Troels Lund Poulsen (V), 2018-02-06:
Tak for det.
Og tak for en fin debat, synes jeg, om et svært og også meget vigtigt politisk emne.
Jeg vil gerne sige tak til forligskredsen for et rigtig godt og konstruktivt arbejde om en vanskelig sag, som jo handler om, hvordan man kan lave en tilretning på det område, som vi nu har diskuteret her i dag, nemlig i forhold til ressourceforløb – en tilretning, som både giver mening, men som også retter op på nogle af de uhensigtsmæssigheder, vi har set, i forhold til hvordan reglerne er i dag.
Jeg vil heller ikke lægge skjul på, at mange af de sager, jeg har set, har gjort et stort indtryk på mig.
Det har jeg haft rig lejlighed til at forklare i en lang række samråd.
Det har jeg også haft rig lejlighed til at forklare her i Folketingssalen tidligere.
En vigtig del af den diskussion, vi har her i dag, går jo netop på det, Finn Sørensen har nævnt under flere samråd, nemlig hele spørgsmålet om »åbenbart formålsløst« .
Det er det, vi har diskuteret med hinanden, og det er jo det, som det her aftaleudkast, kan man sige – det, som nu danner baggrunden for lovforslaget – skal prøve at indskrænke forståelsen af, sådan at der bliver en mindre grad af råderum.
Nu kan man jo aldrig, tror jeg, stille Finn Sørensen helt tilfreds, men jeg tror sådan set, at når Finn Sørensen får lejlighed til at læse det – og det er fair nok, det har Finn Sørensen ikke haft – er det her noget, der imødekommer nogle af de bekymringer, som Finn Sørensen har haft, og som for den sags skyld Dansk Folkepartis ordfører også tidligere har haft, i forhold til hvorvidt man kan komme i en situation, hvor personer, der overhovedet ingen arbejdsevne har, bliver sendt i et ressourceforløb, som på ingen måde vil hjælpe dem tættere på arbejdsmarkedet.
Det er jo lige præcis det, som diskussionen tager afsæt i her i dag.
Så er der også en diskussion eller nogle spørgsmål om, hvornår de her ændringer så træder i kraft.
Ja, de træder jo først i kraft den dag, Folketinget beslutter dem, kan man sige.
Så kan man stille sig selv det spørgsmål, hvornår det så er.
Ja, det er forhåbentlig her i løbet af foråret med ikrafttræden 1. juni 2018.
Det er det, som der bliver lagt op til.
Det næste, der vil blive kritiseret – det kan jeg lige så godt sige nu – er så, at for at det kan lade sig gøre, kan vi ikke køre med en helt så lang høringsperiode, som man ellers ville forvente.
Det vil jeg så allerede nu gerne annoncere: at det bliver en forkortet høringsperiode.
Men i min verden er det vigtigere at have en beslutning i den her folketingssamling, end at vi skal vente helt frem til 1. oktober, hvor Folketinget genindtræder, for så at tage diskussionen.
Så må vi jo så tage den kritik, der måtte komme, i forhold til at der er nogle, der vil mene, at høringsfristerne så bliver for korte.
Torsten Gejl har botaniseret meget i, hvornår Folketinget egentlig fik at vide, at der var en forsinkelse.
Det synes jeg sådan set også man godt kan gøre – ja, man kan jo gøre alt – men hvis jeg så skal blande mig i diskussionen, vil jeg sige, at det jo lader til, at det kommer som et stort chok for nogle her i Folketingssalen, at man har fået det at vide.
Jeg medgiver også, at der går rigtig mange ting over til Beskæftigelsesudvalget.
Det er faktisk, synes jeg, en vigtig øvelse som minister at sende flest mulige informationer til Folketinget.
Der sker tit det, at det ikke er alt, der bliver læst, men så kan man jo finde det efterfølgende.
Men den 29. juni 2017 blev Beskæftigelsesudvalget orienteret af den daværende minister, som altså er ham, der står her, om, at der var en forsinkelse.
Det er en forsinkelse på nogle måneder.
Er det acceptabelt?
Nej, det er sådan set ikke acceptabelt.
Men det er bedre, at man laver en forsinkelse og siger det åbent, som det er, og så også agerer på det.
For vi har jo netop ikke ladet den forsinkelse betyde, at vi ikke tager et politisk ansvar for noget af det, der har været allerallermest omdiskuteret, nemlig hele det tema, vi diskuterer her.
Det har været fuldstændig afgørende for mig og forligskredsen, at den her forsinkelse af den større evaluering ikke skulle forhindre, at vi kom til at kunne lave en lovændring på det her punkt.
Men jeg vil også gerne sige i dag, at nu sender vi det her lovforslag i høring.
Vi er jo helt åbne for, at vi må se på de høringssvar, der kommer.
For vi har jo alle den interesse, at vi nu sørger for at sikre, at det lovforslag, der kommer til at blive vedtaget, stemmer overens med de politiske intentioner, der var, dengang man lavede forliget tilbage i 2013.
Det er jo lige præcis derfor, vi har lavet den her evaluering, og den glæder jeg mig rigtig meget til at vi får lejlighed til at drøfte.
Men jeg vil gerne sige, at jeg synes, det her er en god dag, fordi vi nu i dag med det lovforslag, som kommer i høring, indskrænker det råderum, sådan at man ikke længere kan have en så bred fortolkning, som man har haft tidligere, og som vi bliver nødt til at præcisere i forhold til lovgivningen, også for at sikre, at Ankestyrelsen, når der måtte komme sager, har et grundlag at stå på.