runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-11:
Jeg var glad for at høre, at ordføreren sagde, at den almene boligform ikke er et problem.
For det er jo det, der er essensen.
Vi har jo en million mennesker i Danmark, som bor i almene boliger, og i nogle af de boligområder har der været nogle tidsaldre indimellem, hvor der har været problemer.
Der har været en indsats, som har virket.
Der har været en boligsocial indsats, en renoveringsindsats, som har virket.
Jeg synes egentlig, det er rigtig ærgerligt, at man ikke har ladet det arbejde gå videre.
Vi ender jo med her, at vi har boligområder, hvor man kan risikere, at boliger bliver revet ned.
Lad os tage Sjælør Boulevard: I har ændret på kriminalitetskravet, og det betyder altså, at ude på Sjælør Boulevard bor der to eller tre for mange, der er dømte.
Hvis man havde brugt de gamle kriterier, havde det boligområde kunnet få lov til at leve stille og roligt videre og få det bedste ud af den renovering, der er gennemført over de sidste år.
Kan ordføreren ikke se, at der er nogle bestemte boligområder, som rammes af det her lovforslag?
Merete Dea Larsen (DF), 2018-10-11:
Det kan jeg absolut, for det er jo sådan set meningen, at der er nogle boligområder, der skal rammes af den her lov.
For vi har haft årtier, hvor vi har lavet indsatser i de her boligområder og mange af dem jo desværre uden den store effekt – nogle heldigvis også med effekt.
Og vi skal blive skarpere på at finde ud af, hvad det er, der har en effekt, og hvad der ikke har, og så skal vi bruge de ting.
Men vi kommer ikke uden om, at der altså er nogle områder, hvor det, uanset hvilke indsatser vi gør, bare ikke er godt nok.
Med hensyn til den her grænse: Der vil jo altid være en grænse.
Der vil altid være én eventuelt udslagsgivende til den ene eller den anden side.
Satte vi grænsen op med én, jamen så ville der altid bare lige være én yderligere.
Når man sætter en grænse og man har en afgrænsning af noget, vil der altid være nogle, der lige falder på den forkerte side, og som synes, at det er dybt uretfærdigt.
Men sådan må det nu engang være.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-11:
Jeg kan sige, at de pensionister, jeg besøgte ude på Sjælør Boulevard, i hvert fald syntes, det var dybt urimeligt, at efter at de har boet i de boliger 20-30 år, 40 år for nogles vedkommende, og lige har levet på en byggeplads, hvor der er blevet renoveret over 5 år, så kommer regeringen nu med nogle flere partier og vil lave om på nogle kriterier for udsatte boliger og ændrer kriminalitetskravet, så der pludselig kommer til at bo to for mange i den bebyggelse, som har en kriminel fortid, hvilket kan medføre, at den boligforening må nedrive 60 pct. af boligerne.
De pensionister var dybt bekymrede.
Kan ordføreren ikke se, at de der firkantede regler for, hvornår man skal gå skridtet videre, er helt urimelige i nogle tilfælde?
Merete Dea Larsen (DF), 2018-10-11:
Kodeordet var jo »må« nedrive.
Der er jo en række løsningsmuligheder, inden man kommer til nedrivning, og jeg vil da ved gud forvente, at boligorganisationerne og kommunerne finder gode løsninger.
Man har jo altså tid til at rette op på de problemer, som der er.
Og igen: Der skal være en eller anden form for grænse.
Man kan sige, at dem, der er pensionister, trods alt har mulighed for at få en ny bolig inden for samme område modsat mange andre, som et lille ekstra hensyn.
Pelle Dragsted (EL), 2018-10-11:
Jeg vil gerne læse et citat op fra en kvinde, som hedder Ena Jarlund, og som bor i Bispehaven i Aarhus.
Der har hun boet i 34 år.
Hun siger sådan her: Jeg vil være så ked af at være nødt til at flytte, for jeg synes, jeg har haft så mange gode år herude.
Bare at skulle flytte fra min udsigt og mine søde naboer føler jeg slet ikke jeg vil kunne overleve.
Hun er 84 år og bor i Bispehaven i Aarhus.
Og det er jo bare ét eksempel ud af måske tusinder af mennesker, som risikerer at blive ramt direkte af den aftale, som Dansk Folkeparti er med i; som bliver ramt på det, som måske er det vigtigste for os alle sammen, nemlig vores bolig; som skal sættes ud af den bolig, de har boet i i årevis.
Og det er ikke rigtigt, at der bare er alle mulige muligheder.
I alle tilfældene handler det jo om, at det her ikke længere må være almene familieboliger.
Det skal sælges til private som ejerboliger, eller det skal rives ned eller konverteres.
Men de beboere, der bor der, ryger ud.
Jeg fik en henvendelse i går fra en fyr, som har stemt Dansk Folkeparti hele livet.
Han siger, at det gør han aldrig igen.
Han er førtidspensionist og bor ude i en af de der boliger.
Hvordan har ordføreren det med at stå bag det her angreb på de mennesker?
Den store forskel fra dengang er, at da var det boligforeningerne selv, som kunne beslutte det.
Det, I gør, og det, I medvirker til sammen med ekspropriationsminister Ole Birk Olesen, er at komme med statsmagten og true med at ekspropriere demokratiske boligforeninger, hvis ikke de makker ret, at rive deres boliger ned, sætte folk ud af deres boliger.
Altså, der er ikke nogen undskyldning for det her, hr. Kaare Dybvad.
Vil ordføreren måske erkende, at det her aldrig nogen sinde var sket over for mennesker, der bor i en ejerbolig eller en andelsbolig, altså at det aldrig nogen sinde ville være sket i andre områder, heller ikke af hensyn til almenvellet, og at den her lov er udtryk for, at man ikke opfatter lejere og de demokratiske boligorganisationer, som de sammen er organiseret i, som ligeværdige med andre danskere?
Carsten Kissmeyer (V), 2018-10-11:
Det er jeg faktisk ikke enig i.
Jeg har faktisk været med til at ekspropriere også private ejendomme, hvor der var dårligdom, og hvor de boliger, der var, var ringe.
Og derfor må jeg sige, at den indsats, der bliver gjort i den her sammenhæng, sammenligner jeg med det, kommuner gør, når de også kondemnerer privat ejendom, hvor børn bor rigtig, rigtig dårligt.
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Som det er fremgået af debatten, er det jo et ganske omfattende lovforslag, vi behandler.
Jeg har egentlig ikke tænkt mig at gå ned i de mange indholdselementer i lovforslaget, som allerede er berørt, men når jeg hører, hvad der blev sagt om alle de her fortrædeligheder, indgreb i grundlovssikrede rettigheder m.v., der har været fremme i debatten, så tillader jeg mig at gøre opmærksom på, at rigtig mange af de ting, som lovforslaget lægger op til, og som lovforslaget har som formål, jo allerede sker i dag, hvor et utal af helhedsplaner, godkendt i byrådene, igennem årene har forsøgt at tage hånd om netop de her problemer, også med nedrivninger til følge – nogle med succes, andre med mindre succes.
Vi tror ikke på, at man bare kan sige, at det gælder om at få flere beskæftigelsesmæssige indsatser, som vi lige har hørt det.
Her synes jeg faktisk, at vi gør rigtig meget i forvejen, og dobler vi op på den beskæftigelsesmæssige indsats, løser vi simpelt hen ikke de her problemer.
Vi er oppe imod et helt andet normsæt end det, vi normalt opererer efter i de her parallelsamfund.
Nej, der skal noget fysisk til, er jeg ked af at sige, og der er evidens for, at det betyder noget, at folk med samme og ofte uhensigtsmæssige norm og adfærd bor tæt sammen.
Det betyder noget.
Som allerede sagt, er situationen ekstraordinær, og det kalder så også på ekstraordinære metoder.
Når det er sagt, kan jeg sagtens abonnere på det seneste synspunkt fra Enhedslisten om, at når man taler om ghettoer på en grim måde, er det ikke befordrende for problemløsningerne, fordi sprog kan være med til at skabe virkelighed og dermed forværre det.
Jeg vil gerne være med til at finde et andet ord, men det ændrer jo ikke ved det substantielle, vi ser i problemerne, og som kræver markante saneringer.
Den hjælp skal vi give boligselskaberne og kommunerne, så de får nogle bedre redskaber.
Om det lykkes, er der ingen, der ved, men denne lovgivning giver i hvert fald nogle bedre muligheder for en blandet boligform, end vi har haft tidligere.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-11:
Tak for ordførertalen.
Jeg er glad for, at ordføreren nævnte, at sprog kan skabe virkelighed.
Det tror jeg sådan set, for vi deler jo nok i hele Folketinget den her intention om, at vi gerne vil have blandede boligområder.
Jeg er ikke sikker på, at Dansk Folkeparti mener det helt, for det ville jo medføre, at man kom frem til noget, som var integrationsfremmende.
Men jeg har et indtryk af, at langt de fleste ønsker, at der skal være en bedre integration.
Så er det jo et spørgsmål, hvordan man kommer frem til det.
Jeg har jo været med i nogle af de her, hvad skal man sige, processer, inden der blev lavet en aftale, hvor man bl.a. drøftede, hvor rimeligt eller urimeligt det var, at man sådan skulle definere, at der i nogle områder kun måtte være 40 pct. almene familieboliger.
Hvad var det for et helligt tal?
Jeg har det svært med det, når politikere på Christiansborg finder hellige tal, og så skal man lave lovgivning efter dem.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om ikke det her med at finde frem til 40 pct. som et helligt tal er helt urimeligt, når vi har kommuner omkring København, hvor der er mere end 50 pct. almene boliger, og hvor ingen af de afdelinger er på de her såkaldte lister.
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Vi har rigtig meget lovgivning her i Folketinget, som knytter sig op på et bestemt tal, man skal opnå, uden at man jo reelt ved noget som helst om, om det tal er det rigtige eller det forkerte.
Men når der har været så meget statistik i forbindelse med den her type problemer, som vi efter min opfattelse kan kalde noget andet end ghettoer, så er det jo, fordi vi har brug for en eller anden håndterlig størrelse at rette vores indgreb imod.
Så har det jo også været sagt flere gange i debatten, bl.a. fra Dansk Folkepartis side, at uanset hvor vi sætter den grænse, kommer der nogle urimeligheder.
Jeg tror, det er et grundvilkår, når vi laver politik, at vi kommer til at ramme nogle, som det ikke lige var sigtet at ramme.
Det afgørende er, at vi skyder med nogle kanoner, der har den rette størrelse og hverken er for store eller små.
Her mener jeg at vi er nødt til at have lidt mere krudt i bøssen, hvis jeg skal sige det på den måde, for at kunne komme de meget alvorlige problemer til livs.
For det har jo vist sig, at de redskaber, vi har kunnet bruge indtil nu, ikke har hjulpet.
Så det koster altså også noget at sidde på hænderne og gøre ingenting, og det vil vi ikke være med til.
Jeg synes, den debat, der har været i forhandlingerne, har vist, at vi har fundet et leje, hvor rigtig mange har kunnet være med.
Det er jo også en vigtig forudsætning for, at vi kan rulle det ud i kommunerne og i boligforeningerne, at der er mange partier, der står bag.
Det tror jeg er en rigtig god ting.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-11:
Jeg er ikke enig i, at den her indsats ikke har hjulpet.
Altså, når man besøger Sjælør Boulevard, ser man, at de har en meget lav kriminalitet i det område.
De har lige renoveret deres boliger, og de er i en positiv udvikling, og så kommer der et flertal, der vil vedtage det her lovforslag, som så på målstregen ændrer det, så de kommer på den forkerte side af stregen.
Det er altså lovgivning med tilbagevirkende kraft, flertallet er på vej til at vedtage her.
Kan ordføreren ikke se, at det er urimeligt, at man sådan ændrer på kriterierne, og så er man inde eller ude af nogle lister?
Det er da ikke det, der er en god måde at styre på fra Folketingets side.
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Nej, det giver problemer, når man flytter rundt på tallene.
Men som jeg sagde før, har vi brug for nogle enheder, som vi kan sigte imod.
Det er nok også rigtigt, at der selvfølgelig er områder – og det tror jeg også at jeg sagde i min tale – hvor vi har gode eksempler på, at tingene har virket.
Men det ændrer jo ikke på det samlede billede.
Det samlede billede viser os jo, at vi har nogle parallelsamfund, som ikke rykker sig, og det er intensive problemer.
Det mener jeg faktisk vi har pligt til at gøre et eller andet ved.
Om det så hjælper hundrede procent, er der dybest set ingen af os der ved, men det her er bedre end ingenting.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-11:
Nu sidder vi begge to, ordføreren og jeg, også med forsvarsområdet, og det er måske derfor, billedet på de store kanoner bliver bragt frem.
Men jeg må sige, at jeg, i lighed med at jeg ikke synes, det er nogen god idé at tæppebombe i områder, hvor der bor børn, kvinder og mænd i alle aldre, simpelt hen heller ikke synes, at det er i orden, at regeringen og de øvrige partier her, der er med til at lave det, laver en lovgivning, som man kan se allerede nu vil komme til at ramme så sindssygt mange mennesker, i og med de vil blive sat ud.
Altså, 11.000 familieboliger rundtomkring, der står til at kunne blive revet ned, er et meget, meget voldsomt indgreb i det, som netop er, kan man sige, noget af det allermest personlige i folks liv, nemlig der, hvor de bor.
Det synes jeg er meget alvorligt.
Jeg synes faktisk heller ikke, det kommer til at løse de her sociale problemer eller problemer med kriminalitet, som jeg tror vi alle sammen er enige om der skal gøres noget ved.
Det ender bare med at betyde, at folk ikke har noget sted at bo, og at de skal flyttes rundt på må og få.
Derfor kunne jeg sådan set
også godt tænke mig at spørge ordføreren om, om alle de mange mennesker, der bor til leje i Danmark, bare skal regne med, at den frie ejendomsrets ukrænkelighed altså ikke gælder for dem.
Eller hvordan ser Liberal Alliance på det?
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Nu synes jeg, at ordføreren gør sig lidt skyldig i den problemstilling, vi talte om før, med ghettoer.
Hvis man taler om det på den her måde, at man siger, at man tæppebomber nogle lejere ud af deres boliger, så tror jeg ikke, man argumenterer konstruktivt for at løse problemet.
Hvad angår spørgsmålet, har det jo tidligere været rejst i debatten, at når vi når dertil, hvor det er hensynet til almenvellet, der tæller, kan vi godt acceptere, at man en gang imellem på den måde må krænke den private ejendomsret, såvel som vi må gøre det, når der bygges vigtige motorveje, og hvad ved jeg.
Det er jo en generel regel, vi har, og som vi tit arbejder med i kommunerne, om, at vi skal afveje de her hensyn mod hinanden.
Vi mener altså, at de intensive problemer, vi har inden for de her normsystemer, i ghettoerne er så alvorlige, at vi er nødt til også at gå lige til kanten i forhold til grundlovens bestemmelser.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-11:
Jeg vil sige, at her er der jo tale om nogle meget store boligområder, også boligområder, som i nogle tilfælde er helt nyrenoverede, og boligområder, hvor rigtig mange af beboerne giver udtryk for, at de faktisk er glade for at bo der og ikke synes, at det er utrygt.
Det er derfor, jeg synes, at man ikke rammer ned der, hvor der er konkrete problemer, og at man ikke er med til at tage fat på at løse problemet, men i stedet for faktisk risikerer at smadre hverdagen for utrolig mange andre mennesker.
Det er det, jeg synes er dybt bekymrende.
Så jeg vil sige til det om, at ordføreren er villig til at gå lige til kanten af grundloven, at jeg synes, det er meget vigtigt, at vi holder os inden for grundloven her i forhold til at sikre folks personlige frihed.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren: Kunne man forestille sig, at ordføreren ville være lige så eventyrlysten i forhold til at udfordre grundloven, når det ellers kommer til folks private ejendomsret rundtomkring, og skulle vi måske ikke sikre den frie adgang til de frie kyster op langs Nordsjælland, eller hvordan?
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Der har tidligere her i debatten været rejst eksempler på, at man skulle gøre indgreb over for parcelhuskvarterer, og hvad ved jeg, ikke?
Så jeg tror, det bliver lidt svært at argumentere for, at vi er inden for almenvellets interesse.
Rosa Lund (EL), 2018-10-11:
Jeg vil gerne fortsætte lidt i samme spor.
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at der findes boligområder i Danmark, hvor der er nogle problemer, men det er jo nogle problemer, som vi skal løse.
I de samme boligområder bor der jo også mennesker, som har en helt almindelig hverdag – det har de fleste mennesker jo faktisk i de her boligområder, som er berørt af det her lovforslag – men alligevel beslutter Liberal Alliance, Danmarks liberale parti, at smide dem fra hus og hjem.
Det har jeg altså lidt svært ved at forstå.
Så måske kan ordføreren forklare mig, hvornår Liberal Alliance synes man har en privat ejendomsret, og hvornår Liberal Alliance synes man ikke har en privat ejendomsret.
Villum Christensen (LA), 2018-10-11:
Det er jo netop ikke sikkert, at man smider folk fra hus og hjem.
Der er alle mulige løsninger, og det ved man også udmærket godt, men der er en eller anden interesse i at tale den her sag op, så det bliver rigtig, rigtig voldsomt at høre på.
Jeg har fuldstændig tiltro til, at man kan finde nogle lokale løsninger, dem kender jeg faktisk til, og jeg kender også til områder i min egen kommune, hvor vi har arbejdet med de her ting.
Det bedste, der kan ske, er jo egentlig i virkeligheden, at vi ikke taler de her problemer højere op, end nødvendigt er herinde i Folketinget – det gælder sådan set på begge sider, og jeg har selv været inde på nogle af dem – og så lade de lokale få de redskaber, der er nødvendige.
Jeg tror ikke på, at man er så skør, at man river nyrenoverede ting ned, som det er blevet nævnt jeg ved ikke hvor mange gange.
Det kommer jo ikke til at ske, for det er bare et element i en politisk debat, så man kan få noget til at se tåbeligt ud.
Folk er som regel rimelig pragmatiske ude lokalt, når de skal finde nogle løsninger, og selvfølgelig river man ikke nyrenoverede boliger ned.
Det er jo absurd.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-10-11:
Jeg er bl.a. bekendt med, at man i Aarhus – så meget aarhusianer er jeg – holder øje med boligbebyggelser, der har 500-1.000 beboere, og ser på, hvad det er for en social udvikling, der er der.
Og man tilpasser sin socialpolitik efter det lokalt.
Det synes jeg er fornuftigt.
Men det er ikke fornuftigt, at man har sådan nogle lister, hvor man kalder noget hård ghetto og ghetto, og så ligesom udskammer nogle områder til at være i en særlig kategori, uden at man i tilstrækkeligt omfang så vil hjælpe de områder.
Hvorfor vil man ikke lave en effektiv beskæftigelsesindsats i de boligområder, som har problemer med, at der er for mange, der er ledige?
Det mangler jo fuldstændig i de her aftaler, der er indgået.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-11:
Men her er der jo tale om et meget, meget omfattende angreb, kan man sige, på en lang række familiers boliger, og hvor de ikke nødvendigvis bor dårligt.
Det er ikke kun dårlige boliger, der er tale om her.
Det her gælder også, hvis folk f.eks. ikke er i arbejde; så risikerer de altså at blive sat ud af deres bolig.
Det er den slags ting, som man går ind og gør nu.
Og man kan sige, at de her almene boligområder jo faktisk er oprettet på et privatretligt grundlag – de skulle have mulighed for selv at bestemme, hvem det er, der må bo i deres område.
Tilbage til det her med om det – helt ærligt – ikke også som liberalist er meget, meget problematisk, at staten nu får ret til at gå ind og faktisk overtage hele boligafdelinger og bestemme, hvordan man skal organisere sig.
Altså, jeg vil da mene, at det i den grad er på kant med grundloven og strider med hele den her tanke om ejendomsrettens ukrænkelighed.
Det må da også et eller andet sted gøre ondt på en Venstremand, hvis man lige kigger helt ind i det.
Carsten Kissmeyer (V), 2018-10-11:
Det ærgrer mig selvfølgelig, at det her er nødvendigt, men i betragtning af at jeg møder rigtig mange, som sådan set synes, det er utrygt at bo i nogle af de her områder, så må jeg sige, at jeg også synes, det er statsmagtens og kommunalbestyrelsernes og boligselskabernes ret og pligt faktisk at få og give nogle redskaber, så man kan gøre op med det. Så i min optik er det her faktisk ikke så skidt.
Eva Flyvholm (EL), 2018-10-11:
Det her er, hvad jeg opfatter som et meget voldsomt angreb på den almene boligsektor.
Hvis man gerne vil løse de problemer, der er, altså sociale problemer, kriminalitetsproblemer osv., så er det da helt oplagt at gå ind og gøre noget.
Jeg synes også, der er behov for at gøre noget, men så er det da den støtte, man skal gå ind og give, og det kan jeg faktisk ikke se ligger i den her pakke.
Og det, jeg synes er så dybt tragisk, er, at regeringen og de øvrige partier her faktisk ikke præsenterer nogen løsning på problemerne, men bare er med til at gøre det sværere for folk at klare sig.
Så helt ærligt: Er der ikke et problem her med, at folk i så vidt omfang vil blive sat ud af deres boliger, og at man krænker deres ret til at være i deres egen bolig?
Carsten Kissmeyer (V), 2018-10-11:
Det er ikke min opfattelse, at det her bliver vildt og voldsomt.
Det er jo sådan, når vi kigger på Gellerupplanen i Aarhus, at det ikke er vildt og voldsomt.
Men det, der er essensen, er jo, at rigtig mange beboere i de her områder faktisk føler sig truede og ubehageligt til mode ved det fællesskab, de har.
Og så må man sige, at beboerdemokratiet jo altså også har nogle udfordringer i, hvor mange der rent faktisk deltager i det i nogle af de her områder.
Så der er nogle udfordringer.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-10-11:
Tak for det til formanden, og velkommen til.
Jeg er selv opvokset i Gellerupparken.
Og jeg ser meget mere det her som et socialt problem end et kulturelt problem.
Alligevel har vi fem kriterier, der sådan er udvalgt rimelig vilkårligt, bl.a. etnicitet.
Og så har vi områder som Agervang i Holbæk og Korskærparken i Fredericia.
De har fået en arkitekturpris for det smukkeste byggeri i Vejle.
Der er en årelang venteliste for at komme ind dér.
Og det er et velfungerende område.
Hvad mener ordføreren om, at de er landet på den her liste?
Carsten Kissmeyer (V), 2018-10-11:
Jeg vil da meget gætte på, at både kommunalbestyrelse og boligselskabets demokratiske organ vil finde løsninger på det her, uden at man skal til at rive de boliger ned.
Det er jeg fuldstændig overbevist om.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-10-11:
Men hvorfor har ordføreren og ordførerens parti så behov for at stå og stigmatisere en million borgere i den almene sektor, tale ned til dem og kalde nogle af deres områder for ghettoer?
Ordføreren siger, at han har tillid til, at man træffer nogle gode beslutninger.
Men ordføreren tillader sig at kalde det her for en hård ghetto og kalder dem for nogle parallelsamfundsborgere, der ikke ønsker at være en del af Danmark.
Hvordan hænger det sammen?
Hvad er det for et virkelighedsbillede, som ordføreren tillader sig at præsentere?
Carsten Kissmeyer (V), 2018-10-11:
Det, jeg tillader mig at præsentere, er, at vi har identificeret, at der er nogle udfordringer.
Og de udfordringer kan have forskellig karakter.
Men jeg må jo sige, at når nogle af udfordringerne er af så voldsom karakter, at redningsbiler og alt muligt andet ikke kan komme ind i områderne, og politiet føler sig truet, så har vi nogle udfordringer af en karakter, vi ikke kan acceptere i Danmark.
Det er i hvert fald sådan, jeg ser det.
Det er jeg fuldstændig overbevist om vi nok skal få løst.
Kaare Dybvad (S), 2018-10-11:
Jeg havde nok regnet med, at Enhedslisten ikke kunne støtte det efter dagens debat.
Man kan sige, at man jo kan håbe på, at Enhedslisten ligesom med så mange andre af de store boligpolitiske initiativer, der er taget, så om 20-25 år vil tilslutte sig det, ligesom de har gjort med saneringerne på Nørrebro og i Borgergade og med alle de andre historiske saneringer.
Jeg håber på, at Enhedslisten om 20-25 år også vil kunne se det fornuftige i de her initiativer, når det er, man har fået nye spændende blandede boligområder.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren om en ting.
Det er, fordi jeg hører meget forskelligt fra Enhedslistens forskellige politikere, f.eks. sagde Enhedslistens folketingsmedlem fru Pernille Skipper til mig i en radiodebat, at det var i orden at rive boliger ned, hvis beboerne besluttede det.
Så hvilken holdning gælder egentlig for Enhedslisten?
Kan man godt acceptere, at der bliver revet boliger ned, eller kan man ikke acceptere det?