runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Matthiesen (V), 2022-05-17:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte beslutningsforslaget, som vi debatterer her i aften.
Jeg skal på vegne af Venstres ordfører hr. Torsten Schack Pedersen læse talen op.
Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag, som skal gå efter de brodne kar, der driver detailforretning i Danmark.
Det er jo bestemt ikke nogen ny problemstilling.
Svindel med sodavand, manglende pantmærker og ulovligt slik er områder, hvor vi har skærpet straffene markant over årene.
Tidligere i dag har vi faktisk også behandlet en stramning af reglerne for brug af revision for udvalgte risikobrancher, hvor kravet om at inddrage en revisor, når der aflægges regnskab, strammes.
Og vi skærper også straffen for bevidst at bortskaffe sit regnskabsmateriale, hvilket gør det umuligt for myndighederne at få indblik i virksomhedernes økonomi, og regler for konkurskarantæne er blevet skærpet – og meget mere.
Venstre vil altid gerne være med til at sikre bedre regeloverholdelse, men vi skal ikke lave bureaukrati og bøvl.
Derfor har vi også lidt svært ved at se, at det her konkrete beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti løser et alvorligt problem.
Så vi støtter intentionerne i forslaget, men det konkrete forslag ser vi ikke som et virksomt redskab.
Malte Larsen (S), 2022-05-17:
Som sagt deler vi jo intentionerne bag det, og hvis det kunne gøres uden omkostninger, tror jeg også, vi var med.
Men som sagt mener vi jo, at der er gode succeshistorier, hvad ordføreren selv nævner, og en chance for, at vi, når vi gør kontrollen intelligent og målrettet, får mere ud af de kontrolmidler, som vi i fællesskab afsætter til opgaven.
Julie Skovsby (S), 2022-05-17:
Jeg mener, at der er meget klare regler for, hvad man må, og hvad man ikke må i lovgivningen, også når det gælder psykisk vold.
Og som sagt mener jeg ikke, at løsningen her er en autorisation.
Liselott Blixt (UFG), 2022-05-17:
Jeg er dybt overrasket over, at Socialdemokraterne mener, at man kun skal have en autorisation, hvis man kan gøre legemlig skade, men ikke, hvis man kan gøre mental skade på mennesker.
Det er det, som ordføreren står og siger i sin tale.
Hvorfor er det vigtigere?
Skulle man ikke ligestille psykiatri med somatik?
Hvorfor er det kun led, muskler og rygge, der tager skade, men ikke det mentale?
Det var lige præcis det, ordføreren sagde i sin tale.
Hvad er begrundelsen for, at man ikke vil autorisere folk, der faktisk kan skade sårbare personer, uden at det er legemligt?
Magnus Heunicke (S), 2022-05-17:
Tak for det spørgsmål.
For det er jo det, der er det centrale, og som I nok har kunnet lure efter at have hørt mine to indledende taler til de her to diskussioner, tilhører jeg ikke dem, som har det som et politisk mål, at vi skal autorisere flest mulige.
Jeg er stor, stor tilhænger af vores ordninger om autorisation, og det er jo en ordning, som skal kunne bruges i dagligdagen, og vi har vores Styrelse for Patientsikkerhed, som bruger den, og når de så vurderer, hvor vi har risikoen i forhold til patientsikkerheden, så synes jeg, vi må lægge os på sinde, hvad det er, der kommer fra den styrelse.
Dermed er det for mig ikke sådan endemålet, og jeg tror heller ikke nødvendigvis, det vil være bedre for hele autorisationsmodellen, hvis flere og flere får sådan en.
Jeg tager gerne debatten om alt, også om den her, men jeg synes lige, vi må veje fordele og ulemper op mod hinanden.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-05-17:
Tak for det.
Når de her faggrupper arbejder med mennesker og dermed også har et meget, meget stort ansvar for at tage vare på folk – for sådan er det jo, når man har med mennesker at gøre – hvad tænker regeringen om at få udarbejdet en form for autorisation til de faggrupper, som mangler i sundhedssektoren?
Altså, det er jo ganske få faggrupper, der er tilbage i sundhedssektoren, som ikke er autoriseret.
Men autorisationen er jo også et kvalitetsstempel i forhold til det arbejde, som vi som samfund kan udføre i sundhedssektoren.
Hvad tænker ministeren om at få de sidste faggrupper med, så vi i det mindste ligesom får sundhedsvæsenet kvalitetsstemplet en gang for alle?
Magnus Heunicke (S), 2022-05-17:
Det vil jeg simpelt hen have svært ved at svare på lige her på stående fod.
Det må jeg desværre nok erkende.
Jeg kan godt huske nu, da fru Liselott Blixt lige nævnte det i sin ordførertale, at det var noget, vi har talt om, eller jeg har i hvert fald hørt hende sige det, og jeg tror måske også, vi har drøftet det sammen.
Det tror jeg faktisk vi har, og lige på stående fod sad jeg lidt febrilsk og ledte i min queue of the day, som det hedder, og det er ikke lige en vinkel, vi har fået dækket af, men den er klart relevant.
Det kan jeg godt se at det er.
Så jeg vil meget gerne levere noget skriftligt materiale til fru Liselott Blixt.
Det kan måske endda også være relevant at se på fremadrettet.
Nu håber vi slet ikke, vi kommer til at lukke Danmark ned på nogen måde fremadrettet, men uanset hvad skal man jo lære af tingene, og der kan det sagtens være, at der her er noget, der skal læres.
Det vil jeg da fuldstændig medgive.
Liselott Blixt (UFG), 2022-05-17:
Vi står foran at lave en psykiatriplan, men de mennesker, der har med de mest sårbare mennesker at gøre, vil man ikke autorisere.
Vi har også diskuteret det med psykologer.
Og det undrer jeg mig over.
For så tænker jeg, at hvor er perspektivet for en psykiatriplan, hvor vi tager vare på det enkelte menneskes mentale helbred?
Magnus Heunicke (S), 2022-05-17:
Tak for det.
Nu fik vi svaret på, hvorfor vi har lidt enslydende forespørgsler om forskellige emner, nemlig at det er et løfte fra fru Liselott Blixt.
Det er dejligt at se, at hun er en kvinde, der holder ord.
Det vidste vi også godt i forvejen.
Så det handler altså om samme problemstilling som før, nemlig autorisationsordningen, som vi netop har forhandlet, hvad angår forslaget om at indføre en autorisation for akupunktører.
Nu er det altså de psykomotoriske terapeuter, det handler om.
Vi har altså de her faglige grunde og principper, som blev gennemgået under den sidste forespørgselsdebat.
Det første var det om uddannelsesspørgsmålet.
Sidste gang var en af udfordringerne, at der ikke var en offentlig sundhedsuddannelse.
Den udfordring har vi jo ikke her.
Her har vi altså sådan en uddannelse.
Den er offentligt reguleret osv., så man kan arbejde inden for sundhedsvæsenet.
Det er en professionsbacheloruddannelse, og den er dermed reguleret i en bekendtgørelse fra Styrelsen for Videregående Uddannelser.
Det var det ene princip, men der er jo to andre principper.
Derudover er det også relevant at se på, om den faglige virksomhed indebærer selvstændighed og patientkontakt.
Der lyser det også grønt her, vil jeg sige, for det har psykomotoriske terapeuter.
Så er der det tredje princip, som vi her skal vurdere, og det er, om den faglige virksomhed eventuelt udgør en fare for patientsikkerheden, altså om personerne under udøvelsen af deres virksomhed kan udgøre en væsentlig fare for patienterne.
De psykomotoriske terapeuter har patientkontakt, men det er altså ikke Styrelsen for Patientsikkerheds oplevelse, at der er patientsikkerhedsmæssige problemer forbundet med psykomotorisk terapi.
Derfor melder styrelsen, at de ikke kender til uhensigtsmæssig faglig adfærd hos psykomotoriske terapeuter, der gør, at de bør være underlagt tilsyn.
Der er det altså også væsentligt at fremhæve, at det, der hedder manipulationsbehandling af rygsøjlen – det har jo relation til psykomotoriske terapeuters virksomhed – faktisk er forbeholdt kiropraktorer, læger, osteopater og fysioterapeuter, fordi den behandling kan være forbundet med en væsentlig risiko for patienten.
Det betyder så også, at andre, heriblandt de psykomotoriske terapeuter, ikke må udføre præcis den behandling af rygsøjlen.
Men manipulationsbehandling af kroppen, f.eks. perifere led og ledmobilisering, er ikke forbeholdt autoriserede sundhedspersoner.
Det skyldes, at de behandlinger efter sundhedsmyndighedernes opfattelse ikke indebærer risici, der gør det nødvendigt, at behandlingen er forbeholdt visse autorisationsgrupper.
Det er altså behandlinger, som psykomotoriske terapeuter gerne må udføre.
Resten af argumenterne er fuldstændig velkendte, så dem tror jeg ikke at jeg vil trætte Folketinget med at gennemgå en gang til.
Men tak for at stille forespørgslen her.
Jeg synes, det er gavnligt med jævne mellemrum lige at vurdere situationen her, og jeg synes, at der også på det her område stadig væk er væsentlige argumenter, der taler imod det hensigtsmæssige i at arbejde videre med det.
Liselott Blixt (UFG), 2022-05-17:
Under covid-19 fik jeg en henvendelse fra en ung, angstplaget kvinde, som desværre havde fået det rigtig, rigtig dårligt.
Hun fik det dårligt, fordi hendes konsultationer hos hendes psykomotoriske terapeut var blevet aflyst, fordi terapeuten ikke havde en autorisation.
Det gjorde, at jeg blev opmærksom på den her gruppe sundhedspersoner, der som så mange andre mangler en autorisation.
Nu er det heldigvis ikke hver dag, at man aflyser alle behandlinger.
Jeg ved ikke, om vi har prøvet det før, men vi prøvede det i hvert fald under covid-19, hvor man sagde, at folk, der ikke var autoriserede, skulle holde lukket – uanset at de faktisk lavede det samme som nogle af dem, der var autoriserede.
Dengang lovede jeg ministeren, at jeg ville tage alle de fag, som ikke var autoriserede, og lave et forslag om, at de kan få en autorisation.
Det sker forhåbentlig ikke igen, at vi når dertil, at man lukker nogle erhverv ned på grund af en pandemi eller på grund af noget andet.
Grunden til, at det her er blevet taget op, er netop, at det betyder rigtig meget for de sundhedspersoner og for de mennesker, der bruger de her sundhedsydelser.
En autorisation er et bevis på retten til at arbejde som autoriseret sundhedsperson og på, at de kan anvende en bestemt titel.
En psykomotorisk terapeut er den eneste med en bacheloruddannelse, som ikke har en autorisation i dagens Danmark.
Jeg vil bare sige tak fra debatten.
Jeg synes, at det er rart en gang imellem, at vi kommer herop og viser den uenighed, der er.
Så ved folk også, hvad forskel der er.
De siger jo, at vi ligner hinanden alt for meget alle sammen, og det gør vi bestemt ikke.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2022-05-17:
Tak, hr. formand.
Det er bestemt et relevant emne.
I forhold til akupunktur er der jo lavet regler for akupunktur på brystkassen, som er vedtaget her i Tinget for et par år siden på baggrund af nogle uheldige sager med punkterede lunger i forbindelse med behandlingen.
Der blev vedtaget regler om, at man skulle have et kursus for at kunne udføre akupunktur på brystkassen.
Det er jo naturligvis godt, at man fik skabt den sikkerhed, men i og med at akupunktur på den måde er inddraget og faktisk bruges i sundhedsvæsenet på forskellig måde, skaber det naturligvis en forventning hos borgerne og patienterne om, at akupunktører er en del af det autoriserede sundhedsvæsen.
Derfor vil det i Dansk Folkepartis øjne være logisk, at en akupunktør ikke bare har et mere eller mindre tilfældigt kursus i forhold til et delelement i sit virke, men også reel autorisation på samme vis som en lang række af de andre sundhedspersoner, som man møder rundt i sundhedsvæsenet.
Så vil vi også kunne sikre, at man som patient kan være sikker på, at den autoriserede person har den viden på området, der skal til, for at udføre arbejdet sundhedsmæssigt og sikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Så bliver det diskuteret, at akupunktører i dag kan have uddannelse alt lige fra ganske få timer, hører jeg nærmest, og til flere års uddannelse.
Det synes jeg sådan set for mig understreger behovet for at gøre det her.
Der er et behov for, at man sætter sig ned og finder ud af, hvad der ville være rimeligt at stille af krav til de personer, som agerer på en måde, så man som befolkning tror, at de er en del af sundhedsvæsenet.
Derfor forstår jeg ikke, at man afviser det så firkantet.
Tværtimod synes jeg, at man burde tage imod det og arbejde videre for det.
Det er i hvert fald derfor, at vi støtter den tekst til vedtagelse, som fru Liselott Blixt læste op tidligere.
Per Larsen (KF), 2022-05-17:
Tak for det, formand, og tak til fru Liselott Blixt for at bringe den her forespørgsel til debat.
Vi er selvfølgelig af den klare overbevisning, at vi skal sørge for, at patientsikkerheden er i højsædet.
Men det her forslag rejser en række spørgsmål, for man kan sige, at næringsfriheden jo også er vigtig.
Vi mener, at det må bero på en sundhedsfaglig vurdering, om man skal have en autorisation eller ej.
Kan vi øge patientsikkerheden gennem forslaget, vil vi gerne det, men det kræver jo også, at vi får oplyst de fulde konsekvenser af, hvilke ændringer en autorisationsordning for akupunktører vil have.
Stinus Lindgreen (RV), 2022-05-17:
Tak for det, formand, tak for ordet.
Man skal overveje, om der findes en offentligt reguleret uddannelse af behandlerne, om der er patientkontakt, om der er en væsentlig fare for patienterne, og om der er behov for at tilkendegive over for befolkningen, patienter, sundhedspersonale osv., at behandlerne har en uddannelse, der berettiger autorisation og anvendelse af en bestemt titel.
Der er jo helt oplagt tale om patientkontakt, når vi taler om akupunktører; det er svært at sætte nåle i folk uden at have en relativt tæt kontakt med patienten.
Og ved akupunktur er der også enkelte risici, men ikke noget, der ifølge Styrelsen for Patientsikkerhed udgør en væsentlig fare for patienterne.
Hvis vi antager, at nålene bliver behandlet forsvarligt, og det tyder alt jo heldigvis på at de gør, så er risikoen for infektion meget lille.
Det er klart, at når man prikker hul på huden, vil der være en vis risiko, men det lader ikke til at være noget, som vi behøver at bekymre os om.
Og de alvorlige hændelser, der har været med akupunktur i brystkassen, der jo desværre både i Danmark og andre lande har ført til dødsfald, har jo gjort, at man strammede op på lovgivningen tilbage i 2019 for at prøve at tage hånd om den specifikke risiko.
Jo større et studie er, og jo bedre kontrolleret det er designet, jo mindre effekt ser man af akupunktur.
Og det er jo interessant, fordi man normalt ville forvente det omvendte, hvis der var tale om en reel specifik effekt af en behandling.
Der findes ikke en anerkendt uddannelse i akupunktur, men derimod et hav af forskellige uddannelser med forskellig længde, med forskelligt indhold, med forskellige forklaringer på, hvordan akupunktur efter sigende skulle virke, og med forskellige idéer om, hvilke tilstande det kan afhjælpe.
Da der ikke er nogen konsensus omkring området, og da der ikke er nogen klar evidens for specifikke gavnlige effekter af nævneværdig grad, så kan vi ikke støtte, at man autoriserer akupunktører.
Og vi tilslutter os den vedtagelsestekst, som Socialdemokratiets ordfører læste op tidligere.
Tak for ordet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2022-05-17:
Tusind tak.
Og tak til fru Liselott Blixt for at indkalde til den her forespørgselsdebat.
Jeg synes, det er et vigtigt emne at tale om kvalitet af de uddannelser, som personer, der beskæftiges i sundhedsvæsenet, har, herunder også uddannelsen til akupunktør.
Jeg synes selv, at faggrupper, som arbejder sundhedsfagligt med mennesker, bør autoriseres som udgangspunkt.
En autorisation er både et kvalitetsstempel, og det er også en titelbeskyttelse; men det er altså også begge dele og har to forskellige funktioner.
Jeg synes, det er vigtigt, at sundhedsuddannelser er offentligt reguleret og defineret, og jeg anerkender, at rigtig mange mennesker benytter akupunktur; men det er ikke en offentligt anerkendt uddannelse som sådan.
Men der er også autoriseret sundhedspersonale, som benytter sig af akupunktur.
Uddannelse til akupunktør bliver udbudt mange forskellige steder fra; det er lige fra korte kurser i udlandet til længerevarende uddannelser her i landet.
De udbydes af forskellige institutioner og virksomheder.
Det er afgørende for SF, at et offentligt kvalitetsstempel, som autorisation jo også er, tager udgangspunkt i offentligt definerede kvalitetskrav, og at der er mulighed for opfølgning og kontrol.
Det må være en forudsætning for, at man også ligesom kan garantere patienterne den patientsikkerhed, som følger af, at man kvalitetsstempler med en autorisation.
Jeg synes personligt, at alle offentlige faggrupper, som arbejder med sundhed, bør autoriseres.
Det er sådan et godt synspunkt, synes jeg.
Arbejdet med mennesker er vigtigt, og derfor er det også vigtigt, at vi kvalitetsstempler de uddannelser, hvor man beskæftiger sig med at varetage omsorg, pleje og behandling af borgere.
Liselott Blixt (UFG), 2022-05-17:
Tak for ministerens svar.
Det var da en kende mere positivt, men kun en kende.
For det her er jo en profession, som arbejder tæt sammen med sygeplejersker, læger og andre autoriserede sundhedspersoner.
Men jeg har så et spørgsmål til ministeren: Hvad var grunden til, at de psykomotoriske terapeuter ikke kunne behandle folk under corona, fordi de manglede den her autorisation?
Hvad var begrundelsen?
Julie Skovsby (S), 2022-05-17:
Jeg mener, at alle sundhedspersoner, der er ansat i vores sundhedsvæsen, tager vare på patienterne og på de sårbare patienter.
Hvis man siger, at autorisationsordningen er den eneste vej, så får jeg sådan helt lyst til at henvise til Det Etiske Råd, som kom med en udtalelse i forhold til omsorg i sundhedsvæsenet.
Den synes jeg er relevant, i forhold til hvordan alt sundhedspersonale agerer.
Peter Skaarup (DF), 2022-05-17:
Det kan vi da håbe på, altså at der kommer nogle flere indtægter ind, og at det, man har gjort i forhold til social dumping, hvor man jo meget, meget præcist har udvalgt netop det og sagt gennem en række finanslove, at man her faktisk prioriterer en stor indsats, så har en virkning.
Jeg vil bare sige: Det er jo en tro og et håb, man kan have som ordfører i forhold til det her.
Vi ved, at der er noget, der virker.
Var det trods alt ikke meget godt at overveje fra Socialdemokratiets side at støtte sådan et forslag som det her i dag?
Malte Larsen (S), 2022-05-17:
Jo, det er jeg sådan set ganske overbevist om.
Jeg tror på den politiske forbruger.
Jeg er også overbevist om, at hvis smileymærkerne var gratis derude og der ikke var et nyt kontrolregime, så var det nemt at tage fat på.
Jeg er jo også glad for, at ordføreren nævner lige præcis det med social kontrol.
Det bliver forhåbentlig også en succeshistorie med den kontrolindsats, som er iværksat på Skattestyrelsens område, og som jo efter en underfinansiering i mange år stille og roligt får lov til at rulle.
Forhåbentlig giver det en større retfærdighedsfølelse og en større indtægt til samfundet, i forhold til at vi i hvert fald får betalt den skat, vi alle sammen skal, og i forhold til at virksomhederne også får betalt den skat, de skal.
Peter Skaarup (DF), 2022-05-17:
Tak til ordføreren for talen.
Den ene er, at ordføreren taler imod meget mere kontrol, fordi det er dyrt.
Lad mig lige minde om dagens nyhed om, at kontrol med social dumping har skaffet statskassen over 300 mio. kr.; altså 300 mio. kr. i indtægt i statskassen til os alle sammen, fordi man kontrollerer social dumping bedre.
I forhold til de initiativer, vi har lavet på det her område, skal det, i parentes bemærket,
siges, at det er et langt lavere beløb, der pr. år er blevet sat af til den her kontrol på finanslovene.
Det andet, jeg godt vil sige, er: Tror ordføreren ikke på den politiske forbruger?
Den politiske forbruger mener jeg er utrolig stærk, og hvis den politiske forbruger ser en smiley, hvor det kan ses, at der bliver snydt med tingene i en butik, så tror jeg, at vedkommende går forbi og hen til den næste butik.
Så vil det ikke også have en opdragende effekt på de butikker, som ikke gider følge de regler og love, vi har i Danmark?
Malte Larsen (S), 2022-05-17:
Mange tak.
Med forslaget får vi nemlig mulighed for at drøfte og sætte lys på, hvad vi stiller op med de butiksejere, som snyder forbrugerne, andre virksomheder eller hele samfundet.
Det er fuldstændig uacceptabelt, når der er nogle, der forsøger at omgå de regler og retningslinjer, vi nu engang har i Danmark.
Det er jeg helt enig med forslagsstillerne i.
Når vi alligevel ikke kan støtte beslutningsforslaget, skyldes det, at der med forslaget lægges op til en helt anden tilgang til kontrol end den, vi kender i dag.
Forslaget ser desuden ret omkostningsfuldt ud.
Ordningen skal både omfatte forhold, der vedrører moms, sociale forhold og arbejdsmæssige forhold i den enkelte butik og hos ejeren selv.
I dag sker kontrollen med f.eks. salg af tobak og alkohol ud fra risikobaserede tilsyn.
Det betyder, at myndighederne på baggrund af data foretager kontroller de steder, hvor der er størst risiko for snyd.
Den kontrol, der føres med fødevarevirksomheder, og som bruges som eksempel på den foreslåede kontrol, er jo meget mere omfattende.
En ordning, som der foreslås her, vil kræve langt flere ressourcer i form af kontrolbesøg, og så er det altså en dyr ordning – penge, der jo så i sagens natur må komme fra anden offentlig virksomhed.
Og jeg er helt ærligt ikke sikker på, at effekten af ordningen vil kunne stå mål med, hvad det koster at indføre den.
Derfor tror jeg, at vi skal bruge pengene mere klogt.
Jeg er derimod glad for, at erhvervsministeren tager problemstillingen alvorligt og i dag har lagt op til at undersøge muligheden for, at myndighederne lettere kan dele data for derigennem at slå hårdere ned på personer, der gentager lovovertrædelserne.
Med udgangspunkt i det kan Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget her.
Tak for ordet.
Simon Kollerup (S), 2022-05-17:
Der er vi jo lige præcis inde ved kernen af problemet.
En ting er, at jeg deler forargelsen over dem, der snyder, med spørgeren, uanset om det er skattekroner eller hygiejne eller mindreårige, som kan købe tobak og alkohol; men det er jo lige så meget på grund af de virksomheder, der prøver at leve op til vores regler i det danske samfund, og som oplever en ulige konkurrence, fordi nogle kan snyde sig til det.
I dag har de fleste kontrolmyndigheder faktisk ikke data på omfanget af snyd i kiosker, pizzeriaer osv.
Vi kan jo se, om man kan lande en beretning omkring det.
Og det, som jeg synes jeg gerne vil åbne for at få set på, er, hvordan vores kontrolmyndigheder kan samarbejde bedre, f.eks. om at dele data om lovovertrædelser, for på den måde at styrke billedet af, hvor problemet har fat, så vi dermed også kan styrke kontrollens fokus.
Peter Skaarup (DF), 2022-05-17:
Hvis vi sådan lige prøver at skille det lidt ad, synes jeg, at det, ministeren siger, er, at man gerne vil kigge på, hvordan man kan dele oplysninger bedre.
Altså, jeg går ud fra, at det er noget med at kunne dele oplysninger med andre om, at nogle har begået strafbare forhold inden for ét felt.
Men kan ministeren komme nærmere ind på, hvad det så er, regeringen har tænkt sig?
Hvad skal der til for, at man kan yde den her indsats, for indsatsen er utrolig vigtig?
Altså, der er hver dag forretninger derude, som synes, de bliver snydt af andre, der ikke betaler det, de skal, til samfundet.
Simon Kollerup (S), 2022-05-17:
Jamen vi er fuldstændig enige.
Det er meget forargeligt, når man oplever, at der skiftes navn på butikkens facade fra den ene dag til den anden, men at det grundlæggende er den samme forretning, der kører videre, og der ikke bliver grebet effektivt nok ind.
Jeg vil sige to ting fra min side: Den ene er, at jeg synes, at vi faktisk allerede nu kan sige, at vi har løftet vores indsats over for de her typer af kiosker, som det jo er i mange tilfælde.
Hele lattergasopgøret og den kontrol, der følger af det, den øgede kontrol med salg af tobak og alkohol til mindreårige og den styrkede skattekontrol er forskellige kontrolspor, der alle sammen er blevet styrket.
Den anden ting er, som jeg siger i min tale, at vi sagtens kan se på, om vores kontrolmyndigheder kan finde ud af at samarbejde endnu bedre og blive bedre til at dele data om lovovertrædelser.
Og så skal vi have set på de juridiske rammer for at kunne komme efter de her såkaldte seriesvindlere, som det rammer ekstra hårdt, hvis de både snyder med moms og ulovlig tobak og fødevarer osv.
Så vi har styrket kontrollen på nogle punkter, men vi kan godt få samarbejdet til at glide bedre, tror jeg.
Det skal vi i hvert fald undersøge.