runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2017-02-08:
Som spørgeren også nævner, ligger en stor del af det her jo inden for justitsministerens område.
Men jeg vil sige det sådan, at jeg mener, at vi netop har en fælles interesse i konstant og hele tiden at holde øje med de her mennesker, så vi kan få dem sendt ud af landet.
Derfor er det også helt relevant, at vi diskuterer det, – hvilke muligheder vi har inden for rammerne af konventioner og andet – og det vil jeg stille mig helt åben over for.
Rasmus Prehn (S), 2017-02-08:
Ministeren har jo ret derhen, at hvis man har almindelig bykørsel eller til og fra arbejde i dagligdagen, er en elbil jo fremragende.
Prisen spiller også ind, og der håber jeg ministeren har ret.
Men vil ministeren opfordre skatteministeren til, i forbindelse med at man skal debattere det her, at kigge på, om ikke man kunne kickstarte området ved at kigge lidt på afgiften igen?
Ministeren skylder stadig væk at svare på, om der er andre tiltag, også tiltag i regi af Transportministeriet, man kunne gå i gang med for at få gang i mere elbilsalg.
Nu har vi jo senere på dagen i dag et beslutningsforslag om at lave en strategi for elbusser.
Det offentlige kunne jo også gå foran.
Er det noget, ministeren kunne have lyst til?
Martin Henriksen (DF), 2017-02-08:
Tak for svaret.
Det er jo rigtigt, at reglerne for afviste asylansøgere er blevet skærpet, og at der er bedre mulighed for frihedsberøvelse.
Det er desværre ikke så mange, man så rent faktisk frihedsberøver, ca. 30 ud af 1.000 afviste, så vidt jeg husker, så der er plads til forbedringer på det område.
Det er også godt, at der kommer flere tiltag i forhold til at holde bedre styr på dem.
For det har jo tidligere været fremme, at der f.eks. i sundhedsvæsenet er grupper, som hjælper illegale til at få adgang til sundhedsbehandling i Danmark, selv om de faktisk ikke har lovlig adkomst til det, og der er mig bekendt ikke nogen kontrolforanstaltninger i sundhedsvæsenet, der skal sikre, at der ikke er nogen, der forsøger at snyde sig ind.
Vi ved simpelt hen positivt, hvor der befinder sig illegale indvandrere, men alligevel er politiet og andre myndigheder ikke opsøgende i forhold til de steder, hvor vi ved at de opholder sig.
Vil man se en ny linje fra regeringen på det område, altså en øget indsats for simpelt hen at komme de steder, hvor vi ved at der er illegale indvandrere?
Kaare Dybvad (S), 2017-02-08:
Hvad er ministerens holdning til, at de almene boligforeninger i landområderne i stigende grad slås med tomme lejligheder og huse, og hvor de tilbageværende lejere kan ende med dyrere husleje, som DR har beskrevet i artiklen »Tomme lejligheder truer boligforeninger på landet«?
nr. S 700
Inger Støjberg (V), 2017-02-08:
Som jeg har sagt mange gange, er integration for mig ikke et spørgsmål om, at vi alle sammen bøjer os lidt ind mod hinanden, og så mødes vi på midten, faktisk tværtimod.
Symboler, der er udtryk for et menneskesyn, der strider imod selve det fundament af frihedsrettigheder, som vores samfund bygger på, fremmer ikke integrationen.
Sådanne symboler er med til at skabe splid og er også med til at forstærke forskellen imellem dem og os.
Det synes jeg lige så godt man kan sige helt klart, for der er mennesker, og der er miljøer og grupper her i Danmark, som f.eks. mener, at piger og drenge, kvinder og mænd ikke er lige meget værd, at man ikke kan sige, hvad man vil, og at man heller ikke må tegne, hvad man vil.
Men sådan er det ikke her i Danmark.
For i Danmark er det nu engang sådan, at piger og drenge, kvinder og mænd netop er lige meget værd, at man kan sige, hvad man vil, stå til regnskab for det, og man kan også tegne, hvad man vil, og der er flere eksempler på, at man også kan få det bragt i avisen.
Uanset om det er tørklæde, niqab eller burka og uagtet den enkeltes bevæggrund er det et udtryk for et undertrykkende kvindesyn, og det er efter min mening ikke på nogen måder foreneligt med ligestilling.
Disse symboler udfordrer sammenhængskraften og vores værdier, og derfor er jeg selvfølgelig også glad for, at vi ser meget ens på det her punkt.
Men jeg mener ikke, og det er så der, vandene skilles, at vi skal lovgive specifikt imod religiøse symboler i det offentlige rum.
Det mener jeg at vi kommer til at stå stærkest ved, også selv om det ikke nødvendigvis er en rar diskussion at tage i det daglige.
Men jeg mener rent faktisk, at det påhviler hver enkelt dansker og hver enkelt institution eller myndighed at stå på det værdisæt, som vi har her i Danmark.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Det kan man have forskellige opfattelser af.
Jeg kan konstatere, at hvis man skal kickstarte en udvikling på elbilerne, tror jeg det er på skatteministerens område, man skal gøre det, og så er det uden for mine handlemuligheder.
Jeg kan af praktisk erfaring sige, at den nuværende batteristørrelse i de biler, der har de store batterier, er ikke til hindring for, at man kan få en hverdag til at fungere, medmindre man er sælger, der kører fra København til Jylland og tilbage igen hver eneste dag.
Så de nuværende batteristørrelser er fine, det er batteriets pris, der er problemet.
Når prisen kommer ned, kommer elbilerne frem.
Rasmus Prehn (S), 2017-02-08:
Det kan altid være nyttigt at få det præciseret, når der er ivrige debattører i salen.
Tak til ministeren for besvarelsen.
Det med batterierne har jo været brugt som undskyldning flere gange, ikke kun med hensyn til prisen, men også med hensyn til levetiden, eller hvor langt man kan køre på et opladet batteri.
Man har sagt, at hvis først vi kommer derhen, hvor man kan køre måske 500-600 km, uden man skal lade op, skal der nok komme hul på bylden.
Men har vi ikke et politisk ansvar for at prøve at kickstarte den her udvikling, sådan at Danmark i stedet for at være et af de bageste lande i udviklingen kan blive et af de forreste, så vi altså kan få Danmark som foregangsland igen?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Jeg er helt overbevist om, at inden for få årtier vil størstedelen af de biler, der bliver solgt og købt i Danmark, være elbiler eller – hvis man finder ud af løsninger for brintbiler og lignende – den slags biler.
Det bygger jeg på den viden, vi har om, hvordan priserne udvikler sig for især batterierne i de elbiler, som bliver produceret.
Batteriet er en meget stor del af omkostningen ved en elbil.
Hvis man tager en almindelig Tesla, vil man se, at batteriet fra fabrikken koster ca. 200.000 kr., og det er jo rigtig, rigtig mange penge.
Og det vil sige, at lige så snart batteriet bliver billigere – og det bliver det, for der bliver bygget store batterifabrikker flere steder i verden for øjeblikket – vil elbilerne få en konkurrencemæssig gevinst og måske helt af sig selv udkonkurrere de ordinære brændstofbiler, som vi kører rundt i dag.
Så nogle gange skal man også sætte sin lid til den teknologiske udvikling og ikke tro, at man som politiker kan mere, end teknologien kan.
Rasmus Prehn (S), 2017-02-08:
Mange tak til ministeren for den her redegørelse.
Det var jo noget alarmerende her i sidste uge at kunne konstatere, at på trods af at den tidligere Venstreregering havde som forudsætning, at det ikke ville have den her negative indvirkning på elbilsalget, så har det alligevel haft det.
Vi har jo i fællesskab været enige om, at vi har den målsætning i Danmark, at vi skal nedbringe vores CO2-udslip, og vi ved, at selv om vi gør kolossalt meget i Danmark i forhold til at satse mere på vedvarende energi og andet, så er der stadig væk en rigtig stor del af vores transportsektor, som benytter sig af fossile brændstoffer.
For at kunne nedbringe vores CO2-udslip med 40 pct. i 2020 og være helt fossilfri i 2050 har vi jo lagt op til, at vi skulle ramme noget i retning af 400.000 elbiler i 2035, altså det var sådan en målsætning.
Og det er man altså meget langt fra.
Det, der er estimatet, er, at hvis man fortsætter med så få elbiler, som vi har nu, så går der 300 år, før vi kommer derhen, hvor vi har elbiler nok.
Nu ved jeg jo godt, at transportministeren selv er en ivrig fortaler for elbiler og selv kører rundt i en privat, men kan man ikke sige nu – også jævnfør det, ministeren netop har svaret – at forudsætningerne netop har ændret sig, fordi det, man forudsatte, da man lavede aftalen om de her afgifter, jo har vist sig ikke at holde?
Altså, det har haft den negative indvirkning.
Giver det så ikke god mening at gøre noget fra regeringens side?
Jeg ved godt, at det ikke er transportministerens ansvar, men skatteministerens ansvar – men har transportministeren ikke en interesse i, at vi samlet set gør noget i Danmark for at fremme salget af elbiler?
Og kunne ministeren måske elaborere lidt over, hvad det er for nogle tiltag, man kan tage – ud over at tage op i skatteforligskredsen, at vi får kigget lidt på det her med afgiften?
Er der også andre tiltag?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Elbiler har gennem en årrække været stillet markant bedre end andre biler ved at være helt fritaget for registreringsafgift.
Mange almindelige danskere havde svært ved at forstå, hvorfor de skulle betale fuld registreringsafgift for deres almindelige biler, mens de, der havde råd til dyre elbiler, helt kunne slippe.
Derfor skulle Venstreregeringen i efteråret 2015 finde en løsning, der skabte lige vilkår på området, men på samme tid kunne sikre fortsat udbredelse af elbiler.
Partierne bag aftalen blev dengang enige om at give elbiler en gradvis overgang til de almindelige afgifter.
Med den indfasningsmodel, der blev valgt, og som bl.a. Socialdemokratiet indgik aftale om, er det helt naturligt, at vi vil se et særlig lavt salg i begyndelsen af året, når det næste trin i indfasningen netop har fundet sted.
Da afgiften på elbiler som bekendt hører under skatteministerens område, har jeg bedt om skatteministerens bidrag til besvarelse af dette spørgsmål.
Skatteministeren oplyser – citat: Med aftalen fra oktober 2015 om en gradvis indfasning af de almindelige bilafgifter for elbiler m.v. over 5 år indgik regeringen og aftalepartierne S, R og V en aftale, der balancerer hensynet til fortsat udbredelse af elbiler i Danmark, hensynet til statskassen samt hensynet til ret og rimelighed på bilmarkedet.
Den gradvise indfasning af registreringsafgiften indebærer, at elbiler fortsat får store indirekte tilskud.
Elbilerne betaler efter aftalen 40 pct. af den almindelige registreringsafgift.
De helt små elbiler i mikrosegmentet betaler fortsat ikke afgift, idet der også i 2017 gives et bundfradrag på 10.000 kr.
Citat slut.
Jeg kan tilslutte mig skatteministerens holdning.
Jeg kan således henvise til, at der på baggrund af de faktiske salgstal for elbiler i hele 2016 er en aftalemæssig mulighed for, at aftalepartierne drøfter, hvorvidt forudsætningerne for aftalen har ændret sig markant.
Det er min forventning, at denne drøftelse vil finde sted mellem regeringen, repræsenteret ved skatteministeren, og repræsentanter for S, R og V. Tak.
Rasmus Prehn (S), 2017-02-08:
Jeg skal læse spørgsmålet op: Mener ministeren, at der er behov for at gennemføre politiske initiativer, der kan sætte gang i salget af elbiler, set i lyset af at der i januar 2017 kun blev solgt fem elbiler, hvoraf ingen blev solgt til privatbilister, jf. DR’s artikel »Kun fem elbiler solgt i år: Partier efterlyser øget støtte« fra den 3. februar 2017?
Mener ministeren, at der er behov for at gennemføre politiske initiativer, der kan sætte gang i salget af elbiler i lyset af, at der i januar 2017 kun blev solgt fem elbiler, hvoraf ingen blev solgt til privatbilister, jf.
DR’s artikel »Kun fem elbiler solgt i år: Partier efterlyser øget støtte« fra den 3. februar 2017?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Jeg er ethundrede procent sikker på, at der ikke er 14.000 familier, som bliver sat på gaden som følge af regeringens kontanthjælpsloft.
Som jeg også sagde til hr. Jan Johansen i mit første svar, er det en flerfoldighed af faktorer, der spiller ind, når personer bliver sat på gaden, fordi de ikke betaler deres husleje, og alene det forhold, at deres indkomst ryger ned, fører ikke til, at de mister muligheden for at betale deres husleje.
Der er også altid andre faktorer på spil.
Og det er ikke sådan, at kontanthjælpsloftet har forårsaget, at der er flere psykiske problemer i Danmark, at der er flere mennesker, der har svært ved at administrere deres økonomi, eller at der er flere med misbrugsproblemer, som er nogle af de faktorer, der spiller ind, når folk bliver sat på gaden, tværtimod.
Kontanthjælpsloftet skal sikre, at flere kommer i arbejde.
Og når flere kommer i arbejde, mindskes antallet af sociale problemer i Danmark.
Jeg mener godt, at man kan glæde sig over den positive udvikling, vi har set i udsættelsestallene i de senere år.
Jeg er dog samtidig også enig med Bent Madsen i, at der altid vil gå et stykke tid, fra huslejen ikke betales, til en eventuel udsættelsesforretning kan gennemføres.
Forløbet er jo sådan, at betaler en lejer ikke sin husleje, sender udlejeren en rykker.
Derefter skal der gå mindst 14 dage, før udlejeren kan hæve lejeaftalen.
Fraflytter lejeren derefter ikke frivilligt, må udlejeren bede fogeden om hjælp.
Der kan nemt gå op til et par måneder, fra sagen kommer ind i fogedretten, til en udsættelsesforretning kan gennemføres.
Derfor er det heller ikke muligt på nuværende tidspunkt at sætte tal på antallet af udsættelser som følge af lejeres misligholdelse med huslejen for oktober 2016 og senere.
Vi ved dog noget, idet vi har tal fra en af de store almene udlejere, KAB, om udviklingen i antallet af rykkere i den periode.
Der er indtil videre ikke noget i disse tal, som indikerer, at vi vil se en stigning i antallet af udsættelser af lejere.
Med den viden, vi har om årsagerne til udsættelser, er det nok også klogt at lade være med det.
Som jeg har sagt før, er udsættelser af lejere en kompleks problemstilling.
Der kan ofte ikke peges på en enkeltstående årsag til, at lejere sættes ud af deres bolig.
Indkomstens størrelse er således ikke i sig selv afgørende for, om lejere kan betale deres husleje.
Jan Johansen (S), 2017-02-08:
Jeg er glad for, at ministeren erkender, at man ikke på nuværende tidspunkt har styr på, hvor mange udsættelser der egentlig bliver.
Jeg er også glad for, at ministeren gør opmærksom på, at det i de sidste 3, 4, 5 år er faldet med hensyn til antallet af udsættelser.
Det var jo, fordi den tidligere regering satte ind for at få antallet til at falde.
Men jeg har jo snakket med nogle boligselskaber, som siger, at de faktisk har sendt mange flere rykkere ud, end de normalt gør, og vi ved jo, at der går et rigtig langt stykke tid, før man egentlig kan blive opmærksom på, at lejeren ikke kan betale.
Vil ministeren erkende, at der godt kan gå 4-5 måneder, så man egentlig først til sommer kan se nogle af de resultater, som boligforeningerne forlods har været ude med i deres udmeldinger?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Lad mig lige tage fat i hr. Jan Johansens brug af ordet erkende.
Det er sådan et ord, man bruger, når en er kommet til at sige et eller andet forkert, og så erkender han nu, at det, han sagde, var forkert.
Men jeg har aldrig sagt andet end det, jeg står og siger nu, altså at det endnu er for tidligt at vurdere, om de ting, der er foregået i oktober 2016, har haft en effekt på antallet af udsættelser.
Så der er ikke tale om en erkendelse.
Der er tale om, at det er en viden, jeg har, og jeg har aldrig sagt andet, og nu siger jeg det igen: Det er for tidligt at vurdere det.
Men vi har dog en beretning fra KAB, som er en af de store almennyttige boligforeninger, som siger, at de ikke nu kan sige, at der er kommet flere rykkere ud til folk.
Jan Johansen (S), 2017-02-08:
Tak for det, hr. formand.
Jeg læser spørgsmålet op: Er ministeren enig med BL's direktør Bent Madsen, der mener, at det er for tidligt at glæde sig over det faldende antal udsættelser, da der går et stykke tid, fra man ikke kan betale sin husleje, til man udsættes?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-02-08:
Jeg er ikke bekendt med, som følge af hvad de 14.000 familier skulle sættes på gaden.
Jan Johansen (S), 2017-02-08:
Det er jo på grund af kontanthjælpsloftet.
Det er jo beregninger, der er lavet på baggrund af det kontanthjælpsloft, som er kommet, og derfor har man fra boligselskabernes side meldt ud, at der kan være 14.000 familier, der risikerer at stå på gaden.
Og vi ved jo, at det bliver meget dyre udgifter, når det nu også har noget med børnene at gøre, hvis det er, at man ikke tager fat om det.
Har ministeren en plan, hvis det her tal bare tilnærmelsesvis bliver en realitet?
Men jeg vil gerne gøre ministeren opmærksom på, at det ikke er så lang tid siden, beskæftigelsesministeren var ude at sige, at man skulle mane bekymringerne i jorden, fordi der ikke var så mange udsættelser.
Men der udtaler beskæftigelsesministeren sig jo anderledes, fordi han ikke mener, at der kommer alle de udsættelser.
Så vil jeg spørge ministeren: Har ministeren taget sine forholdsregler?
Vi ved jo, at det, hvis det sker, kan blive meget dyrere, hvis vi ikke tager fat om problemstillingen med det samme.
Har ministeren en plan liggende i skuffen, hvis det her viser sig at komme til at passe, altså at det måske bliver 14.000 familier, der bliver sat på gaden?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Det er noget, som jeg vil skulle drøfte med min gruppe, så det kan jeg hverken sige ja eller nej til heroppe fra talerstolen.
Jeg synes, det er et ganske udmærket forslag, som Enhedslistens ordfører kommer med, givet den præmis, at det her lovforslag højst sandsynligt bliver vedtaget.
Men hvad er en alternativ løsning?
Kunne vi ikke have brugt alle de ressourcer og de penge, der bliver brugt på det her klageorgan, og kanaliseret dem over i skolerne og givet skolerne nogle flere midler til det forebyggende mobningsarbejde ude i klasserne?
Det ville have været mit perspektiv, hvis det var, at jeg skulle have givet et bud på, hvordan vi skulle løse den her udfordring.
Jeg synes, det er to meget forskellige områder, og jeg ville nok vare mig lidt for at sammenligne den klageinstans, som ordføreren fra Enhedslisten taler om, med den her nye klageinstans, fordi det netop er to ret forskellige områder.
Jeg kunne også bare godt tænke mig, at vi kunne tage den diskussion, der hedder: Hvad med familierne derhjemme?
Hvad er deres rolle?
Hvad med al den digitale mobning, vi ser for tiden?
Hvad er det, der overhovedet giver vores børn og unge mennesker anledning til, at de mobber hinanden?
Ville det på nogen måde hjælpe dem, hvis der, kan man sige, er en eller anden rød lampe, der lyser op et eller andet sted oven over dem, og der bliver sagt: Vi har et klageorgan, det skal du huske på, du skal ikke mobbe, for hvis det er, kan jeg lave en klage?
Jeg tror bare ikke på det.
Nu er jeg også retsordfører, og vi er jo inde i de samme diskussioner, vi har på retsområdet, altså om det ikke hjælper med de her trusler, når vi gerne vil modvirke, at folk opfører sig uanstændigt eller uretmæssigt over for hinanden.
Og vi tror bare ikke på, at det hjælper.
Vi tror simpelt hen ikke på, at det hjælper.
Så det vil være mit svar.
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-02-09:
Jeg sad og overvejede, om det var den, jeg skulle have holdt selv, forstået på den måde, at jeg tror, at det er så kompliceret en problemstilling, vi står over for, at jeg i hvert fald ikke vil synge med i koret om, at Alternativet svigter eleverne og de unge i den her forbindelse.
Jeg vil sige, at det har gjort noget indtryk på mig.
For der er jo et andet klagenævn på skoleområdet, altså det, der hedder Klagenævnet for Specialundervisning, og det er jo ikke helt at sammenligne, men der får kommunerne alligevel underkendt 22 pct. af de afgørelser, de har truffet, fordi indsatsen ikke har været god nok i forhold til ordblinde børn og den ikke har været god nok i forhold til andre problemstillinger i forhold til specialundervisningen.
Kan det ikke få ordføreren til at gøre sig en overvejelse, som svarer til den, som jeg har gjort mig, nemlig om der, selv om vi har tiltro til, at personalet og ledelsen er dygtige, så ikke kan være behov for, at der er den her sidste udvej, som flere af ordførerne og andre også har spurgt til, sådan at vi skaber en sikkerhed for, at hvis skolen alligevel svigter eller tager fejl, så er der en form for sikkerhedsnet? Er det ikke en overvejelse værd?
Anni Matthiesen (V), 2017-02-09:
Ja, det er rigtigt, at der har været kritik, især fra skolelederne, på det her område.
Vi har så valgt, jo i hvert fald fra Venstres side, at lytte til børnene og til eleverne.
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ind til, er: Ordføreren
sagde lidt tidligere, at man mente, det var et rigidt system, når skolerne fik pålagt at tage fat på at løse problemet inden for 14 dage, hvis der eventuelt var et barn, der blev mobbet.
Jeg må sige, at jeg egentlig synes, 14 dage er rigtig fint.
For hvis et barn måske dagligt bliver udsat for mobning, synes jeg næsten ikke, det kan gå hurtigt nok.
Er ordføreren ikke enig i det?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Det er det system, vi har i dag.
Jeg synes sådan set, det er meget sympatisk, når fru Annette Lind nævner, at det skal være den sidste mulige udvej.
Problemet er bare, at i det omfang, vi opretter sådan en klageinstans, vil den jo givetvis ikke kun blive brugt som den sidste udvej, men også til mange andre ting, og så har vi bare et problem.
Så vi har et ønske om at bevare den model, vi har i dag, hvor det er den lokale forankring på skolerne, som er det bærende arbejde for arbejdet med mobning.
Annette Lind (S), 2017-02-09:
Tak for det.
Jeg er meget enig med Alternativets ordfører langt hen ad vejen.
Jeg synes, at alt det, der kan løses lokalt, skal løses lokalt.
Det kan der ikke være nogen som helst tvivl om.
Jeg håber ikke, der kommer nogen klager til den her instans; jeg håber, det bliver løst derude inden.
Det, som jeg sagde i min ordførertale, var, at den her klageinstans skulle betragtes som den sidste udvej i helt særlige tilfælde.
Hvad er Alternativets sidste udvej i helt særlige tilfælde?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Så når jeg siger, at det er et rigidt system, handler det ikke om, at det skal være inden for 14 dage; så handler det om, at der er nogle faste regler for, hvordan man skal håndtere den her opgave, og at man skal lave en handlingsplan.
Det er sådan set det.
Jeg har bare tillid til, at skolen og skolelederen selv kan forvalte opgaven.
Annette Lind (S), 2017-02-09:
Så vil jeg bare spørge: Hvad nu, hvis det ikke er nok i forhold til det?
Vi ved jo ikke, hvad tiden vil vise.
Det er jo derfor, vi skal evaluere efter 2 år.
Det er jo sådan, at vi så kan se, om der overhovedet har været nogen, og vi kan selvfølgelig også se, om der har været for mange.
Enhedslisten kom med et forslag om, at vi laver en solnedgangsklausul efter 2 år.
Kan det få Alternativets ordfører til at ændre holdning til, om man skal skifte mening?
Jakob Sølvhøj (EL), 2017-02-09:
Jeg er for så vidt enig i, at man ikke bare kan sammenligne det direkte.
Det var heller ikke min tanke, men det var egentlig mere for at illustrere, at det jo sker, at de faglige vurderinger, der træffes i skolen, ikke er gode nok, i hvert fald hvis man stoler på Klagenævnets afgørelser.
Selv om man kan have en tiltro til, at sikkerhedsorganisationen på arbejdspladsen sørger for, at arbejdsmiljøet er i orden, har man ikke desto mindre også en mulighed for at gå videre med sagerne.
Men egentlig vil jeg altså bare sige, at det, jeg synes er vigtigt, er, at vi har dialogen, og jeg håber, at vi med det bud, jeg har bragt ind om en solnedgangsklausul, måske også kan bane vej for en bredere dialog, ikke bare med ordføreren, men også med resten af partierne.
For jeg tror, det er vigtigere, at vi prøver at finde en fælles holdning og en fælles tilgang og have en dialog om det her end at skyde hinanden i skoene, at vi svigter børnene og de unge.
Det tror jeg ikke der er nogen der vil i den her sammenhæng.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-09:
Det vil jeg sige tak for.
Det var debattens mest sympatiske kommentar hidtil, synes jeg.
Så tak for det.