Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Tak, formand.
Og tak til justitsministeren for sin fyldige besvarelse og for at rejse de dilemmaer, som der helt åbenlyst er.
Enhver har lov til at ytre sig under ansvar for domstolene.
Det er vist sådan, grundlovens § 77 er formuleret, og det er i virkeligheden en enorm tillidserklæring til Folketinget og til folkestyret, fordi principielt – jeg tror kun, det er professor Peter Germer, der har problematiseret det – giver det jo meget vide rammer for, hvad Folketinget i virkeligheden så kan kriminalisere.
Vi kan selvfølgelig diskutere forskellige delelementer, det gør vi ved givne lejligheder, § 266 b især, blasfemibestemmelsen, også igennem mange år, men helt grundlæggende er vi jo i Folketinget i vidt omfang enige om, at ytringsfriheden som en værdi skal der værnes om.
Spørgsmålet er så, hvordan man laver den her færdselslov for ytringsfriheden bl.a. på de sociale medier, og der er jo hele jurisdiktionspørgsmålet, for hvor skal loven egentlig vedtages?
Hvis vi tager Facebook, som jeg mener er noteret på børsen i Dublin, er det så irerne, vi skal have fat i, eller kan vi gøre det i Danmark?
Er der tale om en injurie?
Er der tale om en krænkelse?
Eller hvad er det for en bestemmelse?
Det er ikke sikkert, at vi i virkeligheden har brug for nye love, men måske har vi brug for nye vejledninger til, hvordan vi bruger de eksisterende love i det nye univers, som internettet jo altså er, og det er det dilemma, som vi meget gerne vil have nogle svar på.
Nu siger ministeren, at det er en kliché, at ministeren fortæller, han er i arbejdstøjet, og så kan jeg replicere med en anden kliché og sige, at vi meget gerne vil have noget hurtigt.
For sådan er det jo.
Folketinget vil altid gerne have tingene lige et par sekunder før ministeren.
Men nu har ministeren jo tidligere koketteret med, at det at være politiker betyder, at man tænker de tanker, som vælgerne måtte tænke på et senere tidspunkt, inden de selv har tænkt dem, og derfor kunne det være, at ministeren også kunne overtales til at levere til Folketinget, inden Folketingets tålmodighed er udløbet.
Sagen her er vigtig, for det handler jo grundlæggende om tilliden til hinanden og til samfundet og til institutionerne, og uden den tillid kan man ikke have et demokrati.
Demokrati er jo en utrolig generøs livsindstilling, hvor man tror på, at naboen vil indrømme en den samme ret, som man selv har, uanset om det er naboens foretrukne politiker eller ens egen foretrukne politiker, som vinder et folketingsvalg, og det kan kun lade sig gøre, hvis man har tillid til hinanden og til systemet.
Så derfor er det her blottet for enhver polemik.
Det er virkelig, minister, noget, der haster.
Derfor vil jeg også have det privilegium på vegne af – og nu håber jeg, at jeg husker alle – Socialdemokratiet, Venstre, Dansk Folkeparti, Konservative Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre, Nye Borgerlige og Enhedslisten at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at sociale medier spiller en stadig større rolle i hverdagen hos de fleste danskere, og at de uden tvivl har en række positive egenskaber, som er fremmende for den offentlige debat, herunder at gøre afstande mellem folkevalgte og vælgere mindre.
Folketinget bemærker, at dette er en udfordring, der i sidste ende har potentiale til at udgøre en alvorlig trussel mod vores demokrati og samfundsmodel.
Det kalder derfor på handling og formentlig regulering, hvorfor Folketinget forventer, at regeringen følger området nøje – også med henblik på rettidigt at træffe de nødvendige foranstaltninger.«
Tak, formand.
Jeg kan ikke helt få øje på i straffeloven, hvad det skulle være for bestemmelser, der kriminaliserer det, vi kalder deepfakes, altså som i det eksempel med hr. Peter Kofod – bortset fra hvis det er en injurie, altså at man påstår, at nogen har sagt noget, som vedkommende ikke har sagt.
Så skal vi være ude i en eller anden form for ringeagtsytring eller sådan noget i den stil.
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstår hr. Ole Birk Olesens aversion imod regulering overhovedet.
Altså, Tommy Robinson kan man selvfølgelig diskutere.
Jeg synes, det er ret vildt, som Facebook har en politisk tilgang til at censurere.
Hr. Ole Birk Olesen nævner f.eks. ting fra den ekstreme venstrefløj.
Der er en navngiven person – jeg kan ikke lige huske, hvem der er – som siger nogle helt skøre ting.
Det får jo lov til at stå på Facebook, hvorimod hvis en højreorienteret siger noget, som hverken er truende eller andet, så kan det blive fjernet.
Det er jo den urimelighed, som virker underlig.
Men vi har jo masser af regulering – medieansvarsloven, som er en lov, injurieloven, som er en lov osv. – som sætter en form for retning på, hvad det er, vi gerne vil have.
Det kan jeg ikke forestille mig at hr. Ole Birk Olesen er imod.