Birgitte Bergman (KF), 2020-11-06:
Tak for det.
Der er præstemangel i Danmark.
Biskopperne er alle sammen enige om, at der mangler præster.
Præstemangel er et anerkendt problem i samtlige af folkekirkens stifter.
Formålet med det her lovforslag er at modvirke mangel på kvalificerede ansøgere til ledige præstestillinger.
Præstemangel mærkes nemlig i hele landet og særlig i yderområderne.
Det er ikke kun et problem for folkekirken, men også for lokalsamfundene, hvor kirken ofte er blandt de få tilbageværende samlingspunkter.
At åbne op for en § 3 a-løsning vil give mulighed for at lukke det hul, som gradvis tager til i omfang og dybde, idet folkekirken får mulighed for at ansætte præster, som lever op til en akademisk standard, har teologifaglige kundskaber og behersker forkyndelse og sjælesorg.
Der åbnes op for en midlertidig ordning, som har en solnedgangsklausul på 10 år, og det er godt.
For vi er nemlig bekymrede for, at vi med lovforslaget devaluerer teologiuddannelsen ved at lade det fremstå, som om enhver med en akademisk baggrund blot kan supplere denne og dermed være egnet til præsteembedet.
Vi anerkender selvfølgelig, at man som en del af forslaget vil tage udgangspunkt i den enkelte ansøgers forudsætninger i sammensætningen af uddannelsesforløb, men vi kan være bekymrede for, at man sender et signal om, at man ikke nødvendigvis skal være uddannet teolog for at være præst.
På den anden side anerkender vi også, at det skal være muligt at skifte profession i livet, at skifte spor, og at der findes mange dygtige mennesker, der brænder for det at blive præst.
At være en god præst handler nemlig også om at være i stand til at skabe kirkegang, at gøre menighedsrådene levende og folkekirken nærværende og aktuel.
Og helt ærligt, man skal igennem et skarpt ansættelsesudvalg ude i det lokale menighedsråd, så jeg er ret tryg ved, at lovforslaget ikke ændrer den nuværende ordning, hvor menighedsrådet og provstierne indkalder potentielle kandidater til samtale.
Men dette lovforslag gør det ikke alene, og vi har en lang række spørgsmål og bekymringer.
Det er afgørende, at kandidatuddannelsen i teologi på et af landets universiteter fortsat udgør hovedvejen til ansættelse i folkekirken.
Ud over en indførelse af § 3 a foreslår vi følgende tiltag, fordi der er brug for yderligere tiltag til at imødekomme præstemangel: Vi skal fastholde ældre præster.
Præster går i dag på pension som 65-årige, og vi ønsker derfor at gøre mere for at fastholde præster i embedet.
Og der findes allerede en seniorordning, der godt kunne finde anvendelse i flere sogn.
Jeg appellerer derfor til, at kirkeministeren fremlægger initiativer, der kan gøre det mere attraktivt at fastholde seniorer i præstegerningen.
Derudover foreslår vi, at dimensioneringen på teologi løftes ud af ledighedsdimensioneringen og over i den uddannelsesspecifikke dimensionering, hvor dimensioneringen kan fastsættes af Kirkeministeriet og Uddannelses- og Forskningsministeriet efter indstilling fra aftagerne.
For at give et eksempel, vil jeg nævne, at vi i dag har indrettet en række af de sundhedsfaglige uddannelser såsom medicinuddannelsen og sygeplejerskeuddannelsen, sådan at optaget reguleres på baggrund af efterspørgsel og mangel.
Det samme ønsker vi at gøre gældende for uddannelsen til at blive præst.
Det vil give universiteter en mulighed for at tilpasse optaget på teologi og senere pastoralseminariet, sådan at der sker en mere jævn tilgang i antallet af teologikandidater og vi ikke igen om 20 år står med samme udfordring, som vi gør nu.
Vi skal ikke kun håndtere et aktuelt problem, vi skal sikre, at folkekirken har de præster, de skal bruge i dag og fremover.