Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-10-27:
Jamen det er da en interessant debat.
Om det her med anvisningsretten til de almene boliger, så synes jeg, det er enormt væsentligt, at vi får afdækket, hvad den negative konsekvens kan være, hvis kommunen har mulighed for at anvise til alle de billigste boliger i den almene sektor.
Så vil der være nogle steder, hvor man kommer til at få nogle afdelinger, som har svært ved at fungere, fordi samtlige beboere er blevet anvist dertil.
Nu er det ikke sådan, at man, fordi man er blevet anvist en bolig, behøver at stå i kæmpe problemer.
Det kan være, at man er blevet skilt og gerne vil blive boende med sine børn i det lokalområde, hvor børnene går i skole.
Så det er ikke for at tale det op til, at det udelukkende drejer sig om problemer, hvis man er blevet anvist til en bolig.
Men hvis man ser på virkeligheden derude, ser man, at der i forvejen er mange afdelinger, som løfter en meget stor social opgave, hvor der ikke skal ret mange ekstra beboere til, før man ikke kan løse den opgave.
Jeg synes, det ville være væsentligt, hvis vi kommer frem til at have flere virkemidler end det at henvise til, at borgere med sociale problemer kan få en bolig i den almene sektor.
Jeg synes, det er væsentligt at komme frem til at få undersøgt, om der kan etableres anvisningsret i større omfang til det private udlejningsbyggeri.
Vi har f.eks. andelsforeninger, hvor der ikke er hundrede procent andelsboliger, men hvor nogle lejere stadig bor der, og der kunne man undersøge, i hvilket omfang man kan lave aftaler med andelsboligforeninger om at disponere over nogle af de boliger, som ikke er blevet lavet om til en andelsbolig.
Vi er nødt til at komme derhen til, for ellers kan vi jo have det årlige skoleridt om, at der er nogle boligområder med almene boliger, som bliver betragtet som udsatte områder, og så kan man lave helhedsplaner og forsøge at hjælpe osv., og så kan der måske gå 10 år, og så er de kommet ud af de problemer, der var i sådan en afdeling.
Jeg synes, at der er flere boligområder, som skal være med til at løfte den sociale opgave.
Så til det omkring ungdomsboligerne og den standard, der er i det.
Jeg kan godt se en fordel i, at man får det lempet, sådan at man kan bygge ungdomsboliger, uden at der behøver at være eget køkken.
Men jeg synes, at hvis man vælger den vej, skal man også ind at kigge på boligstøtten, for ellers ender vi jo med, at der er nogle ungdomsboliger med køkken, som kan få boligstøtte, og så bygger man nogle lige ved siden af uden køkken, som så ikke kan få boligstøtte, og som måske for den studerende ender med at blive en dyr bolig.
Så får man jo ikke noget ud af den her lovændring.
Jeg synes, det er fair nok at gå ind og kigge på, om man kan lave moderne kollegier, om man kan lave nogle enheder, hvor der måske er fem unge, som deles om et køkken.
Jeg synes, det er fint, at lovforslaget her giver mulighed for det, men jeg synes bare, at der mangler gode argumenter omkring, at der ligesom ikke indstilles til, at boligstøtten også kan ændres.
For det vil være nødvendigt, ellers bliver det en lov, der ikke har nogen effekt, og den slags love synes jeg ikke man skal vedtage.
Så tror også, at man skal se på de studerendes høringssvar.
Det er ikke holdbart.
Der er lavet en undersøgelse af, at de studerende vægter billige boliger i deres studietid, og det kan det her jo være med til at sikre.
Hvis man sænker standarden, men samtidig får nogle attraktive boliger, fordi der er nogle fællesarealer, hvor der er et fællesskab, som kan udvikle sig, kan det være udmærkede løsninger.
Omkring de handicapegnede boliger, jamen så er vi nødt til at bygge noget, som vi tror også er gode løsninger om 20, 50 og 60 år.
Hvis man ser på, hvad det er, vi får af skavanker hen ad vejen, så er det en fordel, at ældre kan blive boende i deres bolig, selv om de får en ringere førlighed, altså at man har et bad og et toilet, som man kan bruge, også selv om man mister noget førlighed; at man kan få besøgende, som sidder i kørestol.
Derfor synes jeg, det er væsentligt at holde fast i nogle standarder, der er fremtidssikrede, og bygge handicapegnede boliger.
Så omkring salg af de almene boliger: Jamen jeg synes, det er helt fundamentalt vigtigt, at der skal ske ting ved et salg.
Det kunne være i en bydel, hvor man ønsker at lave en eller anden byfornyelse, og hvor en boligforeningsafdeling ligesom ligger i vejen.
Er det det, der er problemet, er det det, der er hensigten?
Det synes jeg er væsentligt.
Så det er vores forbehold på det punkt.
Sådan som det samlede lovforslag ligger nu, kan vi ikke støtte det fra Enhedslistens side.
Vi har et lovforslag, som regeringspartierne ikke bakker op om, og når der i sidste runde kommer et ekstra høringssvar, som gør opmærksom på, at den her ændring af anvisningsretten ikke er noget, som er ønsket af boligselskaberne, er det selvfølgelig fair nok, at vi lytter til det.
Det kan vi ændre i forslaget via en udvalgsbehandling.
Men det andet vilkår om, hvad det er for nogle ældreboliger, vi laver, og om vi har en standard, som gør dem handicapegnede, sådan at de mennesker, der bor der, får mulighed for at blive boende i deres bolig, hvis de bliver gangbesværede eller deres ægtefælle bliver gangbesværet, eller hvis de skal have gæster, som måske er blevet gangbesværede.
Synes ordføreren ikke, at det er en helt forkert retning at gå i, når vi har en aldrende befolkning, at man så ikke bygger noget, som er handicapegnet?