Kristian Jensen (V), 2020-12-18:
Da Venstres ordfører, fru Fatma Øktem, på sin fødselsdag er blevet ramt af sygdom, dog ikke corona, har jeg fået lov til at holde ordførertalen vedrørende perspektiv- og handlingsplanen på ligestillingsområdet, og tak for det.
Det er altid rart efter et par og tyve år at kunne prøve noget nyt, og det er første gang, jeg har holdt ordførertalen vedrørende ligestilling.
Så det glæder jeg mig meget til og også til debatten.
Jeg vil også sige tak til ministeren.
Det er jo lidt specielt, fordi redegørelsen er meget ældre end ministeren – i hvert fald på det her område.
Men tak til ministeren for årets redegørelse om perspektiv- og handlingsplanen.
Det er altid godt at læse de refleksioner, som regeringen har, også selv om de er tilbage fra februar i år, hvor den kom, men sygdom, pauser, ministerskifte og andet har jo gjort, at det er nu, vi diskuterer det.
Det har så også givet tid til, at der er kommet nogle perspektiver med ind i debatten omkring ligestilling, og hele efterårets debat har bekræftet, at tiden er vokset fra seksuel chikane på arbejdspladserne, og det burde jo ikke være nogen nyhed.
Men det er det trods alt blevet, og det er det blevet, på trods af at seksuel chikane er ulovligt og har været det i mange år.
Det har været ulovligt siden vedtagelsen af ligebehandlingsloven og arbejdsmiljøloven.
Det står i EU's resolution fra 1990, og det står i ligebehandlingsdirektivet fra 2002.
Alligevel har vi gennem det meste af efteråret hørt fra en lang række danske kvinder om seksuel chikane på arbejdspladsen og i et omfang, som jeg tror har chokeret de fleste.
Tak til Sofie Linde for at sætte gang i en tiltrængt debat.
Tak til alle de modige kvinder, der har stået frem og gjort os politikere, chefer, kollegaer opmærksom på problemet, og en særlig tak til en blandt os, der har sat fingeren på det ømme punkt omkring vores kultur, her i Folketingssalen.
Det har desværre været både nødvendigt og tiltrængt.
Jeg håber, at den nye debat er med til at give det endelige dødsstød til magtmisbrug og dårlig kultur rundtom i landet, for selv om seksuel chikane og seksuelle krænkelser har været ulovligt i mange år, har vi ikke taget det nødvendige opgør endnu.
Jeg er sikker på, at mange lige nu tænker, at de burde have lyttet mere, og at de burde have handlet mere.
Når jeg før sagde, at det har været ulovligt i lang tid, har jeg dermed også understreget, at lovgivningen ikke er nøglen til at løse det her problem, fordi det, vi snakker om, i forvejen er ulovligt.
Vi har en lovgivning, der siger, at seksuel chikane er ulovligt.
Det er et klart arbejdsgiveransvar både at forebygge og forhindre seksuel chikane.
Det er bare ikke blevet håndhævet.
Nej, selvfølgelig gør det ikke det.
Over halvdelen af danskerne møder rent faktisk deres partner på arbejdspladsen, så selvfølgelig skal der være plads til det, men det skal foregå i en tone af ligeværdighed og i respekt og ikke som misbrug af en magtposition.
Det her handler om ordentlighed og respekt for andre mennesker.
Selv om der jo er udfordringer, må vi heller ikke glemme, at Danmark er et af de mest ligestillede lande i verden.
Der er sket meget, siden kvinderne kom ind på arbejdsmarkedet i 1950'erne og 1960'erne, og i dag er det en naturlighed, at kvinder både kan blive redaktører, direktører og statsminister.
Det sidste er jeg faktisk lidt ked af, altså lige for nuværende.
Jeg ville hellere have set en mand på den post, men lad det ligge.
For det er alligevel skønt at se, at der er rollemodeller, der giver piger et billede at spejle sig i.
De kan række ud efter de højeste poster i Danmark: statsminister, nationalbankdirektør, ja, der er faktisk ikke nogen poster tilbage, hvor kvinder i Danmark ikke har brudt glasloftet.
Selv om vi er et af de mest ligestillede lande, har vi et af de mest kønsopdelte arbejdsmarkeder.
96 pct. af sygeplejerskerne er kvinder.
97 pct. af vuggestuepædagogerne er kvinder.
99 pct. af murere, tømrere, vvs'ere og elektrikere er mænd, og 76 pct. af ingeniørerne er mænd, og sådan kunne man desværre blive ved.
Kvinder udgør en tredjedel af de ansatte i den private sektor, mens de udgør to tredjedele af de ansatte i den offentlige sektor.
Meget af vores identitet skabes meget tidligt, også i forhold til ligestilling mellem kønnene, og derfor er det et problem, hvis man møder et kønsstereotypt arbejdsmarked, når man ønsker mangfoldighed og inklusion.
Noget af det her starter helt nede i vores uddannelsesrækker.
Vi ser, at rigtig mange mænd søger ind på studier, hvor der i forvejen er mange mænd, og vi ser, at kvinder søger ind på studier, hvor der i forvejen er mange kvinder.
Mænd føler sig ikke velkomne, groft sagt, som lærer og pædagog, og kvinder føler sig ikke velkomne på it-studierne.