runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Det kan godt være, at det er et meget enkelt regnestykke, som fru Mette Frederiksen har stillet op for sig selv, men det er vel også det, der kendetegner de socialdemokratiske regnestykker: at de er sådan på bagsiden af en serviet, og hvor de eneste tal, der indgår i et finanslovudspil, er sidetal.
Jeg vil nævne to ting: Når der bliver sagt, at der ikke er nye penge i regeringens udspil, så er det jo positivt forkert.
Det er positivt forkert.
Altså, regeringen har lagt et udspil frem, som vi i øjeblikket forhandler med Dansk Folkeparti, Alternativet, og jeg tror også De Radikale holder sig inde i forhandlingerne, som foreslår oprettelse af en nærhedsfond på 6 mia. kr. – 6 mia. kr., som ikke har været brugt til formålet før, som skal investeres i nære sundhedstilbud, flere sundhedshuse, flere ambulanceberedskaber.
Derfor er den skræmmekampagne, som jeg kan se udspinder sig, jo udtryk for ren propaganda.
Regeringen har sagt standstill på alt, hvad der findes derude.
De beredskaber, der er, skal være der, og så skal der flere ekstra oveni med ekstra penge.
Så det er den ene ting.
Den anden ting er, at uagtet hvad for en forbrugsmålsætning regeringen har i forhold til hele den offentlige økonomi, så har regeringen jo vist en historisk vilje til at prioritere sundhedsområdet.
Jeg minder bare om, at vi, da jeg blev statsminister, startede med at øge bevillingerne til sundhedsvæsenet med 0,5 mia. kr. mere, end der lå i fru Mette Frederiksens regeringsforslag, altså 1,5 mia. kr. mere, end man ville have haft, hvis den regering, fru Mette Frederiksen sad i, havde fortsat, og siden har vi jo så lagt yderligere på: 6 mia. kr. alt i alt.
Skal jeg svare kort på, om jeg har betalingsviljen og betalingsevnen til fortsat at investere i det sundhedsvæsen, som siden jeg blev sundhedsminister første gang, har haft en realvækst på 40 pct. – 40 pct., 48,5 mia. kr. – så kan jeg garantere, at det har jeg.
Mette Frederiksen (S), 2019-02-26:
Men det var ikke det spørgsmål, jeg stillede.
Jeg stillede det spørgsmål, om der i regeringens økonomiske politik er penge nok til at dække alle de udgifter, der er.
Svaret på det er nej, og det kunne statsministeren jo sådan set bare have sagt.
Jeg fik ikke et svar på spørgsmålet, og derfor prøver vi med et andet spørgsmål og et andet tema.
Vi har fra Socialdemokratiets side foreslået, at der skal indføres en ret til tidligere folkepension til de danske lønmodtagere, der har været længst tid på arbejdsmarkedet, og som er blevet nedslidt af at gå på arbejde.
Der er en masse teknik, vi skal have på plads, men jeg betragter det, vil jeg gerne sige, som en fuldstændig nødvendig og retfærdig løsning, at dem, der helt bogstavelig talt har bygget det her land op, og som er blevet nedslidt af at gå på arbejde, skal kunne trække sig tilbage før tid, ikke på en seniorførtidspension eller på en anden ordning, men på en tidligere folkepension, altså at der indføres en ret, sådan at nedslidte danske lønmodtagere kan gå tidligere på folkepension.
Mit spørgsmål til statsministeren er ret enkelt: Vil statsministeren være med til at indføre en rettighed til nedslidte danske lønmodtagere om at kunne gå tidligere på folkepension?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Jamen jeg har ikke nogen sådan specielt fine fornemmelser.
Så har jeg en fornemmelse for, at vi også skal passe på vores sikkerhed, og det er derfor, det bliver en lille smule mere komplekst.
Jeg er sådan set grundlæggende enig i, at hvis man kunne udvikle en international løsning, hvor man kunne strafforfølge folk for forbrydelser, de havde begået, tæt på gerningsstedet, så ville det være langt at foretrække.
Når det her bliver lidt kompliceret – jeg kender godt de nemme svar, og jeg kunne også godt bare vælge at give dem, men jeg synes trods alt, at det er min opgave at bevare fuld seriøsitet i det her – er det, fordi der også vil være nogle af dem, der er derude, som heller ikke lokalt vil kunne dømmes, fordi man ikke vil kunne løfte bevisbyrden for, at de har begået en egentlig krigsforbrydelse, og som derfor eventuelt vil blive frikendt og så derefter vil kunne rejse hjem.
Så det her er mere komplekst end som så.
Til det med at passe på vores sikkerhed hører jo også, at vi har et skarpt øje på, hvad det er for en gruppe, og det kan jeg garantere for at vi har.
Vi tager det her ekstremt alvorligt.
Så ja, det er fint at udvikle noget internationalt, men vi er også nødt til at påtage os det nationale ansvar, at vi har et øje på de her mennesker, og det betyder også at have et øje på de mennesker, som måske eventuelt af egen drift defilerer hjem mod Danmark.
Det har vi jo set, og vi har også set folk, der er kommet ind i landet, og som er blevet strafforfulgt, og som har fået taget deres statsborgerskab.
Mette Frederiksen (S), 2019-02-26:
Det er jo på mange måder behændigt at gentage, hvad man allerede har sagt, og så ikke svare på spørgsmålet.
Nu kommer statsministeren i tidsnød, for der er nemlig også et tredje spørgsmål, jeg gerne vil have svar på.
Det spørgsmål, jeg ikke fik svar på før, nemlig om man vil indføre en ret til tidlig folkepension, kan man nøjes med at sige ja eller nej til.
Jeg vil nemlig også gerne rundt om et tema, som ligger, tror jeg, rigtig mange af os meget på sinde, nemlig problemet med syrienskrigere, som jo er mennesker, der har forladt ikke alene Danmark og vores demokrati, men som også i mine øjne er landsforrædere, og som derfor selvfølgelig ikke skal tilbage til Danmark.
De skal heller ikke i mine øjne tilbage til Europa.
Derfor er det også min overbevisning, at de bør retsforfølges og afsone deres straf i de samfund, hvor deres forbrydelser – deres uhyrlige forbrydelser – er blevet begået.
Der er ikke nogen simple løsninger på det her, det er selvsagt, men vi står jo ikke alene i den her situation, al den stund at en række andre især vesteuropæiske lande også har problemet med syrienskrigere.
Derfor er et spørgsmål til regeringen: Er der gjort nok for at finde et fælles europæisk svar, der kan forhindre de her mennesker i at komme tilbage til Danmark?
Kunne man f.eks. lade sig inspirere af de løsninger, der tidligere har været anvendt i forhold til pirateri ud for Somalias kyst?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Det kan jeg så til gengæld svare ganske kort på, for jeg ville også gerne runde det andet spørgsmål og sige: Nej, jeg synes ikke, der er gjort nok.
Når det er sagt, kan man jo ikke på forhånd udelukke, at nogle af disse mennesker – nogle er under lås og slå, nogle er på fri fod rundtomkring – af egen drift finder tilbage til vores grænse.
Jeg betragter dem også som landsforrædere, og i det omfang de finder frem til vores grænse, så finder de altså frem til vores grænse, og så har vi et ansvar for at tage dem ind, hvis de er danske statsborgere, og så skal de retsforfølges.
Så vil jeg om det med pension sige, at nu bliver der spurgt, om der skal være en ret for de nedslidte.
Det kan jeg godt svare ja til.
Altså, hvis man er nedslidt, skal man have en ret til at kunne holde op og træde ud af arbejdsmarkedet.
Det, der så er udfordringen her – og der mangler fru Mette Frederiksen at give nogle svar – er, at man gerne vil gøre det her kollektivt på en eller anden måde og definere nogle grupper, hvor man siger, at de som gruppe potentielt er nedslidte, og så skal de som gruppe have den ret, mens nogle andre grupper ikke skal have den.
For at kunne svare ordentligt på, om det er en god idé, er vi nødt til at blive lidt klogere på, hvad det går ud på.
Er det de 3 mia. kr., der er styrende, så er det ikke ret mange, der får den her ret til at holde op 3 år før.
Det er det ikke.
Så skal man altså ud og forklare, hvordan det kan være, at hvis man er pædagog, har man altså ingen ret til, hvis man er nedslidt, at træde tilbage, men hvis man er i en eller en anden anden branche, så har man.
Det er jo et opgør med den universelle velfærdsmodel, og det synes jeg rummer nogle problemer.
Så det er svært at blive klog på den model: Passer pengene, og hvem er det egentlig, man tænker på?
Men hvis jeg bliver spurgt holdningsmæssigt til, om man som menneske skal have en ret til at træde ud af arbejdsmarkedet, hvis man er nedslidt, er svaret, at så skal man selvfølgelig have det.
Og det skal være på ordentlige vilkår.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-02-26:
Tak for det, og tak til statsministeren for indledningen.
Jeg vil gerne følge op på det her spørgsmål omkring syrienskrigere eller fremmedkrigere, jihadister eller hvad de her mennesker, der har lavet nogle af de mest forfærdelige ting, noget af den mest hårdkogte kriminalitet, bliver benævnt som.
Udenrigsministeren har jo også været på banen, og nu ved jeg godt, at statsministeren måske for tiden mener, at der er nogle af ministrene, der kommer til at tweete eller slå ting op på Facebook lidt hurtigt, så noget skal trækkes tilbage.
Men her er det måske alligevel lidt værd at bemærke, at udenrigsministeren i forhold til det her med at tage jihadister eller fremmedkrigere, syrienskrigere tilbage til Danmark skrev: Nej, og ikke tak, bare nej.
Det synes jeg faktisk er fuldstændig rigtigt beskrevet.
Jeg tror, at rigtig mange danskere vil have svært ved at forstå, at nogle mennesker, der er taget derned, og som jo ikke bare har svigtet Danmark, men i virkeligheden har kæmpet imod Danmark, skal tilbage til Danmark og ind i vores velfærdssamfund.
Vi ved jo godt, hvad der kommer til at ske, hvis de kommer tilbage til Danmark.
Så står den danske stat klar med beskikkede advokater og lignende, fordi retssikkerheden jo søreme virkelig skal varetages på betryggende vis.
Tvivlen nager hos mange, i forhold til om de så nogen sinde får en straf for de ugerninger, de rent faktisk har gjort.
For kan man ved en dansk domstol få løftet bevisbyrden i et omfang, så de her mennesker får en straf for det, de har gjort?
Derfor synes jeg virkelig, at det er utrolig vigtigt, at vi får en diskussion her i Folketinget om, hvordan det sikres, at de her mennesker bliver stillet til ansvar for de ugerninger, de har gjort.
Er det ikke rigtigt, at det kun kan finde sted, hvis man finder en model for at kunne strafforfølge lokalt i nærheden af det område, hvor de også har begået ugerningen?
Og så må man jo finde modellen for det.
Det synes jeg i virkeligheden gerne jeg vil høre statsministerens uddybende tanker om.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Tak for det.
Det er jo den eneste gang, man sådan kunne flirte med tanken om, at det kunne være sjovere at være i opposition, fordi så blev det hele sådan lidt mere enkelt.
Udenrigsministeren har jo givet udtryk for en holdning, som jeg er enig i.
Altså mennesker, der har forrådt Danmark, som har flyttet sig med henblik på at kæmpe kalifatets sag og dermed kæmpe mod alt, hvad vi står for, og kun vil os det ondt, har vi sådan set ikke nogen ambition om at se på vores breddegrader igen.
Det er jo en holdning.
Så er der så den udfordring, at de her mennesker kommer lidt under forskellige former.
Der er nogle, der er statsborgere fra fødslen af, altså er født i Danmark; der er nogle, der er blevet danske statsborgere og også har et andet statsborgerskab.
Så det er sådan lidt en blandet gruppe.
Og der er det bare sådan, at hvis man er dansk statsborger og vender tilbage til Danmark, findes der ikke den metode til at sige: Det kan du ikke.
Og så må det være sådan, at vi straffer folk.
Når det så er sagt, er jeg sådan set enig i – men det er jo så heller ikke noget, Danmark kan gøre alene – at det ville være godt, hvis man i det internationale samfund kunne udvikle en metode til at få retsforfulgt de her mennesker, også tættere på deres gerningssted.
For der er også noget med bevisets stilling, som i virkeligheden antydes i den måde, der bliver spurgt på.
Det er så heller ikke så enkelt, for i forhold til Syrien har vi den linje, og den synes jeg vi skal stå vagt om, at vi ikke anerkender Assads regime, og derfor har det i hvert fald sin begrænsning, om man er i stand til at opbygge sådan et krigstribunal på syrisk grund under det regime, vi har i øjeblikket.
Hvor fører det mig hen?
Det fører mig hen til det, jeg i virkeligheden også svarede fru Mette Frederiksen, nemlig at de internationale muligheder i det her ikke er udtømte, og at det må være en opgave også for Europas udenrigsministre at prøve på at folde det her yderligere ud.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-02-26:
Det er godt, at det bliver udforsket yderligere, men det starter jo med, at de her mennesker ikke kommer til Danmark, hvis vi overhovedet kan undgå det.
For ellers risikerer vi jo, at mens der snakkes, så begynder de her mennesker at flyde tilbage til Danmark.
Men det dækker jo ikke over andet, end at hvis en person begår narkokriminalitet i asiatiske lande, hvor man ved, at straffen for narkokriminalitet er hård, så har vi også en respekt for, at det land, hvor personen begår kriminaliteten, strafforfølger vedkommende, selv om vedkommende er dansker.
Sådan er det også her: De her mennesker skal strafforfølges lokalt.
Jeg må sige, at jeg ikke synes, at vi skal have for fine fornemmelser, i forhold til hvordan vi får det til at fungere.
De her mennesker har ikke udvist fine fornemmelser for Danmark og danske værdier – tværtimod.
Og i de interviews, der er lavet rundtomkring, med nogle af de her fremmedkrigere, så er det jo også svært at finde folk, der sådan angrer.
Tværtimod kan journalister finde det ene eksempel efter det andet på, at folk faktisk siger, at de egentlig synes, at det, de gjorde, var okay, og at de ville gøre det samme på mange leder og kanter.
Det er jo forfærdeligt at se på, og det er forfærdeligt at tænke på, at de mennesker så i givet fald når at komme til Danmark, inden vi har fundet ud af, hvordan vi skal håndtere det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Må jeg ikke lige starte med at anholde, at jeg ikke skulle have svaret.
Jeg svarede fuldstændig på det spørgsmål, der blev stillet.
Jeg svarede måske ikke det, man havde tænkt sig, men jeg svarede derimod i overensstemmelse med sandheden.
Altså, 6 mia. kr., der ikke havde været brugt til formålet før, til at løfte nære sundhedstilbud, 6 mia. kr. ekstra i drift i den her valgperiode indtil nu, en realvækst på 40 pct., siden jeg blev sundhedsminister første gang, og en klar fremadrettet betalingsvilje.
Denne regering har flere penge til sundhed end Socialdemokratiet, for vi har også mod til at foreslå de strukturændringer, der gør, at vi får frigjort nogle penge, der i dag bruges til noget andet, som kan bruges til sundhedshuse, til akutberedskaber, til opkvalificering af personale, til 2.000 flere sygeplejersker, til et løft i antallet af sosu-assistenter, til at dimensionere lægeuddannelsen op, og så har vi fuldstændig lige så mange penge, som fru Mette Frederiksen har, fremadrettet i forhold til et råderum, som skal disponeres.
Og hvis man ser på vores historiske record, så tror jeg nok, man må sige, at de gange, vi har haft ansvaret for sundhedsvæsenet, har vi også haft betalingsviljen.
I forhold til det andet spørgsmål...
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Jeg har fuldstændig respekt for, at hr. Uffe Elbæk vil noget mere af det, jeg gerne vil.
Og sådan er det.
Der er forskel på folk og partier og nok også på, hvordan ting afbalanceres.
For jeg prøver på at forholde mig til det her i en balance med, at der er andre ting, jeg også gerne vil have.
Det er ikke løse hensigtserklæringer.
Det er jo en realitet, at vi har den her regering, som nogle gerne vil tegne sort op mod nogle røde, der var der før os – hr. Uffe Elbæk var jo for en periode selv en del af det – og at de åbenbart vil det her noget mere, sådan intuitivt.
Men den her regering handler, hvor den gamle ikke handlede.
Vi udlægger dobbelt så meget urørt skov, som der var lagt op til.
Vi er i gang med at lave naturgenopretningsprojekter.
Lad mig nævne Søborg Sø.
Jeg kan huske, fra jeg selv var ung kommunalpolitiker, at det her projekt har været diskuteret.
Det er et kæmpe naturgenopretningsprojekt, som aldrig er blevet løftet før nu, og som vil fremme biodiversitet omkring en genskabt Søborg Sø i Kongernes Nordsjælland.
Så det kan godt være, at man ikke kan få mig til at skrive sig ind i sådan nogle store målsætninger om, at al skov skal være urørt og sådan noget, nej, men vi handler, og det vil vi blive ved med.
Og hvis Alternativet ligesom holder sig til omkring finanslovsaftaler og andet, vil man også kunne smitte mere af på vores handlinger.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-02-26:
Man skal virkelig holde på hat og briller, når man står her, for man bliver meget hurtigt rodet ind i en aftale.
Jeg vil faktisk give statsministeren muligheden for at vælge mellem to spørgsmål, altså hvilket han selv vil svare på.
De er fra Alternativets medlemmer.
Der er et, der handler om paradigmeskifte, og der er et, der handler om et vildsvinehegn.
Hvilket vil han helst have?
Nå, nu tolker jeg det sådan, at statsministeren helst vil have det med vildsvinehegnet.
Her er spørgsmålet fra et af Alternativets medlemmer: Hvad er statsministerens holdning til, at der er ved at blive opført et såkaldt vildsvinehegn langs den dansk-tyske grænse, som går tværs igennem fredede områder og områder, der står på UNESCO's liste over verdensarv, ikke mindst i lyset af, at kulturministeren har søgt om at få optaget grænselandet på UNESCO's liste over immateriel kulturarv?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Altså, er det mig, der er venlig at være rolig, eller er det ...?
Nå, for hver gang jeg bliver engageret, får jeg at vide, at jeg er vred, så jeg vil hellere nu prøve at være helt rolig og så sige: Jeg tror, at spørgsmål, der handler om regeringens valgprogram, venter vi med, til regeringen udskriver valg.
Må jeg ikke anholde det der med nye penge?
Altså, vi har 6 mia. kr., der ikke har været brugt på det her før, og halvdelen af dem vil vi bruge på at bygge nogle sundhedshuse, de har ikke været bygget før – det er nye penge – vi vil bruge dem på at lave ekstra akutberedskaber, altså flere lægeambulancer; de har ikke været brugt før.
I forhold til det andet vil jeg sige: Jeg har ikke selv set 21 Søndag, fordi jeg var til topmødet mellem EU og Den Arabiske Liga, og så har jeg ikke haft lejlighed til at se det.
Men jeg behøver heller ikke at se 21 Søndag for at vide, at der at dele af vores ældreomsorg, hvor vi har udfordringer.
Vi talte om det tidligere i spørgetimen her i dag.
Det er jo også derfor, at den her regering har aftalt, i modsætning til den regering, fru Pia Olsen Dyhr var medlem af, at der skal bruges flere penge ude i kommunerne, hvor man dengang aftalte, at der skulle bruges færre penge ude i kommunerne.
Har vi så brugt nok ekstra?
Ikke alle steder.
For jeg kan jo se, at nogle af de steder, bl.a. hvor vi har sat værdighedsmilliarden af, er de penge, der er kommet ud i kommunen, så ikke blevet brugt i overensstemmelse med det formål.
Det kan der være mange forklaringer på; jeg står ikke og hænger nogen kommuner ud ved navn.
Men det her kommer vi til at kigge på, fordi et velfærdssamfund skal selvfølgelig måles på, hvordan man behandler folk, der har brug for hjælp, og det er jo ikke mindst de udsatte ældre.
Jeg vil hellere skrue op her, end jeg vil genopføre et antal biblioteker, genopføre et antal sygehuse, som vi har nedlagt for at løfte behandlingen, eller genopføre et antal folkeskoler, som vi har lukket for at samle eleverne på et sted, hvor de får et bedre undervisningstilbud.
Christian Juhl (EL), 2019-02-26:
Det er først og fremmest billig hushjælp til familier, der burde have råd til at betale en overenskomstmæssig løn.
Men det er der ikke flertal for.
Det næstbedste er, at vi bringer au pairers løn og arbejdsvilkår endnu tættere på overenskomstmæssige vilkår med en markant forhøjelse af lommepengene.
Det er der heller ikke flertal for.
Nu ligger der så et forslag fra Dansk Folkeparti om at pålægge værtsfamilierne at betale et beløb, der skal dække den fulde forventelige udgift til au pairers danskundervisning.
Vi er enige i det princip.
I dag betaler værtsfamilien kun lidt under halvdelen af udgifterne.
Det er rimeligt, at de betaler det hele.
Der er også et ændringsforslag fra Dansk Folkeparti, som fastsætter det konkrete beløb i kroner og øre, som værtsfamilien skal betale til dækning af udgifterne til danskundervisning, nemlig 14.100 kr.
Det støtter vi.
Men undervejs i udvalgsbehandlingen er det blevet opklaret, at dette beløb også skal betales ved skift af værtsfamilier.
Det giver ikke mening i forhold til formålet om at dække de fulde forventelige udgifter til danskundervisning, for det beløb har staten allerede fået en gang.
Og hvad værre er, det vil samtidig gøre det sværere for au pairer at skifte værtsfamilie og dermed stille au pairer i en svagere position over for deres nuværende værtsfamilie.
Vores støtte til lovforslaget vil derfor være betinget af, at vores ændringsforslag bliver vedtaget.
Orla Hav (S), 2019-02-26:
L 155 handler om adoptionsmuligheder for børn i familier, hvor forældreevnen ikke skønnes at være til stede.
Jeg vil gerne have lov at understrege, at det her er noget af det mest sarte, vi har med at gøre i vores velfærdssamfund, nemlig det at pålægge en familie at skulle give et barn fra sig.
Når vi alligevel har lavet en aftale om det her, hænger det sammen med, at vi rigtig gerne vil være med til at sikre, at børn får en opvækst i en god og kærlig familie, hvor der er overskud til at tage sig af dem, og hvor de vil have mulighed for en tryg og stabil barndom.
Det har været hele formålet med lovændringen i 2015, som var en del af den tidligere regerings grundlag.
Det er selvfølgelig også vigtigt at sikre, at loven lever op til sit formål, nemlig at sikre, at børn fra fødslen bliver anbragt i en god og kærlig familie, som kan give omsorg og tryghed – den omsorg og tryghed, de har brug for, når forældrene ikke kan.
Vi noterer os også, at de hørte parter og aktører overvejende er positive over for lovforslagets indhold, og vi er således indstillet på at stemme for lovforslaget, men vi føler anledning til igen at sige, at det her er noget af det mest sarte, noget af det mest følelsesladede inden for det sociale område, og vi skal tænke os rigtig godt om, i forbindelse med hvad vi foretager os i den sammenhæng.
Det er en lille gruppe, vi har med at gøre.
I den første periode var der 13 bortadopterede uden forældrenes samtykke, og i den seneste periode har der været 17 sager.
Så det er ikke de store tal, men derfor er det alligevel en rigtig vigtig sag, at der er tryghed omkring dem, og at Folketinget har gjort sit yderste for at være med til at sikre, at ingen lider uret i det forløb, der kommer til at foregå.
Vi kan godt lide tanken om, at et barn ikke skal opleve det ene brud efter det andet, og derfor hilser vi velkommen, at man kan skride til en anbringelse hos den påtænkte adoptantfamilie som det første sted, barnet får ophold, og derefter falder formalia i orden, således at adoptionen bliver gennemført.
Det er bevisligt, at jo flere brud et barn er udsat for, jo større risiko er der for, at det sætter sig i barnets tilværelse, og derfor synes vi også, at forslaget her er udmærket.
Så alt i alt er vi positive over for forslaget.
Jeg vil gerne sætte en streg under, at det her ikke må blive en løftestang for, at kommuner forsøger at flytte børn, som er anbragt i familiepleje, over som tvangsadopterede og dermed løfter udgiftsbyrden af sig.
Vi har set eksempler på, at den diskussion har været rejst, og det vil være rigtig, rigtig dårligt for området her, for der skal være en høj grad af etik, også i den daglige administration af det her emne.
Så vi håber, ministeren også er med på at være med til at sikre, at det sker, når lovforslaget er blevet vedtaget.
Så skulle jeg meddele, at Det Radikale Venstre også støtter forslaget.