runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2020-06-18:
Tak for det.
Selv om solen skinner og sommeren er kommet til Danmark, befinder arbejdsmarkedet og virksomhederne sig jo stadig væk i en alvorlig og meget overskyet situation.
Nedlukningen af samfundet har haft store økonomiske konsekvenser for både virksomheder og lønmodtagere, og da coronakrisen var på sit højeste, kom vi de hårdt trængte virksomheder til undsætning.
Der blev smidt en redningskrans i havet, og frem kom trepartsaftalen om midlertidig lønkompensation.
Trepartsaftalen har bidraget til at holde hånden under mange lønmodtagere og virksomheder, da virksomhederne fik mulighed for at få dækket en del af lønnen til de ansatte.
Det har betydet, at arbejdsgiverne fik en hjælpende hånd i en pludselig kaotisk og uforudsigelig hverdag, og på trods af den delvise genåbning af samfundet og en række af hjælpepakker og aftaler er der stadig mennesker og virksomheder, som er økonomisk udfordret.
I den kommende tid skal vi se fremad og fokusere på, hvordan vi bedst muligt får arbejdsmarkedet på fode igen og hjælper virksomhederne videre på den bedst mulige måde.
Det handler også om, at vi forhåbentlig også kan få åbnet Danmark op igen.
Dette lovforslag stiller krav om, at lønmodtagere, der er omfattet af lønkompensationsordningen i perioden fra den 9. juli til og med den 29. august, afvikler tilbageværende ferie.
Det vil hjælpe nogle af de stadig hårdt ramte virksomheder, og perioden strækker sig jo over industriferien, hvor mange af virksomhederne i forvejen holder lukket uanset corona eller ej.
Det er derfor meget oplagt, at lønmodtagerne afholder deres ferie i denne periode, og derfor støtter Venstre op om lovforslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-06-18:
2,2 mia. kr. koster det at forlænge lønkompensationsordningen indtil den 29. august.
Kan Venstre ikke komme på andre ting, som 2,2 mia. kr. kunne bruges bedre på, end at betale 90 pct. af lønmodtageres løn, samtidig med at man betaler for, at de ikke laver noget, men går derhjemme?
Hans Andersen (V), 2020-06-18:
Der kan helt sikkert godt være forslag, hvor vi kan bruge de penge på en anderledes måde.
Det er jo heller ikke således, at vi i Venstre ikke kan se tidsler i det her.
Altså, lønkompensationsordningen har jo været en ordning, hvor man som virksomhed, selv om man betaler en del af sin medarbejders løn, jo ikke har kunnet anvende, altså ikke har kunnet bruge medarbejderen i en periode på de timer, man reelt betaler for.
Så ja, vi kan godt diskutere, og vi gør det jo også, om der er andre måder, hvorpå vi kan holde hånden under arbejdsmarkedet.
Men når nu der er lavet en trepartsaftale, synes vi, at vi i forhold til det her lovforslag vil støtte op om, at der sørges for, at man også får afviklet den ferie, der skal til, for at virksomheden også kan komme videre.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-06-18:
Men det er jo bare interessant, at det, hvis det er så fantastisk, så nogen sinde skal stoppe.
Men hr. Leif Lahn Jensen kunne jo have konsulteret de eksperter, som regeringen bad om at komme med svar på, hvad man skal gøre med den her lønkompensationsordning.
De fortæller om alle de negative effekter af en lønkompensationsordning som den her, nemlig at det forhindrer, at folk finder det arbejde, hvor der er behov for dem, i stedet for at blive i et arbejde, hvor der ikke længere er behov for dem.
Det er jo det, der er problemet med det.
Det er derfor, at eksperterne, som regeringen selv har bedt om at udtale sig om det, anbefaler, at lønkompensationsordningen stopper den 8. juli.
Orla Østerby (KF), 2020-06-18:
Men det er jo sådan, at biomassen stadig væk hovedsagelig kommer fra stammetræ, og der er grænser for, hvor meget der er af restprodukterne.
Men vi skal selvfølgelig bruge restprodukterne først og fremmest.
Så er jeg bare nødt til at sige, at vi har en udregningsformel for CO 2 -belastning med hensyn til biomasse.
Der er jo nogen uden for Danmark, der er ret uenige med os i den måde, vi regner på.
Og hvis vi skulle regne på en måde, som nogen mener er den rigtige måde – som nok er den rigtige måde – så ville vi jo få svært ved at nå de 70 pct., som vi jo i forvejen har meget svært ved.
Men lad os nu blive ved den danske regnemodel indtil videre, for det passer os bedst lige nu – så det gør vi.
Men vi har en udfordring i forhold til biomassen, og det ved vi godt alle sammen, og jo før vi kan slå over på store varmepumper osv., jo bedre er det.
Undskyld, jeg skulle hilse fra Nye Borgerlige og sige, at de ikke kan stemme for beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Nej, altså, som jeg forstod det lige før på hr. Michael Aastrup Jensens spørgsmål til justitsministeren, så har man i Rusland valgt ikke at efterleve de domme, der kommer fra Menneskerettighedsdomstolen.
Det vil sige, at det åbenbart ikke har haft den helt store afskrækkende virkning over for Putin og co., at Danmark altså efterlever hvert eneste komma fra Menneskerettighedsdomstolen.
Så man må jo sige, det er hr. Michael Aastrup Jensens konstruktion, der ikke rigtig fungerer.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Det er alligevel at sætte store ord på, at jeg kun er medlem af den parlamentariske forsamling, ligesom jeg også tror at ordføreren stadig væk er.
Men tak for de fine ord.
I forhold til Rusland tror jeg, at ordføreren lige skal sætte sig ind i, hvad sagen er.
Sagen er jo, at Rusland lige har vedtaget den her lov.
Derfor har vi jo ikke set endnu, at de har gjort det.
De har bare fået et redskab til at gøre det.
Det er selvfølgelig i sig selv problematisk, men mit spørgsmål står stadig ved magt.
Hvad med borgerne i de lande, som jeg lige har nævnt?
Har vi ikke et ansvar, hvis vi stadig væk ønsker Europarådet?
Eller er den nye europalinje fra Dansk Folkeparti, at vi ikke bare skal melde os ud af EU, men at vi også skal melde os ud af Europarådet?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Nej, altså.
Prøv at høre engang!
Hr. Michael Aastrup Jensen påstår, at det, at Danmark lydigt overholder alt, hvad der kommer fra Menneskerettighedsdomstolen, skulle være det, der gør, at man i Aserbajdsjan, Tyrkiet og Rusland vil gøre det samme. Der vil jeg altså bare gøre opmærksom på, at hr. Michael Aastrup Jensen selv lige har problematiseret, at man ikke gør det samme i de pågældende lande.
Det vil sige, at det, at vi deponerer en stor del af vores vælgeres ønske i Strasbourg, ikke har den ønskede effekt, som hr. Michael Aastrup Jensen tilsigter, og så er det bare, at jeg konstaterer, at så er der jo ingen grund til, at vi også amputerer vores demokrati.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Tak for, at ordføreren nævner en række af konventionens bestemmelser.
Jeg forstod det sådan, at ordføreren var tilhænger af de pågældende bestemmelser.
Nu er ordføreren jo retsordfører, så jeg går ud fra, at ordføreren siger, at han er tilhænger af retfærdighed, som vi kender det i artikel 6 – det samtykker han i.
Så vil mit spørgsmål sådan set helt åbent være: Hvad er retfærdighed?
For læser vi artikel 6, kan vi se, at den jo er ret kortfattet.
Man kan næsten sige, at hvis man skulle holde den op imod den danske retsplejelov, som jo er på mere end tusind paragraffer, hvor vi forsøger at udstikke retfærdigheden i forhold til retsprocesser og alle andre formaliteter og sådan nogle ting, er det egentlig ret vildt, hvor kort man kan sige det: Alle har krav på retfærdighed.
: Hvad er retfærdighed?
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Hvis man kigger i artikel 6, kan man se, at det jo bl.a. handler om, at man er uskyldig, indtil det modsatte bliver bevist, at man har en udførlig underretning på et sprog, man forstår, at man får tilstrækkelig tid og lejlighed til at forberede sit forsvar osv. osv.
Men jeg deler da forståelsen af, at der her jo er tale om nogle ret grundlæggende, men også ret overordnede principper, og at det derfor naturligvis også er udfordrende, når domstolen opererer inden for det rum.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Danmark er jo blevet dømt efter artikel 6 et par gange, bl.a. Vasilevasagen, som jeg er sikker på ordføreren kender, hvor det blev en krænkelse af retfærdigheden, at en rumænsk kvinde, mener jeg det var, ikke ville oplyse sit navn og derfor blev tilbageholdt af det aarhusianske politi i 13 timer, tror jeg det var.
Der blev Danmark jo dømt med piber og trommer.
Det var så et brud på retfærdigheden ifølge dommerne.
Eller jeg kan også spørge på en anden måde: Kender hr. Jeppe Bruus nogen politikere eller nogen mennesker overhovedet, som ikke vil sige, at de er tilhængere af retfærdighed?
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Jeg er med på, at der kan være store fortolkninger af, hvad retfærdighed er, og at vi alle sammen kan sige »retfærdighed«, men typisk er det afsenderen og ikke budskabet, der er det væsentlige.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Tak for det.
I forlængelse af hr. Morten Messerschmidts spørgsmål vil jeg gerne spørge ordføreren: I tilfælde af at borgerne ikke finder, at en domstols afgørelse er retfærdig, altså ikke en af vores egne domstole, men Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og hvis man som befolkning ikke finder, at de afgørelser, der finder sted der, og som jo ikke bare er aktivistiske, men er direkte politiske, er rimelige og retfærdige, og at det ikke er regler, vi ønsker at leve efter her i landet, så har man ingen som helst muligheder for at gøre noget ved det, men hvis vi har domstole i Danmark, som dømmer i en retning, hvor vi siger politisk, at det ikke var hensigten, så har vi en mulighed for her i Folketinget at ændre lovgivningen, sådan at man ikke fremadrettet bliver dømt, som et flertal måtte finde urimeligt eller uretfærdigt – kan ordføreren bekræfte det?
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Tak for det.
Principielt er vi jo faktisk enige i, at vi ikke skal have en for aktivistisk domstol, der går ind og går i modstrid med, hvad et flertal herinde ønsker, bl.a. på udlændingeområdet.
Det er vi jo fuldstændig enige om.
Vi er måske bare ikke – eller vi er ikke – helt enige om, hvordan vi når derhen.
For er Dansk Folkeparti ikke nervøse for, at med den beslutning, man lægger op til, så vil borgere i lande som Rusland, Aserbajdsjan, Tyrkiet jo altså nu også kunne se frem til, hvis Dansk Folkepartis beslutningsforslag bliver lov, ikke at have nogen sikring mod de autoritære styrer, som jeg i hvert fald ved at Dansk Folkepartis ordfører normalt ikke ligefrem har lovord tilovers for?
Er Dansk Folkepartis ordfører ikke nervøs for, hvis man får det idealsamfund, hvor der ikke er noget, der hedder EU, men hvor man stadig har Europarådet, som faktisk også har nogle, skal vi sige, bestemte retningslinjer for, hvordan vi skal leve som europæere?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Det er jo ikke domstolen, der håndhæver.
Domstolen dømmer, og så skal den udøvende magt jo håndhæve.
Det er sådan, det fungerer i et retssamfund med magtens tredeling osv.
Men i virkeligheden, nej, jeg bryder mig ikke om Menneskerettighedsdomstolen, og det er der flere årsager til.
Ét er selve konventionen, som jeg lige var inde på.
Noget andet er, at den jo er helt fundamentalt meget, meget udygtig.
Jeg går ud fra, at hr. Rasmus Nordqvist er bekendt med, at 19 af de 47 dommere, der sidder i Menneskerettighedsdomstolen, aldrig nogen sinde har praktiseret jura andet end på akademisk niveau.
Altså, vi har en domstol, som kan underkende f.eks. den danske Højesteret, men hvor hovedparten af medlemmerne ikke har tjent på andet end byretsniveau.
Det er da et kæmpestort problem, at man, blot fordi det er internationalt, lader deres afgørelser have forrang frem for f.eks. danske højesteretsdommere.
Men det er hele den institutionelle del.
Den ville jeg også gerne bruge 5 minutter på selvstændigt.
Nick Hækkerup (S), 2020-06-18:
Nej, det er jeg ikke indstillet på, og jeg mener, at de veje, vi skal gå, er at udfordre domstolens praksis retligt og politisk.
Og jeg synes også, at man må sige, at man – når vi kigger ned over historien, som den har udviklet sig, ikke bare med Københavnererklæringen fra 2018, men også tidligere – har været i stand til politisk at skubbe til domstolens fortolkning, sådan at den har bevæget sig.
Så jeg mener, at der er spor, vi kan forfølge.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Tak for det.
Jeg er faktisk enig i alt, hvad ministeren sagde.
Jeg har bare et spørgsmål om noget, ministeren ikke kom ind på, og det er, hvordan og hvorledes vi får sørget for, at den her domstol ikke begynder at lave dobbeltstandarder.
Situationen er jo den, at vi i Danmark gerne vil have, at den skal holde sig inde for charteret, men tag et land som Rusland, hvor situationen jo er den, at man direkte har fået vedtaget, at der ikke er nogen domstol, som kan komme ind og overtrumfe russisk lovgivning.
Det vil sige, at der går man direkte imod det, man egentlig har skrevet under på i forhold til europarådscharteret, og har direkte sagt, at man altså godt kan sige fra over for at følge det, hvilket er i direkte strid med, hvad reglerne er.
Derfor må vi også forholde os til det, hvis der lige pludselig kommer sådan en de facto dobbeltstandard, bare fordi det drejer sig om et stort land i form af Rusland og vi ikke rigtig tør stille dem stolen for døren, og så forstår jeg godt, at borgere i Danmark står og siger: ahr, hvorfor skal vi så acceptere domme, der går imod Danmark?
Nick Hækkerup (S), 2020-06-18:
Jeg er fuldstændig enig i, at det, der er værdien af det internationale samarbejde og konventioner og regler på tværs, er netop, at vi siger, at vi giver alle sammen lidt af vores mulighed for fuldstændig selvstændigt at beslutte tingene til gengæld for at have et fællesskab om ting, som vi gerne vil være fælles om.
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Tak for det.
Et af de steder, hvor Menneskerettighedsdomstolen og konventionen kommer i vejen, når vi taler dansk politik, er, at der er et flertal i Folketinget, som ønsker i højere grad at udvise kriminelle udlændinge, og vi har set en række eksempler på seriekriminelle, som ikke bliver sendt ud under henvisning til konventionen og domstolens afgørelser.
Kan ministeren bekræfte, at det er muligt for et land blot at indskrive i lovgivningen specifikt, eksempelvis i udlændingeloven, at man på dette område eller andre områder ikke ønsker at følge konventionen specifikt, men at man i øvrigt tiltræder konventionen på andre områder?
Nick Hækkerup (S), 2020-06-18:
Sådan statsforfatningsretligt vil vi jo i sidste ende kunne tage vores kompetencer tilbage selv, sådan som vi måtte have lyst til det.
Det, der bare er problemet, er, at så kommer vi til at spille os hen i den Ruslandssituation, som hr. Michael Aastrup Jensen redegjorde for for lidt siden.
Og det er jo svært at bede andre om at leve op til de fælles spilleregler, hvis man selv siger, at man i øvrigt ikke vil føle sig bundet af de fælles spilleregler.
Rasmus Nordqvist (SF), 2020-06-18:
Nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at hr. Morten Messerschmidt og jeg ikke ser helt ens på det her spørgsmål.
Men der er nogle ting, jeg er nysgerrig efter at prøve at forstå Dansk Folkepartis position i.
Det er jo det her med eksempelvis at tage udgangspunkt i landes sædvane.
Det kan godt være, det stammer fra 1241 og vi så skriver 2020 nu.
Men hvis man eksempelvis tager lgbti-rettigheder, er det så noget, man også skal forsvare i andre lande?
Eller skal vi sige, at det er lige meget, om man i nogle lande forfølger og diskriminerer lgbti-personer, fordi det er deres sædvane, og så skal vi være ligeglade med det?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-06-18:
Der tror jeg, man skal sondre mellem det, der kaldes positive og negative rettigheder.
Hvis vi taler krænkelse af negative rettigheder, altså det, at man f.eks. chikanerer eller forhindrer folk i at bo sammen, hvis de er af samme køn, mener jeg klart, at man bryder med det, jeg vil kalde frihedsrettigheder.
Men positive rettigheder – og det er jo meget det, Menneskerettighedsdomstolen udvikler – er noget andet.
Det er, når f.eks. homoseksuelle kan få lov til at stille krav til det omgivende samfund imod det omgivende samfunds ønske, altså at man f.eks. siger, at det er en menneskeret at definere ægteskabet på en bestemt måde, eller at man på anden måde sådan stiller krav til det omgivende samfund.
Det mener jeg må være det enkelte lands egen ret at udvikle.
En sædvane står jo ikke stille.
Det, der er det vigtige, er, at tingene er udviklet i en dansk sammenhæng og derfor bliver kendelige, forudsigelige og forståelige.
Man kan jo ikke sige, at menneskerettighedskonventionen er nogen af delene, for man skal hele tiden spørge dommerne om, hvad der egentlig menes.
Rasmus Nordqvist (SF), 2020-06-18:
Jeg tror, at der er mange, der vil sige, at der er meget lovgivningsarbejde, som ikke er umiddelbart forståeligt.
Bare sprogbrug i lovgivningen kan være svær for alle at forstå.
Men igen: Jeg er stadig væk uenig, men jeg prøver igen at komme et skridt dybere ned i forståelsen.
Når man så siger, at vi selvfølgelig skal have holdninger til eksempelvis negative rettigheder, hvem skal så håndhæve det?
Er det så bare noget, vi skal sige en gang imellem – at vi synes, det er for dårligt?
Eller er det netop en domstol, som jo er multilateral, går på tværs af landene, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol gør, der skal stå op for de her ting?
Altså, hvor skal det håndhæves?
Hvor skal det italesættes?
Pernille Vermund (NB), 2020-06-18:
Men erkender ordføreren ikke, at det netop er på bekostning af folkestyret, at vi er underlagt en politiserende og aktivistisk domstol, al den stund at når lovgivningen i Danmark viser sig at stride imod det, som et flertal ønsker – eller ønskede, da man indrettede loven – så kan vi stemme på andre politikere, eller de politikere, der sidder i Folketinget, kan lave loven om?
Når der kommer domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som vi bliver underlagt, har vi ikke på samme måde mulighed for at ændre lovgivningen; så har vi en begrænset mulighed, som er den, som ordføreren nævner, altså at skifte en meget stor del af Folketinget ud, som ikke anerkender folkestyrets ret, men som siger: Vi deponerer en del af vores folkestyre hos en domstol.
Det er jo interessant, hvordan man gang på gang, når vi taler EU, domstolen og konventioner, kan fremhæve dem som den eneste årsag til, at de vestlige lande er kommet frem, og aldrig nogen sinde ser på, om tiden i virkeligheden har gjort, at konventionerne og domstolene har udviklet sig i en retning, som betyder, at den fordel, der har været, måske ikke længere er en fordel for eksempelvis Danmark.
Altså, vi står gang på gang i situationer, også med ordførerens eget parti som regeringsførende, hvor man lover danskerne eksempelvis at udvise kriminelle udlændinge, og så siger man, når domstolen og konventionerne kommer i vejen, at det desværre ikke kan lade sig gøre alligevel.
Vi har godt nok påtaget os magten og lovet jer at gøre det, men vi gør det ikke alligevel.
Kan ordføreren ikke se, at det er, hvad skal man sige, afviklende for vores folkestyre og for troen på demokratiet?
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Altså, jeg er fuldstændig enig i, at vi har haft nogle domme fra Europarådets domstol, som har været for aktivistiske, og hvor jeg faktisk er imod det, de har gjort.
Det sagde jeg faktisk også klart i min tale.
Og jeg spurgte også, hvordan vi så når til det resultat at gøre det bedre.
Det fremlagde jeg også et bud på, nemlig at vi laver reformarbejdet indefra.
Og det var jo derfor, at den daværende regering lavede Københavnererklæringen – og det var ikke nemt, kan jeg roligt understrege, jeg fulgte det meget tæt.
Vi var oppe imod stærke kræfter, og hr. Christian Langballe har nævnt nogle af dem, bl.a. venstrefløjskræfter og andet, men det resulterede heldigvis i den Københavnererklæring, og nu har vi et redskab til at få reformerne.
Så jeg tror egentlig ikke, at vi er så langt væk fra hinanden.
Der, hvor forskellen er, er bare, hvordan vi når målet, og der er jeg dybt uenig i, at det bare er at kaste menneskerettighedskonventionen til højre, for så er det, at vi får den ustabilitet, jeg er så nervøs for.
Christian Langballe (DF), 2020-06-18:
Nu talte vi om Churchill før, men jeg synes nu mere, at ordføreren minder om Chamberlain, der står og vifter med et dokument, med titlen Menneskerettigheder i vor tid.
Altså, jeg synes, det er en omgang snak, for det, der jo er sagen, er, at de demokratiske stater, der allerede er der, retsstater som den danske, konstant er duksen i klassen, mens de lande, som ordføreren gerne vil ramme, heriblandt Tyrkiet, da er revnende ligeglade med de der papirer.
Det er jo en politisk realitet.
Hvad er det for øvrigt for et reformarbejde, man vil sætte i gang?
Det, den Københavnererklæring muliggør, er allerede muliggjort uden Københavnererklæringen, nemlig at de enkelte nationale stater kan tage en forhandling med Storkammeret.
Der er ikke sket noget nyt – det var kejserens nye klæder.
Det bliver vi nødt til at indrømme.
Vi støttede det, fordi det trods alt var en tilkendegivelse af, at vi ikke var tilfredse med den måde, det fungerede på, men jeg vil sige, at hele den her dynamiske retspraksis fra domstolens side politiserer og ødelægger gode stater som Danmark, og gør, at vi bl.a. ikke kan føre en selvstændig udlændingepolitik.
Det må ordføreren da give mig ret i.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Allerførst skal jeg sige, at det i mine 15 år som medlem af Folketinget er første gang nogen sinde, at jeg er blevet sammenlignet med en pacifist som Chamberlain.
Normalt kalder folk mig alt muligt andet, der er i den modsatte grøft, som f.eks. koldkriger, men okay, fair nok, i forhold til hr. Christian Langballe er jeg måske pacifist, men så står jeg måske også det rette sted.
I forhold til det, der konkret bliver spurgt om, så er det jo bare vigtigt at holde fast i, hvad der egentlig står i Københavnererklæringen.
Der er bl.a. den såkaldte Kokkedaldialogmodel, som simpelt hen går ind og sørger for, at landene altså nu bliver hørt, når der kommer sager af principiel karakter, hvor landene siger: Vi ønsker, at man her lige skal være opmærksom på, hvad man gør.
Det gule kort havde man ikke før, så at stå og sige, at man havde de samme redskaber, som Københavnererklæringen har indført, er, undskyld jeg siger det, simpelt hen lodret forkert.
Så der er altså kommet nogle reformtiltag, som bl.a. sikrer, at landene bliver hørt på en anderledes måde, bl.a. via den her gulkortordning.
Altså, allerførst vil jeg sige, at jeg tror, at de 12.297 gode østjyder, der satte kryds ved mig, godt ved, hvor det er, jeg kæmper, og at de ved, hvad det er for nogle sager, jeg står for.
Ellers tror jeg ikke, at de 12.297 gode østjyder havde sat kryds ved mig.
Det er dem, jeg arbejder for hver eneste dag.
Jeg tror heller ikke, at de ønsker et Europa som det, vi havde før, vi havde noget, der mindede om Europarådet – nemlig et Europa, der var fuldstændig ustabilt, et Europa, hvor der var ufred, og et Europa, hvor vi ikke kunne handle med hinanden og være i fred med hinanden.
Det vil jeg faktisk gerne gøre.
Europarådet har haft, selv om det totalt bliver glemt i forhold til EU, en voldsom berettigelse, ikke mindst efter anden verdenskrigs afslutning.
Det er det, jeg faktisk tror de kære østjyder også er glade for, ligesom de er i resten af landet, for det er det, der er med til at skabe stabiliteten og freden for os alle sammen.
Skal vi så stoppe her?
Svaret er nej.
Og jeg er jo faktisk selv kommet med en indrømmelse, nemlig at jeg, da jeg kan forstå, at der er kommet nye, rigtig stærke kræfter ind i dommerudvalgets underkomité, i forhold til hvordan og hvorledes kandidaterne skal sammensættes, da forventer, at der er stærke kræfter, der kan sørge for, at vi får bedre kandidater end det, vi desværre har set i nogle tilfælde.
Så vi er slet ikke i mål endnu, men vi er heldigvis kommet i gang med processen, og det er også godt.