Louise Brown (LA), 2024-02-01:
Det er faktisk bare en anerkendelse.
Så tak for det.
Og jeg ved jo, at ordføreren har kendskab til det her, og jeg kan også godt mærke, jeg ved ikke, om det ligefrem er en indignation, men i hvert fald en lyst til at ændre det her, når det netop er bureaukrati, der står i vejen for, at vi kan redde menneskeliv.
Så tak for anerkendelsen.
Kort tid efter valget i 2022 fik jeg en henvendelse fra Martin og Asbjørn.
De var begge ambulancebehandlerelever, og de havde altså noget på hjerte, og det var, at de ofte oplevede i deres hverdag, at den manglende adgang til Fælles Medicinkort og CAVE stod i vejen for en hurtig og effektiv behandling.
I 2019 forlængede man ambulancebehandleruddannelsen til 3 år og 7 måneder, og efter 3 års anciennitet kan man så videreuddanne sig til paramediciner.
Samtidig besluttede man, at alle behandlere og paramedicinere fremadrettet netop skulle være autoriseret sundhedspersonale.
Men lovgivningen er altså ikke fulgt med, hvilket kan være til stor ulempe for patienten i sidste ende, og det er trods alt dem, det handler om.
Da man oprettede Fælles Medicinkort tilbage i 2004, blev det besluttet, at følgende autoriserede sundhedspersoner skulle have adgang: læger, tandlæger, jordemødre, sygeplejersker, social- og sundhedsassistenter, farmaceuter og farmakonomer.
Med det her beslutningsforslag var det så hensigten at pålægge regeringen, eller i hvert fald indenrigs- og sundhedsministeren, at fremsætte et lovforslag, som giver netop ambulancebehandlere og ambulancebehandlere med særlig kompetence, paramedicinere, adgang til Fælles Medicinkort og CAVE.
Nu hører vi så, at det måske ikke er nødvendigt med en lovændring.
Det er jo bare glædeligt.
Det her vil være til fordel for alle parter og først og fremmest for patienten, men jo også for de pårørende, det præhospitale og det inhospitale personale og i sidste ende vores samfund.
Som jeg var inde på i min motivationstale tidligere, forbereder redderne sig i ambulancen på vej ud til patienten i ambulancen.
De forbereder sig på, hvad for nogle behandlingstiltag der omgående kan iværksættes, når de kommer ud, for at forbedre patientens tilstand og for at behandle symptomerne.
De har en eller anden melding at forholde sig til, men de kan jo, som det er nu, ikke forberede sig ved at se en oversigt over patientens tidligere diagnoser, medicinliste eller medicinske allergener, og det er faktisk, på trods af at systemet er forberedt til det.
For det bliver allerede praktiseret på akutlægebilerne, så noget må vi jo kunne gøre nemt her.
Hvis en patient har manglende sygdomsindsigt eller nedsat bevidsthed eller er handicappet, psykisk syg eller konfus eller desorienteret grundet en eller anden situation, så er det jo netop, at de ikke altid har mulighed for at kunne indsamle alle de nødvendige oplysninger, der skal til for at kunne hjælpe redderne i retning af en hurtig diagnose.
Herunder kan der også mangle oplysninger, der, som vi netop har hørt, kan være til direkte ulempe eller fare for patienten, hvis der er ikke er adgang til oplysningerne.
Når paramedicinerne og ambulanceredderne ikke er ude og møde patienterne i ambulancerne, bemandes de præhospitale visitationsenheder og udkørende lægevagter flere steder af paramedicinere, så det ville give mening at give paramedicinerne adgang til de her ting.
Det er det, de er her for, og det er det, de ønsker.
Nu er jeg jo ganske vist ikke læge, men jeg ved dog, at den bedste løsning ikke altid er at komme på sygehuset.
Måske kan patientens udfordringer bedre afhjælpes i hjemmet af et akutteam eller en hjemmesygeplejerske, eller måske er det faktisk en problematik, der kan vente til næste dag og så et besøg hos egen læge.
Det er løsninger, som redderne ofte bruger i forvejen, men som i højere grad vil kunne aflaste akutmodtagelserne for de her irrelevante besøg i fremtiden.
En kæde er som bekendt ikke stærkere end det svageste led, og jeg mener, at patientens forløb igennem sundhedsvæsenet som helhed vil kunne blive styrket, hvis vi giver autoriserede ambulancebehandlere og paramedicinere adgang til relevante sundhedsdata.
Det ville også ligestille dem med de andre sundhedsfaglige og give dem en bedre mulighed for at træffe den rigtige beslutning på et oplyst grundlag.
Danske Patienter har for nylig lavet en undersøgelse, der viser, at vi rent faktisk gerne vil dele vores sundhedsdata, så det er i hvert fald ikke her, at der er en udfordring, og faktisk tænker jeg heller ikke, at den her udfordring som sådan er bevidst.
Jeg tror egentlig mest, det handler om, at redderne og paramedicinerne først fik deres autorisation i 2019 og derfor ikke er inkluderet i den mængde af sundhedspersoner, jeg nævnte tidligere, og som er indskrevet i forbindelse med oprettelsen af Fælles Medicinkort i 2004.
Så for mig virker det lidt som noget, der faktisk hurtigt kan laves om, og vi har hørt ministeren sige, at det også er forholdsvis nemt at gøre, så skal vi ikke bare gøre det sammen?
Tak for ordet.