Rasmus Prehn (S), 2017-05-11:
Jeg tror hurtigt, vi kan blive enige om, at der er ganske få ting i den almindelige hverdag, som så hurtigt og så effektivt kan tage toppen af enhver god stemning som at komme tilbage til sin bil og opdage, at der er en parkeringsbøde i vinduet.
Og hvis man ovenikøbet føler, at parkeringsbøden er udskrevet uretfærdigt, ja, så er det virkelig træls.
Derfor er det også altid herligt, når nogle, som i det her tilfælde Dansk Folkeparti og Socialistisk Folkeparti, fremsætter forslag til at kvalificere den indsats, der skal være, i forhold til dem, der udskriver de har parkeringsbøder.
Vi har fra socialdemokratisk side kigget på det her forslag, og vi synes, der er elementer, som sådan set er spændende og positive.
Det, at man får noget relevant uddannelse, og det, at der er nogle ordninger, der sikrer nogle rammer, kan være rigtig, rigtig fint.
Omvendt synes vi også, der er nogle knaster, som er mere problematiske i det her forslag.
Ministeren har været inde på hele spørgsmålet om det med straffeattest.
Som ministeren er inde på, er det altså relativt få områder, hvor vi stiller det krav, at man skal have en ren straffeattest for at kunne passe et job.
Om det lige præcis er for at være parkeringsvagt, at der skal være meget nidkære regler, kan vi være usikre på.
Vi går i Socialdemokratiet ind for, at der er en chance for, at man kan blive resocialiseret og kan finde fodfæste på arbejdsmarkedet igen, også selv om man har begået en fejl tidligere i sit liv.
Der er det altså noget voldsomt, hvis det er sådan, at man ikke engang kan få lov at være parkeringsvagt.
Det er jo ikke det samme, som at vi så synes, at man skal rekruttere de her parkeringsvagter direkte fra landets fængsler og lukkede anstalter, og at det gælder om at headhunte folk med rygmærker til at varetage de her opgaver.
Den retorik vil jeg meget gerne have mig frabedt – at fordi vi ikke lige går ind for det her forslag, er det, fordi vi har et andet syn på de her ting.
Vi synes da, det skal være mennesker, der lever op til en vis ære og rimelighed i forhold til at håndtere det her hverv.
Helt at dømme folk ude til tid og evighed synes vi er problematisk.
Så er der også hele spørgsmålet om aflønning.
Jeg kan godt forstå, hvorfor det er, man fra SF's og Dansk Folkepartis side synes, at der kan være et eller andet
irriterende og urimeligt i, at man direkte i lønstrukturen ansporer folk til nidkært at jagte rundt for at skrive bøder ud.
Men man kunne jo overveje lidt, hvad alternativet egentlig er, hvis folk overhovedet ikke har noget som helst incitament til at udskrive de her bøder.
Så kunne det godt være, at vi kunne være i fred for parkeringsbøder, men det kunne også være, at det hurtigt kunne blive meget svært at finde en ledig parkeringsplads, fordi folk ikke overholder det her.
Så der er altså et eller andet der.
Der er nødt til at være en incitamentsstruktur, tror jeg.
Derudover er der også det med arbejdsmarkedets parter – at det er dem, der ligesom på en eller anden måde forhandler løn- og arbejdsvilkår.
Det område kan vi også godt være lidt usikre på.
Endelig er det jo få dage siden, vi vedtog et forslag om at lave en ny ordning med et uvildigt klageorgan, nemlig det her L 141 B, hvor vi jo fra socialdemokratisk side heldigvis fik bred opbakning til, at der skal være en evaluering af forslaget, sådan at vi kan kigge på, hvad effekten af det er.
Er det nødvendigt at have uniformskrav og andet?
Det har ikke gjort oplevelsen bedre, men jeg kan godt forstå, at man gerne vil have, at der er en vis sådan autoritet omkring de her ting.
Dybest set har vi det på den måde fra socialdemokratisk side, at vi synes, det er positivt, at DF og Socialistisk Folkeparti sætter fokus på det her, og at man gerne vil opkvalificere indsatsen.
Men vi synes, det giver mening lige at se tiden an med det udmærkede lovforslag, vi har vedtaget.
Så lad os evaluere det, og lad os kigge på, om vi kan skrive noget ind her.