Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-04-10:
Tak for det.
Vi er helt enige i, at handicapområdet i dag har brug for et markant løft, og at det specialiserede område skal sikres.
Vi er mange, der er pårørende og oplever de mange udfordringer, der er for nogle af dem, vi holder allermest af.
Det skaber stor frustration, når vi ser, at vores nære oplever mange afvisninger og lukkede døre.
Der er så mange kampe at kæmpe i hverdagen, når man lever med et handicap, og der er i sagens natur færre kræfter at kæmpe med, når man både skal slås med et handicap og med systemet.
Det var vi mange der var imod, og vi var lige så mange, der advarede mod den afspecialisering af området, der ville ske, at den opbyggede viden og erfaring, man havde, ville blive pillet fra hinanden, og at de mange specialiserede tilbud, der lå i amterne, ville forsvinde.
Men det er ikke kun den specialiserede viden, der er blevet fjernet.
Det halter også med økonomien i kommunerne, bl.a. fordi regeringen ikke har villet kompensere kommunerne for deres øgede udgifter på specialområdet i økonomiforhandlingerne.
Bl.a. derfor oplever mange, at økonomi prioriteres over faglige hensyn ved ansøgninger om hjælp, og de må ofte selv betale for nødvendige hjælpemidler eller nedprioritere deres arbejde.
Lange sagsbehandlingstider og urimelige dokumentationskrav er også udbredt.
Beslutningsforslaget fremhæver nogle vigtige pointer vedrørende behandling af mennesker med handicap.
Forslaget berører retfærdighed, værdighed og behovet for en mere effektiv løsning, og vi kan ikke ignorere det faktum, at alt for mange personer, der lever med fysiske eller psykiske handicap, kæmper en opslidende kamp for at opnå de mest basale rettigheder og opnå støtte.
I et af eksemplerne fra beslutningsforslaget omtales en sag fra Randers, hvor jeg selv bor.
Det er en sag, jeg selv har været inde over.
Den handler om en mor til en dreng, lille søde Aske, som ikke kunne få den rigtige hjælp, hvilket havde store konsekvenser.
Man ville faktisk lave en billigere hjælp, som slet ikke tog hensyn til barnets tarv.
Der er absolut meget at gøre stadig væk.
Desværre er det en realitet, at vores kommuner alt for ofte undlader eller udsætter at give den nødvendige hjælp og støtte.
Det skyldes ofte de økonomiske hensyn eller en manglende prioritering af handicapområdet i kommunen.
Så kommunerne står i dag over for en opgave, og der har vi ansvaret på Christiansborg for at sikre både økonomi, kapacitet og specialiseret viden på området.
Vi erkender behovet for forandringer.
Men det er også vigtigt at have en konkret plan for, hvordan vi vil løse udfordringer.
Vi kan ikke bare stemme for et forslag, der ikke giver os en klarere retning.
Vi har brug for en gennemtænkt strategi for at sikre, at mennesker med handicap får den støtte og behandling, de fortjener.
SF ser gerne, at dele af handicapområdet bl.a. flyttes til regionerne, fordi de bedre kan sikre den specialiserede indsats, og så er de tættere forbundet til sundhedsvæsenet, som de her mennesker ofte også er en væsentlig del af i deres hverdag.
Men vi skal ikke bare sende området et andet sted hen, uden at vi sikrer os, at indholdet også er godt.
En reform af handicapområdet må sikre, at mennesker med handicap har adgang til den rette indsats af høj kvalitet, og det kræver en etablering af specialeplanlægning og en styrkelse af en landsdækkende vidensopbygning og distribution af den viden til myndigheder og tilbud.
Der er også behov for en ny stillingtagen til områdets organisering, placering af ansvaret for visitationer og tilbud og opgavefordelingen mellem stat, regioner og kommuner.
Så det er vigtigt at have en konkret og en nuanceret plan for handicapområdet, og der skal være en reform af hele området for at rette op på forholdene, som de er i dag.
Det har SF kæmpet for i en del år efterhånden.
Det er afgørende, at vi sikrer en hurtig og effektiv hjælp til borgere med handicap, og det haster.
Jeg vil høre forslagsstillerne, om man har overvejet at lave en form for beretning, for jeg tror, vi er mange, der i udgangspunktet ikke er så uenige i, at der skal gøres noget i forhold til handicapområdet, og også ser, at en flytning af dele af det i virkeligheden vil være en del af løsningen.
Så det vil jeg gerne spørge forslagsstillerne om man kunne være interesseret i.
Det synes vi i hvert fald kunne være en fornuftig vej.
Med de bemærkninger vil jeg godt sige tak for ordet.