Sikandar Siddique (UFG), 2021-03-23:
Jeg kan endnu en gang henvise til Politiforbundets Claus Oxfelt, der siger: Jeg forudser en masse konfrontationer.
Man skal ikke undervurdere, at det er voldsomt at give en ung mand en bøde på 10.000 kr. eller pludselig beslaglægge hans mobiltelefon eller tage jakken fra ham.
Det er da noget, der kan mærkes, og vi er slet ikke uddannet til at vurdere, om en dynejakke er 500 kr. værd, eller om den er 5.000 kr. værd og derfor skal konfiskeres.
Herudover skal vi også kunne bevise, at den unge rent faktisk er utryghedsskabende.
Tak for ordet.
Vi skal i dag behandle det første forslag, der er kommet fra regeringens såkaldte tryghedspakke.
Men dette forslag har ikke noget at gøre med tryghed – nej, jeg vil endda mene, at det kommer til at have den omvendte effekt.
For når Socialdemokratiet taler om tryghed, handler det kun om tryghed for en bestemt gruppe mennesker ved at dæmonisere en anden gruppe mennesker; og her mener jeg selvfølgelig dæmoniseringen af de såkaldte indvandrerdrenge, som statsministeren har kaldt dem.
Men det er egentlig også en dæmonisering af anden- og tredjegenerationsdanskere generelt.
For selv om regeringen insisterer på, at dette forslag ikke er diskriminerende og skal gælde alle, så er det den stik modsatte besked, der bliver modtaget, når man hører den offentlige debat, og når den eneste gruppe, der bliver henvist til som et problem i præsentationen og diskussionen af dette forslag, er unge mænd med ikkevestlig baggrund.
Når vi ikke støtter forslaget, betyder det ikke, at vi ikke mener, at kriminalitet skal bekæmpes, og at der skal skabes tryghed.
Men dette forslag er bare på ingen måder vejen frem og fungerer som en skræmmekampagne mere end noget andet.
For hvis vi egentlig skal forholde os til fakta, er det et faktum, at der er utallige studier både nationalt og internationalt, der viser, at vejen mod at mindske kriminalitet ikke er en skærpelse af straffene, men forebyggende indsatser, og at øgede magtbeføjelser og sanktionsmuligheder endda kan have negative konsekvenser.
Studier viser, at der hos unge i udsatte boligområder med oplevelsen af at blive valgt særligt ud og forskelsbehandlet af politikere, politiet og retsvæsenet faktisk dannes grobund for mistillid, trods og konflikter – ja, helt som politiet selv siger.
Som jeg også stillede spørgsmål om tidligere, har politiet også nogle af de samme bekymringer.
Formanden – nu den tidligere formand for Politiforbundet, Claus Oxfelt – har udtalt, at tiltagene i dette forslag er voldsomme, og han forudser en masse konfrontationer.
Han påpeger også, at dette var en politisk beslutning og ikke noget, som var efterlyst af politiet, der, som han siger, ikke er taget med på råd om indholdet i denne tryghedspakke.
Desuden mener han også, at forebyggende indsatser er vejen frem, men i stedet for at satse på tiltag, der faktisk fungerer, har regeringen skrottet 100 mio. kr. årligt til forebyggende boligsocialt arbejde.
Så dette forslag er diskriminerende, det er ikke blevet efterspurgt, og det er ikke bakket op af nogen forskning på området.
Det er alt sammen meget gode grunde til at stemme forslaget ned.
Men det er faktisk ikke den vigtigste grund.
Forslaget skal stemmes ned, fordi det er direkte angreb på vores retsstat.
At man vil kunne blive mistænkeliggjort og straffet for andre menneskers ageren, og at staten nærmest vilkårligt vil kunne fratage folk personlige ejendele, er så klare brud på en borgers retssikkerhed, at jeg er chokeret over, at det overhovedet er blevet foreslået i denne sal.
Det er en farlig glidebane mod et samfund, som ikke er os værdigt.
Her afslutningsvis vil jeg sige, at jeg ikke er den eneste, der har retssikkerhedsmæssige bekymringer.
Der er høringssvar fra mange organisationer som Amnesty International, Mellemfolkeligt Samvirke, Institut for Menneskerettigheder og Retspolitisk Forening samt en kronik af 21 forskere, der udtrykker enorme bekymringer for implikationerne af dette forslag og refererer til en mulig diskrimination og indskrænkning af rettigheder, hvis det bliver stemt igennem.
Så min bøn til alle her i salen er: Lyt til forskningen, hav respekt for folks rettigheder, og forstå nu, at man ikke kan straffe sig ud af problemerne.
Jeg og Frie Grønne vil gerne værne om alle medborgeres grundlæggende rettigheder, og vi vil kæmpe for at skabe tryghed for alle i dette land og ikke kun for en bestemt gruppe.
Derfor glæder jeg mig til den dag, hvor vi ser reelle løsninger på disse problemer fra regeringens side og ikke det, som jeg vil betegne som symbolpolitik.
Frie Grønne kan på ingen måder stemme for dette forslag.
Tusind tak for ordet.