Sanne Bjørn (RV), 2017-03-14:
Det her lovforslag består af en række elementer, og jeg vil tage dem sådan enkeltvis, fordi vi forholder os lidt forskelligt til dem.
Det første element er klagenævnet.
Her vil man lette borgernes adgang til at få prøvet en p-afgifts retmæssighed, og man kan jo sige, at det er rigtig dejligt, når borgeren får lettere ved det.
Forbrugerombudsmanden har også støttet forslaget her, og det er værd at bemærke, at Dommerforeningen meddeler, at det hverken vil fordyre eller forenkle processen at føre sagen ved et privat klagenævn fremfor at føre sagen ved byretten som en småsag.
Det er noget af det, hr. Henning Hyllested også er inde på, og det er et af de elementer, som vi måske er lidt skeptiske over for om løser det reelle problem.
Vi er tilhængere af hensigten, altså at det skal være nemmere for borgeren at klage, men vi tænker, at vi i udvalgsbehandlingen kan drøfte det med f.eks. vores retsinstanser for at få at vide, om der er tale om mere gennemskuelighed og en forenkling af det.
Det kunne måske tænkes, at ensartet skiltning med oplysninger fra de kommunale og de private parkeringspladser kunne gøre det lettere.
Der kunne være forskellige løsningsmuligheder, som vi meget gerne vil drøfte, inden vi kan tiltræde det.
Her er vi noget mere skeptiske, fordi det jo især har betydning for de bløde trafikanter og for kommunernes mulighed for at lave gåzoner eller børnevenlige områder osv.
Et af høringssvarene går da også på, hvor mange af de her grundejere der så skal indvillige i det, for at det kan lade sig gøre.
Er det dem alle sammen?
Jeg forestiller mig i hvert fald, at man vil få nogle helt andre processer i kommunerne, når man vil ændre et områdes karakter.
Vi er skeptiske, ikke fordi vi ikke gerne vil tilgodese bilisme i byerne, men mere fordi vi gerne ser, at man også giver mulighed for at lave nogle arealer, som er bilfrie.
Så er der det om parkering i yderrabatten, hvor forbuddet foreslås ophævet i tættere bebyggede områder.
Her forstår jeg at transportministeren mener, at det, som det er nu, har den utilsigtede konsekvens, at en borger kan risikere at blive pålagt en parkingsafgift for at holde på sin egen grund, når grunden udgør en yderrabat.
Det kan vi sådan set godt se fornuften i.
Men da det kun er politiet, som kan udstede et p-forbud der, så bliver det igen svært for f.eks. de bløde trafikanter – cyklister og fodgængere – og det er ikke hensigtsmæssigt, at biler, som er parkeret i tæt bebyggede områder, rykker ud på vejene og derfor bliver til fare for de bløde trafikanter.
Den del af forslaget er vi imod.
Det kan selvfølgelig ændre sig i udvalgsbehandlingen, hvis der kommer nogle argumenter, eller hvis vi kan indskrænke nogle af områderne på en måde, så det tilgodeser de bløde trafikanter.
Så er der spørgsmålet om den tidsbegrænsede parkering, og der er vi altid tilhængere af, at man moderniserer og bruger teknologiske løsninger, som gør det nemmere og mere smidigt.
Parkeringskontrollen på statsvejene: Det er jo særlig interessant, hvordan man løser den her rastepladsproblemstilling, for det er jo ikke meningen, at en rasteplads skal være en campingplads over længere perioder.
Hvis hensigten er, at man løser nogle af udfordringer, man har, med gentagne overnatninger af chauffører, er vi selvfølgelig indstillet på at kigge på det, men hvis hensigten er, at man giver kommunerne mulighed for at kræve flere penge ind, er det ikke noget, vi kan støtte.
Så det er også noget af det, vi gerne vil drøfte i udvalgsbehandlingen.
Så alt i alt er der nogle gode intentioner i nogle af elementerne i forslaget, men der er også en del i forslaget, som vi gerne vil drøfte, og vores stillingtagen til forslaget afventer derfor også disse drøftelser.