runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2018-03-23:
Det fører så frem til det, der er dagens tema.
Nu har vi hørt uddannelsesministeren opfordre til, at man falder fra sin uddannelse, og vi har hørt det fra Socialdemokratiets ordfører.
Nu vil jeg da gerne høre, om det også er Dansk Folkepartis opfattelse.
Er beskeden og opfordringen også fra Dansk Folkeparti til en lærerstuderende, der måske overvejer, at det kunne være, at fremtiden alligevel skulle være som sygeplejerske, og som nærmer sig den sidste eksamen her til sommer, at hvis man ikke vil begrænses til, at man skal vente i 6 år på det, så skal man lade være med at færdiggøre uddannelsen, men falde fra og blive en del af frafaldsstatistikken
Jeg er også nødt til at udtrykke en eller anden forundring over, at det, der jo var et finansieringsforslag udtænkt af folk, der ikke beskæftiger sig med uddannelsespolitik til daglig, nu bliver ophøjet også af Dansk Folkeparti til at være rigtig god uddannelsespolitik.
Det er jo ikke, fordi man ikke kan finde penge, hvis man gerne vil.
Men man har så ikke ønsket at give de her muligheder til unge ved at droppe uddannelsesloftet.
Det skal jeg selvfølgelig begræde, for vi er imod loftet.
Men det er jo sådan, at hvis man tager en professionsbacheloruddannelse, kan man frit fortsætte til en kandidatuddannelse, men skulle man have lyst til som sygeplejerske at blive skolelærer, eller hvad det nu måtte være, er ideen jo at begrænse det.
Der spørger jeg bare: Hvis man gerne vil videre fra den professionsbachelor, man har, hvorfor er det så egentlig finere at gå videre på universitetet end at tage en anden professionsuddannelse?
Jacob Mark (SF), 2018-03-23:
Så har vi så til gengæld reguleret, hvor mange år man kan få støtte, altså hvor mange år staten skal betale SU, og det tror jeg i sig selv har sådan en naturlig regulerende effekt på, hvor mange gange folk vil tage en uddannelse, fordi der simpelt hen er grænser for, hvor lang tid folk har råd til at være på en uddannelse, hvis de ikke får SU.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren på et tidspunkt kunne være med på at løsne lidt op for lovforslaget, enten igennem at lukke op for flere huller, flere dispensationsordninger, eller sige, at det ikke skal være 6 år, man skal vente, men færre antal år.
Vil man være klar til i Dansk Folkeparti på et tidspunkt at tage den drøftelse, hvis man finder alternativ finansiering?
Pernille Schnoor (ALT), 2018-03-23:
Jeg vil godt høre ordføreren om noget.
I et svar til en af de andre ordførere fik ordføreren det til at lyde, som om det var lidt utopisk og forkælet og lidt fråds, hvis man skal have en uddannelse mere end den ene, man har.
Men det var sådan set sådan, det var, før man ville ud at finde nogle penge til et helt andet område, man ville finansiere.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren anerkender, at en hel del unge faktisk føler sig presset over det her allerede nu, altså at det kan skabe et pres på nogle unge mennesker.
Mette Reissmann (S), 2018-03-23:
Nej, nu er det næppe 50 pct. af befolkningen, men bortset fra det vil jeg sige, at jeg altid lytter til alle dem, der henvender sig til mig og til Socialdemokratiet med problemstillinger.
Det har jeg også gjort i den her sammenhæng.
Jeg har jævnligt dialog med de konkrete forslagsstillere bag selve borgerforslaget.
Så der er fri adgang.
Jeg synes, at man skal være opmærksom på, at 50.000 underskrifter jo ikke vedtager noget, det gør kun 90 mandater.
Så rent politisk har vi ikke rykket os i Socialdemokratiet.
Og med hensyn til borgerforslag som sådan, så synes jeg, det er bekymrende, at man hos mange borgere åbenbart tror, at man ikke kan komme i dialog med en politiker, såfremt man har en sag på hjertet og som man gerne vil have løftet op.
Det kan man.
Man kan skrive, man kan ringe, man kan sågar komme og få kaffe.
Ministeren har også inviteret på kaffe i dag, hvis det er, at der er noget, der skal diskuteres.
Jeg gør det samme, og jeg ved, at dem, der er til stede oppe på tilhørerpladserne, ofte er til kaffe hos mig, hvor vi har en debat om det konkrete og nærværende lovforslag.
Jacob Mark (SF), 2018-03-23:
Tak for det.
Nu var Dansk Folkeparti jo et af partierne bag hele borgerforslagsordningen, og det er jeg rigtig glad for, for ellers havde det ikke kunnet lade sig gøre.
Det her er jo danmarkshistoriens første borgerforslag, og jeg tror, at vi alle sammen, der er med bag den her ordning, blev lidt overrasket over, hvor hurtigt det egentlig lykkedes at samle de her 50.000 underskrifter.
For mig viser det, at det er noget, der betyder meget for folk.
Derudover er der også en undersøgelse, som jeg også tror at ordføreren har fået sendt fra YouGov, der viser, at det kun er en fjerdedel af den danske befolkning, der bakker op om uddannelsesloftet eller begrænsningen af dobbeltuddannelse.
Så nu vil jeg egentlig bare gerne høre ordføreren, når ordføreren selv er tilhænger af borgerforslagsordningen: Hvad tænker ordføreren egentlig om, at så mange mennesker har skrevet under på det her forslag, og at så mange mennesker er uenige i det?
Får det ordføreren til at tænke, at det burde man på et tidspunkt lave om?
Eva Flyvholm (EL), 2018-03-23:
Jeg synes, at når vi kommer rundt som uddannelsesordførere i forskellige debatter og snakker med eksperter og sådan noget, er noget af det, vi rigtig ofte hører, at vores arbejdsmarked i den grad har behov for fleksibilitet, fordi det forandrer sig hele tiden.
Og det er lige præcis det, vores uddannelsessystem også skal kunne understøtte.
Helt ærligt vil jeg gerne høre ordføreren, hvordan man i Dansk Folkeparti ser på, at vi faktisk her er med til at afskære lige præcis den fleksibilitet, som der er så meget brug for.
Det er klart, at det er en barriere, at man ikke har mulighed for at gøre det.
Anerkender ordføreren ikke, at der simpelt hen er nogle mennesker her, som ikke får mulighed for at udbygge deres faglige profil eller tage det omvalg?
Nikolaj Villumsen (EL), 2018-04-03:
Altså, Europarådets samlede årlige budget svarer til EU's budget for en enkelt dag.
Rådets budget er ikke steget i enormt mange år, og det, vi hører nu, er jo, at det, man klart siger fra generalsekretærens side, er, at man ikke kan løfte sit mandat, hvis de her penge fra Rusland og Tyrkiet ikke bliver enten betalt eller erstattet med andre penge.
Så der vil jeg bare opfordre Socialdemokratiet til at bidrage til at presse på for, at regeringen sætter fokus på det her, og at man forhåbentlig også kan få andre lande til at stille sig bag en finansiering.
For ellers gør man jo Europarådet enormt svagt over for økonomisk afpresning.
Mogens Jensen (S), 2018-04-03:
Det er klart, og jeg er jo helt enig med ordføreren i, at hvis landene er enige om, at Europarådet skal løfte et bestemt mandat, så må medlemslandene jo også sikre, at der er den nødvendige økonomi til rådighed til at løfte den opgave.
I bagklogskabens lys kan man så bare også se på det, som jo særlig er situationen for Tyrkiets vedkommende, hvor de har givet et ekstra bidrag til Europarådet, som de så fjerner igen, når der kommer pres imod dem.
Der skal man nok også overveje, hvorvidt man skal acceptere den type af ekstra bidrag, medmindre de går til nogle helt fastsatte aktiviteter eller indsatsområder og er sikret over en længere periode, så det ikke bare kan trække tæppet væk under rådets aktiviteter fra den ene dag til den anden.
Søren Søndergaard (EL), 2018-04-03:
Jeg synes, vi har et dilemma, som jeg vil bede den socialdemokratiske ordfører forholde sig til, nemlig det dilemma, der består i, at vi på den ene side selvfølgelig skal gøre noget i forhold til Rusland, i forhold til Tyrkiet, i forhold til Aserbajdsjan og andre, der krænker menneskerettighederne alvorligt.
Men det, man kan gøre i Den Parlamentariske Forsamling, eller det yderste våben, man kan anvende i Den Parlamentariske Forsamling, er at udelukke parlamentarikerne.
Så kan man på den anden side, når det gælder Rusland, måske sige: Ahr, der er måske heller ikke så meget opposition, og det er måske nok meget af det samme.
Men hvis vi f.eks. tager Tyrkiet, så er det jo sådan, at okay, en del af dem sidder godt nok allerede i fængsel, men der er en lille oppositionsgruppe, der får lov at være der i det tyrkiske parlament.
Og hvis man udelukker de tyrkiske parlamentarikere på grund af det tyrkiske regimes overgreb, udelukker man altså også dem fra at være til stede i Europarådet, hvorimod dem, der egentlig har magten i regeringerne, stadig væk sidder og forhandler med Tyrkiet.
Altså, jeg kunne bare godt tænke mig en reaktion på det dilemma.
Mogens Jensen (S), 2018-04-03:
Det vil de så ikke, jo sikkert på grund af sanktionen.
Men jeg er enig med hr. Søren Søndergaard i, at selv om vi må have en klar linje og det må have nogle konsekvenser som bl.a. fratagelse af stemmeret, eller at vi sætter Tyrkiet under monitorering, når landene forbryder sig mod de helt grundlæggende værdier og principper for Europarådets arbejde, så er vi jo samtidig også nødt til at forsøge at have en dialog med landene, der gør, at vi forhåbentlig kan holde dem inden for fællesskabet og holde dem fast på de fælles værdier, som vi står for.
Så det er en konsekvens, der må følges ad med en dialogmulighed, som jeg mener vi også skal forfølge.
Jamen vi skal for mig at se ramme landet, når de gør noget forkert, men i europarådssammenhæng betyder det altså ikke, at du udelukker parlamentarikerne fra at deltage.
De er der stadig væk, og man har mulighed for at have en dialog med dem.
At de så vælger ikke at møde op, og at man fra Ruslands side bl.a. vælger at tilbageholde sit kontingent med store økonomiske konsekvenser til følge, er så en sag, der jo ikke gør en dialog lettere.
Jeg har bare den holdning til det – og Socialdemokratiet har den holdning – at vi er nødt til at være konsekvente over for landene.
Men selvfølgelig skal der også være en åbenhed over for dialog, så vi forhåbentlig kan få folk tilbage i folden igen, hvis de står op for de værdier, Europarådet bygger på.
Søren Søndergaard (EL), 2018-04-03:
Jo, men problemet er så bare, at dem, vi så at sige rammer i første omgang, er dem, der måske er mindst ansvarlige for det
Jeg tænker selvfølgelig på, at vi jo lever i en tid, hvor vi ser flere og flere autoritære regimer i Europa, hvor vi ser regimer, som gør det meget vanskeligt for oppositionen at gøre sig gældende ved valg, ikke nødvendigvis udelukker dem eller fængsler dem som i Tyrkiet, men bare indretter valgsystemet, så de sidder på magten.
Vi kan se på Ungarn som et eksempel, som også er blevet kritiseret voldsomt fra Europarådets side.
Og der handler det jo om, hvordan vi får tænkt en idé ind, der gør, at de første, vi rammer, ikke er de parlamentarikere, som vi egentlig har en interesse i at diskutere med.
Mogens Jensen (S), 2018-04-03:
Som jeg nævnte i min ordførertale, er jeg jo enig med hr. Nikolaj Villumsen i, at det er en form for pengeafpresning, vi oplever her, hvor man ved at fjerne det, der samlet set svarer til 13 pct. af hele Europarådets budget, forsøger at standse kritikken, den klare kritik, der er af de to lande i Europarådet.
Vi har ikke i Socialdemokratiet taget stilling til, hvordan en fremtidig finansiering skal være set med danske øjne, men jeg har den holdning til det, at så bliver vi jo nødt til at klare os for de penge, som vi har, og indrette arbejdet efter det.
Alternativt må der jo laves en finansieringsreform inden for Europarådet, hvor man kan sørge for at dække de bidrag kollektivt, der gør, at Europarådets arbejde kan sikres i fremtiden.
Anders Samuelsen (LA), 2018-04-03:
Tak for det, og tak for debatten og kommentarerne, som jo er med til at illustrere, at det her på den ene side er et vigtigt råd, som har meget store potentialer i sig, men også er et område, hvor meget politisk arbejde ligger underdrejet på nuværende tidspunkt.
Alle de kommentarer, der er kommet, vil selvfølgelig indgå i regeringens overvejelser, når vi sammen med de øvrige medlemslande skal drøfte opfølgningen på vismandsgruppens kommende rapport om Østersørådets fremtid.
Det glæder mig også at fornemme en bred opbakning til de hovedprioriteringer, som regeringen har sat for det arbejde, og som også fremgår af redegørelsen.
Det ligger mig også på sinde at understrege og få sagt, at lykkes det ikke at nå til enighed om en gennemgribende reform af Østersørådet, vil det være usikkert, hvad det er for en fremtid, Østersørådet bør have.
Østersørådet er et forum for politisk dialog.
I sin tid spillede Østersørådet desuden en tillidsskabende rolle i regionen.
Netop i den aktuelle situation, som flere ordførere også har været inde på, hvor regionen står over for store udfordringer, er politisk dialog og tillidsskabelse selvfølgelig vigtigt, og fra dansk side har vi derfor også syntes, at det var vigtigt at få fremhævet behovet for de her ting.
Men en ting er jo målsætninger, som vi sådan set jo alle sammen kan blive enige om, en anden ting er så at enes om at omsætte målsætningerne til handling, og der er vi desværre ikke endnu.
Regeringen vil fastholde presset for en genoptagelse af den politiske dialog.
Sverige har som formandskabsland foreslået at afholde et udenrigsministermøde i juni måned, dels med henblik på en politisk dialog, men dels også for at drøfte vismandsgruppens arbejde og sætte nogle pejlemærker for de videre drøftelser af rapportens anbefalinger.
Fra dansk side støtter vi aktivt afholdelsen af et ministermøde, men igen er det usikkert, om der kan skabes enighed herom blandt medlemslandene.
Tak for ordet.
Nikolaj Villumsen (EL), 2018-04-03:
Tak for det.
Vi står med en ret voldsom trussel lige nu mod Europarådets mulighed for at løfte sit mandat, nemlig den trussel, der kommer fra Tyrkiet og Rusland, der tilbageholder deres økonomiske bidrag til Europarådet, og det er ganske anselige beløb, som ligesom kan hive tæppet væk under Europarådet som menneskerettighedsinstitution og dens mulighed for at løfte sin opgave.
Og det gør man jo for at tvinge Europarådet til at slække på kritikken af de her to landes menneskerettighedskrænkelser.
Og der kunne jeg bare godt tænke mig at høre fra Socialdemokratiet, om man mener, at den danske regering har gjort nok for at sætte fokus på behovet for, at Europarådet ikke bøjer sig for det her pres, men kan sikre finansiering på andre måder, eksempelvis ved at andre medlemslande øger deres bidrag, hvor Danmark jo også kunne gå foran.
Anders Samuelsen (LA), 2018-04-03:
Jeg tror, at jeg bliver nødt til at vende tilbage med forsøget på at svare på de spørgsmål angående Hviderusland, som ligger lidt uden for de elementer, som jeg i hvert fald forestillede mig at drøftelserne i dag skulle komme til at dreje sig om, men jeg vil meget gerne vende tilbage med henblik på at svare på de konkrete spørgsmål om Hviderusland.
Fra regeringens side er det vigtigt, at vi bruger Østersørådet så offensivt som overhovedet muligt.
Vi er nødt til at forholde os til den proces, som er i gang i forbindelse med vismandsrapporten.
Det, der blev peget på fra ordførerens side i forhold til at støtte civilsamfund, synes jeg også ligger fuldstændig inden for rammen af det, som er regeringens mål.
Situationen er bare i dag i høj grad præget af den situation, som andre ordførere også har været inde på, nemlig Ruslands aggressive adfærd, som smitter af på andre nabolande og også deres motivation og lyst til at bakke op om et aktivt arbejde.
Regeringens indstilling er den, at vi ønsker at få det udenrigsministermøde op at stå, som Sverige har taget initiativ til.
Hvorvidt det bliver til noget, er jeg ikke sikker på endnu.
Christian Juhl (EL), 2018-04-03:
Jeg stillede to spørgsmål til udenrigsministeren.
De handlede om, hvorfor den danske regering var positiv over for at lukke i eksiluniversitetet i Litauen for hviderussiske unge, som ikke kommer på universitetet, hvis de er imod den såkaldte præsident derovre, som jo har enorm opbakning, i hvert fald i sine valg, og hvorfor vi var med til at trække Nordisk Råds kontor i det tidligere Leningrad, som nu hedder Sankt Petersborg, et sted, hvor vi kunne støtte folk, der arbejder for menneskerettigheder og demokrati i Rusland.
Det tredje spørgsmål er: Hvorfor har man været med til at udsætte de årlige møder med oppositionen fra Hviderusland i Litauen?
Er det, fordi man ikke synes, at det giver noget at have dialog med oppositionen i Hviderusland, eller hvorfor?
Martin Lidegaard (RV), 2018-04-03:
Udfordringen ved Ruslands militær er jo den villighed, som det nuværende russiske regime har til at anvende deres våben, især over for sagesløse civile befolkninger i Syrien, Ukraine og alle mulige andre steder.
Det er jo det, der er skræmmende og så selvfølgelig er meget anderledes end den måde, vi håndterer militære konflikter på.
Men altså, jeg tror, at man skal vare sig for meget simple følgeslutninger af store, komplicerede historiske begivenheder.
Jeg vil bare nøjes med at konstatere, at jeg også synes, at det at styrke de demokratiske kræfter og græsrødder i Rusland og i øvrigt alle vores nabolande, der har problemer med totalitære regimer, da er en meget, meget vigtig del af vores udenrigspolitik, også i regi af Østersørådet.
Christian Juhl (EL), 2018-04-03:
Så tror jeg, at vi nærmer os en enighed, bortset fra om vi skal være 19 eller 20 gange stærkere end russerne militært set.
Det er det jo ikke svært at være, fordi de i princippet er en miniputstat i forhold til store militære konstellationer.
Men i Rusland var det befolkningens krav om mere demokrati og sådan set også befolkningens krav om et bedre liv, der gjorde, at de fik et andet system.
I DDR blev regeringen væltet af befolkningens krav, vokset op ude i lokalsamfundet, i debatfora og cirkler med kravet om demokrati først og fremmest.
Det var jo ikke Vestens rolle.
Jeg ved godt, at der er nogle, der har påtaget sig at sige, at det var os, der fik væltet muren, og det var os, der fik væltet det sovjetiske system.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er jo befolkningen nedefra.
Det er derfor, at jeg mener, at vi skal bruge den del af den radikale ordførers tale, der handler om mellemfolkeligt samarbejde og at få demokratiet og menneskerettighederne til at vokse op nedefra, og ikke fokusere på, om vi er stærke nok til at være en trussel.
Det har ingen betydning, det har måske endda en kontraproduktiv betydning over for en diktator at have så stor en trussel udefra, at han kan holde sit folk nede.
Nikolaj Villumsen (EL), 2018-04-03:
Man må i hvert fald sige, at der på det økonomiske plan er meget langt for Europarådet til at blive et mini-EU, al den stund at man på 1 år har et budget, der svarer til EU's budget på 1 dag.
Men man kan jo sige, at lige nu sidder Danmark i en unik position.
Regeringen sidder i formandsstolen, og man har jo dermed muligheden for ligesom at sætte de rammer, som Europarådet forhandler med Tyrkiet og Rusland i.
Og der kan man sige, at det jo er klart, at hvis ikke man har sikret Europarådet økonomisk, står man i en enormt dårlig forhandlingsposition.
Vi håber alle sammen, at russerne og tyrkerne vil betale, men deres krav er jo, at de går fri af kritik.
Og der har man jo en unik mulighed som formandskab.
Så jeg kunne bare godt tænke mig at høre, hvorfor man da ikke tager op, at andre lande bør træde til og sikre, at økonomien er på plads, så det i hvert fald ikke er det, man bøjer sig for i forhandlingerne.
Tak for det.
Vi har sågar også lige nu en undersøgelse af, om der har været oprettet en stikkerlinje for danske borgere med tråde ind i den tyrkiske ambassade – dette bliver undersøgt.
Der er dermed en fare for, at Erdogans undertrykkelse reelt også breder sig her til os i Danmark.
Når jeg rejser det spørgsmål, er det jo, fordi det er noget, der bekymrer mig meget, og jeg kunne godt tænke mig høre, om man fra Dansk Folkepartis side egentlig fortryder, at Dansk Folkeparti i Europarådets Parlamentariske Forsamling stemte således, at vi i Den Parlamentariske Forsamling blev forhindret i at have en debat om situationen i Tyrkiet og sætte landet under fuld monitorering eller fuld overvågning, som det hedder, forud for folkeafstemningen, som Erdogan havde udskrevet.
Jeg mener, det er relevant, fordi det jo blev vurderet af folk, der havde forstand på det, at det rykkede 3-4 pct. i folkeafstemningen til Erdogans fordel.
Så har man i Dansk Folkeparti fortrudt, at man på den måde holdt hånden over Erdogan, så han blev skånet for kritik fra Den Parlamentariske Forsamling forud for folkeafstemningen?
Michael Aastrup Jensen (V), 2018-04-03:
Tak for det.
Som jeg prøvede at komme ind på i min tale, er jeg jo enig i, at hvad angår domstolen i Strasbourg, så er den gået for vidt i forhold til dens oprindelige idé.
Dermed mener jeg jo også, at de nationale domstole og de nationale parlamenter for den sags skyld bliver presset af den europæiske menneskerettighedsdomstol, og det gør, at vi får en situation, hvor befolkningerne i Europa mister mere og mere respekt for og tillid til domstolene, og det synes jeg er meget, meget bekymrende.
Derfor har det fra Venstres side været altafgørende, at vi fra dansk side har taget den her meget vigtige førertrøje på, så vi kan fortsætte ad reformsporet.
Men jeg er også, som jeg også gjorde det i min tale, nødsaget til at sige det, som det er, nemlig at der er 47 medlemslande, og vi skal alle sammen være enige, og vi kommer ikke til at kunne lave en reform fra dag et til dag to.
Vi kommer til at kunne tage nogle fornuftige skridt – forhåbentlig også nogle store fornuftige skridt – i den rigtige retning, men jeg tror ikke, vi når helt i mål under det danske formandsskab.
Det bliver en proces, som vi kommer til at følge igennem noget tid.
Men processen for at sikre, at der er en fin balance mellem det, at vi på den ene side har menneskerettighederne og på den anden side de nationale parlamenter og domstole, som håndterer deres områder, er i gang.
Martin Lidegaard (RV), 2018-04-03:
Som det måske er hr. Christian Juhl bekendt, har vi fra radikal side sådan set advokeret for, at der bliver brugt penge nok på militæret, og at vi er glade for – og det er vi, vil jeg skynde mig at understrege – at NATO i øjeblikket råder over en ganske overlegen militær kapacitet, for det tror jeg er helt nødvendigt, men jeg er ikke sikker på, at det, at vi går fra at bruge 19 gange så mange penge om året på militær til 20 gange så mange penge, i sig selv udgør den store forskel i forhold til Putins Rusland.
Så langt er jeg enig, men at man er nødt til at have et forsvar, der kan og skal noget, må jeg sige altså også er min opfattelse.
Men ellers gik mit ordførerindlæg sådan set lige præcis ud på at forsøge at styrke de civile bånd til den russiske befolkning og græsrødderne.
Når det er sagt, vil jeg spørge – men det er en lang historie: Hvad knækkede Sovjetunionen i sin tid?
Jeg er sådan set enig i, at det ikke var den militære overlegenhed i sig selv.
Jeg er heller ikke sikker på, at det var presset nedefra.
Jeg tror, at det var en samfundsmodel i Europa, der var den planøkonomiske langt overlegen, og i længden ville befolkningerne i øst ikke sidde og kigge på en tilværelse, der var så meget ringere demokratisk, økonomisk, velfærdsmæssigt end den, deres naboer i Vesten havde.
Christian Langballe (DF), 2018-04-03:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge til hele den overvejelse, som har ligget bag regeringens tilgang til formandskabet med hensyn til dynamisk retsopfattelse og retsfortolkning osv. osv.
Hr. Martin Lidegaard og jeg havde en debat, som jeg nok skal udfolde, når den radikale ordfører går op på talerstolen, men jeg vil også godt udfolde den lidt her.
Jeg synes sådan set, der er noget dybt problematisk i, at den europæiske menneskerettighedskonvention ligesom påstås at være garant for demokratiske værdier, samtidig med at selvbestemmelsesretten i de nationale parlamenter ligesom bliver trukket ud både via konventionen og via den europæiske menneskerettighedsdomstol.
Det mener jeg simpelt hen at der er en selvmodsigelse i, og jeg vil godt have ordføreren til at forklare mig, hvad et regeringsbærende parti mener om den sag.