Inger Støjberg (V), 2017-04-27:
Tak for debatten.
Det har jo i lang tid været muligt som udlænding med opholdstilladelse i Danmark at modtage en økonomisk støtte til frivilligt at vende tilbage til sit hjemland, først som en del af den almindelige socialpolitik og siden hen så som en styrket indsats i selve repatrieringsloven.
Repatrieringsordningen er et vigtigt element i den integrationspolitik, som regeringen fører, forstået på den måde, at vi skal yde beskyttelse til dem, der har behov for det, og vi skal hjælpe dem i den periode, de netop har brug for beskyttelse, men samtidig er det også vigtigt, at dem, der ønsker at forsøge at vende tilbage til deres hjemland, når landets udvikling tillader det, får de bedst mulige rammer herfor.
Vi skal give de udlændinge, der går rundt med et ønske om måske at vende tilbage til deres hjemland, de bedste forudsætninger for at kunne tage stilling til det og måske også træffe beslutning om en repatriering, og det gør vi ved at forbedre og styrke repatrieringsordningen yderligere.
De nye tiltag vil jo dog kun virke, hvis den relevante personkreds er opmærksom på mulighederne, og vi vil derfor styrke kommunernes fokus på repatriering.
Jeg tror på, at frivillig repatriering kan være en rigtig god løsning for mange.
Det gælder både for flygtninge, hvor omstændighederne i hjemlandet nu gør, at de rent faktisk kan vende tilbage og fortsætte den tilværelse, som de havde før, og det gælder for indvandrere, som har været mange år i Danmark, og som nu kan have et ønske om at tilbringe alderdommen sammen med familien i hjemlandet.
Endelig bør vi heller ikke være blinde for, at der i det danske samfund i dag er en restgruppe af udlændinge, der står uden uddannelse, der står uden job og uden for samfundet i øvrigt, og som enten ikke kan eller har et ønske om at blive integreret og blive en del af det danske samfund.
Også for dem kan en fremtid i hjemlandet udgøre et bedre alternativ frem for en fortsat tilværelse i yderkanten af det danske samfund.
Det er derfor vigtigt, at kommunerne har øjnene åbne for de muligheder, der er i repatrieringsloven, og også formidler de muligheder, der ligger.
Regeringens politik er baseret på et ønske om at belønne kommuner, der gør en særlig indsats.
Det kan være en særlig indsats for at få ledige i arbejde eller en særlig indsats for at lære udlændinge dansk og at blive godt integreret.
Det er nu kun naturligt, at kommuner, der gør en særlig indsats på repatrieringsområdet, også belønnes for det.
Resultattilskuddet er derfor målrettet de kommuner, der varetager opgaven og dermed har udgifterne til at yde en god og saglig rådgivning på repatrieringsområdet.
Vi ved, at overvejelser om f.eks. sundhedsudgifter og børnenes skolegang spiller ind på beslutningen om repatriering.
En bedre sygeforsikring i en længere periode vil for nogle betyde, at de vil føle sig trygge i deres valg om at repatriere, og øget støtte til sygeforsikring vil kunne bidrage til, at flere ældre vil repatrieres og tilbringe alderdommen i deres hjemland, og derudover er det jo helt naturligt som forældre at ønske, at ens børn får en uddannelse.
Med muligheden for at modtage økonomisk støtte til fortsat skolegang i hjemlandet vil flere have muligheden for netop at fortsætte deres skolegang i hjemlandet, og det kan gøre overgangen fra Danmark til hjemlandet lettere, så familien har en reel chance for at genetablere sig.
Jeg mener, at repatriering kan være en god og rigtig mulighed for mange, men samtidig er jeg selvfølgelig heller ikke blind for, at der kan være mennesker, som vil prøve at opnå en økonomisk gevinst ved en repatriering uden måske at have et reelt ønske om at blive derhjemme.
Derfor foreslår vi, at der indføres et absolut tilbagebetalingskrav for dem, der fortryder repatriering og vender tilbage til Danmark.
Der kan være mange forskellige grunde til, at repatrieringen fortrydes, og her vil jeg selvfølgelig også gerne gøre det klart, at jeg ikke på nogen måder tror, at alle, der anvender fortrydelsesretten, gør det i et forsøg på at misbruge ordningen.
Men der er en potentiel risiko for, at ordningen kan misbruges, og det vil jeg selvfølgelig gerne forhindre.
Dertil kommer, at det kun er ret og rimeligt, at hvis man har modtaget penge med det formål at vende tilbage til ens hjemland, men så fortryder det og vender tilbage til Danmark igen, så skal man selvfølgelig betale pengene tilbage.
På grundlag af det, som vi har diskuteret her i dag, og som jeg jo også fornemmer at der er stor opbakning til, takker jeg for debatten og ser frem til udvalgsbehandlingen.