Inger Støjberg (V), 2016-11-17:
Tak for det.
Og tak for de mange indlæg her i dag.
Det er jo ikke lige præcis det her lovforslag, der har været mest debat om, men jeg vil lige sige et par ord alligevel, for formålet med L 50 er jo at udmønte den del af aftalen, som regeringen, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti indgik den 31. maj i år.
Den aftale vedrører initiativer rettet mod religiøse forkyndere, som i deres virke prædiker mod og søger at modarbejde danske love og værdier som frihed og demokrati. Lovforslaget, som vi behandler i dag, er således et af flere initiativer, der skal imødegå, at visse religiøse forkyndere forsøger at undergrave vores demokrati og de grundlæggende friheds- og menneskerettigheder, som vores samfund er baseret på.
Vi skal ikke acceptere, at personer her i landet udviser en adfærd, der er i strid med de værdier og rettigheder, som vores samfund bygger på.
Det forslag, vi så behandler her i dag, vedrører den del af aftalen, der angår dels afgivelse af en løfteerklæring om overholdelse af dansk lovgivning og dels deltagelse i et kursus i dansk familieret, frihed og folkestyre som betingelse for opholdstilladelse som religiøs forkynder.
Lovforslaget skal jo ses i sammenhæng med det lovforslag, som min kollega, kirkeministeren, netop har redegjort for.
Lovforslaget om ændring af udlændingeloven betyder altså for det første, at opholdstilladelsen til religiøse forkyndere fremover skal betinges af, at den pågældende underskriver en løfteerklæring om sit virke og om at ville overholde dansk lovgivning.
I nogle af de modtagne høringssvar fra høringsparterne er der givet udtryk for en bekymring for, om afgivelsen af løfteerklæringen begrænser ytrings- og religionsfriheden.
Jeg vil godt understrege, at lovforslaget intet har at gøre med ytringsfriheden eller religionsfriheden.
Regeringen ønsker med lovforslaget at sende et klart signal om, at ønsker man at opholde sig i Danmark med henblik på at give religiøs vejledning og rådgive borgere, skal det altså ske i overensstemmelse med dansk lovgivning.
F.eks. er det strafbart at tilskynde til forbrydelser eller offentligt at billige forbrydelser mod statens sikkerhed.
For det andet betyder lovforslaget, at forlængelse af den opholdstilladelse, som man har som religiøs forkynder, fremover skal betinges af, at udlændingen har gennemført et obligatorisk kursus i dansk familieret, frihed og folkestyre.
I dag er forlængelsen af opholdstilladelsen til religiøse forkyndere bl.a. betinget af, at den pågældende består en indvandringsprøve.
Indvandringsprøven består af en prøve i dansk og en prøve i danske samfundsforhold.
Forlængelsen er også betinget af, at udlændingen inden for 6 måneder har gennemført et undervisningsforløb om dansk familieret.
Dette gælder dog kun, hvis udlændingen som led i sit virke foretager vielser.
Det nye kursus skal så erstatte kurset i dansk familieret.
Kurset udvides således fra kun at omfatte dansk familieret til også at omhandle frihed og folkestyre.
Endvidere vil det nye kursus gælde for alle religiøse forkyndere, der søger om forlængelse af opholdstilladelse, og ikke kun dem, der foretager vielser.
Hensigten med kurset er, at religiøse forkyndere får et indblik i og en forståelse for dansk familieret, frihed og folkestyre, så de har de rigtige forudsætninger for at kunne rådgive og vejlede deres menigheder i overensstemmelse med dansk ret.
Forslagsstillerne har foreslået, at der indføres et forbud mod i det offentlige rum at maskere sig og bære heldækkende beklædning, der har til formål at skjule ansigtet.
Debatten om indførelse af et forbud mod heldækkende beklædning som f.eks. burka og niqab er som bekendt ikke en ny debat, og forslaget er ikke nyt, men har faktisk været drøftet tidligere.
I vores tidligere regeringsperiode tilbage i 2010 meldte regeringen klart ud, hvilke krav man med fuld ret kan stille som privat og offentlig arbejdsgiver og som leder af en skole og en uddannelsesinstitution.
Vi fik også gennemført lovgivning, så man kan straffes med fængsel i op til 4 år, hvis man tvinger nogen til at bære burka eller niqab, og vi fik præciseret, at man ikke kan møde tilhyllet som vidne.
Når det er sagt, er jeg enig med forslagsstillerne i, at det også – også set i lyset af de afsløringer, der kom for dagen i TV 2-udsendelsen »Moskeerne bag sløret« – er på sin plads igen at overveje, om vi har de rette tiltag på plads til at stå imod de kræfter, der ikke vil Danmark.
Det er de kræfter, som ikke vil ligestilling, men f.eks. mener, at en kvinde skal iføre sig en burka og i øvrigt jo også blive inden for lejlighedens fire vægge.
Justitsministeriet vurderer, at det vil være muligt at indføre et generelt forbud i en eller anden form, som det udtrykkes, imod maskering og ansigtstildækkende beklædning, hvis nogle bestemte forudsætninger er opfyldt.
Det vil f.eks. forudsætte, at forbuddet skal varetage et anerkendelsesværdigt formål; at forbuddet ikke må være udformet på en måde, der udgør diskrimination på grund af trosbekendelse eller diskrimination på grund af forhold, der er så nøje forbundet med trosbekendelsen, at resultatet faktisk bliver det samme.
Det er tilsvarende den vurdering, som blev drøftet tilbage i november 2014 under førstebehandlingen af det, der dengang hed B 10, hvor den daværende justitsminister også redegjorde for Justitsministeriets juridiske vurdering.
Det betyder, at realiteten i vores drøftelser i dag er en politisk debat om, hvorvidt et generelt forbud så er den rigtige vej at gå.
Det skal vi bevare, og det skal vi værne om.
Når jeg så ser en person iført burka eller niqab, ser jeg ikke en kvinde.
Jeg ser helt ærligt en underkuet og sørgelig eksistens, som er indhyllet i et åndeligt og materielt mørke.
Og jeg ser burkaen som et udtryk for, at man ikke vil Danmark, og at man ikke vil vore værdier og vor kultur.
Jeg deler fuldt ud forslagsstillernes synspunkt om, at det i dansk kultur er afgørende for vores omgang med hinanden, at vi rent faktisk kan se hinandens ansigter.
Det er ganske enkelt forudsætningen for en ligeværdig dialog.
Målet er vi altså helt enige om.
Vi skal gøre op med den kvindefjendskhed og den modkultur, som vi ser, og som burkaen er et udtryk for.
Regeringen lægger afgørende vægt på hensynet til den personlige frihed, herunder retten til selv at bestemme, hvordan man vil klæde sig.
En så grundlæggende frihedsrettighed skal burkaen ikke få os til at give køb på.
Vi vil i stedet for åbent konfrontere mørke ideologier.
Så vil jeg også kraftigt opfordre relevante aktører som f.eks. skoleledere, arbejdsgivere og kommunale repræsentanter til at bruge de gældende regler, herunder ledelsesretten, til netop at sige fra over for brugen af f.eks. burka.
For allerede i dag har vi med afsæt i gældende regler rig mulighed for at sige stop, når vi konfronteres med brug af burka på f.eks. skoler, arbejdspladser og i forhold til det offentlige system.
Derfor og med den begrundelse indstiller regeringen hermed til, at forslaget afvises.