runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2019-11-29:
Nu ved jeg ikke, om de magter, som hr. Søren Espersen gerne vil handle med, tager dankort eller MobilePay, men det er jo klart, at det kan være ret interessant.
Derfor vil jeg gerne have, at ordføreren siger, at det, som Rusland har gjort, er forkert.
Så kan man diskutere, hvilke sanktioner der skal være, og hvilke konsekvenser der skal være efterfølgende.
Men det, jeg gerne vil opfordre hr. Søren Espersen og Dansk Folkeparti til, er at støtte det brede flertal, der er herinde.
Hr. Søren Espersen er selv inde på det, og det står jo i det sidste afsnit, hvad det handler om, nemlig at man kan hjælpe de virksomheder, der er kommet i klemme.
Man kan evaluere det, og man kan kigge på, hvordan og hvorledes de her sanktioner virker, også på sigt.
Derfor vil det da være det bedste udgangspunkt, hvis hele Folketinget nu bredt er enige om det forslag til vedtagelse, som jeg har fremsat på regeringens vegne.
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Den første, jeg skal svare på, er det der med, om Rusland har overtrådt international lov.
Selvfølgelig har de det i forbindelse med det, der skete på Krim, og det er sikkert også det, de er i gang med i Ukraine – helt bestemt.
Grunden til, at jeg ikke kan støtte det forslag til vedtagelse, der ligger, er, at det kun taler om at hjælpe med til at finde andre markeder.
Det står faktisk i de sidste tre linjer.
Det synes jeg selvfølgelig at man skal gøre, og det tror jeg også de gør en stor indsats for i Eksportrådet.
Jeg taler om direkte kompensation.
Jeg nævnte den her mejerivirksomhed, som indtil nu har tabt 200 mio. kr. på noget, som de absolut ikke har bedt om.
Og det var jo egentlig der, hvor vi skulle have hjulpet, også økonomisk.
Bjarne Laustsen (S), 2019-11-29:
Men når vi nu deler den opfattelse, at Rusland her har gjort noget forkert, men man så ikke synes, at der skal sanktioneres, fordi det kan koste nogen noget, hvad er det så, der skal ske?
Hvilken respons synes man så at der skal gives fra EU's og Danmarks side, hvis det ikke skal sanktioneres?
Når man nu er enig i, at Rusland er gået for vidt, at de har taget selv, og at det skal de ikke gøre, hvad skal der så ske i forhold til Rusland?
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Jeg mener bestemt godt, at man også kan sanktionere det handelsmæssigt.
Selv om jeg ikke bryder mig om det, mener jeg godt, at det kan være en vej.
Men der kommer bare nogle, der skal betale for den beslutning, som vi nu træffer, og det er ikke os.
Selv om vi herinde sammen med regeringen har nogenlunde kontrol over statskassen, er det altså ikke os, der kommer til at bruge nogle penge.
Og når jeg siger os, mener jeg Folketinget og regeringen, og det er ikke os, der kommer til at miste noget på det her.
Det er det, der er problemet.
Jeg benægter bestemt ikke, at handelssanktioner kan være værdifulde.
Jeg vil bare gerne have, at der skal være en klar adressat på, hvem man skal sende regningen til – om det er til os eller det er til den enkelte virksomhed.
Anne Sophie Callesen (RV), 2019-11-29:
Da vores udenrigsordfører er bortrejst, skal jeg på hans vegne sige følgende om Radikale Venstres forhold til handelssanktioner.
Vi mener, at handelssanktioner er et nødvendigt onde.
Det er nødvendigt, fordi overtrædelser af international lov, grove krænkelser af menneskerettigheder og andre brud på den internationale orden nødvendigvis må have den konsekvens, hvis det internationale regelsæt overhovedet skal give mening.
Og i langt, langt de fleste tilfælde vil en sanktion være et mere oplagt og hensigtsmæssigt middel end f.eks. en militær reaktion.
Og det er et onde, fordi det er kendt, hvor svært det er at ramme de virkelig skyldige med sanktioner, og fordi sanktioner ofte også medfører en række utilsigtede virkninger, både i form af forringelser af den almindelige befolknings levevilkår, erhvervslivets forhold ude og hjemme og mindre dialog mellem de stridende parter.
Handelssanktioner skal derfor overvejes nøje, de må som udgangspunkt altid være en fælles europæisk beslutning for at kunne have nogen reel effekt og er ofte mere effektfulde som trussel end ved reel implementering.
De skal så vidt muligt målrettes de konkrete personer og myndigheder, der er ansvarlige for bruddet på international lov, og de kan aldrig stå alene, men må følges op af politisk dialog, ikke mindst i forhold til folk til folk-relationerne.
Men helt at afskrive sanktioner som en del af den udenrigspolitiske værktøjskasse ville også være en stor fejl, sådan som verden udvikler sig i dag.
Radikale Venstre kan derfor tilslutte sig det forslag til vedtagelse, som den socialdemokratiske ordfører har læst højt.
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Den havde bare ikke spor med sagen at gøre.
Der bliver nævnt en hel masse om menneskerettigheder, diktatorer rundtom, som man skal bekæmpe osv.
Men mit ærinde er: Hvem skal betale for det her?
Det forholder fru Eva Flyvholm sig overhovedet ikke til.
Eva Flyvholm (EL), 2019-11-29:
Jeg synes egentlig, at jeg har forholdt mig ret klart til det, vil jeg sige.
Ja, det mener jeg.
Og i tilfældet her, der handler om våbenhandel, som f.eks. også er et udtryk for en handelssanktion, som derfor ligger inden for emnet, mener jeg ikke, at vi skal lægge op til, at våbenproducenterne kan kompenseres.
Så er der situationen omkring Rusland, og der vil jeg godt give ordføreren ret i, at der er mange virksomheder, der er kommet i klemme.
Der tror jeg, at den bedste løsning for alle parter er at arbejde politisk for, at man kommer hen til en normalisering af situationen.
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Men altså, at sætte økonomi foran menneskerettigheder er det, som jeg forstår det drejer sig om man ikke skal.
Økonomien kommer ikke op.
Men hvis økonomi?
Det er det, vi taler om.
Hvis økonomi er det, der ikke skal stå over menneskerettigheder?
Det er bare det, jeg vil bede fru Eva Flyvholm om at forholde sig til.
For jeg er enig i det andet, altså at økonomi ikke må komme over den slags ting.
Men hvis økonomi?
Det må man lige prøve at forholde sig til.
Eva Flyvholm (EL), 2019-11-29:
Jamen jeg er da glad for ordførerens konstatering af, at menneskerettigheder kommer først.
Det er ikke altid, at jeg helt har den oplevelse.
Men når det handler om økonomien, så er det, der ligger i det, jeg siger, jo også, at nej, jeg synes faktisk ikke, at vi skal sige, at man går ind og kompenserer alle virksomheder, der kan risikere at blive påvirket af de handelsrestriktioner.
Nej, det mener jeg simpelt hen ikke vi skal.
Men jeg synes, det giver mening at forsøge at føre en ansvarlig og bæredygtig økonomisk politik, som fremmer menneskerettigheder, og som på den måde også hjælper danske virksomheder til at indgå i et mere bæredygtigt internationalt handelsklima.
Det synes jeg er klogt.
Naser Khader (KF), 2019-11-29:
Tak til Dansk Folkeparti for forespørgselsdebatten.
Det er jo et vigtigt emne, synes jeg, når det handler om udenrigspolitik, for udenrigspolitik kan være fyldt med konflikter.
Det kan være forhandlinger og dialog, og det kan være militæret, men indimellem er det nødvendigt at bruge sanktioner.
Sanktioner kan have stor virkning.
Tag bare Sydafrika.
Sammenbruddet i Sydafrika var i høj grad sanktionernes fortjeneste.
Det samme gælder Burma.
Sanktionerne medførte en demokratisk proces.
Den har ikke været helt optimal, men der kom i hvert fald nogle omvæltninger, og det var takket være sanktionerne.
Tidligere blev der brugt sanktioner mod Iran og Libyen.
Det var ikke så succesfuldt, men det havde en vis effekt, ikke mindst brugen af sanktioner mod Iran.
Sanktionerne var faktisk det, der tvang iranerne til forhandlingsbordet.
De begyndte virkelig at gøre ondt.
At man har fået en atomaftale, der ikke er alt for god, er noget helt andet, men de kom i hvert fald til forhandlingsbordet.
Det samme gælder i forhold til Rusland.
Så længe de ikke overholder Minskaftalen, skal sanktionerne være der og skærpes, også mod personer, der er tæt på den russiske præsident.
Det er vanskeligt at finde ud af, om de virker målrettet, men de har en effekt.
Når man laver sanktioner, er det også vigtigt at sikre sig, at det ramte land ikke forsøger at omgå de der sanktioner.
Det har vi også set eksempler på flere steder.
Nogle siger, at sanktionsinstrumentet er meget svært, men fordi det er svært, skal man ikke opgive det i visse situationer, og det er enormt vigtigt, at vi i Danmark ikke indfører sanktioner alene.
Det er vigtigt, at det sker i samarbejde med andre ligesindede lande – EU-landene eller andre vestlige lande.
Og det er en vigtig pointe i forhold til sanktioner, at de er skræddersyet til situationen og det pågældende land.
For man kan ikke bruge de samme sanktionselementer til forskellige landes konflikter.
De skal være skræddersyet til et bestemt land.
Der er flere ting, der er afgørende, når man indfører sanktioner.
Den kan ofte være offer i en konflikt.
Det er også vigtigt, at der er bred opbakning og en koalition, der går sammen om sanktion som instrument.
Sanktionerne skal selvfølgelig have et mål, og det er, at dem, man sanktionerer mod, kommer til forhandlingsbordet og bliver presset.
Og så skal vi hele tiden huske på, at sanktionerne også skal bygge på, at retsgarantierne overholdes.
Sidst, men ikke mindst,
synes jeg, at det er vigtigt, at sanktionerne ikke rammer vores virksomheder, og derfor synes jeg, det er en vigtig debat, Dansk Folkeparti rejser.
For bagsiden af medaljen i forhold til sanktioner er, at de kan koste arbejdspladser, og det skal vi bare være opmærksomme på.
Af den grund synes jeg, at vi – flere af partierne sammen med regeringen – er nået frem til et godt forslag til vedtagelse, der eksplicit nævner, at vi skal hjælpe vores virksomheder, når sanktionerne indføres, sådan at vi undgår, at vi mister arbejdspladser.
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Men jeg må sige til hr. Naser Khader, at hr. Naser Khader ikke forholder sig til det, der er emnet.
Som jeg også sagde til fru Eva Flyvholm, lyder forespørgslen: Hvad er det, vi gør, når det kommer til at ramme danske virksomheder?
Hr. Naser Khader nævner en masse ting, bl.a. hvor sanktioner er lykkedes.
Det tror jeg på.
Det kan da godt være.
Men det er jo ikke det, det her handler om.
Min pointe er, og det vil jeg gerne bede hr. Naser Khader om at forholde sig til, hvem der skal betale, når vi træffer en eller anden politisk beslutning her, der betyder – jeg har nævnt et par eksempler – at mindre produktionsvirksomheder pludselig mister eksistensgrundlaget.
Jeg vil gerne have at vide, hvem der skal betale for det.
Det er ikke spørgsmålet, om sanktioner har nogen effekt.
Det er efter min opfattelse slet ikke det, vi diskuterer i dag.
Og da det er mig, der har indkaldt til forespørgslen, ved jeg godt, hvad der er det rigtige.
Naser Khader (KF), 2019-11-29:
Det er også det, jeg siger.
Vi er nået frem til et forslag til vedtagelse om, at vi fremover skal hjælpe de danske virksomheder, der bliver ramt af de der sanktioner.
Jeg synes, at forslaget til vedtagelse er et godt udgangspunkt i forhold til det, at danske virksomheder bliver ramt af sanktioner.
Så må vi fremover konkret finde ud af, hvordan de enkelte virksomheder skal hjælpes, når de bliver ramt.
Søren Espersen (DF), 2019-11-29:
Jamen det siger jeg tak for.
Det er jo faktisk det, der er pointen i det her.
Vi skal prøve at finde ud af, hvad vi gør, hvis den ulykkelige situation, der var i forbindelse med Rusland, gentager sig.
Det er det, der er umådelig vigtigt.
For så kan danske erhvervsvirksomheder med åbne øjne gå ind på et marked, som bliver anbefalet, og hvor det ovenikøbet bliver påskønnet at man går ind.
Det er dér, vi er.
Og det er den diskussion, jeg gerne vil have at vi tager – og også efterfølgende, når den her debat er overstået.
Naser Khader (KF), 2019-11-29:
Jeg regner heller ikke med, at den er slut her.
Nu har vi et forslag til vedtagelse, og jeg synes, at det er et godt forslag.
Så må vi fremover tage dialogen om, hvordan det skal konkretiseres.
Sikandar Siddique (ALT), 2019-11-29:
Tak for ordet.
Jeg holder i dag tale på vegne af vores ordfører, som desværre er forhindret i selv at holde talen.
Alternativet anerkender, at handelssanktioner i visse begrænsede tilfælde kan føre til eksportbegrænsninger i et sådant omfang, at danske virksomheder må afskedige medarbejdere.
Af udenrigsministerens svar fra den 6. juli 2019 fremgår det, at de danske virksomheder, der har været hårdest ramt af negative konsekvenser, har været virksomheder, der eksporterer til militært brug eller til militære slutbrugere i Rusland.
Som det også fremgik tilbage i februar, da vi behandlede B 70, forslag til folketingsbeslutning om forbud mod eksport og salg af våben, dele til våben og krigsmateriel til lande, der krænker menneskerettighederne alvorligt, fremsat af EL, Alternativet og SF, står Alternativet fast på, at vi ikke skal eksportere våben eller andet krigsmateriel til lande, der krænker menneskerettighederne.
Menneskerettighederne er jo netop til for alle mennesker, og de er ikke til for lande, de er ikke til for virksomheder, nej, de er til for at beskytte os, hver og en, der bor på denne jord.
Derfor mener vi i Alternativet, at vi har et ansvar for at arbejde for, at de varer, som Danmark eksporterer, ikke bruges til at føre militær aktivisme i andre lande.
I en globaliseret verden mener vi i Alternativet, at handelssanktioner er et vigtigt redskab at anvende til at presse regimer, der krænker menneskerettigheder og på anden vis bryder med vores internationale regler.
I Alternativet mener vi, at menneskeliv er vigtigere end økonomisk vækst.
Tak for ordet.
Peter Seier Christensen (NB), 2019-11-29:
Tak for ordet.
I Nye Borgerlige er vi stærke tilhængere af handel mellem nationerne.
Det skaber velstand for alle parter og er med til at styrke relationerne mellem landene.
Vi anerkender dog, at handelssanktioner er et værktøj, som er at foretrække frem for anvendelse af væbnet magt.
Nye Borgerlige er meget skeptiske over for indsættelse af danske styrker i konflikter, som ikke har direkte sikkerhedsmæssig konsekvens for Danmark, og vi er derfor villige til at bruge handelssanktion som et alternativt middel.
Handelssanktioner er til skade for danske virksomheder og den danske velstand, og derfor skal midlet kun bruges i ganske særlige tilfælde.
Dansk Folkeparti stiller forslag om, at regeringen skal overveje, hvorledes staten fremover kan kompensere danske eksportvirksomheder, som bliver ramt af indførelse af sanktioner.
Det er en sympatisk tanke, da handelssanktioner rammer virksomheder, uden at de selv er skyld heri.
Det vil dog åbne op for uoverskuelige konsekvenser, hvis det bliver normen, at danske virksomheder bliver kompenseret.
Hvordan skal det afgøres, hvad en virksomhed ville have tjent, hvis embargoen ikke var blevet indført?
Skal virksomhederne betale penge tilbage, hvis de afsætter varen i et andet land?
Selv om det er en sympatisk idé, kan Nye Borgerlige ikke støtte Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
Nye Borgerlige støtter det andet fremsatte forslag til vedtagelse som fremsat af Socialdemokratiets ordfører, og det gør vi dels på grund af de ovennævnte bemærkninger, dels fordi det fremgår af teksten, at negative konsekvenser for virksomheder og arbejdstagere bør tages med i betragtning, når sanktioner udformes, og dels fordi regeringen opfordrer til at støtte virksomheder med hjælp til at finde andre markeder.
Det kan næppe afhjælpe problemerne i alle tilfælde, men det er en bedre måde at forsøge at hjælpe virksomhederne end med direkte kompensation.
Så Nye Borgerlige støtter det forslag til vedtagelse, men vi har dog en opfordring til at være meget forsigtige med at bruge handelssanktioner.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2019-11-29:
Tak til formanden for ordet.
Med lovforslag L 69 bringes ydelsesloftet i overensstemmelse med satspuljeaftalen for 2012.
Det er SF's tilgang, at familier, der har et barn med et handicap, skal have mulighed for at få støtte, hvad enten det gælder hjemmetræning, tidligere afhentning fra sfo eller omfattende pleje i hjemmet.
Det er også grunden til, at SF var med i satspuljeaftalen vedrørende tabt arbejdsfortjeneste tilbage i 2012, og det er derfor selvfølgelig trist, at vi ikke dengang fik fastlagt den rette regulering.
SF stemmer for lovforslaget, så familier, der modtager tabt arbejdsfortjeneste, kan blive ordentligt kompenseret.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-29:
Ifølge § 42 skal kommunalbestyrelsen yde hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til personer, der i hjemmet forsørger et barn under 18 år med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse.
Ydelsen er betinget af, at det er en nødvendig konsekvens af den nedsatte funktionsevne, at barnet passes i hjemmet, og at det er mest hensigtsmæssigt, at det er moren eller faren, der passer det.
Satspuljeaftalepartierne var med satspuljeaftalen for 2012 enige om at forbedre vilkårene for familier, der har behov for at passe et barn med handicap eller alvorlig sygdom i hjemmet, ved at hæve loftet for tabt arbejdsfortjeneste fra et månedligt niveau på 20.241 kr. til 27.500 kr.
Men reguleringen af ydelsen er ikke fulgt med, og derfor foreslås det, at § 182, stk. 3, i serviceloven ændres, således at reguleringsbestemmelsen bringes i overensstemmelse med satspuljeaftalen for 2012.
Konkret foreslås dette gennemført, ved at beløbet for ydelsesloftet på 27.500 kr. fremskrevet til 2020-niveau på 31.936 kr. indsættes i § 42, stk. 3, i serviceloven.
Og lovens § 182, stk. 3, ændres, således at det nye fremskrevne beløb på ydelsesloftet reguleres første gang den 1. januar 2021.
Forslaget vil bringe ydelsesloftet for tabt arbejdsfortjeneste og reguleringen heraf i overensstemmelse med den oprindelige intention i satspuljeaftalen for 2012.
Ydelsesloftet i serviceloven bliver med dette lovforslag konsekvent rettet i overensstemmelse med satspuljeaftalen for 2012.
I Dansk Folkeparti støtter vi det her forslag, og såfremt der er familier, der har penge til gode grundet manglende konsekvensændringer i serviceloven, så forventer vi, at ministeren følger op på det.
Tak for det.
Og tak for tilsagnet om, at vi kan arbejde videre med det.
Men jeg vil gerne også lige i den sammenhæng også høre om noget.
Forslaget vedrører jo en handlingsplan, og det, jeg hører ordføreren sige, er egentlig, at man godt vil være med til, at vi lægger pres på kommunerne for at have en plan: KL skal have en plan, kommunerne skal have en plan for det her.
Vil man også være med til at gå ind at sikre, at de anlæg, der er udeomkring, er i orden, altså en tilsynsordning i forhold til ventilationsanlæggene osv.?
Altså, ordføreren siger selv, at Arbejdstilsynet har lavet en undersøgelse, hvor de siger, at rigtig mange gange, når de kommer ud, er arbejdsmiljøet, indeklimaet ikke i orden.
Kan vi også blive enige om, at Dansk Center for Undervisningsmiljø skal have de kompetencer, de har brug for, til at de på børnenes vegne at gå ud at sikre, at indeklimaet i klasserne er i orden?
Stén Knuth (V), 2019-11-29:
Jeg synes på lange stræk, at det, DF påpeger her, vil være noget af det, man også skal få kigget på i udvalgsbehandlingen.
Min baggrund er jo egentlig, at jeg kommer som kommunalpolitiker og også tidligere har været borgmester, og noget af det, jeg sådan har skoset både den ene og den anden regering for, var jo netop, at man her fra talerstolen og her fra Folketinget pålagde kommunerne alle mulige regler og alle mulige ting, som besværliggjorde det arbejde, de i øvrigt havde i kommunerne.
Det må være kommunen, der selv prioriterer de opgaver.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-29:
Nu sidder jeg også selv i en kommunalbestyrelse, og principielt er jeg sådan set også enig i, at vi gerne ude i kommunerne vil have lov til selv at prioritere og selv løse opgaverne.
Problemet i forbindelse med lige præcis det her synes jeg bare er, at status i dag er, at kommunerne faktisk er blevet dårligere over de seneste år til at løse den her opgave.
Forholdene derude er blevet værre, så der er ingen tegn på, at kommunerne af sig selv finder ud af at løfte det her og løse det her.
Så hvis vi ikke skal tvinge dem, hvordan skal vi så sikre det?
Altså, jeg mener, vi kan ikke være bekendt over for børnene ikke at gøre noget.
Så hvis man ikke vil tvinge dem, hvordan vil Venstre så være med til at sikre, at kommunerne rent faktisk løfter den her opgave, som jeg tror vi er enige om at de har?
Stén Knuth (V), 2019-11-29:
Vi kan jo netop i forbindelse med udvalgsarbejdet prøve at indkalde forskellige interesseorganisationer, som kan være med til at give os redskaberne til at fortælle kommunerne og KL, at de skal have løftet den her opgave.
Og det er i øvrigt ikke den eneste opgave – jeg tror, at ministeren sagde, at der også var et andet problem, og jeg kunne pege på det tredje, som handler om 45 minutters bevægelse til børnene hver dag, som er noget, skolerne og kommunerne heller ikke er gode nok til at løfte.
Så der ligger en række opgaver i forhold til, hvordan man kan få et bedre indeklima og også et bedre klima i det hele taget på folkeskolerne.
Og det vil jeg gerne have lov til at diskutere i udvalget.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-29:
Jeg er også sikker på, at det nok skal ende godt.
Fru Marianne Jelved siger, at det er meget tidligt at komme på talerstolen.
Det tror jeg gerne vi skal prøve at gøre noget ved næste valg, det vil jeg meget gerne hjælpe med.
Rosen tager jeg til mig, og kritikken tager jeg sådan set også til mig.
Jeg synes, at vi har forsøgt, men vi er ikke lykkedes – det vil jeg gerne medgive – i forhold til at få gjort noget ved det her i de sidste 15-20 år, hvor vi også har været en del af systemet.
Men det gør jo ikke, at vi ikke i fællesskab skal prøve at gøre noget ved det nu.
Jeg hører egentlig også fru Marianne Jelved bakke op om, at vi skal lave en beretning, der lægger pres, så der kommer til at ske noget.
Så det er ikke, fordi jeg egentlig har så mange spørgsmål til ordføreren, udover at jeg gerne vil have bekræftet, at vi selvfølgelig går ind og laver en god beretning, der lægger det pres, som gør, at vi, når vi nu kigger et par år frem, også får løst de her udfordringer.
Marianne Jelved (RV), 2019-11-29:
Det er fuldstændig korrekt forstået eller hørt af ordføreren, for vi mener, at det er så centralt et tema, at alle partier må stå sammen om at løfte det her.
Det er ikke et enkelt partis sag, og det har det jo heller ikke været.
Vi har altid været enige om det, men vi har bare ikke fået sat noget i system indtil nu, altså om, hvordan vi kommer videre med det her.
Det synes jeg kunne være en opgave, som vi kunne tage på os.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2019-11-29:
Mange tak for talen.
Mange tak for tilsagnet, som jeg hører det, og for den store forståelse for de udfordringer, som vi jo også prøver at adressere med det her beslutningsforslag.
Jeg vil sige, at når vi i beslutningsforslaget peger på at give Dansk Center for Undervisningsmiljø yderligere mulighed for at føre den her kontrol, er det jo egentlig lige præcis for at gøre det, ordføreren efterlyser, nemlig at sikre, at man faktisk kan gennemføre det.
Det er sådan set et meget lavpraktisk forslag i forhold til at gøre noget, og vi er sådan set enige i, at en handlingsplan har bedst funktion, hvis den er lokal.
Hvis vi justerede og sagde, at den her handlingsplan faktisk skal laves i kommunen i samarbejde med skolerne, at ventilationsanlæggene selvfølgelig skal virke – og det forestiller jeg mig at vi er ret meget enige om – og at vi skal sikre, at de regler, der er om undervisningsmiljø, også bliver håndhævet, ville vi så egentlig kunne være enige om at lave en beretning, der tager de ting her med og i store træk jo egentlig vedtager det beslutningsforslag, vi har foran os?
Astrid Carøe (SF), 2019-11-29:
Som sagt så vi gerne, at vi forhandler videre om det hos ministeren eller i udvalget.
I forhold til det her med handlingsplaner kan man sige, at i undervisningsmiljølovgivningen ligger der allerede, at hvis skolerne ikke lever op til de ting og har en dårlig undervisningsmiljøvurdering, skal de lokalt på skolerne lave en handleplan for, hvordan de kommer videre.
Vi kan sagtens være med til at kigge på, hvordan vi laver handlingsplaner, men vi vil gerne gøre det samlet og i kommunerne, og derfor vil vi gerne bruge lidt mere tid på at forhandle det enten i udvalget eller hos ministeren.