Carl Andersen (LA), 2026-01-15:
Mange tak.
Først og fremmest vil jeg sige tak til Dansk Folkeparti for rejse den her forespørgselsdebat om tildeling af førtidspension.
Det er et vigtigt emne og et område, hvor vi i blå stue længe har haft fælles fodslag og en fælles bekymring, særlig når det gælder den veldokumenterede overrepræsentation af borgere med ikkevestlig herkomst på førtidspension.
Derfor er jeg også glad for, at vi før jul tog hul på det, som jeg vil kalde første skridt i retningen af et styrket førtidspensionssystem.
Førtidspension er og skal være en afgørende sikkerhedsydelse for borgere med væsentlig og varigt nedsat arbejdsevne, hvor det ikke er realistisk, at arbejdsevnen kan genvindes.
Det er en ydelse, der sikrer, at man ikke mister hus og hjem eller skal leve for en meget begrænset indkomst, hvis man rammes af alvorlig sygdom eller en arbejdsulykke eller er født med store funktionsnedsættelser.
Netop derfor er det måske også en ydelse, der i mange år har levet et relativt stille politiske liv.
Dengang var forudsætningen klar: Antallet af førtidspensionister skulle ned.
Det skete også i en lang årrække, men i dag står vi altså et andet sted.
250.000 borgere er på førtidspension.
Ordningen koster 60 mia. kr. årligt, og det gør førtidspensionen til den næststørste og næstdyreste offentlige ydelse, som vi har i Danmark, og det kalder på fornyet politisk fokus.
En elefant spises som bekendt lettest i bidder, hvis man altså er til tilberedt elefant.
Derfor har vi i Liberal Alliance ikke noget imod at tage fat der, hvor skævhederne er tydeligst, og et af de steder er den markante overrepræsentation af ikkevestlige indvandrere på førtidspension.
Men det er altså ikke den eneste bekymring.
Vi ser også med meget stor ærgrelse på stigningen af unge mennesker, der tildeles en livslang førtidspension med begrundelser i stress, angst og depression, og vi undrer os over, at borgere kan begå organiseret og grov kriminalitet og alligevel vurderes til at have en væsentlig og varigt nedsat arbejdsevne.
Det må jo i givet fald være uden for kriminalitetstiden eller det, vi andre kalder arbejdstiden, de har det.
Så forespørgslen er jo todelt.
For det første: Hvordan gør vi op med den overrepræsentation, som der er af ikkevestlige indvandrere, som i dag modtager den mest generøse offentlige ydelse, vi har, nemlig førtidspensionen?
Den anden er: Hvordan sikrer vi, at danske borgere, der har et reelt behov, faktisk får deres førtidspension, som de har krav på?
I forhold til det første glæder vi os til at se resultaterne af den systematiske gennemgang af 5.000 førtidspensionssager, primært vedrørende ikkevestlige indvandrere og deres efterkommere, for at få klarhed over, om de her tildelinger har været korrekte – for der er meget, der tyder på, at der kan være uhensigtsmæssigheder derude, som vi skal være klogere på – og for at få klarhed over, om tildelingen har været korrekt.
For vi har jo sagt, at vi godt kan medtage i boligområder ned til 750, og det vil altså gøre, at vi kan kigge på tusind yderligere sager, hvis det viser sig, at den her øvelse, vi har sat i gang, er effektiv, og det håber vi selvfølgelig.
Vi kan jo se, at Ankestyrelsen i en undersøgelse fra sidste år kunne konstatere, at der var fejl i tre ud af ti tildelte førtidspensioner, og derfor giver det rigtig god mening at afprøve en ny model.
Det er jo den model, som vi prøver nu her med gennemgang, hvor vi har en fortsat decentral sagsbehandling, men en mere centraliseret og specialiseret tildeling, for det mener vi egentlig både vil hæve kvaliteten og sikre, at færre får en førtidspension uberettiget, og at andre også får deres pension mere rettidigt og korrekt.
Samtidig er det afgørende, at sagsbehandlerne får de nødvendige redskaber til at udføre deres arbejde.
Den undersøgelse skal jo gøre os klogere på, om vi så politisk skal lave nogle ændringer af vores førtidspensionssystem.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi laver ændringer af systemet på et oplyst grundlag, for så er jeg sikker på, at vi får den bedste politik.
Så jeg glæder mig til resultaterne af den undersøgelse.
Når vi hører beretninger fra sagsbehandlere, som f.eks. Lotte Kofoed fra SF på Frederiksberg om, at hun har oplevet enslydende historier om grupper af indvandrere, der gerne vil have førtidspension, og vi har en tredje erkendelse herinde om bias og negativ social kontrol eller eventuelt pres mod sagsbehandlere, er det altså vores pligt at få undersøgt det her område ordentligt.
Så vi er glade for debatten her, og vi håber på, at den undersøgelse, vi har iværksat, kan føre til, at vi kan få bugt med den overrepræsentation, som vi desværre ser.