Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Først og fremmest tak for en – synes jeg – rigtig god, saglig og konstruktiv debat.
Jeg har lyttet og noteret flittigt, og jeg synes, vi er kommet bredt rundt, og at det har været vigtige spørgsmål, der er blevet rejst.
Jeg skal prøve at svare på nogle af dem i den tid, jeg har, og så håber jeg også, vi kan vende tilbage til mange af spørgsmålene efterfølgende.
Men jeg synes, at den brede politisk opbakning har bekræftet mig i, at Arktis fortsat bør være en væsentlig og vigtigere udenrigspolitisk prioritet.
Vi har som kongerige kerneinteresser på spil, og jeg tror jo, hvad angår redegørelsen, som selvfølgelig kigger tilbage, fordi den jo beskriver, hvad der er foregået det seneste år, og hvor der var mange ordførere, der var inde på at kigge fremad, at debatten om det fremadrettede, som vi skal have gang i, er endnu mere vigtig.
Man kan jo sige, at redegørelsen synliggør, hvor vigtigt det internationale samarbejde, der finder sted i Arktis, og ikke mindst kongerigets samlede engagement på tværs af rigsdelene med de mange myndigheder, der har aktiviteter i Arktis, er, og lad mig kort nævne arbejdet med kongerigets nye fælles arktiske strategi, for den blev nævnt af flere ordførere.
Den strategi, vi har, er jo fra 2011, og den udløber formelt med udgangen af 2020, altså med udgangen af næste år.
Strategien har givet de tre rigsfælleskabsdele en platform, en ramme, for det internationale arktiske arbejde.
Det har givet kongeriget gennemslagskraft og synlighed, ikke mindst i Arktisk Råd, og det tror jeg er vigtigt at holde fast i.
Det er rigtigt, at arbejdet er startet på embedsmandsniveau – jeg har også kun været i mit hverv i nogle få måneder, og jeg glæder mig til også politisk at kaste mig ind i arbejdet.
Jeg ved, at det er i fuld gang på embedsmandsniveau både i Danmark, i Grønland og Færøerne, og der vil alle relevante aktører og interessenter selvfølgelig løbende blive konsulteret, herunder også i Danmark, altså Nævnet, Grønlands- og Færøudvalget samt Folketingets Arktiske Delegation, som også blev nævnt, og jeg ser frem til dialogen med jer og kollegerne i Grønland og i Færøerne om strategien i de kommende måneder.
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at vi får en ordentlig og bred dialog, som flere var inde på.
Diskussionen har jo på en eller anden måde i høj grad handlet om den markante udvikling, der sker i Arktis som følge af de geopolitiske udviklinger og de konsekvenser, det har for det globale sikkerhedspolitiske billede.
Vi skal huske, at den udvikling, vi har set i Arktis igennem de senere år, skyldes mange ting.
Den skyldes bl.a. klimaforandringer, som flere ordførere var inde på, isens afsmeltning, nye handelsveje, Nordøstpassagen.
Det giver vanskelige udfordringer både globalt og i Arktis, men det fører også til nye økonomiske muligheder, som vi skal forstå at håndtere på en ordentlig måde.
Det ses jo også i form af bl.a. den militære opbygning, som Rusland har i det arktiske, det afspejler sig i den kinesiske arktiske strategi fra 2018, som nogle kender, hvor Kina beskriver sig selv som en nærarktisk stat, selv om de i virkeligheden ligger ret langt fra det arktiske, og senest har USA for nylig opprioriteret Arktis, som i stigende grad ses igennem en sikkerhedspolitisk prisme.
Så man kan sige, at geopolitikken så at sige er flyttet ind i den arktiske region.
Det har længe været en selvfølge at tale om Arktis som en region præget af fred og lavspænding.
Det er ikke længere noget, vi kan tage for givet, men man kan sige, at målsætningen om lavspænding i stigende grad er udfordret.
Jeg vil sige, at kongeriget som arktisk kyststat og medlem af Arktisk Råd har en vigtig rolle i at præge udviklingen, vi skal være proaktive, som det også blev nævnt her, og der er generelt set også en diskussion af, at der er behov for en arkitektur omkring det arktiske samarbejde.
Det har vi jo allerede i dag, nemlig Arktisk Råd med de fem arktiske kyststater og otte medlemmer af Arktisk Råd, og jeg tror, det er vigtigt at synliggøre og forankre det her samarbejde endnu bedre.
Dermed også sagt, at når andre lande uden for den arktiske region interesserer sig for det arktiske og gerne vil være observatører osv., så skal vi se positivt på det i udgangspunktet, fordi det er med til at fastholde og sikre, at den arkitektur, vi har, der baserer sig på international lov og ret i det arktiske område, er noget, vi holder meget fast i fra kongerigets side.
Vores mål er jo at skabe en velstående og bæredygtig fremtid for det arktiske.
Vi skal udnytte regionen og de nye økonomiske muligheder på en bæredygtig måde.
Det skal først og fremmest ske til gavn for indbyggerne i det arktiske.
Vi skal også arbejde for, at det arktiske samarbejde som sagt fortsat er fast forankret i et internationalt regelbaseret samarbejde.
Her vil jeg bare sige, at når der er pres på internationale normer og regler, når der er en stigende stormagtsrivalisering, som vi ser det, som også på en eller anden måde får en afsmittende virkning i det arktiske område, så tror jeg, det er rigtig vigtigt, at vi i kongeriget, i rigsfællesskabet holder meget, meget tæt sammen omkring de her principper, og jeg er også enig i, at vi, uagtet at vi nogle gange har forskellige regeringer i de tre rigsdele, så har en grundlæggende fælles interesse i at stå sammen i den verden, som vi kigger ind i, og det skal vi selvfølgelig også vise med den strategi, vi skal udvikle, hvordan vi gør i praksis.