Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-11:
Tak for ordet, og tak for at fremsætte forslaget.
Om få uger er det 9 år siden, at Dan Uzan, der var frivillig vagt ved en konfirmationsfest i Det Jødiske Samfunds festlokaler i Krystalgade, blev myrdet foran synagogen.
Drabsmanden var en ung mand med et dybfølt had til jøder.
Det har jo betydet, at synagogen i årevis har været beskyttet af bevæbnet politi og militær, og ser man rundt på de jødiske institutioner som f.eks. Carolineskolen eller ambassaden, har de brug for bevæbnede vagter, politi og massive sikkerhedsforanstaltninger for at kunne fungere bare nogenlunde normalt.
Det er svært at begribe, at det er kommet dertil, og jeg kan simpelt hen ikke tage nok afstand fra de trusler og det had, som jøder udsættes for.
Jøder i Danmark lever i dag i en svær situation, hvor truslen mod dem og deres ejendomme, institutioner og religiøse samlingssteder er høj, vedvarende og ulykkeligvis også meget konkret.
Som om det ikke kunne være nok, er den offentlige debat efter angrebet i Israel den 7. oktober blevet ekstremt polariseret og stadig mere hadefuld, hvilket har skabt utryghed blandt de danske jøder.
Det bakkes op af den monitorering, som Det Jødiske Samfund selv foretager, at her kan man jo se, at antallet af antisemitiske hændelser er eksploderet.
Det er faktisk 24-doblet.
Så det er en ulykkelig realitet i Danmark, og det er uacceptabelt.
I Danmark skal man have lov til at være den, man er, uden at skulle frygte for overgreb, og det er selvfølgelig en politisk opgave at være med til at sætte ind over for det.
Derfor støtter vi i SF også stærkt op om en monitorering af antisemitisme og enhver form for antisemitisk adfærd.
Af samme grund bakkede vi også handlingsplanen om antisemitisme op, som kom for 2 år siden, og hvor der bl.a. blev sat midler af til en styrket monitorering.
Det er jo ikke mindre end en måneds tid siden, at der på den baggrund udkom en rapport, og den er hårrejsende læsning.
Der er dødstrusler mod jøder, antisemitisk hærværk, forsøg på indbrud på en jødisk persons bopæl, fysisk chikane og intimiderende hadtale.
Vi står med et kæmpestort problem, og det skal høre op, og hvis der er brug for yderligere dokumentation eller ressourcer i den forbindelse, er vi selvfølgelig klar til at se på det, men vi noterer os, at justitsministeren har rakt en hånd frem, og måske kan vi mødes om forbedringer her.
Men jeg må også bare sige, at vi nok nu har mere brug for at sikre, at vi får sat ind med initiativer, som kan bekæmpe de her problemer.
Og hvad det så kan være mere end handlingsplanen, må vi jo diskutere i fællesskab.
Handlingsplanen involverer jo også skoler og oplysningsindsatser og den slags.
Selv er jeg måske mere optaget af opdagelsesrisikoen: Hvordan får vi i virkeligheden sat ind over for alle de her hændelser ud over ved bare at monitorere dem?
Jeg tror, det er vigtigt, hvis det skal have et præventivt sigte, at vi så rent faktisk også får nogle domme ud af det her, og det er jo den svære del, kan man sige.
Så vi har en positiv indstilling over for forslaget, og vi ser frem til udvalgsarbejdet ligesom forslagsstillerne, og så lad os se, om vi i fællesskab kan finde nogle forbedringer.