Theresa Scavenius (UFG), 2025-09-04:
Dette lovforslag centraliserer magten hos regeringen; borgere, organisationer, kommuner, regioner og myndigheder tilsidesættes.
Prisen, regeringen er villig til at betale, er alles retssikkerhed.
De skriver direkte i lovforslaget, at de vurderer sikkerhed over retssikkerhed.
Det er en abnorm tilgang til lovgivningen.
Men der er også en anden pris, for magtcentraliseringen koster også i forhold til den moderne effektive forvaltning, hvor alle kan bidrage til at kvalificere statens beslutninger.
Jeg har stillet en række ændringsforslag, hvis formål det er at afgrænse anvendelsen af det her lovforslag kraftigt.
For der er grundlæggende ikke argumenter for at give regeringen så brede beføjelser.
Lige nu kan loven anvendes i alle de tilfælde, regeringen vurderer det er nødvendigt.
Det er fuldstændig unødvendigt.
Det, som før var undtagelser under sikkerhedspolitisk force majeure, bliver nu til den politiske hovedvej.
Enhedslisten har også stillet et par ændringsforslag, som ville have afgrænset anvendelsen af magten samt begrænset de retspolitiske problemer.
Men de kommer desværre ikke til afstemning efter de nye regler, som begrænser oppositionens mulighed for at udøve deres grundlovssikrede ret til at være lovgivere.
Mine ændringsforslag er heldigvis kommet til afstemning; tak til Enhedslisten, Alternativet og Borgernes Parti for at støtte det.
Med ændringsforslag nr. 4 foreslår jeg at nedsætte en kommission bestående af flere medlemmer, der skal behandle det, hver gang loven skal anvendes.
Det vil reducere magtcentraliseringen kraftigt.
I international, europæisk og dansk lov er vigtigheden af de forskellige roller hos den enkelte borger, organisation, kommune, region og myndighed betonet i lovtekster; det er vigtigt ikke at afskære alle disse dele af civilsamfundet og ikke at underminere den decentralisering af magten, som vi har opbygget siden anden verdenskrig.
Jeg har stillet et ændringsforslag nr. 6 om at begrænse afskæringen af klageadgang og et ændringsforslag nr. 8 om at begrænse afskæringen af offentlige høringer.
Mit forslag er, at der skal være en specifik begrundelse for lovens anvendelse, og at der skal være en klar afgrænsning af de ekstraordinære tilfælde.
Jeg har også stillet et ændringsforslag nr. 12 om, at private aktører, kommuner osv. ikke skal afholde udgifter foranlediget af et projekt, der er besluttet af regeringen i henhold til den her lov.
Det er vigtigt, fordi det har en retsbeskyttende funktion, og fordi det har en kvalificerende styringsfunktion.
Demokratisk kan man sige, at flere ved bedre, som Alternativet også siger, og det er værd at bemærke, at Danske Advokater i deres høringssvar f.eks. skriver, at det er jo kun er relevante klager, som behandles.
Så al information fra offentligheden er relevant for de offentlige beslutninger.
Men ved at afskære en klageret, centralisere magten og fjerne offentlige høringer fjerner regeringen ikke blot borgernes rettigheder, men fjerner også muligheden for, at den moderne stat kan operere rationelt og effektivt.
Det bekræfter endnu en gang regeringens politiske linje.
De udgør et ignorant folketingsflertal, der mener, at de alene har beslutningskraft og kompetence.
Det er en ignorance over for ånden i demokratiet, hvor befolkningen spiller en væsentlig samfundsmæssig rolle.
Sidst, men ikke mindst, foreslår jeg med ændringsforslag nr. 3, at loven præciseres til aldrig at kunne omfatte projekter, der alene har økonomiske og beskæftigelsesmæssige fordele.
For argumentet for loven er jo sikkerhedspolitisk, men lovforslaget er langt bredere end det.
Det inkluderer også projekter, der er relateret til beredskab, men hvis loven inkluderer projekter, som ikke er sikkerhedspolitiske, så mister loven jo sin eksistensberettigelse og juridisk sin hjemmel.
Men lovbehandlingen er heldigvis ikke afsluttet endnu.
Jeg har indkaldt til et samråd for at få afdækket lovforslagets legalitet, så jeg foreslår, at lovforslaget kommer tilbage til udvalgsbehandling.
Hovedspørgsmålet er: Er der juridiske hjemler til at afskære klageret?
Hvis der ikke gives gode svar på det, mener jeg ikke, at lovforslaget kan stemmes igennem, medmindre altså et flertal i dag stemmer for ændringsforslagene, der afgrænser afskæringen af klageret og offentlige høringer.