Uffe Elbæk (ALT), 2020-01-16:
Tak for det, og tak for den diskussion, vi har haft her hen over middagsstunden.
Man fik jo lyst til at komme med rigtig, rigtig mange kommentarer til det sidste indlæg, men det skal jeg nok begrænse mig i.
Det er egentlig bare for at sige, at jeg synes, at vi har haft en rigtig, rigtig god debat.
Og inden jeg kommer med nogle kommentarer til det, vil jeg alligevel understrege, hvorfor det er, vi har foreslået et borgerting.
Og det skyldes selvfølgelig, kan man sige, den superseriøse og kritiske situation, vi befinder os i.
Så der er den der manglende tillid, og hvad skyldes det?
På den anden side kan vi så se, at der er færre og færre borgere, der har lyst til at melde sig ind i et politisk parti.
Altså, der er under 4 pct. af danskerne, der har lyst til at melde sig ind i et politisk parti – det betyder jo ikke, at de ikke er politisk engagerede, men de lægger deres engagement andre steder – og af dem, som så melder sig ind i partierne, er der færre, der har lyst til at stille sig op, altså blive folkevalgte.
Og hvad angår dem, som endelig bliver folkevalgte og lander herinde, ligner vi hinanden mere og mere på tværs af de politiske partier: Vi har den samme uddannelsesbaggrund, og vi har de samme referencer.
Så hvad gør vi?
Jeg synes, det i sig selv er problematisk.
Det sker så samtidig med, at vi ser stigende konflikter i samfundet, altså dybe konflikter, som kræver nogle meget markante prioriteringer.
Vi ser det i Frankrig.
Her ønskede Macron at indføre klimatiltag, og det udløste reaktioner i forhold til De Gule Veste.
Altså, vi ser et samfund, hvor konfliktniveauet stiger, samtidig med at det andet er tilfældet.
Der er møde nede i Davos lige for øjeblikket, og der er de kommet med et helt nyt begreb, nemlig tillidsrecession.
Altså, vi befinder os i en periode, hvor der simpelt hen er mindre og mindre tillid til politikerne og til de demokratiske institutioner, samtidig med at vores demokratiske institutioner er under pres.
Alt det tilsammen har jo gjort, at vi i Alternativet har forsøgt at finde ud af, hvordan pokker man tager og vitaliserer de demokratiske beslutningsprocesser.
Hvordan åbner vi Christiansborg op?
Hvordan får vi etableret nogle nye demokratiske broer mellem os og samfundet og den anden vej tilbage igen?
Så foreslog vi et center for demokratiudvikling og borgerinddragelse, altså sådan en udviklingsafdeling herinde, og nu har vi så foreslået et borgerting.
Vi har jo kigget ud i verden og på, hvad erfaringerne er.
Vi har kigget til Irland, hvor vi jo har set, at borgertinget dér har været med til at komme op med løsninger på nogle meget vanskelige spørgsmål, som det samfund har bokset med, ikke mindst når det handlede om abortspørgsmålet, og i kraft af det borgerting, som man gennemførte i Irland, ændrede man lovgivningen.
Vi har set det i Frankrig – jeg har allerede nævnt det –
hvor Macron nu er gået ud og har afviklet en lang række borgerting som en reaktion på den sociale konflikt, der var med De Gule Veste.
Vi har set, at man i Østbelgien har etableret egentlige borgerting som en ny institutionel struktur, og vi har også set, at man gør det på byniveau.
Der er eksempler i Madrid, i Gdansk og senest herhjemme i København.
Og mens jeg står og taler her, har nogle af mine gode politiske kollegaer fra Alternativet stillet forslag om lokale borgerting mange steder rundtom i de byråd, hvor vi sidder.
Det, vi ønsker med det her, er jo at se på, hvordan pokker vi tager og får de rigtige spørgsmål i spil herinde i Folketingssalen, og om vi med nogle nye demokratiske redskaber kan kvalificere de løsningsforslag, vi skal have fat i.