runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Tak for det.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi gerne vil have, folk kommer i arbejde.
Det er selvfølgelig hele udgangspunktet.
Men jeg deler bare ikke ministerens holdning til kontanthjælpsloftet, og det er jo ikke så mærkeligt.
Grunden til, at jeg spørger til eksemplet fra Bornholm, er, at jeg synes, det her forslag endnu en gang understreger, at regeringen fører en politik, hvor man også skævvrider Danmark geografisk.
Nu har jeg set, at Danmarks Statistik har lavet sådan nogle forskellige fine grafer over, hvordan fordelingen – også for kontanthjælpsmodtagere – er i hele landet, og der kan vi jo bare se, at der er nogle kommuner i landet, hvor der er en større andel af kontanthjælpsmodtagere.
Så hvordan forholder ministeren sig til, at kontanthjælpsloftet også rammer geografisk skævt, og at Bornholm, men jo også andre dele af landet, bliver særlig hårdt ramt?
Hvad er ministerens svar på det?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for spørgsmålet.
Som jeg har nævnt i forbindelse med svaret på S 38, mener jeg, at kontanthjælpsloftet er udtryk for en rimelig balance.
Det er kun rimeligt, at der er forskel på at være på offentlig forsørgelse og at forsørge sig selv, og der skal altid være et økonomisk incitament til at vælge et aktivt arbejdsliv med den kapacitet, man har.
Det gælder, uanset hvor man bor i landet.
Med kontanthjælpsloftet mener jeg at der er en bedre balance mellem et mærkbart incitament til at arbejde og rimelige rådighedsbeløb.
Altså: En enlig forsørger med tre børn vil i dag efter loftet modtaget ca. 285.000 kr. i samlede offentlige ydelser og tilskud og have ca. 13.000 kr. til rådighed hver måned, efter at skat og husleje er betalt.
Og et ægtepar med tre børn vil kunne modtage knap 411.000 kr. i samlede ydelser og tilskud og have et rådighedsbeløb på ca. 15.500 kr. om måneden, efter at skat og husleje er betalt.
For regeringen, som har som ambition, at færre skal være på offentlig forsørgelse og flere skal i beskæftigelse og forsørge sig selv, handler det jo også om, at forældrene, der kommer i job, kan være positive rollemodeller for deres børn.
Sophie Løhde (V), 2016-10-12:
Jeg kan ikke svare på, hvordan forholdene og lovene er i de seks lande, som spørgeren nævner, og slet ikke i en mundtlig besvarelse.
Jeg ved, at spørgsmålet om kommerciel ytringsfrihed og varemærker har været et af de store diskussionsemner i forbindelse med de pågældende landes beslutninger om at indføre neutrale cigaretpakker.
At fratage en i øvrigt lovlig industri sine lovlige varemærker er en stor beslutning, uanset hvilket produkt vi snakker om.
Og derfor tror jeg altså heller ikke, at det er den allernederste del af striben, der sådan vil gøre den helt store forskel i forhold til at indfri regeringens ambition om at få Danmarks første røgfri generation i 2030.
65 pct. af de nye pakker er dækket af billedadvarsler og tekstadvarsler, efter at vi har fået vedtaget vores lovforslag, som for nylig er trådt i kraft.
Jeg lægger bl.a. op til at få Folketingets opbakning til at ændre rygeloven, så eksempelvis elever på erhvervsskoler i lighed med elever på gymnasier ikke må ryge på skolens område.
Det håber jeg at Folketingets partier, herunder spørgerens eget parti, vil være med til.
Endelig kan man jo fristes til at spørge: Hvis spørgeren er så opsat på at få indført neutrale pakker og det skal fremstå, som om det er den store løsning på alle udfordringer, vi har på tobaksområdet, hvorfor var det så, at man ikke gjorde det i løbet af de 4 år, hvor man havde muligheden for at gøre det?
Søren Pind (V), 2016-10-12:
Jeg tror, jeg har sagt flere gange til Dansk Folkeparti, at jeg ikke bryder mig om at diskutere ansættelsesforhold i et åbent rum.
Jeg synes generelt set, at det er unfair over for de ansatte, vi har, og som vi alle sammen, også Folketinget, har et ansvar for.
Når det er sagt, er det klart, at situationen i Fyns Politi er beklagelig.
Der er i øjeblikket et arbejde i gang for at se, om skårene kan klinkes.
Det arbejde pågår i øjeblikket.
Og der er vi jo så heldigt stillet i Danmark, at vi har en god model, hvor fagbevægelsen og ledelsen, om jeg så må sige, arbejder sammen, og hvor ledelsesretten ligger hos ledelsen – og forhandlingerne ligger så mellem de to parter.
Det synes jeg er en god model, og jeg vil så frygtelig nødig forstyrre den.
Carsten Kudsk (DF), 2016-10-12:
Men ministeren må jo kunne forstå den frustration, det skaber, når vi har 600 politifolk, der melder så markant ud i forhold til det ledelsesproblem.
Man møder betjente, der får en melding om, at hvis ikke de accepterer de her forhold, må de jo bare køre taxa om natten.
Det, vi mener der er med politidirektøren, er jo, at politidirektøren ikke anerkender det ledelsesgrundlag, som blev indført af rigspolitichefen og Rigsadvokaten i forbindelse med reorganiseringen af Fyns Politi.
Hvad mener ministeren om, at vedkommende ikke anerkender det ledelsesgrundlag?
Søren Pind (V), 2016-10-12:
Jeg er helt med på, at det nu er nogle år siden, vi afskaffede lukkeloven, men det betyder dog ikke, at alle butikker har åbent hele tiden – det synes jeg alligevel ville være et hårdt krav.
Det er jo klart, at jeg som den Venstremand, jeg er, er optaget af, at vi fortsat har et decentralt politi i Danmark, men jeg er samtidig også optaget af, at vi har et effektivt politi, hvor politikredsens grænser ikke nødvendigvis sætter en grænse for, at man kan operere på tværs.
Vi har jo også oplevet, f.eks. i forbindelse med indbrud, at de her tværgående indsatsgrupper har en god virkning.
Så alt i balance.
Når man så dertil lægger det meget tunge pres, som jeg nævnte før der er på dansk politi, ja, så er vi for tiden både i forhold til at effektivisere, men også i forhold til det pres, der ligger på dansk politi, nødt til at foretage nogle prioriteringer, som jeg tror vi alle sammen synes er besværlige.
Carsten Kudsk (DF), 2016-10-12:
Folk forbinder jo ordet politibutik med noget, der er åbent.
Og når man sender et signal om, at man kan lukke Middelfart, Assens og Nyborg politistationer og erstatte dem med politibutikker, så vil jeg jo godt spørge ministeren: Hvad betragter ministeren som en politibutik?
Søren Pind (V), 2016-10-12:
I det korps, som dansk politi i øjeblikket er, er der rigtig mange mennesker, som overvejer en lang række forskellige ting.
Jeg får en del personlige henvendelser fra dem, bl.a. på grund af det pres, som er på grænsen, terrorbevogtning og meget andet.
Virkeligheden er, at vi politikere jo har taget 12 pct. ud af den danske politistyrke og bedt dem om at udføre opgaver, som ikke før blev udført.
Det er klart, at det lægger et kæmpe pres på hele vores organisation.
Derfor er der en række forskellige overvejelser hos en lang række forskellige mennesker om, hvordan og hvorledes de har det med at være i dansk politi.
Det være sagt, så har jeg jo også svaret på det forrige spørgsmål, at det her er en uheldig situation, som der i øjeblikket forsøges at råde bod på.
Carsten Kudsk (DF), 2016-10-12:
Spørgsmålet lyder: Giver det anledning til overvejelser for ministeren, at Fyns Politis stabschef, økonomichefen og en projektkoordinator har søgt nye job, at chefpolitiinspektøren stopper og går på pension før planlagt, at ledere søger væk, og at politifolk direkte melder ud, at de også har planer om at søge væk?
Giver det ikke anledning til overvejelser hos ministeren?
Giver det anledning til overvejelser for ministeren, at Fyns Politis stabschef, økonomichefen og en projektkoordinator har søgt nye job, at chefpolitiinspektøren stopper og går på pension før planlagt, og at ledere søger væk?
Søren Pind (V), 2016-10-12:
Men der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at den situation, der er på Fyn, er uheldig.
Heldigvis er der så også kræfter, der prøver på at løse det, og det synes jeg vi skal afvente.
Carsten Kudsk (DF), 2016-10-12:
Men det synes jeg også er en positiv tilbagemelding, som man fra Justitsministeriets side prøver at komme med.
For det er jo fuldstændig vanvittigt, at vi har nogle betjente, der melder så markant ud.
Man er i gang med en stor rekonstruktion, man er i gang med at få nogle store ting til at lykkes, og hvis man aftaler et ledelsesgrundlag, som man føler at den pågældende politidirektør ikke efterlever, må det da også give nogle tanker hos ministeren, altså når vedkommende på et møde eller andre steder står og siger til medarbejderne: Det accepterer jeg ikke.
Søren Pind (V), 2016-10-12:
Det er klart, at det her er en besværlig og uheldig situation.
Vi beder rigtig mange mennesker om at påtage sig mere, end man umiddelbart ville kunne bære i en almindelig dagligdag.
Så selvfølgelig havde alle parter gerne været den her situation foruden.
Det, jeg hæfter mig ved, er, at nu søger nogle at løse den, og det krydser jeg fingre for sker.
Jeg tror, det bliver besværligt, hvis det bliver underlagt politiske slagsmål.
Jeg mener sådan set bare meget enkelt – og det er min generelle oplevelse med dansk politi – at det at diskutere det personalemæssige offentligt ikke gavner ret mange, uanset om det gælder høj eller lav i politiet.
Carsten Kudsk (DF), 2016-10-12:
Men som jeg prøver at forklare ministeren, skaber det jo også en stor frygt i befolkningen, når der kommer sådan en diskussion.
For når 600 mennesker – altså 600 politibetjente, som vi er glade for skaber tryghed i Danmark hver dag; som vi er rigtig glade for står nede ved grænsen; og som skal føle, at de hver dag kan gå på arbejde og sige: Hvor er det fantastisk at komme på arbejde – melder markant ud og ovenikøbet gør det i pressen, så må ministeren da også tænke, at det er ravruskende galt.
For det er vel ikke noget, ministeren har været ude for før?
Søren Pind (V), 2016-10-12:
Det, jeg har hæftet mig ved, er, at direktøren nu har tilkendegivet, at hun lytter til den kritik, som er blevet rejst, vedrørende det lokale samarbejde, og at der nu er taget et initiativ til en dialog.
Den må vi så se hvor fører hen.
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Tak for det.
Mener ministeren, at der kan være særlige udfordringer i forhold til de 152 borgere og deres børn, der pr. 1. oktober 2016 får nedsat deres økonomiske støtte som følge af kontanthjælpsloftet på Bornholm?
Benny Engelbrecht (S), 2016-10-12:
Tak for svaret, eller hvad vi nu skal kalde det.
Jeg noterer mig selvfølgelig, at finansministeren indledningsvis improviserede over sit manuskript for at forklare, hvorfor han anvender manuskript til at svare.
Tak for det.
Jeg bliver så også nødt til at gøre klart opmærksom på, at når finansministeren i det foregående spørgsmål ikke ønskede at forholde sig til, hvorvidt der er et officielt notat i Finansministeriet, så antager jeg og kan kun antage, at det skyldes, at der ikke findes et sådant officielt notat, men at det eneste, der er udarbejdet, er en enkelt powerpointside, som er sendt til dagbladet Politikens journalist.
Det eneste finansministerielle svar, der findes på skrift på nuværende tidspunkt, er derfor ministerens eget svar på spørgsmål nr. 559, hvoraf det fremgår, at baseret på de oplyste forudsætninger indgår der i 2025-finansieringen 40,5 mia. kr., mens der tilsvarende foreslås prioriteringer for 40,5 mia. kr.
Virkningen på den strukturelle saldo i 2025 er således neutral.
Det er altså det svar, der er givet af Finansministeriet og finansministeren selv i forhold til »Stol på Danmark«.
Det er bare for at slå det fast en gang for alle.
Så vil jeg gå over til Togfonden DK.
Når ministeren har den antagelse, at man er nødt til at opfinde et så højt tal som overhovedet muligt, og dermed ser bort fra den udmøntningsplan, som et bredt flertal af partier i Folketinget er blevet enige om, kan ministeren så bekræfte, at det direkte strider imod det svar, som ministeren selv har afgivet i forbindelse med finansloven på spørgsmål nr. 3?
Den præcise udmøntningsprofil har flertallet bag Togfonden DK i øvrigt i sinde at stille et eventuelt ændringsforslag til, hvis ikke regeringen i finansloven imødekommer de ønsker, der er fra et flertal i Folketinget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-10-12:
Når jeg bruger et manuskript, er det jo et bevis på, at vi tager tingene alvorligt og virkelig er meget omhyggelige, og at når vi fremlægger noget, er det ikke bare noget, vi slynger ud.
Socialdemokratiets udspil rejser en række spørgsmål om, hvordan initiativer og finansiering hænger sammen i de enkelte år frem mod 2025.
Det gælder bl.a. profilen for gennemførelsen af alle togfondsprojekterne.
Det fremgår af »Stol på Danmark« – det er Socialdemokratiets oplæg – at alle projekterne skal gennemføres.
Hvis det antages, at projekterne gennemføres med den oprindelig forudsatte afløbsprofil, indebærer det merudgifter på 2 mia. kr. i 2020 i forhold til indbudgettering af Togfonden DK.
Denne merudgift vil skulle finansieres inden for det eksisterende råderum.
Hvis det lægges til grund, at de såkaldte fase 1-togfondsprojekter gennemføres, vil det indebære en merudgift på 300 mio. kr. i 2020 i forhold til regeringens finanslovsforslag.
Aftalen indeholder imidlertid kun konkret prioritering af en del af togfondsprojekterne svarende til de her 13,5 mia. kr., og det fremgår så af aftalen, at man skal mødes igen i 2019 for at drøfte udformningen.
Det er sådan set det centrale, hr. Benny Engelbrecht, at uanset hvilke antagelser man lægger til grund om afløbsprofilen, koster det jo i alt 27 mia. kr. at gennemføre alle togfondsprojekterne.
Og det er bemærkelsesværdigt, at Socialdemokratiets plan slet ikke adresserer, hvordan den kæmperegning skal håndteres.
Benny Engelbrecht (S), 2016-10-12:
Jeg læser spørgsmålet op: Mener ministeren, at det er normal praksis i Finansministeriet, at man i beregninger af andre partiers politik laver direkte forkerte antagelser, som da ministeren i Politiken den 27. september 2016 påstod, at Togfonden DK ikke skulle gennemføres efter den nye aftale om Togfonden DK?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-10-12:
Det kan godt være, hr. Benny Engelbrecht, at vi kan snakke frem og tilbage, men det er jo helt almindelig praksis, at en minister spørger sit ministerium: Er det her realistisk politik?
Så svarer ministeriet: Vi kan slet ikke se, at Socialdemokratiet har lagt nogle antagelser ind i det her regnestykke.
De har 40 mia. kr., og de skriver, at selvfølgelig passer det regnestykke.
Det er jo logik, ellers ville man forsynde sig helt voldsomt.
Men spørgsmålet er: Er det realistisk?
Er pengene der?
Er pengene der i 2017, i 2018, i 2019, i 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025?
Der har Benny Engelbrecht valgt at sige: Vi interesserer os kun for 2025.
Altså, undskyld mig, det må simpelt hen være naturligt, at man laver det regnestykke, og det er jo det regnestykke, der har været omtalt i Politiken.
Jeg vil bare sige, hr. Benny Engelbrecht, at når vi lægger nogle antagelser til grund, er det jo, fordi Socialdemokratiet ikke selv i deres plan redegør for, hvad det er for nogle antagelser, der skal være.
Man kunne jo f.eks. have skrevet, at der er en aftale af en eller anden dato, som nogle har indgået, om den der togfond.
Hvorfor skriver man ikke det i oplægget?
For så at vende tilbage til første omgang vil jeg sige, at jeg har kigget lidt i, hvordan den socialdemokratiske regering og finansminister Bjarne Corydon besvarede spørgsmål om andre partiers beregninger.
Jeg kan forstå, at hr. Benny Engelbrecht er af den faste overbevisning, at der ikke blev lagt nogen antagelser ind.
Men jeg vil i næste omgang redegøre for over for hr. Benny Engelbrecht, at de metoder, som den tidligere regering anvendte, er nøjagtig de samme metoder, som den her regering anvender.
Jamen hør nu her, hr. Engelbrecht: Altså, jeg synes jo, at det er helt rimeligt at antage, at Socialdemokratiets prioriteringer skal finansieres af råderummet nu, hvor hr. Engelbrecht og Socialdemokratiet ikke selv lægger præmisserne frem eller anviser en konkret finansiering.
Derfor har vi jo været nødt til at lægge nogle antagelser ind i det her regnestykke, og hvis Socialdemokratiet er uenig i de antagelser, vi har lagt ind, og som vi har redegjort for, så fortæl, hvordan det hænger sammen.
Fortæl, hvordan det finansieres.
Det er jo sådan set bare det, vi beder om.
Socialdemokratiet fremlægger en række ønsker og kommer med en bemærkning om, at det hele er finansieret af råderummet, men enhver idiot kan se, at det ikke hænger sammen.
Benny Engelbrecht (S), 2016-10-12:
Jeg starter med at stille et oplæst spørgsmål, som finansministeren vælger ikke at svare på i sit forberedte svar.
Så stiller jeg en række spørgsmål i de 2 minutter, jeg har til rådighed.
Jeg føler ærlig talt, at finansministeren holder os en lille smule for nar.
Så lad os bare nøjes med det ene spørgsmål: Findes der eller findes der ikke et officielt notat i Finansministeriet, som ligger til grund for de udtalelser, som blev givet til Politiken?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-10-12:
Med Socialdemokratiets gentagne spørgsmål om proces forsøger man jo at komme uden om den kendsgerning, at vi stadig mangler svar på, hvordan Socialdemokratiets prioriteringer finansieres på den kortere bane.
Hvis Socialdemokratiet virkelig ønsker en realvækst i det offentlige forbrug på 0,6 pct. årligt frem mod 2020, er der altså kun omkring 1 mia. kr. tilbage til alle andre politiske prioriteringer og de bundne opgaver, vi skal løse i fællesskab, og det er jo slet ikke nok.
Socialdemokratiet skylder svar på en lang række spørgsmål.
Lad mig bare nævne fem eksempler: Hvordan ønsker Socialdemokratiet at finansiere et nyt PSO-system?
Hvordan vil Socialdemokratiet løse den investeringsudfordring på 5 mia. kr. frem mod 2020, som blev skabt, da de selv sad i regering?
Der mangler centrale svar.
Benny Engelbrecht (S), 2016-10-12:
Man kan først og fremmest undre sig over, at regeringen finder anledning til at indkalde til forhandlinger om dansk økonomi frem til 2025 og derefter begynder at gå op i at kigge på andre årstal, altså f.eks. 2020.
I princippet kunne ministeren jo have valgt at lave et nedslagspunkt i 2018 eller 2022 for den sags skyld, og man kunne eksempelvis også have anvendt antagelser, som var korrekte.
Man må vel konstatere, og det går jeg ud fra at ministeren kan bekræfte, at når der eksempelvis er anvendt nogle forudsætninger om Togfonden DK, er det antagelser, som ikke bygger på de tilgængelige oplysninger, der f.eks. allerede forefindes i Finansministeriet.
Jeg vil også gerne bede ministeren om at bekræfte, at det er sådan, at Finansministeriet også har kigget på Socialdemokratiets forhandlingsoplæg »Stol på Danmark« i 2025-perspektivet, og at man der finder, at der er balance – jeg gentager: balance – i tingene i 2025.
Altså med andre ord: Det, som regeringen gerne vil forhandle med Socialdemokratiet og – må man antage – andre partier her i Folketinget om, er, at der faktisk er balance i forhold til det, som er vores forhandlingsudspil.
Ud over det skal jeg sådan set bare bede ministeren om – nu, vi er i gang – lige at forklare, om det er sådan, at der findes et officielt notat udarbejdet af Finansministeriet på Finansministeriets officielle brevpapir om den beregning med de forudsætninger, som ministeren har fundet betimeligt at regne på.
Findes der et sådant notat?
Vi har spurgt om det i Finansudvalget, og vi har bedt om at få det sendt over, og det er ikke kommet frem endnu.
Så det må vel være meget betimeligt at spørge: Er det, fordi der simpelt hen ikke findes et sådan officielt notat?
Nu spørger jeg en gang til: Er der udarbejdet et officielt notat i Finansministeriet på baggrund af de antagelser, som finansministeren selv har opfundet?
Er der et sådant notat skrevet på Finansministeriets brevpapir, som kan udleveres til Folketinget – ja eller nej?
I modsætning til den nuværende minister kunne den tidligere finansminister i hvert fald finde ud af at oversende officielle svar, officielle notater, hvoraf det fremgik, hvordan man var nået frem til de konklusioner.
Det, jeg må antage, er, at det eneste, der ligger til grund for artiklen og ministerens udtalelser til dagbladet Politiken, er en tilfældig powerpointpræsentation, som ikke er udstyret med et officielt bagvedliggende notat, for ellers havde ministeren jo sagt, at et sådant notat fandtes, og at et sådant notat kunne oversendes til Finansudvalget.
Vi kan ikke antage andet end det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2016-10-12:
Her fik jeg jo da i hvert fald ikke svar på mit spørgsmål.
For spørgsmålet gik på, om de her fem lande – og det er altså fem EU-lande eller EØS-lande – har kompromitteret tobaksindustriens kommercielle ytringsfrihed.
Det svarede ministeren ikke på.
Årsagen til, at jeg rejser det her spørgsmål i Folketingssalen i dag, er jo, at jeg havde indkaldt sundheds- og ældreministeren til et samråd om rygning den 27. september, hvor ministeren kom ret voldsomt op af stolen over, at vi taler om at indføre neutrale cigaretpakker i Danmark – det er Socialdemokraternes holdning, og det foreslog vi i foråret – hvilket de her fem lande, jeg nævner, allerede har gjort.
Og der fik ministeren det til at fremstå, som om det var et spørgsmål om at kompromittere deres kommercielle ytringsfrihed.
Og derfor er det her jo dybt interessant.
For her tror jeg godt der kan snige sig en meget ideologisk forskel ind: at ministeren altså taler om at beskytte tobaksindustriens kommercielle ytringsfrihed frem for at kæmpe danskernes sundhedssag og fremme forebyggelsen.
Grunden til, at de her fem EU-lande eller EØS-lande har indført neutrale pakker, er jo, at der er dokumentation for, at det virker.
Det virker især over for unge mennesker, som vi vel politisk bærer et helt særligt ansvar over for.
Lea Wermelin (S), 2016-10-12:
Det er jo en alvorlig sag, og det er også derfor, hele den her landbrugspakke har fyldt så enormt meget.
Det har den, fordi vi er bekymrede for de store påvirkninger og konsekvenser, som den landbrugspakke, som man fra blå bloks side har valgt at gennemføre, har både for vores miljø og vores drikkevand.
Det er så også det, vi gerne vil diskutere med ministeren i dag.
Jeg ved godt, at ministerens parti også tidligere har set lidt stort på, hvad det var, eksperterne sagde om kvælstofudledning og de konsekvenser, det ville have.
Men nu står vi med nogle eksperter her, som er de førende eksperter herhjemme i nitrat i grundvandet.
Og det er jo hverken min kollega, den socialdemokratiske miljøordfører, eller mig, der påstår det.
Det er faktisk de førende eksperter herhjemme i Danmark, som siger, at det her vil få en betydning.
Og Birgitte Hansen siger netop, at hvis vi kun talte promille, ville det formentlig ikke få betydning, men 9-10 pct. er faktisk en vis størrelsesorden.
Hvad er ministerens svar på det?
Tager de eksperter fejl?
Esben Lunde Larsen (V), 2016-10-12:
Tak for det, også selv om spørgeren jo reelt set bevæger sig over i det næste spørgsmål, som handler om GEUS – og hvor det første spørgsmål ikke handler om GEUS.
Men lad mig alligevel svare, men jeg kommer så til at gentage noget af det under det næste spørgsmål.
Som en del af fødevare- og landbrugspakken har vi iværksat de kompenserende indsatser til at beskytte grundvandet.
De kompenserende indsatser er aftalt i fødevare- og landbrugspakken, og for mere præcist at kunne vurdere den mulige påvirkning for hver enkelt grundvandsforekomst har vi anmodet GEUS om at gennemføre et modelprojekt.
Formålet med det er at opnå et solidt vidensgrundlag om kompensationsbehovet som følge af de ændrede gødningsnormer.
Resultaterne af det projekt forventes klar til offentliggørelse i det her efterår.
Jeg har en klar forventning om, at med bl.a. efterafgrødeordningerne opnår vi de miljømål, vi skal.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-10-12:
Jeg vil gerne bede ministeren om helt konkret at forholde sig til den kritik, der er blevet fremsat af GEUS.
Eksempelvis siger Birgitte Hansen, der er seniorforsker ved GEUS, i Berlingske: »Vi ved, at landbrugspakken vil føre til øget kvælstof på markerne.
Dermed er der risiko for, at nitratindholdet i grundvandet vil stige, fordi de såkaldt kollektive indsatser ikke er kommet rigtigt i gang.
Derfor vil der være nogle år, hvor der er en reel risiko for, at vi får mere nitrat i vores grundvand« .
Jeg vil gerne bede ministeren om at forholde sig til den kritik, nemlig det forhold, at der er forskel på, hvornår man udleder, og hvornår man så iværksætter tiltag, der kan begrænse nitratforureningen.