runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Jamen jeg må konstatere, at der ikke findes noget flertal for at diskutere den her sag med åbent sind i det her Folketing.
Det er meget, meget beklageligt.
Hvis man ser tilbage på, hvad jeg selv formulerede op til folketingsvalget i 2015 – for i modsætning til hr. Mattias Tesfayes eget parti går der lige linjer fra, hvad vi siger før valget, til, hvad vi eksekverer bagefter – rejste vi debatten om, om vi i virkeligheden ikke burde have en mere nuanceret tilgang til det her spørgsmål om arbejdskraft.
For der er jo tale om to krydsende hensyn.
Vi har brug for at have et åbent arbejdsmarked.
Og jeg vil bare sige, at i takt med at regeringens politik virker og arbejdsløsheden falder, beskæftigelsen stiger og tingene presser på, og i takt med at det er svært at komme igennem med en skattereform og arbejdsmarkedsudbudsreformer, så bliver presset på at stå åben for arbejdskraft bare større.
Det er jo den ene dimension.
Og derfor handler det jo ikke kun om, at hvis der er en ledig ingeniørstilling, skal vi finde en ingeniør – for den ingeniør bliver en del af vores samfund, også i de mange timer, man ikke er på arbejde.
Derfor ønskede vi jo en nuanceret debat, der handlede om, om man kunne forestille sig – for at sige det ligeud – at det var lettere at komme ind på det danske arbejdsmarked, hvis man kom fra New Zealand, end hvis man kom fra Somalia, altså at grænserne ikke skulle være de samme.
Men den debat har Socialdemokratiet jo meldt sig ud af, og det skal jeg da beklage.
Men hvis det, der spørges ind til i dag, dækker over en oprigtig interesse i at se på det her med friske, nye, nuancerede øjne, så vil jeg hilse det meget velkommen.
For vi kommer til at få den debat, hvis vi skal sørge for, at opsvinget fortsat har flyvehøjde og flyvelængde.
Mattias Tesfaye (S), 2018-01-12:
Vi har ikke reguleret grænsen panisk i ly af, at der gik nogle på motorvejene.
Vi har taget konsekvensen af, at man ikke, som man burde, har indarbejdet en regulering i de 375.000 kr.
Så har vi hævet den med 25.000 kr., fordi det cirka var det, beløbet havde ligget på, hvis der havde været indarbejdet en regulering.
Så dagens kompromis her burde jo være, at regeringen tilslutter sig de 417.000 kr., fordi de egentlig ikke er andet end konsekvensen af den aftale, der blev lavet, mens Helle Thorning-Schmidt var statsminister, nemlig 375.000 kr. plus en fuldstændig normal regulering, som vi i øvrigt foretager alle mulige andre steder i finansloven.
Så hvis statsministeren ellers er tilhænger af en regulering, burde det jo ikke være noget problem at tilslutte sig de 417.000 kr.
Det, som statsministeren foreslår, er så, at vi skal sænke den yderligere.
Og til det vil mit spørgsmål være: Hvor meget yderligere skal den så sænkes?
Er det med de 25.000 kr. eller de 100.000 kr., finansministeren taler om, eller hvor meget er det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Altså, det er to diskussioner i en.
Jeg synes sådan set, det har sin naturlighed, at man regulerer forskellige beløbsgrænser, og det gælder jo både fradrag i skattesystemet, grænseværdier for, hvornår man får tilskud, og alt muligt.
For den politiske situation skal jo gå på, hvor vi ønsker at niveauerne skal være, ikke?
Og når vi træffer beslutninger, hvad end det nu handler om, hvor topskattegrænsen skal være, eller hvor mange penge man skal tjene for at kunne få en arbejdstilladelse, eller hvad det nu kan være, så skal diskussionen stå om det, og så vil det da almindeligvis være klogt, at tingene udvikler sig i takt med samfundets velstand.
Så jeg har ikke noget problem med, at grænser flytter sig med lønudviklingen, men jeg har selvklart et problem med, at et flertal i skyggen af noget, der handlede om noget helt andet, nemlig flygtninge, der gik på motorvejene, i efteråret 2017 sådan lidt panisk sagde: Nu hæver vi lige grænsen fra 375.000 kr. til 400.000 kr.
Det gælder så meget desto mere, som at den grænse, der var, jo var en, vi aftalte med hr. Mattias Tesfayes egen regering i de 4 år, man var i regering og syntes, det var en fin grænse.
Altså, det har jeg et problem med.
Så hvis vi kan blive enige om, at vi sætter den ned igen til det gamle niveau, mod at vi så til gengæld regulerer den år for år, så har vi da lavet dagens kompromis her i salen.
Mattias Tesfaye (S), 2018-01-12:
Jeg vil starte med at sige, at jeg var glad for at høre, at statsministeren bakker op om den beslutning, der er truffet i Region Midtjylland, for det har ikke været muligt for regionsrådet og gymnasierektorerne i Aarhus at få en tilkendegivelse fra undervisningsministeren.
Men nu har chefen talt, og det betyder, at den fordeling af gymnasieelever, de vil lave i Aarhus, bliver godkendt, og det er jeg kun glad for.
Så til spørgsmålet: Det er rigtigt, at vi har hævet beløbsgrænsen fra 375.000 op til 400.000 kr. og bygget en årlig regulering ind i ordningen, for den der årlige regulering var der ikke før.
Altså, den stod på 375.000 kr. år efter år efter år, og dermed blev den vel reelt udhulet.
Så hvis statsministeren kan tilslutte sig, at den skal reguleres som noget selvfølgeligt, er der egentlig ikke nogen grund til, at vi har den her debat; så kan statsministeren bare tilslutte sig de 417.000, for det var nemlig det, beløbet havde været, hvis der havde været bygget en regulering ind, som der vel burde have været fra starten.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Altså, immigranter, der ikke har noget beskyttelsesbehov, skal slet ikke være her.
Altså, vi er nødt til at have lidt rene linjer i den her debat: Hvis man kommer til Danmark og ikke har noget beskyttelsesbehov, får man ikke nogen asylstatus, og hvis man ikke har nogen asylstatus, får man heller ikke nogen familiesammenføringsret.
Så skal man slet ikke være her, så skal man sendes ud.
Det er jo også derfor, vi senest med den finanslovsaftale, vi har indgået med spørgerens eget parti, har afsat yderligere ressourcer til at have hjemsendelsesattacheer på vores ambassader og til at lave et hjemsendelsescenter.
Altså, hvis ikke man har krav på at være her, skal man ikke være her.
Og hvis man ikke har krav på at være her, skal man slet ikke have ret til at få sin familie herop.
Det siger sig selv.
Pernille Bendixen (DF), 2018-01-12:
Det kan jo være sin sag at være tålmodig med sådan noget, men jeg skal gøre mit bedste.
Jeg vil lige følge op på det svar, der var til hr. Christian Langballe, om, at antallet betyder noget.
Vi står over for familiesammenføringer i stor stil nu her, og dem, der kommer – og som kom dengang – er jo migranter og ikke flygtninge.
Er statsministeren enig i, at det her paradigmeskifte også må gælde for migranter, som jo ikke engang er flygtninge, og som egentlig ikke har nogen særlig grund til at være her, andet end at de har et dårligt liv derhjemme?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Jeg er helt enig i, at det handler om andet og meget mere end beton.
Det er også grunden til, at jeg har søsat et internt arbejde, som nu vil blive offentliggjort inden for nogle uger, og som vil være et samlet opgør med parallelsamfundene.
For vi kan netop ikke bare angribe det her boligpolitisk eller socialpolitisk eller uddannelsespolitisk; vi er nødt til at angribe det – med det her frygtelige ord – holistisk, altså det hele på en gang, og meget mere målrettet og fokuseret, end vi har gjort før.
Det kommer regeringen med et samlet udspil til.
Og hvad angår resten, må man væbne sig med tålmodighed; regeringen offentliggør vores oplæg, når vi er klar til at offentliggøre det.
Pernille Bendixen (DF), 2018-01-12:
Jeg er lidt optaget af den der ghettoplan, som jeg synes er spændende.
Som jeg vist har nævnt én gang i dag: I Vollsmose er der brugt 1 mia. kr. siden år 2000 på alle mulige mærkelige og umulige projekter i forsøget på at integrere de mennesker, som bor i Vollsmose.
Statsministeren har jo så lanceret det her med, at nu skal vi rive ned, og vi skal flytte nogle af de her mennesker, og der skal ændres i beboersammensætningen.
Men er der mere i det?
For mig at se mangler der noget, for det er jo ikke beton, det handler om.
Det handler om den kultur, der er; det handler om de mennesker, der bor inde i bygningerne.
Så kan det være lige meget, hvordan det udarter sig med betonen.
Når man så holder det op imod alle de mange milliarder kroner, der er brugt i Vollsmose, hvad er det så, statsministeren og regeringen forestiller sig der er nyt i det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
De er jo i hvert fald ikke til stede på tilhørerrækkerne, kan jeg se, men det er bare en parentes.
Men det er jo egentlig sjovt med den her ophedede debat, som er altings omdrejningspunkt i dansk politik, at når man så flytter den ind i Folketingssalen, så er der pludselig totalt tomt, og der er ingen til stede.
Men skulle der alligevel sidde en derude, vil jeg sige – og det har jeg sagt hele tiden – at det jo ikke er ens religion, der betinger, at man kan være dansk.
Altså, man kan være ateist, man kan være jøde, man kan være hindu, man kan være kristen, man kan være rigtig mange ting, og derfor kan man godt være dansk.
Det kan man så ikke vende om til at sige, at det er man så også automatisk, vel?
Derfor har jeg det vel på den måde, at der ikke er nogen tvivl om, at religion har betydet meget for meget mislykket integration, desværre, og derfor er der udfordringer.
Men det er ikke det samme, som at religion i sig selv er forhindrende for den gode integration.
Zenia Stampe (RV), 2018-01-12:
Det vil jeg gerne kvittere for.
Og der sidder ikke nogen her i dag, men vi sidder her jo, og vi taler med folk, og jeg synes faktisk, det gør en rigtig stor forskel at kunne sige til folk – og jeg skal selvfølgelig referere loyalt og ikke gøre det til noget, det ikke var – at vi har en statsminister, der ikke mener, at det er en forhindring for at blive dansker, at du er muslim.
Det vil jeg gerne takke for.
Pernille Bendixen (DF), 2018-01-12:
Tak for det.
Fru Johanne Schmidt-Nielsen siger til hr. Martin Henriksen som svar hans spørgsmål om halalmad i daginstitutioner, at der ikke er nogen, der skal have proppet frikadeller ned i halsen, og at der skal være et frit valg.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig med fru Johanne Schmidt-Nielsen i, men problemet er bare, at det, der sker ude i daginstitutionerne, er, at man for det første fjerner svinekødet og for det andet indfører, at alt det, der bliver serveret, skal være halalmad, og det betyder jo så, at det bliver danskernes børn, der bliver påtvunget noget og får proppet halalmad ned i halsen.
Synes ordføreren, det er rimeligt?
Christian Langballe (DF), 2018-01-12:
Jeg vil ikke åbne for en anden runde, men jeg vil sige til regeringspartierne, at hvis de mangler et forslag til vedtagelse at stemme for, har vi et ganske glimrende forslag til vedtagelse.
Men jeg vil gerne takke ministeren og de forskellige ordførere, politikere, der har været her i dag, for en debat, som deler vandene, og sådan er det jo.
Men tak for det her.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Jeg lancerer ikke noget som helst.
Jeg udtrykker en ærgrelse over, at Socialdemokratiet med hovedet under armen tilbage i 2015 tog et opgør med den politik, man førte i de samfulde 4 år, man selv var i regering.
Det var vi imod.
Det er den ærgrelse, jeg udtrykker, og så siger jeg, at i stedet for det havde det været mere fremkommeligt og meget mere interessant, hvis der havde været nogle nuancer i det.
Hvis den måde, som man reagerer på det, jeg siger her, er et udtryk for, at man har lyst til at diskutere de her ting med os – altså ikke bare lige her på Folketingets talerstol, men rigtig diskutere det – vil jeg hilse det meget velkommen, for jeg forudser, at det er nødvendigt, at vi får en debat om det her.
Jeg antydede det her eksempel med nogle af de bureaukratikrav, man har bygget op omkring de 417.000.
Altså, selv hvis man siger, at 417.000 er fair, er det født med nogle vilkår omkring den måde, det forvaltes på: at det skal være en dansk konto, man må ikke indregne fri kost og logi.
Der er nogle krav der, som jeg bare ved skaber nogle rigtige problemer ude i det rigtige liv.
Det bliver regeringen nødt til at samle op de kommende måneder.
Vi har en debat på det næste disruptionmøde om præcis det her, og jeg forbeholder mig retten til at vende tilbage også i forhold til Socialdemokratiet, fordi jeg bilder mig ind, at ved siden af den her debat om, at vi skal passe på Danmark og vi skal sørge for, at vi ikke lader døren stå åben for hvem som helst, har vi også et ansvar for i opgangstider at sørge for, at vores virksomheder får den rigtige arbejdskraft.
Hvis den rigtige arbejdskraft vel at mærke så samtidig kommer fra nogle steder, der ikke skaber nye integrationsproblemer, burde det jo være på den flade hånd.
Så jeg lancerer ikke noget nyt initiativ.
Jeg forsøger bare at nuancere en debat.
Kaare Dybvad (S), 2018-01-12:
Ligesom jeg også sagde før, vil vi sådan set gerne diskutere det, men det er jo spøjst.
Nu har vi så fået ret tydelig melding i dag fra Venstres ordfører, men i forbindelse med den her sag oppe fra Thisted har der jo været lidt forskellige meldinger om, hvor man står.
Nu får vi så oven i det den her differentierede ordning ind, som sådan et tredje standpunkt i forhold til det, og det er da interessant at vide, hvad der ligger i den ordning.
Hvad er det, man helst vil, hvis man kunne slippe afsted med det?
For de lande, som minder om os kulturelt, er jo kendetegnet ved enten at være med i EU eller også være så velstående, så sandsynligheden for, at der kommer ufaglært arbejdskraft fra New Zealand til Danmark f.eks., er jo relativt lille.
Vil man sænke beløbsgrænsen for dem, eller vil man også sænke beløbsgrænsen for eksempelvis lande som Albanien, Montenegro, lande, der ligger tæt på Europa, men som ikke er med i EU, eller hvem er det i det hele taget, det vil blive sænket for?
Det synes jeg da er interessant at finde ud af, når nu statsministeren selv lancerer det her på talerstolen i dag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Altså, jeg laver en reference tilbage til de ideer, mit eget parti gik til valg på, og det kan man slå op i, og udgangspunktet er, at der går en blå linje fra det, vi skrev der, til det, vi mener i dag.
Det er jo der, vi adskiller os fra spørgerens eget parti.
Altså, den pointe, jeg forsøgte at få frem, er, at der jo er to dimensioner i forhold til at lukke folk ind udefra: Kan folk tilbyde noget arbejdskraft, vi har brug for?
– det er ligesom den ene dimension.
Kan folk tilbyde et liv uden for, omkring deres arbejde, som hænger sammen med det at være i Danmark?
Man går ikke på arbejde hele tiden.
Derfor forsøgte jeg bare at tilføre den nuance, at når vi ser på, hvordan vi åbner os for arbejdskraft, skal vi jo ikke kun se på, om folk er dygtige i de 8 timer, de er på arbejde.
Vi skal også se på, hvordan de fungerer i de 16 timer, de ikke er det.
Det var det, der var baggrunden for de tanker, mit eget parti havde, mens vi var i opposition, om, at man muligvis i stedet for at have én beløbsgrænse burde gå ind i en diskussion om, om de her beløbsgrænser skulle differentieres, afhængigt af hvad det er for et sted, man kommer fra, fordi de måske havde prognosen for sig.
Så selv om man så kom som faglært fra New Zealand, ville man lettere falde til som faglært håndværker i et byggesjak, end hvis man kom som faglært håndværker fra et land i en kulturkreds, der står Danmark fjernere.
Det var sådan set det, der lå i det.
Men desværre er det en akademisk diskussion, for Socialdemokratiet har jo meldt sig ud.
Kaare Dybvad (S), 2018-01-12:
Tak for det.
Statsministeren svarede min partifælle hr. Mattias Tesfaye og sagde, at han gerne ville have en differentieret ordning i forhold til den her beløbsgrænse.
Det eneste, vi indtil videre har set, er jo, at regeringen vil have en lavere beløbsgrænse end den, der er nu.
Men det, jeg ikke forstår, er: Statsministeren nævnte eksemplet med en newzealandsk ingeniør som en, der kunne komme til Danmark og ville have nemmere ved at blive integreret, men man kan vel sige, at en newzealandsk ingeniør jo i forvejen er på positivlisten og derudover sandsynligvis ikke vil få en løn, der er lavere end 417.000 kr.
Så hvad er det egentlig for nogle beløbsgrænser, og hvad det egentlig for nogle lande, vi snakker om?
Er det meningen, at eksempelvis faglært og ufaglært arbejdskraft fra Albanien eller Tyrkiet eller andre lande, som ligger i nærheden af Europa, skal kunne komme ind på nogle lavere beløbsgrænser?
For det er vel ikke amerikanske, japanske, newzealandske, australske faglærte og ufaglærte, som kommer til Danmark som arbejdskraft?
Det er vel ikke det, man forestiller sig – eller hvordan skal det forstås?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Jeg er fuldstændig enig i sigtet, og jeg synes, det har, kan man sige, det naturlige for sig – også hvis man ligesom frigør sig fra det politiske rum og bare sådan taler moral, og hvad der opleves naturligt.
Så kan man jo prøve at finde tilbage i sig selv og i det tænkte eksempel, at der opstod en situation i Danmark, hvor man var nødt til at flygte ud af landet, fordi der var ufred.
Så ville jeg jo være glad for at kunne finde husly i et land, der ville sikre mig husly, være glad for at kunne finde husly i et land, der tilbød mig muligheder for at dygtiggøre mig og udbygge mine kompetencer, mens jeg var der, og være en aktiv del af samfundet, men jeg ville også synes, at det var helt naturligt, at det land havde en forventning om, at jeg drog hjem igen, når situationen var til det.
Jeg ville også personligt føle, at det var helt naturligt, jeg gjorde det og påtog mig det medansvar for at genopbygge mit land, gerne stærkere rustet, end før jeg drog af sted.
Det er sådan, jeg ser det.
Derfor er jeg sådan set enig i det sigte, at når man er flygtning, er det en midlertidig ting.
Så kan der være nogle situationer, hvor det midlertidige bliver permanent, fordi krigen varer så længe, at man har slået så meget rod, at der måske opstår en undtagelse til det her, der egentlig burde være hovedreglen.
Sådan er livet jo også.
Der er mange ting i det der.
Når der bliver sagt, at tænk, hvis vi gav en af verdens højeste udviklingsbistande, så kan man sige, at det ikke bare er et tænkt eksempel, det er jo virkeligheden, det gør vi.
Det gør vi.
Jeg kan jo aldrig komme til at eftervise det.
Altså, for det, der virkelig er udfordringen her, er at få resten af verden til at trække med.
Jeg er helt med på, at hvis resten af verden gjorde som Danmark – vi er vel blandt de fem eller seks lande i verden, der efterlever FN's målsætning om 0,7 pct. af BNI i udviklingsbistand – så kunne verden se anderledes ud.
Jeg er helt enig i, at selv om man har en ambition om midlertidighed – og det har jeg, og jeg er også åben over for at se på, og det var vi jo i gang med i december, om vi kan lave nogle justeringer, der gør, at det midlertidige er midlertidigt, når nu det skulle være midlertidigt – så vil det stadig væk være sådan, at nogle skal være her meget længe.
Og derfor er mit udgangspunkt jo også det – meget klart – at mens man er her, skal man arbejde og tjene sine egne penge.
Man skal være en aktiv del af samfundet.
Selvfølgelig skal man det.
Josephine Fock (ALT), 2018-01-12:
For jeg kunne jo på tilsvarende vis spørge: Jamen tænk, hvis vi nu for alvor havde fortsat med at have en af verdens højeste udviklingsbistande – altså at vi ikke havde sat den ned – tænk, hvis vi nu for alvor satte nogle flere penge af til klimabistand i udviklingslandene, og tænk, hvis vi nu for alvor gik forrest i forhold til at bakke op om kvotesystemet, hvordan ville det så have set ud her konkret i Danmark?
Noget af det, som jeg så bliver lidt ked af, er så i virkeligheden statsministerens nytårstale, som stort set kun handlede om ghettolisten.
Jeg tror jo også, at ord har betydning.
For jeg tror, at det betyder noget, at man får at vide, at man bor i en ghetto.
Det andet, jeg godt kunne tænke mig at udfordre statsministeren på, er hele spørgsmålet om midlertidighed.
Det er jo fint nok, at vi siger, at de skal tage hjem, når krigen er slut, men vi ved jo, at det har rigtig, rigtig lange udsigter.
Og hvordan er det så, at vi behandler de mennesker, som er her i Danmark, mens de er her midlertidigt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Bestemt, og det anerkender jeg fuldt ud.
Jeg mener heller ikke, at jeg tog alle til indtægt.
Jeg sagde vel snarere, at når der nu var den her stigende konsensus om, at antallet betyder noget, så kunne man måske – men det var måske sådan en smule polemisk – tage alle til indtægt for en opbakning til regeringens stramninger, og det ved jeg godt at man ikke kan.
Det viser udfordringen i den her sag, fordi uden de her stramninger var antallet ikke kommet ned.
Alle glæder sig over, at antallet er kommet ned, også dem, der var imod stramningerne.
Sådan er det.
Vi kan jo ikke lave kontrafaktisk historieskrivning; det kunne ellers have været spændende.
Hvis vi havde fjernet alle stramningerne, havde vi stået med et større problem end det, vi har nu.
Det var mere det, der var min pointe.
Jeg ved godt, at vi ikke er enige om det her.
Bestemt er vi ikke enige om det her, men jeg glæder mig dog alligevel over det, jeg forsøgte at kalde den nye realisme, som jeg synes er der.
Når jeg måler det op mod udlændingepolitiske debatter, vi havde i den her sal for 10 år siden, for 15 år siden, for 20 år siden – jeg har været længe omkring – så er der en højere grad af fællesmængde nu, end der var.
Det er der.
Det er jo også ude i Europa, hvor jeg har kunnet opleve, at siden der gik hul på Europa i 2015, og hvor hele debatten startede i et skævt hjørne om, hvordan vi skal fordele asylansøgerne og migranterne iblandt os, så er der over tid i de små 2 år, der er gået, kommet et større og større fokus på at forhindre, at problemet vokser ved at få styr på de ydre grænser, ved at have en mere strategisk indsats i nærområderne, ved at stille krav om, at lande tager deres egne statsborgere tilbage osv.
Så der er jo en gryende realisme, både i salen her og ude i Europa, og det var bare det, jeg ville kvittere for.
Josephine Fock (ALT), 2018-01-12:
Tak, og tak til statsministeren for hans tale.
Som jeg også sagde i min egen tale, synes jeg, det er rigtig rart at høre, at statsministeren endnu en gang slår fast her i dag – det er jo ikke første gang – at integration ikke handler om hudfarve eller tro, men om, som statsministeren udtrykte det, at vælge Danmark til.
Der var også fokus på, at der selvfølgelig skal være mulighed for at komme ud at arbejde og deltage i samfundet.
Derfor blev jeg i virkeligheden også lidt ærgerlig, da statsministeren ligesom tager alle partier til indtægt for, at man så går ind for alle de stramninger, som regeringen har lavet.
Jeg kan f.eks. bare nævne en stramning, som jeg ikke er enig i, og det er omkring det med familiesammenføringsregler.
Det er mere en kommentar, fordi det syntes jeg var lidt ærgerlig, for jeg synes faktisk ligesom Holger K. Nielsen, at det i modsætning til sidste år faktisk har været en drøftelse, hvor vi måske har forsøgt at nærme os hinanden.
Jeg synes i hvert fald, det har været en god diskussion i dag.
Så det er egentlig mere en kommentar, fordi jeg tror, vi jo alle sammen er enige i målet, nemlig at folk skal kunne integrere sig og have mulighed for det – måske på nær Dansk Folkeparti; det er jeg stadig væk lidt i tvivl om.
Men der kan vel stadig væk godt være uenighed om, hvordan man kommer frem dertil.
Så det er mere en kommentar.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-01-12:
Men hvis man har været i systemet i mange år, f.eks. fordi man ikke har villet samarbejde om at tage hjem, selv om man ikke har noget grundlag for at være her, så kan det jo ikke nytte noget, at den form for langmod så pludselig fører til, at man får en rettighed, man ellers ikke har krav på, for så skrider tingene.
Det her blev en gentagelse af, hvad jeg sagde før.