Mette Abildgaard (KF), 2018-10-04:
Sikke mange taler, sikke mange spørgsmål, sikke mange timer, vi har været i gang i salen her.
Min partiformand har et udtryk, som han ofte bruger, og som han også godt kunne finde på at bruge om debatten her i dag.
Han kunne godt finde på at sige, at det har været en hård fødsel.
Lige det udtryk har jeg det en lille smule stramt med lige for tiden, med 16 dage til termin, og så synes jeg rent principielt ikke, at det er et udtryk, mænd har lov til at bruge.
Snart bliver to til tre, når min mand og jeg bliver forældre til en lille pige.
Så har jeg stiftet min egen lille trekløverregering derhjemme, og lur mig, om det ikke bliver den mindste, der kommer til at sætte dagsordenen for en tid.
Sådan er det også i dansk politik en gang imellem.
I hvert fald synes vi Konservative, at vi får masser af indflydelse.
Vi er så småt begyndt at kigge på vuggestue derhjemme.
Her i Folketinget vil de fleste mene, at vi har to stuer: rød stue og blå stue.
Jeg går selv på blå stue, og det er jeg rigtig glad for.
For det virker nogle gange sådan en lille smule kaotisk på rød stue.
Der er i hvert fald sådan kamp om, hvem det er, der skal bestemme ude på legepladsen.
På blå stue samarbejder vi.
Vi er ikke bange for vores forskelligheder, og vi får leveret masser af resultater.
Det har vi gjort i de mere end 1.000 dage, der er gået siden valget.
For et barn er de første 1.000 dage afgørende.
Derfor har vores konservative børne- og socialminister fremlagt et ambitiøst udspil for netop børnenes første 1.000 dage med særlig fokus på de sårbare børn.
Vi vil sikre flere besøg i hjemmet af sundhedsplejersken for at sikre, at alting går godt derhjemme.
Vi vil ansætte 460 ekstra pædagoger, som skal støtte børnene, så uanset hvilken baggrund, uanset hvilken bagage man har med i rygsækken til vuggestuen, ligger alle muligheder åbne for en.
Sundhedsvæsenet bliver vigtigt for de fleste danskere på det ene eller på det andet tidspunkt.
Siden folketingsvalget er Danmark gået fra en niendeplads til en tredjeplads blandt de bedste sundhedsvæsener i Europa.
Det skyldes i høj grad vores fantastiske personale.
De knokler, yder hjælp og omsorg, når der er brug for det.
Men de er også frustreret, frustreret over it-systemer, der ikke virker, frustreret over bøvl og bureaukrati, frustreret over manglende tillid og manglende tid.
Alt det skal vi lytte til, også selv om vi hver dag siden valget har investeret 4 mio. kr. ekstra i vores sundhedsvæsen.
Vi er ikke i mål.
Vi skal også lytte til de faresignaler, der fortæller os, at vi kommer til at mangle alment praktiserende læger i fremtiden: familielæger, som ofte har behandlet flere generationer i samme familie.
I 2021 kan 300.000 danskere stå uden egen praktiserende læge, fordi så mange klinikker har måttet lukke for tilgangen af nye patienter.
Det vil være katastrofalt, og derfor vil vi Konservative meget gerne have øget optaget på specialet almen medicin.
Sådan tror jeg faktisk de fleste forældre har det, og alligevel er der hver evig eneste dag 40 børn og unge, der starter med at ryge.
Det er altså to hele skoleklasser.
8 pct. af de børn, der fødes i år, kommer til at dø af rygning.
Det hverken kan eller skal vi bare acceptere.
Derfor foreslår vi Konservative i dag, at der indføres røgfri skoletid over hele landet, både i folkeskoler, efterskoler, på ungdomsuddannelser og på erhvervsuddannelserne, for alle elever under 18 år.
Vi foreslår også samtidig, at prisen på en pakke cigaretter stiger til 60 kr.
For studier viser, at det vil få 20.000 børn og unge til at lægge cigaretterne på hylden.
Det ansvar er vi nødt til at tage på os.
I morgen går jeg på barsel.
Så står den på hyggetøj og Netflix for en tid, men jeg gør det med god samvittighed, for regeringen er i arbejdstøjet og skaber resultater til gavn for danskerne.
Vi har sænket skatten, investeret i velfærden, rekordmange danskere har et arbejde, antallet af asylansøgere er det laveste i 9 år, og der er skabt over 146.000 private arbejdspladser siden valget, og vi vil stå sammen om at gøre Danmark endnu rigere og friere.
Det er resultater, vi er stolte af, som bl.a. er kommet på grund af nødvendige reformer, vi har gennemført, men også nødvendige reformer, som fra tid til anden har givet sådan et par sure opstød i salen her.
For så vil de sure opstød blive afløst af deciderede plukveer, når det går op for folk, at der skal samles en regning på 55 mia. kr. op.
En anden regning, der er grim at få, er den regning, der sendes til de efterladte, der har mistet et kært familiemedlem.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Socialdemokratiet har foreslået, at afdødes familiemedlemmer skal beskattes endnu hårdere.
Men de vil ikke svare på, præcis med hvor meget.
Det synes jeg man skylder at give et svar på.
I Det Konservative Folkeparti er vi helt klare i spyttet: Vi mener, at arveafgiften helt skal afskaffes.
For når borgerne ser deres mor eller far blive lagt i kisten, skal politikerne ikke se en skattekiste.
Hårdttjente penge skal blive i borgernes lommer, når man allerede har betalt skat af dem en gang.
Jeg elsker Søren Kragh-Jacobsens børnesang »Fy fy skamme«.
Den lærer børn, hvad man må, og hvad man ikke må.
Der skal være respekt for loven og vores fælles værdier.
Derfor er jeg rigtig glad for, at politiet har fået langt bedre værktøjer til at sætte ind over for banderne.
Det har betydet 400 ekstra bandemedlemmer i fængsel.
Banden Loyal to Familia er blevet gjort forbudt.
Udenlandske kriminelle bliver nu tvunget til at spare op til deres egen hjemrejse.
Samtidig åbner vi et udvisningsfængsel.
Som vores konservative justitsminister har sagt: Vi går ikke efter fem hjerter i Politiken, nul hjerter passer os glimrende. Mit hjerte banker for det Danmark, vi giver videre til de kommende generationer.
Vi skal passe på vores udsatte og sårbare natur.
Vi skal passe på vores klima og vores klode.
Derfor skal min datter heller ikke, når hun bliver stor, indånde partikler fra nyregistrerede benzin- og dieselbiler.
Derfor har vi Konservative foreslået at sætte en slutdato for det i 2030, og vi er rigtig glade for, at det er blevet regeringens politik.
Det er en sejr for alle i salen her.
En graviditet har tre trimestre, en folketingsperiode har 4 år, og jo tættere man kommer på deadline – hvad enten det er en fødsel eller et valg –
jo mere bidsk kan man godt gå hen og blive.
Spørg bare min mand derhjemme.
Derfor vil jeg gerne sige afslutningsvis: Jeg håber alligevel, at vi får et godt og konstruktivt folketingsår, og at vi kan minde hinanden om, at når fru Pernille Skipper, fru Zenia Stampe eller fru Trine Bramsen – nogle af de nybagte mødre på rød stue – kæmper i debatten, så gør de det ud fra troen på, hvad der skaber den bedste fremtid for Danmarks børn, ligesom at når økonomi- og indenrigsministeren, hr. Mads Fuglede eller jeg selv kæmper for vores nyfødte, ja, så kæmper vi for alle Danmarks børn.
Vi kan være uenige, og vi kan diskutere, så det brager, både i salen her og udenfor, men vi bør aldrig betvivle hinandens motiver.
Men kære kollegaer i blå stue, I er simpelt hen nødt til at tage jer sammen og komme i gang.
Min egen lille opgørelse viser, at rød stue i det forgangne år har leveret 75 pct. flere børn, end blå stue har.
Valgkampen 2036 er i fuld gang, og lige nu får vi altså baghjul af de røde.
Jeg bliver nødt til at sige det, som det er.
Tiden er gået, og nu glæder jeg mig meget til 45 minutter med spørgsmål.
Det er ingen tid med tanke på, at en førstegangsfødsel i snit varer 17 timer, hvilket jeg har lært for nylig.
Hvis nogle af spørgsmålene bliver så hårde, at de udløser veer, eller at vandet måske ligefrem går, så undskylder jeg på forhånd over for dem, der har lagt det nye gulvtæppe her i Folketingssalen.
Tak for ordet.