Kristian Thulesen Dahl (DF), 2022-04-06:
Hvis man er udlænding og er her i landet og er nået i den situation, at man gerne vil søge om at få dansk statsborgerskab, så har man ikke noget som helst imod at betale et gebyr for det.
Man har heller ikke noget imod at betale et forholdsvis stort gebyr.
For den gave, det ville være at få det danske statsborgerskab, er så stor, at det vil man gerne betale et gebyr for.
Og der er så et gebyr i dag, når man søger der første gang, og så får man så afslag, fordi man ikke lever op til kriterierne eller af anden grund, og så vil man efter nogle år måske gerne søge igen.
Og dem, vi gerne vil have bliver danske statsborgere, har ikke noget som helst problem med at betale et gebyr for anden gang; for at søge igen.
For det ville være så stor en gave at få dansk statsborgerskab, at det vil de folk blive rigtig glade for.
Det ville ikke betyde noget, at man skal betale et gebyr for det, så de kan sagtens betale gebyret for det.
Så er der nogle her i salen, som har en utrolig nidkærhed i forhold til de her udlændinge: De må endelig ikke komme til at betale anden eller tredje eller fjerde gang, de søger, og man har meget, meget vanskeligt ved at se for sig, at de skal det.
Og det synes vi jo fra Dansk Folkepartis side er mærkeligt, altså at man kan have den holdning.
For vi tror, at de her mennesker synes, at det er helt naturligt, at man betaler et gebyr, også anden eller tredje eller fjerde gang, man måtte søge, medmindre man selvfølgelig er blandt dem, som egentlig bare søger, vel vidende at de nok ikke får statsborgerskab, men som, hvad forslagsstillerne også skriver et eller andet sted, tænker: Går den, så går den.
Men helt ærligt gør det vel heller ikke noget, hvis de lige får anledning til at tænke sig om en ekstra gang, i forhold til om de skal søge igen, eller om de skulle vente og gøre sig lidt mere umage med at leve op til kravene og så først søge, når de måske har en mere troværdig grund til at tro, at de kan få statsborgerskabet.
Så derfor synes vi jo, at det er helt fint, at man foreslår det her, og at der også er gebyr på anden og tredje og fjerde gang, man søger.
Så er spørgsmålet, hvad gebyret skal være.
Jeg kunne forstå på ministeren, at der allerede er gang i en forhandling her om, hvad gebyret så i givet fald skulle være.
Og hr. Marcus Knuth er allerede ved at sige, at hvis nu førstegangsgebyret er lidt mindre, kunne man så få noget igennem anden og tredje gang?
Det er godt, vi får brugt tiden konstruktivt her i Folketingssalen.
Altså, et gebyr skal i sagens natur være afstemt efter, hvad for nogle omkostninger man har.
For det, det handler om med et gebyr, er jo i virkeligheden, at man ikke fra en udlændings side, der søger om statsborgerskab, vælter nogle omkostninger over på danske skatteydere, så man selv som udlænding står for den udgift, der er ved den omkostning, man påfører det offentlige ved den ansøgning, man kommer med.
Og derfor synes jeg egentlig også, det er lidt mærkeligt, at ministeren her allerede sætter i gang med sådan en forhandling og siger, at det er alt for højt at sige, at det skal være det samme gebyr som ved første gang.
Det skal være mindre, siger ministeren.
Hvorfor egentlig det?
Er der noget belæg for, at omkostningen er mindre, anden gang man søger, eller tredje gang man søger?
Eller kunne man ikke forestille sig, at omkostningen nok er nogenlunde den samme?
Det skal vi nok støtte fra Dansk Folkepartis side, og vi synes, det er fint at facilitere den her diskussion mellem partier om, hvad det så skal lande på.
Vi håber, det lander på, at man selvfølgelig betaler omkostningerne, som minimum, så man ikke påfører skatteyderne omkostninger.
Det er det, der er det helt afgørende her.
Man kan jo diskutere, hvad omkostningerne så er.
Er det alene nogle medarbejdere ovre i et ministerium, eller er det i virkeligheden også de omkostninger, man påfører det danske samfund?
Men det kan vi så tage en diskussion om, så man får det stadfæstet.
Vi støtter forslaget om, at man selvfølgelig skal betale omkostningerne, ikke bare første gang, men også anden, tredje og fjerde gang, man måtte søge om dansk statsborgerskab, så man ikke påfører skatteyderne omkostninger.