Frederik Bloch Münster (KF), 2024-12-12:
Tak, formand.
Tak til ministeren for redegørelsen og den meget strukturerede gennemgang af de mange aftaler, der er blevet lavet.
Vi er jo glade for at være med i en masse grønne aftaler – så glade, at vi om muligt også gerne vil være med i nogle flere.
Grønne virksomheder er jo først og fremmest virksomheder, og pengene flyder derhen, hvor de har det bedst.
Det ses også på EU-plan, hvor vi mister grønne investeringer til bl.a. USA i stor stil, på trods af at vi i Europa ikke just synes, at amerikanerne er grønne.
Trods det får USA mange grønne investeringer, da de grønne virksomheder får en bedre pakke dér, end de får her.
Man kan ikke omstille i en grøn retning på intentioner alene, men jeg vælger dog stadig at se det som forudsætningen for en løsning, at vi i denne sal har de rette intentioner.
At rammevilkår betyder alt, mærkede vi især for en uge siden, da ingen ønskede at byde på at sætte havvindmøller op.
Og hvad er så konsekvensen?
Ja, vi har allerede fået etableret i den her debat, at dagen i dag jo er en ekstraordinært dyr strømdag, og at i morgen bliver det billigere.
Men hvis jeg nu sætter min elbil til at lade op i en lynlader kl. 17, vil det koste 855 kr. at lade fra 0 til 100 pct, og hvis jeg satte bilen til at lade den gængse lynladning fra 20 til 80 pct., ville det koste 513 kr. – givetvis før afgiftsrefusion m.v.
Men at beløbene kan nærme sig det, som det koster at tanke en benzinbil op, er i min optik ganske vildt.
Det er vigtigt, at forureneren betaler, men det er jo også vigtigt, at forureneren råder over muligheder for at komme væk fra den forurenende adfærd.
Langt hen ad vejen bliver mange virksomheder jo kun så grønne, som strømmen i stikkontakten tillader.
Den del er vores ansvar.
Vi har tidligere debatteret fremskrivninger og Klimarådet osv.
Jeg har også haft glæden af at være i infight med den moderate ordfører på dette område, hvor jeg blev bedt om at pudse brillerne, så jeg har taget dem på i dag.
Jeg har læst en ny analyse fra CONCITO, som beskriver en bekymring for målopfyldelsen i 2030.
De skriver faktisk, at der for nuværende er 65 pct. sandsynlighed for, at vi når klimamålet i 2030.
Med det middelrette udfaldsrum, der lægges til grund for beregningerne, vurderes det, at de endelige reduktioner kommer til at være lavere, end man regner med, og at klimamålet derfor ikke nås.
Det er med andre ord ikke lige så sandsynligt, at reduktionerne bliver større, som at de bliver mindre.
Hvis denne faktor også indregnes, hævder CONCITO, at sandsynligheden for, at klimamålet i 2030 opfyldes, vil være væsentlig under 50 pct.
Forudsætningerne må derfor ikke skride.
Eksempelvis forudsætter regeringen i klimafremskrivningen, at der opsættes 4 GW vind inden 2030, hvilket jo er en fornuftig målsætning at have sat sig som minimum.
Men det skal der jo så også som minimum leveres på, for at forudsætningerne for både grøn strøms, ptx's og brints bidrag til den grønne omstilling ikke skrider.
Med andre ord er vi på vej, men der er også vej igen at gå.
Vi skal have elimineret de usikkerheder, der er om 2030-målet, og få skabt de rette rammevilkår, så private penge vil engagere sig mere i grønne initiativer og hjælpe Danmark på rette vej.
Ellers får vi en meget dyr og besværlig grøn omstilling.
Det var det, jeg havde at sige.