Lotte Rod (RV), 2023-10-13:
Tak for det.
Kalle er decemberbarn, han er kvik, han er fuld af energi, han er glad for at lege, han er fuld af spillopper.
Børnehaven siger, at han er klar til at komme i skole.
Forældrene synes, han er lille, men de lytter til børnehaven.
Forårs-SFO'en ligner børnehaven, og det går okay, men skolen vælter hans liv.
Han er gal, han er ked af det, han er ulykkelig over ikke at kunne være i skolen, og han siger: Mor, jeg er alt for lille.
Han bliver ringet hjem næsten hver dag, og efter halvanden måned i skole kan han ikke være der mere, og så kommer han tilbage i børnehaven.
Det siger noget om børnehaveklassen, som vi skal lave om, og som jeg også ved at ministeren er optaget af, men det siger altså også, at der er noget sygt i vores system.
For hvis Kalle havde været født 14 dage efter, havde det overhovedet ikke været noget problem, for så havde han hørt til næste år.
Det er jo ret vildt, at vi har lavet sådan en fuldstændig firkantet dato.
Her efter sommerferien er Kalle startet i skole igen, men han har så voldsomme angstreaktioner over skolen, at han slet ikke kan være der.
Så nu er han hjemme, og hans mor og far deles om at være hjemme hos ham.
De er på tabt arbejdsfortjeneste, PPR er i gang, og hans mor drømmer bare om, at han kan blive så tryg ved skolen, at han kan komme til at gå almindeligt i skole, og som hun selv siger: Det ender faktisk med at være en vældig dyr omgang.
Det giver bare ikke nogen mening.
Jeg synes jo, at børn skal have lov til at være børn.
De skal have en lang barndom fuld af leg i børnehaven, og måske har vi lige brug for at minde hinanden om, at vi har lavet børnehaver og skoler for børnenes skyld, og ikke, for at børnene skal proppes ind i dem, og derfor burde vi også gøre det her ordentligt.
Jeg er jo helt vildt glad for, at vi er kommet så langt, at vi har den her lov i dag, men jeg bliver jo også nødt til at sige, at den her lov også er et eksempel på, hvorfor der kommer så meget bureaukrati.
Den tidligere socialdemokratiske regering insisterede på, at ledere og pædagoger skal udfylde papirer, for at et barn må blive et år mere i børnehaven.
Hvorfor?
Hvorfor skal ledere og pædagoger bruge tiden på at sidde og skrive i stedet for at være sammen med børnene?
Jeg er simpelt hen så bange for, at der, inden vi får set os om, er nogle ovre i ministeriet eller i STUK, som går i gang med at lave regler for, hvordan det skal udfyldes, og hvis de ikke gør det, er der nogle i forvaltningerne, der gør det, og så bliver det det modsatte af frisættelse.
Hvorfor har vi ikke bare tillid til, at forældre, pædagoger og ledere kan træffe den rigtige beslutning?
Og hvis det handler om penge, synes jeg, det ville være meget mere fair at sige det åbent; så sig, at regeringen kun vil bruge det her beløb på det, og så må vi jo mødes, hvis det viser sig, at det er dyrere end det.
Men jeg synes ikke, det er ordentligt at fedte det ind i bureaukrati.
Jeg vil have, at vores pædagoger skal være sammen med vores børn.
Det er det, de er uddannet til, og derfor vil jeg gerne en gang til opfordre regeringen til, om ikke vi skulle gøre det ordentligt og vise den tillid, at forældre og pædagoger kunne bruge tiden på at være sammen med børnene i stedet for på papirarbejde.
Næste gang statsministeren taler om frisættelse, kunne vi da i hvert fald spille ind med det her forslag.
Så som radikal er jeg meget stolt af, at vi tager det her skridt, og at det bliver nemmere at få lov til at blive i børnehaven, men jeg kommer også til at blive ved med at presse på for, at det bliver vendt på hovedet, så det bliver en selvfølge, at børn er lige så længe i børnehaven, som det giver mening for dem.
Det synes jeg vi skylder alle de små Kaller.