Zenia Stampe (RV), 2016-06-02:
Tak for det.
Jeg kan jo desværre ikke prale af at have stået heroppe og diskuteret et lignende anliggende tidligere, da jeg er ganske ny retsordfører, men det er en af de her diskussioner, som vi har rigtig ofte rundt i landet, når vi er i valgkamp eller mødes i paneldebatter osv.
Og derfor er det en spændende og interessant diskussion.
For mig at se
For det første er der spørgsmålet om effekt.
Hvordan modvirker man, at kriminelle falder tilbage i kriminalitet?
Når vi nu valgte i sin tid at udvide mulighederne for samfundstjeneste, var det jo, fordi at vi på det tidspunkt havde både Straffelovrådet og Justitsministeriets forskningsenheds ord for, at samfundstjeneste er en straf, der virker.
Den virker bedre end fængselsstraf, hvis vi altså måler effekten som risikoen for tilbagefald.
Så hvis vi udelukkende skulle bruge hjernen og ikke hjertet, altså det fornuftige og rationelle perspektiv på straf, er samfundstjeneste at foretrække, fordi det er den strafform, som skaber færrest ofre.
Lige præcis den her sætning kan jeg huske at jeg engang har hørt hr. Simon Emil Ammitzbøll komme med, da han stadig var radikal og jeg sad derhjemme og så fjernsyn og tænkte, at jeg var stolt over at være i parti med ham, fordi han netop sagde: Den målestok, man må måle straf med, er, hvordan man minimerer antallet af ofre.
Hvis det er målestokken, er samfundstjeneste den oplagte straf i hvert fald i de tilfælde, som vi har udvidet med.
Men der er jo også et andet perspektiv.
Jeg er godt klar over, at det er derfor, vi har den her debat i dag.
Det er perspektivet om retsfølelse, retsbevidsthed, altså at den straf, man giver en person, der har begået en forbrydelse, skal føles retfærdig og rimelig.
Jeg vil måske anlægge en lidt anden vinkel end nogle af dem, der har været heroppe før mig, har anlagt.
I virkeligheden undrer det mig, at samfundstjeneste opfattes som en slags light straf.
Hvorfor er det en mildere straf at skulle arbejde og yde til fællesskabet end at sidde i en fængselscelle og se fjernsyn?
Det forstår jeg faktisk ikke.
Måske kunne vi komme hinanden i møde, hvis vi begyndte at kalde det strafarbejde i stedet for, hvis vi holdt op med at bruge formuleringer som »de slap med samfundstjeneste«.
Jeg forstår faktisk ikke, hvorfor samfundstjeneste bliver italesat som en mildere straf, som en light straf.
Hvordan kan det være det, når det rent faktisk er en strafform, som betyder, at man yder og ikke bare sidder på sin flade røv?
Det forstår jeg faktisk ikke.
Hvis den eneste begrundelse for ikke at vælge samfundstjeneste er retsfølelsen, hvorfor går vi så ikke ind og arbejder på at give samfundstjeneste et andet brand så at sige?
Lad os da lade være med at tale om det, som om det er noget med at sidde i rundkreds og hygge sig med nogle ældre mennesker på et plejehjem.
Det er jo arbejde.
Det er arbejde, som folk bruger deres fritid på, oveni at de måske har et almindeligt arbejde, som i øvrigt også er en slags bidrag til samfundet.
Man kan stille de to modeller op.
Man kan enten smide folk i fængsel, så de sidder der på deres flade og laver ingenting og ser fjernsyn hele dagen, eller hvad ved jeg, eller også kan man sige, at de kan blive ved med at passe deres fuldtidsarbejde 37 timer om ugen, og oven i det bruger de deres weekender på at lave samfundstjeneste, f.eks. arbejde på et plejehjem.
Når man tegner de to eksempler op mod hinanden, forstår jeg faktisk ikke, hvorfor det scenarie, der handler om at arbejde i sin hverdag og fritid, skal fremstilles som en light straf og noget, folk kan slippe med, i forhold til fængselsstraffen, for når den afsones, laver folk ikke noget, de har fri.
Man har godt nok også mistet sin frihed, fordi man er spærret inde, men man har jo fri, hvorimod man arbejder, hvis vi tager det andet som alternativ: Man arbejder til hverdag, man arbejder i sin fritid.
Så jeg synes måske, at det er et andet forslag til løsning.
Derfor er vi meget positive over for den udvidelse, som vi foretog i den gamle regering.
Vi synes, det er en af de bedste ting, vi foretog os i den gamle regering.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at vi er fuldstændig åbne over for at kigge med åbent sind på Rigsadvokatens undersøgelse.
Er der nogle tilfælde, som vi egentlig ikke havde tiltænkt skulle falde ind under den her udvidelse?
Altså, anvender vi samfundstjeneste på en utiltænkt måde i nogle strafformer?
Det er vi fuldstændig åbne for at se på, men som udgangspunkt mener vi, at samfundstjeneste er en rigtig god og konstruktiv strafform, fordi den skaber færre ofre for at citere hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Og hvis problemet er, at folk ikke synes, at det føles hårdt nok, så lad os putte nogle hårdere ord på, for jeg synes, at når man opregner, hvad det egentlig handler om, kan jeg ikke se, hvorfor det skulle være en mildere straf end det at sidde i fængsel.