Camilla Fabricius (S), 2025-05-06:
Tak, hr. formand.
Først og fremmest vil jeg gerne takke for den opmærksomhed, som forslagsstilleren her retter mod kvinders sundhed.
Det er noget, der fylder enormt meget for mig, og det er noget, som fylder meget for Socialdemokratiet.
Som ministeren også siger, er det simpelt hen så vigtigt, at det her er kommet op på den politiske dagsorden og nu bliver taget seriøst af os alle sammen.
Det er et vigtigt emne, fordi det berører danskerne på mange forskellige måder, både direkte for kvinder, men jo også pårørende, kollegaer eller chefer på arbejdspladser.
Det er også en kompleks størrelse, der strækker sig fra forskningsmetoder over sundhed til kvinders oplevelser hos lægen og muligheden for at føde børn, og i sidste ende skal vi så spørge os selv, om vi kan tage kvinders liv og livskvalitet seriøst og hvilke konsekvenser det faktisk har for samfundet, når vi ikke gør det.
Rigtig mange kvinder opdager ikke engang de sygdomme, de går rundt med, fordi vi som samfund ikke anerkender den smerte og det ubehag, de oplever.
Vi ved, at kvinder gentagne gange går til lægen uden at få stillet diagnoserne, hvorimod mænd ikke går til lægen, men hvor der omvendt faktisk er behandling.
Så det er altså noget, hvor vi skal kigge på hinandens mønstre.
Det er ganske naturligt, bl.a. omkring overgangsalder og andre ting.
Det er ikke i orden at have store smerter omkring sin menstruation eller at have svært ved at passe sit arbejde, fordi man går ind i menopausen.
Det at blive bagatelliseret eller ligegyldiggjort kan vi simpelt hen ikke forsvare at halvdelen af befolkningen skal lide i stilhed over.
Selv om man skulle tro, at befolkningens livskvalitet egentlig nok kunne slå sig fast i den politiske bevidsthed, er det her altså en problematik, som vi længe har stået over for.
For kvinders sundhed handler ikke bare om folkesundhed og arbejdsmarkedspolitik; det handler også om de store poser penge, som venter på at blive samlet op.
Når kvinder oplever ubehag som en grundfølelse, går det i virkeligheden ikke bare ud over fællesskabet; det går også ud over lysten til at gå på arbejde og i virkeligheden det, at man, som vi ser det bl.a. med menopause, går ned i tid og måske endda stopper på arbejdsmarkedet før tid.
Det, jeg prøver at sige her, er, at vi ikke kan løse det her med et politisk snuptag, for ansvaret ligger fordelt hos rigtig mange af os.
Det kræver både en politisk opmærksomhed, som ministeren også har sagt, men det ligger også i det arbejde, vi gør generelt med kvinders sundhed.
Vi har brug for at diskutere kvinders sundhed, men vi har også brug for at gøre det i et samarbejde med hinanden.
På talerstolen lige før mig var ministeren ekstrem præcis i at sige, at det her er noget, der ligger regeringen tæt på sinde.
Jeg synes også, at det ville være godt, hvis vi sammen kunne lande en beretning, hvor vi præciserer, hvad det er, vi gerne vil sammen.
Jeg vil sige, at ministeren har været meget præcis i at sige, at det her er et fokus, som vi samlet set er nødt til at have.
Det er noget, vi skal have afsat penge til, og det er noget, vi skal tage ansvar for.
Det er også noget, som kræver lang opkvalificering på en lang række områder, hvor vi skal have knækket koden til, hvad det er, vi gør omkring kvinders sundhed.