Aaja Chemnitz (IA), 2023-05-31:
Mange tak.
I dag markeres afslutningen på folketingsåret.
Det har været et folketingsår med historisk mange konflikter i samarbejdet mellem Grønland og Danmark.
Vi er dog også nødt til at huske på, at der er positive aspekter.
De fire nordatlantiske mandater støtter regeringen.
»Intet om Grønland, uden Grønland« er Inuit Ataqatigiits motto, og aldrig før har vi set Grønland så tydeligt afspejlet i regeringsgrundlaget.
Grønland er inviteret med til mange forskellige forhandlinger, ikke mindst i forsvarsforliget.
Flere ansvarsområder skal fremadrettet administreres af og på sigt overgå til Grønland.
Nye love træder hurtigere i kraft.
Potentialet er der, og der er fremskridt, men der er også områder, som vi skal forbedre.
Vi kan altid diskutere på den lange bane, om det er tid til en ny konstruktion.
Der er ingen tvivl om, at den betydning, som Grønland har, og som Arktis har, både når vi snakker sikkerhed, når vi snakker klima, og når vi snakker fremtiden generelt, bliver større og større.
På den korte bane kan vi konstatere, at der er brug for at finde flere og bedre metoder til at sætte regeringens politiske fokus på de mange sagsområder, der er.
Regeringen er med andre ord nødt til at prioritere Grønland.
Skeletterne vælter ud af skabet.
Eksperimentbørnene, spiralskandalen, juridisk faderløse og ulovlige adoptioner er negative nedslag i vores fælles historie, som vi er nødt til at forholde os aktivt til – i fællesskab.
Der er brug for, at vores historie bliver set på med både grønlandske og danske briller for at sikre, at vi har en fælles forståelse af, hvordan historien egentlig var.
Historien trækker også tråde til nutidige sager.
For det første ved vi, at grønlandske politi- og anstaltsbetjente stadig er udsat for en systematisk forskelsbehandling, når det kommer til deres løn.
Vi taler om ligeværd i rigsfællesskabet, samtidig med at vores betjente i Grønland oplever en forskelsbehandling hver evig eneste dag.
De får en lavere løn for det samme arbejde, som de udfører side om side med deres danske kollegaer.
Vi skal derfor have et opgør med diskriminationen i forhold til lønningerne.
Løsningen skal findes nu, og det skal være et permanent løft af deres løn.
Det er vigtigt, at vi sikrer lige løn for lige indsats.
For det andet skete udnævnelsen af den arktiske ambassadør uden en inddragelse af Grønland.
Det giver ingen mening, når det er Grønland, som er anledningen til, at vi kan tale Arktis i rigsfællesskabet.
Og det er aldrig for sent at rette op på en fejl.
Alternativet er en forringelse af samarbejdet, og det gavner ikke nogen.
Derfor har IA i Folketinget også rakt ud til udenrigsministeren med et konstruktivt forslag og en dialog.
Vi ved, at der både skal og kan findes en god løsning, som tilgodeser de grønlandske ønsker om, at den arktiske ambassadør skal være en grønlandsk diplomat.
For det tredje ved vi, at den længe ventede udredning af spiralskandalen først nu efter et massivt pres fra Inuit Ataqatigiit er kommet i gang.
Kommissoriet for undersøgelsen har samlet støv i mere end 8 måneder, og i en tid, hvor vi alle sammen er enige om retten til egen krop og vi taler om samtykke, kan opsætningen af spiral uden samtykke hos 4.500 kvinder tilbage i historien virke helt absurd.
For mange kvinder har statens overgreb betydet ufrivillig barnløshed.
Og det kræver ikke særlig meget fantasi at forestille sig, hvilken traumatisk oplevelse det må have været.
De mange uheldige sager i Grønland ærgrer os.
Og derfor er det også et inderligt håb, at regeringen vil benytte rigsmødet og kontaktudvalgsmødet i Nuuk den 6. juni i år til at prioritere konkrete løsninger på konflikterne.
Nogle af vores tætte samarbejdspartnere i Grønland, hvor jeg lige har været, giver udtryk for en bekymring for, at forhandlingsmulighederne fortabes i kampen mod hinanden, i kampen mod Grønland og mod Danmark.
Og derfor vil vi gerne tale om, at vi er nødt til at finde nogle løsninger, og at vi er nødt til at finde hinanden.
Det er en bekymring, som Inuit Ataqatigiit selvsagt tager alvorligt.
Vi ved, at der skal findes løsninger, og vi ved, at der er konflikter, men konflikterne alene må ikke være den samlede fortælling, som vi giver videre til de kommende generationer, for ellers taber vi alle sammen.