runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
For at sige det ligeud, og det synes jeg egentlig også jeg sagde ret direkte under førstebehandlingen, synes jeg, at problemidentifikationen er rigtig, og at de løsninger, som Konservative har lagt op til, er forkerte.
Man har i øvrigt heller ikke anvist penge.
Det plejer at være ret fremkommeligt, hvis man også får anvist det, ellers kan det jo godt være en gratis omgang.
Derfor har vi fra regeringens side rakt hånden ud og sagt: Lad os finde nogle løsninger, der faktisk kan virke ude i virkeligheden.
Man kan heller ikke nødvendigvis forvente, at man kan sidde med alle løsningerne som folketingspartier.
Så lad os finde løsningerne.
Og så har vi jo også fra regeringens side været indstillet på at kigge på det med pengene.
Man kan jo godt lave christiansborgdrilleri og sige: Vi står med det eneste rigtige, og hvis I stemmer nej, er det jer, der er de dumme.
Det er jo fint nok.
Man kunne også stille sig et sted, hvor man faktisk løste problemerne, og jeg synes, at vi har at gøre med nogle problemer her, der er så alvorlige for de familier, vi taler om, at man burde sætte sig ud over det christiansborgfnidder.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2024-03-19:
Jeg synes godt nok, at det er noget groft at kalde det christiansborgfnidder.
Vi er jo sådan set kommet helt seriøst med et beslutningsforslag, som netop tager udgangspunkt i at gøre hverdagen nemmere for nogle mennesker, som har stort behov for deres servicehund i forhold til de udfordringer, de har.
Ministeren ved jo også udmærket godt – det ved man, når man har været på Christiansborg i en rum tid – at desværre er det tit sådan, at det med sådan nogle beretninger er sådan en skrivebordsøvelse, og så sker der ikke så meget mere; det kommer ned i en syltekrukke, og så foregår der ikke ret meget mere.
Næh, det betyder noget, hvis der om lidt er flertal i Folketinget for at stemme for det her beslutningsforslag, for så skal regeringen arbejde videre med det.
Så er vi sikre på, at der sker noget for de her mennesker, sådan at de ikke skal opleve at blive diskrimineret i hverdagen, fordi folk – myndigheder og private – simpelt hen ikke ved, hvad det er for en lovgivning, der er på det her område.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Nu har jeg jo siddet i opposition herinde i så mange år, at jeg kan huske nogenlunde, hvor mange minutter det tager at formulere et beslutningsforslag.
Så det der med at sige, at man har arbejdet seriøst med det her, fordi man har lavet beslutningsforslag, giver jeg altså ikke særlig meget for.
Der, hvor det politiske arbejde ligger for forslagsstillerne, er jo at følge det op.
Der, hvor det rigtige arbejde ligger med et beslutningsforslag, er jo i forhold til at følge det op.
Der, hvor de mange timers arbejde ligger, er jo at få landet en beretning, få bundet regeringen op på det og følge op på, at regeringen også efterfølgende gør noget ved det.
Og virkeligheden er jo her, at Det Konservative Folkeparti kun har gjort den første del af arbejdet.
Det er ikke der, det store slæb ligger.
Det store slæb ligger bagefter.
Det er der andre medlemmer af Folketinget der tager hver eneste dag, og der synes jeg simpelt hen, at det her er for tyndt, for at sige det ligeud.
Mai Mercado (KF), 2024-03-19:
Jeg vil bare sige, at det ikke klæder ministeren at have så sur en mine.
For måden, det her beslutningsforslag er blevet til på, er jo lige præcis, ved at der var en borger, som kontaktede fru Brigitte Klintskov Jerkel og mig selv, og som fortalte og berettede om de store udfordringer, som man oplever, når man har brug for en servicehund, og så er det jo ad den vej, at vi bruger vores demokratiske ret til at skrive og fremsætte et beslutningsforslag, ligesom resten af Folketingets partier også gør.
Så i forhold til det med at stille sig op med sådan en halvfornærmet mine omkring, at åh, nu kommer der nogen og fremsætter et beslutningsforslag, vil jeg sige: Jeg synes, at man først og fremmest skulle trykke den grønne knap helt i bund og så gå hjem og lytte til det råb, som ikke bare kommer herindefra, men også udefra, og få sikret, at man får lavet bedre forhold for servicehunde og for dem, som har brug for servicehunde i hverdagen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Nu har fru Mai Mercado selv siddet i den her stol, og det var i øvrigt, mens jeg sad i opposition, og det vil sige, at jeg egentlig tror, at fru Mai Mercado godt kender til det der med, at når man har fremsat beslutningsforslaget, ligger der jo noget knofedt i at få lavet en beretning – det rakte vi hånden ud efter.
Og når jeg står heroppe og lyder en lille smule irriteret i stemmen, er det, fordi jeg mener, at vi har nogle problemer her på handicapområdet, og så synes jeg simpelt hen, at det er tudetosset, at man fremsætter et beslutningsforslag og ikke vælger at bruge det knofedt, der skal til for at følge op på det, og det vil sige, at man ikke laver den fælles beretning, som vi jo kunne have været fælles om på tværs af Folketingets partier og dermed få bundet hinanden op på at løse opgaven.
Jeg synes simpelt hen, det er så ærgerligt, og det vil sige, at det er det, fornærmelsen handler om.
Den handler om: Hvorfor dog ikke lave det der efterfølgende stykke arbejde, der skal til, for at det kan lade sig gøre?
Jeg synes, det er ærgerligt.
Så ja, det er derfor, der virkelig er en irritation i min stemme.
Charlotte Munch (DD), 2024-03-19:
Ministeren indleder sin tale med at tale om træthed.
Jeg er jo relativt ny i den her sal og i Folketinget, så jeg har ikke oplevet den form for træthed, men jeg må ærlig talt erkende, at når jeg sidder her og lytter til en minister, som på landets allerfineste talerstol uddeler voksenskældud, fordi nogle politikere er utilfredse med eller uenige i ministerens egne holdninger, så kan jeg godt forstå, at nogle politikere føler den her form for metaltræthed. Så vil jeg sige, at jeg ikke har brug for ordet en gang til og sætter ordet fri til ministeren.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Det var for borgerne, at vejen var lige lang.
Jeg synes jo sådan set, det er det, der står i centrum her, altså hvor lang vejen er for borgerne.
I forhold til det tekniske vil jeg sige, at det her beslutningsforslag har så mange ting, der skal laves ændringsforslag til, for at blive til virkelighed, at det er lettere at starte forfra.
Og for borgerne er det lige langt, og jeg synes jo, at det er det, man skal være optaget af.
Hvis det havde været sådan, at man set med borgerblik kunne gå hurtigere igennem processen ved at stille ændringsforslag, synes jeg, det var en overvejelse værd.
Men i forhold til de borgere, der har behov for lettere at få adgang til servicehunde, gør det ikke nogen forskel, og det vil sige, at det handlede om borgerperspektivet.
Det skal man huske at have med, særlig når man arbejder på socialområdet.
Katrine Daugaard (LA), 2024-03-19:
Men det er jo simpelt hen ikke rigtigt, hvad ministeren siger.
Det her var jo ikke det forslag, ministeren fremlagde i SSA-reserven, men det var et helt, helt andet og meget dyrere forslag.
Det er jo det, der er forslaget her.
Jeg husker ministerens forslag, som om det var mange flere, der skulle have en servicehund, og at det dér var nogle helt andre penge, der var snak om.
Så det er jo simpelt hen ikke rigtigt.
Lad os lege med tanken om, at ministeren havde ret – så sad ministeren jo med flertallet og kunne bare gennemføre det, ligesom hun gennemførte alt muligt andet, som vi var mange partier der ikke var enige i.
Der var f.eks. en undersøgelse af adoptioner, hvor alle andre partier end regeringspartierne ønskede, at den skulle afdække det juridiske, men det ville regeringen ikke være med til.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Det er fuldstændig rigtigt, at det forslag, vi kom med fra regeringens side, var meget mere omfattende end det her.
Det er helt korrekt, fordi vi både har et ønske om, at vi får brugt penge på området, og vi også har et ønske om at udvide den personkreds, der er, bl.a. fordi folk med angst og andre kan have rigtig stor gavn af servicehunde.
Så det er fuldstændig rigtigt, at der i det lå flere elementer, end der gør i det her, og der var der jo fri lejlighed til, at man fra de partiers side, der forhandlede, kunne have sagt, at man kun ville være med til en mindre udgave.
Katrine Daugaard (LA), 2024-03-19:
Men hvorfor i alverden har regeringen så ikke fremsat det?
I kunne jo bare gennemføre det.
I havde faktisk flertallet til at gøre lige præcis det, som ministeren står og påstår hun så gerne vil gøre for de handicappede.
Så hvorfor ikke gøre det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Som jeg også sagde for ikke så mange spørgsmål-svar siden, er det jo utroligt, hvordan den ene part beskylder regeringen for at være magtfuldkommen og den anden part – og I sidder i øvrigt lige ved siden af hinanden – undrer sig såre over, at vi har et ønske om at forhandle med nogle andre partier, og det var jo præcis det, vi gjorde.
Regeringen fremlagde sit forslag, og så forhandlede vi det med en stribe andre partier, som ikke ønskede, at den del var med, og det var egentlig ikke, fordi man havde noget imod den del, men fordi man havde andre prioriteringer.
Jeg kan godt lide brede aftaler i Folketinget, og derfor valgte vi den vej frem, og derfor er det jo også helt på månen, når man så samtidig beskyldes for at være magtfuldkommen, fordi man skulle have inviteret de andre aftalepartier ind omkring bordet.
Det synes jeg er den rigtige måde at gøre det på.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-03-19:
Arh, så det er bare politisk drilleri, at man ikke stemmer for det.
For vejen er jo lige lang, i forhold til om man gør det ene eller det andet.
Så er der jo ikke nogen som helst argumenter for, hvorfor man så ikke stemmer for det her.
Ministeren har lige sagt, at vejen er lige lang, i forhold til om man gør det ene eller det andet.
Så den eneste grund til, at man ikke stemmer for, er, at man sidder fast i politisk drilleri, og at man aldrig nogen sinde ville give oppositionen et eneste beslutningsforslag.
Eller er det, fordi ministeren har så lidt gennemslagskraft, at hun ikke kan banke på døren nede ved finansministeren og så sige: Ved du hvad, jeg skal lige have de her penge med, når vi går ned og stemmer for det her?
Det burde da ikke være så svært, hvis man reelt set gerne ville prioritere de handicappede.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Det glæder mig.
Så tusind tak for det tilsagn, og jeg håber også, at vi så i fællesskab kan finde pengene til det.
Det har nu egentlig også været mit indtryk.
Men tak for det tilsagn.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-03-19:
Tak for det, formand.
Det forslag, vi nu skal behandle, handler om vores våbenlovgivning.
Vi skal have en våbenlovgivning i Danmark, som er stram, og som giver vores myndigheder overblik over og kontrol med, hvem der ligger inde med våben og ammunition, for der er ikke nogen, der ønsker, at vi skal have massevis af våben i omløb i vores trygge danske samfund.
Det forøger risikoen for våbenrelateret vold og kriminalitet, og det gør borgerne utrygge.
Så vi skal holde styr på de våben, der er derude.
Den opgave løser politiet allerede, men det har vist sig, at der er områder i vores lovgivning, som, efter at man har kigget dem efter i sømmene, har haft behov for ændringer.
Sidste sommer kom regeringen derfor med et udspil med ti initiativer med det formål at sikre trygge rammer for våbenbesiddelse.
Det er initiativer, som det her lovforslag bl.a. skal gennemføre.
Det handler bl.a. om at få strammet reglerne, så der ikke skal kunne gives våbentilladelser til personer, der dømmes for eksempelvis personfarlig kriminalitet, og at man kan miste sin våbentilladelse for det samme.
Desuden indeholder lovforslaget et initiativ, hvor visse offentlige myndigheder får en særlig adgang til at indgive bekymringsindberetninger til politiet vedrørende personer med våbentilladelse, og så er der markante skærpelser af bødestraffen for bl.a. uforsvarlig opbevaring af våben og ulovlig besiddelse af ammunition.
Vi skal give politiet de bedst mulige forudsætninger for at kunne være i kontrol med de våben, som borgerne ligger inde med.
Initiativerne i det forslag, som er på dagsordenen i dag, kan forhåbentlig være med til at holde våben væk fra potentielt farlige personer og forebygge kriminalitet, som i sidste ende kan ende i tragiske episoder.
Tak for ordet.
Mai Mercado (KF), 2024-03-19:
Jeg tror ikke, man kan undgå at notere sig, at der er en vis bekymring at spore i høringssvarene, hvor det bl.a. bliver fremhævet, at lovændringen i forhold til mennesker med psykisk sygdom med en hård fortolkning risikerer at føre til, at man stigmatiserer alle mennesker med psykisk sygdom, og samtidig risikerer en urimelig udelukkelse fra eksempelvis sportsskydning.
Så jeg vil bare spørge ind til, hvad kriterierne er for at afvise mennesker med psykisk sygdom.
Man kan ikke læse det ud af lovforslaget.
Er det, at man skal have været i et svært behandlingskrævende forløb, eller er det også at afvise mennesker med helt milde diagnoser?
Det fremgår ikke af lovforslaget, og det synes jeg man skylder at fortælle befolkningen, inden man bare kører et lovforslag igennem første, anden og tredje behandling.
Theresa Berg Andersen (SF), 2024-03-19:
Tak for det.
Jeg har lyst til at spørge: Hvor er der en voksen?
Her er der en pædagog igennem 19 år, og jeg synes, det er en ærgerlig debat.
I SF vil vi gerne være med til at tage det her tilbage i værkstedet, og det glæder vi os til.
Men jeg synes, det er ærgerligt, at man blander det sammen med en SSA-forhandling.
Ja, man kunne have valgt noget der, men pengene er heller ikke uendelige i en SSA.
Skulle det være på baggrund af at sige nej til små beløb omkring seksuelle overgreb mod børn eller børn, der er opvokset i voldsramte familier?
Men i SF hylder vi, at det her skal tilbage i værkstedet, så vi finder en løsning med servicehunde til mennesker med et udviklingshandicap.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Jeg havde det som forslag i efteråret, og det har jeg igen i det kommende efterår.
Så man kan jo godt stille ændringsforslag til det her, og så ville man efterfølgende skulle lave lovgivning.
Det skal vi også, hvis vi forhandler om SSA, så derfor er vejen lige lang.
Det, der er vigtigt for mig, er, at vi får de her ting ud at køre så hurtigt som muligt.
Det var derfor, jeg fremsætte forslaget tilbage i efteråret.
Så til spørgsmålet om, hvorvidt regeringen fortsat har pengene, er svaret ja.
Har vi fortsat et ønske om at gennemføre det?
Vil det gå hurtigere af, at vi stiller ændringsforslag her?
Derfor vil vi tage handsken op, fuldstændig som vi grundlæggende hele tiden har planlagt.
Det må være rart ikke at føle den træthed.
Altså, jeg har fulgt et handicapområde, som har haft gevaldige vanskeligheder, i rigtig mange år, og derfor tillader jeg mig også at blive en lille smule træt, når det egentlig ligger til, at vi kan lave noget i fællesskab på tværs af alle Folketingets partier, og at det så bliver vigtigere, at man kan stå foran kameraet med alle de rigtige holdninger, men uden at have leveret det, der skal til, for at det bliver til virkelighed.
Det bliver jeg faktisk lidt træt af.
Anni Matthiesen (V), 2024-03-19:
Det vil jeg gerne istemme, for jeg stod jo også her på talerstolen under førstebehandlingen, hvor jeg opfordrede til, at vi faktisk lavede en fælles beretning.
Og det der med at mene, at en beretning får man ingenting ud af, passer ikke.
Man kan jo følge op på det, hvis man synes, det går for langsomt, eller man ikke får noget ud af det.
Men jeg har egentlig brug for at stille et spørgsmål til ministeren, for vi er jo alle sammen enige i, at intentionen i beslutningsforslaget her er god, men problemet, som også er årsagen til, at vi ikke kan trykke på den grønne knap, er, at der ingen finansiering er anvist i forslaget.
Normalt plejer vi i hvert fald i Venstre at sige, at man skal kunne sige, hvor pengene kommer fra.
Er det ikke korrekt?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Jo, det er nemlig fuldstændig korrekt, og jeg synes, man skylder de mennesker, hvis forslag man har bragt ind i Folketingssalen, at man også gør det på en måde, hvor tingene kan lade sig gøre, og at man ikke bare stikker folk blår i øjnene og siger: Nu mener vi det rigtige, men vi har i øvrigt glemt at gøre det benarbejde, der skal til, for at det også kan lade sig gøre i virkeligheden.
Og jeg synes, det er særlig forstemmende, når vi for få måneder siden har siddet og forhandlet, og hvor regeringen faktisk havde lagt pengene på bordet, men hvor man så fra de partiers side ønskede noget andet.
Altså, så bliver det jo et paradeshow.
Karina Adsbøl (DD), 2024-03-19:
Det lyder ærlig talt ret hult, hvad ministeren står og siger på talerstolen.
For hvad har vi været vidne til?
Den tidligere regering lovede bod og bedring på handicapområdet, den nuværende regering har lovet bod og bedring på handicapområdet, og faktum er, at der jo ikke er sket noget.
Så kommer der et forslag her omkring forbedringer af reglerne om servicehunde, og at et lovforslag skal udarbejdes, og så står ministeren simpelt hen og taler imod det.
Altså, hvis regeringen ville noget, har de jo haft flertallet til det og har kunnet skabe forbedringer på handicapområdet i stedet for at stå og tale og tale og stille modspørgsmål fra talerstolen; ministeren skal bare svare, når der bliver stillet et spørgsmål.
Så hvad vil ministeren egentlig med handicapområdet?
Ministeren står hver gang og siger, at der også er udfordringer med merudgifter, og at der er masser af udfordringer på handicapområdet, men hvad har vi set af resultater?
Hvad er der kommet af resultater fra regeringen?
Og nu står vi med det her forslag, som ministeren står og taler dunder imod.
Jeg synes helt ærligt, regeringen skal komme i gang!
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Altså, på en eller anden måde er det interessant, at den ene part, og det var så fru Pia Kjærsgaard, siger, at regeringen er magtfuldkommen, og at den anden part egentlig lægger op til, at vi fra regeringens side bare skulle have mast vores SSA-forslag igennem med det flertal, vi har.
For virkeligheden er jo, at vi har stillet forslag om, at der skulle bruges penge på servicehunde, i vores SSA-forslag.
Vi vælger så at åbne dørene i forhandlingsrummet og sige, at vi gerne vil have resten af aftalepartierne ind, og at sige: Lad os høre, hvad for nogle bud I har.
Så vælger man at gå en anden vej fra de andre partiers side.
Så på en eller anden måde er spørgsmålet, om det er et problem, at vi er magtfuldkomne, eller om det er et problem, at vi tog folk ind og forhandlede om det her.
Personligt vil jeg gerne have brede flertal bag tingene.
Det har vi i øvrigt gjort med alt, hvad der ligger på mit område, og det tænker jeg egentlig at fortsætte med.
Så har jeg også bare lige en ros, for det er fuldstændig rigtigt, at fru Karina Adsbøl i alle årene har råbt højt på det her område.
Det er bare for at sige, at det simpelt hen er korrekt.
Der er både kommet konkrete forslag, men der har jo også været ting, vi konkret har forhandlet om inde i forhandlingsrummet, og det synes jeg er den rigtige måde at gøre det på.
Karina Adsbøl (DD), 2024-03-19:
Jeg tager rosen til mig, men hvad vil ministeren gøre på området?
For faktum er jo, at regeringen har svigtet på det her område, men nu er der fremsat et forslag, og så står ministeren og taler imod det, taler simpelt hen imod Folketingets medlemmers ret til at fremsætte et beslutningsforslag hernede i Folketingssalen.
Jeg vil helt ærligt bare spørge ministeren, hvad ministeren vil med handicapområdet.
Ministeren vil i dag åbenbart stemme imod det her gode forslag fra Konservative, som kunne være med til at forbedre nogle ting på handicapområdet, men hvad er det, regeringen vil?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Det var helt konkret det, vi gerne ville.
Det var det, vi havde lagt på bordet, det var det, vi sad og forhandlede om, og det var der, hvor man fra de andre partiers side af sagde, at man havde nogle andre prioriteringer.
Det har man så, lige indtil kameraet tænder og det snurrer i alle fire hjørner.
Så kan man så sige, at vi sidder og trykker på de forkerte knapper, og det ene og det andet.
Jeg synes, det er en tynd kop te.
Mette Thiesen (DF), 2024-03-19:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at sige noget, men så tænkte jeg: Herregud, jeg er jo trods alt pædagogisk uddannet, så mon ikke jeg lige skulle tage ordet et kort øjeblik og mane lidt til besindighed.
Der er kommet et fremragende forslag fra Det Konservative Folkeparti, som alle sådan set er enige i.
Selv om ministeren taler om rullende kameraer, tror jeg, at det er et fåtal af danskerne, der sidder klinet til skærmen – desværre – og ser folketings-tv, trods alt.
Så jeg tror ikke lige, at det er der, den ligger.
Men ministeren og regeringen har jo alle muligheder for at stemme for det her forslag, og så kunne vi jo også komme til nogle forhandlinger.
Det kunne være, at man skulle udvide det.
Vi kunne også forpligte os til, at vi sammen skulle finde pengene til at få det her indført og eventuelt indføre flere tiltag.
Det er jo det, man har muligheden for.
Vi ved jo alle sammen godt – det har jeg da trods alt siddet længe nok i Folketinget til at vide – at en beretning lidt er en syltekrukke, hvor man bare skyder tingene til hjørne og der så aldrig sker mere.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Det havde været supersimpelt at forpligte sig til at finde pengene, for vi havde jo lagt dem frem på bordet.
Hvis man fra de forskellige partiers side, inklusive fru Mette Thiesens, havde sagt ja til det, havde pengene allerede været der.
Det klinger jo lidt hult, når man på andre tidspunkter har enormt travlt med, om skattekronerne bliver brugt ordentligt, og det ene og det andet omkring den offentlige sektor.
Er der ikke en eller anden form for ansvarlighed i den del af blå blok, der sidder uden for regeringen, i forhold til hvordan man bruger pengene og man faktisk skal anvise finansiering, når man fremsætter forslag?
Jeg undrer mig bare.
Det er da en helt ny vej for de blå partier, at man ikke på den måde overhovedet går op i, om pengene passer, eller om man skal anvise finansiering.
Der kan jeg trods alt bedre lide den lidt mere solide borgerlige variant, hvor man også går op i, at pengene passer, og at man faktisk også synes, at der skal findes finansiering.
Så tak til de blå partier, der går med på den måde at drive politik på.
Mette Thiesen (DF), 2024-03-19:
Jeg synes, at det bliver sådan en træls omgang, når vi skal stå her og pege fingre.
Sådan som jeg husker SSA-forhandlingerne, var det faktisk ministeren selv, der fjernede det fra det oprindelige udspil, altså det her med servicehunde.
Men jeg synes sådan set, at det er ligegyldigt, hvad der er blevet drøftet dengang.
Vi fik sat nogle penge af til nogle ting, vi kunne blive enige om, og jeg synes faktisk, at vi landede en rigtig god aftale med nogle rigtig vigtige aftryk, også fra Dansk Folkeparti.
Men vi sidder her som et samlet Folketing og vil faktisk det samme.
Vi vil faktisk også gerne finde pengene til det.
Så undrer det mig bare ekstremt meget, at ministeren går på talerstolen og tordner imod det i stedet for bare at stemme for det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-03-19:
Så er vi jo tilbage til det der, som der i øvrigt heller ikke bliver svaret på.
Det er skægt, at der slet ikke kommer nogen svar den modsatte vej.
Det er jo simpelt hen på en eller anden måde en tilståelsessag, altså det her med, at man fra nogle blå partiers side herinde – dem, der ikke sidder i regering – bare tænker: Skidt pyt med, om pengene passer, det gør ikke så meget.
I andre sammenhænge tordner man frem med, at vi skal passe på skattekronerne, og at der skal strammes op på velfærdssamfundet, og det ene og det andet.
Når det så kommer til det her forslag, gør man sig end ikke den ulejlighed at finde de penge, det drejer sig om, selv om man har siddet for få måneder siden og forhandlet, hvor pengene lå på bordet.
Det synes jeg bare er lidt specielt.