Marianne Jelved (RV), 2018-11-15:
Jeg synes også, det er en rigtig stor dag i dag, hvor vi førstebehandler to lovforslag.
Det store i dag er, at vi har haft et virkelig godt samarbejde, de ni partier, ministeren og ministeriet, og det bærer vores arbejde og vores begejstring over det, vi behandler i dag, også præg af.
Det lover jo godt for fremtiden for de familier, der kommer i den situation, at de har brug for den lovgivning, vi nu behandler her i Folketinget.
Det er jo velkendt, at den lov, som nu bliver afløst af den her nye lov, var en lov, som havde fokus på, at både mor og far skulle har ret til samvær med børnene.
Det var helt ideelt på det tidspunkt, hvor man vedtog den lov, for der var ligestillingsproblemet meget fremme – altså om faren havde de samme rettigheder som mor med hensyn til samvær med barnet.
Det er jo et helt gyldigt synspunkt at have, men vi gjorde bare den erfaring, når vi så os omkring i samfundet, at der var rigtig mange, der kom i klemme, ikke mindst børnene, på den måde, det blev forvaltet.
Det er selvfølgelig fuldstændig i orden, når forældrene kan enes om det, men sådan er det bare ikke altid i den virkelige verden.
Derfor er der mange børn, der er kommet i klemme, og det er baggrunden for, at vi nu laver en totalt ny skilsmisselovgivning.
Det er ikke bare en lovgivning, hvor der er paragraffer, der bliver ændret.
Det ene af de lovforslag, vi behandler, er faktisk forslag til en helt ny lov.
Det er barnets bedste, der hele tiden er det afgørende, og det er den synsvinkel, der skal lægges alle steder, når man har en proces, der fører til en skilsmisse.
Lovgivningen lægger op til også at styrke forældrenes samarbejde for at sætte barnets trivsel i fokus.
Det er en kæmpe, kæmpe stor belastning for familien som sådan og ikke mindst for de børn, som bliver involveret i det.
Derfor har vi også gjort meget for at sætte barnet i centrum i den lovgivning, som vi nu behandler, og vi taler meget om Børneenheden, om der er de relevante kvalifikationer til stede med bl.a. børnesagkyndige, om barnet kan få en kontaktperson, og om barnet kan følges af en bisidder i den proces, hvis det er nødvendigt.
Det er en ret, barnet har ved bl.a. løsning af konflikter.
Så barnet er virkelig sat i centrum på rigtig mange punkter.
Men når der nu skal ske skilsmisser, er det heldigvis langt de fleste skilsmisser, som går nogenlunde rimeligt og finder sted i en god tone, hvor man tager hensyn til hinanden, og derfor er det jo langt de fleste, der klarer det inden for de rammer, som lovgivningen nu giver.
Det har vi været så venlige at kalde det grønne spor.
Jeg tror, at det er i størrelsesordenen 80 pct. af skilsmisserne, der går den vej.
Men der bliver alligevel uenigheder, og dem skal man selvfølgelig prøve at løse, og det kalder vi så det gule spor, og det vedrører måske halvdelen af dem, der så er tilbage.
Der skal løses nogle problemer, og nogle gange går det altså alligevel helt galt, og så er der en familieret, altså en domstol.
Den er vi blevet inspireret af, men vi har også læst om andre landes måde at løse den her type opgave på.
Jeg synes, det bliver rigtig, rigtig lærerigt og spændende at følge, hvordan det her kommer til at fungere i virkelighedens verden.
Men sammenlagt er det et helt nyt system, vi gennemfører nu, og jeg venter mig rigtig meget positivt af det, for vi har haft det, jeg vil kalde et forbilledligt samarbejde mellem ministeren og de ni partier i Folketinget.
Jeg er sikker på, at alle ni partier vil følge gennemførelsen af lovgivningen med stor interesse og ihærdighed, og forventer, at ministeren også orienterer os løbende om de erfaringer, der kommer.
Men sådan noget aftaler vi jo med hinanden.
Så jeg vil gerne kvittere for det samarbejde, som jeg, når jeg er ude i landet, praler af kan ske på Christiansborg uden den store ballade i TV-Avisen dag efter dag.
Vi kan godt, når vi vil.