Henrik Dahl (LA), 2017-05-02:
Tak for det, formand.
Med lovforslag L 203 bliver der lagt op til, at universitetsloven bliver ændret på to væsentlige punkter.
For det første bliver det mere klart, hvilket ansvar en universitetsbestyrelse har, og for det andet vil de nye rammekontrakter skabe nogle bedre vilkår for at finde balancen mellem den styring, der kommer oppefra – for at være helt præcis er det her fra Slotsholmen – og så den styring, den lokale ledelse på det enkelte universitet står for.
Man kan tilføje, at i de fleste vesteuropæiske lande er universiteterne nogle af de ældste samfundsinstitutioner, man overhovedet har, og som stadig væk fungerer, og de har til opgave at huse og udvikle den frie og kritiske tanke.
Det er en tilgang til universiteterne, som vi hilser mere end velkommen i Liberal Alliance.
Derfor er vi også glade for, at det nu bliver præciseret med lovforslaget, at bestyrelsen skal være sammensat på en måde, så der blandt de eksterne bestyrelsesmedlemmer er folk, der har indsigt i forskning og forskningsbaseret undervisning.
Det er også en præcisering, som vi hidtil har manglet.
Ved hjælp af rammekontrakterne bliver det nu muligt at behandle hvert enkelt universitet på dets egne præmisser, og de kan få hver sit sæt af kritiske opgaver, som de skal se på, og der bliver en løbende opfølgning af, hvordan det skrider frem med at nå målene.
Det er meget positivt, at man ikke benytter en model, hvor en størrelse passer alle.
Målet med rammekontrakterne er, at styring på en lang række områder skal erstattes af ledelse.
Det er et virkelig godt mål at sætte sig, og så længe jeg er ordfører for forskning og uddannelse, kommer jeg i hvert fald til at holde øje med, at det er et mål, som vi til stadighed kommer tættere og tættere på.
Så er der nogle, der i løbet af debatten om lovforslaget har indvendt, at den statslige styring bliver for kraftig.
Det synes jeg – for at sige det diplomatisk – er en kraftig overdrivelse.
Det er ikke urimeligt, at den til enhver tid siddende minister kan nedlægge veto imod en helt uspiselig formandskandidat, og man skal jo lægge mærke til, at der ikke er tale om, at de gældende regler om sanktioner over for bestyrelsesmedlemmer bliver ændret, eller at den minister, som nedlægger veto, kan komme anstigende med sin egen kandidat.
Så vil jeg også gøre opmærksom på, at de bemærkninger, der er kommet i løbet af debatten om lovforslaget, og den forståelse, der ligger af forskningsfrihed, synes jeg er helt malplaceret.
Det, der er fundamentet i forskningsfriheden, bliver overhovedet ikke berørt i lovforslaget her, for det, der sikrer den frie forskning, er peer review-systemet, og L 203 har absolut ikke noget med peer review-systemet at gøre, det er i peer review-systemet, kvalitetskontrollen af forskningen ligger, det er granskningen af metode, som finder sted der, det er granskningen af teorier, der finder sted der.
Jeg skal også gøre opmærksom på, at vi netop har revideret loven om videnskabelig uredelighed, så der er der også nogle garantier for, at forskningsfriheden ikke kan antastes.
Så så længe der ikke rokkes ved peer review-systemet, vil jeg altså mene, at det er ganske, ganske malplaceret at tale om, at en ændret fremgangsmåde for at udpege bestyrelser skulle have nogen som helst indflydelse på det, man i egentlig forstand forstår ved forskningsfrihed.
Derfor støtter Liberal Alliance varmt lovforslaget.