Trine Pertou Mach (EL), 2025-01-21:
I forgårs trådte våbenhvileaftalen mellem Israel og Hamas i kraft, og for første gang i mere end 15 måneder blev der måske tændt et lillebitte glimt af håb for, at man kunne få startet den politiske proces, som er fuldstændig afgørende for at finde det, der er nødvendigt, nemlig en retfærdig og varig løsning på konflikten.
Den våbenhvileaftale er åbenlyst skrøbelig, og håbet kan slukkes af nye krigsforbrydelser, nye terrorhandlinger og nye overgreb, også mens vi står her og debatterer.
Derfor må jeg bare sige, at sjældent har timingen for et beslutningsforslag været mærkeligere eller dårligere.
Dansk Folkeparti foreslår simpelt hen, at vi skal stoppe al dansk økonomisk støtte til de palæstinensiske selvstyreområder, og at man også fra dansk side skal arbejde for, at EU gør det samme.
Det er selvfølgelig det stik modsatte, der er brug for, som også andre ordførere har været inde på.
Hvis vi skal gøre os håb om en varig og retfærdig fred, en opgivelse af israelske bosættelser og ulovlig besættelse og på længere sigt også den tostatsløsning, som er Danmarks officielle mål og politik og ønske, så skal vi da netop støtte det palæstinensiske selvstyre og alle de dele af det palæstinensiske samfund, som skal være de byggesten, der gør, at der kan etableres en regulær, palæstinensisk, selvstændig stat, som hviler på demokratiske retstatsprincipper.
Lige nu har Vestbredden, Østjerusalem og selvfølgelig Gaza i ekstrem grad brug for, at det internationale samfund stempler meget stærkere ind med sin politiske og økonomiske støtte og opbakning, og når Dansk Folkeparti ønsker at stoppe al støtte til Palæstina, går det jo i virkeligheden i den stik modsatte retning af det, der er brug for.
Når man ovenikøbet vil stoppe den humanitære bistand, på et tidspunkt hvor 15 måneders israelske angreb har skabt en humanitær katastrofe i Gaza med titusinder af tabte liv, et Gaza, der er lagt i ruiner, kulturarv, der er ødelagt, og infrastruktur, der er smadret, så må man bare sige, at det er det stik modsatte af det, som man skal levere, nemlig rettidig omhu.
Så der er ikke brug for at stoppe støtten til Palæstina; der er brug for, at Danmark aktivt øger støtten, som vi også har gjort her de seneste dage.
Og der er brug for, at vi som kommende EU-formandsland og i øvrigt med vores plads i sikkerhedsrådet bruger de pladser på en måde, hvor vi rent faktisk arbejder aktivt for det politiske spor, der i sidste ende skal lede til en retfærdig og varig løsning, hvad udenrigsministeren også var inde på i sin tale.
Konflikten mellem Israel og Palæstina er en internationaliseret konflikt, og derfor er der selvfølgelig brug for, at det internationale samfund og også Danmark agerer aktivt ind i det.
Jeg vil egentlig gerne slutte af med at læse to ting op fra det, som i øjeblikket er den strategiske ramme for Danmarks bistand til Palæstina i årene 2021-2025, for der er det formuleret meget godt, hvad det egentlig er, det her går ud på: »At støtte en fredelig løsning på den israelsk-palæstinensiske konflikt gennem realiseringen af en to-statsløsning samtidig med at stræbe efter at fremme stabilitet i regionen og forbedre levevilkårene for de palæstinensere, som er fanget i konflikten.«
Længere nede i det strategiske dokument står følgende: »Kort sagt er Danmark ikke engageret i Palæstina for at opnå kortsigtet succes, men med et vedholdende langsigtet fokus på den store og vigtige opgave med palæstinensisk statsopbygning, udvikling, fred og stabilitet.«
Det er nogle formuleringer, vi helt kan stå bag i Enhedslisten, og også derfor kan vi ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag.