Anders Kronborg (S), 2022-03-03:
Det tror jeg helt klart at SF's ordfører har en pointe i og det vil jeg gerne anerkende.
Jeg tror ikke, vi på nogen måde har råd til at ignorere den klimakrise, som vi står over for, og der tror jeg, at et af de begreber, som vi for alvor også skal arbejde med, er hele aktivismedelen, i forhold til at man også selv kan gøre en indsats for den grønne omstilling.
Omvendt tror jeg, det er meget vigtigt, at vi ikke peger fingre, at vi ikke bliver skingre i debatten, om jeg så må sige – og det hører jeg heller ikke hr. Carl Valentin være.
Altså, jeg har ikke dårlig samvittighed.
Nu fylder jeg 40 år her om et par uger, og i den anledning har jeg hyret en pølsevogn, der skal komme og grille de helt store tykke pølser, og jeg tror også, at man kan få lidt plantepølser, hvis det er det, man vil, men så kan fru Mette Thiesen i hvert fald trygt komme og få en god hotdog.
Omvendt vil jeg sige, at vi jo skal blive nysgerrige på den grønne omstilling, og det er i virkeligheden det, jeg synes er så væsentligt i det her.
Jeg har stor respekt for dem – og jeg ønsker ikke at pege fingre ad dem – der vælger at leve uden kød, vegetarisk eller vegansk, og dem synes jeg også vi skal tilstræbe at der er nogle muligheder for.
Tusind tak, og tusind tak til SF for at tage initiativ til, synes jeg, den her meget vigtige forespørgselsdebat omkring, hvordan vi både kan få mere klimavenlig mad, men også hvordan vi kan få forbrugeradfærden yderligere i spil.
Jeg tror godt, jeg vil tillade mig at komme med en indrømmelse her i dag.
For vi har jo tidligere drøftet det her, bl.a. da Frie Grønne rejste spørgsmålet, og min tilgang har altid været, at hele det her område omkring kost er noget, der er så borgernært, noget, der er så tæt på os, og at det i virkeligheden er noget, hvor vi skal have mange aktører til at hjælpe med at stå for forandringen.
Derfor havde jeg også en forventning om, at hele klimadelen og alle initiativerne omkring grøn kost på institutioner – det være sig daginstitutioner, det være sig skoler, det være sig rådhuskantiner, og det være sig også på fødeafdelinger, på skadestuer, altså inden for hele sundhedssektoren, og på vores ældrecentre – for alvor ville have spillet en meget stor rolle i den debat, vi så op til kommunal- og regionalvalget tilbage i november.
Jeg forsøgte selv at følge rigtig godt med, men måtte også erkende, at det faktisk ikke fyldte nær så meget, som jeg havde spået og havde troet.
Jeg har tidligere fremhævet et af de besøg, jeg selv har været på, nemlig på Godhavn, som alle kender fra historien.
De har i dag virkelig investeret i brug af kost i deres pædagogik, fordi de har den tilgang, at hvis vi skal redde verden, skal vi også lære de unge mennesker at spise sundt og spise klimarigtigt, og skal vi have unge mennesker til at være sunde, er det vigtigt, hvad de putter i munden.
Men så er der også en helt anden dimension, som jeg synes er vigtig, når vi snakker kost, og det er, at hvis man skal stifte familie og man skal have et familieliv til at fungere, er det utrolig vigtigt, at traditionerne omkring et måltid holdes i hævd, at man sidder og samtaler omkring maden og man snakker om dagens begivenheder, og her spiller kosten altså bare rigtig godt ind.
Og sådan kan jeg blive ved med at komme med eksempler.
Der, hvor jeg selv så er nået til med en konklusion, er, at jeg tror, man skal have en hjælpende hånd herindefra i forhold til nogle øgede incitamenter til, hvordan vi så i virkeligheden får skabt de valgmuligheder, der kan være derude.
I virkeligheden synes jeg, at den vedtagelsestekst, vi har lavet, passer som fod i hose, i forhold til at liberale partier burde have støttet op omkring det, for det handler jo dybest set om, at kommer der en kvinde, der skal føde sit første barn, ind på en fødeafdeling, og er vedkommende vegetar, skal hun da naturligvis have mulighed for at kunne sige ja tak til et vegetarisk måltid mad.
Det synes jeg faktisk er ret interessant, og jeg synes faktisk også, at det er det, vi diskuterer.
Det er det, der er selve kernen i vores vedtagelsestekst; det er faktisk at give borgerne nogle muligheder.
Kunne man forestille sig, at den kvinde ligger derinde på sygehuset i flere dage og faktisk kun kan vælge mellem kød, kød og kød?
Det er jo sådan set ikke at tilgodese den kvindes behov.
Så jeg synes jo i virkeligheden, at det er det, der er det essentielle i den vedtagelsestekst, som vi lægger op til, nemlig at vi faktisk får undersøgt, om vi kan styrke, at borgernes frie valg bliver styrket.
Der synes jeg da, vi skal se, om vi kan få et frit valg.
Selvfølgelig kan det vise sig, at det er meget dyrt, at det er omkostningstungt eller noget i den stil, men nu får vi det i hvert fald undersøgt, og det vil jeg gerne kvittere SF for at tage initiativet til.