Astrid Carøe (SF), 2022-03-15:
Tak for det.
Jeg synes, det er på tide, at vi gør op med de mange problemer og benspænd, som regnbuefamilier møder i deres hverdag.
Og vi har her i Folketinget heldigvis taget nogle ret store skridt i den rigtige retning, som ministeren også har nævnt.
Jeg er f.eks. både glad og virkelig stolt over, at sociale forældre nu også kan tage del i barslen, ligesom jeg er meget glad for, at det nu er nemmere at blive registreret som medmor.
Men vi er altså desværre meget, meget langt fra at være i mål.
Det må være på tide, at vi gør op med den her rigide forestilling om, at en rigtig familie består af far, mor og børn.
For selv om vores familiekonstellationer ganske rigtigt så sådan ud i 1950'erne, så er vi altså trådt ind i 2022, og landskabet ser heldigvis noget anderledes ud i dag.
Vi ser flere og flere familier, der f.eks. består af et par, der får et barn med et andet par eller med en god ven eller en veninde, og antallet af regnbuefamilier er støt stigende.
Så de her familier eksisterer i dag.
Spørgsmålet er bare, om vi vil give de rettigheder, der burde følge med.
For de er ikke fulgt med, og der er i den grad brug for at geare samfundet til at håndtere de her familiekonstellationer.
Som det er i dag, oplever mange regnbueforældre at møde store udfordringer både i deres hverdag og i juraen, som andre familier ikke oplever, og jeg synes sådan set, at det hverken er rimeligt eller logisk.
Ministeren kom med historien om lille Ida.
Jeg vil i stedet fortælle historien om lille Alma, hvor det, når hun får influenza, kun er hendes juridiske forældre, der kan tage barnets første sygedag.
Hvis hun skal til lægen – det er lidt mere alvorligt end influenza – så kan det være meget vanskeligt for medmor eller medfar at få lov at følge hende, ligesom hendes ikkejuridiske forældre ikke kan blive inviteret til skole-hjem-samtaler og heller ikke modtager offentlig post om deres barn.
Det er alt sammen problemer, som regnbuefamilier møder i deres hverdag, og som ikke har noget med højkonflikter at gøre.
Det er det, helt almindelige regnbuefamilier møder i dag.
For mig, ligesom det er for ministeren og mange af de andre ordførere, er det helt afgørende i det her spørgsmål børnenes ret til deres forældre.
Børn i regnbuefamilier risikerer at miste al kontakt til deres sociale forældre, hvis f.eks. mor og medmor bliver skilt og medmor ikke er registreret som juridisk forælder.
I værste tilfælde kan det være svært for medmor at få forældremyndigheden, hvis nu mor dør.
Det er jo altså ikke til at bære.
Jeg synes ikke, det er godt for et barn at miste kontakten til en forælder.
Det ved vi, som fru Pernille Skipper også understregede, fra forskningen ikke er sundt for et barn.
Det er altså, uanset om man på papiret er registreret som juridisk forælder eller ej.
Det er børnene jo sådan set ret ligeglade med i deres hverdag.
Børn har brug for alle deres forældre, og jeg synes, at det burde være barnets ret.
Så er der højkonfliktsagerne, som fylder rigtig meget i dag, og det kan jeg sådan set godt forstå, selv om jeg ligesom fru Pernille Skipper synes, det er ærgerligt, at det altid er det, man skal snakke om.
Hvad er erfaringerne?
Hvordan kan man hegne det ind, sådan at det, hvis der opstår højkonflikt, ikke går ud over børnene, og så man finder ordentlige løsninger på det?
For, som jeg har understreget flere gange, eksisterer de her familier i dag.
Det her er ikke noget med pludselig at give dem lov til at være flere forældre end to, for det sker i dag – og heldigvis for det.
Men det handler om at give dem rettighederne med og give børnene rettigheden til alle deres forældre med.
Derfor synes vi altså i SF, at man skal undersøge omfanget af det her og også undersøge, hvad mulighederne kan være ved f.eks. at trække på de erfaringer, som andre lande har på området.
Børn skal have ret til alle deres forældre, og vi skal samtidig sikre, at de får trygge og stabile rammer.
Men det tror jeg også vi kan gøre, hvis vi får det undersøgt ordentligt og får hegnet ind, hvordan vi kan gøre det.
Vi støtter den vedtagelsestekst, som fru Pernille Skipper læste op.