Magnus Heunicke (S), 2020-12-02:
Tak for det, og tak for indkaldelsen til den her forespørgsel om epidemiloven.
Den anden bølge af coronaepidemien har jo for alvor ramt Europa, og vi kan også se og mærke den i Danmark.
Smitten stiger voldsomt både her i landet og i resten af verden.
Jeg kommer netop fra et møde med mine sundhedsministerkolleger i EU.
Der er stadig væk alvorlige udviklinger, alvorlige smittetal i hele Europa.
I Danmark har vi stadig væk kontrol over epidemien.
Selv om en ny epidemilov skal sikre de nødvendige handlemuligheder, er det jo også afgørende, at vi i høj grad sikrer, at der er parlamentarisk kontrol og åbenhed.
Vi er fra regeringens side opmærksomme på, at flere af Folketingets partier også har udtrykt ønske herom.
Derudover har flere givet udtryk for et ønske om, at den nye epidemilov skal sikre mindre tvang, herunder ingen tvangsvaccination, og mere retssikkerhed.
Der har jo været et udkast i høring, og flere høringsparter har påpeget det samme i forbindelse med den netop afsluttede offentlige høring over det udkast til et lovforslag.
Det udkast blev, som det er partierne bekendt, sendt ud, før vi havde haft de politiske drøftelser.
Regeringen er enig.
Hverken den lov, vi har i dag
, eller det udkast, der blev sendt i høring, er perfekt.
Der er afgjort plads til forbedringer, og det er derfor, regeringen har en række forslag til forbedringer, og jeg vil gennemgå dem her fra talerstolen.
For at styrke den parlamentariske kontrol og inddragelse er det vores forslag at indføre krav om, at der skal ske en forudgående forelæggelse for et folketingsudvalg, før en minister kan udstede regler, som har væsentlige konsekvenser for samfundet, herunder regler om, at en sygdom skal kategoriseres som samfundskritisk, regler om forsamlingsforbud, regler om lukning af og restriktioner for forretningslokaler, skoler, plejehjem osv.
Sådanne regler vil efter vores nye forslag ikke kunne udstedes, hvis et flertal i det her folketingsudvalg modsætter sig det.
Men i særlig hastende tilfælde, hvor regeringen bliver nødt til at håndtere en opstået situation hurtigt, kan det også fremover under kommende epidemier eller pandemier selvfølgelig blive nødvendigt at udstede nye regler, før det her udvalg bliver inddraget.
I sådanne tilfælde er det vores forslag, at man efterfølgende vil skulle forelægge sagen for folketingsudvalget uden unødigt ophold – sådan defineres det i det juridiske sprog, og det er også kendt fra andre steder – og hvis et flertal af udvalget så er imod denne bekendtgørelse, skal den ophæves med det samme.
Det er helt afgørende for os, at drøftelserne af, hvilke tiltag der bør iværksættes under en epidemi, kan foregå på en fordomsfri, formfri og konstruktiv måde, og derfor foreslås det samtidig at indføre særlige regler om, hvordan det her udvalg skal kunne arbejde.
Regeringen foreslår derudover at give epidemikommissionen en langt mere central rolle, og at kommissionen udvides.
De er alle utrolig vigtige at have med fremover, særlig set fra en faglig vinkel, men vi foreslår, at en ny epidemikommission også skal bestå af repræsentanter fra henholdsvis Erhvervsministeriet, Finansministeriet, Justitsministeriet og Sundheds- og Ældreministeriet.
Det gør vi for at styrke kommissionens økonomiske og samfundsmæssige kompetencer.
Den her fremtidige epidemikommission vil efter vores forslag derudover kunne inddrage andre sagkyndige efter behov.
Epidemikommissionen er i øvrigt tiltænkt en helt central rolle.
Vi foreslår nemlig, at epidemikommissionen skal afgive en indstilling, før der kan udstedes regler, som bliver omfattet af ordningen med den øgede parlamentariske kontrol i form af det her nye folketingsudvalg.
Epidemikommissionen skal afgive en indstilling, hvis en minister beder om det, eller de kan gøre det af egen drift, og så skal folketingsudvalget oplyses om kommissionens indstilling i forbindelse med forelæggelsen for udvalget.
Kommissionens indstilling vil ikke være bindende.
Regeringen skal kunne gå imod indstillingen, så det sikres, at beslutninger, der i deres natur er politiske – og der er et politisk ansvar at løfte i den forbindelse – ikke bliver truffet af embedsmænd.
Det må og skal være et politisk ansvar for også kommende regeringer, lige såvel som det er for denne regering.
Men folketingsudvalget vil jo så tilsvarende kunne modsætte sig reglerne, selv om kommissionen og regeringen mener, at de bør indføres.