Preben Bang Henriksen (V), 2022-05-05:
Tak for det.
Forslaget, som er fremsat af Venstre, refererer til den såkaldte kammeradvokatordning, en ordning, der har eksisteret her i Danmark siden 1936.
Vi kan i hvert fald allerede nu sige, at det må være rigtig rart at have en kontrakt med staten, der gælder i 86 år, og så vidt jeg kan høre også i 100 år, hvis vi skal følge flertallet.
Jeg tror så også, at de fleste kan være enige med mig i, at det nok ikke lige er den mest optimale måde at regulere konkurrencen på inden for advokatmarkedet.
Ikke desto mindre har det været ordningen siden 1936.
Det er særegent, og det er også særegent, at vi er det eneste land i verden – jeg gentager: det eneste land i verden – der har sådan en ordning.
Jeg har hørt meget om, hvor forfærdeligt det er at udlicitere arbejdet til andre advokater, men det kan da alligevel præsteres i samtlige andre lande i hele verden, så helt umuligt er det nok heller ikke.
Det forholder sig sådan, at et næsten identisk forslag har været til behandling for 10 år siden.
Det endte med en beretning, og den beretning havde bl.a. følgende tekst: »... at give mulighed for at anvende andre advokater end Kammeradvokaten, hvor de tværgående faglige synergieffekter, som ligger til grund for en samlet kammeradvokatordning, ikke gør sig gældende med særlig vægt.
En ny aftale skal således understøtte, at staten på sådanne områder kan anvende andre advokater.«
Det er altså, hvis der er tværgående synergieffekter, og det betyder, at er der tale om domstolenes bedømmelse af eksempelvis et skattefradrag, som der kører en sag om i Hjørring, Sønderborg og København, er det meget naturligt at bruge den samme advokat, men hvor det ikke er tilfældet, skal aftalen understøtte, at der bruges andre advokater.
Der må vi jo bare sige, at sådan gik det ikke.
Fru Pernille Vermund har jo allerede været inde på emnet.
Fakta er i hvert fald, at i dag har ordningen rundet 608 mio. kr.
De 608 mio. kr. er de direkte salærregninger til staten, og hertil kommer statens selskaber, som også i vidt omfang benytter Kammeradvokaten.
Ud over det er der endnu en fordel knyttet til at være statens advokat, nemlig at alle de firmaer, der går konkurs eller kommer under rekonstruktion, skal bruge en advokat som kurator eller rekonstruktør, og det er store salærer, vi taler om, og i de store sager peges der på Kammeradvokaten.
Det gør det ikke efter min opfattelse.
Når man drøfter priser, og det gjorde jeg også med Socialdemokratiets ordfører, må jeg sige, at det godt nok kræver folk, der har prøvet at afregne priser i advokatverdenen, for at foretage en nøjagtig gennemgang af det her.
Det er jo et spørgsmål om, hvad der står bottomline på regningen.
Og det vil de borgere, der har været i clinch med Kammeradvokaten, ofte have erfaret.
Man har måske en fri proces-advokat, og han kan ikke tage fire andre kollegaer med fra kontoret, og så sidder vedkommende over for kammeradvokatkontoret, som er repræsenteret ikke af én, men af flere advokater.
Så kan det godt være, at de har en timepris, der ligger 5 pct. under de øvrige timepriser, men jeg skal da lige hilse og sige, at slutregningen ser noget anderledes ud.
Det har været dokumenteret i adskillige tilfælde.
Så det med, at man bare kan gøre det op på basis af timeprisen, køber jeg ikke.
Det, der er fakta, er, at det her er et monopol.
Der er så en ekstra lille krølle på det her, og det er, at regeringen jo fik Konkurrencerådet til at udarbejde en særdeles omfattende rapport, der blev offentliggjort her for et år siden.
Det var en rapport om advokatbranchen, der skulle fortælle, hvordan det blev billigere at gå til en advokat, og hovedelementet i den rapport var sådan set kammeradvokatordningen, hvorom man sagde, at den på det her område slet ikke er nutidig.
Hvad gjorde regeringen?
På Justitsministeriets område gennemførte man bl.a. det punkt, at advokaterne skulle oplyse timepriser.
Og jeg kan kun gentage, hvad jeg har sagt før, nemlig at jeg sådan set er ligeglad med timeprisen, men at jeg godt nok ikke er ligeglad med, hvad det kommer til at koste.
Fakta er, at de småændringer, som regeringen gennemførte, overhovedet ingen betydning har for konkurrencen på advokatområdet, hvorimod rapporten, som er på 327 sider, netop peger på kammeradvokatordningen som en begrænsende faktor for konkurrencen.