Dan Jørgensen (S), 2020-11-20:
Tak for det, og tak for de mange bemærkninger.
Jeg vil godt starte med at sige, at det her da er en enormt god dag.
Hvis man har lyttet lidt til debatten og ellers ikke kender noget til forslaget, vil man måske synes, at det er sådan lidt halvtræls, for der bliver talt om effektiviseringskrav og snærende bånd og bureaukrater, og jeg kan forstå, at der ovenikøbet er mistanke om, at der har været nogle djøf'er involveret i at skrive forslaget.
Jeg kan ikke forstå, hvordan venstrefløjen kan synes, det er et problem, at man er medlem af en fagforening, men det er det åbenbart.
Det her er helt nødvendigt.
Det er også et af de spørgsmål, som på trods af den tekniske karakter faktisk kom op ganske mange gange i valgkampen.
Jeg tror, at mange af jer har været til valgmøder, hvor en af de lokale engagerede i salen, som der heldigvis er mange af i Danmark, har rakt hånden op og sagt: Skulle I ikke ændre det her, hvis I kommer til magten?
Det lovede vi at gøre, og det er det, vi nu gør.
Så er det klart, at der i forhandlingerne har været ganske store slagsmål om det her famøse effektiviseringskrav.
Jeg står gerne på mål for det kompromis, der ligger her, men jeg siger jo også åbent og ærligt, at det er et spørgsmål, vi tager op igen i forbindelse med en kommende lovgivning om økonomisk regulering af vandsektoren i 2021.
Det, det selvfølgelig handler om, er at skabe en balance.
Effektiviseringskravene skal ikke være kvælende, de skal ikke stoppe nødvendige projekter, de skal ikke være uretfærdige, og de skal selvfølgelig i særdeleshed ikke udformes på en måde, så de er umulige at leve op til.
Omvendt er det vel, når vi taler om naturlige monopoler, meget rimeligt, at vi har en vis hånd i hanke med, at de faktisk også opererer effektivt.
Og hvorfor det?
Jo, primært af hensyn til kunderne, primært af hensyn til dem, som egentlig skal betale gildet, men selvfølgelig også på en afledt måde af hensyn til klimaet.
For hvor meget man har råd til at lave af gode tiltag, afhænger jo også af, hvor velfungerende en økonomi man har som selskab.
Den her aftale blev indgået efter en rekordvåd vinter.
Jeg gav selv et interview iført gummistøvler ude i vandet efter en oversvømmelse, som kunne være undgået.
En entreprenant journalist havde hevet mig derud, da jeg skulle forklare, hvorfor det her er nødvendigt.
Desværre må vi jo nok se frem til, at der kun kommer endnu flere ekstreme vejrfænomener i fremtiden, og der bliver kun endnu mere brug for, at vi sikrer os bedre imod de klimaforandringer, der kommer, og derfor er det her så vigtigt.
Vi lavede heldigvis en bred aftale i maj måned, og det er den, vi nu med det her lovforslag forsøger at gøre så strømlinet, effektiv og ikkebureaukratisk som muligt, uagtet at det jo er et område, hvor der er mange regler, og hvor der er mange hensyn, der skal tages.
Lovforslaget indeholder følgende: For det første skal vandselskaber igen kunne betale op til 100 pct. af omkostningerne til håndtering af regnvand.
Kommuner, private osv. skal som hidtil betale for udgifter, der ikke bidrager til at håndtere regnvand.
Det skal give vandselskaberne bedre muligheder for at lave klimatilpasningsprojekter over jorden, eksempelvis ved fordybninger i parker og langs veje, som kan lede regnvandet væk.
For det andet indføres et krav om, at klimatilpasningsprojekter betalt over vandtaksten er samfundsøkonomisk hensigtsmæssige.
For det tredje samles og ensartes flere regelsæt på området, der i dag ikke spiller sammen.
Det skal gøre det lettere at anvende og administrere reglerne.
Det betyder også, at der ikke længere vil være grund til at undtage visse projekter fra effektiviseringskrav.
Endelig og for det fjerde indfører vi med lovforslaget bedre muligheder for selskaberne for at lave de billigste klimatilpasningsprojekter i samarbejde med andre partnere, og vi styrker tilsynet med selskabernes investering, hvor det giver værdi.