Rune Lund (EL), 2016-11-17:
Det her handler jo om at udvide rygeforbuddet i kriminalforsorgens institutioner til også at omfatte de indsattes egne opholdsrum og besøgsrum.
Fra Enhedslistens side synes vi, at en sådan totalforbudsstrategi er problematisk.
Vi forstår godt hensynet til de ansatte, men vi synes også, at der er nogle andre hensyn, der bør tages her, og vi synes, at problemet – altså det problem vi skal løse, hvor det skal undgås, at ansatte og andre i øvrigt også bliver udsat for passiv rygning – må kunne løses på en mere fornuftig måde.
Vi vil anbefale, at man har en mere praktisk tilgang, og at man tænker i praktiske løsninger frem for at vedtage det her lovforslag.
Vi forstår godt hensynet til de ansatte, og vi forstår også hensynet til andre indsatte, men der er jo tale om en særlig situation for folk, som sidder i fængsel, folk, der er indsatte, for de ansatte, der kommer hos de indsatte, kommer ikke bare i de indsattes hjem, kan man sige, men de kommer i deres hjem i form af en fængselscelle.
Vi ved, at når man er indsat, er man i en tvangssituation, man vil opleve en stressende hverdag, og man har måske nogle problemer med i bagagen, og cigaretter kan være en forsødelse af tilværelsen, og vi ved jo, at der en overrepræsentation af rygere blandt eksempelvis indsatte.
I stedet for sådan et firkantet forbud kunne man have en mere praktisk tilgang, og der er mange ting at gribe fat i.
Man kunne starte med at opstille flere rygekabiner.
Det er jo en tilgang, som er kendt her fra Christiansborg.
Jeg tror, at vi, som bevæger os rundt på Christiansborg, ikke behøver bevæge os særlig langt, før vi støder ind i en rygekabine.
Så den slags kabiner og den slags løsninger for folk, der ryger – inklusiv ordføreren for Dansk Folkeparti – kan man åbenbart godt finde frem og bruge penge på, når det drejer sig om Folketinget, men når det drejer sig om folk, som er i en tvangssituation, som f.eks. sidder i fængsel, er der åbenbart ikke den samme vilje til at tænke i den slags praktiske løsninger; så er det forbudsstrategien, der vinder frem.
Det synes jeg da er værd at bemærke.
Der gælder åbenbart én tilgang for Folketinget og en anden tilgang for fængslerne, som jeg umiddelbart synes lige er værd at bemærke.
Man kunne også give mere udetid til de ansatte.
Man kunne give bedre muligheder for at ryge udendørs – det kunne være med nogle atriumgårde eller i form af altaner.
Man kunne tilbyde gårdture i øget omfang.
Man kunne sørge for hyppigere udluftning eller bedre udsugning i cellerne.
Der er faktisk andre ting, man kunne gøre i stedet for at vedtage et sådant rygeforbud.
Man kunne også tænke i at lave en opdeling i røgfrie afdelinger eller røgfrie celler og så ikkerøgfrie afdelinger eller røgfrie celler.
Og man kunne overveje, om der måske burde tænkes mere fleksibelt i forhold til et rygeforbud for lukkede og for åbne institutioner.
Indsatte i lukkede institutioner er jo i mange tilfælde låst inde i en meget stor del af døgnet og vil i realiteten få meget begrænsede muligheder for at ryge.
Sidst, men ikke mindst, kunne man i højere grad end tilfældet er i dag, være opsøgende i forhold til rygestopkurser.
Jeg har i den forbindelse bemærket, at regeringen vurderer, at det her lovforslag vil have den konsekvens, at der vil blive nogle merudgifter i forhold til rygeafvænningskurser, og det kan man da håbe.
Men samlet set så vi gerne, at man gik til det her med en tilgang, der handlede om frivilighed frem for tvang.
Vi synes, at forbrudsstrategien her er kedelig, den er ærgerlig, og vi synes, at man burde tage udgangspunkt i praktiske løsninger og have en praktisk tilgang i stedet for.