runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Erik Messmann (DF), 2018-05-02:
Ja, det er glædeligt, at politiets søgning i Europols database EIS er uændret, som det fremgår af Rigspolitiets egne tal for første kvartal 2018.
I april 2017, det vil sige 1½ år efter folkeafstemningen om retsforbeholdet, udtalte Europols talsmand, Jan Op Gen Oorth, til Radio24syv, at det aldrig har været meningen, at de enkelte betjente i Europol-landene skulle have adgang til Quest.
Et par måneder efter at Jan Op Gen Oorth udtalte sig til Radio24syv, får ministeren en åbenbaring og erklærer i Altinget den 22. august 2017, at fuldt medlemskab af Europol ikke giver alle betjentene adgang til Europols kriminalregister.
Ministeren forklarer videre, at det har givet anledning til misforståelse, når jasiden har brugt vendingen den enkelte betjent, fordi det kunne give danskerne indtryk af, at det drejede sig om alle betjente.
Jeg må forstå på ministeren, at Rigspolitiet også har fejlfortolket ministeren, når de vurderede, at 8.000-10.000 betjente ville få forringet deres mulighed for at efterforske grænseoverskridende kriminalitet med en parallelaftale.
Og kan ministeren svare mig på, hvor mange betjente det drejer sig om der kan?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-02:
Tak for spørgsmålet.
Det er jo nu mere end 2 år siden, at danskerne stemte nej til at ændre retsforbeholdet til en tilvalgsordning.
Og jeg vil gerne fremhæve, at da vi havde debatten i 2015, var der jo ingen, der reelt kunne garantere, at Danmark ville få en tilknytning til Europol via en særaftale.
Det, nejet grundlæggende betyder, er jo, at vi ikke vælger selv.
Hver gang vi vil være med i noget – det kan være Europol, PNR-direktivet –
kræver det, at Kommissionen og de andre medlemsstater er indstillet på at have os med.
I forhold til Europol lykkedes det jo som bekendt at indgå en større aftale på rekordtid.
Det er en aftale, jeg er meget stolt af at have indgået.
Særaftalen betyder nemlig, at dansk politi operativt næsten har lige så stor glæde af Europol i dag, som da vi var medlem.
Og når jeg siger næsten, skyldes det, at der ikke længere er direkte adgang til Europols databaser for Rigspolitiet, for udlændingekontrolafdelingerne og for PET; dansk politi skal i stedet spørge via nationale eksperter.
Svagheden i aftalen er – som regeringen også hele tiden har sagt – at Danmark jo ikke får samme muligheder som de andre EU-lande for at gøre information fra Europol direkte tilgængelig for den enkelte patrulje, og at politiet ikke kan integrere oplysninger fra Europol direkte i analyseplatformen POL-INTEL.
Men det skal ikke lave om på – og det har jeg sagt, tror jeg, mange gange, og det står jeg gerne ved – at det samlet set er en rigtig god aftale, vi har fået, og det er derfor heller ikke, synes jeg, nogen overraskelse, at Danmark fortsat søger nogenlunde samme antal gange i Europols informationssystem som tidligere.
Det er der, vi står i dag, og det gør vi, fordi det lykkedes at indgå en særaftale med Europol.
Jan Erik Messmann (DF), 2018-05-02:
Tak, formand.
Hvad er ministerens holdning til, at jasiden op til afstemningen om afskaffelse af retsforbeholdet i 2015 har ført en kampagne, der skulle give vælgerne indtryk af, at et nej ville medføre, at Danmark blev smidt helt ud af Europol, og at et nej til at fjerne retsforbeholdet ville medføre, at dansk politi ikke kunne bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet?
Hvad er ministerens holdning til, at jasiden op til afstemningen om afskaffelse af retsforbeholdet i 2015 har ført en kampagne, der skulle give vælgerne indtryk af, at et nej ville medføre, at Danmark blev smidt helt ud af Europol, og at et nej til at fjerne retsforbeholdet ville medføre, at dansk politi ikke kunne bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet?
Skriftlig begrundelse
Benny Engelbrecht (S), 2018-05-02:
Hvad er grunden til, at ministeren i den selv samme uge, hvor man bryster sig af genopfundne ambitioner for klimaet, ønsker at fjerne de øremærkede PSO-midler på i alt 2,5 mia. kr., som ellers var prioriteret den grønne omstilling, og i stedet regne dem ind i det generelle råderum?
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-05-02:
Tak for det svar.
Det er jeg faktisk rigtig glad for at ministeren svarer, for jeg er fuldstændig enig og specielt i kommentaren om, at det giver tryghed i forhold til den behandling, man kan få som patient.
Grunden til, at jeg spørger om, hvorvidt det giver mening, at man har forskellige specialer, er, at regionerne jo har organiseret sig med Medicinrådet, og at man i spidsen for det har sat en onkolog, altså en kræftlæge, som nu vurderer medicins effekt på alle specialer i landet.
Hvad angår præparatet Spinraza, som anvendes til mennesker med muskelsvind, som er en neurologisk sygdom, har fagudvalget, altså specialisterne – en overlæge i neuromuskulær medicin og en børnelæge, som er specialist i neurologi – vurderet, at præparatet virker; de siger, at der er en effekt, og at man skal tilbyde præparatet til en bestemt type patienter.
Alligevel affejer formanden for Medicinrådet det her præparat som værende intet andet end en kalktablet.
Når ministeren nu mener, at det giver tryghed for patienterne, at det er specialister, der igangsætter behandlingen, kan ministeren så leve med, at det er en kræftlæge, der skal beslutte, hvilken behandling der skal være tilgængelig for neurologiske patienter?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-05-02:
Anerkender ministeren, at når Danmark i 2018 fortsat er med i Europol-samarbejdet og betaler til Europol som hidtil, så har præmissen om, at retsforbeholdet var koblet til dansk politis fremtidige deltagelse i Europol, været falsk og kun været brugt af jasiden til at skræmme danskerne til at stemme for en afskaffelse af retsforbeholdet?
Tiden løber allerede, så jeg skal skynde mig at læse spørgsmålet op.
Det lyder: Anerkender ministeren, at når Danmark i 2018 fortsat er med i Europol-samarbejdet og betaler til Europol som hidtil, så har præmissen om, at retsforbeholdet var koblet til dansk politis fremtidige deltagelse i Europol været falsk, og kun været brugt af jasiden til at skræmme danskerne til at stemme for en afskaffelse af retsforbeholdet?
Og spørgsmålet lyder: Kan ministeren pege på et punkt, hvor dansk politi i dag har færre redskaber til at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet end kollegaer i andre EU-lande på grund af Danmarks operationelle aftale med Europol?
Kan ministeren pege på et punkt, hvor dansk politi i dag har færre redskaber til at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet end kollegaer i andre EU-lande på grund af Danmarks operationelle aftale med Europol?
Skriftlig begrundelse
Ifølge en opgørelse fra Rigspolitiet er der blevet foretaget 22.662 søgninger i Europols forbryderdatabase i første kvartal af 2018.
Sidste år søgte politiet 23.232 gange – altså blot 570 gange mere – i samme periode.
Tilbage i 2016 lå antallet af Europol-søgninger i første kvartal på 21.209.
Konklusionen må være, at et nej til at ophæve retsforbeholdet i 2015 ikke har haft konsekvens for antallet af dansk politis søgninger i Europols database.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-02:
Kunne vi, da vi gik til stemmeurnerne, have kigget ind i glaskuglen og sagt, at uanset, om vi stemmer ja eller nej, får det i hvert fald ikke den store betydning for Europol, fordi det vil Kommissionen og staterne og Europa-Parlamentet og udvalgene i Parlamentet hjælpe os med.
Så havde man taget det mere roligt.
Altså, når jeg gik ind for et ja til den folkeafstemning, var det jo, fordi jeg gerne ville sikre bl.a. Europol-tilslutning, og så er der jo mange andre ting i de punkter, der var til den afstemning.
Men jeg vil bare i fællesskab med spørgeren glæde mig over, at vi har fået en god aftale.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-05-02:
Det prøvede vi jo alligevel, og det gik ikke så tosset endda, for sagen er den, at politiet de facto er stillet, ligesom det var, før vi stemte nej til det her.
Der synes jeg netop, at de tal, vi har fået fra Rigspolitiet i forhold til antallet af søgninger, understreger det.
Altså, 22.662 søgninger i 2017 mod 23.232 i 2016, og dertil skal så lægges de søgninger, som er foretaget med assistance fra folk, som ikke er ansat direkte under os.
Hvor mange det er, ved vi ikke noget om.
Men kan ministeren ikke godt se, at den skræmmekampagne, som blev anvendt, måske ikke var så heldig?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2018-05-02:
Jeg synes ikke, at menneskerettigheder er virkeligheden.
Jeg synes, at de er træls forhindring, som vi skal prøve at begrænse, men det er så en anden diskussion.
Jeg vil stille ministeren et konkret spørgsmål, og det er: I 2004 havde man ca. 2.500 dna-profiler i registeret; i dag er der så 128.000.
Man har ændret på kriterierne for, hvad der skal til, for at få opbevaret sit dna i registeret.
Vil ministeren sænke barren yderligere og sørge for, at der skal en endnu mindre forseelse til end i dag, for at man får sit dna opbevaret i registret?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-05-02:
Så tror jeg, at jeg vil prøve at spørge lidt klarere, for jeg synes jo, at man skal lære noget af de fejl, man begår, og jeg er næsten derhenne, hvor det lyder, som om at justitsministeren erkender, at der blev begået fejl under den afstemning, der blev begået fejl, når partier sagde, at vi ville blive de pædofiles paradis, og der blev begået fejl, når De Konservatives formand sagde, at vi ville ryge ud,
det er fakta.
Hvad er det så for overvejelser, det giver justitsministeren anledning til i forhold til kommende afstemninger?
Er der behov for, at man vælger en mere afdæmpet retorik f.eks. fra jasiden?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-02:
Det giver i hvert fald anledning til, at man jo altid skal tro på det muliges kunst.
Jeg vil godt sige, at det, som både hr. Rasmus Jarlov og jeg sagde dengang, jo var rigtigt, da vi sagde det.
Men det er også derfor, at jeg sådan set bare mange gange siden har sagt, at jeg glæder mig så meget over den aftale, vi har fået.
For nu stemte danskerne, som de gjorde, og så er der kun en ting at gøre, nemlig at slå hælene sammen og lytte til, hvad danskerne har stemt.
Og så synes jeg – det går jeg ud fra vi er enige om – at vi har haft den opgave at lave den bedst mulige aftale, for jeg tror, at vi får en supergod aftale.
Så jeg prøver ikke at stå og bortforklare noget, men vi er vel enige om, at hvis man stemte nej, så var det et nej.
Og så gik vi i gang med at arbejde for at få en aftale.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-05-02:
Men grunden til, at vi har den her diskussion i dag, er, at der jo er en risiko for, at vi på et tidspunkt skal til en ny afstemning om EU, også måske om ophævelse af forbeholdet.
Vi hører i hvert fald på trommerne fra et andet regeringsparti, at man gerne vil rode med forsvarsforbeholdet.
Så er det jo klart, at vi ligesom skal have en lidt klarere basis for de ting, som vi skal diskutere og stemme om.
Det vil jeg bare erindre om.
Nu sagde justitsministeren, at justitsministeren ikke rigtig kunne forholde sig til, hvad folk lagde vægt på, når de stemte.
Men jeg kan da i hvert fald godt sige uden at løfte sløret for meget, at det, som Det Konservative Folkeparti lagde vægt på, i hvert fald ifølge deres daværende EU-ordfører og også nuværende EU-ordfører, nemlig hr. Rasmus Jarlov, var, som der står i den her artikel fra den 23. november 2015 på tv2.dk: »For Jarlov er det europæiske politisamarbejde, Europol, det vigtigste argument for et JA.«
Det var jo et vigtigt argument, netop fordi der var hele den her debat om, hvorvidt vi røg ud eller ikke røg ud.
Der vil jeg da også godt erindre justitsministeren om, hvad justitsministeren sagde på demokratiets aften, hvor man diskuterede de her ting.
Da sagde justitsministeren dengang: »Uanset, hvem man spørger, så siger alle, at man kan komme med i Europol.
Altså vi er med, og hvis vi stemmer ja, så forbliver vi medlem, men hvis vi stemmer nej, så ryger vi ud, og det er fakta.«
Det var det, som justitsministeren sagde på demokratiets aften.
Og så står vi her nogen tid efter og må konstatere, at Danmark ikke er røget ud.
Danmark har jo en god aftale med Europol.
Så må man spørge, om det giver anledning til selvransagelse for justitsministeren på egne og måske også på sit partis vegne?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-02:
For mit eget vedkommende kan jeg i hvert fald sige, at jeg ikke ønskede og ikke ønsker at skræmme nogen som helst til noget som helst.
Men jeg kan sige, at op til folkeafstemningen i 2015 vidste vi jo reelt ikke, om Danmark ville have en tilknytning til Europol efter 1. maj 2017.
Det er sådan, at vi står i en situation i dag og kigger tilbage på et forløb og taler om, hvad der egentlig skete der.
Men da vi stod i det forløb, var der jo ingen af os, der reelt vidste, hvad det ville betyde.
I min verden var det jo en vigtig præmis for afstemningen, altså at vi reelt set stod og kunne ryge fuldstændig ud.
Og så ved jeg godt, at den her afstemning ikke bare var en afstemning om Europol, men en afstemning om retsforbeholdet, og så har folk nok tillagt det forskellig vægt.
Det anerkender jeg fuldt og helt.
Jeg kan jo ikke gå ind i hovedet på alle politikere og alle partier og tænke på, hvad deres mening mon har været i den diskussion, vi havde op til afstemningen.
Men det er vigtigt for mig at sige, at vi stod i en situation, hvor vi, hvis vi sagde nej, var afhængige af de øvrige lande.
Jeg tror, at både spørgeren og jeg også er enige om, at det jo kræver velvilje fra både Kommissionen og Europa-Parlamentet.
Jeg synes, at jeg har sagt det mange gange, men jeg vil faktisk gerne slå det fast.
Jeg er langt videre efter den afstemning, for når danskerne har talt, er det det, de har gjort, og så skal vi bare gøre, hvad der er bedst muligt.
Det er vores opgave som politikere.
Jeg er rigtig glad for den aftale, vi har fået.
Det tror jeg også jeg har sagt ret højt sådan flere gange.
Jeg synes bare, at vi skal glæde os over den.
Og så kan man altid tage en diskussion om, hvad der er skræmmekampagne, og hvad der ikke er skræmmekampagne – for hvad vidste vi egentlig, da vi stemte?
Dansk Folkeparti var jo sikker på, at vi kunne få en aftale, og der har man så bare været lidt dygtigere til at kigge i glaskuglen, end vi andre var på det tidspunkt.
Jeg ved jo ikke, hvilke afstemninger der måtte være på vej, eller om der overhovedet kommer nogen, og hvornår de kommer, og hvad retorik det vil føre med sig.
Jeg tror, at man skal passe meget på med, hvad det er for nogle scenarier, man stiller op.
Det er jeg sådan set enig i, for jeg tror ikke, at man kan skræmme danskerne til noget som helst.
Men jeg tror også, at det er vigtigt at sige – og det vil jeg godt stå lidt fast på, og det er ikke, fordi jeg skal prøve at redde min ære her på nogen måde – at vi vel også er enige om, at det, at vi sagde nej til retsforbeholdet, jo havde en række konsekvenser.
Så kan man har holdninger til, om det er godt eller skidt, men det, at vi så skulle have en aftale med Europol bagefter, var jo ikke noget, nogen kunne garantere, da vi gik til stemmeurnerne.
Christian Langballe (DF), 2018-05-02:
Har ministeren en holdning til, om det er muligt at indføre en lovgivning, hvorefter udlændinge, der dømmes for kriminalitet, udvises konsekvent og efter første dom, og vil regeringen støtte en sådan politik?
Inger Støjberg (V), 2018-05-02:
I min tid som beskæftigelsesminister fik vi faktisk lavet en meget nøjagtig gennemgang af alle de ydelser, der kunne være tale om.
Nogle af ydelserne var bundet via grundloven, nogle var bundet via EU-lovgivning, og så var der endelig noget, der var bundet op på bl.a. konventioner.
Så der er flere niveauer i det her.
Dengang indgik vi en aftale om netop optjeningsprincipper, og man kan sige, at det har vi sådan set bygget videre på nu her.
Men, altså, hvis man vil gøre grundlæggende op med det her, er det altså ikke bare EU og konventioner, man skal vende blikket mod, så er det også grundloven, som jeg jo ved hr. Christian Langballe har en stor glæde ved og respekt for
Christian Langballe (DF), 2018-05-02:
Jo, men det, jeg bare mener helt grundlæggende, er, at de gode gamle dage faktisk var gode på nogle bestemte måder, fordi man orienterede sig imod det, at folk havde et statsborgerskab som det afgørende.
Det var så at sige borgerbrevet til Danmarks rige.
Det, jeg synes er problematisk i dag, er, at man egentlig har åbnet velfærdssystemet op til at gælde Europa og videre ud til at gælde verden, og det synes jeg simpelt hen er dybt problematisk og en kilde til forargelse, hver eneste gang – og det gør man jo tit – man støder på det her problem med EU-borgere, der f.eks. hæver sociale ydelser.
Inger Støjberg (V), 2018-05-02:
Nej, og det er jo derfor, at vi sammen har lavet opstramninger på det her felt – ikke bare med integrationsydelsen, men jo også på de optjeningsregler, der er.
Det mener jeg sagtens man kan stå på mål for.
Jeg synes, at det er en væsentlig og god debat at tage.
Men altså igen, og det hører jeg også der er en anerkendelse af: Vi er bundet, ikke bare af grundloven – og så kan man så diskutere de internationale forpligtelser og konventioner udover det, men de er der også – men vi er altså også på lange stræk bundet af grundloven, og det er altså ikke et spørgsmål om statsborgerskab.
Christian Langballe (DF), 2018-05-02:
Altså, det er en selvstændig pointe, at det er statsborgerskabet, der afgør, hvorvidt staten skal forsørge en eller ej.
Så ved jeg godt, at de folk, der kommer hertil, skal sikres ydelser, der dækker et eksistensminimum.
Noget, jeg også synes er fuldstændig skørt, er jo, at EU-borgere efter et antal år her i Danmark har ret til sociale ydelser.
Jeg mener simpelt hen ikke, at det er Danmarks forpligtelse.
Inger Støjberg (V), 2018-05-02:
Men det er jo så sådan set også derfor, at vi i fællesskab har lavet optjeningsregler på flere stræk, netop fordi man kan sætte spørgsmålstegn ved, om man bare skal have ret til alle ydelser fra dag et, når man kommer til Danmark.
Vi er selvsagt jo presset på den front, i og med at vi har så stort et velfærdssystem, som spørgeren også selv peger på.
Så det har vi sådan set taget fat på, samtidig med at vi har sænket den grundydelse, man får, så man får integrationsydelse og ikke kontanthjælp.
For jeg er ikke uenig i, at man selvfølgelig har en forpligtelse til at forsørge sig selv, når man kommer hertil, men der er bare de her bindinger, altså i høj grad også via grundloven.
Christian Langballe (DF), 2018-05-02:
Tak for svaret.
Altså, så blev jeg så klogere i hvert fald med hensyn til grundloven.
Det er vist rigtig nok.
Og nu, når ministeren siger det, kan jeg godt huske, at den passus findes.
Men det, jeg synes er udgangspunktet for mig, må være, at den danske velfærdsstat – så kan man mene, at den skal være stor eller lille – jo bygger på princippet om, at det er en national forsikringsordning, og at velfærdsstaten dermed retter sig mod de danske statsborgere.
Sådan har det faktisk været, men sådan er det ikke mere.
Det, jeg jo synes må være udgangspunktet, er, at lige præcis i det her spørgsmål er der ikke sket en udvikling, der er sket en tilbagegang, for jeg mener helt grundlæggende, at den danske velfærdsstat er en national forsikringsordning.
Det vil sige, at folk, der kommer udefra, ikke blot har adgang til de offentlige ydelser, men at man så selvfølgelig kan lave nogle særskilte regler.
Men det der med, at folk, der kommer udefra, pr. definition har ret til danske velfærdsydelser, finder jeg er fuldstændig skørt.
Inger Støjberg (V), 2018-05-02:
Jeg vil bare lige slå fast, at min holdning er – og det tror jeg heller ikke kommer bag på hr. Christian Langballe – at når man kommer hertil, så er det helt klare udgangspunkt selvfølgelig, at man skal forsørge sig selv, og at man skal forsørge sin familie.
Det mener jeg selvsagt.
Det er også den tilgang, der jo er i lovgivningen i dag.
Vi har jo lige diskuteret det for ganske få dage siden herinde i Folketingssalen også.
Der stilles i dag i meget vidt omfang krav om netop selvforsørgelse i lovgivningen.
Når det er sagt, har vi jo også for meget kort tid siden strammet reglerne for integrationsydelsen og dermed nedsat integrationsydelsen, fordi vi fra regeringens side har den helt klare holdning, at man skal have et meget klart incitament, og det vil sige ikke særlig mange penge i overførselsindkomst for netop at komme ud på arbejdsmarkedet, så det meget hurtigt kan betale sig at arbejde i stedet for at være på offentlig forsørgelse.
Og helt generelt er der jo krav om, at man skal forsørge sig selv.
Men et generelt krav om, at alle udlændinge skal forsørge sig selv, uanset hvilken baggrund de har fået meddelt deres opholdstilladelse på, uanset hvor lang tid de har været her eller uanset deres familiemæssige tilknytning til mennesker her i landet, vil faktisk stride imod grundloven, i og med at staten har en forpligtelse til at sikre et eksistensminimum for mennesker, der opholder sig i Danmark mere eller mindre midlertidigt.
Derudover er der så, som der i virkeligheden også bliver peget på i spørgsmålet, nogle restriktioner i forhold til de internationale konventioner.
Men grundloven er altså en væsentlig spiller i det her.
Christian Langballe (DF), 2018-05-02:
Tak, formand.
Har ministeren en holdning til, hvorvidt det er muligt at stille krav om, at alle udlændinge – asylansøgere, familiesammenførte til asylanter, EU-borgere, nordiske statsborgere osv. – skal forsørge sig selv, og at retten til offentlig forsørgelse udelukkende knyttes til borgere med et dansk statsborgerskab, og vil regeringen støtte en sådan politik, hvis det skulle stride mod Danmarks internationale forpligtelser?
Tak for ordet, formand.
Spørgsmålet er som lyder: Har ministeren en holdning til, om det er muligt at indføre en lovgivning, hvorefter udlændinge, der dømmes for kriminalitet, udvises konsekvent og efter første dom, og vil regeringen støtte en sådan politik?
Inger Støjberg (V), 2018-05-02:
Heller ikke på det her spørgsmål tror jeg at der er stor tvivl om, hvad min holdning er, altså min holdning til kriminelle udlændinge.
Efter min mening, bare for at slå det helt fast, har kriminelle udlændinge jo selvsagt ikke noget at gøre i Danmark, og udlændinge, der begår alvorlig kriminalitet, skal udvises.
Spørgeren spørger så til min holdning til, om det er muligt at indføre en ordning, hvor udlændinge, der dømmes for kriminalitet, altid udvises.
Til det må jeg jo svare nej.
Vi kan og skal efter min mening selvfølgelig gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at der inden for de rammer, som vi nu er bundet af, sker udvisning af kriminelle udlændinge i videst muligt omfang, og det gør vi også.
Det var bl.a. derfor, at jeg jo den 28. februar fremsatte et lovforslag for netop at skærpe udvisningsreglerne, og med det lovforslag går vi helt til grænsen i forhold til at udnytte det rum for udvisning, som en arbejdsgruppe har peget på.
Det er i øvrigt en arbejdsgruppe, der blev nedsat i forbindelse med bandepakken i sin tid, og dermed en del af den aftale, Dansk Folkeparti også er en del af.
Jeg synes, det er meget vigtigt at understrege den pointe, at det jo netop er vores ambition, at hvis man begår alvorlig kriminalitet i Danmark, skal man selvfølgelig udvises af landet, og det er en ambition, som jeg ved at Dansk Folkeparti deler fuldstændig.
Det er også derfor, at vi nu har fulgt op med regler og et lovforslag på det her felt, og det er i øvrigt et lovforslag, som Dansk Folkeparti også bakker op om.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-05-02:
Det vil jeg ikke stå her og svare ja eller nej til, fordi det ville kræve, at jeg helt præcis ved, hvor den barre ligger – og for at være helt ærlig: det gør jeg ikke på stående fod.
Men det vil jeg gerne diskutere, for det synes jeg jo sådan set er interessant, altså hvor den barre ligger.
Det, jeg reagerer imod her, er den der konsekvente registrering af samtlige danske borgere; for jeg tager gerne en drøftelse af, hvor det snit skal ligge, og det synes jeg da vi skulle gøre – men det ved jeg simpelt hen ikke på stående fod.
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-05-02:
Tak for det.
Mener ministeren, at det giver mening, at lægerne uddanner sig med forskellige specialer?
Mener ministeren, at det giver mening, at lægerne uddanner sig med forskellige specialer?