Alexander Ryle (LA), 2024-05-17:
Tak for det.
I takt med klimaforandringerne og de højere temperaturer stiger vandstanden langs de danske kyster, og risikoen for oversvømmelse i kystzonen øges.
Selv om der er stor usikkerhed om den fremtidige klimaudvikling, tyder alle scenarier på en øget risiko for oversvømmelse i forbindelse med storme, både i form af flere og mere voldsomme hændelser.
Her risikerer betydelige områder at blive oversvømmet ved en hundredårshændelse, og særlig i havnebyer, hvor der er store værdier i form af boliger, erhverv og infrastruktur tæt på kysten, vil det forventelig have relativt store skader.
Her i København, hvor jeg selv bor, kan en oversvømmelse føre til skader på ejendomme, stop af S-togsdriften, forurening og spredning af slam og spildevand fra pumpestationer og renseanlæg og påvirkning af varmeforsyningen.
Og metrosystemet har ligeledes en lav tolerance i forhold til vand.
Hvis København skulle være så uheldig at blive ramt af en tusindårsstormflod fra syd, vil konsekvenserne være afbrudt fjernvarme fra Amagerværket i op til 3 måneder, at to ud af tre renseanlæg, der betjener København, vil være ude af drift i op til 2 måneder, og at metroen på visse strækninger kan være nødt til at lukke i 2 år.
Så det er altså ikke småting, vi snakker om.
Heldigvis er det muligt at mindske de fremtidige skadesomkostninger i forbindelse med oversvømmelser ved at foretage klimatilpasning i kystzonen, og det sker allerede mange steder i dag i form af f.eks. diger.
Her i København er man f.eks. i fuld gang med at anlægge Københavns nye halvø Lynetteholmen, som bliver et væsentligt bidrag til den samlede stormflodssikring i København.
Men vi ser også, at der er meget store forskelle på, hvordan kommunerne håndterer kystsikringen.
Nogle kommuner bruger mange penge på det, og andre har valgt at prioritere anderledes.
Og i de kommuner, hvor politikerne ikke har prioriteret kystsikring, bliver erosionsproblemet typisk kun værre.
Nogle af de kommuner beder så staten om hjælp nu, og der mener vi bare, at det er vigtigt at huske på, at det jo hverken er statens eller borgernes skyld, at der er prioriteret, som der er, ude i de enkelte kommuner.
Vi må anerkende, at lokale beslutninger er dem, der har ført til de nuværende udfordringer i de kommuner, hvor man har valgt ikke at bruge penge på kystbeskyttelse.
Derfor er det som udgangspunkt heller ikke vores holdning, at staten skal betale mere til kystsikring, måske med nogle få undtagelser.
Vi ser derimod gerne, at kommunerne bliver bedre til at samarbejde om løsninger på tværs af kommunegrænserne og i tæt koordination med Kystdirektoratet.
Hvorfor er det så, at det er så vigtigt med et tværgående samarbejde?
Men det er ikke kun vand, der rammer kommunerne.
Kommunerne oversvømmes også af regelforviklinger, borgerklager og en myriade af andre barrierer.
Kommunernes Landsforening lavede for nylig en undersøgelse, som viste, at 51 pct. af landets kommuner havde måttet udskyde eller helt opgive at gennemføre kystbeskyttelsesprojekter inden for de seneste 5 år, og ifølge Birgit S. Hansen, der er formand for KL's Klima- og Miljøudvalg og i øvrigt også er socialdemokratisk borgmester i Frederikshavn, skyldes det især, at der mangler en sammenhængende lovgivning omkring natur- og kystsikring, så den ene lov ikke spænder ben for den anden.
For kystbeskyttelsesloven er jo ikke den eneste lov, der er relevant, når man skal etablere beskyttelse mod vandmasserne.
Og KL siger også, at årsagen til, at 32 pct. af kommunerne har bremset projekter, er lovgivning om naturbeskyttelse.
I Kalundborg Kommune har kommunaldirektøren også påpeget, at det er et problem, at afgørelser på klager i forbindelse med klimasikringsprojekter kan tage mange år, for alt imens klagerne behandles, ser vi de kæmpe oversvømmelser, som vi f.eks. har oplevet denne vinter.
Jeg har også talt med flere andre borgmestre og kommunaldirektører, som har en lang række forslag til løsninger, og det er alt fra bedre lånemuligheder, bedre muligheder for privat kystsikring, bedre forsikringsmuligheder osv. osv.
Så der er mange ting, man kan gøre, ud over statslige puljer og støtteordninger, og i Liberal Alliance vil vi gerne være med til at se på, om vi kan forenkle lovgivningen, speede processen op, få afgørelser af klager, og om vi kan lave nogle klare retningslinjer for fordeling af de økonomiske byrder.
Tak for ordet.