Zenia Stampe (RV), 2023-04-20:
Tak for det.
Ligesom ved sidste forslag er det her kulminationen på et længere forløb, som har præget meget af vores folketingsarbejde de sidste 4 år, altså i forrige periode.
Nu talte vi om coronakrisen og den erkendelse, jeg tror vi kollektivt opnåede om det manglende kendskab til kulturlivets forhold, og det var måske det, der fyldte allermest.
Men det, der nok fyldte næstmest på kulturområdet i sidste periode, var lige præcis spørgsmålet om bestyrelser på de kunstneriske uddannelser – eller måske var det ikke så meget selve spørgsmålet om bestyrelser, men mere ledelsen af de her uddannelser.
Det blev til sidst en dejlig fælles løsning, som jeg tror vi har lidt forskellige syn på.
Der er nogle af os, der netop synes, at det er et meget, meget godt forslag, fordi det styrker armslængdeprincippet, mens der var nogle andre, der mente, at der skulle bestyrelser til, sådan at der var en ledelse, der kunne slå hårdere ned på de revolutionære studerende.
Jeg tror, at jeg først og fremmest har behov for at sige, at jeg grundlæggende synes, at det er et sundt tegn, at der er storm om vores kulturelle uddannelser.
Det er jo der, vi videregiver, hylder og udvikler traditionen, men det er også der, der sker nybrud og bliver etableret nye traditioner.
Derfor synes jeg ikke, det er unaturligt, at det er et område, som har meget bevågenhed, og som offentligheden også interesserer sig for.
Men det har jo bragt vores uddannelsesinstitutioner et rigtig vanskeligt sted hen, ikke mindst fordi det var en meget utidssvarende ledelseskonstruktion, hvor man ikke havde en bestyrelse og lederen var udpeget af ministeren.
Det vil jo sige, at der var rigtig mange politikere, der havde en holdning til, hvordan den enkelte rektor skulle håndtere diverse problemer.
Der var nogle, der, som jeg sagde før, mente, at man skulle slå hårdere ned på de studerende, og der var nogle, der mente, at man skulle være bedre til at skærme miljøet mod offentligheden og den massive bevågenhed.
Så man kan i hvert fald konstatere, at den ledelse, der har siddet, har oplevet både et pres udefra og et pres indefra, og derfor endte det jo med, at vi blev enige om en fælles løsning, som forhåbentlig kan give ledelsen af de kulturelle uddannelsesinstitutioner en styrket ledelseskraft indadtil, og som rent faktisk, når der er behov for det, kan slå i bordet og sige: Det her er min ledelsesret, og det er sådan her, jeg synes vi skal gøre, og jeg har min bestyrelse i ryggen.
Der er de studerende og lærerne i øvrigt også repræsenteret, så det er noget, vi har tænkt godt over.
Det er også vigtigt, at en rektor har sin ledelse i ryggen, hvis der er et meget stort pres udefra, til at sige: Det er sådan, vi ser landet ligger, det står vi ved, og der kan vi også godt modstå et politisk pres eller et pres fra offentligheden udefra.
Den styrkede ledelseskraft, som netop er styrket, i kraft af at lederen ikke står alene og lederen ikke er udpeget af en minister, men nu har en bestyrelse bag sig, ser vi på alle mulige måder som en styrkelse af det kulturelle liv.
Det er ikke mindst en styrkelse af det meget spændende rum, hvor man både har et ansvar for traditionen og bevarelsen af den, men også udviklingen af nybrud og nye traditioner.
Så med de ord kan jeg sige, at vi støtter forslaget.