Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-13:
Tak for det, formand.
Tak til alle ordførerne og til ministeren for talerne heroppefra og først og fremmest tusind tak for de gode ord, som det her beslutningsforslag har fået med på vejen.
Jeg får lyst til at knytte et par kommentarer til den debat, der har været i salen, for jeg synes, der er nogle ting – det er nok ikke misforståelser, men der er i hvert fald nogle nuanceforskelle, som vi måske med rette kan være opmærksomme på.
Det ene er det her med friheden for institutionerne, skolerne og gymnasierne i forhold til selv at vælge materiale.
Som Enhedslistens ordfører ganske rigtigt var inde på, kan man, hvis man læser det her beslutningsforslag grundigt igennem, se, at vi i Alternativet faktisk er meget åbne, i forhold til hvordan det her skal anvendes.
Vi vil gerne have, at man anvender det her etiske kodeks, men den måde, det bliver anvendt på på den enkelte skole eller institution, lægger vi helt op til drøftelse og fri forankring ude på skolerne og gymnasierne.
Det plejer jo at være mig, der står heroppe og taler for frihed til uddannelsesinstitutionerne, og det er jo ikke noget, som jeg lige pludselig over natten er vendt på en tallerken i forhold til, men her er der, som ordføreren for De Radikale også var inde på, altså tale om at tale om et tema, som det er nødvendigt at vi får sikret en obligatorisk drøftelse af og får taget livtag med ude på skolerne – udskolingen, grundskolen og på gymnasierne.
Det var lige noget om det med friheden.
Så er der spørgsmålet om samfundsansvaret.
Det vil jo altid være en nærmere drøftelse værdig,
afhængig af hvad det er for nogle udfordringer, vi har, og hvad det er for en tid, vi er i, og her vil det da være min helt klart påstand, at det her problem er et alvorligt og gennemgribende et samfundsproblem for en hel generation af unge mennesker
Hver fjerde dansker mellem 18 og 39 år har selv videresendt nøgenbilleder sig selv, og jeg skal skynde mig at sige, at det skal de så have lov til; 8 pct. har oplevet, at billederne er blevet delt eller videregivet mod deres vilje – 8 pct. af en ungdomsårgang har oplevet det.
Det er da alt, alt for mange.
Det har så mange konsekvenser, i forhold til hvordan de her mennesker efterfølgende har det.
Det er da et stort samfundsproblem, og en del af vores skoletradition er da, at skolen skal være en institution, en organisation, et element, som bærer nogle af de samfundsudfordringer, vi har, frem til eleverne, præsenterer dem for dem og får dem til at forholde sig til de problemer, der er i vores samfund.
Det her er et af dem, og det er nyt, og derfor bliver vi jo nødt til at sige, at vi må forholde os til det.
Jeg læste en udmærket artikel i Kristeligt Dagblad fra den 1. april 2016 –
»Sociale medier har overhalet unges etik.«
Der snakker man bl.a. med Mikkel Bogh, som er direktør på Statens Museum for Kunst, og han siger: »Pointen er, at sociale medier som Facebook både er et nyt offentligt rum og en ny intimsfære.
Og der mangler vi erfaring og en etik.
Ikke et skarpt moralkodeks, der udpeger konkrete forbud og påbud, som det er i dag på Facebook, hvor et maleri af Eckersberg fjernes helt maskinelt, men generelle principper for adfærd.
Der er et kæmpe etisk underskud på de sociale medier.
« Det er jo derfor, det er nødvendigt, at vi tager det op i folkeskolerne og på gymnasierne.
Det er jo, fordi der er behov for, at vi lærer vores unge mennesker at forholde sig til den her udfordring, så det er, synes vi i Alternativet, et samfundsansvar, og dermed også et ansvar for det danske Folketing at forholde sig til, hvordan vi sikrer, at vi får taget den drøftelse ud på skolerne og gymnasierne.
Der er jo mange ting – hr. Mattias Tesfaye var inde på det – i det her, hvor man kan gå ind og sige: Så skal vi rette op, i forhold til hvordan vi så kan retsforfølge de mennesker, der f.eks. ulovligt deler nøgenbilleder; eller: Hvordan kan vi hjælpe unge mennesker med at indberette, når der er foregået noget, som er krænkende eller ulovligt, og det skal vi selvfølgelig også gøre.
Det er bare ikke gjort med det, for den skam, som hr. Mattias Tesfaye henviste til, som faktisk er et rigtig fint eksempel på, hvad det egentlig er for nogle følelser, det sætter i det enkelte menneske, når man oplever sig udsat for det her, kan vi jo ikke fjerne, ved at der er en eller anden, der vinder en retssag, eller at man måske får en erstatning.
Og den skam tror jeg at det er så vigtigt at vi får bearbejdet hos de unge mennesker, så de forholde sig til, hvordan det faktisk kan føles både at begå noget, som er så krænkende over for et andet menneske, men også at komme i en situation, hvor det føles så skamfuldt, at man næsten ikke engang tør sige det til nogen andre mennesker.
Til sidst vil jeg gerne igen pege på det, som jeg også pegede på i forhold til mit spørgsmål til ministeren.
Jeg er jo ikke uenig i, at man skal give stor grad af frihed til vores uddannelsesinstitutioner i forhold til at løse lokale problemstillinger eller løse problemstillinger lokalt, er det nok mere rigtigt at sige, men det her stopper ikke ved et skoledistrikt.
Det her er en udfordring, som er så grundlæggende over hele Danmark, og som har rod både i Brønderslev og i Holte, og derfor bliver vi nødt til at have en ensartet tilgang til det, som sikrer, at vi er helt sikre på, at alle udskolinger hele vejen rundt i Danmark, alle gymnasier og ungdomsuddannelser, får taget den her snak med deres studerende, fordi de studerende holder sig jo ikke på nogen måde inden for deres skoledistrikt, når de interagerer.
I dag foregår alt jo primært over internettet, og der kan man jo ligesom få fat i hvem som helst, det skulle være, som også bor i den anden ende af landet.
Så det er ikke en lokal problemstilling, og derfor kan vi heller ikke løse det kun ved at lægge friheden ud til, at man løser det lokalt på skolerne.
Det skal være mine sidste ord.
Jeg vil sige, at jeg er rigtig glad for de positive tilkendegivelser, særlig fra dem, der har sagt, at man støtter beslutningsforslaget eller gerne vil arbejde videre i forhold til, hvordan vi kan komme hen til en eller anden form for sikring af, at vi får taget den her snak med vores unge mennesker ude på skolerne og gymnasierne.
Så med det skal jeg sige tak for nu.