Christian Friis Bach (RV), 2024-02-07:
Tak for det.
I konflikter og i særdeleshed i den her, som vi nu oplever mellem Israel og Gaza, bliver man hurtigt suget ind i realpolitiske, personlige og politiske beskyldninger, detaljer og argumenter, og man forsvinder i det.
Og min lære efter at have forsøgt at forstå og følge konflikten i over 25 år er to ting: Man skal gå ned i niveau; man skal gå ned til det enkelte menneske.
Og man skal gå op i niveau til de internationale rettigheder og menneskerettigheder, vi har kæmpet for.
Det med at gå ned i niveau handler jo om at gå ned til det barn, der sulter, og den kvinde, der græder, og det menneske, der lider.
Det er dem, vi skal fokusere på.
Det er de ofre for det brutale terrorangreb, som blev gennemført af Hamas, og som vi skal fordømme.
Det er de gidsler, som lige nu frygter for deres liv, og som skal frigives uden forbehold.
Det er de over 20.000 ofre i Gaza, hvoraf halvdelen er børn, som har mistet livet i den brutale krig.
Det er de mennesker, der sidder og sulter, der er syge, der flygter.
Det er alle de mennesker, der er frie og lige i værdighed og i rettigheder.
Det er dem, vi skal huske at se og hjælpe.
Vi må aldrig glemme det enkelte menneske.
Det andet, som jeg har forsøgt, når vi står over for så vanskelige forhold som det, vi ser her, er at gå op i niveau til menneskerettighederne, til folkeretten, til alt det, vi har kæmpet for og knoklet for at etablere siden anden verdenskrigs grusomheder.
Det er også derfor, jeg har sagt, at for mig havde det været det bedste forsvar for Israel at stå fast på det, på demokratiet og på rettighederne og at gå efter Hamas med alt det, vi har kæmpet for: retsstaten og at retsforfølge hver eneste af Hamas' ansvarlige og hver eneste Hamaskriger og at gå efter dem med domstolene og sanktioner og isolere dem, og det kunne vi have samlet hele verden om.
Det havde været det bedste forsvar for Israel.
Tilsvarende er jeg optaget af, at vi nu også bruger de internationale spilleregler, som vi har kæmpet for.
Derfor mener jeg, at Danmark entydigt og stærkt skal bakke op om Den Internationale Domstol.
Det er det håb, vi har.
Det er, at vi igennem de internationale spilleregler kan finde løsninger på verdens konflikter og stoppe volden, krigene og bomberne.
Og det er jo domstolens vurdering, at det er plausibelt, at Israel begår eller har begået et folkedrab i Gaza.
Det er Danmarks forpligtigelse så at forebygge og standse og straffe dem, der måtte være ansvarlige, hvis det er sket.
Der er jo også et klart budskab til Hamas i den internationale domstol, nemlig at de skal frigive gidslerne uden forbehold.
Så vi må sige, at Danmark skal kæmpe for, at Israel og Hamas lever op til de foranstaltninger, som domstolen er kommet med: at undgå folkedrabet, få den humanitære bistand ud, straffe, standse og strafforfølge tilskyndelser til folkemord og forhindre ødelæggelsen af beviser.
Det er der, Danmark skal være.
Vi skal bakke op om de internationale spilleregler og de internationale domstole, vi skal bidrage til efterforskning og dokumentation, og vi skal intervenere i sagen med al den viden, vi har.
Det er jo det samme budskab, vi har haft omkring indsatsen i Det Røde Hav.
Vi bakker fuldt op om den defensive fregat, og vi håber, at den defensive og diplomatiske EU-mission snart bliver etableret, og at vi kan tilslutte os den med fuld styrke.
Men vi er bekymrede over de offensive militære angreb, der finder sted nu inde i Yemen.
For det er ikke vores bedste svar.
Vi risikerer en eskalering.
Vi har styrket houthierne, som fremstår som helte i store dele af den arabiske verden og har styrket deres position internt.
Og vi overser måske den mulighed, der er for at løse konflikterne i fællesskab og sammen.
Det er ikke, fordi jeg vil forsvare houthiernes angreb på nogen måde.
De er uacceptable.
Men når jeg har udfordret den mission, er det jo, fordi den hviler på et skrøbeligt grundlag.
Jeg erkender, at der er et grundlag i FN-pagtens artikel 51 for selvforsvar, men det forudsætter, at det er et nødvendigt angreb, og at det er et proportionalt angreb.
Om det er proportionalt, vil tiden vise.
Jeg vil gerne udtale min klare respekt for præsident Biden, fordi han i konflikten indtil nu har udvist stor tilbageholdenhed i de angreb, der bliver gennemført inde i Yemen, og har forsøgt at undgå civile tab.
Og jeg håber, det vil fortsætte.
Men jeg vil også sige til det med det nødvendige: Der er jo et alternativ, for houthierne har sagt, at de stopper deres angreb, hvis der bliver våbenhvile i Gaza og der kommer humanitær bistand ud til alle i civilbefolkningen i Gaza.
Så jeg vil igen sige: Vores bedste forsvar i Yemen og i Gaza er at stå fast på demokratiet og retsstaten, folkeretten og de internationale domstole.
Det havde været det rigtige svar fra Israel; det havde været det rigtige svar over for Yemen.
Hvis vi altid ser bomber som svaret, løber vi før eller siden tør.
Folketinget udtrykker dyb bekymring for den humanitære krise i Gaza og den fortsatte krigsførelse.
Folketinget udtrykker dyb bekymring over, at størstedelen af befolkningen i Gaza er fordrevne og ifølge internationale humanitære organisationer kæmper med sygdom og ekstrem sult.
Folketinget anerkender Den Internationale Domstol i Haags kendelse 26. januar 2024 om, at det er plausibelt, at Israel begår eller har begået folkedrab i Gaza.
Folketinget opfordrer regeringen til entydigt at bakke op om Den Internationale Domstol og gøre alt, hvad den kan, for at Israel og Hamas øjeblikkelig lever op til de foranstaltninger, som domstolen pålægger dem.
Regeringen opfordres derfor til at arbejde for en øjeblikkelig og varig våbenhvile og styrke indsatsen for det nødvendige politiske spor, der skal føre til en fredsproces frem mod en retfærdig og varig løsning gennem en tostatsløsning.«