Sophie Hæstorp Andersen (S), 2025-04-01:
Tak for det, formand.
Med beslutningsforslag B 110, som vi skal drøfte her i dag, foreslås det, at regeringen inden udgangen af folketingsåret 2024-2025 skal fremsætte de nødvendige lovforslag, for at offentlige sociale tilbud bliver omfattet af årsregnskabsloven, så der stilles samme krav om revision og regnskaber som til private tilbud.
Det lyder jo på overfladen sympatisk.
Det specialiserede socialområde er et af de områder, der udgør kernen i vores velfærdssamfund, og derfor vil jeg også gerne understrege, at jeg er enig i det bagvedliggende ønske om at sikre gennemsigtighed og transparens i forhold til, hvad der driver udgifterne på det specialiserede socialområde, så vi kan sikre mere effektivitet og bedre brug af borgernes penge og sikre, at der er den nødvendige kvalitet.
Selv om jeg og regeringen er enig i det bagvedliggende ønske om at sikre mest mulig velfærd for pengene til samfundets mest udsatte borgere, kan vi imidlertid ikke støtte beslutningsforslaget.
Det kan regeringen ikke, fordi vi med forslaget om at lade offentlige sociale tilbud være omfattet af årsregnskabsloven ikke løser det underliggende problem om manglende gennemsigtighed, i forhold til hvad der driver udgifterne på det specialiserede socialområde.
Derudover tegner forslaget ikke et reelt og retvisende billede af de administrative og dermed også økonomiske konsekvenser, forslaget vil have for kommuner og regioner.
Først og fremmest vil jeg gerne fremhæve, at kommuner er offentlige myndigheder, som er ledet af kommunalbestyrelser, hvis medlemmer er valgt ved direkte valg.
De har det overordnede ansvar for hele den kommunale virksomhed og er kompetente til at træffe beslutning i enhver sag, der vedrører kommunen.
En kommune skal ses som et samlet hele og som én myndighed inklusive de kommunale forvaltninger og de kommunale tilbud og de tilbud, man har indgået driftsaftaler med, og ikke som særskilte, forskellige juridiske enheder.
Tilsvarende gør sig gældende for regioner og regionale tilbud.
Også regioner er styringsmæssigt samlet i ét hele under regionsrådet, inklusive de regionale forvaltninger og regionale tilbud som f.eks. hospitaler eller lignende tilbud, bl.a. på det specialiserede socialområde.
At kommunale og regionale sociale tilbud er en del af en samlet myndighed og ikke selvstændige juridiske enheder betyder bl.a., at regnskabet for de sociale tilbud er en integreret del af kommunens henholdsvis regionens samlede regnskab og derfor ikke kan opgøres selvstændigt.
Det betyder også at de sociale tilbud ikke har selvstændige aktiver og passiver, hvilket er en forudsætning for at kunne aflægge samlet regnskab, der kan revideres.
Derudover betyder det, at der ikke kan udføres finansiel revision, der bl.a. forudsætter, at kommunalbestyrelsen har afgivet selvstændige bevillinger til hvert af de sociale tilbud.
Endelig kan der heller ikke foretages en kontrol af regnskabets rigtighed, da regnskabsføring og de i den forbindelse etablerede kontrolforanstaltninger ikke nødvendigvis varetages selvstændigt af de sociale tilbud.
Det var den rigtig tekniske forklaring.
For det andet er der i kommunestyrelsesloven og regionsloven også fastsat regler for kommunernes og regionernes budget- og regnskabsaflæggelse, der godkendes af kommunalbestyrelsen henholdsvis regionsrådet, og dette offentliggøres.
Heraf fremgår det bl.a., at kommunernes budget vedtages af kommunalbestyrelsen, og at hver kommune skal have en sagkyndig revision, der skal omfatte alle regnskabsområder, herunder også kommunens sociale tilbud.
Ved revisionen efterprøves det, om udførelsen af kommunalbestyrelsens og udvalgenes beslutninger om den øvrige forvaltning af kommunens anliggender er varetaget på en økonomisk hensigtsmæssig måde.
Tilsvarende regler gælder for regionerne ifølge reglerne om revision.
Der er derimod tale om et detaljeret regelsæt om kommunernes og regionernes budgetter og regnskaber, som de regionale og kommunale tilbud indgår i.