runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (DD), 2024-12-10:
Først og fremmest vil jeg selvfølgelig ønske statsministeren god bedring med halsen.
Der er mange, der døjer med den slags i øjeblikket.
Tak for de venlige ord til Folketinget sådan bredt.
Jeg vil også forsøge at forblive i den gode stemning og spørge til noget, som jeg tror statsministeren gerne vil spørges om, for det handler ikke kun om dansk indenrigspolitik, men også den store vide verden.
Der ved jeg jo at statsministeren elsker at bevæge sig rundt og har et meget, meget stort fokus på udenrigspolitik – og måske knap så meget interesse for det herhjemme.
Statsministeren sagde her i weekenden, at en tyran er borte, og det var en reaktion på Assads fald i Syrien.
Jeg deler fuldstændig statsministerens lettelse over, at Assad, der jo er støttet af både Rusland og Iran, nu er væltet.
Jeg noterede mig også her i weekenden, at det vakte meget, meget stor glæde blandt mange syrere i hele verden, både i Damaskus, men også her i Danmark, hvor jeg kunne se at der på Rådhuspladsen var en glædesrus, og det forstår man udmærket godt.
I kølvandet på alt det her har Østrigs regering nu allerede ændret situationen, forstået på den måde, at man forbereder sig på hjemsendelser af de syrere, der kom til Østrig i forbindelse med den store flygtninge- og migrantkrise.
Jeg har også set, at man i Tyskland, Grækenland og Frankrig nu arbejder på at stoppe syrernes asylansøgninger, og i vores Flygtningenævn herhjemme har man nu sat 69 sager i bero, der vedrører syrere, der bor i Danmark.
Derfor er mit spørgsmål sådan set til statsministeren her i dag, om statsministeren er enig i – og det tror jeg statsministeren er – at i og med at Assad er faldet, så burde en stor del af syrerne i Danmark også kunne vende tilbage og genopbygge deres land, og om statsministeren vil sige noget om, hvad regeringen gør sig af tanker i den forbindelse?
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Vi skal faktisk helt tilbage til dengang, jeg selv var justitsminister.
Det er efterhånden mange år siden.
Der fik vi lavet en lovændring på asylområdet, som jeg mener der er grund til at rose – selv om det er mig selv, der har lavet den – hvor vi nemlig fik indført midlertidighed på flygtningeområdet.
Når det var vigtigt dengang, er det, fordi det også er vigtigt i dag.
Flygtning er noget, man i mine øjne er midlertidigt, når vilkårene der, hvor man kommer fra, er på en sådan måde, at man ikke kan bo der.
Når de forandrer sig igen, har jeg selvfølgelig en grundlæggende tro på – men også en opfordring til – at man vender tilbage og hjælper med at genopbygge sit land.
Det ville jeg selv gøre.
Altså, hvis jeg får behov for at flygte fra Danmark, er der jo ikke noget, jeg hellere vil end at vende tilbage til mit fædreland og hjælpe med at få landet på fode.
Når vi fik indført midlertidighed dengang, var det for at begrænse antallet af flygtninge i Danmark og antallet af familiesammenførte til Danmark.
Det er fortsat vores holdning, og det er vores position.
Derfor forventer vi selvfølgelig, at de nu rejser tilbage, og det er helt rigtigt, som det blev sagt, at det er meldingen fra mange europæiske lande.
Vindene er skiftet meget siden 2015, heldigvis for Europa, og sagerne er sat i bero.
Det betyder selvfølgelig også, at de danske myndigheder følger situationen meget, meget tæt.
Så jeg tror ikke, der er nogen uenighed.
Inger Støjberg (DD), 2024-12-10:
Nej, og jeg tror faktisk, at det kun er omkring 8 pct., der har permanent opholdstilladelse i Danmark, så der er jo en meget stor gruppe at arbejde med her.
Derfor vil jeg også bare forsikre om, at det for Danmarksdemokraternes vedkommende står øverst på vores liste, at man selvfølgelig skal vende hjem igen.
For det er også det, der gør hele tilliden til systemet og lysten til at hjælpe i fremtiden, altså at man rent faktisk ved, at de mennesker, der ikke længere har brug for hjælp, selvfølgelig rejser hjem og genopbygger deres land.
Sådan må det være; sådan skal det være.
Derfor er det også vigtigt for mig at spørge ind til det, for man har jo set den her regering tidligere har slækket på udlændingeområdet på forskellige områder, og man diskuterer jo nu også omkring sprogkrav og alle sådan nogle ting.
Der er jo nogle uenigheder i regeringen, og det leder mig så frem til at spørge: Kan statsministeren i dag forsikre mig om, at regeringen gør sig nogle seriøse overvejelser om at bruge flere ressourcer på arbejdet med at vurdere opholdsgrundlaget for de syrere, der er i Danmark?
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Den meget store gruppe af syriske flygtninge, der ankom til Danmark, var vel, mens fru Inger Støjberg havde ansvaret på flygtningeområdet, og der har vi jo heldigvis fået strammet ganske meget op på tallene efterfølgende.
Vi har et historisk lavt antal asylansøgere.
Det ville man ikke kunne bryste sig af fra spørgerens side, men det kan vi bryste os af som regering, og det er godt, og det er nødvendigt.
For selv om der er kommet en del til Danmark, som har et arbejde og går i skole og gør deres, så er der kommet for mange hertil, som ikke opfører sig ordentligt.
Det er desværre den korte version.
Det smerter mig.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man kan få sig selv til det mod det her vidunderlige land.
Så jeg er glad for, at vi har fået strammet meget op siden 2015.
Noget af det, vi kigger ind i nu, er at få indført en arbejdspligt, sådan at man ikke bare kan modtage en social ydelse, sådan som man har kunnet i alt for lang tid.
Jeg er enig i det grundlæggende i, at hvis man er flygtning og har et beskyttelsesbehov – jeg synes jo ikke, man skal beskyttes i Danmark; jeg synes, man skal beskyttes i nærområderne i langt højere grad – så er forudsætningen for, at vi overhovedet kan have et flygtningesystem, at når der så er ordentlige forhold i ens hjemland, rejser man selvfølgelig tilbage og hjælper med at genopbygge sit fædreland.
Inger Støjberg (DD), 2024-12-10:
Nu spurgte jeg jo ikke til arbejdspligt.
Jeg spurgte dybest set til, om regeringen vil prioritere ressourcer.
Vil man flytte ressourcer over til området, så man får gennemgået de her opholdstilladelser?
Det er sådan det store spørgsmål.
Det andet er, om der overhovedet er styr på regeringen, for hvis man kigger på udenrigsministeren og Moderaterne, ser de jo noget anderledes på det.
Det er egentlig dybest set et spørgsmål om, om der er styr på regeringen, og hvornår statsministeren tager fat på at få taget hul på genvurderingen af de her sager.
I forhold til alt det, man gør i Østrig, som man kan se, kan man i hvert fald ikke sige, at Danmark er et foregangsland, som det ser ud lige nu, og da slet ikke med Moderaterne i regeringen.
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Mig bekendt er tilstrømningen til Østrig jo langt højere, end den er til Danmark.
Der er ikke lige nu en regering i Østrig – der er en midlertidig regering, fordi der har været afholdt valg – men det er noget, jeg diskuterer meget med den østrigske kansler, for vi er meget enige på udlændingeområdet.
Østrig har behov for at stramme mere op.
Det var i hvert fald det, som den tidligere regering mente, og det er jeg meget enig i.
Jeg synes, at man taler lidt uden om sin egen rolle tilbage i 2015.
Jeg glæder mig på Europas vegne over, at vi har regeringer, der kigger anderledes på det end dengang.
Jeg kan godt huske debatten tilbage i 2015.
Der fik vi at vide, at det ville være let at integrere folk, der kom fra Syrien; det var det ikke.
Der er syrere i Danmark, der klarer sig godt, men der er rigtig mange, der ikke har gjort det, de skulle, efter de kom til vores land.
Alt det her ændrer ikke på det grundlæggende, nemlig at når der ikke længere er et beskyttelsesbehov, skal man i mine øjne rejse tilbage, og det har vi en lovgivning der er med til at sikre rammerne for.
Jeg forventer selvfølgelig, at myndighederne følger situationen meget tæt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-12-10:
Tak til statsministeren for rosen til Folketinget.
SF er med i alle de aftaler, statsministeren nævnte, og vi synes, det er nogle gode aftaler.
På den måde kan man jo sige, at det egentlig går meget godt i Danmark, på trods af at vi har en mærkelig regering, som vi egentlig gerne vil af med i SF.
Men ude i verden går det knap så godt.
Nu har vi set Syrien, hvor Assad er faldet.
Men vi ser jo generelt ind i en meget mere urolig verden både med Syrien, hvor vi ser Israel rykke ind lige nu, og vi ser et Rusland, der har militærbaser i Syrien, som nu i virkeligheden er i højeste alarmberedskab.
Generelt er verden jo mere usikker, og derfor synes jeg, at det er en god idé, at vi har lavet en national forsvarsaftale, hvor næsten alle partier er med, og hvor vi kommer til at investere.
En del af den aftale er sådan set også, at vi skal investere i vores cybersikkerhed.
Jo, det er det, fordi det ikke kun er militært, at verden er blevet mere farlig; det er sådan set også i forhold til vores cybersikkerhed.
Danskerne har jo oplevet nedbrud på deres telefon, på deres it og på S-togene.
Jeg synes selv, at det var katastrofalt med de billeder, der var på tv, hvor man så, at folk nogle steder måtte ud på gaden for at hente en ambulance eller en politibil, fordi 3 millioner danskere ikke kunne komme igennem på 112.
På trods af at regeringen har gjort noget så fornuftigt som at oprette Ministeriet for Samfundssikkerhed og Beredskab, har vi ikke et beredskab på det her område.
Det er jo ikke første gang, vi har diskussionen.
De investeringer er ikke kommet, og det er, på trods af at det bliver mere og mere presserende.
Jeg vil derfor egentlig spørge statsministeren: Hvad skal der ske?
Det er fint nok; det skal vi nok finde ud af.
Men det er jo ikke det, der løser vores udfordringer i forhold til cybersikkerhed.
Russerne, kineserne, ja, vi kan sikkert finde på flere i fællesskab, er jo faktisk en reel trussel i forhold til vores digitale infrastruktur.
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Ja, og derfor skal man også være meget varsom med det, nogle har foreslået her i Folketinget, nemlig at give efter for Putin og Ruslands krav.
Det, vi kigger ind i lige nu, er jo ikke kun en territorial konflikt omkring Ukraine og Ukraines grænser.
Vi ser et stadig mere aggressivt Rusland på en række parametre.
Jeg minder bare om det valg, der netop har været afholdt i Rumænien, og de påstande om russisk indblanding, der har været.
Det er altså et EU- og et NATO-land.
Vi har set Rusland spille en destabiliserende rolle i Georgien, og vi har set det i Moldova, for slet ikke at tale om Ruslands meget, meget kedelige destruktive rolle i hele Sahelregionen i Afrika.
Og som det blev sagt før, sker det også i Syrien, hvor vi jo så kan glæde os over et nederlag til Rusland.
Men vi bliver nødt til at påføre Rusland markant flere nederlag, for Rusland truer os alle sammen; og det gør de jo så også, f.eks. hvad angår cyberangreb, misinformation og påvirkningskampagner bredere ind i vores demokratier.
Vi er i gang som samfund med at ruste os til en ny virkelighed.
Det gælder på cyberområdet, som det gælder andre steder.
Er der behov for at gøre mere?
Ja, det er der.
Det er jo derfor, vi har sagt fra regeringens side, at vi kommer til at skulle bruge flere penge på forsvar.
Når vi siger »bruge flere penge på forsvar«, er det jo ikke kun krudt og kugler; så er det jo det samlede forsvar af Danmark, herunder cybersikkerhedsområdet.
Jeg tror ikke, det er sådan, at man kan forestille sig, at vi laver én aftale, og så er vi sikre.
Fru Pia Olsen Dyhr har fuldstændig ret i, at det er en markant mere urolig verden, og trusselsbilledet er, jeg vil ikke sige permanent forandret, men det er, i hvert fald så langt mit øje rækker, forandret nu.
Derfor ser vi det sådan som regering, at vi hele tiden bygger op og gør tingene mere robuste og stærkere.
Det gælder i forhold til cybersikkerhed, som det gælder i forhold til beredskabet for vind og vejr og i forhold til det arbejde, der er i gang omkring kritisk infrastruktur og energiforsyning, og som det gælder det brede nationale forsvar.
Så er der en, der skal op, eller også er det, fordi jeg skal holde min mund, det ved jeg ikke.
Men jeg er enig i, vi skal blive ved med at styrke vores indsats mod cyberangreb, og det er vi jo fælles om at gøre, også i en forsvarsforligskreds.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-12-10:
Jeg er jo ikke uenig med statsministeren, når man diskuterer indsatsen i forhold til Ukraine.
SF mener jo, at vi fortsat skal levere, så ukrainerne kan holde stand i forhold til Rusland.
Jeg mener, det var et forkert tidspunkt overhovedet fra dansk side at melde ud, hvad forudsætningen skal være for fred i Ukraine.
Jeg mener sådan set, at ukrainerne skal have lov til at bestemme, hvornår den plan skal lægges, og ikke Dansk Folkeparti i Folketinget.
Når alt det er sagt, er det jo dansk forsvar, som det i sidste ende handler om.
For forudsætningen for at beskytte os er i virkeligheden, at vi fysisk kan klare os militært, men også digitalt.
Statsrevisorerne sagde for, jeg tror, det snart er 2 år siden, at 7 ud af 12 samfundskritiske it-systemer ikke er sikre nok.
Vi er et af verdens mest digitale lande, og vi er ekstremt sårbare.
Jeg er lidt bekymret for, at vi, hvis Statsrevisorerne laver den her rapport igen lige om lidt, vil se næsten det samme billede.
Det er vi sådan set, men nu er det ved at være et stykke tid siden, at vi overhovedet indledte diskussionen, og der sker ingenting i forhold til cybersikkerhed.
Når vi indkalder ministrene i samråd, får vi at vide, at det er en styrelse et eller andet sted, i stedet for at de faktisk indkalder til forhandlinger om lige præcis cybersikkerhed.
For Dansk Industri, ingeniørerne og mange andre sidder jo kun og venter på, at de kan få hjælp til at løse den her udfordring.
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Det er heldigvis ikke rigtigt, at der ingenting sker.
Men der er ingen tvivl om, at vi har behov for at gøre endnu mere.
Det har vi som stat, og hvad angår myndighedssporet.
Det har man jo også ude i de enkelte virksomheder.
Vi er i en situation, hvor trusselsbilledet er så komplekst nu, at det ikke er én aktør, der kommer til at tilvejebringe vores sikkerhed.
Altså, alle skal ligesom hæve vores beredskabsniveau.
Det starter og slutter selvfølgelig i vores beredskab og vores forsvar, og hvad vi gør som myndigheder, men der er et meget, meget tæt samarbejde med danske virksomheder på cyberområdet, fordi de jo igennem en længere periode har været udsat for angreb – i en længere periode.
Så er jeg meget enig i det, der bliver sagt om Ukraine.
I det hele taget er det jo sådan, når man er i krig, at hvis man viser sine kort til sin modstander og det er en voldsparat modstander, som ikke har nogen respekt for den demokratiske samtale, så er man sikker på at tabe.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2024-12-10:
Det sidste er jeg enig i.
Altså, det, der er interessant i forhold til de her beredskabsforhandlinger inden jul, er, at regeringen har sagt, at der ikke kommer nogen nye penge i forhold til de forhandlinger, men at man gerne vil kigge på, om der kan være watertubes til kommunerne.
Det er vi sådan set åbne over for i SF.
Der skal ingen tvivl være om det.
Danske virksomheder har investeret meget i digital infrastruktur og sikkerhed.
Pointen er bare, at de statslige it-systemer slet ikke på samme niveau lever op til standarden.
Det skal jo helst ikke være sådan, at man som dansker skal ud og råbe på Rådhuspladsen efter en politibil, og at det derved bliver TDC, der skal indgå en aftale med en anden privat leverandør om, at hvis deres system går ned, er der en anden privat leverandør, der tager over.
Det er fint og helt i orden, og jeg har meget respekt for, at TDC gør det.
Men det bør jo være en statslig opgave at sige, hvordan vi skal håndtere det, hvis systemerne går ned.
Det er i virkeligheden bare det, vi stærkt opfordrer regeringen til at indkalde til forhandlinger om, ud over hvad vi ellers deltager i forhandlinger om.
Det gør vi gerne fra SF's side – men det her haster altså.
Og det kan godt gøres ordentligt, selv om det haster.
Mette Frederiksen (S), 2024-12-10:
Jeg vil indledningsvis sige, at det sidste, jeg gør i alt det her, er at drømme.
Jeg forholder mig helt nøgternt til de vilkår, som omgiver Danmark og omgiver Europa, og er selv af den overbevisning, at vi er i den farligste situation i mange, mange år.
Jeg tror desværre, at vi kommer til at kigge tilbage på den periode, som vi er startet på, som væsentlig farligere end den kolde krig – væsentlig farligere end den kolde krig.
Hvordan man kan oversætte den situation til, at man skulle gøre mindre, forstår jeg simpelt hen ikke.
Jeg mener ikke, at Danmark giver for meget.
Tværtimod.
Jeg mener, at Danmark er et af de lande, der har forstået alvoren fra dag et og ved, at selv om det kan ligne en krig og en konflikt i et andet europæisk land, er det reelt et spørgsmål om Europas fremtidige virke, vores rolle i verden og dermed vores befolkningers fremtid.
Og når man ser sådan på det, bliver man nødt til at fortsætte, man bliver nødt til at blive ved, og man bliver nødt til, for at sige det meget direkte, at opruste så meget, at vi undgår mere krig.
Men det betyder også, at man skal have viljen til at skubbe russerne tilbage, for hvis ikke vi skubber russerne tilbage, fortsætter de fremad, og der er kun en, der taber på det, og det er det gamle, smukke kontinent Europa.
Peder Hvelplund (EL), 2024-12-10:
Vi har afsat midler til minimumsnormeringer, og vi har afsat midler til at kunne sikre, at sosu'er kunne få en uddannelse og vi kunne få løftet uddannelsesniveauet.
Vi har sådan set opnået temmelig mange resultater i overenskomst sammen.
Det har vi aldrig gjort med den begrundelse, at vi så også blev nødt til at give ministre mere i løn.
Det her er jo netop ikke en del af finansloven, det er netop et selvstændigt lovforslag.
Så vi er helt med på at sikre gode vilkår, men det behøver vi altså ikke at give ministre mere i løn for at kunne gøre.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-12-10:
Det er en helt rigtig analyse, på nær det ene og ret væsentlige forhold, at de bidrag, der gives til Ukraine i dag, ikke er tilstrækkelige.
Det er jo derfor, at Rusland vinder frem.
Jeg deler analysen, ikke kun af Rusland, men jo også af, at vi i Vesten kommer til i det 21. århundrede at stå over for – det gør vi allerede nu – en ondskabens alliance eller akse af Iran, Rusland og Kina.
Det er det, vi skal modvirke.
Men hvis vi er i en situation, hvor langt hovedparten af vores allierede ikke vil give det, der skal til, er det at gøre ukrainerne en bjørnetjeneste ikke at sikre dem en fred.
Så må man vinde slaget og så tage det store slag, krigen, på et senere tidspunkt, når alle de andre vesteuropæiske lande er kommet overens med virkeligheden.
Men gør vi ikke det, er det jo statsministeren, der stadig væk befinder sig i sin drømmeverden og ikke i realiteternes verden.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-10:
Jeg erkender, at det kan være svært at koncentrere sig om den kommende sag i en situation, hvor kristne og kurdere myrdes i det nordlige Syrien netop lige nu, men sådan er verden jo så underlig.
Det spørgsmål, vi behandler her, er et ændringsforslag, vi har stillet til spørgsmålet om Nyborg Slot.
Sagen om Nyborg Slot var jo en sag, der vakte stor opmærksomhed og stor diskussion.
Projektet blev altså kort sagt droppet.
Det førte så til, at vi her i Folketinget bredt tog initiativ til en diskussion om at lave en ændring til den eksisterende museumslov, hvor vi faktisk sagde, der skulle være bedre muligheder for at lave ændringer i forhold til fortidsminder.
Vi skrev i den stemmeaftale, der blev lavet: »Det er hensigten, at det ved vurderingen bl.a. kan tillægges positiv vægt, at forholdet er foranlediget af anden lovgivning, forholdet muliggør nutidig, etableret anvendelse, forholdet sikrer og styrker fortidsmindets bevaring, forholdet sikrer og styrker formidling af og tilgængelighed til fortidsmindet, forholdet er forskningsbetinget, eller fortidsmindet danner ramme om midlertidige aktiviteter.«
Vi gav altså mulighed for, at det blev lidt lettere at lave ændringer i forhold til fortidsminder, og det var noget, der var meget, meget bred opbakning til.
Jeg vil bare nævne, hvilke partier, der stod bag den stemmeaftale, som jeg har citeret fra.
Det var Socialdemokratiet, Venstre, SF, Radikale, Enhedslisten, Det Konservative Folkeparti, Alternativet, Kristendemokraterne og Frie Grønne.
Men hvad stod der også i den stemmeaftale, som vi lavede?
Der stod, og jeg citerer, at »det er aftaleparternes hensigt« – at det er aftaleparternes hensigt – »at alle ankemuligheder i museumsloven som hovedregel skal være udtømt, før der evt. anvendes anlægslove.«
Første gang den her lov så skulle anvendes, nemlig fordi projektet med Nyborg Slot kom op igen, vælger man at gå imod det, vi havde aftalt, og i stedet for lave en anlægslov.
Det synes jeg jo er ærgerligt.
Det er derfor, jeg har besluttet at give ministeren et tilbud og sige: Okay, vi accepterer, at der bliver lavet den her anlægslov, men før vi laver den, skal vi bare lige have nogle eksperter til at kigge på det, der er forelagt, og sige god for det.
Det er det, ændringsforslaget går ud på: en uvildig undersøgelse og vurdering af anlægsprojektet på og omkring Nyborg Slot.
Det kan være udarbejdet af f.eks. sagkyndige med faglig indsigt på kulturområdet tilknyttet kulturafdelingen i Miljø- og Fødevareklagenævnet.
Det er i øvrigt dem, der i henhold til den aftale, vi har lavet, alligevel skulle kigge på det her område.
Så det her er grundlæggende et tilbud til ministeren.
Jo jo, ministeren får sin anlægslov, men dog på bekostning af, at den får en faglig godkendelse.
Det synes jeg burde være svært at stemme imod, og jeg vil derfor opfordre Tinget til at støtte ændringsforslaget.
Jakob Engel-Schmidt (M), 2024-12-10:
Tak for det.
Jeg vil gøre det ganske kort.
Lytter man udelukkende til hr. Søren Søndergaards udtalelser, kan det måske virke oplagt, at der i forbindelse med en anlægslov hverken er foretaget en miljøkonsekvensvurdering eller er blevet inddraget eksperter eller folk, der har forstand på, hvad de udtaler sig om, men at staten bare har bestemt sig til: Nu gør vi, hvad der passer os.
Statens rådgiver har været COWI.
Miljøstyrelsen har vurderet den rapport, der er blevet udarbejdet.
Arkitekter med stor ekspertise inden for de bevaringsværdige fag har været inddraget.
Ligeledes er der redegjort ganske grundigt for, hvordan man kan bygge på fortidsmindet, og hvordan det efterfølgende kan fjernes igen, skulle det være et ønske.
Der er konstateret, at det kan lade sig gøre.
Derfor vil jeg jo gerne takke for hr. Søren Søndergaards generøse tilbud.
Men i det omfang, at staten stoler på sine rådgivere, og det gør staten, når man beder en række eksterne eksperter om at foretage en miljøkonsekvensvurdering, når de relevante styrelser bliver hørt, og at man derefter konkluderer, at tingene er foregået efter bogen, så ville det være underligt at underkaste projektet endnu en vurdering.
Derfor kan regeringen ikke støtte hr. Søren Søndergaards forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2024-12-10:
Det argument kan jo bruges i forhold til al fremtidig aktivitet på det område – al fremtidig aktivitet.
Selvfølgelig kan det det.
Og derfor må spørgsmålet til ministeren, som jeg håber ministeren kan svare på, være det simple: Hvorfor aftalte aftalepartierne, det store flertal i Folketinget, at ankemulighederne som udgangspunkt skal være udtømt, før man laver en anlægslov?
Hvorfor venter man ikke på, at ankemulighederne er udtømt?
Det, der sker nu, er en kortslutning af den lovgivning, vi har lavet i Folketinget.
Hvorfor lave den kortslutning, første gang den lovgivning, vi har været enige om, skal bruges?
Jakob Engel-Schmidt (M), 2024-12-10:
Som hr. Søren Søndergaard selv nævner, eksisterede Moderaterne ikke, da et stort flertal i Folketinget vedtog den omtalte lovgivning.
Derimod aftalte en række partier før den aftale, at hvis man skulle gå videre med projektet Nyborg Slot, skulle det ske med en anlægslovgivning.
Som kulturminister, der i øvrigt hverken kommer fra Fyn eller for den sags skyld har haft historiske aktier i projektet, har jeg taget ad notam, at det har været et stort ønske hos et overvældende flertal i Folketinget at opretholde den aftale, man indgik før den omtalte revidering af museumsloven, altså netop at færdiggøre Nyborg Slot-projektet ved anvendelse af en anlægslov.
Det er den konkrete forklaring, og det skylder jeg også hr. Søren Søndergaard og Folketinget at sige højt.