Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2022-09-08:
Vi lever i en tid med en række kriser.
Vores børn og unge oplever mistrivsel i et omfang, vi ikke har set før.
Det er alvorligt, og vi kan ikke skubbe det foran os og løse det på et eller andet andet tidspunkt, hvor det lige passer bedre ind.
Forleden offentliggjorde Børns Vilkår en rapport, der kunne fortælle, at hver anden pige i 8. klasse føler sig utilstrækkelig.
Mange føler sig presset til at præstere perfekt, både i skolen og socialt og ikke mindst online.
En tredjedel af pigerne og 13 pct. af drengene taler om lav livskvalitet
Det betyder dage med ondt i maven, angst, tristhed og ensomhed.
Vores børn og unges trivsel går den helt forkerte vej, og det skal vi prioritere at finde en løsning på nu.
Vi oplever også en klimakrise.
Det er ikke vores børnebørn, der kommer til at opleve det, som vi ellers har sagt i mange år.
Det er her og nu.
Hvis du ser mig, så græd, stod der på en af de mange hungerstene, som dukkede op, da vandet forsvandt.
Varmen har også selvstændigt bidraget til, at elprisen er skruet voldsomt i vejret.
Vi har krig på europæisk jord, vi har måske næsten glemt de menneskelige rædsler, fordi konsekvenserne af krig og sanktioner også rammer os selv så hårdt lige nu.
Men vi må ikke glemme, at der er mænd, kvinder og børn, der bliver slagtet af Putin lige nu.
Vi bliver nødt til at fortsætte vores støtte til Ukraine, for de kæmper også en kamp for alle os andre.
Og jeg vil gerne sige noget her fra Folketingets talerstol, der ødelægger den gode stemning: Skam jer, Lego!
Skam jer, Rockwool!
Skam jer, der sætter profit over døde ukrainske børn.
I er med til at legitimere Putin, I fodrer hans krigsmaskine.
I tre regioner er Rockwool den allerstørste skattebetaler.
Jeg tror, historien vil dømme jer.
Herhjemme rammer inflationen hårdt, og det bliver værre endnu.
Det er den hårde sandhed.
Det er også derfor, vi i SF siger klokkeklart til regeringen: Vi har brug for forhandlinger med det løfte til danskerne, at ingen skal gå fra hus og hjem.
For det er jo faktisk det forfærdelige scenarie, som nogle kommer til at stå over for.
Det handler ikke længere om, hvorvidt man kan komme på vinterferie, eller om man skal sælge bilen.
For nogle er prisen på gas, olie og træpiller blevet så voldsom, at det truer med at trække tæppet væk under hele familiens økonomi.
»Stram« – det siger finansministeren regeringens finanslovsudspil er.
Og det er rigtigt, analysen er rigtig, men konklusionen er forkert.
For der er mange måder at være både stram og ansvarlig på.
Men i sin prædiken om økonomisk ansvarlighed anviser regeringen kun sparevejen.
Der er også en anden vej, og den handler om omfordeling.
Vi kan hjælpe dem, der har allermest brug for det, dem, der er ramt af stigende energipriser, og vi kan stadig væk investere i vores velfærdssamfund i en tid med krise i vores velfærdsinstitutioner.
Det er mindst lige så vigtigt at vise social ansvarlighed.
I SF mener vi, at de to ting både kan og skal gå hånd i hånd.
For det har en pris at lave stram finanspolitik, hvis vi ikke investerer nok i børn og unge, deres trivsel og vores sundhedsvæsen.
Og det er de mest udsatte, der kommer til at betale den pris, hvis vi strammer for hårdt.
Årets finanslov leverer ikke svar på tidens udfordringer.
I SF foreslår vi bl.a. en formueskat på ½ pct. på formuer over 5 mio. kr., så penge, der står og samler støv på en konto, kan komme ud i samfundet og gøre en kæmpe forskel for folk, der rent faktisk har brug for dem her og nu.
Vi har brug for at rykke sammen i bussen.