runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2019-05-02:
Altså, når vi fra regeringens side har fremsat L 219, er det jo, fordi vi ikke synes, at systemet i dag er godt nok.
Og derfor er det jo heller ikke korrekt, når fru Karina Adsbøl siger, at regeringen ikke vil gøre mere.
Det er derfor, vi har fremsat et lovforslag, hvor vi skærper sprogkravene, og det er derfor, vi tager initiativ til, at vi laver nogle nationale regler om, hvad man som minimum skal kunne sprogligt.
Det er bare vigtigt, at der ligger en fleksibilitet i de regler, sådan at der netop skelnes mellem, om man er ansat i en stilling, hvor man har kontakt til patienterne, eller om man sidder i en kortvarig forskningsstilling eller er ansat i en stilling, hvor man ikke har patientkontakt.
Det tager beslutningsforslagene i dag overhovedet ikke højde for, og derfor risikerer de at gøre mere skade end gavn for patienterne i Danmark.
Karina Adsbøl (DF), 2019-05-02:
Jeg synes, det er utrolig ærgerligt, at regeringen ikke kan se, at der er behov for yderligere på det her område.
Og så ved jeg godt, at ministeren siger, at regionerne kan lave en sprogtest.
Men ministeren sagde jo også, at det er arbejdsgivernes ansvar, og så kunne jeg godt tænke mig at høre: Mener ministeren, at regionerne har svigtet deres ansvar i forhold til det her?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-05-02:
Jo, regeringen anerkender til fulde, at der er udfordringer.
Der er for mange udenlandske læger, der ikke taler tilstrækkelig godt dansk, og det er derfor, vi har fremsat det lovforslag, der hedder 219, og som er blevet førstebehandlet her i salen, og som jeg også håber på at Dansk Folkeparti vil bakke op om.
Det er jo netop, fordi der er nødt til at blive strammet op.
Når vi kigger på også at stille nationale krav, men som skal være EU-medholdelige, er det jo, fordi vi ønsker nationalt at tage et større ansvar for, at udenlandske læger i Danmark taler et ordentligt dansk, så man kan kommunikere med patienterne og med sine kollegaer.
Så regeringen har taget initiativer og kommer til at tage initiativer.
Spørgsmålet er, om de beslutningsforslag, vi diskuterer i dag, vil gavne situationen i Danmark.
Og det er vores klare vurdering, at det vil de ikke.
Der mener vi sådan set fra regeringens side, at vi er nødt til at være nuancerede og også have en fleksibilitet.
For det andet fordi kravene ikke er medholdelige i forhold til EU-lovgivningen.
Og for det tredje fordi de er enormt firkantede og sidestiller, at man skal have et 6-måneders forskningsophold, med, om man er ansat og har patientkontakt.
Og vi ønsker fra regeringens side at have nogle fleksible regler, hvor man netop skelner mellem, om det er en dygtig udenlandsk forsker, der kommer på et kortvarigt ophold i Danmark og ikke har patientkontakt – for så er der nok mindre behov for, at man kan flydende dansk – eller om man ansættes i en stilling, hvor man netop har patientkontakt.
Og det er sådan set det, de her beslutningsforslag på ingen måde tager højde for.
Karina Adsbøl (DF), 2019-05-02:
Tak for ministerens tale.
Jeg må sige, at fra Dansk Folkepartis side er vi meget forundrede over, at ministeren ikke i højere grad anerkender, hvilke store udfordringer der er på det her område.
Vi har jo set, at afdelinger har været lukket ned netop på grund af sprogudfordringer og kommunikationen i forhold til patienten og patientens pårørende.
Vi har også i DR-dokumentaren »De udenlandske læger« set, hvilke store udfordringer der er, når man ikke kan tale dansk.
Og det er jo til stor gene for patientsikkerheden, så derfor er jeg uforstående over for, at ministeren ikke vil ligestille området, da der jo netop ikke stilles de samme krav til læger eller speciallæger, når de kommer fra EU/EØS-lande, som ellers.
For de her forslag vil jo kunne være med til at øge patientsikkerheden til gavn for patienterne, og det er jo dem, vi skal have i centrum.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-05-02:
Grunden til, at vi fra regeringens side har fremsat L 219, hvor der er et skærpet krav til sprog, er jo, at vi ser problemer i dag.
Vi ser, at regionerne ikke har været gode nok som arbejdsgivere til at stille krav om f.eks. sprog.
Som jeg også har svaret på spørgsmål 1 til lovforslag 219, er det jo sådan, at regionerne allerede i dag har mulighed for at lave en sprogtest, lave sprogkontrol.
Vi kan bare se, at det ikke er blevet brugt i tilstrækkeligt omfang, og det er jo sådan set baggrunden for, at vi selvfølgelig skærper på det her område, så man som patient og som kollega kan være tryg ved, at udenlandske læger, der ansættes i det danske sundhedsvæsen, også taler et tilstrækkeligt dansk.
Jeg vil bare sige, at vi fra regeringens side er dybt uenige med Enhedslisten i, at det er de samme regler, der vil være gældende for en pakistansk læge og en svensk læge.
Jeg er også nødt til at sige, at ufleksibiliteten for alvor kommer til at have en konsekvens for patienterne i Danmark, fordi vi alt andet lige har flere nordiske læger og flere EU-læger, end vi har læger fra f.eks. Pakistan.
Og derfor vil vi med firkantede regler i sidste ende risikere, at det går ud over patientsikkerheden.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Først synes jeg, at det er vigtigt at understrege, at det regime, vi har i dag, har vist sig at give problemer med patientsikkerheden.
Styrelsen for Patientsikkerhed har jo selv været inde og understrege, at det på nogle sygehuse har været et problem, netop fordi der har været en overvægt af udenlandske læger, som ikke havde kendskab til det danske sundhedsvæsen.
Vi kunne undgå at stå i den situation, hvis vi sikrede, at der var de samme krav til sprog og kvalifikationer, og det er derfor, jeg igen ikke helt forstår, hvorfor der skal være den forskel på, hvor man har taget sin uddannelse.
For det, der er afgørende, er jo, at man netop opfylder sprog- og kvalifikationskrav.
Patienten er jo ligeglad med, hvor lægen har taget sin uddannelse, eller hvor lægen kommer fra, bare sprog og kvalifikationer er i orden.
Det er derfor, jeg ikke kan se, hvorfor det skal være specielt firkantet og ufleksibelt at sige, at vi har enslydende regler, for de regler har vi jo allerede.
De bliver jo allerede håndhævet over for en gruppe af læger, nemlig dem, der kommer fra tredjelande.
Hvorfor kan man ikke bare ensrette de krav, sådan at de bliver enslydende, uanset hvor du har taget din uddannelse?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-05-02:
Det er jo også derfor, at vi i EU-kredsen har aftalt et anerkendelsesdirektiv, hvor vi har sat minimumskrav til, hvad det faglige indhold skal være på medicinuddannelserne.
Det er jo, fordi vi på den måde også har tillid til, at når vi aftaler i fællesskab, at der både skal være en vis længde, og at det skal have et vist indhold – der skal være en tyngde, også fagligt, i vores uddannelser – så giver det også grundlag for, at vi kan lave en gensidig anerkendelse.
Og det betyder jo, at vi, både fra regeringens side, men også i forhold til de aftaler, vi har lavet, klart og tydeligt mener, at der er forskel på, hvilket regelsæt en svensk læge er underlagt, og hvad en pakistansk læge er underlagt.
Og der ved jeg godt, at Enhedslisten mener, at en pakistansk læge og en svensk læge skal underlægges de samme krav.
Det synes vi ikke er rimeligt fra regeringens side.
Vi mener faktisk, at der er forskel på, om vi aftaler noget i EU-kredsen og laver nogle faglige rammer om minimumskrav, eller om man får en læge ind fra Pakistan, hvor Danmark ikke har en mulighed for at kunne stille krav til, hvad uddannelsen skal have indeholdt.
Men når det handler om, at man så skal være dygtig, både sprogligt og fagligt, så er der grundlæggende ikke den forskel, og det er jo også derfor, at vi med L 219 også indskærper det ansvar, man har som arbejdsgiver for hele tiden at sikre, at når man rekrutterer udenlandske læger, så kan de også tale med patienterne og med kollegaerne i det danske sundhedsvæsen.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Tak for det, og tak for talen til ministeren.
Først vil jeg sige, at jeg er lidt forundret over, at ministeren siger, at der har været en opfattelse af, at udenlandske læger ikke kan tale dansk, at det var et generelt problem, og at der er blevet givet udtryk for det.
Det har ikke været min opfattelse.
Jeg har ikke hørt – hverken fra ministeren eller når vi har diskuteret sagen her i Folketinget, hverken under forespørgsler i salen eller i samråd – at der er nogen, der har givet udtryk for det.
Alle har netop understreget, at det er utrolig vigtigt, og at det er godt, at der er udenlandske læger, der arbejder i Danmark.
Pointen er bare, at vi selvfølgelig skal kunne stille enslydende krav til sprog og faglige kvalifikationer.
Nu bruger ministeren selv eksemplet med, at der, hvis vi taler om en italiensk læge, kan være forskel på, om man skal arbejde i en forskerstilling eller man skal arbejde med patientkontakt.
Men det, som det her forslag handler om, er jo netop, at der skal vi sidestille den italienske læge med en læge fra USA, for det, der er afgørende, er jo ikke, hvor du har taget din uddannelse.
Det, der er afgørende, er, hvilke sprog og kvalifikationer du har.
Derfor forstår jeg ikke helt, hvorfor der skal være den diskrepans mellem, om man har taget sin uddannelse i et EU-land, eller man har taget sin uddannelse i et ikke-EU-land.
Derfor bør det da være helt naturligt med hensyn til patientsikkerheden, at det er enslydende krav, at det er de faglige kvalifikationer, der er afgørende, og ikke, hvor man nødvendigvis har taget sin uddannelse.
Pause Pause (Pause), 2019-05-02:
Mødet er udsat.
Jane Heitmann (V), 2019-05-02:
Tak for det.
Også tak til ordføreren for talen.
Nu erfarede vi alle sammen for et øjeblik siden, at Dansk Folkeparti ønsker sig en model som den svenske model, og jeg vil såmænd bare høre, om Enhedslisten kan bakke op om den.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Jeg kunne høre, at vi sådan grundlæggende er enige om den helt principielle tilgang til det, men jeg vil godt lige spørge ordføreren om f.eks. anerkendelsesdirektivet, som vi snakker om.
Der er det jo sådan, at hvis man tager en speciallægeuddannelse i f.eks. hæmatologi, varer den 6 år i Danmark, men i anerkendelsesdirektivet ligger det sådan, at den kun varer 3 år, og hvis man ser på samtlige 36 lægefaglige specialer, der findes, kan man se, at den gennemsnitlige uddannelsestid ligger 1½ år under, hvad den gør i Danmark.
Det sammenholdt med de udfordringer, vi har set på sygehusene i forhold til faglige kvalifikationer, med, at der har været nogle uddannelsessteder i EU, hvor der i hvert fald har kunnet rejses en berettiget tvivl om den faglige kvalitet og de uddannelser, man har fået der,
får mig til at spørge, om det ikke giver anledning til bekymring, hvad angår patientsikkerheden i Danmark.
Når vi stiller de krav, som vi gør nu, er det jo præcis, fordi det er de krav, vi i forvejen stiller til læger, der kommer fra tredjelande, og det er der, hvor jeg stadig væk har svært ved at forstå, hvorfor der skal være forskel.
Om man har taget sin uddannelse i Rumænien, eller om man har taget den USA, må det jo være de samme krav, vi stiller i forhold til de faglige kvalifikationer, og der mener jeg bare, at vi jo kan se, at det, der ligger i anerkendelsesdirektivet, er nogle langt svagere krav end dem, vi har i det danske lægefaglige uddannelsessystem.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-05-02:
Jeg synes godt nok, at ordføreren er meget slem til lige i dag at skyde mig ting i skoene, som jeg ikke har sagt.
Jeg har sagt, at det er et arbejdsgiveransvar, ligesom det er – og det var May-Britt Kattrup også inde på – regionerne, der ansætter ud fra en lovgivning og nogle krav, vi stiller her fra Folketingets side.
Jeg har ikke på noget som helst tidspunkt sagt, at vi ikke har noget ansvar herinde i Folketinget, så jeg synes, det er meget firkantet, for at sige det diplomatisk, af ordføreren at sige, at det er det, jeg mener.
Det har jeg ikke på nogen som helst måde givet udtryk for.
Tværtimod har jeg nævnt den dokumentar, og jeg har nævnt, at det er utrolig vigtigt for os i Alternativet, at det er patienten og patientsikkerheden, der er i fokus.
Så jeg synes ikke, det er rimeligt at skyde mig i skoene, at jeg hverken interesserer mig for patientsikkerhed eller noget som helst andet, og at jeg bare lægger det hele over på regionerne, og hvem det ellers kan være.
Jeg siger, det er deres ansvar at ansætte.
Jeg nævnte i min tale, hvad det er, de gør: De har rekrutteringsbureauer, de har sprogtest, de har sproguddannelse osv.
Der er nogle fejl, og dem må vi tage op.
Selvfølgelig har vi ansvar for at tage dem op, og jeg hørte ministeren sige, at det også er noget, ministeren er optaget af.
Mette Abildgaard (KF), 2019-05-02:
Jeg synes da, at de eksempler, ordføreren kommer med, i forhold til hvad der bliver anerkendt, rejser nogle spørgsmål om, hvorvidt vi har sat barren for lavt i anerkendelsesdirektivet.
Jeg er ikke klar over, hvordan man egentlig fastsætter det her, f.eks. om det er nogle lægelige selskaber – det kunne jeg forestille mig – som er med til at komme med nogle anbefalinger.
Jeg går ikke ud fra, at det ene og alene er politikere, der sidder og træffer de her beslutninger.
Jeg går ud fra, at der er en eller anden form for indstilling fra nogle personer, som har indsigt i de forskellige uddannelsestilbud, i de forskellige lande, de kan være forskelligt sammensat med praktik og undervisning, og det kan være svært at sammenligne, hvor meget undervisning der er.
Men jeg går ud fra, at der er en eller anden form for lægelig vurdering inde over det, og hvis der ikke er det, vil jeg mene, at der burde komme det.
Jeg synes grundlæggende, at det er fornuftigt, at vi har den fri bevægelighed i EU, sådan at vi kan dele arbejdskraft med hinanden, og derfor synes jeg, det giver god mening, at vi i udgangspunktet anerkender hinandens uddannelser, så længe der er en eller anden minimumsstandard.
Det har Danmark også glæde af i mange andre sammenhænge, hvor danske medarbejdere rejser ud.
Karina Adsbøl (DF), 2019-05-02:
Jamen jeg forstår det simpelt hen ikke, for der har jo været talrige eksempler, bl.a. også i dokumentaren, på det her.
Så jeg forstår ikke det med, at så skal der indkaldes til et samråd og andet, for der har jo netop været talrige eksempler på det her, og det er også derfor, kan man sige, at der har været et lovforslag i salen om at forbedre det i forhold til sproget.
Så det er bare meget mærkværdigt.
Man kan ikke altid skyde ansvaret fra sig og sige, at det ligger i regionerne og det må de finde ud af.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-05-02:
Jeg forstår slet ikke spørgsmålet, for jeg har ikke givet udtryk for, at vi overhovedet ikke er interesseret i, at der skal være et vist krav til forskellige sproglige kvalifikationer og faglige kvalifikationer.
Det starter ordføreren med at lægge mig i munden at jeg har sagt.
Det har jeg ikke sagt noget om.
Tværtimod har jeg i min ordførertale nævnt dokumentaren »De udenlandske læger«, jeg har nævnt, hvad det er for nogle krav, vi mener der skal stilles, når man har med sundhedsfaglige uddannelser at gøre, og at det ikke er nok med en prøve i dansk 3.
Jo, der er udfordringer, og det, jeg svarede lige før til den forrige ordfører, var, at hvis vi har konkrete eksempler, skal vi have indkaldt til et samråd, og så må vi tage det op, og så må det fra ministerens side blive taget op med regionerne.
Jeg vil i den sammenhæng sige, at jeg var positiv over, at ministeren faktisk sagde, at ministeren ville se på, hvad der mere kunne gøres.
Så det synes jeg er positivt.
Karina Adsbøl (DF), 2019-05-02:
Jeg er meget uforstående over for det, ordføreren siger netop om, at ordføreren ikke vil være med til at sikre sprogkundskaberne hos lægerne og ikke vil være med til at sikre, at udenlandske læger også har de rigtige kvalifikationer.
For det, ordføreren siger i sin ordførertale, er bl.a. også, at det er regionernes ansvar.
Men så lad mig spørge ordføreren: Mener ordføreren, at regionerne har levet op til deres ansvar?
Jeg ved ikke, om ordføreren har fulgt med i bl.a. den DR-dokumentar, der har været vist på DR, om de udenlandske læger og set de groteske tilfælde, der også var, f.eks. at en hel afdeling har måttet lukkes ned.
Er det tilfredsstillende for Alternativets ordfører?
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Så Alternativet er ikke tilhængere af, at vi har en national godkendelsesprocedure i forhold til sprog- og kvalifikationskrav?
Det har vi jo allerede i dag for læger, der kommer fra tredjelande.
Det fungerer sådan set godt, og det er regionerne også glade for, og det gør jo også, at de stadig væk kan rekruttere læger fra tredjeverdenslande.
Men er Alternativet modstandere af, at vi dér har en national ordning til at sikre sprog- og kvalifikationskrav?
Jamen jeg er helt enig i, at det er godt, vi kan rejse ud og arbejde, men det gør vi også nu, og der arbejder jo også udenlandske læger i Danmark, som lever op til de krav, der ligger.
Altså, alle de læger, vi har fra tredjelande, som udgør en stor del af de udenlandske læger, der arbejder i Danmark, lever præcis op til de krav, så det er jo ikke noget, der hindrer den fri bevægelighed; det sikrer bare, at der ligger et vist niveau for både de faglige og de sproglige kvalifikationskrav.
Derfor synes jeg stadig væk, det er mærkeligt, eller det undrer mig i hvert fald, at man ikke vil lægge den samme standard ind i forhold til læger, der kommer fra EU-lande.
For som ordføreren selv er inde på, er det afgørende jo ikke, hvorfra lægen kommer, det afgørende er de kvalifikationer, både faglige og sproglige, som lægen har.
Jeg vil bare igen understrege, at det, der ligger i den svenske model, netop kun handler om sprogkrav, og det er jo der, hvor regeringen via Kammeradvokaten er i gang med at undersøge, hvad Danmark kan tillade sig at stille af krav for ikke at bryde med anerkendelsesdirektivet.
Der ved jeg jo, at Dansk Folkeparti og Enhedslisten er helt enige om, at det, der er afgørende, er, at vi i Danmark vedtager de sundhedsfaglige krav, som vi mener der er nødvendige, for at man kan fungere i det danske sundhedsvæsen.
Så der er jeg helt enig med ordføreren.
Karina Adsbøl (DF), 2019-05-02:
Jeg bliver også nødt til lige at tage ordet for at få præciseret noget, for Venstres ordfører har travlt med at lægge mig ord i munden, som jeg ikke har sagt fra talerstolen.
Dansk Folkeparti og Enhedslisten er helt enige om beslutningsforslaget.
Det, vi gjorde, og det, jeg gjorde i min tale, var, at jeg gav en hyldest til Sverige, netop fordi de har sprogprøver, som sikrer, at det fungerer på svenske sygehuse.
Det var sådan set min pointe.
Og jeg blev nødt til at tage ordet her, fordi Venstres ordfører blev ved med at lægge mig ord i munden.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Jamen så skal jeg prøve at svare en gang til: Det, der er afgørende for os, er, at der er ens krav.
Når ordføreren taler om en svensk model, så handler det jo alene om sprogkravene.
Der ligger jo ikke noget i en svensk model i forhold til kvalifikationer.
Det, der er afgørende for os, er, at vi sikrer, at der er ens standarder for både sprogkrav og kvalifikationer.
Kravet til kvalifikationer, hvis man har taget sin uddannelse i et EU-land eller i et tredjeland, indeholdes ikke i den svenske model.
Den forholder sig alene til et sprogkrav.
Det sprogkrav, vi har i Danmark i dag, er vi, da der nu er rejst tvivl om, om det skal være danskprøve 3, helt åbne over for at se på.
Det er ikke det, der er det afgørende, men det er det, man har vurderet som værende tilstrækkeligt, hvis ansøger kommer fra et tredjeland.
Det, der er afgørende for os, er, at der er ens standarder.
Jane Heitmann (V), 2019-05-02:
Det er en lille smule uklart for mig, hvad det helt præcis er, ordføreren mener.
Jeg spørger bare: Kan Enhedslisten støtte en model som den svenske model, som vi forstår at Dansk Folkeparti støtter, og som regeringen jo også har foreslået?
Mette Abildgaard (KF), 2019-05-02:
Hvis hvert evig eneste EU-land skulle til at udvikle sit eget system, med hvilke ti forskellige kriterier man skulle leve op til, for at blive anerkendt i hinandens lande, ville vi bare udvikle et meget stort, bureaukratisk system.
Derfor er der noget smart i anerkendelsesdirektivet.
Der er noget grundlæggende smart i, at det er de samme kriterier, man skal leve op til.
Og jeg synes så, at hvis ikke de kriterier er skrappe nok, må vi skærpe dem.
Jeg synes ikke, løsningen er at skrotte hele anerkendelsesdirektivet.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-05-02:
Det er ikke helt rigtigt forstået.
Det er en pointe, at det her handler om EU-retslige spørgsmål.
Så det er den ene grund.
Den anden grund er, hvad jeg tror den tidligere ordfører var inde på, at det jo er et ansvar, som regionerne har.
Det var derfor, jeg prøvede at forklare, hvad det er, regionerne gør, når de ansætter læger.
De har rekrutteringsbureauer, de har sprogkonsulenter, de gør meget ud af at koble det sproglige med det faglige.
Der mener jeg, at det er det ansvar, regionerne har som arbejdsgivere, og hvis vi har konkrete tilfælde, hvor regionerne ikke lever op til det ansvar, så synes jeg, vi må indkalde til et samråd eller gøre andre ting, hvis vi kan se, at de ikke lever op til deres forpligtelse.
Men det er jo regionernes opgave, og det er regionernes forpligtelse, så det er de to grunde, der er til det.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Tak for det, og tak for ordførertalen.
Jeg skal bare være helt sikker på, at jeg forstod ordføreren rigtigt: Det er efter Alternativets opfattelse sådan, at selve indholdet i de to beslutningsforslag her kunne man godt støtte, hvis ikke det var, fordi det var i modstrid med EU-retten?
Jane Heitmann (V), 2019-05-02:
Jamen for mig er det helt afgørende, at regionerne er bevidste om, at det er dem som driftsherrer, der har ansvaret for at sikre, at det personale, der bliver ansat, har de rigtige kvalifikationer til det job, der skal besættes.
Og det gælder, uanset om vi taler lægefaglige kvalifikationer, eller om vi taler sproglige kvalifikationer.
Peder Hvelplund (EL), 2019-05-02:
Men vi ved jo godt, at der i dag også er utrolig stor forskel på de krav, vi stiller til en speciallægeuddannelse i Danmark, og så de minimumsstandarder, der ligger i anerkendelsesdirektivet; der kan være op til 3 års forskel i uddannelseslængde.
Styrelsen for Patientsikkerhed gør selv opmærksom på, at de ikke tjekker uddannelsesniveauet for de læger, der søger herop, og som kommer fra EU-lande.
Og det betyder jo, at regionerne bliver sat en helt urimelig situation.
For hvordan skal de kunne undersøge uddannelsesniveauet for de læger, som søger ind, når de i forvejen mangler læger?
Det ville da være en hjælp, hvis vi kunne sige, at vi har den samme standard og vi stiller de samme krav: Uanset om man har taget sin uddannelse i Danmark, i et tredjeland eller i et EU-land, så er det ens standarder, vi sætter i forhold til faglighed og i forhold til sprog.
Jane Heitmann (V), 2019-05-02:
Det er jo sådan, at når man er en del af et fællesskab, og det er vi jo som medlem af EU, så er der nogle spilleregler i det fællesskab.
Og vi har sagt ja til den spilleregel, der hedder anerkendelsesdirektivet, og det betyder jo, at der er nogle krav qua anerkendelsesdirektivet til læger, som kommer fra EU, og dem skal vi jo efterleve.
Når det så er sagt, ændrer det i sidste ende ikke på, at det jo er regionernes ansvar at sikre, at det lægefaglige personale, man ansætter, har de helt rigtige kvalifikationer til det job, man skal have besat.
Der har det måske en gang imellem haltet lidt i regionerne med helt at leve op til det ansvar.