Kristian Jensen (V), 2017-12-22:
Fornøjelsen er helt på min side.
Det går rigtig godt i Danmark.
Det synes jeg vi skal starte med at glæde os over, uanset hvilket parti vi tilhører.
Danmark er på vej ind i en højkonjunktur, og væksten i dansk økonomi var sidste år den højeste i 10 år.
I år forventer vi, at dansk økonomi vokser med 2 pct., og alt tyder på, at vi kan forlænge opsvinget, hvis vi tænker os om.
Men hvad betyder det egentlig, at der er vækst?
Er det sådan noget, helt almindelige danskere kan mærke – at vi har vækst i Danmark?
Ja, det er det i høj grad.
2 pct. vækst i Danmark betyder, at vi i 2017 har skabt værdi for ca. 43 mia. kr. mere, end vi gjorde i 2016.
Derfor er det altså en ganske håndgribelig velstandsfremgang, vi taler om, når der er en vækst på 2 pct. i Danmark.
Og velstanden kommer alle til gode.
Opsvinget er nemlig bredt funderet, og historisk set mange danskere er enten i job eller parate til at tage et.
Siden foråret 2013 er beskæftigelsen steget med over 160.000 personer, og i det kommende år vil yderligere 62.000 danskere komme i job.
Opsvinget kan også mærkes i alle dele af landet.
Gennem de sidste 2 år er beskæftigelsen steget i 96 ud af 98 kommuner.
Det betyder f.eks., at i Syddjurs er der 500 flere, der er kommet i beskæftigelse.
I Esbjerg er det 800 personer ekstra, der er kommet i beskæftigelse.
Det giver en stærkere samfundsøkonomi.
Men lige så vigtigt er, at det giver nye muligheder for det enkelte menneske.
Fremgang betyder nemlig, at grupper, der tidligere har haft svært ved at få foden indenfor på det danske arbejdsmarked, nu kan komme i job.
F.eks. er andelen af flygtninge og familiesammenførte, der efter 3 år er i ustøttet beskæftigelse, steget fra 13 til 33 pct. på 3 år.
Nogle steder går det hurtigere end andre steder.
Regeringen vil gerne sikre, at beskæftigelsesfremgangen når ud, også til de dele af Danmark, der har haft sværest ved at få glæde af opsvinget og kun har haft det i mindre grad indtil nu.
Vi har nemlig et ønske om at skabe et Danmark, der er i bedre balance, og statslige arbejdspladser hører til i hele Danmark, for staten er hele Danmark.
Til januar tager vi hul på den næste runde, og her vil vi igen sikre en mere ligelig fordeling af statslige arbejdspladser, så de er placeret i hele Danmark.
Jeg tror, man som finansminister har det bedst, hvis man er født en lille smule pessimistisk.
Men det er faktisk lidt svært at bevare pessimismen i de her dage.
I modsætning til tidligere opsving tyder rigtig meget på, at det her opsving både er robust og stabilt.
Vi kan se, at mange danske familier har en stor opsparing og derfor også har mulighed for at købe lidt mere til sig selv eller renovere huset.
Virksomheder investerer i højere grad nu, end de gjorde tidligere.
Boligpriserne går op, og det gør de i hele Danmark.
Det gælder både for ejerlejligheder og for almindelige enfamilieshuse.
De sidste 5 år er prisen på enfamilieshuse steget med godt 20 pct., og det er godt.
For stigende boligpriser giver en mere sikker økonomi for de mange husejere i Danmark, og en sikker økonomi betyder noget for danskernes syn på fremtiden og syn på deres egen økonomiske tryghed.
Samtidig er stigende boligpriser også et tegn på, at nye boligejere har en bedre økonomi og er i stand til i højere grad at betale for deres drømmebolig.
Selv om boligpriserne er steget mest her i København, stiger priserne faktisk i hele landet.
Det viser også, at den økonomiske fremgang er bredt funderet i Danmark.
Opgaven bliver nu at holde opsvinget på sporet.
Derfor strammer vi gradvis finanspolitikken i de kommende år, så vi sikrer, at opsvinget er stabilt og kan vare i rigtig, rigtig lang tid.
Samtidig er det også afgørende, at vi har tilstrækkelig med hænder og hjerner, når efterspørgslen nu tager til.
Gennem de seneste år har skiftende regeringer gennemført reformer, der skaber plads til vækst og fortsat fremgang i beskæftigelsen.
Vores velstand i dag bygger på de reformer, der har øget arbejdsudbuddet og dermed været med til at øge beskæftigelsen.
Det har været en gigantisk succes.
Kritikerne tog fejl, når de troede, at et øget arbejdsudbud bare ville betyde mere arbejdsløshed.
Derfor skal vi videre ad den vej.
Regeringen har en klar vision om, at vi efter nytår får en aftale, der sænker skatten på arbejde for alle danskere, der går på arbejde, og særligt for de danskere, hvor gevinsten ved at være i beskæftigelse er lav.
Det skal grundlæggende bedre kunne betale sig at arbejde.
Og ved førstebehandlingen af finansloven fremhævede den socialdemokratiske ordfører Annette, som er kassedame i Køge.
I middagspausen tilbage i september ringede jeg til Annette, og hun er en af de danskere, som faktisk ser ud til at få mere ud af sit arbejde, og som ser frem til en mærkbar lettelse af skatten.
Og både Annette, rengøringsassistenten, SOSU-hjælperen, håndværkeren fortjener at få lov til at beholde noget mere af det, de tjener, til sig selv.
Samtidig vil lavere skatter sørge for, at der er råd til bedre velfærd.
Velfærd og skattelettelser er ikke modstridende, de er ikke et enten-eller.
Takket være reformerne har vi i dag et råderum, der er så stort og stærkt, at der er plads til både-og – til både bedre velfærd og lavere skat.
For når kagen gøres større, er der plads til mere – det har vi bevist.
Derfor har regeringen også sammen med Dansk Folkeparti aftalt en finanslov for 2018, der styrker velfærden og trygheden for alle danskere.
Vi løfter endnu en gang vores sundhedsvæsen, ligesom vi gjorde det med den forrige finanslov.
Vi tilfører med dette års finanslov ekstra 2 mia. kr. til sundhedsområdet over de næste 4 år.
Med de midler sikrer vi bl.a. penge til et styrket akutberedskab i form af en ekstra akutlægehelikopter i Nordjylland.
Min oplevelse er, at en ordning som akutlægehelikopteren gør det mere trygt at bo i forskellige dele af landet, særligt dér, hvor der er langt til sygehuset.
Claus fik hjerteproblemer lidt syd for Lemvig og kunne heldigvis holde ind ved Vilhelmsborg Kro og ringe efter hjælp.
En time senere var han på hospitalet i Skejby.
I dag er Claus så hjemme igen og er i øvrigt lige genvalgt som byrådsmedlem i Struer Kommune.
Nu får vi en fjerde akutlægehelikopter til Nordjylland, og det vil i mine øjne være en klar hjælp og en klar forøgelse af trygheden for de danskere, der bor i Nordjylland, men også for de mange andre, der får gavn af, at vi nu frigør kapaciteten på de tre helikoptere, vi har i forvejen.
Men jeg ved godt – og heldigvis for det – at det er de færreste danskere, der har brug for en akutlægehelikopter; men vi er faktisk mange, der har brug for et godt sundhedsvæsen i løbet af året, og derfor betyder et godt sundhedsvæsen rigtig meget for os alle sammen.
Vi har med finansloven aftalt et løft i vores ældrepleje på 2,7 mia. kr. over de næste 4 år.
Det er penge, der gør, at vi har mulighed for at ansætte over 1.000 flere SOSU-assistenter i kommunerne til at sikre en bedre og mere værdige pleje for vores ældre.
Samtidig styrker vi det frie valg med en forsøgsordning, bl.a. med madservice.
Løftet af ældreplejen i dette års finanslov bygger oven på tidligere års løft, hvor der bl.a. er blevet afsat midler til en klippekortordning og til at renovere og etablere køkkener rundtom på landets plejehjem.
Klippekortet giver frihed til, at den enkelte kan vælge de oplevelser, som man måtte efterspørge.
Jeg så på TV 2/Fyn, at en gruppe pensionister i Odense havde valgt at lave en fælles udflugt til Odense Zoo.
Det kan måske virke banalt, men der er faktisk meget af det, som vi gør i hverdagen, som måske er banalt, men det betød i hvert fald rigtig meget for den gruppe pensionister, at de kunne vælge selv at tage på udflugt.
Hjælpen til at etablere køkkener betyder også, at der nu kommer til at dufte af hjemmelavet mad på Birkebjergcentret i Næstved.
Faktisk har mere end totredjedele af alle kommuner taget imod og fået gavn af puljen, som ældreministeren har delt ud af.
Regeringen og DF er enige om at udmønte midlerne på en måde, så vi sætter fokus på kvalitet og effektivitet.
Vi er især optaget af at skabe bedre arbejdsmiljø, sikre lavere sygefravær og skabe bedre muligheder for fuldtidsstillinger i ældreplejen.
Det vil komme både de ældre og medarbejderne til gavn.
Samlet set bliver kernevelfærden i forhold til sundhed og ældre løftet med 4,7 mia. kr. over de næste 4 år, og det er vel at mærke midler, der kommer oven i de 1,3 mia. kr., som vi afsatte til kommuner og regioner med økonomiaftalen for 2018.
Det er en betydelig styrkelse af kernevelfærden i de kommende år.
Regeringen og Dansk Folkeparti er også med finanslovsaftalen enige om at gennemføre en række tiltag, der sikrer Danmark som et mere trygt og mere sikkert samfund.
Danskerne skal kunne være trygge i eget hjem, og man skal kunne færdes frit på gaden uden frygt for overfald og uroligheder.
Vi afsætter med aftalen 1,3 mia. kr. til en markant styrkelse af politiets operative kapacitet.
Pengene betyder en udvidelse af politistyrken, flere politifolk på gaden.
Det betyder, at vi øger optaget på Politiskolen med 300 personer i 2018 og 2019.
Vi er også enige om at skærpe straffen for grov vold og sætte hårdere ind mod bandekriminalitet.
Vi tager en række konkrete initiativer for at skabe større lokal synlighed på Nørrebro, og vi etablerer et nyt overvågningssystem på de steder, hvor der er særlig utryghedsskabende aktiviteter, og vi skærper straffen for vidnetrusler.
Dømte bandekriminelle skal heller ikke længere have mulighed for, at man bare med den ene hånd laver alvorlig kriminalitet og med den anden hånd modtager helt almindelige offentlige ydelser, straks man kommer ud fra fængslet.
Det er også vigtigt, at vi med finansloven sætter ind over for den tendens, der desværre har bredt sig i forhold til digitale sexkrænkelser, bl.a. deling af nøgenbilleder.
Alt for mange har været udsat for, at private billeder er blevet delt.
Alt for mange piger er blevet udstillet, og alt for ofte har myndighederne ikke gjort nok for at stoppe krænkelserne.
Derfor skærper vi nu straffen for digitale sexkrænkelser.
Vi tager fat på kriminaliteten, og vi vil ikke se passivt til, når utrygheden breder sig.
Men jeg vil også tillade mig at glæde mig over, at det på mange områder går godt.
Antallet af indbrud er faktisk markant lavere end for bare få år siden, og kriminaliteten blandt unge er faldet.
Antallet af sigtelser mod unge mellem 10 år og 17 år er faldet fra ca. 25.000 i 2006 til ca. 15.000 i 2016.
I min optik viser det, at de indsatser, vi gør, rent faktisk virker – at god politik gør en praktisk forskel.
Det gælder også på udlændingeområdet, hvor Danmark var et af de første lande til at tage fat på de alvorlige udlændingeproblemer.
Dermed har vi undgået mange af de problemer, som andre lande i dag står med, men vi har stadig væk en stor opgave at løfte.
Regeringen og Dansk Folkeparti er enige om en række forslag, der understøtter, at Danmark har en fair, men konsekvent udlændingepolitik.
Vi styrker kontrolindsatsen over for svig.
Jeg tror, at rigtig mange ligesom jeg har undret sig over, at vi indtil nu ikke har kunnet sende EU-borgere tilbage til afsoning af straf i deres eget hjemland.
Når et land lever op til kravene for at blive medlem af EU, forventer jeg naturligvis, at de også lever op til kravene om rimelige forhold for deres fanger.
Men Højesteret vurderede det anderledes, og derfor har det f.eks. indtil nu været svært at kunne tilbagesende rumænere til afsoning i deres eget land.
Derfor er jeg rigtig glad for, at justitsministeren her for nylig fik et gennembrud i indsatsen for at kunne udvise kriminelle rumænere til strafforfølgelse og afsoning i Rumænien.
Det fremhæver jeg også for at understrege, at politiske initiativer betyder noget, og at de initiativer, vi har taget, faktisk gør en forskel.
Et af de initiativer, vi tog med finansloven for 2017, var at afsætte 6 mio. kr. til at styrke udlændingemyndighedernes indsats vedrørende inddragelse af opholdstilladelser meddelt til flygtninge og familiesammenførte udlændinge med særlig fokus på flygtninge fra Somalia.
Jeg har lige fået nye tal fra Udlændingestyrelsen, og deres tal pr. 17. december 2017 viser, at de afgjorde i alt ca. 900 sager om forlængelse og inddragelse af opholdstilladelser omfattet af den særlige inddragelsessagsbehandling for Somalia som følge af forbedrede forhold i Somalia.
I 900 sager er der sket en inddragelse af ca. 225 asyltilladelser og ca. 120 familietilladelser.
Derudover har styrelsen meddelt afslag på ca. 115 forlængelser af asylansøgninger på asylområdet og 145 forlængelsesansøgninger på familiesammenføringsområdet.
Det viser, at de indsatser, vi startede i 2017, har en effekt.
Og nu styrker og forstærker vi indsatsen med finansloven for 2018.
Vi kan samtidig konstatere, at den stramme og konsekvente udlændingepolitik har virket.
Antallet af asylansøgere er faldet markant, og vi bruger nu væsentlig færre midler på asylansøgere i Danmark, end vi gjorde i 2015 og 2016.
Det har frigjort et betydeligt beløb under udviklingsbistanden, som nu kan anvendes i flygtningenes nærområder, ikke mindst omkring og i Syrien.
Dermed kan vi hjælpe flere flygtninge for de samme penge.
Med finansloven for 2018 afsætter vi 2,5 mia. kr. til humanitære indsatser i nærområderne.
Den styrkede nærområdeindsats vil bl.a. understøtte stabiliteten i konfliktfyldte lande, så færre mennesker vælger at flygte.
Vi har råd til mere, hvis vi bruger pengene med omtanke.
Med finansloven for 2018 gør vi det også lidt nemmere og lidt billigere at være dansker.
Vi prioriterer knap 0,5 mia. kr. på at føre boligjobordningen permanent, og samtidig udvider vi ordningen til som noget nyt bl.a. at omfatte installation af tyverialarmer.
Boligjobordningen letter hverdagen for rigtig mange danske familier og bidrager til at gøre sort arbejde til hvidt.
Vi fjerner også skatten på fri telefon og frit internet fra 2020.
Danmark er jo landet med de bøgelyse øer.
Vi er et ørige.
Det er smukt, og det er skønt, men det har også givet os nogle udfordringer med at komme fra ø til ø.
Da Storebæltsbroen åbnede i 1998, rykkede Danmark lidt tættere sammen.
Vi overkom den fysiske barriere, men vi erstattede den fysiske med en økonomisk barriere, nemlig en broafgift.
Med finansloven for 2018 styrker vi infrastrukturen og mobiliteten.
Vi gør det billigere at krydse Storebælt, og vi binder Danmark bedre sammen.
Vi sænker taksterne med 15 pct. her den 1. januar 2018, og med 25 pct., når det er fuldt indfaset.
Vi løsner op for trafikpropperne på Vestfyn ved at udvide med et ekstra spor fra 2022.
Danmark har brug for mobilitet, for mobilitet er forudsætningen for vækst i hele Danmark.
Endelig vil jeg gerne bare kvittere for, at et bredt flertal af Folketingets partier har bakket op om de nye aftaler på veterinærområdet og kemiområdet.
Med »Politisk aftale om Veterinærforlig III 2018-2021« styrker vi bl.a. indsatsen for at forebygge antibiotikaresistens, og med aftalen om en fælles kemiindsats styrkes indsatsen for, at danskerne og miljøet skærmes fra skadelig kemi i dagligdagen og i maden.
Vi danskere taler meget om mad.
Vi møder hinanden over et måltid mad, måske især i juletiden, og vi er både stolte over og verdenskendte for vores danske fødevarer og fødevarekultur.
Jeg ønsker, at danskerne skal føle sig trygge, både når de køber fødevarer og andre produkter, og når de omgås husdyr.
Derfor skal vi øge indsatsen for at få de værste kemikalier ud af vores mad og vores produkter, så danskerne kan møde dem trygt i hverdagen.
Og vi skal sikre, at man kan omgås danske husdyr uden at frygte at blive smittet med resistente bakterier, der bagefter ikke kan behandles.
Det her års finanslov er målrettet bedre velfærd og øget velstand
, fordi den øger trygheden for danskerne, fordi den løfter vores sundhedsvæsen, fordi den sikrer en værdig behandling af vores ældre, fordi den gør danskernes hverdag lidt lettere og binder Danmark bedre sammen og endelig, fordi det alt sammen sker inden for en ansvarlig økonomisk ramme.
Det skulle man ikke alt sammen tro, når man har lyttet til ordførerindlæggene i løbet af dagen.
Derfor har jeg også noteret lidt ned om nogle af de ordførerindlæg, der har været.
Jeg vil gerne starte med hr. Benny Engelbrecht.
Jeg ved ikke, om det skyldes det meget tidlige tidspunkt, for hr. Benny Engelbrecht plejer at være en engageret og dynamisk taler, men det var alligevel en noget uengageret og trist ordførertale, vi hørte her fra morgenen af.
Jeg er jo helt enig i behovet for at opkvalificere arbejdskraften, og derfor er jeg faktisk glad for, at det er lykkes regeringen at lave en trepartsaftale.
Det er jo dejligt, at instrumentet med en trepartsaftale nu kan tages i brug igen.
Efter en pause på 4 år, hvor det ikke lykkedes at lave nogen trepartsaftale, så har vi i de 3 år, der er gået siden valget, lavet tre store trepartsaftaler, og her i år et løft for uddannelse målrettet personer med mindst uddannelse bag sig.
Det, der ærgrer mig og undrer mig, er, at Socialdemokratiet så totalt skøjter hen over behovet for at øge arbejdsudbuddet.
Det, vi har kunnet se, er, at der er flere og flere brancher, der melder om mangel på arbejdskraft.
Vi ser brancher, hvor det er svært at få de rigtige folk til at komme og arbejde, og vi ser, at manglen på arbejdskraft gør, at flere danske virksomheder bliver nødt til at nedprioritere deres ambitioner, nedprioritere deres vækst eller lægge en produktion i et datterselskab i udlandet i stedet for at lægge den her hos os, og derfor ønsker vi at øge arbejdsudbuddet.
Jeg mener faktisk, at manglen på arbejdskraft er den største og mest alvorlige bremse, der er på det opsving, der er på vej.
Den eneste risiko, vi for alvor skal være bekymret for, er, om vi løber tør for arbejdskraft for tidligt, og at vi kommer til at opleve, at der er en bremse på opsvinget netop på grund af mangel på arbejdskraft. Så har jeg også hørt, at der er nogle socialdemokrater, der går rundt og siger, at der slet ikke er noget problem, fordi der med de reformer, der allerede er vedtaget, kommer flere ind på arbejdsmarkedet i de kommende år, og det vil jeg da faktisk gerne medgive er rigtigt.
De reformer, der er lavet, betyder, at arbejdsudbuddet næste år udvides med 16.000.
Vi forventer bare, at beskæftigelsen stiger med 33.000, altså mere end dobbelt så meget som det ekstra arbejdsudbud, reformerne giver, og sådan kan det også komme til at gå i de kommende år.
Derfor har vi det problem, at hvis ikke vi passer på, hvis ikke vi gør mere for at øge arbejdsudbuddet, så risikerer vi at stå i en situation, hvor vi vender tilbage til, at danske virksomheder har svært ved at kunne klare sig uden at skulle overbyde på lønnen og så få en usund lønkonkurrence.
Jeg vil gerne sige, at nogle misforstår mig.
Jeg er faktisk tilhænger af høje lønninger.
Jeg ønsker sådan set, at alle danskere får høje lønninger, men det skal jo ske i takt med, at produktiviteten følger med, for ellers går det ud over vores konkurrenceevne, sådan som vi har set det tidligere.
Derfor er det nødvendigt, at vi får produktivitet og lønstigninger til gå hånd i hånd.
Det er også sådan en socialdemokratisk myte, at det råderum, vi har i dag, skyldes velfærdsaftalen tilbage fra 2006.
Hvis man kigger på det, vil man faktisk se, at det råderum, der skabes frem til 2025, primært er bygget op af tilbagetrækningsaftalen, fordi man fremrykkede nogle ting, der først ville komme meget senere, samt af den skattereform, der blev meget udskældt i 2009, hvor vi godt nok sænkede marginalskatterne markant i Danmark, men hvor vi gjorde det på en måde, så de samlet set har styrket finanserne og har styrket de offentlige kasser eller sagt mere direkte: har skabt et råderum for 10 mia. kr. – for 10 mia. kr.
Jeg var meget glad for de kommentarer, der kom fra Dansk Folkeparti, om, at det er vigtigt ikke bare at se på, hvor mange penge vi bruger, men også hvad vi får for dem.
Det er jo ikke ligegyldigt, hvordan et offentligt forbrug er.
Bruger vi et offentligt forbrug, fordi vi modtager et meget, meget stort antal asylansøgere, så er det jo ikke et offentligt forbrug i den forstand, som mange danskere sætter lighedstegn ved, nemlig børnehavepædagoger, folkeskolelærere, sygeplejersker, SOSU-assistenter, og derfor er det vigtigt både at se på, hvad det egentlig er, vi bruger det offentlige forbrug til, men selvfølgelig også, sådan som vi har skrevet i vores fælles aftale, hvordan vi får mest ud af de penge, vi bruger, altså hvad værdien er af den krone, der bliver lagt.
Så vi måler de penge, vi bruger, i forhold til hvilken borgerrettet værdi det skaber, og ikke bare, at en krone er en krone.
En krone kan bruges på forskellige måder, og det glæder jeg mig til at vi i fællesskab finder ud af.
Jeg glemte lige at sige til Socialdemokratiet, at jeg igen og igen hører sådan en ærgrelse over, at regeringen ikke er med i Bedre og billigere-forligsaftalen, og så vil jeg bare gentage, hvad jeg sagde ved førstebehandlingen.
Regeringen deltager gerne fuldt ud på de vilkår, der er i Bedre og billigere-aftalen, men hver eneste gang vi har bedt om at blive optaget i forligskredsen, bliver der stillet kriterier og krav op om, at vi skal gøre det ene og det andet og det tredje, der ikke er en del af forliget.
Vi er klar – jeg gentager det gerne her – vi er klar til at gå ind i Bedre og billigere-forligskredsen på fuldstændig de samme vilkår, som der ligger i dag.
Vi ønsker ikke at ændre et komma i aftaleteksten.
Vi deltager gerne, men hvis I ikke vil have os med, så lad være med at lyde, som om I inviterer os igen og igen.
Nu er det sagt, og det blev også sagt i september.
Jeg gentager det gerne, hvis andre spørger mig efter mødet i dag.
Vi deltager gerne i bedre og billigere-forliget.
Vi tilslutter os gerne det formål, som I havde med forliget fra starten.
Til gengæld er vi uenige om sigtet med Togfonden DK, og derfor ønsker vi ikke at deltage der.
Jeg synes faktisk, at hr. Pelle Dragsted havde en meget rørende historie om Ib Gustafsen i Malling med herop på talerstolen.
Historien var jo, at der var så lidt velfærd i samfundet, at den her 93-årige Ib Gustafsen fra Malling ikke kunne få gjort rent.
Jeg synes lige, at der var nogle detaljer, som hr. Pelle Dragsted glemte, og derfor skal jeg bare oplyse dem, der ikke kender historien fuldt ud om det her:
For det første må man kunne spørge formanden for Sundheds- og Omsorgsudvalget i Aarhus Kommune, hvorfor en 93-årig i Aarhus Kommune ikke kan få hjemmehjælp.
Det kan hr. Pelle Dragsted tage en snak med sin partifælle om.
For det andet kan man så snakke om, at han rent faktisk har fået tildelt hjemmehjælp.
Det fik han allerede, før artiklen blev skrevet.
Det blev han nemlig tildelt i november måned, og han har allerede i dag fået besøg af en hjemmehjælper og dermed fået løst den udfordring, der var med, at han gerne ville have hjælp til rengøring.
Når man så spørger, hvorfor man ikke prioriterede det her område højere, så hører jeg, at man i Aarhus Kommune har valgt at prioritere den personlige pleje, sundhedsplejen, mere end den praktiske hjælp.
Men jeg håber, at hr. Pelle Dragsted og jeg i fællesskab kan glæde os over, at der nu er fundet en løsning, og at der også har været det første besøg for at gøre rent hjemme hos Ib i Malling.
I forhold til Alternativet skal jeg ikke gå ind i debatten omkring ekstra afgifter på flæskestege og risalamande; det er der flere andre der har prøvet at gøre.
Jeg vil bare tilslutte mig det, der blev sagt af fru Josephine Fock om, at udflytning af statslige arbejdspladser ikke alene gør det i forhold til at skabe et Danmark i balance.
Det er jeg faktisk enig i.
Jeg mener, at udflytning af statslige arbejdspladser er en vigtig parameter, en vigtig brik, i at skabe et Danmark i balance, men det alene er ikke nok.
Derfor har vi også støttet friskolerne.
Det er nemlig sådan i rigtig mange dele af Danmark, at det, der holder sammen på et bysamfund, er, at der er en friskole der, hvor folkeskolen er blevet nedlagt, eller som i den by, jeg voksede op i, har friskolen faktisk været der først og var den grundstamme, som uddannelsen var bygget op om.
I dag er det igen sådan, at friskolen er den eneste uddannelse, der er tilbage for børnene i min barndomsby.
Vi har liberaliseret planloven.
Vi har gjort det nemmere for kommunerne at tilrettelægge udviklingen i kommunerne sådan, at der er plads til udvikling i hele Danmark.
Vi har afskaffet PSO-afgiften, der var en hård byrde for det Produktionsdanmark, der jo rent faktisk er meget sammenfaldende med de dele af landet, hvor vi har haft behov for at gøre noget mere.
I forhold til Radikale Venstre skal jeg bare sige, at regeringen står ved vores aftaler.
Selv om det at give dagpengeret til IGU'en ikke var vores forslag, står vi ved de aftaler, vi har i den periode, der nu er.
En 3-årig forsøgsperiode med IGU'en står vi naturligvis ved.
Fru Aaja Chemnitz Larsen vil jeg gerne takke for mange gode drøftelser både omkring forholdene i Grønland, men selvfølgelig også forholdene for grønlændere i Danmark.
Lige en enkelt kommentar skulle bare være den, at fru Aaja Chemnitz Larsen måske udlægger en enkelt ting lidt anderledes.
Jeg har tilkendegivet, at vi ønsker at drøfte spørgsmålet omkring radiokommunikation til det grønlandske politi videre med Grønlands Selvstyre.
Fru Aaja Chemnitz Larsen får det til at lyde, som om der allerede ligger en aftale, men hvordan de ekstra midler, der bliver afsat, skal prioriteres fremadrettet, er et af de spørgsmål, som jeg mener der skal drøftes med Grønlands Selvstyre, og det har vi ikke haft lejlighed til at gøre.
Så har der været to spørgsmål, som mange har været inde over, og det skal jeg se om jeg kan nå at komme igennem.
Det er jo sådan, at hvis man kigger på erhvervsskolerne, kan man se, at vi i 2017 rent faktisk har brugt 6,799 mia. kr. på erhvervsskolerne, og vi har i budgettet for næste år afsat 6,795 mia. kr.
Altså, når man kigger på, hvad der reelt vurderes at blive brugt i år, og hvad der bliver sat af til at blive brugt næste år, kan man konstatere, at forskellen er 4 mio. kr. – det er markant mindre end det, vi har hørt mange steder fra.
Det andet, jeg vil sige noget generelt om, er vækst i den offentlige sektor.
Der er mange, der har forsøgt at opgøre den på forskellige måder, men det er altså sådan, at når man tager udgangspunkt i, hvad der bliver brugt i år, altså det velfærdsniveau, vi kender, kan man se, at væksten til næste år er 1 pct. højere, og det demografiske træk fra 2017 til 2018 er 0,7 pct., og dermed er væksten i det offentlige forbrug større end det demografiske træk.
Til allersidst skal jeg bare sige, at en del af ordførerne har brugt julekalendere til at beskrive finanslovsprocessen.
Altså, jeg mener selv, at julekalenderne i fjernsynet toppede med »The Julekalender«, måske kombineret med »Julestjerner«, selv om det sidste mest af alt skyldes en årelang beundring for Wikke og Rasmussens humor.
Men måske skulle vi bare erkende, at her i Folketinget er der kun én ægte ekspert i julekalendere, og det er hr. Roger Courage Matthisen, så vi andre må bare sige, at uanset uenigheder er det sådan, at fælles for alle julekalendere er, at man på trods af forskelligheder, uenigheder, udfordringer og drillerier næsten alle sammen ender med til sidst at enes om et fælles budskab om sammenhold og samarbejde for fremtiden.
Og når vi efter debatten og afstemningen om ændringsforslagene kommer til den samlede finanslov, tror jeg også på, at vi på trods af uenigheder, udfordringer og drillerier vil se, at langt de fleste stemmer for en god og ansvarlig finanslov.
Vi laver faktisk en tilkendegivelse i finansloven om, at vi er klar til at bakke op om den omlægning til økologi, der vil være i landbruget, også selv om den vil gå videre end det, vi har lagt penge ind til.
Tidligere har det været sådan, at hvis man omlagde mere, end der er penge til, måtte man ligesom vente til senere.
Vi går den anden vej og siger, at hvis omlægningen skulle have en højere hastighed mod økologi, er vi klar til at bringe flere penge i spil for at understøtte den.
For jeg tror på, at det økologiske landbrug i Danmark får et større og større kundegrundlag, at flere og flere mennesker vil vælge økologi, og jeg har det sådan, at vi skal have et landbrug, der kan levere det, som danskerne efterspørger, det, som europæerne efterspørger, og der er økologi en større del af det fremadrettet.
I forhold til om naturpuljen kunne have været større eller mindre,
vil jeg sige, at man altid kan gøre ting større.