Morten Østergaard (RV), 2018-11-06:
I dag tager vi så hul på et nyt kapitel i historien om den nødvendige modernisering af offentlighedsloven, som resulterede i den meget omdiskuterede revision af loven fra 2013, som altså med Ombudsmandens ord i sin redegørelse om ministerbetjeningsreglen – og jeg citerer – i praksis har ført til væsentlige indskrænkninger i retten til aktindsigt.
Citat slut.
Jeg vil gerne takke justitsministeren for den korte redegørelse, som så dannede en passende indledning til det her nye kapitel, men det interessante i dag bliver jo med al respekt debatten, som vi nu tager hul på.
Også her vil jeg gerne takke justitsministeren, fordi han med sine udtalelser til pressen tidligere på dagen har slået fast, at det parti, som ministeren er formand for, i dag står, hvor de også stod tidligere.
Det, der samler bredt, er især ønsket om at fjerne de nye undtagelser for ministerbetjening og den såkaldte folketingspolitikerregel, men når flertallet ikke sætter sin vilje igennem, skyldes det jo, at der er et forlig om offentlighedsloven.
Forhandlingerne har været ført, men uden at der er opnået et resultat, og det er derfor, vi har opsagt forliget.
Det gælder naturligvis først fra næste valg, men det forhindrer jo ikke regeringen i at søge at samle Folketinget bredt for at rulle mørklægningsgardinerne op, så der kan blive lys, hvor vi er enige om at lovændringen skabte mørke.
Det er også derfor, vi i dag er en bred kreds af partier, som i fællesskab har ønsket at udtrykke, hvad vores fælles intentioner er.
Det skal jeg vende tilbage til.
Men allerførst vil jeg gerne på Det Radikale Venstres og ikke mindst egne vegne som minister i den regering, der gennemførte den seneste revision af loven, sige, så ingen er i tvivl om det: Kritikerne fik ret, vi tog fejl.
Ændringen i offentlighedsloven har efter vores opfattelse svækket offentlighedens indsigt i den offentlige forvaltning og svækket den tillid, befolkningen kan have, til, at magthaverne kan kigges efter i kortene.
Det gode ved love er jo, at de kan laves om, hvis man er utilfreds med dem.
Det var os, der svigtede på det tidspunkt, som har muligheden for at rette op, og det er derfor og i det lys, at jeg står her i dag.
Hvad er så gået galt?
Ja, jeg har allerede nævnt et par gange, at ministerbetjeningsreglen har indskrænket offentlighedens indsigt i, hvad ministrene bedriver.
Folketingspolitikerreglen fremstår mest af alt unødvendig.
Jeg har spurgt kolleger, der ligesom jeg har siddet i Folketinget både før og efter ændringen, om vi egentlig har mærket nogen ændring i praksis.
Det har vi ikke, den anvendes heller ikke ret meget, så den står egentlig mest som et eksempel på, at man har skabt noget mørke, hvor der ikke var behov for det.
Sagsbehandlingstiden er også under beskydning i dag.
Jeg synes også, det er fair at sige, at der jo på en række områder med den revision, der var, blev taget skridt, som også har ført til øget åbenhed og øget adgang for offentligheden.
Det gælder KL og Danske Regioner, og det gælder de statslige virksomheder.
Men også på det område har det jo vist sig i praksis, at man er gået rundt om intentionerne, har undtaget en række statslige virksomheder, selv om ideen egentlig var, at aktindsigtsreglen også skulle gælde for dem.
Derfor er det også på det punkt, at vi synes, det er utilstrækkeligt, og derfor er vores holdning grundlæggende i dag, at vi principielt ikke ønsker at indrette offentlighedsloven fremadrettet på en måde, så der er oplysninger, man kunne få indsigt i efter den gamle lov, som fremadrettet er undtaget.
Vi vil gerne vedstå os behovet for en modernisering, som gjorde, at Offentlighedskommissionen blev nedsat, og det er derfor, vi i dag forsøger at forpligte os på rammerne for det arbejde i et fælles forslag til vedtagelse med en bred kreds af partier.
Jeg tror, debatten vil vise, at der er bred opbakning til at fjerne ministerbetjeningsreglen og folketingspolitikerreglen, jeg tror, der er bred opbakning til at sikre åbenhed om sagsbehandlingen, også i praksis, og jeg tror, der vil være opbakning til også at sørge for, at de intentioner, der var om øget åbenhed, bliver ført ud i virkeligheden, ikke mindst når det handler om de statslige virksomheder.
Derfor synes jeg, at det rigtige er, at vi nu forsøger at samle os bredt i Folketinget, måske endda med alle partier for første gang, og skabe en fælles forståelse af, hvad de her fundamentale spilleregler for vores demokrati og vores folkestyre og vores embedsførelse, hvis man sidder i regering, skal være.
Lad os samles om at åbne, hvor vi fik lukket ned; magten bliver ikke svagere af at blive kontrolleret.
Derfor skal jeg på vegne af Radikale Venstre, Dansk Folkeparti, Enhedslisten, Alternativet og SF fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at ombudsmandens undersøgelse viser, at »indførelsen af den såkaldte ministerbetjeningsregel i offentlighedsloven i praksis har ført til væsentlige indskrænkninger i retten til aktindsigt«, og at forliget bag den seneste revision af offentlighedsloven på den baggrund er opsagt.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at indkalde til brede forhandlinger om en ny revision af offentlighedsloven.
En ny revision af offentlighedsloven skal som minimum sikre, • at offentlighedsloven ændres, så den lever op til intentionerne om åbenhed i forvaltningen, • at ministerbetjeningsreglen og folketingspolitikerreglen afskaffes, • at offentligt ejede selskaber kun kan undtages aktindsigt ved folketingsbeslutning, sådan at aktindsigt i disse ikke kan undermineres med undtagelsesbekendtgørelser, og • at de fastsatte frister for svar på aktindsigtsanmodninger overholdes.«