runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2024-01-11:
Så grundlæggende var det et ja til mit spørgsmål.
Man er altså internt uenige i regeringen.
Nu er det så det andet beslutningsforslag på retsområdet, vi behandler i dag, og det er anden gang, at Moderaterne indtager en helt anden position end den position, som både Venstre og Socialdemokratiet indtager.
Er det ikke et problem for en regering, at man ikke er enige om noget så simpelt som retspolitikken, og hvilken vej retspolitikken skal bevæge sig?
I Det Konservative Folkeparti går vi ind for hårdere straffe.
Begår man kriminalitet, skal det have en konsekvens, og gentager man kriminaliteten, skal hammeren falde hårdere, særlig for personfarlig kriminalitet.
Vi har tidligere selv foreslået at hæve straffene for personfarlig gentagelseskriminalitet.
I efteråret, da vi havde bandepakkeforhandlingerne, lykkedes det os faktisk også at få hævet straffene for ydmygelsesvold, således at man reelt får hævet straffene.
Det er vi ganske godt tilfredse med.
Vi er grundlæggende også enige i beslutningsforslagets intention om at hæve straffene, men faktisk også sikre en bedre resocialisering.
Vi håber, at der kan skrives en beretning om, at straffene for personfarlig gentagelseskriminalitet skal hæves markant, men vi vil ikke binde os til masten med det her forslag.
Vi aner ikke, hvad det koster, vi aner heller ikke, hvad konsekvenserne vil være for straffesagskæden, og vi skal jo ikke mere end et par måneder tilbage, førend vi indgik en aftale om domstolenes økonomi, som vi ved kommer til at få betydning for straffesagskæden.
I Det Konservative Folkeparti er vi ansvarlige, og derfor er vi jo med i aftalen, men vi sagde meget tydeligt på det efterfølgende pressemøde, at det kommer til at få en konsekvens for kriminalforsorgen, når langt flere hurtigere skal komme igennem domstolene.
Det siger jo sig selv.
Der er tale om indbyrdes forbundne kar.
Derfor får det en konsekvens, og dermed ved vi heller ikke, præcis hvilke konsekvenser det her forslag vil få.
Så når regeringen kommer med et oplæg til en strafreform, vil vi gerne kunne stå frit og ikke have bundet os til masten.
Personfarlig kriminalitet er ét område.
Der er sædelighedsforbrydelser, narkokriminalitet og bandekriminalitet; det var jo ikke alt, vi kom igennem med her i efteråret.
Så derfor har vi lavet den afvejning, at vi håber på en fælles beretning, og selv om vi synes, at forslaget har nogle gode intentioner, kan vi altså for nuværende ikke støtte det.
Rosa Lund (EL), 2024-01-11:
Vi har jo diskuteret det her i Folketingssalen mange gange før, og jeg har også sagt det mange gange før: Vi er i Enhedslisten ikke tilhængere af længere straffe bare for at have længere straffe.
Vi mener ikke, det hjælper til at opnå det mål, som vi alle sammen ønsker på retsområdet, nemlig at vi har så lidt kriminalitet i samfundet som muligt.
Men jeg vil godt tilføje, at jeg blev utrolig positivt overrasket, da jeg læste indholdet af det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Men her er vi faktisk enige om noget, og det er jo dejligt.
Vi kan i Enhedslisten stå fuldstændig bag forslagsstillernes ønske om, at der, som det fremgår af beslutningsforslaget, og jeg citerer, »afsættes midler til at styrke rehabiliterings-, resocialiserings- og behandlingsindsatsen for personer, der begår personfarlig kriminalitet, med henblik på at forebygge yderligere kriminalitet «.
Vi ved, at det er det, der virker, og vi ved, at det virker væsentlig bedre at forebygge kriminalitet, end det gør bare at skærpe straffen.
For særlig på området for personfarlig kriminalitet ved vi, at strafskærpelser ikke rigtig gør den store forskel for at nedbringe antallet af forbrydelser.
Strafskærpelser virker kun på den type af forbrydelser og kriminalitet, som er såkaldt velovervejet, som f.eks. økonomisk kriminalitet, altså hvor de kriminelle har sat sig ned og planlagt, at de har tænkt sig at begå en forbrydelse.
Der afvejer man fordele og ulemper, risici og muligheder, når man skal overveje, om man vil tage chancen og bedrage eller stjæle.
Men meget personfarlig kriminalitet er jo karakteriseret ved det modsatte, nemlig at det er impulsivt eller drevet af en midlertidig ophidselse, og derfor sidder man ikke og overvejer straflængden, inden man f.eks. går ind i en slåskamp.
Så den del af beslutningsforslaget, der handler om en fordobling af straffen, kan vi ikke støtte i Enhedslisten.
Det er ikke, fordi vi ikke synes, det er forfærdeligt med personfarlig kriminalitet.
Det synes vi.
Det tror jeg alle synes.
Som jeg sagde før, er vores fælles mål vel at sikre, at der er så lidt kriminalitet i samfundet som overhovedet muligt.
Jeg tror desværre ikke, at det her beslutningsforslag er vejen derhen, men jeg ser meget frem til, at vi kan drøfte flere både forebyggende og resocialiserende tiltag i udvalget, for det er faktisk den del af forslaget fra Dansk Folkeparti, som jeg synes er rigtig positivt, og det ser jeg frem til, ligesom vi i Enhedslisten også ser frem til at diskutere regeringens strafreform, når den kommer på et tidspunkt.
Vi ser meget frem til de forhandlinger og det arbejde.
Men beslutningsforslaget, som det ligger her, kan vi simpelt hen ikke støtte, og det kan vi ikke af den årsag, at vi ikke tror på, det virker.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Men det er jo en tale, vi ofte hører, nemlig at partierne på venstrefløjen ikke tror, at det virker, og det er sådan lidt: Virker i forhold til hvad?
Det virker i forhold til ret og rimelighed, altså at der er mere ret og rimelighed mellem det, man har udsat et offer for, og så det, som man får i straf.
Det er jo der, hvor det virker, og det tror jeg ikke ordføreren kan afkræfte virker.
Så vil jeg sige i forhold til det med resocialisering, at ordføreren måske bare ikke har fulgt nok med i, hvad der egentlig er Dansk Folkepartis politik, og hvad vi har talt og kæmpet for igennem mange år.
DF har jo været med til at få resocialiseringen med ind i flerårsaftalen for kriminalforsorgen.
Så det er bestemt noget, der optager os, men det skal jo gerne gå i kombination med en straf, som står nogenlunde mål med det, som man har udsat et potentielt offer for.
Der er Dansk Folkeparti bare af den grundlæggende holdning, at hvis man eksempelvis sammen med sin udenlandske ven har gruppevoldtaget en 14-årig pige – det er et helt fiktivt eksempel – så er 2 års straf ikke nok, og det håber jeg at Enhedslisten er enig i.
Rosa Lund (EL), 2024-01-11:
Jeg deltog selv i forhandlingerne om kriminalforsorgsforliget, og nu skal jeg jo ikke referere, hvad andre ordførere sagde i de forhandlinger, men det er rigtigt, at Dansk Folkeparti er en del af den aftale, og at der er et stort fokus på resocialisering i den aftale.
Det er korrekt.
Så skal jeg lade være med at sige noget om, hvem det var, der bragte den del til bordet.
I forhold til hvad der virker, virker det jo ikke at hæve straffene.
Det virker ikke på det at nedsætte kriminaliteten, som vel er det, vi er interesserede i.
Det er ikke bare noget, jeg og venstrefløjen siger, men det er der er jo et forskningsmæssigt belæg for.
Så jeg kan godt forstå, at man kan have lyst til at sige, at det bare er dem derude på venstrefløjen, som lige synes det, men det er det faktisk ikke.
Der er forskningsmæssigt belæg for, at det ikke kommer til at stoppe kriminaliteten at hæve straffene for personfarlig kriminalitet.
Det, der så virker, er, i forhold til hvad der er ret og rimeligt, og det er jo også en af grundene til, at vi straffer netop personfarlig kriminalitet, og det synes vi også man skal i Enhedslisten.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Jamen formålet med det her forslag er ikke at nedbringe kriminaliteten.
Rosa Eriksen (M), 2024-01-11:
Jeg er her som vikar i dag, men jeg vil svare så godt, jeg kan.
Vi ser jo frem til den her forhandling om en strafreform, og jeg er ikke i tvivl om, at vi både ønsker resocialisering, men også ønsker en hævelse af strafniveauet.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Altså, det er jo ikke tilstrækkeligt, i forhold til hvad man har gjort mod de mennesker, der er blevet udsat for det.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-01-11:
Lige præcis i forhold til voldtægt er der sket noget, og der er blevet givet hårdere straffe, og det er primært, fordi vi har gjort det, som hr. Mikkel Bjørn også er inde på, nemlig at beskrive i bemærkningerne, hvad vi forestiller os normalstraffen skal være, som man så selvfølgelig kan fravige, når der er gode grunde til det, både opadgående og nedadgående.
Så det er vejen frem.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Regeringen har sat gang i noget.
Altså, regeringen har jo ikke sat gang i noget som helst; der kommer jo ikke noget.
Og vi ved ikke, hvad der kommer, og det kan være, at regeringen om et år kommer med et forslag til strafreform om, at man i stedet for 1 år og 6 måneders fængsel for en voldtægt får 1 år og 7 måneders fængsel.
Altså, det er jo derfor, vi stiller det her forslag.
Vi er nødt til at få nogle substantielle tiltag på det her område, der er med til at løse det, som ofrene lige nu sidder med, som er en kæmpe afmagt, fordi kriminaliteten ikke bliver straffet tilstrækkeligt.
Er det også SF's politik, at niveauet for straf for personfarlig kriminalitet, særligt den grove personfarlige kriminalitet, særligt i gentagelsestilfælde, er for lavt?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-11:
Jeg tror i hvert fald, at når man ser på nogle domme, kan de virke åbenlyst uretfærdige, men jeg vil meget gerne derhen, hvor vi ser det i en sammenhæng, og hvor vi også kigger på hjælpen til ofrene.
Jeg er meget inspireret af en retsfilosof, som jeg hørte på et tidspunkt, som sagde, at ofrenes oplevelse af retfærdighed faktisk afhænger af det samlede system; altså, hvor god er man hos politiet til at møde offeret, når det anmelder, og hvor hurtigt går det?
Det har vi jo set i Danmarks Radios udsendelse »En beklagelig fejl«, der handler om hele opfølgningen på det bagefter i forhold til den hjælp, man kan få.
Så jeg synes, at man skal se det i et samlet hele.
I SF tager vi altid stilling fra gang til gang.
Nogle gange medvirker vi til at hæve straffen, andre gange siger vi nej.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-11:
Er SF og ordføreren enig i, at f.eks. straffen til to indvandrere, der i 2021 blev idømt blot 2 års fængsel for gruppevoldtægt mod en 14-årig pige, er for lavt et strafniveau, uanset hvilke forhold der gør sig gældende?
Der er ikke noget, der kan undskylde den form for kriminalitet.
Er SF enig i, at det selvfølgelig er en alt, alt for lav straf for så grov personfarlig en forbrydelse?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-11:
Jeg kommer ikke til her fra talerstolen at udtale mig om en sag, som jeg ikke har læst mig ind i.
Min efterhånden lange erfaring som retsordfører siger mig, at der sagtens kan være detaljer på spil, og som jeg ikke har kendskab til.
Men det kan også sagtens være, at hr. Mikkel Bjørn har ret i, at det virker åbenlyst urimeligt.
Men jeg kommer ikke til at stå og sagsbehandle konkrete sager her på talerstolen.
Og når vi laver ændringer i strafferammer, skal vi jo også huske, at det har betydning for det samlede system af straffe.
Rosa Eriksen (M), 2024-01-11:
Tak for ordet.
Jeg er stadig vikar for vores retsordfører, så jeg læser talen op.
Tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte beslutningsforslaget og dermed starte debatten om personfarlig gentagelseskriminalitet.
Som jeg ser det, ligger forslaget i forlængelse af et af jeres tidligere beslutningsforslag, B 26 om hårdere straffe for personfarlig kriminalitet.
Der er ingen tvivl om, at personfarlig kriminalitet er uacceptabelt.
Denne type kriminalitet skaber stor utryghed og har enorme konsekvenser for ofrene.
Derfor skal vi som samfund trække en markant streg i sandet over for personlig kriminalitet, for det accepterer vi ikke.
Som det fremgår af regeringsgrundlaget 2022, vil vi i regeringen gennemføre en strafreform, som netop skal sætte hårdere og mere konsekvent ind over for bl.a. personfarlig kriminalitet, herunder vold og voldtægt.
Det handler helt grundlæggende om, at kriminelle skal kunne idømmes straffe, der i langt højere grad afspejler forbrydelsens grovhed.
Men når vi taler om personfarlig gentagelses kriminalitet, bliver vi også nødt til at stille os selv spørgsmålet, hvorfor gerningspersonen har valgt at gentage sin kriminelle handling på trods af den tidligere konsekvens ved fængselsstraf.
Skyldes det, at straffen simpelt hen var for mild?
Har vedkommende ikke fået en hård nok lærestreg, eller kan det mon skyldes noget helt andet?
Når vi taler om hårdere og længere straffe i forbindelse med gentagelseskriminalitet, bliver vi simpelt hen også nødt til at adressere resocialisering.
Forskning viser generelt, at længere fængselsstraffe ikke afskrækker folk fra at begå kriminalitet.
Hvis du først er fanget i den kriminelle løbebane, skifter du næppe spor af, at straffen er skærpet.
Derfor er jeg også glad for, at der i dette beslutningsforslag indgår et afsnit om rehabiliterings- og resocialiseringindsatsen for personer, der begår personfarlig kriminalitet.
I Moderaterne tror vi på, at det er et element, som vi i Danmark i langt højere grad skal fokusere på, så vi kan forebygge yderligere kriminalitet.
Som jeg startede med at sige, er personfarlig kriminalitet totalt uacceptabelt.
Det skal vi til livs.
Derfor ser jeg frem til en forhåbentlig bred politisk aftale om en ny strafreform, hvor vi bl.a. skal kigge ind i strafferammerne og selve niveauet på de udmålte straffe.
Tak for ordet.
Mai Mercado (KF), 2024-01-11:
Jeg kan bare ikke lade være med at tænke på, om der også her kunne være en intern konflikt i regeringen.
For det er jo ingen hemmelighed, at i Moderaterne går man mere op i alternative afsoningsformer, og Moderaterne har også sagt, at de ikke nødvendigvis ser et behov for strafskærpelser, hvilket jo er meget ulig det, som Socialdemokratiet og vel af og til også Venstre fremhæver.
Så jeg vil bare spørge, om Moderaterne egentlig generelt ønsker at lave strafskærpelser eller de egentlig synes, det er helt fint bare at dalre ud ad sådan et spor med alternative strafformer.
Pia Kjærsgaard (DF), 2024-01-11:
Jamen det står faktisk i forslaget.
Som bekendt har man jo også tidligere vedtaget i Præsidiet, mens jeg sad der, og hvor jeg stemte imod, at man på de der specielle dage skulle flage med det herude foran Folketinget.
Min holdning og Dansk Folkepartis holdning har været og er, at det er det nationale flag, man skal flage med, og ikke institutionsflag, for det fører simpelt hen for vidt.
Man kan gå videre med alle mulige andre flag: menneskerettighedsflag, kvindesagsflag osv. osv.
Det synes jeg simpelt hen kræver en fuldstændig afklaring, og jeg forstår ikke den socialdemokratiske ordfører som ordfører for et regeringsparti.
Så må ministeren komme op og sige, at der ikke er en afklaring om det.
Mette Frederiksen (S), 2024-01-15:
Deres Majestæter, Deres Kongelige Højheder, Folketingets formand, ærede medlemmer af Folketinget, kære gæster og alle jer, der ser med: Hendes Majestæt Dronning Margrethe har bragt monarkiet ind i samtiden og vist os, at fortid og nutid er to sider af samme sag.
Nu skal næste generation være med til at lede os ind i fremtiden.
Vi skylder alle dronning Margrethe en stor og dybtfølt tak.
Det er i mine øjne hævet over enhver tvivl, at Dronning Margrethe II vil blive husket som en af de største regenter i danmarkshistorien.
Når dronningen træder tilbage, ved vi, hvem der træder frem.
Det giver en fortrolighed, en tryghed og en værdighed.
Vi har fulgt Hans Majestæt Kong Frederik i 55 år, og vi ved, at kongen har forudsætningerne for at løfte opgaven og ansvaret.
Vi ved også, at opgaven er lige så vanskelig, som den er vigtig.
I snart 2 år har der været krig i Europa.
Ukrainernes kamp fortsætter med samme styrke; en kamp for deres egen frihed, men også for vores andres.
Vi har i den grad brug for, at vores konge samler Danmark.
I sin tale til Dronning Margrethe II's regeringsjubilæum sagde den daværende kronprins: »Når tiden kommer, så vil jeg føre skibet videre med det, vi har delt, som ballast.«
Tiden kom, før vi anede det.
I dag vil jeg hæfte mig ved lighederne, for når man ser efter, har mor og søn mange vigtige ting tilfælles.
Både dronning Margrethe og kong Frederik har en varm – og en gengældt – kærlighed til Færøerne og Grønland.
Kong Frederik er en samlende figur ikke alene for Danmark, men for kongeriget.
Ligesom dronning Margrethe er kong Frederik både ærkedansk og en ægte kosmopolit.
At tale flere sprog flydende giver et naturligt udsyn.
Vores konge har allerede rejst verden rundt med ministre og erhvervsfolk, knyttet personlige bånd og åbnet døre, der ellers var lukkede.
Og ikke mindst har kongen ligesom sin mor både en dyb pligtfølelse og en evne til at bære pligten med glæde.
At være regent er et ensomt hverv.
Som kongen selv har sagt det: »Roret, det har man alene.«
Ja, det er vilkåret.
Men kongen har heldigvis haft en fremragende læremester, som endda har tilrettelagt tronskiftet så klogt, at læremesteren er her endnu.
Kongen har desuden en uvurderlig støtte og inspiration i sin hustru, og Danmark har en flittig, begavet og særdeles afholdt dronning Mary.
I går på Christiansborg Slotsplads var titusindvis mødt frem for at hylde den nye konge og byde det nye kongepar velkommen.
Vi kan jo i dag sige, at tronskiftet satte gang i en sand folkevandring.
Busser med feststemte mennesker ankom fra hele landet, hoteller meldte om udsolgt.
Jeg tror aldrig før, der har været så tæt med mennesker i det indre København, som der var i går.
Det var et fantastisk smukt og håbefuldt syn og en meget stærk manifestation af, at vi danskere bærer vores kongehus i vores hjerter.
»Forbundne, forpligtet, for Kongeriget Danmark.«
Sådan blev det sagt i går.
Man er i godt selskab, man sænker skuldrene, og jeg tror, at mange føler sig set.
Og jeg tror, at den evne hos kongen bunder i en nysgerrighed på andre mennesker og en interesse for, hvad det er, der rører sig i vores samfund.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-01-16:
Jeg hemmeligholder ikke noget.
Retsplejen er ganske offentlig her i Danmark.
Jeg kan godt høre på spørgeren, at man gerne vil have signalementerne frem, før nogen overhovedet er dømt, også selv om politiet ganske udmærket ved, hvem det er.
Men så er vi jo i gang med at dømme folk før tiden, og jeg kan kun sige til ordføreren: Bare rolig, den dag dommen falder, kan man jo se, hvem det er, der bliver dømt, og drage sine konklusioner derefter.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-16:
Men ministeren har jo lige redegjort for, at hvis der er opgivet signalement, er de her oplysninger allerede journaliseret et eller andet sted.
Det her handler bare om, at når medierne ringer og spørger ind til en konkret sag, så hemmeligholder man ikke specifikke oplysninger, vedrørende hvem det er, der har begået kriminaliteten.
Så siger man eksempelvis, at det var to personer med mellemøstlig baggrund i mørkt tøj, og at den ene havde grønne bukser på.
Det er sådan set bare det, vi i Dansk Folkeparti efterspørger med det her forslag.
Det kan jeg så forstå at regeringen og ordførerens parti, Venstre, ikke er tilhængere af.
Det er fair nok, men jeg synes, at det er en lidt uærlig fremlægning af, hvad det her forslag handler om.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-01-16:
I § 818, stk. 1, nr. 2, står der, at offentliggørelse skal antages at være af væsentlig betydning for efterforskningen.
Det er et efterforskningsredskab, vi har fat i her.
De regler, vi har i dag,
Lad mig så lige gribe fat i det, som ordføreren sagde om, at man vil have offentliggjort, hvilke typer af mennesker det er.
Det får mig bare til at tænke på, hvad der skal stå.
Skal der stå, at det var fem danskere?
Der er meget andet, for der er også køn og alt muligt andet, der så skal offentliggøres.
Skal det offentliggøres, at det er nogle danskere, to nordmænd, fire svenskere og en dansker af den og den højde osv. osv.?
Det samme gælder politiet, som vi fra andre debatter jo også er helt klar over er hårdt spændt for.
Det nævnes jo ikke mindst fra spørgerens parti, så jeg kan ikke lige se, at man har tid til det her.
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-16:
Jeg ved ikke, hvor jeg skal starte.
Ordføreren siger så mange forkerte ting, altså først og fremmest det her med, at det skulle være en ekstra straf, at politiet over for medier eksempelvis skal redegøre for, om det er udlændinge, der har begået en gruppevoldtægt.
Det er det eneste, de skal redegøre for, og det står i forslaget, at det ikke skal være personhenførbart.
Man skal bare vide, hvem det er, der har begået det.
Hvilke typer af mennesker er det, der har begået den her type kriminalitet?
For vi ved godt, at særlige typer af personfarlig kriminalitet særlig blivet begået af mellemøstlige indvandrere og ikke så meget af danskere og vestlige indvandrere.
Så siger ordføreren, at det her ikke er Folketingets opgave.
Og det er der, hvor vores pointe i Dansk Folkeparti ganske enkelt er, at det er relevant for samfundsdebatten at vide, hvem det er, der begår særlige typer af kriminalitet, når man eksempelvis kan læse en historie om en gruppevoldtægt begået mod en 14-årig pige.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-01-16:
Jeg kan lige så godt gribe fat i det sidste, som den socialdemokratiske ordfører sagde, for det, man måske mere efterspørger, er, at medierne i højere grad beskriver etnicitet og herkomst hos de domfældte.
Det er jo sådan set ikke Folketingets bord.
Jeg må gøre opmærksom på, at retsplejen i Danmark som altovervejende udgangspunkt er offentlig.
Domme er offentlige.
Det er flere hundrede år siden, vi havde hemmelige domme, og skulle man være helt i tvivl, kan man gå en tur i byretten og kigge på retslisterne.
Så kan man se, hvem det er, der er tiltalt, og jeg tror ikke, det i givet fald kræver meget fantasi at finde ud af herkomsten.
Det må pressen altså selv finde ud af efter min mening.
Så vidt jeg kan se på forslaget her, ønsker man to ting.
Den ene er, at politiet altid oplyser et præcist signalement ved udgivelse af døgnrapporter eller omtale af specifikke hændelser.
Jeg må sige, at der jo står meget døgnrapporterne.
Der står altså også, om det er en 13-årig dreng, der har stjålet et eller andet i en forretning, som politiet så har fået en anmeldelse om.
Det vil altså sige folk, der ikke kan straffes på normal vis.
Det kan være mentalt handicappede personer og lignende, som der så pludselig skal sendes et præcist signalement ud af, til trods for at politiet sikkert udmærket ved, hvem det er.
Der er jo lidt en misforståelse i forhold til det her med muligheden for et signalement.
Det, der står i retsplejelovens § 818, er jo, at det altså er et efterforskningsskridt, hvad justitsministeren også var inde på.
Hvis man ved, hvem det er, så er det jo ikke det, man skal diskutere.
Så jeg vil sige, at forslagets første del altså betyder, at der skal opgives signalement af alle, gamle som ældre og også dem, man i forvejen ved hvem er.
Men er det så ikke sådan, at man er ude på at give en ekstra straf?
Er det ikke det, vi så i givet fald skal lave om på, hvis det er det, der skal diskuteres?
Den anden ting er, at regeringen skal udarbejde initiativer, som sikrer, at politi og domstole journaliserer et præcist signalement af anholdte, mistænkte, sigtede, tiltalte og dømte.
Altså, jeg kan kun sige til de partier, som ellers mener, at domstolene fungerer rimelig langsomt – det tror jeg nok at de fleste af os mener – at hvis dommerne skal belastes med det her arbejde oveni, kommer det godt nok ikke til at gå hurtigere ved domstolene.
Og jeg vil igen sige, som justitsministeren sagde, at i vidt omfang findes de oplysninger jo allerede i dag.
Selvfølgelig skal debatten basere sig på faktuelle oplysninger, men der er jo ikke noget, der holdes skjult for folk i den her sammenhæng, så derfor mener vi ikke, at der er behov for det, der anføres i beslutningsforslaget, og det får derfor ikke Venstres stemme.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-01-16:
Jeg kan jo gentage mig selv og sige, at det mener jeg også der er mulighed for at man kan.
Altså, det, som jeg forstår fru Mette Thiesen ønsker, er jo så også at bestemme, hvordan medierne skal beskrive ting i deres artikler.
Det har jeg selv ikke noget ønske om, og det ved jeg ikke om der er andre regeringspartier der har et ønske om, men det kan jeg ikke forestille mig, altså at man skal bestemme, hvordan man skal beskrive konkrete sager og konkrete historier.