Pernille Schnoor (ALT), 2017-12-14:
Under diskussionen i dag kom jeg til at tænke på det udtryk, som vi alle sammen ofte bruger: Viden er magt.
Så kom jeg til at tænke på, hvem der har sagt det, og det er så Francis Bacon, der har sagt det i 1500-tallet.
Han var jo filosof og videnskabsteoretiker.
Grunden til, at jeg starter med at nævne det, er, at han jo er et eksempel på, hvor vigtig den humanistiske forskning er i et samfundsmæssigt perspektiv.
Det vil jeg komme ind på senere.
I Alternativet ønsker vi mere frihed til uddannelsesinstitutionerne og til de studerende og forskerne på de videregående uddannelser.
Uddannelsesinstitutionerne skal tildeles en højere grad af selvstyre, og de studerende skal have mulighed for at sammensætte f.eks. bachelor-, professions- og kandidatuddannelser på tværs, og uddannelser skal ikke begrænses til, om man må tage en eller to eller tre.
Det er der ingen fremtidssikring i.
På den måde mener vi, at der skabes incitament til eftertænksomhed, tværfaglighed og et større mod til at sammensætte uddannelser kreativt og til at stoppe op og prøve sin viden af i praksis og finde ind til sit helt eget personlige talent.
I Alternativet ønsker vi mere kreativitet i de videregående uddannelser i forskningen.
At studere og forske er i sin grundsubstans en kreativ proces, som skal understøttes politisk.
Det gør vi ved at give de studerende og forskerne mere frirum til refleksion og idéudvikling.
Da forskning er en kreativ proces, som ikke kan forudsiges, og hvor resultater viser sig ud af det mest uventede, skal forskning, som jeg lige netop har nævnt, i højere grad sættes fri.
Den frie forskning er nyttig, fordi den får rum til at fejle, rum til refleksion og rum til at lade uventede resultater vise sig.
Hvis vi sætter forskningen mere fri, vil forskningen helt af sig selv komme frem til løsninger på de væsentligste udfordringer i vores samfund, og samtidig vil vi sikre os, at også de kunstneriske, åndelige og humanistiske videnskaber tildeles den plads og anerkendelse, som de fortjener.
En forudsætning for den gode forsker er den gode uddannelse, og her bliver jeg nødt til ligesom andre ordførere at understrege, at den gode uddannelse kræver uddannelsesmæssige investeringer.
Derfor er det trist, at den nuværende regering har valgt at skære så massivt på uddannelsesområdet, som den har.
Om man fejler i sit første semester under et bachelorstudie eller man fejler i sit forskningsprojekt, er det altid en del af processen i at blive klogere.
I dag er der for lidt plads i vores uddannelsesverdenen og uddannelsessystem til at fejle.
Vi har som politikere et ansvar for de strukturer, som vi selv har skabt, strukturer og rammer, som understøtter den forskningskultur, der lige nu er derude, en forskningskultur, der desværre på nogle punkter er en kultur, hvor resultater på kort sigt kan fremme karrieren, og hvor konkurrence om forskningsmidler udgør en for omfattende og også i visse tilfælde kulturødelæggende del af forskernes daglige arbejde.
Så spørgsmålet er, om vi kan skabe rammerne for en forskningskultur, hvor det anerkendes, at de store forskningsgennembrud kræver tid, at gode ideer og gennembrud kræver frie rammer, at de kræver tryghed og mod til at tage chancer, og at der, som nævnt før, også er plads til den humanistiske forskning.
I Alternativet mener vi, at vi skal vise forskerne tillid.
Vi tror på, at vi skal give forskerne mere frihed, vi tror på, at vi skal støtte dem i langsigtede forskningsforløb, også de unge forskere.
Vi tror på, at de spilder deres tid på papirarbejde i forbindelse med at konkurrere om midlerne.
I Alternativet er vi sikre på, at den frie forskning uden strategier, uden altid at have konkrete mål vil komme frem til løsninger på de væsentligste samfundsudfordringer, som vi står over for i fremtiden, simpelt hen fordi forskningens væsen i sig selv vil søge løsninger på de til enhver tid aktuelle og mest presserende samfundsudfordringer.
Til sidst tilbage til Francis Bacon, for min pointe er, at i fremtiden vil etiske og humanistiske spørgsmål i forbindelse med f.eks. automatiseringen, indførelsen af robotiseringen, personlig medicin, big data, og andre tiltag, som ligger i den nærmeste fremtid, være nogle af de sværeste og vigtigste spørgsmål.
Derfor skal der være plads til mere fri og humanistisk forskning og til, at f.eks. it, tech og humaniora i højere grad knyttes sammen på tværs, og til, at vi i højere grad giver frihed til at tænke ting sammen, også ting, som ikke har været tænkt sammen før.