Finn Sørensen (EL), 2017-04-28:
Det er noget, jeg noterer.
Så tak for sådan en rigtig god, konstruktiv tilgang til, hvordan vi skal få et godt samarbejde med mennesker, der nu engang befinder sig her i landet.
Jeg håber, at ordføreren forstår ironien.
Så sker der også en sammenblanding i debatten her.
For vi taler jo om to forskellige grupper, der er her af forskellige årsager, der gælder forskellige regler for deres ophold, de har forskellige udfordringer, og derfor er det også forskellige løsninger, der skal til.
De to grupper, jeg taler om, er selvfølgelig flygtninge og indvandrere.
Hvis vi tager flygtningene først, er det, som navnet siger, mennesker, der har fået ophold her i landet, fordi de er på flugt fra krig, tortur og personlig forfølgelse.
Som udgangspunkt skal de hjem igen, når det er sikkert og forsvarligt vel at mærke, og det vil de fleste også gerne.
Men så længe de er her, skal de behandles, ligesom vi selv gerne ville behandles i den situation.
De skal have et tilbud om at blive en del af det danske samfund.
De skal have et ordentligt sted at bo og tilbud om job og uddannelse.
Men cirka halvdelen af dem er altså plaget af forskellige lidelser og ikke mindst traumer efter de voldsomme oplevelser, de har været ude for.
De skal ikke jages ud på et arbejdsmarked, hvor de hverken kender sproget eller kulturen.
De skal have behandling og hjælp til at komme på fode, nøjagtig som vi ville behandle danske medborgere i den situation, og den hjælp får de i alt for ringe grad.
Den anden halvdel skal hurtigst muligt tilbydes et ordinært job, så de kan forsørge sig selv og deres familie, mens de er her.
Det er jo også den begrundelse, der bliver brugt for, at alle flygtninge – og nu taler jeg om flertallet her, også den sårbare gruppe, desværre – skal i virksomhedspraktik fra dag et.
Men det er jo bare ikke det, der sker.
De bliver jo ikke tilbudt et ordinært job.
Man bruger i stigende grad det redskab, der hedder virksomhedspraktik, hvor det er dokumenteret, også med svar fra ministeren til mig, at det kun er 10 pct., der får et ordinært job efter endt praktik.
Resten bliver brugt som gratis eller billig arbejdskraft, især i supermarkeder, byggemarkeder og rengøring.
Det er jo altså ikke småting, vi taler om.
I 2015 var der flygtninge i virksomhedspraktik svarende til 8.602 fuldtidspersoner – 8.602 fuldtidspersoner.
Det er job, der burde have været udført og aflønnet på normale overenskomstmæssige vilkår.
Hvis vi tager Dansk Supermarked – og det var jo så den anden side af TV 2's udsendelse, og det er, at de har sat fokus på, hvordan praktikken egentlig foregår der hos Dansk Supermarked, og de tal har vi også fået fra ministeren – havde de i 2015 8.961 personer igennem virksomhedspraktik.
Det er ikke flygtninge alle sammen, men det er langt hovedparten af dem.
Det svarer til 1.390 fuldtidspersoner eller en sparet lønudgift på 417 mio. kr. Samtidig siger Dansk Supermarked, at de klart melder ud, at de sådan set ikke har nogen intentioner om, at folk skal ansættes i ordinære job, for hvis de skulle forpligte sig til noget i den retning, kunne de jo ikke have alle de her mennesker gående.
Der var det jo interessant at se, hvordan man på Danish Crown tackler den her situation.
Det er jo det positive eksempel, for der siger man til de her flygtninge: Vi vil gerne gøre brug af jeres arbejdskraft, vi vil gerne hurtigst muligt i en situation, hvor I får et ordinært job.
Og hvad var resultatet?
Det store flertal af dem gennemførte praktikken, og de fik det job.
Min hovedanke imod den arbejdsmarkedspolitik, man fører over for flygtninge og jo også i stort omfang over for gruppen af ikkevestlige indvandrere, er lige nøjagtig, at man bruger dem som gratis arbejdskraft.
Det er skadeligt for integrationen, og det er skadeligt for de danske lønarbejdere.
Tiden er gået, tror jeg, formand.