Rasmus Jarlov (KF), 2024-12-11:
Hvis man ser bort fra skattely og oliestater, er Danmark kun overgået af USA i velstand pr. indbygger.
Det er fantastisk godt klaret.
Tak, Novo Nordisk, tak, LEGO, og tak, Carlsberg.
Og tak til alle de andre store og alle de andre små virksomheder.
Tak til de danskere, der går på arbejde hver dag.
Regeringen elsker at tage æren for det, men det er de mennesker, som står op hver dag og går på arbejde, som gør Danmark rigt.
Regeringens bidrag er primært at ansætte flere og flere til at lave papirer i staten.
Bureaukratiet vokser og vokser, og regeringen gør ikke ret meget ved det.
De borgerlige partier foreslog at annullere den stigning ved at skære 2.900 i administrationen.
Vi kom med konkrete forslag til, hvor nogle af dem kunne spares.
Bl.a. foreslog vi, at Skatteforvaltningen skulle indføre en bagatelgrænse for, hvilke sager de forfølger, så der ikke bruges penge og arbejdskraft på at forfølge borgere og virksomheder for at opkræve småbeløb fra dem.
Vi foreslog også, at man skulle skære ned i Erhvervsstyrelsen, hvor man på femte år sidder og detailbehandler, om nogen måtte have fået nogle småbeløb for meget i hjælpepakker under coronatiden.
Vi foreslog, at man kiggede på Forsvarsministeriets Materiel- og Indkøbsstyrelse, hvor der sidder 2.500 mennesker ud af de 23.000 mennesker i forsvaret og arbejder med udbud og indkøb.
Det er alt for mange.
Det er mange, mange flere, end man har i andre lande, og det er et oplagt sted at slanke og få nogle mere effektive processer.
Men ingen af delene vil Socialdemokratiet og Venstre være med til.
Det er dem tilsyneladende magtpåliggende, at antallet af administratorer ikke bliver holdt nede, men bliver ved med at vokse.
Resultatet er så den finanslov, vi står med nu, hvor det offentlige forbrug stiger med 3 pct.
Venstre praler selvfølgelig af, at der er nogle små skattelettelser i det, men det er Socialdemokratiet, der har vundet.
For det vigtige er ikke, om skatten er høj eller lav det ene år.
Det vigtige er, hvor meget det offentlige forbrug stiger.
Det er det, som bestemmer, hvor høj skatten bliver på lang sigt.
Sikkerhedssituationen i Europa er nu den værste siden anden verdenskrig.
Danmark har ikke, siden tyskerne besatte os, været så truet af krig, som vi er nu af Ruslands modbydelige uprovokerede angreb på Ukraine og af deres trusler mod os og vores allierede.
Derfor er det område, som vi burde bruge flest penge på, selvfølgelig vores forsvar.
Det Konservative Folkeparti har råbt om flere penge til forsvaret de sidste 10 år.
Venstre og Socialdemokratiet fik os smidt ud af forsvarsforliget i 2016, fordi vi sagde det, allerede dengang og tidligere.
Hvis det overhovedet er muligt at sige det mere tydeligt, end vi allerede har gjort, så lad mig forsøge at gøre det nu.
Forsvaret skal styrkes.
Det skal styrkes så hurtigt, som det kan lade sig gøre.
Det skal styrkes markant, og der er ikke andre emner, som er vigtigere lige nu.
Det er virkelig alvorligt, og det er et kæmpe svigt, at regeringen ikke gør mere for det danske forsvar.
I finanslovsforhandlingerne foreslog de fire borgerlige partier at give 200 mio. kr. mere til forsvaret i 2025.
Det er et alt for lille, beløb, men det er et forsøg på at give en lille smule.
Lidt ville være bedre end ingenting.
Men ikke engang det ville Venstre og Socialdemokratiet være med til.
De ved godt, det er nødvendigt, men fordi vi foreslog det, ville regeringen ikke gennemføre det.
For for regeringen er det vigtigere, at oppositionen ikke får en sejr, end at gøre det nødvendige for forsvaret af Danmark.
Det betyder så, at det danske forsvar langt ind i 2025 kommer til at fortsætte med at lave lokale besparelser i sine enheder.
I stedet for at opruste får vi et svækket forsvar til skade for Danmarks sikkerhed.
Regeringen ønskede i år ikke et bredt samarbejde om finansloven, men smed de borgerlige partier ud af forhandlingerne hurtigere, end jeg tidligere har set nogen partier blive smidt ud.
Vi kom til forhandlingerne med en række ønsker.
Vi gav regeringen den luksus, at de kunne melde tilbage, om der var nogle af ønskerne, de ville imødekomme, men fik at vide, at det var der ikke, og så var vi ellers ude.
Normalt, når man forhandler, vil det være sådan, at man kommer med sine ønsker, og så vender regeringen tilbage og fortæller, hvor meget af det de kan imødekomme, men ikke engang det nåede vi til.
Vi blev smidt ud, inden regeringen ville fortælle os, om de overhovedet kunne give os noget som helst.
Så beskeden var, at regeringen ikke ville imødekomme nogen af vores ønsker.
Hverken flere penge til forsvaret, til Kriminalforsorgen eller nogen af de andre ting, vi kom med, var åbenbart noget, som Socialdemokratiet og Venstre kunne se sig selv i.
Det handlede jo ikke om, at vi ikke kunne være blevet enige, hvis det var det, regeringen havde ønsket.
Det handlede om, at regeringen ikke ønskede at lave en finanslov sammen med de borgerlige partier.
Vi synes generelt, at regeringen sætter sig selv lidt for meget i centrum.
Vi synes også, at der i forhold til finansloven er blevet brugt for mange penge på regeringen selv i stedet for på vigtigere udgifter som bl.a. forsvaret.
En af de ting, som regeringen har gjort i forhold til at udvide sine udgifter, er, at man nu har oprettet tre ministerier mere, så hvert af regeringspartierne har kunnet forfremme en partifælle til minister og dermed skabe glæde og måske lidt ro i egne rækker.
Det koster skatteyderne et trecifret millionbeløb, fordi ministrene hver skal udstyres med ministerchauffører, ministersekretærer, spindoktorer, pressefolk og departementschef m.m.
Regeringen flyver også gerne i privatfly til Bruxelles og Luxembourg, selv om der går rutefly, og regeringen vil hæve sin egen løn osv. osv.
Det er alt i alt en ganske dyr regering for danskerne, både i forhold til de udgifter, den afholder til sig selv, og i forhold til den måde, hvorpå det offentlige forbrug nærmest eksploderer eller i hvert fald har en stigning, som vi skal meget langt tilbage for at have set før.
I denne uge har regeringspartierne indrykket annoncer mod hinanden.
Det kan jeg ikke huske at regeringspartier har gjort før.
Jeg kan vitterlig ikke huske, at vi har haft en situation, hvor to regeringspartier indrykker annoncer mod hinanden.
Det er rimelig bizart, at man sidder i regering sammen og skal forestille at lede Danmark, mens man bruger tiden på at bekrige hinanden på den måde offentligt.
Alt i alt kunne vi godt tænke os en mere harmonisk regering, vi kunne godt tænke os en mere samlende regering, og vi kunne godt tænke os en mere ydmyg regering.
Vi håber, at regeringen snart kaster håndklædet i ringen og udskriver valg, så Danmark kan komme videre fra den mærkelige regering.