Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Tak for bemærkningerne til lovforslaget.
Jeg er meget på linje med mange af de overvejelser, som ordførerne er kommet med undervejs i ordførerrunden.
Der er jo helt klart et dilemma, for på den ene side ønsker vi bestemt, at det skal være nemt og billigt at stifte selskaber i Danmark og komme i gang som iværksætter, men på den anden side har vi problemer med snyd og nogle skæve incitamenter i iværksætterselskaberne.
Det er grundlæggende ikke sundt, at man kan stifte et selskab og ikke selv have noget på spil.
Så kan man komme til at skylde nogle penge, og så kan man lukke selskabet ned, uden at man selv på nogen måde har et tab ved det, mens de mennesker, som man skylder penge, kommer til at sidde med tabet.
Det er svært både at ignorere problemerne med det incitament og de konstaterede problemer, der har været i ivs'erne i form af gæld til de offentlige myndigheder og også gæld til andre samarbejdspartnere, som ivs'erne har haft.
Det går ud over nogle mennesker, når man skylder penge og bare kan lukke et selskab ned og løbe fra regningen.
Det går ud over de mennesker, som man skylder pengene til, som bliver snydt for de penge, de kunne have fået og har krav på, og så kan ejeren af ivs'et gå videre og stifte et nyt selskab, uden at det har nogen personlige konsekvenser, og uden at man har noget på spil, fordi man ikke har et kapitalindskud i selskabet.
Det synes jeg ikke at vi kan ignorere.
Det er en urimelighed over for de mennesker, som kommer til at få et tab på ivs'erne, og også over for de offentlige kasser, hvis de går glip af penge, som de rettelig skulle have haft.
Vi har også konstateret nogle julenumre inden for taxibranchen, og vi har svært ved at acceptere, at der på den måde er blevet spekuleret i, at det ikke koster noget at oprette selskaber.
Så har man oprettet ca. 300 selskaber og lagt dem i en lodskål, og på den måde har man simpelt hen misbrugt den her selskabsform.
Man kunne godt have valgt andre mellemveje.
Man kunne have valgt at sige, at i et ivs skal der måske være et kapitalkrav på 20.000 kr., og så kunne man have et anpartsselskab med et krav på 50.000 kr.
Vi har valgt at sætte kapitalkravet ned for anpartsselskaberne til 40.000 kr. for at tage et skridt i retning af at gøre det nemmere og billigere at stifte et rigtigt selskab.
Og så vil jeg gøre opmærksom på, at der også stadig væk findes personlige selskaber, som man kan starte, uden at det koster noget som helst.
Det koster ikke noget at have et personligt selskab.
Der hæfter man så fuldt ud for de penge, man kommer til at skylde, men det betyder altså stadig væk, at man ikke behøver at have 40.000 kr., før man kan gå i gang med at drive virksomhed.
Det kan man også gøre i et personligt selskab.
Vi tror, at man, hvis man har en stærk idé, godt kan skaffe enten 40.000 kr. eller påtage sig den risiko, at man selv kommer til at hæfte for eventuelle skyldige beløb.
Derfor mener vi, at balancen her er rigtig.
Der er heller ingen mening i at have mange forskellige selskabsformer, som så ligger med en forskel på måske 10.000 kr. eller 20.000 kr. i kapitalkrav, for det springende punkt er jo ikke, om man skal rejse 20.000 kr. eller 40.000 kr.
Men der er selvfølgelig en stor forskel på at gå fra 1 kr. og op til et større beløb, for det betyder, at man så har noget på spil, og det ændrer grundlæggende på de forkerte incitamenter, som der har været med iværksætterselskaberne.
Det er i hvert fald vores bud på et fornuftigt kompromis, og jeg er glad for, at vi har fået den her sænkelse af kapitalkravet for anpartsselskaberne, men det er med en vis beklagelse, at jeg må sige, at det er nødvendigt at lukke ned for de kraftige indikationer på et ret stort omfang af uregelmæssigheder i iværksætterselskaberne.