Marie Krarup (UFG), 2022-04-21:
Tak for ordet.
Denne lov vil gøre det umuligt at få sin su med, hvis man ønsker at læse dele af sit studium i Rusland eller Belarus.
I år er der syv danske studerende, der gør det.
Det er altså ikke en lov, der berører ret mange mennesker, men den har symbolsk betydning.
Den er uretfærdig og forbryderisk.
Men nogle gange er det en god ting også at prøve at afdække bevæggrundene til det uretfærdige og forbryderiske.
L 159 burde ikke kunne stemmes igennem i et oplyst europæisk parlament.
For selv om det måske kun er en lille symbolsk lov, der skal vise foragt og afstandtagen over for Rusland på grund af invasionen i Ukraine, så er det også en lov, der udbreder cancelkultur til vores uddannelsesinstitutioner og gør cancelkultur til en del af vores udenrigspolitik.
Havde vi gjort på samme måde tidligere, havde vi forbudt studerende at tage su med til studier i islamiske lande efter 11. september 2001, og måske ville studier i libysk, irakisk, afghansk, arabisk og iransk sprog og kultur også have været ramt i forskellige perioder.
Under den kolde krig var vi oppe imod et forbryderisk totalitært styre, der truede os hver dag, og alligevel havde vi kulturel udveksling og studieophold i Sovjetunionen.
Det gjorde os bedre i stand til at forstå, hvad der skilte og hvad der forbandt os.
Putins Rusland er et udemokratisk autokrati, og invasionen er uretfærdig og forbryderisk.
Samtidig går deres krig i Ukraine dårligt, fordi de ikke har undersøgt forholdene i Ukraine godt nok.
Også mangel på ytringsfrihed og demokrati har gjort det svært at få ubehagelige sandheder til at komme op til overfladen i det russiske samfund og frem til beslutningstagerne i den russiske ledelse.
De manglede viden.
Med denne lille lov kommer vi på dette område et skridt nærmere til at ligne Putins Rusland, og cancelkultur får ikke et udenrigspolitisk, kulturelt eller religiøst modsætningsforhold til at gå væk.
Det gør det blot sværere at løse, fordi man bliver dårligere til at afdække, hvad konflikten drejer sig om, når man nu kun kan studere problemområdet i mindre udstrækning.
Man hyller blot sig selv mere og mere ind i sine egne fordomme og sørger for ikke at komme ud af sit eget ekkokammer.
Hvis vi vil bidrage til at løse konflikten mellem Ukraine og Rusland og mellem Vesten og Rusland, er vi nødt til at blive klogere på baggrunden for konflikten og dermed også de sprog og kulturer, der ligger bag.
For cancelkultur får ikke Rusland og Belarus til at synke i havet og 150 millioner mennesker til at skifte kultur.
Det er altid fristende at lade sig forføre af vrede, når den udtrykkes i store grupper og i en retfærdig sag.
Men gruppetænkning og krænkede følelser bør ikke forlede os til at lægge sund fornuft og dømmekraft bort, når det drejer sig om et kompliceret udenrigspolitisk problemkompleks.
Husk: Danmark er ikke i krig.
Danmark deltager ikke i en krig imod Rusland.
Kommer vi til det, er NATO involveret, og så er vi oppe i en helt anden skala – en skala, hvor der kan blive brugt våben af en meget større kaliber.
Jeg håber ikke, det er det, man ønsker i dette Ting, men man kan godt frygte det, når man ser, i hvor høj grad fornuften og den kølige beregning er kørt på lossepladsen, når man skal tage stilling i denne konflikt.
Jeg håber, at dette Tings ærede medlemmer vil tænke sig om endnu en gang, før de trykker grønt til en lille lov, som er symbolet på et begyndende amokløb, der kan ende i den ultimative katastrofe.
Derfor henstiller jeg til medlemmerne af Folketinget om at stemme nej til dette lovforslag og for fremtiden forsøge at holde hovedet koldt, også når det drejer sig om en konflikt mellem Rusland og Ukraine.
For Danmark skal ikke ligne Putins Rusland.
Tak for ordet.
Jeg har lige brugt 4 minutter og 20 sekunder på at forklare, at denne lillebitte symbolske lov selvfølgelig i sig selv ikke fører til den ultimative katastrofe, men at den er et led i et forsøg på at gøre det vanskeligt at få oplysninger og få viden om en potentiel fjende – noget, som vi ikke har gjort på noget tidspunkt før.
Under de forskellige krige, som Danmark har deltaget i, har det ikke været forbudt at tage sin su med, når man ønskede at læse i et land, som vi faktisk var i konflikt med.
Derfor starter det her en mærkelig udvikling frem imod at gøre os mindre kloge på områder, hvor vi har konflikter.