Jens Rohde (KD), 2022-01-27:
Det her Folketing er jo meget bedre end sit rygte.
Det synes jeg godt man kan slå fast i dag, når man hører den debat, der har været om det her forslag.
Jeg synes selv, det er ualmindelig stimulerende, at man kan komme ind i salen og have den meget fasttømrede holdning, at det her er det mest selvfølgelige forslag, man overhovedet kan forestille sig, og det sagde jeg til fru Jane Heitmann, og så hører man så mange begavede mennesker og deres indlæg – og jeg vil sige til fru Kirsten Normann Andersen, at det, der blev leveret fra SF heroppe fra talerstolen, var helt suverænt – som rykker ved ens opfattelse, og som gør, at man stiller spørgsmålet og må stille spørgsmålet, om det også er det helt rigtige at gøre præcis det, fru Jane Heitmann stiller forslag om, og som jeg gerne vil takke for.
Jeg er meget enig med fru Mette Thiesen i, at det også er et modigt forslag, for det er enormt svært at tale om.
Vi kommer også ind på og vi bliver også nødt til at have en diskussion af noget, som vi diskuterer alt for lidt, når vi diskuterer sundhed, nemlig at den palliative indsats jo måske mange gange bliver sat ind for sent, fordi vi har meget travlt med at forlænge livet så meget, at man nogle gange kan diskutere, om vi i vores sundhedsvæsen nogle gange forlænger døden i stedet for at forlænge livet.
Alle de der svære diskussioner rammer det her jo ind i.
Det, jeg så vil sige med det, er, at jeg har virkelig, virkelig stor sympati for det her forslag.
Jeg synes også, at der er nogle problemer, og som jeg sagde i mit spørgsmål til sundhedsministeren, så har vi et problem, når man sådan sparer noget af det, som vi har vedtaget er en naturlig del af den her behandling, væk.
Og det er jo det, vi oplever.
Der har fru Kirsten Normann Andersen jo ret: Uanset hvordan vi vender og drejer det, kommer vi jo ind og taler om økonomi, og vi kommer ind og diskuterer den strukturelle finansiering af vores sundhedsvæsen og vores velfærdssamfund.
Det burde efterhånden være åbenlyst for de fleste, at den finansiering er utilstrækkelig.
Det kan ikke nytte noget, at vi bliver ved med her fra Folketingets talerstol at bilde befolkningen ind, at vi kan få det hele til det halve.
Jo dygtigere vi bliver på sundhedsområdet, jo flere penge koster det.
Det kan ikke være anderledes.
Den virkelighed må vi jo alle sammen forholde os til, uanset om man har en holdning til, om det skal være dyrere at være dansker eller ej, eller hvilke dogmer man ellers trækker ned over tingene.
Og det er ikke, fordi jeg ønsker at stå her og være polemisk, for det ville være upassende i den her diskussion, men det er simpelt hen bare for at sige, at vi bliver nødt til at have en bredere diskussion af det.
Derfor er jeg meget på fru Mette Thiesens side, når hun foreslår, at vi måske skal lave en beretning, som kan brede det her lidt mere ud.
Jeg er meget til sinds at støtte forslaget, fordi jeg synes, det er nødvendigt, at vi får den her diskussion, og det er nødvendigt, at der bliver gjort noget.
Men jeg er meget i tvivl om efter at have hørt de her mange begavede talere, om det lige nøjagtig er det rigtige.
Derfor er jeg simpelt hen nødt til at indrømme, at jeg indtil videre skal have bagt det lidt færdigt i mit hoved og derfor ikke på nuværende tidspunkt kan sige, hvad vi ender med at stemme helt konkret.