Christian Juhl (EL), 2020-06-23:
Tak for det.
Jeg er utrolig meget imod ekstreme religioner og ideologier, især de autoritære og dominerende religioner og ideologier.
Det er vel det, der er meningen med det.
Det er vel ikke meningen, at man skal bruge den slags til at bekæmpe en religion og sige, at så kører vi ind her, når vi ikke kan forbyde den, eller at vi, når vi ikke kan forhindre den i at være statsanerkendt, så kan prøve med nogle andre metoder.
Det er jo sådan set den måde, jeg ser Nye Borgerlige og Dansk Folkepartis jagt på andre religioner på.
Jeg er også modstander af anmassende støj fra motorveje og motorsport og forstyrrelser af den offentlige orden på den måde.
Vi forbyder ikke rockmusik, selv om nogle så har kaldt den djævelsk, men vi beder om, at der bliver spillet, sådan at andre mennesker, som ikke kan lide rockmusik og bedre kan lide stille folkemusik, også kan være der, og vi sætter grænser for, hvornår man spiller høj musik, hvornår man dyrker motorsport, og også hvornår man ringer med kirkeklokken.
I et samfund med mange kulturer og et frit og åbent forhold til andre kulturer må man vel godt udvise en smule rummelighed og tro på, at kampen mod religionerne handler om dannelse og troen på egen styrke i argumenterne og ikke om forbud.
Jeg er ikke tilknyttet noget trossamfund og klandrer ingen for at være det.
Jeg glæder mig over, at andre mennesker har glæde ved at være med og stå bag eller er del af en religion, og jeg vil slås for deres ret til fortsat at have det på den måde.
Den danske folkekirke, den katolske kirke og en række andre religioner har trukket et spor op igennem historien af blod og undertrykkelse og uacceptable handlinger.
Det er ikke dem, der har bragt demokratiet med sig.
Tværtimod er det kampen blandt almuen imod magten fra kirken og andre magthavere, som har skabt det demokratiske, frie og åbne samfund, vi har.
Det skal vi være glade ved, og det skal vi værne om.
Menneskers ret til at dyrke deres egen tro er vigtig, så længe det ikke går ud over andre i form af vold, undertrykkelse, hekseafbrænding, omskæring, misbrug af børn osv. osv.
Jeg efterlyser rummelighed, og jeg efterlyser, at forslagsstillerne tør tro på deres egne værdier i et ligeværdigt og åbent møde med andre kulturer.
Det er jeg ikke bange for at deres kultur sagtens kan tåle; tro da også selv en lille smule på det.
Jeg efterlyser saglige argumenter.
Jeg synes, det er blodfattigt at sige: Vi vil ikke have det i Danmark – punktum.
Det er godt nok en fattig måde at argumentere på.
Den ville ikke blive accepteret inden for noget som helst andet fagområdet i vores Folketing.
Der ville vi kræve af hinanden, at vi argumenterede med saglige argumenter.
Jeg tror, at det, som Marie Krarup lige var lidt inde på med dannelse, altså oplysning, dannelse, indsigt og viden, er et værn imod dogmatiske religioner og dogmatiske ideologier og undertrykkelse.
Vi lever ikke i et kristent samfund, vi lever i et frit, oplyst, demokratisk samfund, hvor dannelse og oplysning tør møde andre kulturer, og det håber jeg at vi kan blive ved med og ikke ty til det ringeste af alt, nemlig at et flertal forbyder andres kulturer, forbyder andres religioner.
Jeg vil især sige tak til Marianne Jelved for netop sammenligningen, de grimme sammenligninger, som vi nu lige har fået opfrisket på grund af 75-året for Danmarks befrielse, nemlig det had til jøder, der har været i Danmark, og som vi jo er enige om at bekæmpe.
Det har vi i hvert fald været, når vi har diskuteret her på det sidste, men det var ikke en enighed, der var i Danmark, f.eks. omkring år 1900 eller år 1920 eller for den sags skyld i 1940-45.