Morten Østergaard (RV), 2020-05-12:
Jeg havde egentlig reserveret det sidste spørgsmål til at kvittere endnu en gang for de pæne ord om den grønne omstilling.
Det har været lidt småt med møderne, siden invitationen blev givet der for nogle uger siden, i forhold til det tema.
Men det håber jeg så snart kommer, så der ikke gror mos på invitationen.
Men jeg er nødt til at holde fast i det der grænsespørgsmål.
Altså, når vi taler om, at vi skal samarbejde og samtale med andre lande om det, er det vel ikke et urimeligt spørgsmål at stille til statsministeren, om det er regeringens opfattelse, at senest samtidig med Tyskland bør vi åbne den dansk-tyske grænse, så Tyskland ikke tillader danske turister at feriere i det tyske, mens vi ikke tillader tyske turister at tage den anden vej.
Det er vel et holdningsspørgsmål, som i hvert fald sætter tingene lidt i relief i forhold til det med, at vi skal følges ad, og at vi skal tale med nabolandene.
Derfor vil jeg bare bede om en afklaring af det – af hensyn til de mange, mange, også i grænselandet, som måske særligt i år lytter efter, om samarbejdet nu er så tæt, som statsministeren foregiver, eller om man vil gå enegang.
Jamen jeg vil da starte med at glæde mig på vegne af dem, som nu har kunnet genoptage deres skolegang, deres uddannelse, deres arbejde, og som har kunnet genåbne deres virksomhed i den forgangne uge eller kommer til det.
Det er jo et udtryk for det, som gang på gang har overrasket eksperterne og de matematiske modeller, vi har forladt os på, når vi har truffet beslutninger, nemlig hvor effektiv befolkningens sunde fornuft har været i kampen mod corona.
Vores evne til at lytte til og forstå myndighedernes anbefalinger og efterleve dem og vores vilje til at gøre det har været et så stærkt våben, at man igen og igen har måttet ændre på forudsigelserne, fordi det viste sig, at det faktisk gik bedre, end man ventede.
Det er jo entydig positivt, og derfor blev jeg også glad, da sundhedsmyndighederne kom med deres anbefalinger; jeg tog det som et udtryk for, at det går bedre nu, end det har gjort tidligere, at det går bedre end ventet, og at man derfor også kan give nogle andre retningslinjer, herunder et reduceret afstandskrav.
Men det sætter selvfølgelig en i en lidt ærgerlig situation, når vi lige har siddet og diskuteret, om det skal være den ene eller den anden slags zoologiske haver; om vi, når vi åbner storcentre, så også kan åbne museer; om man i biografer kommer til at sidde for tæt på hinanden – altså fordi vi jo så står i en situation, hvor beslutningerne kunne være blevet nogle andre, hvis vi havde haft det beslutningsgrundlag.
Det var jo derfor, vi var så insisterende på hele vejen igennem at få det fuldstændige sundhedsfagligt opdaterede beslutningsgrundlag, og derfor er vi i dag noget ærgerlige over, at regeringen ikke var i stand til at tilvejebringe det – ikke som en kritik af myndighederne, men som en kritik af den proces, der var tilrettelagt, fordi det var det, der kunne gøre, at vi kunne skabe mere mening i det.
Men vi kan jo ikke rulle tiden tilbage, og derfor er spørgsmålet til statsministeren her: Når det ubetvivleligt, også med de tal, der lige er blevet oplyst, går bedre end ventet – og det var jo en del af den aftale, vi lavede i torsdags, at vi så kigger på faserne igen –
er statsministeren så parat til, altså når der nu også kommer opdaterede tal, på baggrund af at der er gået 4 uger, siden vi tog hul på fase et, at lade de nye og opdaterede ting fra bl.a. sundhedsmyndighederne ligge til grund for, at vi ser på, om der er noget, vi i virkeligheden kan justere i den her uge?