Christian Juhl (EL), 2021-10-14:
Tak til Martin Lidegaard for de varme tanker til Norge.
Det er dog en barsk situation, de står over for, og jeg tror, ordføreren har ret: Vi er alle enige i den markering.
I år har vi jo i biograferne haft fokus på Margrethe I og den nordiske union i en fantastisk film, efter min mening, der viser et lille hjørne af de hændelser, der var, og som førte til den nordiske union.
Det kunne man da lade sig inspirere sig af nu, hvor der er mulighed for i mørket og sidde og kigge på historien.
Ellers mener jeg, at nordisk samarbejde er unikt i den forstand, at der findes ingen region i verden, der arbejder så tæt sammen, og som har så let ved at arbejde sammen.
Jeg er ikke enig med dem, der siger, at det tager lang tid.
Jeg synes da, at det går jævnt fremad med mange ting, i forhold til at det er en demokratisk proces, vi skal igennem.
Og jeg synes da heller ikke helt, at vi lider under konsensus.
Vi tager da af og til beslutninger i både præsidiet og på sessionerne, uden at der er flertal, men det kunne godt ske, at ministrene skulle tænke lidt mere over det og sige, at vi gør det her alligevel.
Vi har haft den her forfærdelige covid-19-situation, hvor vi skulle sidde ved vores skærme, og vi har da også lovet hinanden, at de begrænsninger, der var på den ene eller anden måde, skal bruges til læring, og det håber jeg også at der vil komme, og jeg forstår, at Jan-Erik Enestam har fået til opgave netop at kigge på de her ting.
Det er også Grønland og Færøerne, og Grønland og Færøerne har været godt involveret i vores periode, i hvert fald hvad angår Nordisk Råd.
Vi siger jo, at vi vil lave et grønt konkurrencedygtigt og socialt bæredygtigt Norden, og at vi vil være foregangsland.
I forhold til den der snak om foregangsland synes jeg, at vi nok er nødt til at være lidt selvkritiske en gang imellem, fordi det er sådan et pænt ord at bruge, når vi står her og snakker, men i virkeligheden kniber det somme tider, fordi det ikke er gratis at være foregangsland.
Jeg vil også godt lidt fastholde de problemer, vi har været i.
Det er efter min mening en skandale, der har været det sidste halvandet år med bogføringen og den økonomiske administration i Nordisk Ministerråd og i Kulturfonden.
Det er et sort kapitel, som vi forhåbentlig aldrig nogen sinde kommer tilbage til.
Det startede med en meget barsk rapport fra Rigsrevisionen, og så er det ellers rullet, og vi har ikke engang helt overblik over tingene endnu, men det får vi forhåbentlig.
Vi har også store problemer med at få økonomien til at hænge sammen.
Når et næsten enigt præsidium siger til ministrene, at de ikke vil stemme for budgettet for 2022, så er det alvorligt.
Det er i hvert fald ikke sket, mens jeg har været med de sidste 10 år, og det er et signal til ministrene, som jeg synes de er meget, meget fodslæbende med at reagere på.
Jeg glæder mig til at høre på næste præsidiemøde, hvor langt man er kommet i præsidentskabet med at få løst det problem.
Når vi har besluttet, at der er to store områder, vi skal arbejde med, kultursamarbejdet og klimaet, så kan det ikke gøres gratis.
Så derfor er beskeden til ministrene: Send flere penge!
Vi kan ikke købe en Tesla, når vi kun har penge til en brugt Skoda.
I er nødt til at forstå, at der skal penge på bordet, hvis vi skal levere noget på det her område, og det er overskuelige penge.
Selv under en coronakrise er der tjent ufattelig mange penge i vores samfund i Norden, fordi man har formået at opretholde meget, meget store aktiviteter i alle sektorer.
Så derfor er det jo ikke et problem.
Vi er ikke i krise i vores samfund i den forstand.
Jeg er dog lidt skuffet, og nu vil jeg endda undlade at læse det op, men der er seks linjer om samarbejdet på transportområdet – seks linjer!
Og jeg tror, at hvis jeg var dansklærer, ville jeg sige: Denne stil er ganske uden indhold, men med alt for mange ord om ingenting.
Det er altså for tyndt.
Det kan gøres meget bedre, selv om vi ikke har et ministerråd for transport.