Mona Juul (KF), 2020-12-21:
Tak for det.
Tak for ordet.
De næste få år er nok de vigtigste i menneskets historie.
Med de ord blev en omfattende FN-klimarapport præsenteret i efteråret 2018.
Konklusionen var klar: Det vil kræve et hidtil uset ambitionsniveau fra verdens ledere, hvis vi skal gøre os forhåbninger om at reducere den globale temperaturstigning til maksimalt 2 grader, og helst ikke over 1,5 grader.
Og det skal vi, for det har verdens ledere forpligtet sig til i Parisaftalen.
Og vigtigst af alt: Det skylder vi vores børn, vores børnebørn og de kommende generationer.
Konservative tager generationskontrakten alvorligt.
Det er en samfundskontrakt, et løfte til vores børn, der forpligter os til at efterlade en klode i god stand.
Danmark har en række nationale målsætninger og internationale forpligtelser på klima- og energiområdet, og disse har Konservative også tilsluttet sig.
Konservative har aldrig været bange for at gøre brug af nationale klimamål.
De nationale mål er med til at sikre, at vi ikke udsætter nødvendige beslutninger, og samtidig sikrer de, at vi er i det grønne førerfelt.
Konservative tillægger det afgørende betydning, at vi lever op til vores internationale mål, for kun derved kan vi kræve det samme af andre lande.
Det har stor betydning, da en grøn omstilling i Danmark jo ikke redder klimaet alene.
Her er vi helt afhængige af en international indsats, og særlig af, at de store lande forpligter sig.
Danmark har i årtier været blandt de førende i verden, når det gælder den grønne omstilling.
Vi har i særdeleshed været dygtige til at omsætte vores energisystem fra fossile brændsler til grøn energi i form af bl.a. vindenergi og solceller.
Vi skal sætte os nogle mål.
Det er et godt udgangspunkt, men vi skal også videre.
Vi skal handle.
Og vi tror på, at det kan gøres uden at stoppe udviklingen, bremse væksten og gøre det dyrere at være dansker.
Endelig, langt om længe, kom vi så lidt i gang her i 2020.
Men hold da op, hvor det kniber med at gå fra snak til handling.
Vi har meget at glæde os over – jo, jo – og vi har vi har også lavet en række aftaler.
Men de fleste har bare ikke givet det store bidrag til at nå 70-procentsmålsætningen i 2030.
Og for mig at se skyldes det ikke bare partiernes forskellige tilgang til bl. a. finansiering og den måde, vi skal gøre tingene på
, men så sandelig også regeringens fodslæbende tilgang – ordet fodslæbende blev nævnt tidligere, og det vil jeg gerne gentage: Ingen CO 2 -afgift og en alt for langsommelig – og derfor måske også den her nu meget komprimerede – forhandlingsproces, vi har været igennem, hvor vi fortsat mangler meget afgørende områder som f.eks. landbruget.
Jeg er egentlig ikke i tvivl om de fleste partiers intentioner, og jeg er heller ikke i tvivl om klimaministerens intentioner, men der kommer åbenbart hele tiden noget i vejen for den her regering.
Og nu står vi her endnu mere pressede end nogen sinde i forhold til at finde hurtige og omkostningseffektive løsninger.
I går meldte regeringen så ud, at delmålet i 2025 skal hedde 46-50 pct.
Og det til trods for at Klimarådet fortsat anbefaler 50-54 pct., så der er godt nok lige lidt langt fra de der 46 pct. til de 54 pct.
Det er skuffende, og ja, det er også uacceptabelt.
Regeringen gør det godt nok nemt for alle partier – også andre end Alternativet, som for mig er dem, der har været mest grønne hele vejen igennem; I andre må slås om andenpladsen – at være mere grønne og mere ambitiøse.
Man kan også sige: Fred være med det.
Altså, det er ikke afgørende for Konservative, om vi er de grønneste.
Vi er trods alt mere interesserede i at lave nogle ordentlige løsninger.
Hvilke muligheder har vi for at skrue tempoet op?
Hvilken rolle kan erhvervslivet og forbrugerne spille?
Hvilke teknologier skal vi speede op på?
Og lad os så komme i gang med den CO 2 -afgift, vi alle troede regeringen arbejdede så intenst med det sidste halve år.
Hvad lavede regeringen egentlig?
For nok kom der en aftale ud af det, men det var ikke en grøn skattereform, som vi alle sammen gik og ventede på.
Hvordan skal vi nogen sinde nå 70-procentsmålsætningen, hvis vi allerede er bagud og åbenbart ikke har tænkt os at løbe hurtigere?
Herfra er vi klar til en spurt, og vi ønsker at få kortlagt de muligheder, vi har for at lande en aftale om en 2025-målsætning, der er højere end det, regeringen har spillet ud med.
Hvor højt vi kan komme op må afhænge af de analyser, vi sidder med nu i forhandlingerne.
Om vi kommer helt op på Klimarådets anbefalinger er helt ærligt pænt tvivlsomt, især fordi Klimarådet selv mener, at det er rigtig svært at nå 50 pct.
At Klimarådet derfor samtidig fastholder deres anbefaling er ærligt talt også lidt mærkværdigt.
Det skal vi jo også forholde os til, så det her ikke bliver urealistisk.