runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stén Knuth (V), 2021-03-10:
Min formand har været ude at sige, at hver dag tæller, og det vil jeg sådan set give ham ret i.
Den 21. februar – det er altså 14 dage, snart 3 uger, siden – kom myndighederne og sagde, at de faktisk godt kunne anbefale, at man både geografisk og også udendørs aktivitetsmæssigt kunne åbne mere op.
Det virker ikke, som om regeringen har lyttet til det, og det virker ikke, som om ministeren går helt ind i det spørgsmål og den kommentar, jeg har, i forhold til om ministeren har arbejdet efter det siden 21. februar.
Karsten Lauritzen (V), 2021-03-10:
Tusind tak, og tak til kulturministeren for besvarelsen.
Jeg synes ikke, den var helt tilfredsstillende, for det, der er kommet frem, er jo, at når man ikke åbner mere op for udendørs idræt end det, regeringen har aftalt med sine røde støttepartier, er det, fordi man ikke har regnet på det.
Jeg kan bare sige, at der sidder en masse unge mennesker derude, som har behov for at mødes med hinanden, og som betaler omkostningerne menneskeligt.
Der er sikkert også mange, der er økonomisk ramt, men i foreningslivet tror jeg det er samværet med hinanden på en sundhedsmæssigt forsvarlig måde, der er ramt.
Vi ved, at det ikke er der, den store smitterisiko er, altså ved udendørs idræt.
Hvorfor er udendørs idræt så ikke blevet åbnet op?
Det er det ikke, fordi regeringen ikke har bedt Epidemikommissionen regne på det.
Venstre foreslår lige i øjeblikket, tror jeg, hvor der er møde i Epidemiudvalget, at man skal øge loftet, og jeg forudser, at det bliver stemt ned, og det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Derfor spørger jeg bare helt ærligt, ligesom min gode kollega hr. Stén Knuth, kulturministeren om, hvorfor det er regeringen ikke ønsker at give bedre rum for, at børn og unge kan mødes på en sundhedsmæssigt forsvarlig måde og dyrke udendørs idræt.
Joy Mogensen (S), 2021-03-10:
Først bliver jeg nødt til lige at anfægte den præmis, som jeg synes spørgeren her lægger til grund, nemlig at udendørs idræt ikke skulle være åbnet.
Nu ved jeg jo ikke, hvor hr. Karsten Lauritzen sådan bevæger sig rundt, men alle steder, hvor jeg bevæger mig rundt, ser jeg netop, hvordan hele det danske foreningsliv virkelig er rykket udenfor for netop at kunne opleve det har samvær.
Så den genåbning, der blev aftalt den 24. februar, har i den grad været med til at få genoplivet rigtig store dele af idræts- og foreningslivet udendørs.
Men vi siger, at vi skal have det beregnet først, og det er jo også den logik, der er blevet lagt ind i hele den epidemilov, som jeg går ud fra spørgeren også er enig i, nemlig at vi først får den sundhedsfaglige anbefaling, og at det er på baggrund af den, vi træffer vores politiske beslutninger.
Karsten Lauritzen (V), 2021-03-10:
Tak for det svar, kulturminister.
Det er jo rigtigt, at der er åbnet op, men med nogle begrænsninger, også nogle antalsmæssige begrænsninger, som er lidt voldsomme, og hvor vi i Venstre godt mener, at man sundhedsmæssigt kan åbne mere op.
Når der ikke er blevet åbnet mere op, er det, fordi regeringen har bedt epidemikommissionen om at regne på det, regeringen godt kunne tænke sig.
Der siger vi bare, at måske skulle man spørge lidt bredere.
Vi ønsker at være sikre på, at landets kulturminister kæmper for det frivillige foreningsliv og også presser på over for sine regeringskolleger og statsministeren for, at vi får åbnet op, for det betyder så enormt meget.
Joy Mogensen (S), 2021-03-10:
Mange tak.
Det er jo lige præcis også det, der har gjort, at aftalepartierne nu har sagt, at ved næste skridt skal vurderingerne komme i forhold til de her scenarier, som Sundhedsministeriet har gengivet, altså forskellige lag af restriktioner, hvor man kan se på delvise lempelser, sådan at der vil kunne åbnes maksimalt inden for hver enkelt sektor, i forhold til hvad der er sundhedsmæssigt forsvarligt.
Selv om jeg synes, at vi godt kan have den her diskussion om, om vi ikke skulle have gjort det før, bliver vi jo hele tiden klogere, og vi gør det så hurtigt, vi kan.
Stén Knuth (V), 2021-03-10:
Tak for det.
Vi bliver hele tiden klogere.
Men allerede den 21. februar siger referencegruppen jo, at man godt kan åbne udendørsidrætten mere op, fordi der stort set ikke er nogen smitterisiko ved det.
Når man først er ude, findes den aktivitet, der foregår derude, jo også i meget forskellige størrelser.
Så Venstres håb er, at ministeren vil arbejde knaldhårdt for, at udendørsidrætten får lov til at åbne mere op, som referencegruppen egentlig har anbefalet, og hvis ministeren mangler en hånd, er Venstre lige bag ved i hvert fald.
Joy Mogensen (S), 2021-03-10:
Det er jeg er sikker på at der vil være rigtig mange hænder fra alle Folketingets partier der vil.
Så vil jeg bare minde spørgeren og medspørgeren om, at aftalen fra den 24. februar allerede gik længere end de beregninger, der var lavet.
Men jeg håber også, at vi i vores iver efter at få mere og mere åbnet kan være enige om, at den bedste måde i forhold til den evige fremtid, var jeg lige ved at sige, vi går imod, hvor vi ikke skal risikere en ny nedlukning, også er at gøre det klogt, det vil sige, at vi følger den her logik med at få sundhedsmyndighedernes anbefaling, før vi træffer en politisk beslutning.
Jamen det synes jeg næsten mit første indlæg gav svaret på, i og med at aftalen jo blev indgået den 24. februar.
Så utrolig hurtigt efter de her beregninger lå, lagde regeringen jo op til drøftelser og fik også opbakning fra et flertal i Folketinget til netop at gå videre med de første skridt.
Men jeg glæder mig lige så meget som spørgeren til, at vi kan nå videre og få yderligere aktiviteter i gang igen.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Nu siger ministeren, at ministeren gør så meget for netop at bekæmpe den såkaldte naturkrise, og her er jo et eksempel på unik dansk natur, der virkelig er truet.
Vi har sågar inviteret ministeren på besøg.
Men hvis ministeren virkelig vil gøre noget, kunne ministeren jo bruge de beføjelser, som ministeren har, til f.eks. at foreslå en fredning af det område, der ligger direkte op ad Natura 2000-området.
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Nej, og det er også, fordi jeg synes, at der bliver sprunget et par ting over i den argumentation, der her bliver brugt, bl.a. sagde jeg det her omkring dispensationspraksis, altså det, at forbuddet gælder alle – det er klart – men at der er mulighed for dispensation, ligesom der er på en lang række andre områder.
Jeg plejer også at kende Konservative som et parti, hvor man trods alt siger: Vi vil gerne den grønne vej, men der skal også være plads til nuancer.
Det er der jo så også her.
I forhold til den konkrete sag er det svært for mig at udtale mig om, præcis hvilke sommerfugle og andet der er dér.
Carl Valentin (SF), 2021-03-10:
Tak for ordet.
Mit spørgsmål er i virkeligheden ret simpelt: Hvad agter ministeren at gøre ved, at der hvert år bliver brændt 677 t nyt og ubrugt tøj af i Danmark?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan godt forstå, at spørgeren spørger ind til det.
For jeg tror sådan set, vi deler den samme frustration, når vi kan se, at produktionen af tøj og tekstiler er en både meget forurenende industri, men også en industri, som har et stort aftryk på miljø og klima.
Så vi skal jo væk fra den brug og smid væk-kultur, som en stor del af modeindustrien har været præget af, og omstille til en mere bæredygtig produktion og et mere bæredygtigt forbrug.
Generelt går alt for meget tøj til spilde, inden det overhovedet har været brugt, og det er jo hverken bæredygtigt eller ansvarligt.
Hvis virksomhederne ikke selv kan sælge tøjet, bør de så vidt muligt sikre, at det bliver videregivet, f.eks. via genbrug eller donation.
At virksomheder har en praksis, hvor de sender tøj, som de ikke kan sælge, direkte til forbrænding, er altså i strid med affaldsreglerne.
Når virksomheder vælger at skille sig af med overskudsvarer – det er bl.a. også ubrugt tøj – så er det affald, og varerne skal derfor håndteres efter affaldsreglerne.
Det betyder, at virksomhederne har pligt til at udsortere den del af deres affald, der er egnet til materialenyttiggørelse – oversat: genanvendelse – og det gælder jo så også tekstilaffald.
Derfor er det allerede i dag forbudt at sende affald til forbrænding, hvis det f.eks. kan genanvendes.
Sideløbende med det, der jo så her er problemstillingen, arbejder vi på – og det er jo bl.a. sammen med SF – at forbedre affaldstilsynet med virksomheder, hvor vi bl.a. ser på, hvordan man kan skærpe modtagekontrollen på landets forbrændingsanlæg.
Det skal sikre, at genanvendeligt affald som ubrugt tøj ikke forbrændes.
Så vi kan gøre noget, og det er jo noget af det, som vi skal forhandle om senere i år.
Men det er, synes jeg, også en klar opfordring fra både spørgeren og mig selv og fra Folketinget i dag om, at man selvfølgelig ikke skal brænde tøj, som kan bruges.
Carl Valentin (SF), 2021-03-10:
Tak for det svar.
Jeg er glad for, at man tager den her dagsorden så alvorligt.
For nylig var der en stor artikel i det videnskabelige tidsskrift »Nature«, som estimerer, at svimlende 10 pct. af menneskehedens samlede CO 2 -udledning kommer fra vores tøj, og det er jo for mig at se et helt vanvittigt tal.
Grunden til, at jeg nu stiller det her spørgsmål, er jo sådan set også, at der er en stor kampagne i gang fra SF Ungdom, som jeg også selv er medlem af, hvor vi sætter fokus på modeindustrien og tekstilindustrien og den her fast fashion og det kæmpe ressourcespild, der er i den forbindelse.
Ministeren snakker lidt om det her med en brug og smid væk-kultur, og nu står jeg selv her i en genbrugsskjorte, og det er jo meget fint, og jeg tror, der er mange, der prøver at tage et opgør med den her brug og smid væk-kultur.
Og vi kan godt prøve at gøre noget selv i hverdagen, og det ved jeg der er mange der gør, men problemet er jo for mig at se også strukturelt.
Altså, vi har ikke bare en brug og smid væk-kultur, men vi har også en brug og smid væk-økonomi, som enkeltpersoner ikke bare kan tage et opgør med.
Vi kan ligesom ikke træde ud af det her system, hvor virksomheder systematisk overproducerer tøj og brænder det af igen.
Så det, som jeg gerne ville høre, var i virkeligheden: Hvad vil miljøministeren konkret gøre for at komme den systematiske overproduktion til livs?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Jeg er sådan set en til en enig, måske lige på nær i det med SF Ungdoms kampagne, som jeg ikke kender, så det skal man jo passe på med at skrive sådan helt under på fra start af.
Men spørgsmålet om, at man altså ikke som enkeltforbruger kan løse den kæmpestore udfordring, der er med en mere bæredygtig produktion af tekstiler, er jo helt åbenlyst, og jeg synes også, at man som forbruger må forvente, at det, når man går ned og tager stangvarer ned, så skal være nemt at tage det grønne valg.
Der er det i dag svært.
Man kan gå genbrugsvejen, og man kan gøre meget selv, men jeg synes også, der er en forpligtelse på os som politikere for at handle på det.
Jeg har også selv haft et møde med Forbrugerrådet Tænk om den her dagsorden.
Så der er meget, vi også skal gøre politisk.
Carl Valentin (SF), 2021-03-10:
Grunden til, at der bliver brændt så meget tøj af i Danmark, er jo, at der er nogle meget problematiske incitamentsstrukturer, der betyder, at det bedre kan betale sig at brænde nyt og ubrugt tøj af i stedet for at begrænse sin produktion eller sit indkøb.
I Frankrig har man indført et forbud mod afbrænding af ikkesolgte varer som f.eks. tøj.
Det giver virksomhederne et incitament til at mindske deres overproduktion, og det sikrer, at det resterende ikkesolgte tøj bliver taget i brug.
Tøjet skal så bruges og genbruges og til sidst genanvendes og ikke bare brændes af.
Vil ministeren tage initiativ til at undersøge muligheden for at indføre sådan et forbud – med inspiration fra Frankrig – i Danmark?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Nu løb tiden fra mig før, og sådan kan det jo gå, når man bliver engageret, så man simpelt hen ikke når at sige alt det, man gerne vil sige.
Men i forhold til de regler, der er, mener jeg, som jeg sagde før, slet ikke, at det er inden for reglerne, at man brænder ubrugt tøj af i Danmark i dag.
Det er ligesom den ene del af det.
Carl Valentin (SF), 2021-03-10:
Jeg synes ikke, ministeren her helt rammer hovedet på sømmet, for et af de miljøproblemer, der er i mode- og tekstilindustrien, er jo, at tøjet ikke bliver designet til genbrug og genanvendelse.
Meget tøj er ikke holdbart nok til at blive brugt igen og igen, og det er også svært at genanvende, fordi man har blandet nogle forskellige materialer sammen, og det synes jeg er et grundlæggende strukturelt problem.
Og kunne ministeren forestille sig at indføre et udvidet producentansvar på tøj?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Noget af det, som vi blev enige om sidste sommer, var jo den her klimaplan for affald, hvor vi fra dansk side går markant foran ved at sige, at nu skal vi alle sammen til at sortere de brugte tekstiler derhjemme.
Det vil sige, at de, i stedet for at de bliver kastet ind i den store forbrændingsovn, hvor det udleder CO 2 , skal genbruges og genanvendes.
Og det er jo en rejse, præcis som spørgeren siger, hvor man i stedet for at smide så meget ud skal kunne genbruge og genanvende det, og hvor man som virksomhed jo dermed også skal have et incitament til at sige: Godt, hvordan sikrer vi så, at vi kan bruge det, vi får tilbage, igen, og at der også bliver tilbagebetalingsordninger?
Så jeg tror i virkeligheden, vi her er meget på samme side.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Mener ministeren, at de nye regler for beskyttelse af unikke sommerfuglearter kan have indflydelse på opførelsen af kommende infrastrukturprojekter tæt på Natura 2000-områder såsom Bygholm Ådal, hvor der i de seneste år er kommet mange unikke arter til?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Tak for det.
Vores natur er i krise.
Mange sommerfugle er i risiko for helt at forsvinde herhjemme, og i den situation kan vi ikke tillade, at sjældne sommerfugle jages og indsamles.
Med de nye regler er 34 danske dagsommerfuglearter blevet omfattet af artsfredningsbekendtgørelsens forbud mod forsætligt drab og indfangning af vildtlevende arter.
Forbuddet kommer bl.a. i kølvandet på en sag, hvor to danskere blev dømt i Norge for at indfange stærkt truede sommerfugle.
Og også hos WWF, altså Verdensnaturfonden, har det længe været et ønske, at man fredede sårbare sommerfuglearter mod indfangning.
Forbuddet gælder generelt, men Miljøstyrelsen kan i særlige tilfælde dispensere fra forbuddet, eventuelt med vilkår om afværgeforanstaltninger som at etablere nye levesteder eller flytte arterne.
Miljøstyrelsen har oplyst, at styrelsen under henvisning til sammenlignelige områder forventer en restriktiv dispensationspraksis, men hvor dispensation efter omstændighederne meddeles til bl.a. anlægs- og infrastrukturprojekter.
Forbuddet har dermed hverken til formål eller den indirekte konsekvens, at projekter af samfundsmæssig og almennyttig karakter forhindres.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Tak, minister.
Det er jo imponerende at se ministerens mange initiativer for at bekæmpe det, som ministeren kalder naturkrisen.
Lige nu kan man jo så, som jeg forstår det, blive straffet med op til 1 års fængsel for at fange 1 ud af 34 danske sommerfuglearter.
Men det store spørgsmål er, hvad det her har af betydning i den virkelige verden.
For én ting er, at jeg, hvis jeg går ud med mit net og fanger en sommerfugl, kan blive straffet for det.
Men man ser så samtidig byggeri som det, vi tidligere har talt om, i Bygholm Ådal, hvor man vil lave en vej til tung transport lige op ad et Natura 2000-område, hvor der vel at mærke er en lang række unikke arter, bl.a. oddere og rigtig mange sommerfugle.
Altså, kan de nye regler betyde, at vi rent faktisk kan få beskyttet området, bl.a. på grund af reglerne om sommerfugle?
Lea Wermelin (S), 2021-03-10:
Det er jo rigtigt, at vi har drøftet det før, og jeg ved, at det er en sag, der ligger ordføreren på sinde.
Så det er helt naturligt, at man kan prøve at finde veje til at sige, om det her eller det her ikke kunne være relevant.
Men grunden til, at jeg gennemgik det, som jeg gjorde, var jo til dels at sige, hvad den politiske motivation har været, og hvad det egentlig er, vi gerne vil opnå.
Og det er jo også et ændret syn på, om det er i orden at fange de her sommerfugle – som vi så et konkret eksempel på at nogle danskere gjorde i Norge – hvor vi siger, at det ikke er i orden.
Kan det stå alene?
Nej, det kan det selvfølgelig ikke, for vi skal også beskytte levesteder og andet.
Men den sidste sætning om, at det altså ikke har til formål eller den indirekte konsekvens, at projekter af samfundsmæssig og almennyttig karakter forhindres, gælder.
Og det var egentlig det, jeg prøvede at starte med.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Det synes jeg jo er dybt ironisk.
Jeg kan komme 1 år i fængsel, hvis jeg går ud med mit net og fanger en sommerfugl, mens Horsens Kommune kan anlægge en vej til tung transport midt igennem et naturområde, hvor der er tusindvis af sommerfugle.
Kan ministeren ikke se det dybt ironiske i det?
Christian Juhl (EL), 2021-03-10:
For det første vil jeg sige til ordføreren, at der da trods alt, selv om man skal langt ud, er en smule borgerlig anstændighed en gang imellem i forhold til det totalitære samfund, og det vil jeg gerne kvittere for.
Hvad angår individuelle samtaler, vil jeg sige, at ordføreren må holde alle de individuelle samtaler, han vil.
Jeg holder også mange individuelle samtaler selv med konservative ude fra bibelbæltet, men jeg holder også individuelle samtaler, når jeg er arbejdsgiver, og når nogen i vores ansættelsesudvalg så spørger, om vedkommende er socialdemokrat eller DF'er, bryder jeg selv ind og siger, at det spørger vi ikke om her, for det er uvedkommende for den her sag, og det er i øvrigt i strid med den frihedsrettighed, vi har i Danmark med at tænke, tro og tale frit.
Vi vurderer folk på deres kvalifikationer.
Det er fint med alle de individuelle samtaler, I kan nå at holde, det har jeg ingen problemer med, bare vi ikke skal stemme om 2.000 individuelle lovforslag i Folketingssalen.
Det har vi et særligt dygtigt udvalg til og rigtig mange embedsfolk som kan hjælpe med.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Jeg er glad for, at hr. Christian Juhl har flyttet sig i den lille times tid, siden jeg stod heroppe sidst, for da kaldte hr. Christian Juhl det for sindelagskontrol, at vi ville have samtaler med folk, men nu siger hr. Christian Juhl, at det gør man da også, når man skal ansætte folk.
Ja, det er sund fornuft, og det sker også i forbindelse med session, og derfor giver det da ingen mening at synes, at det er bindegalt at gøre det, når mennesker gerne vil have det danske pas.
Så jeg er da glad for, at Enhedslisten langt om længe bakker op om vores konservative forslag om individuelle samtaler som en del af processen for at få det danske pas.
Christian Juhl (EL), 2021-03-10:
Nu må ordføreren være lidt ordentlig i debatten.
Jeg sagde, at jeg ikke ønsker samtaler om sindelagskontrol.
Nu prøver jeg at sige det to gange, og jeg vil også gerne sige det en tredje gang, hvis det er.
Samtaler er jo ganske udmærkede til at blive klogere, men der er en grænse for, hvad man kan tillade sig at bede om at få at vide.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Jo, men der må jeg så også lige bede om lidt anstændighed fra hr. Christian Juhls side, for vi har jo slet ikke engang nået det punkt, hvor vi er begyndt at strukturere, hvordan de her samtaler skal afholdes.
Vi har sagt: Lad os kigge på Østrig, lad os kigge på Schweiz og så se, hvad der rent faktisk giver mening her.
Hr. Christian Juhl lægger jo en masse ord i min mund om, hvordan de her samtaler skal gennemføres.
Vi er ikke engang begyndt at diskutere det endnu.
Så skal vi ikke tage diskussionen om, hvordan de her samtaler skal gennemføres, når det er sådan, at vi forhåbentlig lige om lidt har vedtaget, at de skal være en del af processen?
Peder Hvelplund (EL), 2021-03-10:
Nu begynder den her diskussion at stikke lidt af og omhandle et helt andet tema, nemlig spørgsmålet om at have samtaler i forhold til indfødsret.
Jeg vil da bare godt lige spørge ordføreren om det, jeg også spurgte Venstres ordfører om tidligere: om ordføreren ikke er enig i, at det optimale er, at der er nogle helt objektive kriterier for, hvad der skal til for at kunne opnå dansk indfødsret, i sammenligning med hvis man f.eks. skal ind på en uddannelse eller andre ting, altså hvor man kan sige, at der er nogle objektive kriterier, folk skal opfylde, og at hvis de opfylder dem, så har de mulighed for netop at få dansk indfødsret.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
For vi mener ikke, at det danske statsborgerskab er en ret, man har, altså noget, man har ret til, hvis man lever op til nogle firkantede kriterier, i forhold til hvor længe man har boet i Danmark, i forhold til hvor længe man har arbejdet her, i forhold til om man har begået kriminalitet på et bestemt niveau.
Vi mener, at der skal det individuelle skøn ind over, præcis ligesom Grundtvig gjorde det i de første samtaler, der åbenbart fandt sted i 1850.
Det er det, vi vil tilbage til.
Peder Hvelplund (EL), 2021-03-10:
Men så taler vi jo ikke længere om objektive kriterier, for så ved man ikke, hvad det er, man skal kunne til en samtale.
Nu bliver der tit rejst det der med, at man skal være dansk i hjertet, og jeg ved ikke, hvordan man lige under en samtale finder ud af, om folk er danske i hjertet, og hvad det i øvrigt har af relevans i forhold til det.
Det var derfor, jeg spurgte efter, om ordføreren var enig i, at man skulle basere det på objektive kriterier, altså målbare kriterier, man kunne se, og derfor så ikke på en samtale.
Marcus Knuth (KF), 2021-03-10:
Jeg har svært ved at forestille mig, hvordan hele det danske samfund skulle kunne fungere, hvis det var sådan, at man kun kunne ansætte folk i virksomheder uden en samtale.
Jeg tror godt nok, det ville være et interessant samfund.
Og hvis det er sådan, at man skal til en samtale som en del af det at søge ind i en virksomhed, så har jeg svært ved at se, at det skulle være noget problem overhovedet også at inkludere det, når man gerne vil have det danske statsborgerskab.