Marlene Harpsøe (DF), 2016-11-08:
Kontanthjælpsloftet skaber et økonomisk incitament til at tage et ordinært arbejde.
Der er bedst for både den enkelte og for samfundet, at personer, der kan arbejde, er i ordinær beskæftigelse frem for på offentlig forsørgelse.
Hvis man kan arbejde, skal man arbejde, og hvis man ikke kan arbejde, skal man heller ikke arbejde.
Det skal kunne betale sig at være i ordinær beskæftigelse.
Man skal ikke have mere ud af at være på kontanthjælp end i et helt almindeligt job.
Der er jobs at få.
I dag går mange nye jobs til østeuropæere, selv om danskere ville kunne varetage disse jobs.
Er man handicappet og har fået anvist en særlig bolig, som derfor er ekstra dyr, fritages man fra kontanthjælpsloftet, ligesom personer, der f.eks. er i ressourceforløb, er undtaget fra reglerne om både loft og 225 timers beskæftigelse på et år.
225-timersreglen har betydet skærpede krav om, at man som kontanthjælpsmodtager skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det betyder, at man skal have været i arbejde minimum 225 timer på 1 år for at få udbetalt den fulde kontanthjælp.
Det øger incitamentet til at tage et arbejde frem for at gå på kontanthjælp.
Personer med en så begrænset arbejdsevne, at kommunen ud fra et skøn vurderer, at den pågældende ikke vil kunne arbejde 225 timer inden for 1 år på det ordinære arbejdsmarked, omfattes ikke af 225-timersreglen.
Personer fra ikkevestlige lande er overrepræsenteret på jobcentrene.
Det viser sig f.eks. i forhold til kontanthjælp.
Tal fra Beskæftigelsesministeriet har f.eks. netop vist, at blandt personer, der har været mere end 10 år på kontanthjælp, har 41 pct. en ikkevestlig oprindelse.
Det er alarmerende tal.
Man har sovet i timen, man har strøget gruppen af ikkevestlige indvandrere med hårene i stedet for at stille krav.
Der skal stilles krav til denne gruppe, og det kan både kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen bidrage til.
Herudover har vi fået indført en integrationsydelse, og denne ydelse er lavere end kontanthjælpen.
Formålet med integrationsydelsen har særlig været to ting.
For det første at det blev mindre attraktivt for asylansøgere og migranter at søge til Danmark, og det har virket.
For det andet har integrationsydelsen et beskæftigelsesrettet sigte, som skal skabe økonomisk incitament til at komme i beskæftigelse for at blive integreret og selvforsørgende.
På asylområdet har det for 2007 f.eks. betydet, at Danmark skulle bruge 3 mia. kr. mindre end i 2016.
De 3 mia. kr. er midler, som vi i stedet kan bruge andre steder, f.eks. i nærområderne eller i sundhedsvæsnet.
Alt for mange personer af ikkevestlig oprindelse er i dag forsørget af det offentlige og ikke af egen indkomst på baggrund af ustøttet beskæftigelse.
Derfor skal jeg på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti fremsætte følgende Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, - at aftalepartierne arbejder for at sikre, at færre modtager offentlig forsørgelse, ved at flere bliver en del af det arbejdende fællesskab. Jobreformen og indførelsen af integrationsydelsen indeholder den rette balance mellem et rimeligt forsørgelsesniveau og et reelt økonomisk incitament til at arbejde, - at normen i Danmark skal være selvforsørgelse via beskæftigelse, og at indførelsen af integrationsydelsen giver et større incitament til at arbejde.
Folketinget noterer sig, at aftalepartierne følger udviklingen på området nøje, herunder at der foretages en evaluering af kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen i 2017.«