Flemming Møller Mortensen (S), 2022-04-19:
Tak, formand.
Jeg vil gerne starte med at takke forslagsstillerne fra Frie Grønne, og jeg vil også indledningsvis slå fast, at det fortsat er regeringens ambition, at Danmark skal opfylde vores internationale forpligtelser om klimafinansiering til udviklingslandene, herunder at bidrage til det kollektive mål om at mobilisere mindst 100 mia. dollar årligt, som man blev enige om på COP15 i København i 2009.
Forud for COP26 i Glasgow satte regeringen en række målsætninger for den danske klimabistand fra 2023.
Mindst 25 pct. af bistanden til udviklingslandene skal gå til klimaindsatserne, og heraf skal mindst 60 pct. gå til klimatilpasning med fokus på de fattigste og mest sårbare.
Det er både efterspurgt af udviklingslandene, og det er rost af FN’s generalsekretær.
Det er første gang, at en dansk regering har sat så ambitiøse nationale klimamålsætninger, og samtidig vil vi fortsætte med at mobilisere finansiering til klimainvestering i udviklingslandene, ud over bistanden, gennem udviklingsbankerne og fra den private sektor, som det også blev besluttet på COP15 og i Parisaftalen
Jeg forventer fortsat, at Danmark samlet vil bidrage med mindst 1 pct. af de 100 mia. dollar fra 2023 svarende til ca. 6,5 mia. kr. i dagskurs.
Det fremgår af beslutningsforslaget, at det er forslagsstillernes holdning, at Danmarks andel af de 100 mia. dollar er 5 mia. kr.
Det tager jeg til efterretning, men jeg vil samtidig tillade mig at bemærke, at der ikke findes en eneste international aftaletekst, hvor det kollektive mobiliseringsmål på de 100 mia. dollar er divideret ud på de enkelte lande.
Mobiliseringsmålet er netop et kollektivt mål.
Der er altså hverken på COP15 eller senere blevet aftalt en konkret fordeling, i forhold til hvor meget hvert enkelt land skal bidrage med.
For det første vil jeg minde om, at de 100 mia. dollar er et mobiliseringsmål, som omfatter en række forskellige finansieringskilder, herunder både offentlige og private finansieringsmuligheder.
Det drejer sig altså ikke kun om bistand fra de offentlige budgetter.
I så fald ville vi aldrig komme i mål globalt med at mobilisere den nødvendige finansiering.
Det er også grunden til, at Danmark arbejder målrettet for at mobilisere private investeringer til den grønne omstilling.
Det har vi gjort i mange år, bl.a. gennem Investeringsfonden For Udviklingslande, IFU.
På den baggrund bidrog Danmark i 2021 til at mobilisere mere end estimeret 4 mia. kr. i anden finansiering end offentlig klimabistand.
For det andet er der hele spørgsmålet om begrebet ny og additionel.
Det er i FN’s klimakonvention ikke vedtaget, at klimafinansiering skal være ud over de 0,7 pct. af bni, som vi i Danmark giver i udviklingsbistand.
Begrebet ny og additionel stammer tilbage fra starten af FN’s klimakonvention, som blev underskrevet i 1992 i Rio de Janeiro.
Her forpligtede de udviklede lande, altså donorlandene, sig til at tilvejebringe nye og additionelle finansielle ressourcer til udviklingslandene.
Begrebet er ikke defineret nærmere end det, og jeg kan da understrege, at måden, som Danmark opgør klimabistanden på, er helt i tråd med de fleste andre OECD-lande, herunder en række store EU-lande som Tyskland, Frankrig og Nederlandene.
Afslutningsvis vil jeg gerne understrege, at jeg har stor sympati for intentionen i forslaget om at give endnu mere klimabistand til udviklingslandene.
Og netop derfor har regeringen også fastsat ambitiøse mål for klimafinansieringen.