Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-11-28:
Jeg synes jo, at i dag er en trist dag.
Det synes jeg, fordi FN's kvoteflygtningesystem er et godt system og ikke mindst et vigtigt system.
Det er en måde at sikre beskyttelse til nogle af de mennesker, som ikke har råd til at betale menneskesmuglere, og det er en måde at sikre beskyttelse af nogle af de mennesker, for hvem flugten simpelt hen er for farlig.
Vi ved alle sammen godt, at det er markant farligere for kvinder at flygte end for mænd.
Vi ved alle sammen godt, at en barnekrop kan overleve kortere tid i Middelhavets vand end en voksenkrop.
Vi ved alle sammen, at risikoen for ældre mennesker ved at flygte er markant større end f.eks. for en fysisk stærk ung mand.
FN's kvoteflygtningesystem er en måde at komme uden om de menneskesmuglere, som samtlige partier siger de vil bekæmpe, og FN's kvoteflygtningesystem er en måde at aflaste de nærområder, som samtlige partier siger de vil støtte.
Det er simpelt hen, fordi det at hive nogle flygtninge ud, som måske er i særlig fare i nærområdet, frigiver ressourcer.
Fra 1979 til 2015 har vi efter aftale med FN påtaget os at tage nogle af de kvoteflygtninge, som FN forsøger at få genbosat, og fra 1989 til 2015 har det drejet sig om ca. 500 kvoteflygtninge om året.
Allerede i 2016 besluttede regeringen jo at suspendere modtagelsen af kvoteflygtninge, og det skete, på trods af at man på det tidspunkt kunne se, at flygtningeantallet faktisk allerede da faldt markant.
Siden da er antallet af flygtninge, der spontant kommer til Danmark, jo faldet endnu mere.
At 500 kvoteflygtninge skulle være et uoverstigeligt problem for så ressourcestærkt et land som Danmark, er meget, meget svært at forstå.
Og Danmark er da også det eneste land – det eneste land – som har valgt at reagere på den her historiske flygtningekrise ved at sige: Vi vil ikke have nogen; vi vil ikke være med til at løfte.
Ministeren har jo allerede i dag mulighed for at suspendere modtagelsen af kvoteflygtninge.
Det har ministeren også vist med sin beslutning i 2016 og 2017.
Det her lovforslag lægger så endnu mere magt over til ministeren.
Ministeren får nu magt til at vurdere, at Danmark simpelt hen skal stoppe helt med at tage kvoteflygtninge, og det skøn skal altså foretages på baggrund af det, der i lovbemærkningerne kaldes en række forskellige faktorer i samfundet.
De der faktorer er sådan noget vingummi.
De er fuldstændig umålelige.
Det handler om, hvor mange flygtninge og indvandrere der er i arbejde og i uddannelse, og hvor mange der er på integrationsydelse.
Det er i hvert fald ikke lykkedes mig indtil videre at få nogle klare svar på, hvornår man så igen skulle være klar til at tage kvoteflygtninge.
Med andre ord får ministeren den beslutningsret, frem for at det er noget, som besluttes i Folketinget.
FN og altså UNHCR, som er den FN-organisation, der arbejder med det her område, er jo sat i verden for at forsøge at håndtere den fortvivlende flygtningesituation, som verden står i.
FN har brug for ansvarlige samarbejdspartnere, og FN har brug for at kunne langtidsplanlægge.
Den klub melder Danmark sig ud af med det her lovforslag.
Det her lovforslag gør FN's vigtige, vigtige arbejde sværere.
Vi kan kun håbe, at der ikke er andre lande, der lader sig inspirere af Danmark på det her område.
Høringssvarene er entydige.
En lang række organisationer og institutioner opfordrer jo entydigt regeringen til at droppe det her lovforslag og igen begynde at give beskyttelse til kvoteflygtninge.
Der er simpelt hen internationalt brug for det modsatte af, hvad Danmark og regeringen gør.
Der er brug for, at flere lande løfter et ansvar.
Vi er i Enhedslisten helt på linje med kritikerne, og jeg vil opfordre Folketinget til at stemme nej til det her lovforslag, ligesom jeg vil opfordre ministeren til så hurtigt som overhovedet muligt at beslutte sig for igen at give beskyttelse til FN's kvoteflygtninge.
Det er nemlig en måde at sikre, at nogle af de mennesker, som ikke selv har mulighed for at flygte, faktisk kan få beskyttelse.