runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Jeg må indrømme, at jeg er en lillebitte smule træt af at høre De Konservative blæse og have mel i munden.
Han bliver senere i den der opdatering spurgt, om han stadig gerne vil samarbejde med Tyrkiet, og der svarer hr. Rasmus Jarlov meget klart – citat: Samarbejde om at bremse flygtningestrømmen?
Men de kan glemme alt om nogen sinde at komme med i EU med den udvikling, de har gang i.
Det har ingen gang på jorden.
Det var en klar udmelding fra hr. Rasmus Jarlov.
Tyrkiet skal aldrig nogen sinde være medlem af EU.
Hvordan i alverden kan det så være, at De Konservative kan komme på den tanke ikke at støtte det beslutningsforslag, som vi behandler i dag, hvis det, som hr. Rasmus Jarlov her siger, nemlig at Tyrkiet aldrig nogen sinde skal være med i EU, er konservativ politik?
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-05:
Tak for det.
Vi er fuldstændig enige med forslagsstillerne om, at situationen i Tyrkiet er ekstremt kritisk og uholdbar.
Jeg er ligesom alle andre her i salen oprigtig bekymret over den udvikling, som vi ser i Tyrkiet.
Jeg er dog ikke helt enig med forslagsstillerne i, at en fortsættelse af forhandlingerne om tyrkisk EU-medlemskab betyder en blåstempling af den tyrkiske regerings fremgangsmåde, som der står i forslaget.
Vi er enige så langt, at vi alle sammen ønsker at lægge maksimalt pres på Tyrkiet.
Derfor handler den her debat, som mange også har været inde på, mere om mål og middel.
Derfor har jeg sådan set også ret stor sympati for de bevæggrunde, der ligger til grund for beslutningsforslaget.
Vi har bare forskellige opfattelser af, hvilket middel der er det rigtige til at skabe reelle forandringer i Tyrkiet og for de tyrkiske statsborgere.
Som udenrigsministeren også sagde i sin tale, står vi over for et Tyrkiet, der bevæger sig væk fra Europa, væk fra EU og væk fra alt det, som vi står for her i Danmark.
Samtidig har vi heller ikke nogen interesse i at styrke Erdogans argumenter om, at EU alligevel ikke er interesseret i reelle forhandlinger med Tyrkiet.
Hvis vi suspenderer forhandlingerne med Tyrkiet, tror jeg altså, at vi svækker de demokratiske kræfter og styrker Erdogan yderligere.
Samtidig vil jeg også sige, at jeg dog har meget, meget svært ved at tro på, at Tyrkiet nogen sinde kommer derhen, hvor de kan blive medlem af EU.
Men jeg mener dog stadig, at vi skal arbejde for og håbe på, at de bevæger sig i den rigtige retning.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-05-05:
Tak til Enhedslisten for at fremsætte det her forslag.
Den debat, der har været ført, er jo sådan set meget interessant og afspejler også de dilemmaer, som jeg tror vi alle sammen har – i hvert fald os, der faktisk ønsker, at Tyrkiet skal blive medlem af EU.
Det er et ønske, vi har haft i adskillige år.
Vi tror faktisk, at der ville være særdeles store perspektiver i, at et moderat muslimsk land kunne blive medlem af EU – specielt sikkerhedspolitisk på grund af situationen i Mellemøsten, men også i forhold til den interne udvikling i Tyrkiet.
Derfor har vi hele tiden støttet de tyrkiske optagelsesforhandlinger, men det er selvfølgelig under den forudsætning, at de skal leve op til Københavnerkriterierne, at de skal have ordnede forhold til kurderne i både de kurdiske områder, men også de andre steder, hvor der bor mange kurdere.
Det er i det hele taget ud fra en forudsætning om en demokratisk udvikling i Tyrkiet.
Det har været vores præmis.
Vi har også tidligere afvist forslag om, at man skulle afbryde forhandlingerne, fordi vi mente, at det ville blive kontraproduktivt i forhold til mulighederne for at kunne påvirke Tyrkiet.
Men jeg forstår så udmærket de argumenter, som flere partier fremfører her i dag, omkring det.
For når vi nu kan se Tyrkiet bevæge sig så meget i retning af et autokratisk, nærmest diktatorisk regime, som tænkes kan, og når Tyrkiet i forhold til Mellemøsten er så kontraproduktiv, som man overhovedet kan forestille sig, hvor de sønderbomber de styrker, som hjælper os i kampen mod Islamisk Stat, så er det, at vi ligesom må spørge os selv, om vi ikke er nået dertil, hvor vi må reagere, for hvis det overhovedet skal have nogen mening, at vi har mulighed for at suspendere det, er det nu, det skal bruges.
Vi lægger særdeles stor vægt på, at der ikke er tale om en afbrydelse.
Vi mener stadig væk, at det vil være vigtigt, hvis forudsætningerne opfyldes, at Tyrkiet kan blive medlem af EU, kan blive medlem af den europæiske familie.
Det tror vi sikkerhedspolitisk og af mange forskellige grunde vil være en god ting.
Men det er jo indlysende, at det forudsætter en anden udvikling.
Derfor har vi tænkt os at støtte det her forslag, for det er en mulighed for at lægge et større pres på Tyrkiet.
Det er jo en afhængighed, der går to veje.
Derfor synes jeg også, at vi er nødt til at tilpasse vores politik efter, at vi ikke nødvendigvis er i den svage position, for som nogle siger: Tyrkiet er sådan set lige så afhængig og måske mere afhængig af os, end vi er af dem.
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
Jeg er enig med Enhedslisten i, at man måske skal lægge hovedet i blød, i forhold til at overveje hvilke sanktionsmuligheder der er over for Tyrkiet, også hvis vi ser udviklingen fortsætte.
Og vi har jo også arbejdet med tanken om at suspendere de her optagelsesforhandlinger, men vi ved godt – og det er også grunden til, at vi er imod i dag – at det ikke rigtig vil have nogen effekt.
Derimod kan det godt have en effekt, hvis man indfører sanktioner.
Jeg siger ikke, at der har det, men det kunne det godt have.
Men jeg er fuldstændig enig i, at det er en diskussion, vi bliver nødt til at have.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Jamen det er fuldstændig rigtigt, at man jo, hvis man har sat sig på et tilstrækkeligt dumt sted, kan komme i en klemme.
De ville da også opfatte det som et kæmpeproblem, hvis der lige pludselig blev lukket af der.
Så vil de tjene mindre.
Men det er jo sådan set et valg, man selv har sat sig i.
Jeg synes bare, at det afgørende er at holde fast i, at for Tyrkiet er EU det helt afgørende marked.
Jeg mener, at det er ca. 50 pct. af Tyrkiets eksport og import, der går til EU.
Det vil sige, at EU har nogle enorme muligheder.
Hvis ikke det her forslag tilfredsstiller De Radikale, vil jeg bare opfordre til, at vi får et bud fra De Radikale på, hvad vi gør helt konkret, og hvilke initiativer vi helt konkret tager for at gøre noget i forhold til den situation, der er i Tyrkiet.
Jeg forlanger ikke, at det skal komme nu.
Men nu har vi efterhånden diskuteret det her i temmelig lang tid, og jeg synes ikke rigtig, at der kommer nogen bud.
Så kan jeg ikke få et løfte om, at sådan et bud vil komme fra De Radikale?
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
Så synes jeg også, at hr. Søren Søndergaard åbner en lidt bredere diskussion, altså om man skal begynde at tænke i sanktioner eller økonomiske interesser.
Det synes jeg er en lidt anden diskussion, selv om jeg godt ved, at det også er et element i optagelsesforhandlingerne.
Der må vi jo nok også være ærlige og sige, at Erdogan har en klemme på os.
Det er jo ikke derfor, vi bliver ved med at være i optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, men det er måske en af grundene til, at der er mange, der vil være lidt bange for at starte den der nervekrig, fordi vi er bange for, at så kommer der en ny flygtningekrise.
Jeg siger det bare for at være ærlig.
Vi er i et kæmpestort dilemma omkring det her i Danmark, men ikke mindst i mit eget parti, for vi vil også godt være med til at stoppe flygtningestrømmen, men en aftale med Erdogan i den situation, der er nu, og med den behandling, der er af flygtninge, er altså heller ikke en politik, som vi er vanvittig stolte af.
Men det er jo bare for at være fuldstændig ærlig, med hensyn til hvorfor det kan være svært på den måde at sætte tommelskruerne på.
Det er jo også, fordi Erdogan har en klemme på os.
Men jeg tror så ikke, at det er det, der er årsagen til – i hvert fald ikke for vores vedkommende – at man ikke vil afslutte forhandlingerne.
Det er, fordi vi tror på dialogen, det, at vi stadig væk har adgang til diskutere de her ting med Tyrkiet, selv om de bevæger sig i den modsatte retning, så vi kan vise, at det ikke er umuligt i en meget, meget fjern fremtid, at Tyrkiet kunne blive en del af EU.
Det kunne give et håb og en motivation til at kæmpe for nogle tyrkere.
Nu har jeg jo ikke talt med de mennesker, der sidder i fængsel, og jeg kan godt forstå, hvis de tænker, at det vil være på sin plads, at Erdogan blev straffet – det kan jeg godt forstå, altså at de ønsker, at der skal være en konsekvens.
Men jeg tænker på alle dem, der sidder derude og har stemt imod forfatningsændringen, og som ønsker et mere demokratisk, vestligt, europæisk Tyrkiet – vil vi ikke slukke et håb hos dem, hvis vi smækker døren i?
Vil de så ikke tænke: Nå, nu har de reaktionære kræfter i vores land vundet; det er en tabt kamp, så vi kan lige så godt lade være med at kæmpe?
Det er jeg jo bange for er det, der sker.
Men jeg kan godt forstå, hvis der sidder nogle i fængslerne og tænker: Hvordan kan de blive ved med at forhandle med en diktator, som har smidt os bag lås og slå, og som overhovedet ikke bevæger sig i retning af at opfylde kriterierne for et medlemskab af EU?
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Jeg var valgobservatør i Tyrkiet i forbindelse med folkeafstemningen, og der besøgte jeg et fængsel med over 6.000 fanger, og op mod halvdelen af dem var lærere, fagforeningsfolk, journalister, akademikere, borgmestre, parlamentarikere, som havde siddet fængslet siden det forfejlede kupforsøg.
Man må sige, at for dem er tremmerne blive smækket gevaldig meget i, og det her forslag går jo lige præcis på at lægge pres på dem, der har smækket tremmerne i for den demokratiske opposition, for at de skal åbnes igen.
Så jeg må bare sige, at jeg er dybt ærgerlig over, at De Radikale ikke ønsker at bidrage til, at det pres lægges, og jeg mener på ingen måde, at det at lægge pres på Erdogan er at give ham en gave, tværtimod.
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
Jo, men vi hører jo også det modsatte argument, altså at der er nogle, der siger, det er vigtigt, at vi ikke skubber Tyrkiet væk, at vi ikke skubber de progressive og demokratiske kræfter væk.
Og det risikerer vi at gøre ved at smække døren i.
Jeg tror ikke på, at en isolation af et land, et fravalg af dialog fører særlig meget godt med sig.
Og jeg tror i hvert fald ikke, at det er noget, der gør stort indtryk på Erdogan, tværtimod vil han da virkelig kunne sige: Det er EU, der har valgt os fra, nu går vi vores egen vej.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Tak for det.
Jeg vil bare gerne understrege, at det her jo ikke er en debat om, hvorvidt Tyrkiet skal have lov til at være medlem af EU eller ej.
Altså, hvis Tyrkiet lever op til kravene, hvis den tyrkiske befolkning ønsker det, er det Enhedslistens holdning, at så skal de have lov til det.
Så det har ikke noget som helst med det her forslag at gøre.
Det her er et forslag om at lægge et pres på den tyrkiske regering og præsident, fordi det skal have en konsekvens med den undertrykkelse, der foregår.
Og jeg må sige, at det provokerede mig lidt, da ordføreren sagde, at det skulle være et symbolsk forslag, af den simple grund, at jeg så sent som i tirsdags talte med en repræsentant for den demokratiske opposition i Tyrkiet, en repræsentant, som lever i landflygtighed i Europa, fordi han simpelt hen ville ryge i fængsel, hvis han var i Tyrkiet, og han sagde, at det er helt afgørende, at vi lægger pres på Erdogan, og at det er vigtigt, at der sker en midlertidig suspendering, indtil de demokratiske rettigheder er sikret.
Så jeg vil bare gerne høre: Gør det ikke indtryk på Det Radikale Venstre, når det er budskabet fra den demokratiske opposition?
Zenia Stampe (RV), 2017-05-05:
For jeg forklarer jo, hvorfor vi forholder os, som vi gør.
Så må hr. Morten Helveg Petersen jo forklare et andet sted, hvorfor han har gjort, som han har gjort.
Altså, det er jo ikke det, der er det centrale her – det er jo politisk drilleri.
Hvorfor ikke forholde sig til det, der er substansen?
Gavner det her processen?
Og respekt for dem, der mener, at det vil gavne Tyrkiets udvikling, hvis man suspenderede forhandlingerne.
At vi så har stemt forskelligt – og vi er ikke det eneste parti, der har det – ja, sådan er det.
Men lad os da diskutere, hvad der er op og ned i den her sag.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Fru Zenia Stampe brugte jo lejligheden til at tale om alt muligt andet end det, at Radikale Venstre stemmer ét i Europa-Parlamentet og det stik modsatte i Folketinget.
Jeg tror bare, det er utilfredsstillende for mange mennesker, for hvad er det, der har ændret sig siden november?
Det er jo kun gået i én retning – det er bare blevet endnu værre.
Så der var vel i virkeligheden endnu større grund til at følge den opfordring, som Europa-Parlament, herunder hr. Morten Helveg Petersen, er kommet med.
Så jeg synes da, at fru Zenia Stampe er kommet med nogle meget valide betragtninger om, hvorfor hun vil ignorere sin partifælle hr. Morten Helveg Petersens opfordring i Europa-Parlamentet.
Normalt lytter Radikale Venstre ikke alene til hr. Morten Helveg Petersen, men i særdeleshed til Europa-Parlamentet.
Jeg ved godt, at Radikale Venstre lytter til alle.
Jeg kan huske alle de der plakater med eksperter, og jeg ved ikke hvem.
Men hvorfor er det, fru Zenia Stampe ikke vil lytte til hr. Morten Helveg Petersen i den her sag?
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Jeg er sikker på, at hvis EU-modstanderne for 10 år siden havde sagt, at EU inden længe vil sidde og forhandle optagelse med lande, som er halvdiktatoriske, og hvor præsidenten har enevældig magt og oppositionen sidder i fængsel osv., ville man sige, at det er en fuldstændig vanvittig påstand og det kunne EU aldrig drømme om.
Det sker i dag.
Lad det nu ligge.
Vi var en delegation fra Folketinget i Tyrkiet.
Vi var faktisk temmelig mange dernede.
Vi havde nogle rigtig gode møder.
Vi havde bl.a. møde med et armensk medlem af parlamentet, som selvfølgelig også er anklaget, fordi han er kristen armenier og har sagt noget om folkemordet, er blevet overfaldet i parlamentet osv.
Han sagde til os: Prøv at se på, hvad der skete, da Rusland konfronterede Erdogan.
Da Rusland sagde til Erdogan, at nu er det slut, og lukkede for det, der nu kunne lukkes for over for Tyrkiet, gik der 0,5 sekunder, og så kom Erdogan krybende, fordi Erdogan er ekstremt svag.
Hvad vil der ikke ske, hvis EU brugte de enorme magtmidler, som eksisterer i forbindelse med handel, åbne handelsveje, førtiltrædelsesbistand og andre.
Hvilke enorme resultater vil det ikke give, hvis man bruger det?
Skal vi ikke gøre det, som man foreslår, og på baggrund af Ruslands erfaring?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Så det, hr. Rasmus Jarlov mener, er altså, at på et eller andet tidspunkt kan det da godt tænkes, at Tyrkiet skal være medlem af EU.
Er det så det, der er den konservative politik?
Da hr. Rasmus Jarlov ikke har for vane at dukke op her i Folketingssalen, bliver jeg jo nødt til at spørge fru Merete Scheelsbeck om det.
Så er Det Konservative Folkepartis politik den, at Tyrkiet på et tidspunkt godt kan blive medlem af EU, eller er Det Konservative Folkepartis politik den, at Tyrkiet aldrig nogen sinde kan blive medlem af EU?
Er det det ene eller det andet?
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-05:
Vores holdning er, at vi ikke ønsker at suspendere de her forhandlinger, fordi vi har et ønske om, at Tyrkiet udvikler sig i en reformvenlig retning.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Der må jeg bare sige til hr. Kenneth Kristensen Berth, at det er det, der er budskabet fra Tyrkiet: at det faktisk hjælper, når der er en international kritik.
Og det er derfor, det ville have været så godt, hvis Europarådet tilbage i januar havde fået lov til – hvilket Dansk Folkeparti desværre var med til at forhindre – at træffe en beslutning om fuld monitorering.
For vurderingen var, at det kunne have rykket 2-3 pct., altså noget, der ville have været fuldstændig umuligt for Erdogan at gøre noget ved, selv med valgsnyd.
Og det var også meget tydeligt at se efter valget, hvor de jo havde en situation, hvor den tyrkiske opposition var forhindret i at anke og appellere resultatet på nogen måde, altså til andre end den selvsamme valgkommission, der havde brudt tyrkisk valglov for at tillade optælling af ulovlige stemmer.
Da der så kom en kritik fra de internationale valgobservatører, gjorde det rigtig ondt på Erdogan, og han måtte gå så vidt som til at lave nogle desperate ting, og det tror jeg viser, at han faktisk bliver presset.
For den tyrkiske befolkning lytter til, hvad vi siger i Europa, og det er en vigtig ting for os at notere os.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Jeg tror, at vi er kommet lidt tættere på hinanden den her gang, for jeg er sådan set enig med hr. Nikolaj Villumsen så langt, at jeg tror, at Erdogan er modtagelig for kritik indenbords, altså fra tyrkernes side, for der er han jo underlagt det forhold, at han gerne skulle genvælges.
Men jeg må bare sige, at jeg faktisk stadig væk ikke tror, at den kritik, som han får udefra, rykker en millimeter; det tror jeg ikke.
Jeg tror dybest set, han føler, at den kritik er med til at styrke ham.
Og man kan altid diskutere, om man så bare skal klappe i,
men det mener jeg bestemt ikke, for vi har masser af årsager til at kritisere Tyrkiet.
Men jeg må bare sige, at jeg tror, det er meget vanskeligt at appellere til et bedre jeg hos Erdogan, for jeg tror simpelt hen ikke, det findes.
Jeg tror simpelt hen, at han er megaloman, at han ikke er til at have med at gøre.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Nej, jeg tror, at man snyder sig selv, hvis man tror, at Erdogan er fuldstændig upåvirkelig, og jeg synes, at resultatet ved folkeafstemningen taler sit klare sprog.
Altså, det er helt klart, at det med at træffe en beslutning om, at man må optælle ugyldige stemmer, var det sidste planlagte totalt desperate træk, et fuldstændig ulovligt træk af den tyrkiske valgkommission, som udelukkende skulle bruges i det øjeblik, man kunne se, at nu brændte lokummet, hvis jeg må være så fri her fra talerstolen; det må jeg nok ikke, men nu er det sagt.
Det synes jeg viser, at Erdogan er presset af kritik.
Jeg vil sige, at det havde været rigtig godt, hvis Dansk Folkeparti i Europarådets Parlamentariske Forsamling havde støttet, at vi tilbage i januar kunne have truffet beslutningen om at sætte Tyrkiet under fuld monitorering.
Vurderingen fra Tyrkiet var, at det kunne have rykket 2-3 pct., altså faktisk gjort det umuligt for Erdogan selv med valgsnyd at få et flertal.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-05-05:
Tak for det.
Grunden til, at jeg tager ordet, er jo, at hr. Nikolaj Villumsen tilkendegav, at han var uenig i min analyse.
Det er hr. Nikolaj Villumsen selvfølgelig hjertens velkommen til at være, men jeg vil dog spørge hr. Nikolaj Villumsen, om det virkelig er hans indtryk, at den kritik, der er blevet rejst over for den tyrkiske regering, over for Erdogan, har haft nogen positiv indflydelse i forhold til Tyrkiet.
Altså, har det overhovedet virket?
Hr. Nikolaj Villumsen peger på det her forhold, at Erdogan indimellem bliver ophidset og vred, og der må jeg bare sige: Ja, det er en meget typisk mellemøstlig måde at håndtere pres på, men det er jo ikke ensbetydende med, at der rent faktisk er sket ændringer i Tyrkiet.
Er sandheden ikke bare den, at vi står over for en megalomanisk, selvforherligende, selvforelsket, egocentrisk despot, som agerer på den måde, som en sådan person gør?
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Jamen ordføreren skal ikke bekymre sig om, om jeg forstår det – det er ikke så vigtigt.
Det vigtige er, om ordføreren forstår det.
Altså, forstår ordføreren den konservative politik?
I 2009, hvor det går fremad med demokratiet i Tyrkiet, siger man: Stop!
Optagelsesforhandlingerne skal afbrydes; der skal ikke være tilladelse til, at Tyrkiet bliver medlem af EU.
Og så nogle år efter, hvor det går i den helt forkerte retning, siger man: Optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet skal under ingen omstændigheder afbrydes, de skal fortsættes.
Altså, forstår ordføreren det selv?
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-05:
Jamen det er jeg ked af at spørgeren ikke kan forstå.
Som sagt er vi jo alle sammen enige om, at udviklingen i Tyrkiet går den forkerte vej.
De Konservative støtter alligevel regeringens linje i, at vi gerne vil forhandle med dem, at vi gerne vil skabe håb og forhåbentlig skabe nogle resultater, som kan støtte de demokratiske kræfter, der stadig er i Tyrkiet, og som gerne vil udvikle landet i den rigtige retning.
Og det er det, vi gerne vil forhandle om.
Søren Søndergaard (EL), 2017-05-05:
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg har meget svært ved at forstå, hvad der er den konservative position, ikke alene fordi Rasmus Jarlov efter den tur, jeg omtalte før, var meget klar i mælet, og Naser Khader er meget klar i mælet, men også fordi Det Konservative Folkeparti kørte valgkamp i 2009 for en kandidat, der gik til valg på, at optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet skulle afbrydes.
Kandidaten hed Bendt Bendtsen, og f.eks. den 29. april kunne man læse: Man skal prøve at finde en mellemvej for Tyrkiet.
Tyrkiet skal tilbydes et såkaldt privilegeret partnerskab, hvor landet skal tage del i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, men, siger Bendt Bendtsen, Tyrkiet skal ikke have fuldt medlemskab af EU.
Det er jo det, man sidder og forhandler om.
Nu står vi i en situation, hvor det går katastrofalt i den forkerte retning, og så siger De Konservative, at vi skal fortsætte forhandlingerne.
Jeg bliver bare nødt til at sige, at jeg ikke helt kan forstå, hvordan det hænger sammen.
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-05:
Det har jo været drøftet adskillige gange her i dag, også fra talerstolen.
Altså, vi har jo alle sammen også givet udtryk for, at vi er enige i, at situationen i Tyrkiet er uholdbar, og at vi ønsker, at Tyrkiet udvikler sig i en anden retning, end de er på vej til.
Men vi er ikke kommet til, at nok er nok.
Vi vil hellere stadig satse på at gå forhandlingsvejen og tro på, at det er ad den vej, vi kommer længst.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Det er jo sådan lidt en underlig situation, at man kan læse i avisen, at folketingsmedlemmer fra Det Konservative Folkeparti er imod, men at der er en enig gruppe.
Det undrer mig selvfølgelig, at det er situationen, men det, jeg så bare godt kunne tænke mig at høre fra den konservative ordfører, er: Hvornår er nok så nok?
Hvad skal der til, før man vil trække en streg i sandet?
Nu har vi en situation, hvor folk fra oppositionen fængsles, og hvor der sker en grov undertrykkelse.
Hvornår kunne det komme på tale at lave en midlertidig suspension, indtil de demokratiske rettigheder er sikret?
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-05:
Det er blevet drøftet på det konservative gruppemøde, og vi var enige om, at vi ikke kunne støtte det her beslutningsforslag.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Tak for det.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om der er enighed om det i den konservative folketingsgruppe.
For i dag i Berlingske kan man læse, at hr. Naser Khader siger, at han faktisk er enig i det her forslag.
Så derfor melder det spørgsmål sig jo: Hvad er positionerne i den konservative folketingsgruppe?
Er det en enig folketingsgruppe, som står bag afvisningen af den her midlertidige suspendering, som Enhedslisten foreslår?