Benny Engelbrecht (S), 2023-03-29:
Tak for ordet, formand.
Vi behandler i dag den nye regerings første finanslovsforslag, og jeg har noteret mig, at vi hos regeringspartierne allerede er lykkedes med at skabe bred enighed i Folketinget.
Jeg kan forstå, at man fra det yderste højre til det yderste venstre i en ellers splittet opposition er blevet enige om, at regeringens forslag til finanslov er kedeligt.
Jeg kan nemlig forstå, at f.eks. hr. Ole Birk Olesen har suppleret med at karakterisere regeringens forslag som værende – og jeg citerer – teknokratisk og apolitisk.
Hele tre af regeringens ministre i Finansministeriets ellers så smukke lokaler var simpelt hen ikke nok til at imponere Konservatives fru Mona Juul, som vurderede og opsummerede deres samlede præsentation ved at kalde den for – og jeg citerer – tør som en skambagt grahamsbolle.
Selv om jeg personligt intet har imod fiberrigt bagværk, har jeg alligevel anstrengt mig rigtig meget for i dag at levere en tale med lidt flere krummer i.
Personligt må jeg nemlig indrømme, at jeg intet apolitisk, teknokratisk eller kedeligt ser i, at man i usikre tider holder fast i en sikker drift af vores velfærdssamfund.
Jeg finder det heller ikke spor apolitisk at styrke sygehusvæsenet med en akutpakke.
Jeg ser intet kedeligt i at støtte ukrainernes frihedskamp mod Putin med en Ukrainefond.
For regeringen er det ikke teknokratisk at bekæmpe inflationen – det er ansvarlig økonomisk politik i en tid, hvor enhver, der tager en liter mælk ud af supermarkedets køleboks, godt kan mærke prisernes himmelflugt gnave i tegnebogen.
Hvis man ønsker at lukke mere op for de gyldne haner, går man imod anbefalingerne fra både Nationalbanken og Finansministeriet, og man risikerer at puste mere til inflationen.
Det ville være en uansvarlig vej at gå.
Der eksisterer i øjeblikket to fortællinger om dansk økonomi.
Den første fortælling er en succesfortælling.
Danmark har klaret sig fremragende gennem coronakrisen.
For aktiviteten i økonomien var i frit fald, og derfor var det helt rigtigt på det tidspunkt at træde på den finanspolitiske speeder.
Og i dag ser vi resultatet: De offentlige finanser er gode, ØMU-gælden er lavere nu, end den var før coronaepidemien, den danske beskæftigelse er høj – ja, faktisk har vi den højeste beskæftigelse nogen sinde, og det gælder både i antal, men også som andel af den samlede arbejdsstyrke.
Så er der den anden fortælling om dansk økonomi, og den er ikke bange for at pege på udfordringerne – de udfordringer, som dansk økonomi står over for både på kort sigt og på lang sigt.
Det er en fortælling om en økonomi med høje renter og høj inflation.
Den presser mange danskere, som har svært ved at få hverdagen til at hænge sammen.
Det er en fortælling, hvor usikkerhed spiller en større rolle, både den politisk-økonomiske usikkerhed på verdensplan, ikke mindst med krig i Europa, uro på de finansielle markeder og lav forbrugertillid, men også den mere nære og personlige usikkerhed – frygten for at miste sit job stiger.
Den her anden fortælling lader sig ikke blænde af øjeblikket, og den er ikke bange for at se mod fremtiden og tage fat på de udfordringer, som Danmark står over for: klimakrisen, forsvar og sikkerhed, vores fælles velfærd.
Der er flere, der forsøger at gøre det til et enten-eller.
Enten gælder den første fortælling, eller også gælder den anden.
Argumentet her er, at de to fortællinger ikke begge kan være sande på samme tid, men det er jo forkert – begge fortællinger er sande på samme tid.
Den første fortælling om dansk økonomi er en succesfortælling, men det er også et øjebliksbillede.
Den anden fortælling formår at se ud over dette finanslovsår og tage ansvaret på sig for at langtidssikre dansk økonomi og det danske samfund.
En af de svære, nødvendige beslutninger er jo at træde en lille smule på bremsen i en tid, hvor der er inflation i det danske samfund, og derfor er det her en driftsfinanslov.
Så skal man jo altså bare lige huske på, at der er ret mange klimaelementer i finanslovsforslaget.
Hvis man borer sig ned i § 29 om Klima-, Energi og Forsyningsministeriets område, kan man jo finde mange nye initiativer, som er en implementering af de aftaler, som vi har lavet bredt i Folketinget.
En af de aftaler, der ikke er taget stilling til endnu, og som der først bliver taget stilling til med finansloven for 2024, er, hvilke opgaver Klimarådet skal lave i fremtiden, og dermed også, hvilken finansiering de skal have.
Der er ikke taget stilling til Klimarådets økonomi fremover, men der er jo ikke nogen, der går med en tanke om, at de skal skæres ned.
Det, der fremgår om finanslovens overslagsår, er ikke et spørgsmål om regeringens beslutninger; der er tale om en rent teknisk fremskrivning.