Serdal Benli (SF), 2024-11-14:
Tak for ordet, formand.
Særlig når vi akut står og mangler læger, sygeplejersker, pædagoger, tømrere og alle mulige andre, mener jeg ikke, at vi skal straffe unge for netop at uddanne sig.
Vi har brug for godt uddannede unge mennesker, både, som en tidligere minister på området sagde, kloge hænder og hoveder, og jeg vil gerne komme ind på nogle af de årsager, der er blevet nævnt, både her i dag af de forskellige ordførere, men også i sidste samling, til, hvorfor nogle partier valgte ikke at støtte forslaget.
Man kan kun gøre det med arbejde, ikke gennem uddannelse.
Det har i hvert fald været gennemgående for nogle af ordførerne.
I mindst 9 år har disse unge gået i danske skoler, lært det danske sprog, den danske historie og de danske værdier, været aktive i deres lokalsamfund, leget med danske kammerater, og i mange tilfælde – de fleste, vil jeg sige – føler de sig danske og hører hjemme her i Danmark.
De mangler bare dokumentet for at kunne kalde sig det.
At sige, at de så ikke har bidraget på nogen som helst måde, mener jeg er en sandhed med modifikationer og forkert.
For de her børn er danske, og derfor mener jeg også, vi skal give dem muligheden for at høre til det her fællesskab ved netop at give dem permanent ophold, som er det, vi taler om i første omgang.
For det andet er der blevet peget på princippet om, at man skal anerkende, hvor stort et privilegium det er at have permanent opholdstilladelse og bagefter dansk statsborgerskab.
Det er vi sådan set fuldstændig enige i, og vi skal også stille krav; det er jo ikke det, vi gør op med her i dag med det forslag, vi fremsætter her.
Vores udlændingepolitik skal være fornuftig, men den skal ikke være skør.
Det er jo i hvert fald et motto for et af de bærende regeringspartier, at den ikke skal være skør, og det er vi sådan set helt enige i.
Men den skal da ikke udelukke de unge mennesker, der er vokset op her og har omfavnet vores samfund, vores fællesskab og vores levevis.
Vi skal heller ikke straffe dem på grund af det.
Nogle ordførere har tidligere påpeget, at en uddannelse i Danmark er gratis og betalt af danske skatteydere, men vi skal da heller ikke glemme, at mange af disse unges forældre også har betalt skat og sådan set stadig bidrager, uanset at de ikke nødvendigvis høster alle fordelene, fordi de ikke er danske statsborgere.
Derudover ser vi et stigende problem, hvor få mennesker vælger at studere på områder, hvor vi har mangel på arbejdskraft, bl.a. sygeplejersker og pædagoger, og prognoserne estimerer, at vi kommer til at mangle omkring 100.000 faglærte i 2030.
Jeg har gennem tiden haft mulighed for at snakke med nogle af de unge fra organisationer som Unge 4 Retfærdigt Statsborgerskab og Os Udenfor.
Der er mange af disse unge, der gerne vil tage en uddannelse og bidrage til vores samfund.
Hvis unge mennesker, der er opvokset i Danmark, gerne vil arbejde eller tage en erhvervsuddannelse i stedet for at studere på universitetet, skal de have de samme rettigheder som danske børn og unge til at vælge for sig selv.
Det skal ikke være, fordi de bliver tvunget.
For det er jo det, vi gør her.
Disse regler påvirker særlig ikkeeuropæiske unge, og det er noget, vi er nødt til at anerkende.
Lige nu har Danmark et system, der skubber disse grupper ud i at tage ufaglært arbejde, og det er altså dybt, dybt problematisk.
Vi har et ansvar for at give de her unge mennesker en chance, ændre på incitamentsstrukturerne og skabe medborgere, der bidrager aktivt til fællesskabet.
Tak for ordet.