Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Tak for det.
Jamen jeg mener grundlæggende, at sådan en generel debat om børnefattigdom er en lille smule absurd at have her i Danmark, hvor vi har nogle af verdens højeste ydelser, også efter kontanthjælpsloftet.
Altså, situationen i Danmark er jo den, at langt, langt de fleste børn og unge heldigvis har et rigtig godt liv, men der er desværre også børn, som mistrives.
Og jeg mener faktisk, at vi, ved at vi holder fast i at ville tale om børnefattigdom som følge af kontanthjælpsloftet, fjerner fokus fra de børn, som reelt står med problemer.
Det er børn, der omsorgssvigtes; børn, der krænkes; børn, som vokser op med vold som en del af dagligdagen.
Det er dem, vi bør have fokus på i Danmark, og ikke børn, der lider et materielt afsavn i en periode, hvor mor og far eller mor eller far ikke er i arbejde.
Det bedste, vi her kan gøre, er at få mor og far i arbejde, og det er vi i Liberal Alliance optaget af.
Det er jo sådan set også en af pointerne med kontanthjælpsloftet, altså at det bedre skulle kunne betale sig at tage et arbejde, for så øges incitamentet til at tage det her arbejde.
Og det tror vi også er den bedste måde at bryde den negative sociale arv på, altså at se mor og far stå op og gå på arbejde.
I den artikel, som Enhedslisten i forespørgselsdebatten her beder ministeren om at forholde sig til, beskriver de bekymrede organisationer nogle eksempler på, hvor galt det står til i Danmark.
Vi kan læse om en kvinde med tre børn, som er flyttet fra en toværelseslejlighed til kun at kunne leje et værelse hos en veninde.
Der er også en kvinde, der har tre drenge, som ikke har råd til vintertøj.
Og der er en mor til et barn, og hun spiser kun en gang i døgnet for at sikre, at hendes barn får noget at spise.
Det lyder rigtig hårdt, men jeg vil sådan set også insistere på, at vi får nogle fakta på plads i en debat, der skal handle om økonomisk fattigdom og økonomi.
Kvinden med de tre børn, som ikke har råd til at bo i en toværelseslejlighed, men må leje et værelse hos sin veninde, får 20.300 kr. udbetalt hver måned.
Derudover får hun af sin kommune friplads til børnene, hvis de går i dagtilbud eller SFO, så det er der ikke udgifter til.
Så de her 20.300 kr. skal dække husleje, forbrug, husholdning, tøj, opsparing, uforudsete udgifter, og hvad vi ellers har.
Og det undrer mig såre, hvis man ikke kan få 20.300 kr., der er udbetalt, til at dække mere end et værelse hos en veninde.
Kvinden, som kun spiser et enkelt måltid om dagen for at sikre, at hendes barn får mad, får 14.500 kr. udbetalt efter skat, efter kontanthjælpsloftet.
Det er ikke mange penge.
Jeg siger ikke, at 14.500 kr. er en dans på roser, men 14.500 kr. burde være nok til, at både mor og barn kan få mad tre gange om dagen minimum – at man kan have tag over hovedet, og at man kan få mad.
De underskrivende organisationer i artiklen opfordrer kraftigt til, at Folketinget afskaffer de her ydelser og forhindrer, at nogen sættes ud af deres boliger.
Og vi kan bare lige tage tallene i forhold til folk, der er udsatstruede.
Hvis man sammenligner tallene, som det er blevet gjort, fra januar i år med tallene fra januar sidste år, er tallet jo lavere end nogen sinde i forhold til udsættelser.
Ret skal være ret, det kan komme.
Jeg er med på, at kontanthjælpsloftet så heller ikke har været i gang i længere tid, så de kan komme.
Men som det er lige nu, er der ikke noget, der tyder på, at flere er blevet sat ud som følge af kontanthjælpsloftet.
Venstrefløjen får det til at lyde, som om Danmark er blevet en social massegrav efter indførelsen af kontanthjælpsloftet.
Hvis man prøver at se en lille smule på, hvor meget hjælp der er at hente for familier ude i kommunerne, så synes jeg, det er et helt andet billede, der tegnes.
Frederiksberg Kommune, hvor jeg selv bor, har selvfølgelig en familieafdeling, som reagerer på underretninger.
Og derudover er der en række muligheder for at få hjælp.
Naturligvis er der en fritidspasordning, og nu siger jeg naturligvis, for sådan er det jo nærmest blevet, nemlig at der for de familier, som ikke har råd til, at børnene kan deltage i foreningslivet, er nogle fritidspasordninger.
Så er der jo anonym rådgivning for unge, familier, deres forældre, hvor de frit kan få rådgivning.
Man kan også søge økonomisk tilskud til en række ting.
Det er udgifter, som er opstået som følge af pludselige ændringer i ens livssituation.
Man kan få tilskud til ændringer ved samlivsophør, ved ændringer i jobsituationen eller lignende, midlertidig hjælp til betaling af husleje, sygebehandling, medicin, tandlægebehandling, tandpleje generelt, flytteudgifter og udgifter i forbindelse med samvær med børn, som ikke bor hos en.
For børn og unge med handicap er der jo også nogle specialkonsulenter, der står til rådighed, plus at der er en række udgifter, man får dækket med meromkostninger.
Så har man også et sundhedscenter, hvor der udbydes en række former for hjælp.
Der er motionsvejledere, rygestopkurser, alkoholafvænning, diætister, vejledning til overvægtige børn.
Pensionister kan få tilskud til at komme på pensionistrejser.
Så billedet af Danmark som en social massegrav er simpelt hen ude af trit med virkeligheden.
Og jeg mener ikke, at børnefattigdom kan reduceres til et spørgsmål om kontanthjælpsloft.
Som de tidligere ordførere også har været inde på, handler det i høj grad om socialpolitik.
Og her vil jeg så gerne være med til at kigge frem, for det, jeg har talt om her, og som mange af de andre ordfører også har talt om, har været lidt bagudskuende – et kontanthjælpsloft, vi har indført, og hvad konsekvenserne har været.
Men hvis vi skal kigge fremad og sige, hvordan vi kan hjælpe de børn, som rent faktisk står i vanskeligheder, og hvor det handler om andet end kontanthjælpsloftet, jamen så synes jeg, at noget af det, vi har sat i gang i satspuljeregi, er rigtig godt.
Jeg synes, det går for langsomt.
Jeg synes, at hele den her puljemåde, man gør ting på, altså afsætter noget i en pulje og prøver det af, er blevet for usikker.
Der er i hvert fald ikke kommet rigtig god evidens ud af det indtil videre.
Men vi er jo nogle, der sidder i satspuljeregi, og som faktisk arbejder på at gøre det meget bedre: øget volumen, om man virkelig kan finde ud af, hvad der virker.
Så den vej er rigtig.
Og så vil jeg holde fast i, at det også er vigtigt at få mor og far i arbejde, fordi det kan være med til at bryde den negative sociale arv.
Så det er helt klart også noget, vi fortsat skal have fokus på.
Liberal Alliance støtter op om den vedtagelsestekst, som Dansk Folkepartis ordfører læste op tidligere.
Så vil jeg egentlig også gerne kvittere for debatten, for jeg synes, det er vigtigt, at vi tager debatten.
Men jeg håber, at vi i debatten også kan få flere nuancer med end det, som jeg egentlig synes debatten i udgangspunktet lagde op til.