runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Zimmermann (DF), 2024-11-06:
For allerede fra næste år har regeringen jo tænkt sig at spare massivt på Arbejdstilsynet.
Altså, på det bagtæppe, der hedder, at man har fundet en frygtelig sag, hvor to udlændinge, der har drevet et firma med snyd og humbug, har fået børn til at arbejde med asbest, har man sat sig ned i regeringen og besluttet sig for, at det da garanteret er nu, at det er et godt tidspunkt at lave en markant forringelse af Arbejdstilsynet.
Prøv at høre her: I vil spare 18,7 mio. kr. om året på Arbejdstilsynet.
Ud over det vil I fyre mellem 30 og 50 årsværk af netop dem, der sidder og arbejder med arbejdsmiljøområdet.
Hvordan i alverden hænger det, at der lige har været en fuldstændig forfærdelig sag fra Sønderborg, sammen med, at man nu vil sætte massive besparelser ind på netop Arbejdstilsynet, der har fundet frem til den her forfærdelige sag?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-11-06:
Tak for det.
Det handler om, at Arbejdstilsynet skal arbejde risikobaseret.
Det vil sige, at der, hvor ting er allerfarligst, og der, hvor vi oplever de allerstørste problemer, skal de være allermest til stede.
Det vil de fortsat være, og derfor, uanset om de her besparelser bliver til virkelighed i finansloven eller ej, vil det ikke kunne mærkes i forhold til asbest, fordi det er noget af det allerfarligste, der er derude.
Den vil være fuldstændig upåvirket af det her.
Nick Zimmermann (DF), 2024-11-06:
Men regeringen snakker fuldstændig volapyk her.
Der har været en fuldstændig forfærdelig sag fra Sønderborg, hvor to børn er blevet sat til at arbejde med asbest.
Med det som baggrund beslutter regeringen sig så for at lave den største besparelse på Arbejdstilsynet i Arbejdstilsynets historie.
Man vil endda fyre 30-50 medarbejdere, og så har man sågar den frækhed at stå her i Folketingssalen og sige, at det ikke kommer til at have nogen som helst effekt.
Det giver jo absolut ingen mening.
Når det er sådan, at man laver så massive besparelser på Arbejdstilsynet og man samtidig fyrer 30-50 medarbejdere, har det da så sandelig en effekt på det arbejde, som Arbejdstilsynet kan lave i fremtiden.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Jeg synes ikke, det er nogen dårlig tanke.
Nu har jeg jo allerede bedt Rigspolitiet om i samarbejde med politikredsene at skabe sig et overblik over, hvad det er for nogle familier, der er relevante for politikredsene at være særlig opmærksomme på, og derved også over det samlede nationale problems omfang, i hvert fald med den eksisterende viden, man har.
Det er et arbejde, der er gået i gang.
Om man så derfra skal inddrage øvrige myndigheder til at supplere det med, synes jeg da er værd at overveje.
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Tak til spørgeren.
Lad mig indlede med at sige, at jeg og regeringen er dybt bekymrede over den katastrofale humanitære situation i Gaza, ikke mindst når det gælder sundhed.
Derfor mener vi i regeringen også, at Danmark selvfølgelig skal bidrage med støtte.
Konkret har regeringen besluttet, at Danmark fortsat vil yde vedvarende humanitær bistand til livreddende indsatser i Gaza, herunder også konkrete sundhedsindsatser.
Lad mig fremhæve en række tal, der understreger Danmarks bidrag til den humanitære respons på Palæstinakrisen.
Danmark har via Udenrigsministeriet i år og sidste år givet en samlet støtte på ca. 665 mio. kr. i humanitær bistand i forbindelse med Palæstinakrisen.
Danmark har via bidrag til Den Internationale Røde Kors Komité bl.a. støttet etableringen og driften af et felthospital i Gaza.
Felthospitalet har 60 sengepladser og kan tilse omkring 200 patienter dagligt, og det tilbyder traumekirurgisk og medicinsk behandling.
Og som en del af den danske humanitære støtte til Palæstina i indeværende år er der samlet også givet 40 mio. kr. til WHO's indsatser, bl.a. indsatser i form af medicinske evakueringer fra Gaza, udsendelse af mobile sundhedsteams, levering af medicin og medicinsk udstyr.
Så jeg mener, at vi samlet set fra dansk side leverer et væsentligt humanitært bidrag i forbindelse med Palæstinakrisen, og samtidig er jeg og regeringen også af den holdning, at Danmarks humanitære støtte bedst går til indsatser, som finder sted i og omkring Gaza – det gælder f.eks. støtten til felthospitalet – og derfor har regeringen på nuværende tidspunkt ikke planer om at modtage medicinsk evakuerede patienter fra Gaza til Danmark.
Vi følger selvfølgelig situationen og afsøger løbende også forskellige muligheder for yderligere humanitære bidrag til sundhedsindsatser i Gaza.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-06:
Vi står med en humanitær og sundhedsmæssig katastrofe af ufattelige dimensioner, der udfolder sig for øjnene af os, i Gaza.
Vi har et sundhedsvæsen i Gaza, som er fuldstændig kollapset.
Der er i øjeblikket fem af de felthospitaler, der er i Gaza, der er fuldt funktionsdygtige.
Der er i den nordlige del af Gazastriben ingen ambulancer.
Der er 500 sundhedsmedarbejdere, der er blevet dræbt, samtidig med at der pågår en konflikt, hvor der sker vilkårlige bombardementer, og hvor tusindvis af civile bliver dræbt og såret.
Det er jo det, der er baggrunden for, at WHO har anmodet om, at man i Europa tager imod patienter fra Gaza til behandling i Danmark.
Der er tale om meget alvorligt behandlingskrævende patienter, hvor det ikke er muligt at hjælpe dem, hverken på felthospitaler eller i nærområdet.
Det er jo det, der er baggrunden for, at WHO ikke bare har anbefalet, men decideret anmodet lande i Europa om at tage imod patienter.
Det er i øvrigt en anmodning, som bakkes op af EU's sundhedskommissær og kommissær for krisestyring, som også har anmodet EU-landene om at tage imod patienter.
Det er der også en række lande, der har gjort, bl.a. Spanien, Italien, Belgien, Norge og Rumænien, men også lande i nærområdet som Tyrkiet, Qatar og De Forenede Arabiske Emirater har gjort det.
Men Danmark sidder stadig væk den anmodning overhørig.
Hvad er baggrunden for, at den danske regering mener sig klogere end WHO og EU's sundhedskommissær og kommissær for krisestyring og afviser at følge den anmodning, der kommer, om at modtage patienter til behandling i Danmark?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Tak til spørgeren.
Beslutningen om, at Danmark ikke skal bidrage til medicinsk evakuering af patienter fra Gaza til Danmark, er en regeringsbeslutning, og det er ud fra en samlet vurdering af en række forhold, herunder på det udlændingepolitiske og sikkerhedspolitiske område.
Vi har valgt fra dansk side at fokusere vores humanitære støtte i Palæstinakrisen med en række humanitære indsatser, herunder særlige sundhedsindsatser, med henblik på at vores støtte også bedst går til indsatser, som finder sted i og omkring Gaza, hvor vi har leveret en række bidrag på det her område.
Og vi følger selvfølgelig fortsat situationen tæt.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-06:
Undskyld mig, men jeg synes, at det bliver en anelse søgt, når man henviser til udlændingepolitik og sikkerhedspolitik.
Altså, vi taler her f.eks. om et 5-årigt barn, hvis hele familie er blevet dræbt, som ikke kan modtage behandling i Gaza.
Der er tale om en familiefar med en 9-årig søn, som er blevet stærkt forbrændt under et bombardement, hvor resten af familien er blevet udslettet.
Det er personer, som ud fra en sundhedsfaglig vurdering ikke kan tilbydes hjælp hverken på felthospitaler eller i nærområdet, fordi der ikke er den tilstrækkelige sikkerhed og mulighed for behandling.
Er svaret til dem, at den danske regering ikke vil følge den anmodning, der ligger fra WHO, fordi man har hensyn at tage til sikkerhedspolitik og udlændingepolitik og derfor ikke vil behandle stærkt behandlingskrævende patienter?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Danmark skal bidrage, og Danmark skal støtte, og det gør vi substantielt ved de store bidrag, vi også leverer til eksempelvis etablering af et felthospital og dermed til betydelige indsatser også i nærområdet.
Jeg synes ikke, det er søgt at påpege her i Folketingssalen, at ethvert valg har konsekvenser.
Det har konsekvenser i forhold til den udlændingepolitiske situation, men det har også konsekvenser i forhold til den sikkerhedspolitiske situation, og jeg begriber ikke, at spørgeren kan kalde det for søgt, når det er, at PET har vurderet, at medicinsk evakuering fra Gaza også vil kunne indebære en sikkerhedsmæssig risiko for Danmark.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-11-06:
Tak for det.
Jeg vil gerne bore lidt videre i det her med, hvad det egentlig er for nogle hensyn, der gør sig gældende.
For så vidt jeg kan høre på sundhedsministeren og regeringen generelt, er det jo ikke sundhedspolitiske hensyn i Danmark, der gør, at vi ikke tager imod, efterlever og imødekommer den anmodning, som WHO er kommet med.
Så hvad er det egentlig, regeringen ikke hører, som andre lande i verden hører, altså at det ikke er nok i forhold til at sende yderligere støtte til regionen?
For det er der brug for, og de diagnoser, der er, og det behov, patienterne konkret har, er noget, der kun kan løses, hvis man får dem evakueret medicinsk, f.eks. til vores hospitaler.
Hvad er det, der gør, at tingene er anderledes i Danmark, end de er i andre lande, som har taget imod medicinske patienter, som har lavet medicinske evalueringer, f.eks. Spanien?
Hvad er anderledes i Danmark i forhold til det?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Indledningsvis er det måske også på sin plads at understrege, at det jo særlig er landene i regionen, som har modtaget patienterne.
Altså, Egypten, Qatar, De Forenede Arabiske Emirater og Tyrkiet har modtaget langt størstedelen af de medicinsk evakuerede, og siden lukningen af Rafahovergangen i maj måned er der kun blevet evakueret ganske få patienter fra Gaza til Europa.
Det er den faktuelle del af det.
Den anden del handler om, hvad det er for nogle hensyn, der gør sig gældende, og det er her, jeg prøver at sige til spørgeren, at det for regeringen er ud fra en samlet vurdering, hvori der indgår en række hensyn.
Jeg kan så forstå, at Enhedslisten synes, det er søgt at tage hensyn til det, når der kommer den slags informationer fra landets efterretningstjeneste.
Det mener vi ikke at det er.
Men ellers vil jeg anbefale, at man, hvis man sådan har nærmere spørgsmål vedrørende de sikkerhedsmæssige konsekvenser, så også retter dem til den ansvarlige ressortminister, nemlig justitsministeren.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-11-06:
Tak for den opfordring.
Det vil vi da bestemt gøre.
Men jeg er simpelt hen nødt til at sige, at det er rystende for mig at stå over for Danmarks sundhedsminister, som mener, at lige præcis virkelig syge behandlingskrævende patienter fra Gaza skulle udgøre en sikkerhedsrisiko for Danmark, og at det er det, der er argumentet for, at man ikke vil hjælpe børn, der har medicinsk behov – noget, der ikke kan opfyldes i regionen.
For, sundhedsminister, situationen er jo, at det her behov ikke kan løftes af landene i nærområderne.
Jeg må simpelt hen bare spørge: Er det ganske enkelt et udtryk for, at man ikke vurderer, at de palæstinensiske liv er lige så meget værd som andre liv?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Det gør landets myndigheder, i det her tilfælde PET, og de vurderer, at det vil der kunne være en sikkerhedsmæssig risiko ved for Danmark.
Det kan jo ikke udelukkes dels i forhold til de patienter, som man eventuelt vil tilbyde at foretage evakuering af, dels i forhold til andre personer, som følger med patienterne som led i evakueringen – dem, der i øvrigt senere kan blive familiesammenførte, hvis det var, at man begyndte at gå ud ad det her spor – der vil kunne udgøre en sikkerhedsmæssig risiko.
Hvis man er særlig optaget af de udlændingepolitiske eller sikkerhedspolitiske hensyn og andet, vil jeg anbefale, at man ikke stiller sine spørgsmål til landets indenrigs- og sundhedsminister, i al beskedenhed, i forhold til hvad det er, jeg også har ansvar for at sikre.
Det er derfor, jeg også i min besvarelse har fokus på, hvad det så er for nogle substantielle bidrag, vi i Danmark sikrer i forhold til den helt forfærdelige situation, som vi er vidne til, og hvor Danmark selvfølgelig skal yde støtte og levere sit bidrag.
Peder Hvelplund (EL), 2024-11-06:
Tak for det.
Jeg må sige, at vi her taler om patienter, der skal evakueres til behandling.
WHO anbefaler, at man skal tage imod de patienter; der er europæiske lande såsom Spanien, Norge, Schweiz, Frankrig og Belgien, som tager imod de her patienter.
Det er klart, at jeg vil bede om at få den her sikkerhedsvurdering fra PET.
Men kan ministeren så bare bekræfte, at hvis der er tale om stærkt behandlingskrævende patienter, der kommer til landet, bliver behandlet og efterfølgende kommer tilbage til deres familie i nærområdet, som de vel ønsker, så er der ikke tale om, at der er en sikkerhedsrisiko; det beror på, at det er mennesker, som eventuelt så skulle blive her i landet efterfølgende?
Tak for det, formand.
Vil ministeren genoverveje, om Danmark vil følge anmodningen fra WHO om at tage imod evakuerede syge og sårede patienter fra Gaza til behandling i Danmark, set i lyset af de seneste måneders eskalering i bl.a. dræbte og sårede civile, den desperate humanitære situation i Gaza og et næsten totalt ødelagt sundhedsvæsen?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Der er jo en grund til, at vi har ændret reglerne på området.
En borger kan jo eksempelvis i dag beslutte, at biologisk materiale kun må anvendes ved behandling og til formål, som har en umiddelbar tilknytning dertil.
Det handler om registrering i Vævsanvendelsesregisteret, og når det er, man så som borger har registreret sin beslutning, sikres det også, at biologisk materiale kun må bruges til behandling og formål, som har en umiddelbar tilknytning dertil.
Hvis biobanker så ønsker at benytte biologisk materiale til f.eks. forskning, er de forpligtet til at lave et opslag i Vævsanvendelsesregisteret.
Det er for at sikre, at der ikke bliver brugt biologisk materiale fra personer, som er registreret i Vævsanvendelsesregisteret.
Igen vil jeg fremhæve også de lovændringer, vi har taget initiativ til, i forhold til at jeg som minister jo løbende er opmærksom på at sikre information og selvbestemmelse til patienter og forsøgspersoner i vores sundhedsvæsen.
Sundhedsvidenskabelig forskning er jo et meget centralt element i vores sundhedsvæsen, men det er selvfølgelig også helt nødvendigt, at vi løbende har et politisk fokus på at sikre, at borgerne har indsigt i, hvordan deres data bliver anvendt i forskningen, og jo også har mulighed for selvbestemmelse på området.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-11-06:
For der er brug for en våbenhvile, og der har været så utrolig mange forsøg på det, og vi har været der lige ved og næsten, og vi har også en amerikansk præsident, som jo nærmest – altså, det kan man følge med i i åbne kilder – har proklameret, at det er lige rundt om hjørnet, og så var det alligevel ikke lige rundt om hjørnet.
Så det er jo det, vi skal lægge vores energi ind i.
Christina Olumeko (ALT), 2024-11-06:
Som ministeren jo nok har opdaget, er det, vi kredser om i dag, nemlig mere handling fra Danmarks side, og ministeren var inde på i et tidligere svar til min medspørger, at Danmark er åben over for flere sanktioner, og det vil jeg gerne have ministeren til at uddybe i den afsluttende bemærkning her til sidst.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-11-06:
Noget af det, der virkelig bekymrer os, ud over den humanitære situation i Gaza, som handler om at presse Israel til at åbne op for mere humanitær adgang, og som handler om at få skabt den her våbenhvile, er situationen på Vestbredden, som jo ikke flyver helt under radaren, men som alligevel ikke påkalder sig tilstrækkelig international opmærksomhed, hvor der altså sker en voldsomt accelereret bosætning, og hvor der også er eksempler på navngivne israelske ministre, der sådan set understøtter det, i hvert fald verbalt.
Og det er derfor, Danmark har støttet sanktioner mod ekstremistiske bosættere og sådan set er åben over for mere.
Så det er et konkret sted, hvor Danmark gerne så, at vi i en EU-sammenhæng skruede op for sanktionsregimet.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-11-06:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er i orden at anvende en persons datamateriale i et forskningsprojekt, hvis der ikke er godkendelse til det og personen ikke ønsker det, og mener ministeren ikke, at det er rigtigst, at personen bør kunne gøre krav på at blive udtaget, så vedkommendes data ikke længere indgår i projektet?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
I spørgsmålet om, hvorvidt der vil være tale om en sikkerhedsrisiko, må jeg henvise til den ansvarlige ressortminister, justitsministeren, i forhold til PET's nærmere vurderinger.
I relation til de udlændingepolitiske hensyn er det nærliggende at forestille sig, at hvis man tager imod patienter fra Gaza og eventuelt medfølgende familiemedlemmer, er det jo ikke nødvendigvis sikkert, at de pågældende vil rejse hjem, når behandlingen i Danmark er færdig.
Det er også nærliggende at forestille sig, at der er nogle, der måske vil benytte lejligheden til at søge asyl, og hvis de får asyl, vil de så nok også efterfølgende benytte sig af muligheden for at søge om også at få deres familier hertil.
Og sådan kan vi fortsætte rækken derudad.
Det, der er afgørende for mig som landets sundhedsminister, er, at vi fra dansk side leverer et væsentligt humanitært bidrag til Palæstinakrisen.
Vi mener, at vi også er med til at gøre den største forskel ved at fokusere vores indsats rettet mod nærområdet i forhold til den katastrofale situation, som vi i øjeblikket er vidne til.
Tak for spørgsmålet.
Først og fremmest er forskning jo afgørende for, at vi kan redde liv, at vi kan blive dygtigere til det, og at vi kan forbedre behandlingen til patienterne i Danmark.
Så er det selvfølgelig afgørende at sikre, at man som samfund kan have tillid til, at forskningen i Danmark foregår på et etisk forsvarligt grundlag, og derfor er det også vigtigt og afgørende, at sundhedsvidenskabelige forskningsprojekter opfylder de nødvendige krav for at kunne blive godkendt.
Forsøgspersoner har altid ret til at kunne tilbagekalde samtykke til deltagelse, og så må forskeren ikke indhente nye data.
Tidligere data kan indgå for at sikre forskningskvaliteten.
Jeg mener, at borgere, hvis biologiske materiale anvendes i forskning, bør informeres, og derfor har jeg også allerede som indenrigs- og sundhedsminister taget initiativ til at ændre reglerne på området og indføre nye regler, som trådte i kraft her den 1. januar 2024.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-11-06:
Tak til ministeren for besvarelsen af mit spørgsmål.
Mit spørgsmål i dag kommer jo lidt i forlængelse af, at jeg har stillet række skriftlige spørgsmål til ministeren i forbindelse med det her forskningsprojekt iPSYCH, hvor man har anvendt 140.000 danskeres genmateriale, men uden at der er givet samtykke af de personer, det drejer sig om.
Jeg synes, det har været lidt svært at få nogle sådan klare svar i den her sammenhæng, så det er egentlig det, jeg håber på at kunne blive lidt klogere på.
Men jeg vil gerne have, at ministeren forholder sig til, om det i dag er lovligt at anvende biologisk genmateriale, hvis der ikke er givet samtykke af den pågældende person.
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Jeg synes nu, at vi havde besvaret det temmelig udførligt i de skriftlige besvarelser, men det kan være, at de er blevet så lange, at de har bidraget til en større forvirring.
Det projekt, som spørgeren har interesseret sig for og omtaler, er et, der blev godkendt efter de regler, der gjaldt tilbage i 2012, hvortil godkendelsen udløb i 2021.
Og så er der en række regler, i forhold til at der i forbindelse med forskningsprojekter, der er afsluttet, vil være en periode, hvor der er mulighed for at bearbejde data, så man også kan offentliggøre resultaterne efterfølgende i forhold til at få rapporteret.
Men det er også vigtigt at nævne, at de data, der blev anvendt i det der projekt, er pseudonymiserede, og det betyder, at forskerne ikke kan se, hvem de involverede personer er.
Det forskningsprojekt startede som sagt tilbage i 2012, og som jeg også meget klart har oplyst, ville det pågældende projekt jo sandsynligvis ikke få godkendelsen i dag, uden at man havde fået informeret samtykke fra de mennesker, som deltager.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-11-06:
Jeg forstår, hvor ministeren vil hen med svaret.
Jeg tror, at der er nogle ting, der måske hurtigt kan blive blandet sammen i forhold til nye og gamle regler på det her område.
Det er korrekt.
Men i forhold til det konkrete projekt, er de, så vidt jeg er orienteret, i gang med ligesom at sende information ud til dem, det ligesom omhandler, sådan at de er informeret om, at de indgår i det her forskningsprojekt.
Men er det rigtigt forstået, at hvis det så er, at man bliver informeret om, at man er en del af det her forskningsprojekt, så kan man som person ikke sige, at man ikke har lyst til, at ens data skal være en del af det her projekt, og så kan man ikke få taget sine data ud igen?
Er det korrekt?
Sophie Løhde (V), 2024-11-06:
Hvad angår den konkrete status i forhold til at informere de pågældende borgere i projektet, altså forskningsprojektet tilbage fra 2012, er det korrekt, at iPSYCH og SSI, ved jeg, i samarbejde jo er i gang med at undersøge muligheden for, om og i givet fald hvordan man bedst muligt kan kontakte de 140.000 danskere, som indgår i projektet.
Det har de offentliggjort på deres hjemmeside, og hvad nærmere status er for det, har jeg så at sige ikke grundlag for at kunne udtale mig meget konkret om i dag, men det vil vi meget gerne vende tilbage med oplysninger om til spørgeren.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2024-11-06:
Det besvarede kun delvist mit spørgsmål.
Jeg vil gerne have svar på det, ministeren gerne vil sende svar på, men kan de gøre krav på, at deres data ikke anvendes i forskningsprojektet?
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Tak, og jeg er rigtig glad for især den sidste sætning, som ministeren kom med, om at være åben over for flere sanktioner.
Vi står jo i den situation, at Danmark får nogle ret vigtige internationale roller til næste år, og jeg glæder mig på Danmarks vegne og også på ministerens vegne over, at vi både skal sidde med i FN og have formandskabet i EU.
Så når der bliver sagt, at vi fra Danmarks side er klar til flere sanktioner, er det så noget, man i den rolle vil arbejde aktivt for fra ministeren og regeringens side nu, når vi står over for et formandskab i EU?
Vil man simpelt hen måske være proaktiv og være dem, der går forrest i forhold til at sige: Okay, nu er tiden kommet?
Spørgsmålet lyder således: Hvad er ministerens holdning til, at sagen om Paul Watsons udlevering – som har stor international bevågenhed – før eller siden havner på justitsministerens bord?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Som sagt har jeg bedt Justitsministeriets embedsværk om at undersøge, hvad der kan være af mulige forklaringer på, at vi i Danmark oftere bruger varetægtsfængsling, end man gør i sammenlignelige lande.
Når det er sagt, er vi jo i gang med i regeringen at forberede en større strafreform, som både vil indebære markante strafskærpelser for grove personfarlige forbrydelser, men jo selvfølgelig også andre tiltag, som kan være med til at skabe helhed og sammenhæng i hele straffesagskæden, og der vil det jo også være nærliggende at se på brugen af varetægtsfængsling.
Sascha Faxe (ALT), 2024-11-06:
Jeg vil ganske kort så gå til den konkrete varetægtsfængsling, vi talte om før, og så spørge, om det er proportionelt, når vi ser en varetægtsfængslet, der er anklaget for en lav grad af hærværk i et andet land, blive nægtet at have særlig meget kontakt med sin familie.
Altså, han har 10 minutters kontakt med sin familie telefonisk om ugen, har svært ved at få lægehjælp og skal råbe op og kan ikke få adgang til en skrivemaskine, så han kan skrive bedre, fordi hans hånd er påvirket af, at han ikke har fået lægehjælp.
Hvor er proportionerne i forhold til den konkrete sag?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-06:
Det er jo efter gældende dansk ret domstolene, som tager stilling til varetægtsfængsling, og også om betingelserne er opfyldt, herunder også om det er et proportionalt middel.
Det har domstolsinstanser jo taget stilling til ad flere omgange, og derfor har jeg ikke nogen grund til at anfægte de afgørelser.