Morten Dahlin (V), 2022-06-07:
Vi har et princip her i Danmark, når det kommer til uddannelse, og det er egentlig et princip, der har været bred politisk enighed om i årevis.
Dine forældres pengepung skal ikke afgøre, hvilken uddannelse du får.
Det er et sundt princip; det har tjent Danmark godt, og det har været med til at skabe et land, hvor det ikke er ens økonomiske baggrund, der afgør, hvilken skole man skal gå på.
Lige adgang til uddannelse betyder, at børnenes muligheder i livet ikke afhænger af forældrenes økonomi.
Sådan står der sort på hvidt på Socialdemokratiets hjemmeside.
Det giver simpelt hen ikke mening.
Da vi første gang havde debatten om den nye tvangsfordelingslov her i Folketinget, var det nok kun gået op for de færreste, hvilket system det røde politiske flertal ønskede at trække ned over hovedet på de kommende gymnasieelever i og omkring de større byer – ikke i afstandszonerne, det har vi diskuteret, men i og omkring de større byer.
Det har ændret sig nu, heldigvis.
Derfor skal der også lyde en stor tak til dem, der har taget initiativ til det borgerforslag, vi behandler her i dag.
Jeg kan naturligvis også meddele, at Venstre støtter forslaget.
Og hvorfor gør vi så det?
Jo, det gør vi, fordi vi i lighed med tusindvis og atter tusindvis af danskere ikke kan se fornuften i at tvangsfordele gymnasieelever efter deres forældres indkomst.
Vi synes, det er en dum idé at stemple dem i panden med, hvor meget deres forældre tjener, og derefter dele dem op i et A-, et B- og et C-hold.
Så vi kan simpelt hen ikke støtte det, man gør i fordelingszonerne, nemlig at beskære over 20.000 elevers frie skolevalg kraftigt, meget kraftigt endda!
Bare tænk på de elever, der nu får besked om, at de ikke kan komme ind på deres lokale gymnasium, fordi deres forældre tjener det forkerte beløb.
Tænk på Sofie, der ikke længere må gå i skole med sine venner, fordi hendes mor tjener for lidt.
Tænk på Lucas, der bor 500 m fra sit lokale gymnasium, men som nu bliver tvunget til at transportere sig forbi op til flere andre gymnasier for at komme hen til den skole, som regeringen har valgt til ham, kun fordi hans mor tjener for meget.
Det er principielt forkert.
Jeg har ikke mødt en eneste elev, der er i risiko for at blive tvangsfordelt på baggrund af forældrenes indkomst, der bakker op om det her – ikke én!
Og det skyldes jo nok, at forslaget om tvangsfordeling i virkeligheden er ganske ungdomsfjendsk, og det afslører et syn på ungdommen, som ligger meget fjernt fra Venstres.
Vi ser ikke ungdommen som nogle, man bare kan rykke rundt på som i et spil skak, vi ser ikke ungdommen som undervisningsministerens fodsoldater, der skal kæmpe hendes ideologiske kamp, og vi ser dem ikke som statens ejendom, der kan flyttes rundt, som det behager regeringen – og da slet ikke den her generation af unge.
Vi har en historisk ansvarsfuld ungdom.
De drikker mindre end tidligere generationer, og de slås mindre; til gengæld stemmer de mere og uddanner sig bedre.
Under coronakrisen tog de et kæmpe ansvar og viste endnu en gang, at vi har en historisk ansvarsfuld ungdom, og alligevel bliver de af regeringen og nu også af et folketingsflertal gang på gang mødt med forbud, tvang og mistillid.
Jeg synes, det er et uheldigt signal at sende til den danske ungdom – meget uheldigt.
Derfor vil jeg gerne opfordre aftalepartierne til at lytte til de mange, der er bekymrede, lytte til dem, der har protesteret, lytte til dem, der har demonstreret, lytte til dem, der har oprettet og underskrevet et borgerforslag, og så droppe det makværk, man har lavet i fordelingszonerne.
Vi skal nok være konstruktive og gå ind i drøftelserne – det lover jeg.
Til gengæld lover jeg så også, at hvis ikke I lytter, og hvis ikke I kommer til fornuft, så ruller en ny borgerlig regering med Venstre i spidsen tvangsfordeling på baggrund af forældrenes indkomst tilbage.
Det er et løfte, som alle kan regne med.