Jens Rohde (RV), 2020-01-16:
Tak til formanden for at træde ind som formand, så jeg kunne træde ned som formand og fungere som ordfører.
Det er dejligt med fleksibilitet og servicevillighed.
Da jeg forlod det radikale gruppemøde efter vores diskussion om hr. Uffe Elbæk og Alternativets forslag her, kom jeg egentlig til at tænke på Halfdan Rasmussen og hans remse: »Min nathue huer mig
ikke./Kalotten ka Lotte jo få./Kasketten ka skytten/benytte om natten/hvis ikke kadetten/med kutten vil ha den,/og hitter jeg hatten/og hætten i hytten/kan ham hottentotten/og skotten fra Vrå/få hittehathatten/og hyttehætten på!«
Jeg undskylder over for referenten, men denne remse kan jo slås op.
Jeg citerer den, fordi det er en fantastisk remse.
Jeg har altid elsket Halfdan Rasmussens remse, men det er svært at uddrage konklusionen, og det er svært at uddrage substansen.
Sådan har jeg det egentlig også med forslaget her, og sådan havde jeg det helt ærligt med diskussionen i den radikale gruppe, for det stak i alle retninger.
Sagen er, at sådan har jeg det også personligt.
Jeg ville kunne holde en flammende tale for det forslag, som hr. Uffe Elbæk m.fl. har fremsat, og jeg kan holde en tale, som hælder det ned ad brættet.
Det afhænger lidt af, om det er det reaktionære jeg i mig selv, der tager over, eller om det er den stemme, der siger: Prøv nu at åbne dit sind.
Det er jo sådan, for at citere en anden af en helt anden kaliber, nemlig den tidligere kejser Marcus Aurelius, som vistnok var kejser år 161-180 efter Kristus, at mennesker igennem et livsforløb opbygger en række modstande mod tiltag, selv om disse tiltag potentielt skulle give en bedre livskvalitet.
Det er jo et menneskeligt vilkår, vi lever med, og det er sådan set også det, Alternativet lever af, for det er det spejl, Alternativet hele tiden prøver at holde op for os – og godt for det.
Derfor er konklusionen på det her og ud fra den diskussion, vi havde i det radikale gruppeværelse jo også, at – nu får I det rigtig radikale svar: budding, man ikke kan sømme op på væggen – at vi faktisk ikke helt ved, hvad vi skal mene om det.
Så vi har ikke taget stilling til, hvad vi vil stemme i sidste ende, men vi vil meget gerne være med til at lave en beretning, der tager det her positivt ind, og vi står fuldstændig ved den fremragende idé om et klimaborgerting – det er jo Alternativet, der har kæmpet for at få det med i klimaaftalen, og den aftale står vi helt ved.
Vi synes faktisk, det er en rigtig god idé, fordi klimaproblematikken er så omkalfatrende og får betydning på så mange områder, at det er rigtig godt at prøve det af der.
Så nu er spørgsmålet lidt, om vi ikke i første omgang – og det er jo så lidt den reaktionære stemme, der taler – lige skal prøve det af, før vi kaster os ud i at folde det ud på den store palet, eller om vi en gang for alle skal sige og anerkende, at det er et addon.
Men der er jo også betænkeligheder, som hr. Martin Geertsen og hr. Flemming Møller Mortensen også giver udtryk for, for det skal jo være et addon, og det er vigtigt, at det bliver tilrettelagt og institutionaliseret, så det er et addon og ikke en desavouering af det repræsentative demokrati, sådan som vi kender det.
Det er jo helt afgørende, og det er derfor, at vi nok mest hælder til, at man lige bør tage forsøget først og så kvalificere det herefter.
Så tror jeg som sagt med Marcus Aurelius in mente, at når det her forslag har været behandlet et par gange her i Folketingssalen, så vil der være et flertal for det.
Men foreløbig er vi forsigtigt afventende.
Det er et betinget ja og et betinget nej, og mere radikalt kan det næsten ikke blive.