Katrine Daugaard (LA), 2024-04-26:
Tak for det.
Det er tydeligt, at der er sket en stor afspecialisering på særlig det specialiserede socialområde, efter at amterne blev nedlagt, og det bekymrer os i Liberal Alliance.
Siden kommunalreformen har vi også oplevet en massiv djøfisering af den offentlige sektor, idet man har ansat mere end 16.000 ekstra akademikere i kommuner og regioner, og det svarer til en fordobling.
Det bekymrer os, særlig fordi de færreste nok mærker, at de får en bedre service for pengene, men også, fordi regeringen siger, at den vil bekæmpe den her tendens, men nøjes med at tage toppen af en stigning, som både denne og den forrige regering i høj grad har stået i spidsen for.
Ambitionen bør ikke være, at djøfiseringen skal gå en smule langsommere; ambitionen bør være at rulle den tilbage, så pengene bliver brugt på den borgernære velfærd i stedet.
Det bekymrer mig også som socialordfører at lægge øre til den retorik, som regeringen har brugt om vores handicappede og mest udsatte borgere på det seneste.
Det er deres skyld, må vi forstå, at udgifterne på det specialiserede socialområde stiger og stiger.
Og sidder man som disse borgere og lytter til ting, der faktisk bliver sagt, ja, så må det være svært ikke at føle sig som en uønsket andenrangsborger i Danmark.
Sådan ønsker vi i LA ikke det skal være.
Vi vil gang på gang stå på borgernes side og værne om deres retssikkerhed og rettigheder, for det kan ikke passe, at de, der sidder med ansvaret, sparker nedad, fordi de hverken kan styre økonomien eller overholde lovgivningen.
Regeringen har allerede på grundlag af kommuners oplevelser valgt at udbygge kommunale botilbud.
Der tales om frisættelse, men i stedet øger man det kommunale monopol, begrænser konkurrencen fra det private og indfører takstlofter, hvilket kan begrænse borgere i at få den rigtige hjælp.
Det er foruroligende.
Det, vi er vidne til, er årtiers ansvarsfralæggelse og skubben sager rundt på djøf'eres skriveborde.
Det er dyrt ikke at sætte ind med den rigtige hjælp.
For regeringen ønsker jo stadig ikke at sætte ind over for det, der er hovedproblemet her, nemlig at kommunerne ikke overholder lovgivningen, samt at specialiseringen og kvaliteten har lidt et knæk.
Omgørelsesprocenten på voksenhandicapområdet var i 2022 på 38,9 pct. og på 48,8 pct. på børnehandicapområdet.
Ikke engang Ankestyrelsens afgørelser har kommunerne respekt for.
F.eks. er Nyborg Kommune sluppet af sted med ti gange siden 2017 at afslå Charlotte Svenssons handicappede søn hjemmetræning, selv om Ankestyrelsen lige så mange gange pålægger kommunen at bevilge Charlottes søn hjemmetræning.
Det, som regeringen ikke gider interessere sig for, inden de taler nedsættende om udsatte borgere, inden de foreslår at spærre dem inde eller tager sig beføjelsen til at flytte rundt på handicappede borgere, stik imod konventionerne, er, hvordan pengene egentlig bliver brugt.
For pengene bruges i høj grad på sager, der skubbes frem og tilbage imellem kommuner og Ankestyrelsen, og ofte helt indtil det ikke kan undgås at sætte ind med hjælp.
Pengene bruges på dyre psykiatriske behandlinger, hvor alt for mange ikke færdigbehandles, og når de så udskrives, glemmer man de lovpligtige udskrivningsaftaler og dermed også borgerne.
Faktisk er det hele 73 pct. af de indlagte, som ikke får den lovpligtige udskrivningsaftale, og i de tilfælde, hvor borgeren rent faktisk får en udskrivningsaftale, lever alt for mange af dem ikke op til indholdskravene i psykiatriloven.
Og kommunerne efterlader i alt for mange tilfælde derfor borgere til et liv, hvor de alt for hurtigt får det dårligt igen, og hvor det derfor kan være svært at se, at indsatserne overhovedet hjælper på sigt.
Når man til sidst ikke ved, hvad man skal stille op, placerer man borgeren med en håndfuld personaler, der kan personopdække 24-7, ofte i et sommerhus.
Det er virkelig dyrt og virkelig sørgeligt, at det skal komme dertil.
Teambaserede ydelser efter serviceloven er ligeledes det vilde vesten, idet kommunerne ikke har styr på, om der er ordnede løn- og arbejdsvilkår, eller om de ansatte har en relevant uddannelse.
Det er jo helt vildt.
Får vi styr på bare lidt af det, jeg påpeger her, og får vi skabt gennemsigtighed i kommunernes og de offentlige tilbuds økonomi, så tror jeg, at vi kan spare mange penge og samtidig hjælpe borgerne langt bedre.