Henning Hyllested (EL), 2021-11-19:
Enhedslisten har det – det tror jeg er bekendt – meget stramt med al den statsstøtte, som florerer i rederibranchen.
Ikke mindre end fire ordninger er der tale om.
Det er fire ordninger, som skal holde hånden under en branche, som vi faktisk synes klarer sig vældig godt i forvejen.
Vi undrer os over, at en branche, som gennemgående tjener godt, til stadighed i den grad skal understøttes af skatteydere i det her land.
Alene DIS-ordningen og tonnageskatten koster den danske stat 2 mia. kr. om året i statsstøtte.
Og helt grotesk bliver det jo så efter vores mening, når man ser på den indtjening, som rederierne står over for i år og næste år og måske også i årene fremover.
Mærsk har lige meddelt, at de har en indtjening for tredje kvartal i år – for bare ét kvartal – på 35 mia. kr. efter skat, og at man har en forventet indtjening på over 100 mia. kr., formentlig i nærheden af 120, 150 mia. kr., for hele 2021.
Vi synes, det er vildt, at man bliver ved med at opretholde en så omfattende statsstøtte til en branche, som tjener så godt.
Når man ser på selve lovforslaget, kan vi såmænd godt støtte kravet om, at de søfarende har statsborgerskab i et EU- eller EØS-land.
Det er klart, at det betyder, at beskæftigelsen på de pågældende passagerskibe, som der jo er tale om, vil rette sig mod søfolk fra de her lande, altså herunder Danmark.
Det er jo fornuftigt nok.
Det er også fornuftigt nok at ligestille EU- og EØS-havne med hensyn til sømandsfradraget.
Det får jo som konsekvens, at dem, som sejler på Norgesruten, ikke længere kan få det store sømandsfradrag, og alt andet lige betyder det jo så faktisk mindre statsstøtte.
Men som der også står i bemærkningerne, er det godt nok så lille et beløb, at det ikke er nævneværdigt.
Vi synes også, det er fint, at UK-statsborgere sidestilles med statsborgere fra EU-lande.
Så langt, så godt.
Men hvad vi ikke bryder os om, er, at man nu tilbageruller de opstramninger af refusionsordningen for sandsugere, som jo tidligere er vedtaget, i øvrigt på krav fra EU, og jeg er da meget enig med ordføreren for Dansk Folkeparti i, at det jo er en sjov spillen frem og tilbage, så det på det ene tidspunkt er EU's krav, der gælder, og så på det andet tidspunkt kan det alligevel godt lade sig gøre.
Refusionsbeløbet udgjorde i 2020 30 mio. kr., og til sammenligning var det i 2019 60 mio. kr.
Man mener selvfølgelig, at beløbet er påvirket af corona, altså de færre aktiviteter som følge af corona, men der er alligevel ingen, der skal bilde mig ind, at beløb i den størrelsesorden, hvad enten det er 30 mio. kr. eller 60 mio. kr. eller for den sags skyld lidt mere, har afgørende betydning for konkurrenceevnen i forhold til udenlandske rederier på det her område, altså med hensyn til sandsugning.
Sluttelig mener vi så, hvad angår spørgsmålet om sortlisten og at putte Trinidad og Tobago på sortlisten, fordi man ophæver dobbeltbeskatningsaftalen med det pågældende land og samtidig fjerner tre andre lande, at det har vi ikke ret mange kommentarer til.
Vi synes jo i forvejen – det er ikke ubekendt – at EU's sortliste med hensyn til skattelylande er en ren joke.
Altså, der er jo ingen af de store skattelylande, der optræder på den liste – og slet ikke Irland, Holland, Malta blandt EU's medlemslande og Schweiz i Europa optræder på den her liste.
Og så længe man ikke har de rigtig store skattelylande med, så kan man da godt tage Trinidad og Tobago med; det synes jeg da sikkert er fornuftigt nok.
Jeg har ikke så meget kendskab til, hvor mange der benytter sig af skattely i Trinidad og Tobago, og det samme gælder de lande, man fjerner.
Jeg synes også, vi har behov for en langt, langt mere omfattende og bred diskussion og analyse af indsatsen over for skattely.