Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-04:
Rigtig mange danskere driver jo virksomhed gennem virksomhedsordningen, som er med til at sikre en lav midlertidig skat, og som har den fordel, at man kan lave en indkomstudjævning hen over årene.
Det er selvfølgelig en ordning, som skal være for dem, som reelt driver virksomhed, og problemstillingen er jo netop, at der er lidt tvivl om – det er i hvert fald det, man gerne vil prøve at skabe klarhed om – hvornår man så reelt driver virksomhed.
For der har været en sag – eller nogle sager; jeg ved faktisk ikke, hvor stort omfanget har været – hvor man har købt eller fået en meget lille andel i en virksomhed, typisk et kommanditselskab eller et partnerskab, og hvor det så rejser spørgsmålet, om man reelt er erhvervsdrivende eller man stadig er lønmodtager.
Det er den afgrænsning, der bliver sat spørgsmålstegn ved, og det er det, som vi prøver på at finde en løsning på her.
Den problemstilling er vi jo sådan set fuldstændig enige i i Dansk Folkeparti, for det skal selvfølgelig ikke være sådan, at man, hvis man reelt er lønmodtager, får fordele, som om man var erhvervsdrivende.
Så vi synes, det er helt reelt, at man prøver på at finde en løsning på det.
Jeg er bare ikke helt sikker på, at vi rammer præcist i forhold til den afgrænsning, som er foreslået her, for jeg synes jo, det er lidt alarmerende, at man i lovforslaget fra Skatteministeriets side ikke rigtig selv kan sige, hvad rækkevidden er af det her lovforslag.
»Der er ikke grundlag for at vurdere, i hvilket omfang nuværende deltagere i skattemæssigt transparente selskaber vil blive berørt af forslaget med den virkning, at de ikke længere kan anses for selvstændigt erhvervsdrivende«.
Jeg frygter, hvad konsekvensen kan blive – og det er jo så det, man ikke selv ved fra ministeriets side – og hvordan det her stiller partnere, f.eks. revisorer og andre, fremadrettet.
Målet er jo at ramme den gruppe, hvor det er sådan lidt en marginal ejerandel, som man får, og som gør, at man i princippet stadig væk er lønmodtager.
Så jeg er lidt bange for, at man med det her lovforslag rammer meget bredere end det, man egentlig gerne vil.
Og det synes jeg egentlig også kommer meget til udtryk i høringssvarene.
Altså, et sikkert tegn på det er jo, at i det her høringsskema, som jo er den korte version af høringssvarene – altså forkortet og summeret op med de væsentligste problemstillinger – og som fylder 27 sider, har man bl.a. den her bekymring.
Og det siger nok meget godt, at der måske er nogle ting, der i hvert fald i erhvervslivet skaber en vis utryghed om, hvordan det her lovforslag rammer – også med rette, når man jo skriver i lovforslaget, at man faktisk ikke selv ved det.
Allerbedst ville det være, at vi måske kunne få klarhed over det i udvalgsarbejdet, men en løsning kunne jo også være, at man i Skatteministeriet inddrog nogle af de forskellige interessenter på området og fik lavet et eller andet underudvalg, som fik klarlagt, hvordan man kan gøre det her mest hensigtsmæssigt.
Kan man gøre det inden for den tidsramme, hvor vi behandler lovforslaget, så kunne det være, det kunne nås med et ændringsforslag til anden behandling, eventuelt til tredje behandling.
Men det kan også være, vi ikke skal udelukke, at man bliver nødt til udskyde det til efteråret.
Et andet forslag kunne være, at man fik nedsat et skattelovråd, vedtaget med et flertal, og fik dem til at kigge på en eventuel løsning, hvor man så forhåbentlig kan ramme mere præcist.
Så jeg vil opsummere, hvad Dansk Folkepartis stilling til det her lovforslag er: Vi er sådan set enige i problemstillingen, nemlig at man ikke skal have en meget marginal ejerandel af en virksomhed, hvor man reelt er lønmodtager, og så få en skattefordel, som om man var erhvervsdrivende.
Det siger sig selv.
Men vi er lidt bekymrede for, hvad rækkevidden er, eller hvad det her lovforslag nu vil betyde, når man fra ministeriets side selv siger, at man ikke ved det.
Jeg synes, det er meget svært som folketingsmedlem at vedtage et lovforslag, som vi ikke kender rækkevidden af.