for både mennesker og natur.
En stor del af det tøj, som vi i den vestlige verden køber, bliver produceret i Asien under tvivlsomme forhold, kan man sige.
En række ulykker har vi også set i Bangladesh og andre steder, og der har været sat fokus på de mere eller mindre kummerlige arbejdsvilkår, som vi har set der.
Men som offentlig indkøber er der dog også klare begrænsninger på, hvor langt vi kan gå for at kontrollere, om leverandøren lever op til alle etiske krav.
Samtidig er det også Venstres klare princip og udgangspunkt, at vi så vidt muligt skal overlade så mange beslutninger som muligt til dem, som sidder med beslutningerne i dagligdagen.
Vi skal fra Christiansborgs side have tillid til de offentligt ansatte og institutioner og så vidt muligt undgå at presse alt for mange strategier, handlingsplaner og politikker ned over hovedet på offentligt ansatte udeomkring i landet og i kommuner og regioner.
Derfor er vi i Venstre yderst skeptiske over for Alternativets beslutningsforslag.
Hvordan skal den enkelte indkøber i f.eks. en kommune sikre sig, at de T-shirts, der indkøbes til f.eks. livredderne i den kommunale svømmehal, med statsgaranti er produceret under ordentlige forhold og med styr på overenskomster og arbejdsmiljø?
Det kan derfor, inden vi ser os om, gå hen og blive meget bureaukratisk og dermed også dyrt at administrere på baggrund af den indkøbsstrategi, som Alternativet her foreslår.
Jeg troede faktisk og gik ud fra, at vi havde en fælles dagsorden om at sætte den offentlige sektor fri og i fællesskab arbejde for færre indgreb og den slags ting her fra Christiansborgs side over for kommuner og regioner.
Nærværende beslutningsforslag vil desværre gøre dagligdagen både mere besværlig og bøvlet i både regioner og kommuner og andre offentlige virksomheder, og i Venstre har vi som ambition, at vi skal mindske mængden af bøvl og bureaukrati,
og vi tænker os i den grad om, inden vi pålægger de offentligt ansatte nye krav.
På det grundlag kan Venstre ikke støtte forslaget, og vi stemmer imod det.
Så skulle jeg også hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de også stemmer imod.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Der findes jo forskellige certificeringer, man kan læne sig op ad, og det er jo det, der her er hele essensen, altså at vi skal understøtte dem, der faktisk gør det.
Hvis man skal ud at have nye T-shirts, er der gode danske virksomheder, som faktisk er gennemcertificerede.
Så jeg kan ikke forstå det her med, at det bliver meget besværligt og bureaukratisk.
Det må da være meget let at følge de her anvisninger.
Det er jo netop derfor, vi har fremsat det her forslag, nemlig for at sætte nogle meget klare rammer og anvisninger op, som kan understøtte en fri konkurrence, også for det bæredygtige modetekstil.
Erling Bonnesen (V), 2017-05-18:
Som jeg markerede i min ordførertale, er intentionen, at der skal produceres fornuftigt og bæredygtigt og miljøvenligt og efter overenskomster osv.
Vi har også ligesom sagt, at det er nogle fine intentioner at have, men jeg synes også, at vi fik en god redegørelse fra ministeren om, at hvis man kommer med råd og vejledning og dåd, f.eks. til kommuner og regioner, jamen så går udviklingen jo også den vej.
Og der blev også redegjort for, hvilke ting man har gang i for at komme med nogle vejledende guides og den slags ting.
Så udviklingen er jo sat i gang, men der er et stykke vej derfra og så over til det, som Alternativet ser ud til at foreslå her, hvor det sådan bliver lidt for firkantet og lidt for bureaukratisk.
Og det er der, kæden sådan hopper af for mig at se.
Det er også derfor, jeg undrer mig over, at det lige skulle være fra Alternativet, at man kommer med den slags ting.
Jeg troede egentlig, at det sådan også handlede om at vise noget tillid og give friheder til vores kommuner og regioner.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-18:
Nu skal jeg lade være med at gå ind i en småpolemisk snak om at vise tillid.
Det tror jeg de ville være glade for mange steder i den offentlige sektor.
Det her handler om at sætte rammer op.
Og kunne jeg ikke lige igen spørge ind til det her med, at der findes certificering, så hvordan er det, at det bliver bøvlet?
Og ville ordføreren så være med, hvis vi siger, at vi sammen laver et ændringsforslag, der hedder, at det handler om statslige indkøb og ikke det kommunale og regionale?
Hvis det er den del af det, som ordføreren er imod, så kan vi da gøre det på det statslige område med det samme.
Lea Wermelin (S), 2017-05-18:
Det er jo rigtigt, at bæredygtighedsmålene ikke bliver til noget, hvis ikke vi som enkeltlande påtager os vores del af ansvaret.
Det handler jo ikke kun om, hvad man gør i andre lande, men jo også, hvad Danmark selv skal gøre herhjemme.
Derfor synes jeg heller ikke, at vi er i mål med det her, og jeg er ked af, hvis det er det, der har været indtrykket, men spørgsmålet er jo altid: Præcis hvordan gør vi det så?
Vi vil rigtig gerne arbejde videre med at spørge: Hvordan gør vi det her på den bedst mulige måde?
Så vi vil gerne videre ad denne vej, men vi er ikke helt sikre på, at det lige præcis er på den måde, som det er skitseret her.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-18:
Allerførst vil jeg i hvert fald ønske hr. Kim Christiansen en god tur til Ærø i næste uge.
Det er utrolig interessant at opleve, hvor stor betydning det har, at man har en driftig privat arbejdsplads liggende i et område som Ærø, som ellers kan have svært ved at klare sig i forhold til at skrabe jobs til sig.
Men her kunne der jo være et eksempel på, at hvis vi er med til at understøtte en efterspørgsel efter et produkt – i den her situation elfærger – så kan det netop gøre, at Danmark kommer i front og er med til at skabe en masse jobs, lige fra ingeniører til smede, svejsere og ufaglærte, fra transportbranchen og til HK-personale ansat på værfterne.
Jeg vil bede hr. Kim Christiansen om ligesom at prøve at lægge det perspektiv ind og ikke kun sige, at kommunerne må afgøre det.
For hvad er markedet i virkeligheden?
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-18:
Nej, det er en misforståelse, at jeg skulle have kaldt REACH for en teknikalitet.
Det, der er en teknikalitet, er den kendsgerning, at nogle regler, som gælder i en række EU-lande, og som ikke var gennemført på en bestemt dato, ikke også kan gennemføres i andre EU-lande.
Det var det, der var en teknikalitet.
Det var datoen, der var en teknikalitet.
Hvad angår REACH, er det fuldstændig rigtigt, at det er det bedste, vi har.
Nede i Europa-Parlamentet havde jeg sådan en plakat fra Greenpeace hængende, hvor José Manuel Barroso og Günter Verheugen stod og fodrede en baby med alle mulige giftstoffer.
Det var jo en meget præcis kritik, som Greenpeace havde af REACH.
For det var 30.000 giftstoffer, man startede med skulle reguleres, og hvor var det, det endte?
Det endte med 3.000 og et eller andet.
Altså, det blev jo slet ikke det store fremskridt, som man ønskede, men det var da et fremskridt, og det skal vi da bestemt forsvare, og vi skal bestemt gå videre.
Det synes jeg er en teknikalitet, og det synes jeg vi skal påpege.
Kim Christiansen (DF), 2017-05-18:
Tak for det.
Om det her forslag vil jeg indledningsvis sige – bare for ikke at skabe falske forventninger hos hr. Karsten Hønge – at det kommer Dansk Folkeparti ikke til at støtte.
Der er tre elementer i forslaget, og jeg vil lige begrunde, hvorfor vi ikke umiddelbart kan støtte det.
I forhold til det her med at gøre tilskuddet, landevejsprincippet afhængigt af, om det er konventionelle færger eller elfærger, er det jo slet ikke hele tankegangen bag ved det at give tilskud til færgebilletter.
Det er jo simpelt hen for at styrke erhvervet på småøerne, styrke turismen, og det skal da ikke være afhængigt af, om det er en elfærge eller en dieseldrevet færge – det kunne lige passe.
Det andet element er, at man skal have sådan en bestemt statslig medfinansiering af det her.
Der må jeg indrømme, at så er der rigtig mange steder, hvor jeg godt kunne gøre større glæde, tror jeg, og måske også skabe større samfundsøkonomisk værdi med de samme penge – et beløb, som vi så i øvrigt ikke kender størrelsen af.
Endelig er der det her med, at vi sådan skulle gøre os til dommer over, hvornår kommuner og andre færgeselskaber skal udskifte deres færger.
Jeg tror, det er noget med afskrivningsperioder, der regulerer det, og så handler det selvfølgelig altid om rentabilitet, når man skal nyanskaffe en færge.
Jeg er sikker på, at der er steder, hvor man siger, at man kan gøre det, når den rigtige teknologi er der.
Der er et par småting i bemærkningerne.
Man henviser til, at Siemens konkluderer, at syv ud af ti færger ville blive mere miljørigtige.
Jeg går da ud fra, at det er ti ud af ti, hvis man skifter til elfærger.
Men det kan være, at man regner på en anden måde hos Siemens.
Det var bare sådan en lille, sjov ting, jeg faldt over.
Vi kan ikke støtte forslaget, som det ligger her, men vi vil i øvrigt gerne takke SF for at rejse debatten, for den er meget relevant, og der er ingen tvivl om, at i fremtiden vil vi også se den her teknologi.
Vi er bare ikke så meget for måske at være fødselshjælper eller understøtte et bestemt drivmiddel med statspenge.
Jacob Mark (SF), 2017-05-18:
Jamen ministeren er også politiker, så ministeren kan jo godt politisk tilkendegive, om ministeren synes, det er godt, at der er privatskoler med SFO, der er billigere end en kommunal SFO.
Det synes jeg personligt er skævt.
Så vil jeg høre, om ministeren synes, det giver mening, at man har et loft over forældrebetalingen på fritidshjemmene og daginstitutionerne, men at man ikke har noget loft på SFO'erne.
Hvorfor skal der være forskel?