Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2023-11-15:
Som sagt vil jeg ikke forholde mig til den konkrete borger i Helsingør.
Jeg skal ikke stå og være dommer over, hvad der er sket der.
Jeg kender kun sagen fra medierne, og det vil sige, at jeg ikke kender de nærmere detaljer i den og vil derfor under ingen omstændigheder tage stilling til den enkelte konkrete sag med den konkrete borger.
Men det, jeg vil forholde mig til, er, at når man har boligområder, hvor man har nogle bestemte kriterier for, at her vil vi gerne have at den her type borger flytter ind, fordi der f.eks. er rigtig mange udfordringer og problemer i det her område, så betyder det, at nogle af os andre vil ryge ned i boligkøen.
Så hvis jeg søger ind på et sted, hvor man f.eks. foretrækker borgere fra Rødovre Kommune, der arbejder i Rødovre, så vil det jo, fordi jeg ikke arbejder i Rødovre, betyde, at jeg ikke har en af de foretrukne pladser.
Men jeg vil jo stadig kunne stå på ventelisten til de resterende lejligheder.
Først og fremmest skal jeg lige, bare så det er helt på det rene, sige, at jeg ikke tager stilling til de konkrete enkeltsager.
Men reglerne i almenboliglovens § 60 har siden år 2000 givet både kommuner og boligorganisationer mulighed for at indgå aftale om, at ledige familieboliger i almene boligafdelinger skal udlejes efter særlige kriterier, som giver fortrinsret på ventelisten til nogle bestemte grupper.
Så det er altså en regel, der er lavet tilbage i 2000.
Reglen giver kommuner og boligorganisationer mulighed for at styre beboersammensætningen i højere grad, end de kunne inden da, og det var med henblik på at skabe nogle boligområder, som ikke kun bestod af borgere, som var socialt udsatte, og hvor man mere eller mindre blev overladt til sig selv, men at man faktisk fik noget kapow ind i boligorganisationerne, sådan at man kunne bo side om side med hinanden og være sammen, også om den opgave, der er, når der er sociale problemer.
Boligerne skal altså uforandret udlejes efter ventelisten, men der er skabt fleksibilitet i ventelisterne, sådan at det kan være muligt at håndtere lokale forhold og også udfordringer.
Det betyder, at vi har fået ændret på rigtig store områder af Danmark, der førhen havde meget, meget store sociale problemer koncentreret på meget små geografiske områder, og derfor har de her regler været ekstremt effektive, altså fordi det simpelt hen er lykkedes over tid at sørge for, at beboersammensætningen gjorde, at det var meget rare miljøer at være i.
Så er det også klart, at man ikke kan lave regler, der er diskriminerende.
Det vil sige, at man gerne må sige, at nogle bestemte grupper får forrang på nogle ventelister.
Det er det, der er vedtaget, og det er også det, der fremstår fuldstændig klart og utvetydigt af lovgivningen fra 1999.
Det vil sige, at man ikke kan lave regler, der diskriminerer nogle grupper.
Man kan ikke sige, at den og den gruppe ryger nedad.
Den går ikke.
Så det, der ligger uddybet både i lovforslaget og i vejledningen, er, hvad det er for grupper, der kan gives forrang til.
Hvis der er nogen, der søger ind på de her boliger, kan de altså komme foran i køen.
Det kan være pendlere, der har arbejde i kommunen, det kan være seniorer.
Man kan også give forrang til borgere med handicap, eller man kan give forrang til andre, hvilket er defineret i vejledningen.