Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-06-07:
Tak for ordet.
Det er muligvis ikke velset her inden sommerferien at forlænge debatterne, da vi skal stemme i meget lang tid, men jeg synes alligevel, at det her forslag skal have nogle pæne ord med på vejen.
Vi har sådan set
i SF siden 2014, hvor vi fremsatte det første forslag, sagt, at markedskræfterne simpelt hen ikke kommer til at løse det problem, vi ser med, at der ikke bliver givet realkreditlån i visse områder i landdistrikterne.
Vi har fem gange fremsat et forslag, hvor vi har appelleret til forskellige former for løsninger, og nu ligger der rent faktisk et bud på, hvordan vi løser udfordringerne med manglende realkreditlån i landdistrikterne, og det hilser vi rigtig meget velkommen.
For os handler det om de mennesker, der bor i landdistrikterne.
Det er en kæmpe bombe under trygheden for de mennesker, der bor i landdistrikterne, hvis ikke de kan omsætte deres huse.
Tænk bare, hvis man bliver skilt, bliver arbejdsløs, eller hvad hvis man bliver gammel nok og har brug for at komme ud af sit hus og ind i en lejebolig?
Der er altså nogle steder, hvor det ikke er en mulighed, hvor folk simpelt hen skal bæres ud med benene først, hvis de skal derfra, og det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt.
For mig handler det om et Danmark, der hænger sammen, for mig handler det om retfærdighed, for mig handler det om en rimelig balance mellem land og by.
Det er blevet sagt i debatten, at der ikke er tale om at give lån til huse, som er faldefærdige, eller til købere, som ikke er kreditværdige.
Det skal ske på nøjagtig de samme vilkår som det, der gælder i dag til almindelige realkreditinstitutter.
Det, der er anderledes, er, at staten tager en del af risikoen, og det er jo ikke noget, som vi er helt ubekendte med.
Jeg tror, det er Vækstfonden og Eksportkreditfonden, hvor staten også går ind og kautionerer og garanterer.
Ja, det bliver dyrere, men det er godt nok ikke ret mange penge.
Men hvad koster det egentlig mere, hvis man skal have finansieret det gennem UdenomBanken, som jo så er det alternativ, man kan risikere at blive presset over i?
Det koster 1.670 kr. mere om måneden.
Så jeg tror, at det at få adgang til et retfærdigt, stabilt og ordentligt lån vil betyde rigtig meget for de mennesker, der bor i landdistrikterne.
Så er det også blevet nævnt her i debatten og spørgsmålene, at vi ikke vil have et A- og et B-hold.
Men kære venner, det findes jo allerede, og det er altså nogle menneskers tryghed, som det her handler om ude i landdistrikterne.
Hvis ikke vi gør det her, kommer det til at sætte en bremse for liv, vækst og udvikling.
Og ja, vi kan godt diskutere, at vi skulle gøre noget andet, men det har vi altså diskuteret i 8 år, siden vi fremsatte det første forslag.
Det her er ikke en vending, som vi bare kan foretage ved at sætte nogle ændrede rammevilkår.
Det skal vi også gøre, men det her er et helt nødvendigt forslag.
Min eneste frygt i det her kan være, at der findes realkreditinstitutter, som siger: På trods af at staten ikke vil tage en del af ansvaret, har vi ikke lyst til at arbejde med statsgaranterede lån.
Men jeg har dog svært ved at forestille mig, at der vil være realkreditinstitutter, når nu endelig en del af ansvaret bliver løftet af dem, som skulle være så usolidariske, at de ender med at sige nej og ikke vil deltage i en ordning med statsgaranterede lån.
Det vil være et kæmpe svigt af landdistrikterne.
Jeg vil afslutte debatten med at sige et kæmpe tak til regeringen for endelig at have fået gjort noget ved den her problemstilling.
Så må vi se, hvor langt vi kommer med løsningerne.
Jeg har ikke i den tid, jeg har været ordfører på det her område, hørt bedre bud på løsninger, og det er jo endda et stykke tid.
Jeg tror, det her vil have en betydning for landdistrikterne, og ikke mindst vil det give håb for de mange mennesker, som er udfordret på at købe og sælge deres bolig i landdistrikterne.
Tak for ordet.