runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Tak for det.
Lad os starte med den gode nyhed, for det er jo, at der er et stort flertal i Folketinget, som tager lgbtq-rettigheder seriøst, både herhjemme og ude i verden.
Det synes jeg bare er vigtigt at understrege.
Jeg vil sige tak til hr. Søren Søndergaard, som har taget initiativ til den her debat og forslaget, og det er imponerende, at der er så bred en opbakning til det.
Så jeg glæder mig rigtig, rigtig meget til den debat, vi skal have i udvalget, så vi kan finde ud af, om det her har sin gang på jorden.
Og ja, det tror jeg det har; jeg er meget spændt på at få en ordentlig argumentation fra udenrigsministeren for, at det her ikke er vejen frem.
Og det, der så er endnu mere skræmmende, er jo, at det ikke bare er i Polen, vi ser de her tendenser.
Vi ser det i flere lande i EU; vi ser det nærmest, som om det er en samlet strategi fra højrefløjspartier, der rammer lgbt-borgere, der rammer feminister, og som sætter spørgsmålstegn ved kvinders rettigheder.
Det er jo en hel pakke af udspil, der kommer, og der er nogle meget, meget stærke kræfter, som ønsker at fremme den her dagsorden.
Så jeg bakker af gode grunde fuldstændig op om det, der ligger her.
Jeg ser frem til diskussionen i udvalget.
Men jeg vil så også sige, at det ville være rigtig rart, hvis udenrigsministeren kunne komme med en mere klar udenrigspolitisk lgbtq-strategi ikke alene i forhold til Europa, men også ude i verden.
Der er masser af byggeklodser til det, men jeg synes godt, at vi kunne prøve at samle dem til en helhed.
Og som også Socialdemokratiets ordfører sagde: Er der flere værktøjer i kassen?
Altså, er der ting, vi kan gøre, både sådan helt formelt-juridisk og måske også mere aktivistisk?
Jeg ville da elske, hvis jeg skulle gå sammen med udenrigsministeren til Pride nede i Warszawa, og at vi på den måde markerede os som parlamentarikere på gaden dernede.
Lad os da få noget aktivisme, og lad os da gå på gaden sammen dernede.
Det vil være en stor, stor fornøjelse, og jeg tror faktisk godt, vi kunne finde ud af at tage en hel gruppe derned.
Det vil jeg se frem til.
Den sidste ting, jeg vil sige, er, at vi ikke må glemme, at vi i Danmark har værtskabet for World Pride til august, hvor vi jo også får besøg af en lang række lgbtq-parlamentariske kolleger, som kommer herind i Folketinget, hvor vores formand er vært, og hvor vi jo får mulighed for at diskutere både på et globalt niveau og på et mere specifikt regionalt, altså på EU-niveau.
Og jeg håber bare, at regeringen tager den mulighed seriøst og siger: Lad os vise flaget til World Pride til august.
Det ville passe meget pænt sammen med den diskussion, vi også har haft her i dag.
Henrik Vinther (RV), 2021-04-07:
Tak for det.
Det her er en debat, som jeg i hvert fald havde svært ved at forestille mig var nødvendig at have i 2021.
Det er en debat, som i bund og grund og i enhver henseende hører fortiden til eller i hvert fald burde høre fortiden til, nemlig at et lands ledelse, Polens præsident og regering, i sine udtalelser fornedrer et mindretal i dets egen befolkning, og som gør Polen til det værste sted i Europa at leve for lgbtq-personer, når det kommer til rettigheder og ligestilling.
Sagen, vi drøfter, handler nok om jura, men i bund og grund handler den mest af alt om, hvilket fællesskab vi vil være.
For før jura og før domstolens prøvelse af juraen handler det om mennesker og om menneskers ret til at leve i fred uden at ville gøre eller gøre andre ondt og uden at gøre andet end at være sig selv.
Den ret skal en stat og dens repræsentanter beskytte, ikke bekæmpe, og det er det, denne sag i bund og grund handler om.
Så har jeg hørt ministeren og andre sige, at en sag ved domstolen risikerer at give Polen en propagandasejr, fordi det er usikkert, om den kan føre til dom.
Det kan den måske, måske ikke.
Det vil de kommende ugers granskning og debat om emnet give os et mere præcist billede af.
I dag handler det igen om at gentage det, så alle, der tilhører et mindretal på grund af deres etnicitet, tro eller seksualitet, har hørt det: I kan regne med fællesskabet, og I kan regne med de værdier, som fællesskabet står for, nemlig respekt for de grundlæggende rettigheder i EU's fællesskab og rettigheder for personer, der tilhører mindretal, som det hedder i Lissabontraktaten.
Parlamentet har allerede svaret og erklæret hele EU for en lgbtq-frihedszone og opfordret Kommissionen til at rejse en sag for traktatbrud, foruden at Kommissionen, som det har været nævnt, allerede har fjernet tilskud til byer, som har indført disse zoner.
Allerhelst stiller Danmark sig i spidsen i Rådet og presser Kommissionen til at bruge alle redskaber, inklusive en sag om traktatbrud, som Parlamentet har opfordret til.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Jeg vil bare sige: Hørt, hørt; det var dog et fremragende indlæg.
Søren Søndergaard (EL), 2021-04-07:
Hvis det var et spørgsmål, siger jeg tak.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Jeg tror, jeg fortsætter lidt i samme spor, som da jeg spurgte udenrigsministeren.
Altså, vi har en situation, hvor vi igen og igen siger de samme ting.
Vi siger, at vi går ind for en tostatsløsning, at vi håber, at parterne kommer til forhandlingsbordet osv. osv.
Og så ser vi en virkelighed, der reelt bare bliver værre og værre.
Vi står nu i en situation, som jeg også nævnte før, med en apartheidlignende virkelighed og hverdag for borgerne på Vestbredden og i Gaza.
Så mit spørgsmål til ordføreren er: Hvornår skal vi se i øjnene, at det håb, vi har om en tostatsløsning, bare ikke længere er realistisk?
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Jeg får lyst til at følge op på det, som både Ole Birk Olesen, men også Rasmus Nordqvist har spurgt ind til.
Jeg hører ordføreren sige, at man ikke har nogen holdning til problemstillingen, og at man ikke vil blande sig i et andet lands beslutninger, men jeg har da set masser af gange, hvor Dansk Folkeparti er gået ud og har ment noget om udenrigspolitiske spørgsmål, og hvor man synes, at noget er rigtigt og noget er forkert.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, at ordføreren ikke forholder sig til det spørgsmål, som både Rasmus Nordqvist og Ole Birk Olesen er kommet med.
Hvad med substansen?
Altså, mener Dansk Folkeparti, at det, der foregår i Polen, er i orden, eller mener man ikke, det er i orden?
Det må partiet da have en holdning til.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-04-07:
Jamen beslutningsforslaget handler ikke om holdning.
Det handler om, at man vil have regeringen til at lægge sag an mod Polen i EU-systemet.
Det er det, beslutningsforslaget handler om.
Det handler ikke om at have en holdning til dit og dat.
Og der siger vi bare, at det vil vi ikke være med til af principielle årsager, fordi vi ikke vil bruge EU-systemet til at blande os i en demokratisk stats gøren og laden.
Så har jeg også meget klart sagt, at i Danmark vil vi ikke være med til den slags ting.
Jeg har også sagt, at jeg er valgt af danskerne til at varetage danske interesser, og jeg har også sagt, at man er lige for loven i Danmark, uanset personlige eller politiske præferencer og uanset etnicitet.
Er man borger i Danmark, har man de samme rettigheder.
Vi går ikke ind for positiv særbehandling, og vi går heller ikke ind for negativ særbehandling.
Så jeg vil da bede forslagsstillerne om at holde sig til substansen i beslutningsforslaget, som handler om at indkalde Polen for EU-Domstolen.
Det er det, vi diskuterer.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Det er ikke det, jeg diskuterer lige nu.
Altså, jeg ved udmærket godt, at der er et beslutningsforslag, som jeg synes er den rigtige måde at gøre det på, og det bakker jeg op om.
Ordføreren kan så være uenig i det konkrete, men det, der bliver spurgt ind til, er, hvad Dansk Folkeparti mener om den konkrete situation i Polen.
Der er da masser af situationer, hvor Dansk Folkeparti mener noget på det udenrigspolitiske område, og det er det, jeg spørger ind til.
Jeg har forstået, at Dansk Folkeparti ikke ønsker at bruge det forslag og den metode, der ligger i beslutningsforslaget, men nu spørger jeg ind til, hvad Dansk Folkeparti mener om det, der foregår i Polen.
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-04-07:
Det har jeg jo sagt meget klart.
Vi ønsker ikke at indføre de tilstande i Danmark.
Søren Søndergaard (EL), 2021-04-07:
Er det fuldstændig almengældende, at man, uanset hvad der sker i et demokratisk land – altså, det vil sige, hvor man har fået afholdt et valg og fået et flertal til at stemme for et eller andet – ikke vil gribe ind over for det?
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-04-07:
Nej, det, jeg har sagt, er, at vi ikke vil bruge EU-systemet til at knægte en demokratisk stat og dens gøren og laden, og det er det, beslutningsforslaget handler om.
Andre lande vil på et eller andet tidspunkt kunne gøre det samme mod Danmark.
Det ville vi jo blive dødtrætte af, og det er jo hele pointen i EU-systemet: Man har bygget et apparat op, som gør det forholdsvis let for andre at punke lande oven i hovedet.
Jeg tror på suverænitet.
Jeg tror på Danmarks suverænitet.
Det er også derfor, at vi vil ud af det her, nemlig fordi det binder os på hænder og fødder på en uheldig måde.
Og så kan man nu amerikanisere politikken ved bl.a. at indklage lande for EU-Domstolen.
Altså, det er simpelt hen en uheldig udvikling, og med al respekt synes jeg ikke, at mine kolleger har tænkt konsekvenserne af det her beslutningsforslag helt igennem.
Søren Søndergaard (EL), 2021-04-07:
Jamen det er jo ikke EU, Danmark eller nogen andre, der har tvunget Polen til at skrive under på den aftale, de har indgået med os andre.
Altså, der er jo ikke nogen, der har tvunget Polen til at skrive under på artikel 2.
Det er jo noget, Polen selv har valgt, nok primært for at få en masse penge fra skatteydere, som så skal betale til Polen.
Men der er jo ingen, der forhindrer dem i at melde sig ud.
Polen kan jo bare melde sig ud, hvis ikke de ønsker at overholde de betingelser, de er gået ind på.
Eller er det en generel holdning hos Dansk Folkeparti, at man bare skal gå ind på nogle betingelser, og så skal man bare lade være med at acceptere dem?
Er det det, der er udgangspunktet – altså at man skal tage pengene, men man skal ikke leve op til de forpligtelser, der ligger?
Alex Ahrendtsen (DF), 2021-04-07:
Altså, det er jo en meget grov generalisering af polakkerne, at de kun er i EU for pengenes skyld.
Jeg ved ikke, hvad polakkerne siger til sådan en beskyldning.
Ja, Polen burde da melde sig ud, hvis det stod til os, men det skal jeg jo ikke blande mig i.
I Dansk Folkeparti ønsker vi at melde os ud af EU, fordi vi bliver bundet på hænder og fødder på en uheldig måde, og fordi vi ikke længere er et suverænt land.
Og vi ønsker ikke at bruge de her apparater til at føre politik gennem jura, og det er jo det, man er i gang med.
Jens Joel (S), 2021-04-07:
Det korte svar er jo desværre, at det mener man faktisk ikke er nok til at rejse en sag.
At det så er dybt kritisabelt og ekstremt alvorligt for de mennesker, som det går ud over, og som lige nu bliver undertrykt, er jo indiskutabelt.
Nu nævner fru Katarina Ammitzbøll selv, at nogle af retsmøderne er lukkede.
Jeg tror da, at en af grundene til, at de finder på at lukke de der ting, er, at det er lidt ubehageligt, at der er nogle folk, der sidder og kigger med.
Men det synes jeg sådan set bare understreger, at der også er en pointe i, at vi insisterer på, at vi gerne vil være med og kigge dem over skulderen.
Men nej, vi har ikke løst problemerne, og det kommer vi nok heller ikke til at have gjort i løbet af de næste 14 dage.
Skal vi derfor blive ved med at lægge et pres, skal vi derfor blive ved at rejse kritik, skal vi derfor gribe alle de muligheder, vi har?
Ja, selvfølgelig skal vi det, for vi skal da ikke helme hverken som europæere eller som danskere, før man kan være den, man er, også i resten af Europa.
Rasmus Nordqvist (SF), 2021-04-07:
Tak, og tak til udenrigsministeren for at være meget tydelig i sproget med sin kritik af og afstandtagen til Polen.
For de afviser ikke kun, at det eksisterer.
De er jo gået i krig med det, de ligefrem kalder for lgbti- ideologien.
Og at stå som menneske og blive omtalt som en ideologi kan være dybt, dybt krænkende og skræmmende, kan jeg i hvert tilfælde fortælle.
Men jeg er egentlig nysgerrig: Det her beslutningsforslag er også udtryk for et behov for handling fra Rådets side, for vi har set Europa-Parlamentet være tydelige, og vi har også set Kommissionen være meget tydelig.
Men jeg synes ikke, vi har set Rådet være tydelige, eller medlemslandene – ud over selvfølgelig verbal kritik – i forhold til også at tage skridt.
Og når regeringen nu siger, at det her ikke går, fordi det kan være kontraproduktivt, som man ser det fra regeringens side, hvad så?
For udenrigsministeren siger, at i dets nuværende form kan man ikke støtte forslaget.
Hvilken form så?
Altså, hvad er det for noget konkret, ministeren så kommer med her, og som vi kan tage med videre i udvalgsbehandlingen?
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Der er ligesom to spørgsmål.
For det første vil jeg sige til hr. Rasmus Nordqvist, at jeg synes, det er rigtig vigtigt, vi udtrykker vores kollektive forargelse over det, der foregår, og tager afstand.
Det håber jeg vi kan gøre i den her debat også i forhold til den diskrimination, der foregår i Polen af lgbti-personer.
For det andet vil jeg sige, at grunden til, at vi er lidt forbeholdne, er, at det ville være ærgerligt, hvis vi forærede en propagandasejr til den polske regering i en situation, hvor der ikke er et klart juridisk grundlag.
Traditionelt er det sådan, at det er Kommissionen, der rejser traktakrænkelsessager.
Jeg tror kun, det er otte gange, at lande har gjort det selv.
Så det er normalt Kommissionen, der gør det.
Men når det er sagt, vil vi – og det vil blive for omfattende her – også afsøge, om der er andre veje til, hvordan vi kan påpege diskrimination, hjælpe med antidiskriminationsindsatsen i Polen.
Jeg nævnte, hvad ambassaden gør, og hvad vi selv gør bilateralt fra dansk side sammen med ligesindede lande.
Men der er rigtig mange andre ting, vi gør, også sammen med Kommissionen i forhold til det her spørgsmål.
Danmark har traditionelt støttet Kommissionen i alle sager, når de rejser spørgsmålet om grundlæggende værdier og krænkelser af traktaten: Der har vi også interveneret til fordel for Kommissionen, generelt set, og også for så vidt angår Polen.
Rasmus Nordqvist (SF), 2021-04-07:
Jo, det kan godt være, at det ikke er sket mange gange, at medlemslande har lagt sag an imod et andet medlemsland, men jeg synes altså også, vi står i en situation, der er meget, meget alvorlig, og hvor vi bliver nødt til at tage nogle af de her skridt i brug.
Der har også været debatter og taget skridt fra det polske parlaments side, og jeg forventer i hvert tilfælde en proaktivitet fra udenrigsministerens side i forhold til det her, når man siger, at det her ikke er den rigtige vej.
Jamen hvad så?
Så der ser jeg i hvert tilfælde meget frem til at få uddybet fra ministerens side: Hvad så?
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Nu har man jo ikke for vane at referere fra samtaler med sine kolleger fra Folketingets talerstol på den måde.
Og det gør så bare, at min konklusion er, at vi skal presse endnu hårdere på.
Vi presser altid hårdt på fra dansk side, både bilateralt, som jeg beskrev, men også via EU og de andre i Rådet og også med Kommissionen, for at sikre, at den her form for diskrimination ophører.
Og det synes jeg er den rigtige vej frem.
Vi skal også huske på, at Kommissionen jo er traktatens vogter, og når der er grundlæggende ting, der bliver overtrådt i traktaten i forhold til diskrimination, så er det også Kommissionens opgave at reagere, eventuelt ved at anlægge en traktatkrænkelsessag.
Søren Søndergaard (EL), 2021-04-07:
Det har jeg selv foreslået i forskellige sammenhænge, så det kan ministeren, tror jeg, da være hundrede procent sikker på at vi vil understøtte og give regeringen tid til.
Men det her rejser jo spørgsmålet om, om man opfatter det sådan, at det, der foregår i Polen, er i strid med artikel 2, og der hørte jeg ikke rigtig ministeren svare.
Altså, er det, der foregår i Polen i strid med artikel 2?
Er det i strid med EU's grundlæggende værdier?
Det er der jo mange der har udtalt sig om, men hvad er ministerens opfattelse?
Er det i strid med EU's grundlæggende værdier at etablere sådan nogle zoner, selv om de ikke er juridisk bindende, men uden at den centrale regering griber ind over for det?
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Ja – til hr. Søren Søndergaard – politisk kan jeg bekræfte, at jeg helt klart opfatter den form for diskrimination som i strid med EU's grundlæggende værdier.
Om det så gør, at man juridisk kan gå den vej og rejse en sag om traktatkrænkelser ved EU-Domstolen, er så et andet spørgsmål.
Men politisk er jeg fuldstændig enig i, at det her er et grundlæggende overgreb på antidiskrimination og også på værdier om ligebehandling.
Så vil jeg jo også sige, at der er nogle meget vigtige indsatser, som vi gør på EU-niveau, og som vi fra regeringens side også følger tæt i forhold til Polen.
Vi har jo set, at den polske ombudsmand har indgivet ni klager mod udvalgte resolutioner – fire sager er blevet afgjort til fordel for lgbti-samfundet, mens fem andre er afvist – og vi har også set, at fem polske byer faktisk har valgt at tilbagerulle resolutionerne af forskellige årsager.
Så det er en positiv udvikling, og derfor tror jeg også, vi skal bruge det politiske pres, vi kan den vej rundt på Polen for at få rettet op på problemerne.
Det er jo det, der er målet.
Søren Søndergaard (EL), 2021-04-07:
Ja, det er vi jo helt enige i, og derfor er det også vigtigt at få fastlagt, om det her er i strid med EU's grundlæggende værdier.
Det er grunden til, at seks ansøgninger om bysamarbejde fra polske myndigheder, som har vedtaget de lgbti-frie zoner, er blevet afvist, for de bryder med det grundlæggende i traktaten.
Det er det, Kommissionen siger, og som ministeren selv siger: Kommissionen er traktatens vogtere.
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Ja – til hr. Rasmus Nordqvist – jeg er fuldstændig enig.
Det er jo ikke sådan, at den ene vej – hvad skal man sige – udelukker den anden vej.
Der er jo en række veje, og jeg mener, at vores bilaterale spor, som jeg nævnte før, er rigtig vigtigt, og også igennem Rådet at holde Polen op på deres forpligtigelser i forhold til traktaten og overholdelse af grundlæggende rettigheder, inklusive antidiskrimination.
Kommissionens rolle her er meget vigtig, og derfor vil vi også gerne fortsætte dialogen med Kommissionen om, hvorvidt der er et tilstrækkeligt juridisk grundlag til at rejse en sådan sag.
Det er en del af det, som jeg synes vi skal afsøge, så det vil jeg også gerne bekræfte, og jeg deler som sagt intentionen, som hr. Rasmus Nordqvist har.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-04-07:
Det er måske et lidt atypisk spørgsmål.
Jeg hører fuldstændig udenrigsministerens opbakning til intentionen i forslaget, og der refereres også til samtaler, som udenrigsministeren har haft med sin polske kollega.
Og mit spørgsmål går rent faktisk på: Hvad pokker siger den polske udenrigsminister, når den danske udenrigsminister siger, at det her er fuldstændig utilstedeligt og uacceptabelt?
Hvad er det polske svar på det spørgsmål?
Christian Juhl (EL), 2021-04-07:
Alt tyder på, at der ikke blandt dem, der bliver sat til at facilitere forhandlingsprocessen, er en troværdig tredjepart, der kan bryde isen.
Udenrigsministeren siger hele tiden, at vi ikke kan gå uden om USA.
Men vi er nødt til at sige til USA, at det lukkede øje, de har i den her sag, er de nødt til at åbne, for ellers kommer vi jo aldrig videre.
Jeg vil gerne spørge: Hvorfor er det aldrig Danmark, der faciliterer fredsforhandlinger rundtomkring i verden?
Norge gør det ufattelig mange gange og investerer ufattelig mange penge i det, fordi de tror på freds- og konfliktløsning.
Konflikten i Colombia er det sidste eksempel, og der er andre konflikter, der ikke engang er blevet skrevet om offentligt, som de har deltaget i.
Hvorfor svarer ministeren ikke på, om vi ikke skulle tage at overveje økonomiske sanktioner over for Israel eller i hvert fald over for bosættervarerne og lave en effektiv blokade, eller måske parallelt med det sørge for, at vi i EU fryser den privilegerede handelsaftale, som Israel har med EU, ned, indtil Israel ønsker at forhandle?
Hvad er grunden til, at man går rundt om den varme grød der?
Så bliver det jo ofte for meget med ord og resolutioner.
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Til hr. Christian Juhl vil jeg sige, at jeg synes, at det er rigtig vigtigt, at vores rolle jo er at facilitere en fredeligt forhandlet tostatsløsning; det er det, der er kernemålet i det, vi gør.
Det skal selvfølgelig bygge på de parametre, som jeg ikke skal gentage her – jeg nævnte dem i min indledning – og det skal vi gøre for at understøtte det synspunkt.
Så vil jeg også sige til hr. Christian Juhl, at Danmark er meget aktiv bl.a. i forhold til at støtte FN, men også i forhold til fredsopbygning, konfliktbilæggelse, og vi er aktive i EU, for at EU skal spille en stor rolle her.
Jeg tror, at det ville være lidt naivt, hvis man tænkte, at Danmark alene ville kunne gøre de her ting.
Den her konflikt mellem Israel og Palæstina kræver hele det internationale samfunds bevågenhed og engagement, hvis det skal lykkes – inklusive USA, inklusive EU og inklusive FN.
Det er jeg helt overbevist om.
Christian Juhl (EL), 2021-04-07:
Nu er der fire andre lande, der er gået i gang med at prøve at lave et forsøg.
Oslo var centrum for aftalen for 25 år siden.
Cubanerne og nordmændene var dem, der sikrede en fredsaftale mellem FARC og regeringen i Colombia hjulpet af et par andre lande også.
De tog initiativer konkret, og så sagde de: Det investerer vi i; vi bruger de ressourcer og de dygtigste folk, vi har, til at bringe dem sammen.
I stedet for kun at sige: Vi må sammen med, og vi skal udtale osv. Kan ministeren ikke godt forstå, at man kan blive lidt utålmodig over, at der ikke er mere konkret handling end det, der sker ved de fine borde, og det, der snakkes om det?
Jeppe Kofod (S), 2021-04-07:
Jo, jeg deler fuldstændig hr. Christian Juhls frustration og utålmodighed og ønske om, at man når til forhandlingsbordet – jo før, jo bedre – og at de to parter, altså israelerne og palæstinenserne, viser vilje og evne til at sætte sig ved forhandlingsbordet og nå en tostatsløsning.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Og det gør vi alt, hvad vi kan, for at understøtte.
Det er også rigtigt, som jeg nævnte, at der er en række lande, bl.a. Frankrig og Tyskland og andre, som har været med til at gøde jorden for, at forhandlingerne kan komme i gang, at der er tillid mellem parterne.
Og i sidste ende er det jo de to parter, der skal nå en forhandlet løsning, hvis den skal være levedygtig.
Det skal den være, og det skal være en løsning, som ender med, at de to stater kan leve fredeligt side om side – og det er også det ønske, vi alle sammen har.
Naser Khader (KF), 2021-04-07:
Tak til ministeren.
Jeg vil gerne stille samme spørgsmål, som jeg stillede til hr. Martin Lidegaard: Hvad gør vi, hvis Hamas vinder det kommende valg?
Nogle meningsmålinger tyder på, at de kan gå hen og vinde valget.
Hvad gør vi?
Hvad er vores strategi her i Danmark og i EU – hvad skal vi gøre?
Ole Birk Olesen (LA), 2021-04-07:
Jeg hører i udenrigsministerens tale den distinktion, at det, at det ikke er den polske regering og den polske stat, som har indført de her zoner, på en eller anden måde skulle udgøre et problem i forhold til at rejse en traktatkrænkelsessag.
Det kan jeg slet, slet ikke følge.
At en lokal myndighed – som hr. Søren Søndergaard så fint har redegjort for – gør det her i strid med de grundlæggende værdier og traktaten i EU, forpligter regeringen til at stoppe det.
At regeringen ikke stopper det, er grundlag for en traktatkrænkelsessag.
Det er ikke nødvendigt, at regeringen indfører det; det eneste, der er nødvendigt, er det, at regeringen ikke stopper, hvad de lokale myndigheder gør.
Derfor kan jeg slet ikke forstå, at udenrigsministeren går ned ad den vej og ligesom undskylder Polen med, at nåh, men det er jo nogle lokale myndigheder.
Det virker faktisk, som om udenrigsministeren ikke tager det her særlig alvorligt.
Modsat hvad vi har hørt fra andre ordførere her, som takker ministeren for hans tale, så synes jeg slet ikke, at ministeren i sin tale tager det her alvorligt.
Jeg synes faktisk, at han er i gang med at opfinde undskyldninger på Polens vegne.