Rasmus Horn Langhoff (S), 2023-05-24:
Jeg husker meget tydeligt den dag i marts 2020, da jeg stod her på talerstolen og vi skulle hastebehandle en ændring af epidemiloven.
Vi stod over for en modstander, som vi ikke kendte, og vores praktiske erfaringer med at håndtere en så alvorlig epidemi i Danmark lå mange år tilbage.
Coronaen ramte hårdt dengang, men vi kom heldigvis igennem det og var også, hvis vi kigger på forhold som økonomi og overdødelighed, blandt de lande, der klarede det bedst.
I dag er meget jo heldigvis anderledes, og selv om coronaen stadig er til stede i vores samfund, udgør den ikke længere en samfundskritisk sygdom.
Det er selvfølgelig helt naturligt, at vi tager ved lære af nogle af de erfaringer, vi har med corona.
Vi skal se grundigt på, hvad der virkede både herhjemme i Danmark og internationalt, og vi skal som samfund være endnu bedre rustet, næste gang vi måtte risikere at blive ramt af en pandemi.
Det gælder alt lige fra forsyningskæder, værnemidler, test og til, hvordan vi bedst muligt beskytter eksempelvis ældre på plejehjem, eller hvordan vi indretter hverdagen for børn og unge.
Når det så er sagt, er der jo allerede lavet rigtig meget forskning og kortlægning af hele coronaforløbet både i Danmark og i udlandet.
I Danmark er der nemlig allerede blevet lavet en lang række undersøgelser.
Nogle er lavet af forskningsinstitutter, nogle er lavet af tænketanke, nogle er lavet af faglige selskaber, og andet er igangsat her fra Folketinget.
Vi igangsatte jo netop den store Grønnegårdrapport om myndighedernes håndtering af covid-19 i pandemiens første måneder og en stor uvildig undersøgelse af baggrunden for covid-19-udbruddet med smitte og covid-19-dødsfald på plejecentre og i hjemmeplejen, som blev udarbejdet at Det Nationale Forsknings- og Analysecenter for Velfærd.
Dertil kommer en lang række andre undersøgelser, rapporter og evalueringer.
Jeg har lige fundet et udpluk her, som jeg egentlig synes er meget interessant at få med i debatten i dag, for man får nærmest indtrykket af, at der ikke er blevet evalueret på det her.
Danmarks Evalueringsinstitut har lavet en erfaringsopsamling om elevernes læring og trivsel i grundskolen under coronapandemien.
Danmarks institut for Pædagogik og Uddannelse har lavet en rapport om skolen under coronapandemien, bl.a. om fjernundervisning.
På Københavns Universitet har en række forskere set på, om nedlukningerne bed sig fast i unges mentale helbred.
Det Nationale Forsknings- og Analysecenter for Velfærd har set på anbragte unges trivsel i lyset af covid-19-pandemien.
Danske Handicaporganisationer har lavet en evaluering af handicapområdets udfordringer i forbindelse med covid-19.
Derudover er der mange, mange flere, som også har evalueret herhjemme i Danmark.
Det står klart, at nedlukningen havde konsekvenser – negative konsekvenser – for ældre, for sårbare, for børn og for unge, og derfor blev der jo selvfølgelig også under coronanedlukningen udmøntet en række hjælpepakker, også målrettet børn, unge og ældre, bl.a. med fokus på de mest sårbare børn og unge, som var i risiko for ensomhed og mistrivsel.
Men det havde konsekvenser, ingen tvivl om det.
Jeg tror heller ikke, I kommer til at høre nogen påstå det modsatte i dag.
Men jeg er meget tvivlende over for, at løsningen er, at vi nu skal til at bestille nye, langvarige undersøgelser, som skal beskrive det samme som de undersøgelser, evalueringer og forskningsprojekter, der allerede er foretaget herhjemme i Danmark.
Er det sådan, vi bruger vores energi og krudt bedst?
Jeg tror, at vi i stedet for skal bruge den viden, der allerede er indsamlet og jo stadig bliver indsamlet, til at lære af det, altså omsætte det til konkrete, praktiske måder at gøre tingene på.
For selv om coronaen er forsvundet fra mediernes dagsorden, foregår der stadig masser af opsamling rundtomkring i ministerier, i styrelser, i kommuner, i regioner, på universiteter og mange andre steder.
Med disse argumenter kan vi ikke støtte beslutningsforslaget i dag.