Annette Lind (S), 2018-11-30:
Tak for det.
Jeg er fuldstændig uenig med ministeren, når hun siger, at det stavnsbinder eleverne, når man laver distriktsgymnasier; der bliver nødt til at ske noget.
De store problemer er i Aarhus og på Vestegnen, men det breder sig også til andre byer.
I Aarhus har man ikke kunnet blive enige om en fordeling, og så er det sådan ifølge de regler, der er nu, at der ingen løsning bliver.
I Aarhus vil de gerne forsøge igen, men det kræver en dispensation fra ministeren til at få lov til det.
Mange tak for det, formand, og mange tak til Enhedslisten for at have fremsat det her beslutningsforslag.
Vi synes sådan set, det er et rigtig godt forslag.
Vi er fuldstændig enige med Enhedslisten, når de siger, at distriktsgymnasier er med til at sikre en mangfoldighed i elevsammensætningen på landets gymnasier, akkurat som fru Marie Krarup også sagde før.
Vi er også fuldstændig enige med Enhedslisten, når de i forslaget siger, at der er behov for at få lavet en løsning.
Det er der i hvert fald rigtig mange af os der har kæmpet for meget længe, og den her opdeling af eleverne bliver jo bare værre og værre, efterhånden som tiden går. De seneste år har vi nemlig set en tendens til, at elever særlig i de store byer søger gymnasier, hvor der i forvejen går mange unge med samme kulturelle og religiøse baggrund som dem selv, og vi står i virkeligheden over for den udfordring, fordi mange unge mennesker med anden etnisk baggrund tager en ungdomsuddannelse, og det er jo rigtig godt.
Men den uddannelsespolitiske succes har en integrationspolitisk baggrund.
Vi har jo afholdt rigtig mange samråd om netop det her.
Vi har haft integrationsministeren og undervisningsministeren i samråd på samme tid, og der må man jo mildest talt sige, at regeringens ministre er dybt uenige om det her spørgsmål.
Det er sådan, at integrationsministeren siger, at det her skal løses; undervisningsministeren siger: Vi skal have det frie valg, der bliver ikke nogen løsning.
Man har jo meget på fornemmelsen, når vi sidder inde til de her samråd, at undervisningsministeren sidder fuldstændig alene i lokalet med de her holdninger.
Så det er lidt mærkeligt, at vi ikke kan samle et flertal til at få lavet det her om.
Det er også sådan med den her arbejdsgruppe, som er nedsat, at det er fuldstændig nyt for mig, at man kan gøre det hurtigere, på 3 måneder, under 1 år, for da vi sad til forhandlingerne, var der ingen tvivl om, at der stod 2 år, og jeg tror endda, det står i aftalen.
Men det er kun rigtig positivt.
Vi synes, at det er fint nok at nedsætte arbejdsgruppen, men 2 år er simpelt hen for lang tid at vente.
Vi skulle helst kunne komme i gang med at få lavet en bedre fordeling allerede fra næste skoleår.
Hvordan ser det ud derude?
Ja, det er sådan, at i Aarhus kan man ikke blive enige om en fordeling lige nu.
Det første år gjorde man det, blev enige om det – man så på karaktergennemsnittet.
Det virkede ikke rigtigt.
Det andet år så man på, hvor eleverne boede – det er jo sådan, at hvis man går i skole der, hvor man bor, vil der automatisk være en bedre elevfordeling – og det virkede.
I år skulle man så lave en ny fordeling, og der har man ikke kunnet blive enige.
Og med de regler, der er nu, er det sådan, at hvis man ikke bliver enige og en har vetoret til at sige nej, altså det er vedkommende ikke enig i, så bliver der ingen løsning.
Det er derfor, Aarhus siger: Vi bliver nødt til at få lov at prøve igen.
Hvis man ikke kan blive enige i fordelingsudvalgene, skal det efter min mening være sådan, at enten træder regionen til, som Enhedslisten har foreslået i det her forslag, eller også tager ministeren ligesom ansvar og får lavet en fordeling.
De råber og skriger på det derude.
På Vestegnen er det sådan, at kapaciteten er blevet sat op, som jeg sagde i mit spørgsmål, uden for Vestegnen.
Det tiltrækker nogle elever, og de etniske bliver tilbage.
De gymnasier bliver økonomisk trængte, og det er jo ikke nok bare at sige, at de skal henvende sig til ministeriet, hvis de er økonomisk trængte.
Vi skal undgå, at de bliver økonomisk trængte; vi skal undgå, at elever med dansk etnicitet flytter bl.a. fra Vestegnen.
Det her problem flytter sig også.
Det er sådan, at først var det i Aarhus og på Vestegnen, nu er det også i de andre storbyer.
Det er i Odense, og det er også kommet til Kolding.
Det kommer længere og længere ud i landet, og hvis vi ikke gør noget hurtigt og snart, er det sådan, at det bliver meget, meget svært at flytte tilbage.
Det er da klart, at det ikke alene er et spørgsmål om integration.
Det her er jo en forfejlet boligpolitik igennem mange år.
Men vi bliver simpelt hen nødt til at gøre noget nu, for ellers bliver vi løbet over ende, og så er det meget, meget svært at få lavet en løsning, der kan hjælpe alle.
Det er sådan, at vi er villige til at gå på kompromis med det frie skolevalg.
Vi synes ikke, man bliver stavnsbundet af at have en skole der, hvor man bor.
Sådan var det, da jeg gik i gymnasiet.
Jeg gik på det nærmeste gymnasie.
Det tror jeg langt de fleste gjorde dengang i 1980'erne.
I dag er tendensen altså bare en anden.
Vi bliver nødt til at skabe en mere blandet elevfordeling på alle gymnasier, og vi bliver nødt til at se på, om vi ikke kan lave en fælles løsning.
Desværre var det sådan, at profilgymnasierne kom i vejen – det var der ingen der syntes var en god idé – og så fik vi ikke lov til at diskutere de andre ting.
Så lige nu er løsningen, at hvis man ikke er enig, er der ikke nogen løsning, og det er bare ikke godt nok.
Så vi vil gerne sammen med Enhedslisten kigge på distriktsgymnasier, vi vil gerne være med til at kigge på, om de her punkter, punkt 1 og 2, som regeringen kom med, er noget, som vi kan blive enige om.
Og jeg skulle sige fra Det Radikale Venstre, at det er de også.
Vi stemmer nej til det her forslag, men vi vil meget, meget gerne arbejde videre med og skabe et flertal for de her ting.