Jeppe Jakobsen (DF), 2018-01-11:
Tak for det.
Vi kender alle sammen den situation nede fra supermarkedet, at man står bag en dårligt forberedt kunde, som står ved kasselinjen og skal købe cigaretter, og som spørger, om de har det her mærke eller det her mærke, og den lige så forvirrede kasseassistent vender sig rundt og leder efter de her forskellige cigaretmærker, der bliver spurgt ind til.
Det kan godt tære lidt på tålmodigheden, i hvert fald hos en som mig.
Den situation vil nu blive krydret med neutrale cigaretpakker.
Nu kan man ikke engang længere lede efter et genkendeligt design; nu skal kasseassistenten læse på alle de enkelte cigaretpakker for at se, om de nu har Kings eller Pall Mall, eller hvad de alle sammen hedder.
Det kan godt blive en lang eftermiddag nede i Brugsen i Mørkøv.
Når vi så tænker på, at effekten af de her neutrale cigaretpakker efter australiernes egen vurdering er ret ubetydelig – deres eget ministeriums vurdering viser, at det er godt 0,5 pct., der er stoppet på grund af det, og det er ikke ligefrem et overvældende tal – synes jeg, at man indfører meget bøvl med det.
Så kan man jo, og det er den anden halvdel af forslaget, vælge at stille sig i kø ved en anden kasse end cigarkassen, men det er jo så her, virkeligheden rammer forslaget.
For i praksis vil der som regel – det er der i de fleste supermarkeder – være én kasselinje åben, og der sidder den medarbejder, som der nu sidder, selv om man lægger op til, at forretningen har mulighed for at sætte en erfaren butiksassistent med mere rygrad til at sidde ved kassen og spørge efter id.
Der er ikke noget krav i forslaget om det.
Det er bare en opfordring.
Dertil kan det siges, at der er intet, der forhindrer butikkerne i at gøre det i dag
, hvis det er det, man vil.
Det rykker ikke noget.
Så nej, jeg ser ikke, at forslaget skaber meget andet end bøvl, og det synes jeg ikke er et godt udgangspunkt for at vedtage et beslutningsforslag.
Hvis man derimod har en ambition om, at færre skal ryge, kunne det være, at man skulle overveje, hvilken debatform man har.
Der er kommet flere rygere.
Hvorfor er der det?
Jo, det er nu blevet en frihedskamp.
Fordi den måde, der tales om rygning på, er blevet dæmonisk, er det nu blevet en frihedskamp; man kæmper simpelt hen for retten til at ryge.
Derfor starter man med at ryge for at statuere et eksempel over for staten på, at det skal den ikke blande sig i: Jeg vil gerne ryge.
Hvis man i stedet for valgte at sætte den her debat lidt ned i tempo, kunne det være, at man kunne få nogle bedre resultater.
Man kunne f.eks. begynde at tale om, at rygning ikke bare er en ting, men er mange ting, og at tobaksprodukter er mange forskellige ting og placerer sig meget forskelligt på skalaen over, hvor skadelige de kan være.
Det svarer lidt til, at man, hvis man taler til en overvægtig person, i stedet for starte ud med at sige, at vedkommende fra i morgen skal motionere en halv time hver evig eneste dag, og at det skal foregå i løb, siger, at hvis vedkommende bare en gang om ugen går en tur, er vedkommende på rette vej.
Det er den snak, vi også skal have, når det gælder rygning, hvis vi vil gøre noget godt for sundhedstilstanden her i landet, altså tage det på et realistisk niveau, hvor folk kan følge med, i stedet for at det er den alt eller intet-retorik.
Det tror jeg ville kunne gøre noget.
Det her forslag tror jeg ikke kommer til at betyde andet end bøvl, og derfor vil vi ikke støtte det i Dansk Folkeparti.