Karina Adsbøl (DF), 2020-11-13:
Tak for det.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Dansk Folkeparti længe havde kæmpet for, at vi fik et forbud mod forskelsbehandling af mennesker med handicap, og vi var rigtig glade for, at det også lykkedes.
Men da vi så behandlede lovgivningen i sin tid omkring forbud mod forskelsbehandling, havde vi også fra Dansk Folkepartis side et ønske om, at bl.a. rimelig tilpasning kom med i lovforslaget, altså ligesom man har rimelig tilpasning på beskæftigelsesområdet.
Men det lykkedes ikke, da det var umuligt at få Finansministeriet til at beregne, hvilke økonomiske konsekvenser dette ville medføre – ud over at vi dengang modtog et svar om, at det var Børne- og Socialministeriets og Finansministeriets vurdering, at en udvidelse af lovforslaget med en bestemmelse om ret til rimelig tilpasning af offentlige ydelser ville medføre uforudsigelige samfundsøkonomiske omkostninger for både offentlige institutioner og private.
Derfor blev lovforslaget ikke udvidet dengang.
Men dengang sagde vi også og havde en klar opfordring til, at ministerierne på tværs måtte grave et spadestik dybere, og vi ønskede, at regeringen dengang frem til næste folketingssamling skulle undersøge, hvordan rimelig og individuel tilpasning kunne indarbejdes i loven omkring forbud mod diskrimination på grund af handicap.
Dansk Folkeparti finder det vigtigt at få vedtaget lovgivning på området, og det synes vi jo er vigtigt at vi gør, og det her er bare et lille skridt i den rigtige retning.
Vi fik altså aldrig nogen beregninger på, hvad det ville koste, men vi fik i udvalget lavet et udkast til en betænkning om, at man på tværs af ministerier skulle undersøge det, så vi kunne få vedtaget lovgivningen på området.
Der blev også nedsat en arbejdsgruppe, som regeringen så efterfølgende har nedlagt.
Det her handler så om, at man har aftalt i en økonomiaftale, at man kan tydeliggøre loven i forhold til folkeskoler og dagtilbud, så det er et lillebitte skridt i den rigtige retning.
Men jeg husker stadig et billede af 23-årige Isabella med muskelsvind fra 2017.
Hun fik ikke lov til at komme op på podiet og få sit eksamensbevis på den handelsskole, hun gik på, fordi man ikke havde lagt en rampe.
Så derfor er min bekymring jo stadig, at vi får en meget amputeret udgave af det, der egentlig var ønsket fra flere af partierne, og også høringssvarene her problematiserer en del af det.
Altså, rimelig tilpasning handler for mig om at bruge sin sunde fornuft, og med det her lovforslag får man jo så nu en klageadgang til Ligebehandlingsnævnet, men ud over det har jeg svært ved at se, at der sker markante forandringer på området.
Vi har fået ændret valgloven, sikret bedre hjælpemidler i valglokaler og sikret, at man selv kan vælge sin hjælper i stemmeboksen.
Vi har sikret, at blinde og svagsynede er blevet inkluderet i den individuelle kørselsordning og har fået ret til minimum 104 ture.
Vi har sikret lovgivning omkring opsættende virkning – den, der kaldes varslingsordningen – inden for bestemte paragraffer i serviceloven, så man ikke pludselig står uden hjælp.
Vi har også afsat midler til en handlingsplan på handicapområdet for netop at styrke kvaliteten i sagsbehandlingen og øge borgernes retssikkerhed.
Og vi har endnu flere gode forslag på vej for at sikre mennesker med handicap en ordentlig og værdig behandling, og det er hårdt tiltrængt, specielt på retssikkerhedsområdet.
Jeg er utrolig glad for alle de gode tiltag, der trods alt er kommet igennem her i Folketingssalen og trods alt har medvirket til lidt forbedringer, men vi er jo langtfra i mål, og i Dansk Folkeparti fortsætter vi det arbejde.
Vi støtter også det her lovforslag, selv om jeg synes, at det er en meget, meget amputeret udgave.
Nu må vi se, hvor langt vi kan komme med det her lovforslag.
Jeg ønsker mere, men nu må vi se.
Tak for ordet.