runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Julie Skovsby (S), 2018-03-21:
Jeg synes, at det er forkert, at regeringen og vores transportminister ikke vil fortælle Folketinget, de fynskvalgte folketingsmedlemmer og ikke mindst fynboerne, hvornår der skal træffes en beslutning for at opnå de her økonomiske gevinster.
Ministeren siger så, at det kan man ikke kan fortælle.
Det handler jo om, at man ikke vil fortælle det.
Hvis der skal sættes et udbud i gang, skal det selvfølgelig ske på et tidspunkt, hvor det kan lade sig gøre.
Det er bare det, jeg spørger til: Hvornår er det?
Og i hvilken folketingssamling er det, at Folketinget skal tage beslutningen – enten med eller uden om regeringen – for at man kan opnå den her meget store økonomiske gevinst, som er på mere end 500 mio. kr.?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-03-21:
Folketinget træffer hvert år beslutning om en ny finanslov.
Så længe der på finansloven ikke er sat penge af til en ny bane på Vestfyn, er der ikke truffet beslutning om, at der skal gennemføres en ny bane på Vestfyn, og når der ikke er truffet beslutning om at gennemføre en ny bane på Vestfyn, kan jeg ikke samtænke en bane på Vestfyn med en motorvejsstrækning på Vestfyn, for banen er ikke besluttet.
Hvis der opstod et råderum på 5 mia. kr., som en ny bane på Vestfyn næsten koster, så er det regeringens holdning, at de penge skal bruges på nogle af de meget vigtige vejprojekter, der er i Danmark.
Hvis fru Julie Skovsby og Socialdemokraterne har den holdning, at de 5 mia. kr., der måtte findes, først og fremmest skulle bruges på en jernbanesektor, hvor vi i forvejen bruger over 120 mia. kr., så er det fru Julie Skovsbys politik, men det er ikke regeringens politik.
Julie Skovsby (S), 2018-03-21:
Tak for det, og tak for ministerens besvarelse.
Ja, det var et langt spørgsmål, men det er jo slet ikke ukendt for ministeren, for der har været afholdt samråd, og der har været stillet masser af udvalgsspørgsmål, spørgsmål her i salen osv.
Desværre svarer ministeren, at regeringen ikke ønsker at få den her økonomiske gevinst, for regeringen er jo ikke med i Togfonden DK, og derfor kan man så ingenting sige.
Det synes jeg egentlig er forkert.
Det er okay, at ministeren ikke ønsker at opnå den her besparelse, og det er vel egentlig også okay, at man i regeringen ikke – for at sige det mildt – er store tilhængere af kollektiv transport, men jeg synes ikke, det er okay, at man ikke fortæller Folketinget om, hvornår der skal træffes en beslutning, hvis det er, vi skal opnå de her store økonomiske gevinster.
Ministeren kender dem jo så godt.
Jeg står her med et talepapir, som ministeren har brugt over for Folketingets Transportudvalg, hvor ministeren har fortalt, hvordan Vejdirektoratet har oplyst, at der blandt fagfolk med kendskab til de to projekter er bred enighed om, at der vil være væsentlige økonomiske gevinster ved samtidig anlæggelse og koordinering mellem de to projekter, og at det altså er mere end de her 500 mio. kr. – en halv milliard – som samfundet kan spare, hvis man planlægger og tænker sig ordentligt om.
Så spørger jeg bare: Hvornår er det, at der skal handles?
Hvornår skal der træffes en beslutning?
Hvis ikke regeringen vil være med til det, hvornår skal Folketinget så tage en beslutning, for at man i samfundet kan opnå at få glæde af de her store gevinster?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-03-21:
Det var en ordentlig mundfuld, men tak for spørgsmålet.
Situationen er den, at spørgeren og hendes parti først og fremmest må besvare et afgørende spørgsmål selv, inden jeg kan svare på spørgsmålet: I hvilken folketingssamling planlægger spørgerens parti og forligskredsen at drøfte banen over Vestfyn ved finansministerens bord og dermed sikre, at projektet bliver prioriteret i en finanslovsaftale?
Det er nemlig en forudsætning for at kunne høste samtidighedsgevinster mellem to anlægsprojekter, at man også politisk beslutter, at de to projekter udføres nogenlunde samtidig.
Projektet med en ny bane på Vestfyn hører til i Togfonden DK.
Regeringen er som bekendt ikke en del af aftalen om Togfonden DK og prioriterer ikke dette baneprojekt.
Indtil videre er projektet heller ikke blevet prioriteret på finansloven, ligesom der heller ikke er en anlægslov for projektet.
Til gengæld er der fundet finansiering til vejprojektet, fordi regeringen og Dansk Folkeparti den 21. september sidste år indgik en politisk aftale om bl.a. en udvidelse af Fynske Motorvej.
Projektet er nu startet op.
Der er således stor forskel på status i de to anlægsprojekter.
Såfremt der er et politisk ønske om at gennemføre projektet med en ny jernbane over Vestfyn, skal det ind på finansloven, og så skal der vedtages en anlægslov.
Det kræver, at de partier bag Togfonden DK, der ønsker baneprojektet, sætter sig til forhandlingsbordet i Finansministeriet og finder ud af, hvordan projektet kan prioriteres og finansieres: Er der andre initiativer, der skal udgå, for at der er økonomisk råderum til baneprojektet f.eks.?
Det spørgsmål må spørgeren altså selv besvare.
Jeg har ikke mulighed for at besvare det.
Julie Skovsby (S), 2018-03-21:
Tak for det.
Jeg synes, at Liberal Alliances minister her er meget lang i spyttet, og jeg synes, det er et bureaukratisk svar, man giver.
Al sund fornuft siger jo, at her er der virkelig mange penge at spare.
Det er penge, man sætter til, hvis man ikke handler i tide.
Og uanset hvordan det kommer til at forholde sig, bliver der jo nødt til at være en tæt koordinering – det kan jeg høre af de her tidspunkter, som ministeren nævner.
Så hvordan og hvornår skal der handles, for at der kan være en tæt koordinering mellem de to projekter?
Tak for det.
Hvornår og i hvilken folketingssamling ønsker ministeren, i lyset af at ministeren til Folketingets Transport-, Bygnings- og Boligudvalg har oplyst, at der vil være en væsentlig økonomisk gevinst ved samtidig anlæggelse eller tæt koordinering mellem motorvejsudvidelsen på Fynske Motorvej og anlæg af en ny jernbane over Vestfyn, nærmere bestemt direkte anlægsøkonomiske gevinster i størrelsesordenen 100-150 mio. kr. og afledte samfundsøkonomiske gevinster i størrelsesordenen 380 mio. kr., at Folketinget skal træffe beslutning om samtidig anlæggelse eller tæt koordinering mellem de to projekter for at opnå de økonomiske gevinster?
Inger Støjberg (V), 2018-03-21:
Det var sådan set lige præcis mit første svar.
Jeg mener ikke, at det her fremmer integrationen eller sammenhængskraften i Danmark, og jeg synes, at det er forkert, når muslimske forældre vælger at sætte deres børn i muslimske friskoler, vel vidende, at man jo så netop ikke bliver en del af det danske samfund på samme måde, som man ville blive det i en almindelig folkeskole.
Når det er sagt, er det jo sådan, at Socialdemokratiet tidligere har fremlagt et forslag for undervisningsministeren, som undervisningsministeren har fået, jeg vil sige clearet af – altså fået kigget det juridiske igennem – med Justitsministeriet.
Men det var desværre ikke gennemførligt, hvad Socialdemokratiet havde fremlagt.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2018-03-21:
Så ministeren mener, at det simpelt hen ikke kan lade sig gøre at lave en model, hvorefter man kan tage tilskuddet fra de her skoler, hvis der er over 50 pct. af eleverne, der har anden etnisk baggrund?
Altså, man vælger jo selv samfundet fra – det er ikke, fordi man bliver tvunget til at gå i de her skoler.
Men det mener ministeren er fuldstændig umuligt, at det slet ikke kan lade sig gøre?
Og hvis det så kunne lade sig gøre, mener ministeren så, at det er en god idé i forhold til integrationen, at man sørger for, at børn med anden etnisk baggrund kommer til at gå i skole med danske børn?
Inger Støjberg (V), 2018-03-21:
Jamen igen: Det svar, der er kommet fra Justitsministeriet til Undervisningsministeriet, er det, jeg prøver på at referere her, og umiddelbart er det desværre ikke muligt.
Når det er sagt, er der jo nu indsat en tilsynsmodel, der gør, at tilskuddene er blevet taget fra flere af de her muslimske friskoler, og nu også et gymnasie, og det hilser jeg meget velkommen.
For det nytter ganske enkelt ikke noget, at man på en eller anden måde prøver at pakke sig sammen for netop at undgå det danske samfund.
Og jeg er fuldstændig enig med hr. Lars Aslan Rasmussen om, at det reelt set er det, man gør.
Julie Skovsby (S), 2018-03-21:
Hvornår og i hvilken folketingssamling ønsker ministeren, i lyset af at ministeren til Folketingets Transport-, Bygnings- og Boligudvalg har oplyst, at der vil være en væsentlig økonomisk gevinst ved samtidig anlæggelse eller tæt koordinering mellem motorvejsudvidelsen på den fynske motorvej og anlæg af ny jernbane over Vestfyn, nærmere bestemt direkte anlægsøkonomiske gevinster i størrelsesordenen 100-150 mio. kr. og afledte samfundsøkonomiske gevinster i størrelsesordenen 380 mio. kr., at Folketinget skal træffe beslutning om samtidig anlæggelse eller tæt koordinering mellem de to projekter for at opnå de økonomiske gevinster?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til ministerens endelige besvarelse af 4. december 2017 af TRU alm. del spørgsmål 193.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2018-03-21:
Jeg er med på, at det ikke er undervisningsministeren, jeg står med, men trods alt har det jo meget med integration at gøre, hvordan vi går i skole sammen.
Vil ministeren ikke medgive, at det uanset hvad er et problem, at det er skatteyderne, der skal betale for, at man ikke gider gå i skole sammen med danske elever – for det er jo det, der er tale om?
Vi har jo faktisk katolske skoler, bl.a. i København, hvor der går ret mange med muslimsk baggrund, mens vi ikke har nogen muslimske skoler, hvor der går folk, der ikke er muslimer.
Så det er vel et problem, at det er skatteyderne, der skal betale for det, der er et parallelsamfund, nemlig at man melder sig fuldstændig ud – altså bor i et bestemt boligområde, hvilket regeringen har taget fat på, men også går i skole, hvor der ikke er nogen danskere – velvidende, at de nu får endnu flere penge.
Det er vel et problem uanset hvad.
Det tænker jeg at integrationsministeren også må medgive, altså at det vel ikke er flere penge, de her skoler har brug for.
Pernille Skipper (EL), 2018-03-23:
Det sidste skal man jo ligesom gribe.
Det er rigtigt, at det ikke er Folketinget, der sidder og forhandler offentlige overenskomster, og det skal det absolut heller ikke være.
Jeg ville blive frygtelig ked af det – med al den sympati, som fru Marianne Jelved viser for hele projektet med at skabe ligeløn – hvis man fik forståelsen af, at Enhedslisten synes, det ville være en god idé, at Folketinget gik ind og blandede sig i forhandlingerne.
Det synes vi absolut ikke man skal.
Det, vi foreslår, er, at man øger rammen med en pulje, der ikke er udmøntet, men som er øremærket til et bestemt formål, og så lader parterne udmønte den.
Det gør vi jo bl.a., fordi en af parterne beder os om hjælp til det.
De tager det op, men de mangler den sidste hjælp.
Og det, som jeg egentlig bare gerne vil have at fru Marianne Jelved så bekræfter – selv om fru Marianne Jelved ikke vil bruge den sætning, at Folketinget er bevillingsgivende instans – er, at Folketinget jo alligevel et eller andet sted så har en finger med i spillet.
Det har Folketinget, dels fordi det er Folketinget, der laver finansloven, dels fordi det er politikere, der sætter rammen for arbejdet i Moderniseringsstyrelsen, som er den instans, der sidder og forhandler – og det er også Folketinget, der kan ændre de rammer – og sidst, men ikke mindst fordi Folketinget i sidste ende er dem, der laver lovgivningen og dermed også sætter rammen for, hvordan man som arbejdsgiver i det offentlige opfører sig.
Så et eller andet har vi vel at skulle have sagt, i forhold til hvordan de offentligt ansatte bliver behandlet med hensyn til løn- og arbejdsvilkår?
Har vi ikke?
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-03-23:
Nej, det kan jeg ikke påstå at det er.
Der har jeg ikke grundlag for at sige.
Trine Torp (SF), 2018-03-23:
Jamen jeg kunne bare godt tænke mig at høre ordføreren om noget, for der bliver refereret til, at det ligesom er et ønske fra de faglige organisationer.
Så vil jeg bare høre, om det er alle de faglige organisationer på det offentlige område, som støtter det forslag, som I har fremsat?
May-Britt Kattrup (LA), 2018-03-23:
Der er mange, som er involveret i de her ting, og jeg vil ikke gå dybere ind i det på nuværende tidspunkt, fordi forhandlingerne kører.
I de overenskomstforhandlinger, der kører nu, er der sat nogle rammer, og de rammer skal vi som folketingspolitikere ikke gå ind og blande os i, efter de er sat og forhandlingerne kører.
Derfor vil jeg ikke gå mere ind i sagen.
Pernille Skipper (EL), 2018-03-23:
Ordføreren vil ikke gå dybere ind i, hvem de offentlige arbejdsgivere er.
Det lyder som nogle ekstremt hemmelige forhandlinger, vi er ude i.
Nu må vi ikke engang vide længere, hvem de offentlige arbejdsgivere er.
Jeg kan svare ordføreren: Det er jo Moderniseringsstyrelsen, der sidder og forhandler på arbejdsgiversiden på statens område.
Moderniseringsstyrelsens chef er fru Sophie Løhde.
Moderniseringsstyrelsen har fået til opgave at – og jeg tror nærmest, at jeg citerer – holde lønudgifterne nede.
De har altså specifikt fået at vide, at de skal holde en snæver ramme i lønudgifterne.
Hvem har fortalt dem det?
Det har politikere.
Så jeg prøver bare en gang til: Hvem er arbejdsgiverne i de offentlige overenskomstforhandlinger?
Jeg kunne bare godt tænke mig, at ordføreren helt straight ville sige, hvem de offentlige arbejdsgivere, som der bliver refereret til her i ordførertalen, er.
May-Britt Kattrup (LA), 2018-03-23:
Tak for det.
Vi kan som folketingspolitikere hurtigt komme til at blande os unødigt.
Jeg synes, at vi som udgangspunkt bør have respekt for den arbejdsmarkedsmodel, som vi værdsætter så højt.
Derfor er der en del aspekter, som jeg ikke vil frembringe i dag, men jeg tror, at alle her i salen er enige om, at man skal have lige løn for lige arbejde uanset køn.
Men vi skal også holde os fakta for øje, især på et område med så stærke følelser.
Men som sagt har jeg stor sympati for baggrunden for beslutningsforslaget, nemlig at man skal have lige løn for lige arbejde.
Derfor er jeg også glad for, at vi har en lov, der fastsætter, at det skal man have.
Og hvis nogle kender til situationer, hvor kvinder eller mænd får lavere løn, blot fordi de er kvinder eller mænd, så skal man selvfølgelig gribe ind, for den eksisterende lov skal overholdes.
Liberal Alliance støtter ikke beslutningsforslaget.
Mads Fuglede (V), 2018-03-23:
Jeg er i hvert fald enig så langt, at det er godt, hvis løngabet bliver minimeret og de principper, vi har om ligeløn, bliver udmøntet på en facon.
Jeg er dog ikke enig i, at det er noget, vi skal tage fra de parter, der skal forhandle det, og at vi skal blande os i det politisk.
Det skal vi sørge for sker inden for rammerne af den danske model.
Marianne Jelved (RV), 2018-03-23:
På det helt overordnede og principielle plan: Jo.
Men min opfattelse er ikke, at Folketinget kan styre Moderniseringsstyrelsen eller Finansministeriet som sådan.
Det kan et flertal i Folketinget gøre, og regeringen sidder jo på et flertal.
Altså, hvis ikke fru Pernille Skipper og Enhedslisten og jeg selv og Radikale Venstre er en del af det flertal, er vores muligheder for at få indflydelse på netop de her punkter meget, meget få.
Jeg siger ikke, at de ikke er der, men det kunne være, at vi skulle prøve at lægge en strategi for, hvordan man så kunne bruge den mulige indflydelse.
For jeg synes jo også, at der igennem de sidste 10 år er sket rigtig mange forandringer, også i den måde, den danske model, jeg var lige ved at sige misbruges på i dag.
Jeg synes ikke, at det er godt med det, der nu foregår for øjnene af os i overenskomstforhandlingerne, men det skal jeg jo ikke stå og kloge mig på her fra Folketingets talerstol.
Men der er brug for, at vi diskuterer: Hvad er den danske model egentlig i dag, og hvad burde den være?
Det kunne være en fantastisk god debat at tage til efteråret f.eks., og så kunne man prøve at sige: Hvordan?
Skal vi prøve nogle nye veje for at kunne sige, hvordan vi kan løfte den ligelønsproblematik?
Det er jo ikke kun et spørgsmål om overenskomst, det er også et spørgsmål om, hvad det er, parterne tager op som det, de gerne vil forhandle under overenskomsterne.
Pernille Skipper (EL), 2018-03-23:
SF's ordfører har jo fuldstændig ret i, at ligelønsspørgsmålet er komplekst, og at der skal mange håndtag til.
Jeg tror, at man skal passe på med at sige, at ét drej på én knap er fuldstændig ligegyldigt, fordi der er tusind knapper, der kan drejes på, for så kommer vi jo aldrig nogen vegne.
Spørgsmålet om, om det også skal dække det private arbejdsmarked, må måske være sådan lidt retorisk, fordi det sjovt nok ikke er det, der er foreslået.
Der er foreslået en pulje til det offentlige, hvor der er mange lavtlønnede kvindefag.
Svaret på, hvorfor det ikke skal være 3, men 5 mia. kr., er, at de mange fagforbund, der har opfordret os til at stille det her, sagde, at det var det, der var brug for.
Og jo, vi er faktisk blevet bedt om det her af Sundhedskartellet, af FOA, af BUPL, af alle dem, som repræsenterer de kvinder, der knokler hver dag med vores velfærd, men får en markant ringere løn for det end mænd i andre fag med tilsvarende uddannelseslængder, på trods af at de er så centrale i hele maskineriet.
Så en gang til bare for prins Knud: Hvad er forskellen på det forslag, som SF fremsatte i 2007, og det forslag, vi behandler i dag?
Jamen jeg giver faktisk fru Marianne Jelved fuldstændig ret, for det er jo rigtigt, at når regeringen forhandler, er det med udgangspunkt i det flertal, det mandat, de har i Folketinget.
Derfor har Folketinget selvfølgelig også noget at skulle have sagt.
Folketinget skal ikke sætte sig inde ved bordet og skal ikke blande sig i, hvordan man konkret udmønter og indgår en aftale – det kan vi heller ikke – men et flertal i Folketinget danner jo i sidste ende det mandat, som regeringen sidder og forhandler med.
Derfor har vi jo noget at skulle have sagt, og derfor vil jeg altså også mene at det ligger fuldstændig inden for rammerne af den danske model, at vi afsætter en pulje med et formål og så lader parterne udmønte den.
Så er der en masse andet, jeg kan høre vi kan tale meget mere om, og det vil jeg meget gerne invitere til.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-03-23:
Jeg medgiver ordføreren, at det får en indflydelse – og forhåbentlig da en rigtig god og positiv indflydelse på det løngab, der er på arbejdsmarkedet i dag.
Det er jo netop derfor, at de midler skal tilbydes.
Rammen, som ordføreren taler om, er, at der er nogle parter, der taler sammen.
Den ramme er intakt.
Det er jo det eneste, der sker, hvis ordførerens parti ellers er enig og ønsker at bakke op om, at løngabet skal minimeres.
Pernille Skipper (EL), 2018-03-23:
Jeg vil bare godt lige først komme med to kommentarer til noget af det, der bliver sagt.
For det første: Ja, jeg er fuldstændig enig i, at det ville have været rigtig godt, hvis det her forslag var kommet for, skal vi sige, en måned siden.
Og når jeg siger, skal vi sige for en måned siden, er det, fordi en måned lige præcis er så lang tid, det tog regeringen at finde ud af, hvilken minister der skulle behandle det her forslag, så det kunne komme i salen.
Det har taget regeringen 6 uger at få det her forslag ikke bare placeret på en dagsorden, men at finde ud af, hvilken minister der skulle have det.
Så ærlig talt
jo, jeg medgiver fuldstændig, at det ville have været rigtig godt, hvis det var kommet for en måned siden
Den må vi simpelt hen bare sende videre.
Enhedslisten har fremsat det her for, jeg tror, to måneder siden.
Så den kritik sender jeg bare behørigt videre til regeringen.
Er det ikke også et anliggende for andre end kvinder i det offentlige?
Jo, bestemt.
Det her er et håndtag at skrue på.
Det vil slet ikke være nok, og vi har en masse andre forslag.
Jeg tror egentlig, at fru Kirsten Normann Andersen også godt ved, at Enhedslisten har en masse andre gode forslag til, hvordan vi kan gøre noget ved ligelønsproblematikken bredt på det danske arbejdsmarked, også uden at man behøver at gå ind og lovgive om noget, der er overenskomstbelagt, som lokalløn er.
I min egen fagforening vil jeg slås for, at man kommer af med lokalløn, ikke i Folketingssalen.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-03-23:
Tak for det.
SF er fuldstændig enig i, at ulige løn er et strukturelt problem.
Omvendt synes vi, det er at blande sig i forhandlingerne, når de allerede på nuværende tidspunkt er nået til et sted, hvor de ligger i Forligsinstitutionen.
Der er lukket og slukket omkring rummet, vi ved ikke, hvad der foregår derinde.
Så problemerne findes ikke kun i det offentlige.
Når området kurer og transport af bagage har en lønforskel på 90 kr. mellem mænd og kvinder, så er det jo udtryk for, at der også er problemer andre steder.
Det er også derfor, at jeg i min ordførertale spørger: Er det her ikke et meget større problem end det, Enhedslisten gør det til lige her?
Så kan man altid sige: Skal vi så ikke bare løse det problem, vi har lige her?
Men jeg vil egentlig bare spørge ordføreren, om man kunne forestille sig, at Enhedslisten også ville foreslå en afskaffelse af lokallønnen, når nu faktisk lokalløn viser sig at være noget af det mest ulighedsskabende i forhold til forskellen på lønnen mellem mænd og kvinder og også på højt og lavtlønnede.
Kunne man forestille sig sådan et forslag fra Enhedslisten i Folketingssalen?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-03-23:
Fru Pernille Skipper ved jo godt, at de krav, der skal stilles, skal stilles ved forhandlingsbordet, og at de 51 organisationer har prioriteret nogle forslag sammen.
Så det giver ikke mening, at vi som Folketing efterfølgende kommer og siger, at vi også gerne lige vil stille et forslag, at vi også gerne vil have, at man prioriterer det her frem for noget andet.
Det er det ikke op til Folketinget at tage stilling til, hvad der skal prioriteres højere end noget andet.
Jeg tror, at lærerne synes, at det er rigtig vigtigt, at de f.eks. får et overenskomstaftalt arbejdstidsregelsæt.
Det synes jeg også giver god mening, men det er jo ikke det samme, som at vi her i Folketinget skal tage stilling, hvordan der skal prioriteres ved forhandlingsbordet.
Det skal organisationerne og arbejdsgiverne selvfølgelig gøre sammen.
På et eller andet tidspunkt kommer de ud, og så er der enten hvid røg eller konflikt, og så må vi jo se, hvordan vi skal forholde os til den tid.
Pernille Skipper (EL), 2018-03-23:
Det kan godt være, at det er mig, der er fuldstændig blank, men det er jo en del af kravene, at man vil hæve ligelønnen.
Så det er jo en del af det.
Det er en del af diskussionen.
Så det, der bliver sagt, giver ikke nogen mening.
Det er de offentligt ansattes organisationer, der har bedt Folketinget om, om man ikke godt vil give forhandlingerne et puf ved at stille en ramme til rådighed, som parterne kan udmønte, og de rejser kravet om ligeløn sammen.
Så igen: Hvad er lige præcis forskellen fra, dengang SF stod som fortaler for det, og så til nu?
Marianne Jelved (RV), 2018-03-23:
Jeg vil godt uddybe det, jeg har sagt, og som jeg synes at spørgeren spørger til.
Og så vil jeg komme med et konkret eksempel.
Da jeg var helt ny som lærer og arbejdede rigtig meget for at lave nogle rigtig gode timer, så jeg nogle gange nogle af mine ældre kolleger se lidt mere afslappede ud, og så sagde jeg: I burde ikke have så meget i løn, som jeg har, for jeg arbejder mere, end I gør.
Og så blev jeg virkelig hånet på lærerværelset.
Sådan sagde man ikke, sådan skulle man ikke udtale sig.
Men pointen er: Alle lærere har den samme løn, efter hvor lang tid de har været lærere, uanset hvilket køn de har.
Og det er jo ikke bare kommet fra himlen, det er noget, der er besluttet på et tidspunkt.
Hvordan får vi alle andre faggrupper i den offentlige sektor til at få den samme løn?
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-03-23:
Tak for det.
Tak til ordføreren for både uddybning og tale.
Jeg synes, at fru Marianne Jelved har en vigtig pointe i sin sidste kommentar om magt og ansvar.
Jeg synes igen, at når vi tænker på samfundsansvaret, handler det jo om, at det kommer hele samfundet til gode, at vi arbejder på at minimere det her løngab.