Pernille Vermund (NB), 2021-05-25:
Konventioner giver borgerrettigheder, og rettigheder kan ikke indføres eller fastholdes for nogen, uden at det medfører pligter eller byrder for andre.
De rettigheder, som konventionerne giver til udlændingene, pålægger danskerne byrder – byrder, som man som borger tydeligt mærker i sin hverdag, men som ofte bliver glemt, når politikere og meningsdannere ideologisk og uden refleksion over konsekvenserne forsvarer konventionerne, som var de hellige skrifter.
Onsdag i sidste uge lavede statsministeren en kovending af dimensioner, da statsministeren besluttede aktivt at hente tre IS-terrorister til Danmark.
Efter i mere end et år at have bildt danskerne ind, at regeringen under ingen omstændigheder ville hente terroristerne hertil, så lød budskabet nu, at det er mindre farligt at tage dem til Danmark i dag, end det er, hvis de kommer om nogle år.
Terrorister, der har tilsluttet sig Islamisk Stat, har på den mest grufulde måde selv fravalgt retten til at være en del af det danske fællesskab, og de burde naturligvis leve med konsekvenserne af deres valg og have frataget deres danske statsborgerskab præcis som de øvrige terrorister, der er rejst ud af Danmark.
Men det vil regeringen ikke, så nu kommer de tre kvindelige terrorister og deres børn til Danmark, og den danske befolkning kommer til at bære byrden for terroristernes rettigheder.
Hvorfor?
Jo, fordi hensynet til IS-terroristerne og til internationale konventioner for regeringen vejer tungere end hensynet til lovlydige danskeres frihed og sikkerhed.
Det er dog ikke kun IS-terrorister, der opnår frihed og rettigheder på bekostning af danskernes sikkerhed, når regeringen prioriterer konventionerne højest.
Udvisningsdømte voldtægtsforbrydere, narkodømte og drabsmænd får også lov til at gå frit omkring til fare for befolkningen, og det skaber utryghed.
Torsdag i sidste uge meddelte regeringen, at der skal etableres et nyt udrejsecenter på Langeland.
Jeg har lige været dernede, og jeg forstår dem.
Regeringen forsøger at dække sig ind med løfter om mere politi og tyverisikring af langelændernes boliger, men det må siges at være som et disneyplaster på et kødsår.
Danskerne skal ikke leve i utryghed og bures inde med ekstra tyverisikring, massiv politibeskyttelse og overvågning, fordi de kriminelle ikke vil forlade landet.
Kriminelle udlændinge skal rejse ud, og kan de ikke det, må de finde et sted at være, hvor der kun er én dør ud, og det er døren ud af landet, og de skal holdes afsondret fra befolkningen, men også her står konventionerne i vejen.
De kriminelle udvisningsdømte har, til trods for at de er dømt til udvisning og derfor logisk set ikke burde kunne gå frit rundt i Danmark, ret til at få adgang til samfundet.
Det savner jo enhver logik, ligesom det savner logik, at det kun er godt en tredjedel af de udenlandske voldtægtsforbrydere, der rejser ud af landet.
Alt for mange får lov til at blive.
Det samme ser vi i andre grove forhold, hvor udlændinge, der dømmes for bl.a. personfarlig kriminalitet, slipper for en udvisning.
Menneskerettighedskonventionens artikel 8 om retten til et familieliv bliver nemlig tolket ekstremt vidtgående af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det er ikke i Danmarks interesse at deponere vores folkestyre og selvbestemmelse i forældede konventioner og hos internationale domstole, og det er decideret uansvarligt at tildele og fastholde vidtgående rettigheder for dybt kriminelle udlændinge på bekostning af danskernes sikkerhed og frihed.
Konventionerne er lavet i en anden tid og med et andet formål.
De er ikke hellige skrifter, og de konventioner, som lægger urimelige byrder på den danske befolkning og står i vejen for at føre en retfærdig udlændingepolitik, må enten opsiges eller undsiges ved at give dansk lov fortrinsret frem for konventionen.
Lovgivningen skal passe til det sted, de forhold og de erfaringer, hvor effekterne af lovgivningen føles.
For os er det sted Danmark, for det er danskerne, der bærer konsekvenserne.
Tak for ordet.