Jakob Sølvhøj (EL), 2018-04-06:
Forslaget her er en revideret genfremsættelse af et lignende forslag, som Alternativet fremsatte i sidste folketingsår.
Vi kunne støtte det forslag, der blev fremsat i sidste folketingsår, og vi kan også støtte forslaget i den udformning, som det har i dag.
Man kan jo sige, at siden vi sidst drøftede Alternativets forslag her i salen, er det blevet endnu mere åbenlyst, hvor vigtigt det er, at alle børn og unge får en meget klar forståelse af, hvor betydningsfuldt det er at have en god digital adfærd, og at alle forstår, hvor ekstremt alvorlige konsekvenser det kan have, hvis man ikke kan gennemskue det grænseoverskridende og krænkende i den adfærd, man har på nettet over for andre unge, hvad enten det gælder på de sociale medier, eller det gælder på andre dele af nettet.
Det har først og fremmest ekstremt alvorlige konsekvenser for de børn, der krænkes, men det er jo blevet så åbenlyst med den retssag, der har været, at det også har ekstremt voldsomme konsekvenser for de unge, der krænker.
Og derfor kan man sige, at både fra de manges perspektiv og fra den enkeltes perspektiv er det her utrolig alvorligt.
Mange vil sige, at familierne har et stort ansvar for at sikre, at deres unger kommer hjemmefra med en stærk etisk og moralsk ballast.
Men uddannelsessystemet har også en stor rolle at spille, og lige præcis på det her område synes jeg faktisk, det er ret åbenlyst at se, at her kan det for rigtig mange familier være vanskeligt at give sine unger den nødvendige ballast med.
Og der ligger også det helt særlige i uddannelsessystemets muligheder, at man ikke bare formidler det som en en til en-formidling og en envejskommunikation, men at man her kan inddrage alle de andre unge.
Man kan inddrage fællesskaberne, man kan få den kollektive diskussion blandt de unge.
Og jeg tror, at hvis man ikke har den fælles debat, kommer vi ikke langt nok.
Envejskommunikation er ikke løsningen på det her, det er dialogen og den fælles debat de unge imellem sammen med ansvarsfulde voksne.
For der er ingen grund til at yppe kiv i sager, hvor vi er enige.
Jeg synes, at de tal, som også fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, antyder, at helt åben er den dør, vi er ved at løbe ind, altså ikke.
Jeg tror, der er mere at gøre.
Jeg synes, forslaget her har en god udformning.
Jeg vil ikke sige, at jeg kan huske det, men jeg noterede, hvad jeg sagde, sidst vi behandlede det, og jeg havde der nogle bemærkninger om, hvor vigtigt det var, at det ikke var en one size fits all-model, vi lagde ud over uddannelsesinstitutionerne, og hvor vigtigt det var, at vi gav åbne rammer.
Var man det, ville vi nok også have været betænkelige.
Jeg synes faktisk, man gør lige præcis det, der efterspørges, nemlig at man helt åbent lægger det op til uddannelsesinstitutionen at finde de rigtige former.
Så jeg synes, det er et godt forslag, og da der tilsyneladende er bred enighed – og sådan hører jeg det egentlig her i salen – om, at der skal gøres noget, så kunne vi måske komme videre med det her i fællesskab.
Jeg tror ikke, det er et af de steder, hvor vi har behov for en stor politisk konfrontation, men hvor vi prøver at løse nogle opgaver i fællesskab, som egentlig er helt åbenlyse for alle.