Martin Lidegaard (RV), 2019-02-05:
Mange tak, hr. formand.
Lad mig starte med at takke Enhedslisten for at have bragt det her beslutningsforslag op.
Vi kan ikke støtte det.
Vi er jo med i den forligskreds, hvor man sidder og forhandler de her ting, og er derfor også belastet af en viden og historik i det.
Men vi synes, at beslutningsforslaget – kan man sige – rejser en principielt vigtig debat, som også egner sig til at blive taget, sådan så alle kan følge med i den.
Vi synes ikke, det er helt så enkelt, som Enhedslisten lægger det frem, men vi synes, det er tæt på – lad mig sige det sådan.
Altså, vi har også en meget stor forkærlighed for hele den forbrugerejede tradition i den danske energisektor.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som flere har påpeget, at vi i dag har en stærk regulering af den samlede sektor, der sikrer, at man ikke bare kan malke de her net efter forgodtbefindende.
Man kan ikke bare investere efter forgodtbefindende, og man har en indtægtsrammeregulering, der i og for sig er rimelig nidkær og detaljeret.
Men den er også besværlig, og den er også bureaukratisk, og der er også en skønhed i, at det her naturlige monopol er ejet af forbrugerne og dermed også beskyttet af forbrugerne selv.
Det kan vi sagtens se.
Det har vi i mit parti en lang historisk tradition for, og derfor så vi også gerne, at det hele munder ud i, at vi bevarer den forbrugerejede tilgang, i modsætning til i dag, kan man sige, når nu Radius bliver afhændet.
Det er der mange ting der taler for.
Det er jo helt legitimt, at Ørsted ønsker at sælge Radius.
De stakkels kunder skal jo ikke være gidsler i et selskab, der ikke ønsker at have dem.
Radius har, tror jeg – som verdens største havvindmølleselskab, der har drevet den udvikling markant frem til gavn og glæde for os alle sammen og for klimaet, og hvor der for alvor er kommet kapital bag en stærk udbygning af grøn energi – et ønske om at koncentrere sig brandmæssigt, managementmæssigt og kapitalmæssigt om den opgave.
Det bifalder vi sådan set som en rigtig god idé.
Man kan jo sige det sådan, at vi har drevet det så vidt med den grønne omstilling, at det at få produceret vindenergi i dag meget snart foregår på hundrede procent markedsvilkår, kan man sige, fordi det simpelt hen er den billigste energiform, der er.
Det næste store skridt er jo, at forbruget af vindenergi og anvendelsen af vind bliver meget mere dynamisk, herunder anvendelsen af nettene, som jo har en kapacitet, der er forholdsvis begrænset, medmindre vi finder en mere intelligent måde at udnytte det på og laver nye former for kundetilbud, hvor man i højere grad får styret sit elforbrug og dermed belastningen af nettet for at kunne tage hånd om den fluktuerende energi.
Det er jo noget, som man ikke kun arbejder med i Danmark.
Man arbejder også med det i Sverige og i flere af de andre europæiske lande, og der er faktisk nogle af pensionsselskaberne, der her har vist sig interesserede, som har arbejdet med den form for markedsudvikling på nettene til gavn for både kunder og grøn omstilling osv., men selvfølgelig også i et forretningsøjemed.
Derfor kunne vi også godt se nogle perspektiver i konsortier, hvor man havde et forbrugerejet selskab i spidsen og så nogle med erfaringer fra andre landes grønne omstillinger på de her områder med.
Det er bare for at sige, at der godt kan være forskellige hensyn og derfor også forskellige mulige løsninger på, hvordan det her kan ende godt, sådan at vi kan blive betrygget i, at nettet ligger et trygt sted, også sikkerhedspolitisk og forsyningssikkerhedsmæssigt – og jeg tror, vi helt deler Enhedslistens intention på det område – men at vi samtidig også får nogle nye aktører ind, der kan være med til at udvikle hele det danske elnet og -system.
Ikke bare som en stor malkeko, havde jeg nær sagt, men også, fordi der kan være brug for at få udviklet hele det danske distributionssystem.
Vi er jo enige om, at transmissionsnettet og de regionale net ligger i Energinet.dk, og at de skal fortsætte med at ligge der.