Karsten Hønge (SF), 2025-05-28:
Tak for det.
Tak til udenrigsministeren for en, synes jeg, god tale.
Jeg kommer faktisk direkte fra et møde med UNICEF, og meldingen fra dem er klar, nemlig at der kommer alt for lidt nødhjælp ind i Gaza.
Ovenikøbet efter en periode, hvor man har været udsat for direkte blokade, oplever man nu, at der kommer måske godt 100 lastbiler ind, mens situationen før blokaden var, at over 500 lastbiler kom ind.
Situationen er dramatisk, siger UNICEF, som også er meget bekymret over, at FN ikke bliver brugt, når det kommer til fordeling af nødhjælp.
Endnu en gang ser vi Israel bryde med folkeretten, krigens love og menneskerettighederne.
Danmark og EU skal bruge handelsaftalerne, bl.a. med Israel, til at lægge pres på landet.
Jamen kan situationen for almindelige mennesker i Gaza overhovedet blive værre?
Ja, desværre bryder den national-religiøse regering alle grænser i denne menneskelige katastrofe.
Netanyahu ødelægger mulighederne for fred, og det får konsekvenser mange år ud i fremtiden, også for Europa.
Men det underminerer også selve Israel, for intet land kan i længden eksistere på ryggen af undertrykkelse.
Israels sikkerhedsminister, Ben-Gvir, sagde den 27. maj: »Vi skal ikke give dem humanitær hjælp.
Vi skal ikke give dem brændstoffer.
Vores fjender fortjener kun en kugle i hovedet«.
Det er bare en blandt en række groteske udtalelser, som dehumaniserer palæstinenserne.
Det er vildt, at den slags skulle overgå netop en israelsk regering.
Israels kyniske krig er fuldstændig ude af proportioner med tusindvis af civile ofre.
Børns lidelser midt i krigens rædsler er ubærlige, og nu bruges nødhjælp også som våben.
IPC, det står for Integrated Food Security Phase Classification, skriver i en aktuel rapport, at næsten 71.000 børn under 5 år forventes at blive fejlernæret i løbet af de næste 11 måneder, altså fra april 2025 til marts 2026.
På mit kontor her på Christiansborg har jeg igennem lang tid haft billeder af gidslerne hængende på væggen med krav om, at de sættes fri.
Desværre blev det så for nylig meddelt, at to af dem, som jeg har hængende, er døde.
Den ene af dem havde danske forbindelser og var bl.a. socialist, humanist, aktivist, jøde og israeler.
Børn, kvinder og mænd sulter og tørster og bliver ramt af sygdomme, der let kan forebygges.
Den humanitære katastrofe, der kun bliver forværret af en simpel kendsgerning, nemlig den alt for smålige nødhjælp.
Sult bruges som våben, og det er ikke bare umenneskeligt, det er en krigsforbrydelse.
Jeg mødte for nylig George Zeidan her på Borgen.
Jeg har tidligere mødt ham i Østjerusalem, og George er leder af Cartercenteret i Østjerusalem og er en kristen palæstinenser.
Han beskrev en virkelighed, som vi alt for længe har ignoreret.
I Gaza sulter mennesker, og på Vestbredden chikaneres palæstinensiske familier dagligt af aggressive bosættere – et folk holdes fanget i utryghed og uden udsigt til en bedre fremtid.
George kom med en klar opfordring til Danmark
: Brug jeres stemme, pres på i EU, pres Israel gennem handelsaftalerne, så længe folkeretten brydes og nødhjælp forhindres i at nå frem til civile i Gaza.
Det er vigtigt at have dialog med alle parter i konflikten, for mange på begge sider ønsker faktisk fred.
Netop derfor må vi støtte dem, der tror på demokrati og sameksistens, og ikke dem, der ønsker krig og ekstremisme.
For nylig havde tre tidligere danske udenrigsministre en klumme i avisen, hvor de skrev, at det var en vej at gå, at Danmark kunne presse på for at få frigivet Marwan Barghouti, en mand, som blandt mange palæstinensere bliver opfattet som en form for Nelson Mandela-figur, en politiker, der kan samle palæstinenserne og være med til at finde løsninger sammen med israelerne.
Det internationale samfund har talt længe nok.
Nu skal vi handle.
Danmark kan gøre en forskel, og det starter med at tage ansvar ved at vise politisk mod og insistere på folkeretten.
Gaza lider, men det behøver ikke at være sådan.