Astrid Krag (S), 2021-04-22:
I beslutningsforslag B 114 foreslås det, at regeringen ophæver kravet om forældrebetaling i forbindelse med anbringelser af børn og unge.
Ophævelsen af forældrebetaling begrundes for det første med, at anbringelsen er en samfundsopgave, som forældre til børn og unge derfor ikke bør betale for.
For det andet påpeges det, at der samtidig bruges mange ressourcer på at administrere reglerne og på opkrævninger, og at der er en bekymring for, at det vanskeliggør samarbejdet mellem kommune og forældre.
Først og fremmest vil jeg gerne benytte lejligheden til at takke SF for at dele regeringens ambition om at forbedre anbringelsesområdet og for at bidrage med konkrete spørgsmål til, hvordan I mener at vi gør det bedst – eller hvordan SF mener at vi gør det bedst.
Man må vist ikke bruge direkte tiltale, så jeg kan lige komme en irettesættelse i forkøbet; undskyld, formand.
Diskussionen om egenbetaling er jo ikke nogen ny problemstilling, og det er ikke nogen nem problemstilling, men når vi nu alligevel ikke kan støtte forslaget her i dag, skyldes det flere ting.
Når man får et barn, følger der forhåbentlig en masse glæder og en masse dejlige stunder med, men der følger også et ansvar og en række forpligtelser med.
Man har som forældre ret til at sætte rammerne for barnets opvækst og opdragelse, og man har som forældre har ret til at bestemme de overordnede forhold i barnets liv og dagligdag.
Man skal på vegne af sit barn træffe beslutning om alt fra skolegang til behandling i sundhedsvæsenet.
Men der er selvfølgelig også et stort ansvar og en række forpligtelser.
Som forældre skal man drage omsorg for sit barn.
Man skal hjælpe, støtte og sikre barnets trivsel, og man skal forsørge sit barn.
Hvis man ikke formår at løfte den opgave at drage den nødvendige omsorg for sit barn, så må og skal samfundet gribe ind.
Hvis man ikke formår at løfte den forpligtelse, må myndighederne tager over, så barnet kan få den omsorg og tryghed, som et barn har behov for.
Man har som forældre med andre ord ikke en ubetinget ret til at have sit barn hos sig.
Men det ændrer ikke ved, at man har forsørgelsespligt.
Selv om kommunen går ind i kortere og længere perioder og overtager opgaven med at sikre barnets trivsel under opvæksten, er de biologiske forældre stadig forældre.
Og derfor er det her i Danmark også forældrene, der fortsat har forældremyndigheden under en anbringelse.
Det følger også af lovgivningen, at kommunerne skal sørge for, at forbindelsen mellem barnet og dets forældre holdes ved lige under anbringelsen, f.eks. gennem samvær, ligesom det skal sikres, at forældrene får information om barnets hverdag.
Derfor er udgangspunktet i de gældende regler, at alle forældre med en indkomst over et vist beløb har pligt til at bidrage økonomisk til deres børns forsørgelse.
Det synes jeg grundlæggende er det rigtige udgangspunkt.
Men samtidig er der også regler for, hvor høj den maksimale egenbetaling må være.
Det synes jeg også er fornuftigt.
Der skal selvfølgelig tages hensyn til forældrenes økonomiske omstændigheder, for en egenbetaling af et barns anbringelse må ikke betyde, at forældrene så ikke har til dagen og vejen.
Derfor er der med de eksisterende regler mulighed for at fravige udgangspunktet om egenbetaling, og dermed er der taget højde for, at egenbetalingen ikke nødvendigvis er det rigtige i alle sager.
Kommunerne kan vælge helt eller delvis at fritage for egenbetaling i konkrete sager.
Kommunen kan også vælge helt eller delvis at fritage for egenbetaling, hvis en fritagelse i særlig grad har en betydning for forældrenes medvirken til at gennemføre støtte til barnet.
Og hvis forældrene har en indkomst under et vist beløb, kan de også fritages.
Selvfølgelig skal der tages højde for familiernes forudsætninger – så langt kan vi blive enige.
Sådan er lovgivningen også allerede i dag indrettet, så der allerede er mulighed for at fritage forældre for egenbetaling i de konkrete sager, hvor det vurderes nødvendigt eller mest hensigtsmæssigt.
Derudover synes jeg, at det er et sundt princip, at man som forældre både har nogle rettigheder, men også nogle pligter, såsom at når man har forældremyndighed over sit barn, så medvirker man også til at betale for sit barns ophold hos en plejefamilie eller på en institution i det omfang, man har muligheden for det.
På den baggrund ser jeg ikke et behov for at fritage alle forældre for egenbetaling, og regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslag B 114.