runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Det er et signal om, at den private ejendomsret skal beskyttes, og i forhold til at der er naturhensyn, skal de også afvejes, som vi gør det i dag.
Regeringen har ønsket at signalere det, vi har ønsket at signalere med formålsbetegnelsen, og det er det, vi signalerer.
Og så fremgår det af øvrige elementer i lovforslaget, hvordan vi sikrer beskyttelsen af naturen og hensynet til kystlandskabet.
Christian Poll (ALT), 2017-11-30:
Hvis det ikke har nogen betydning, om det står der eller ej, hvorfor så fjerne det?
Det må der da være en forklaring på.
Så det er altså et signal om, at naturen nedprioriteres?
Er det sådan, det skal forstås, altså at det er ren signalværdi, og signalet er, at naturen nedprioriteres?
Det er jo netop det – at vi ser en masse ikkeoptimale løsninger og processer derude.
Vores tanke er, at i stedet for at gå den vej, hvor kommuner kan gøre, hvad de vil, eller husejere kan gøre, hvad de vil i højere grad, så vil vi gerne samtænke tingene og få eksperter på banen, der går ud og kigger på områderne med landskabsøjne, med naturøjne og med beskyttelsesøjne og vurderer, hvor det er, der bedst kan sættes ind, og hvor det er, husejere og den måde, vi bor og lever på, skal prioriteres højest, og hvor det er, naturen skal prioriteres højest.
Det er jo ikke sådan, at man starter i den ene ende af Danmark og så bliver færdig 20 år senere i den anden ende af Danmark.
Man vil jo typisk lave en løbende prioriteret indsats, hvor man hvert år mødes og justerer på prioriterede indsatser og siger: Nu skal vi have en indsats her, nu er det ved at presse på her.
Det vil være noget af det, kystrådet vil skulle lave.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Jeg skal bare lige forstå, hvad det er, Alternativet helt præcist vil.
For jeg kan forstå, at man vil lave en fond, og så vil man have en national plan, og så skal man etapevis udmønte den plan.
Og så pyt med, at nogle er sidst på listen, var jeg ved at sige; hvis der sker noget der, er det bare ærgerligt.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Jeg kan forstå, at man går meget op i, at man f.eks. skal lave tværkommunale samarbejder, sådan at man på tværs af kommunerne får lavet nogle kystsikringsprojekter.
Jeg ved også godt, at oppe i Nordsjælland er der tre kommuner, der er gået sammen, og som virkelig forsøger at lave et eller andet.
Men indtil nu har de været sammen om det her i 3 år, og indtil videre er der ikke sket noget for husejerne.
Er det optimalt?
Christian Poll (ALT), 2017-11-30:
Dette forslag går i mine øjne den forkerte vej, nemlig i retning af at give den enkelte husejer og kommune flere beføjelser til at gennemføre kystsikring efter individuelt og kommunalt forgodtbefindende.
Alternativet har sammen med Enhedslisten i sidste samling derfor fremsat forslag, det hed B 44, som i stedet sikrer en bedre sammentænkning og koordinering bl.a. via etablering af et kystråd og en kystfond, hvorfra der kan bevilges midler til sammenhængende kystbeskyttelsesprojekter og til friholdelse af områder fra kystbeskyttelse.
Det er fortsat den vej, vi mener man bør gå.
Nye og uprøvede metoder bør selvfølgelig udforskes, men det bør ikke være den enkelte husejer, der skal tage dette ansvar på sig.
Det bør ske via en prioriteret national indsats og styret af det ønskede kystråd i stedet for.
Derfor kan Alternativet indtil videre ikke tilslutte sig forslaget.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Jeg vil godt bore lidt mere i det her, for forskellige løsninger findes allerede, så jeg forstår simpelt hen ikke, hvad Enhedslistens ordfører mener.
Altså, de forskellige løsninger, man bruger i dag, er forskellige, fordi det afhænger af, hvad der kan bruges de forskellige steder, og hvordan havet opfører sig de forskellige steder.
Derfor er de jo forskellige – det er jo logik for burhøns, var jeg lige ved at sige.
Så hvad er det helt konkret, Enhedslisten synes er forfærdeligt, ved at det ikke længere er Kystdirektoratet, der siger ja eller nej til forskellige projekter, men at det nu foregår ude lokalt, hvor man trods alt om ikke andet er rimelig lokalkendt?
Og hvilke områder er det, Enhedslisten ikke vil beskytte?
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Nej, jeg kan ikke forestille mig, at det med det her lovforslag bliver muligt at kystsikre med ting, som vil skæmme vores landskab ganske markant.
Der har været rejst et spørgsmål, f.eks. fra Danmarks Naturfredningsforening, om det vil være tilladt bare at tømme brugte byggematerialer ud og bruge det som kystsikring.
Og det er jo noget af det, vi har fået afklaret i den proces, der har været, nemlig at det kan du ikke bare gøre.
Så den bekymring har jeg ikke.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Jeg ved ikke, om det konkrete eksempel er udtryk for en decideret tilfældighed.
Jeg forholder mig til det lovforslag, der ligger, hvor man åbner for, at den enkelte kommune kan give mulighed for, at man vælger en lang række forskellige løsninger, så den enkelte grundejer kan tage nogle metoder i anvendelse.
Jeg er bekymret for, at det vil skubbe problemet videre til naboerne.
Jeg er bekymret for, at det er dem – de kommuner og de grundejere – der har råd til kystsikring, der så også får kystsikring, hvorimod dem, der ikke har råd, ikke får kystsikring.
Og jeg er bekymret for, at kommunerne vil have en helt forskellig praksis på det her område, så nogle vil opleve, at de kan få lov til at lave hård kystsikring med sten, mure og alverdens ting, mens andre måske ikke kan få lov til det, fordi kommunen aktuelt prioriterer naturmæssige og landskabelige hensyn ved kysterne højere.
Det er den tilfældighed, jeg er meget, meget kritisk over for.
Som jeg også startede med at sige, er det jo ikke, fordi vi ikke synes, at kystbeskyttelse er vigtig, og at vi ikke synes, at der skal ske nogle forandringer.
Så for mig at se er spørgsmålet ikke, om vi enten skal fastholde status quo eller vedtage det her lovforslag.
Det er jo derfor, vi selv har fremsat et beslutningsforslag i Folketinget om, hvordan vi synes det skal gøres, og hvor vi – og der tror jeg faktisk, vi er meget enige – griber det her an nationalt ved at foreslå oprettelsen af et kystråd og en kystfond, der skal lave den her nationale prioritering, bl.a. med hensyn til de strækninger, der ikke skal beskyttes.
For det er ikke min opgave at udvælge de strækninger – det er nogle, der har forstand på det, som i samarbejde med kommunerne kan prioritere de områder, så man siger: Her er der et kystbeskyttelsesprojekt, der rækker hen over mange kommuner, og det vælger vi at prioritere i fællesskab, i stedet for at det er den individuelle grundejer på strækningen, som har penge, der kan få lov at gøre det.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Det, som I foreslår, ser jeg ikke meget forskelligt fra det, vi har haft med Kystdirektoratet.
Jeg er godt klar over, at Kystdirektoratet måske ikke ligefrem har lavet en plan over, hvor tingene skal foregå.
Men de har i hvert fald haft en rimelig stor indflydelse på, hvem der har fået lov til at lave noget, og hvem der ikke har fået lov til at lave noget.
Det må man jo alt andet lige erkende.
Og kompetencen, får vi også hele tiden at vide, omkring, hvordan kystsikring skal foregå, ligger så åbenbart også altid hos Kystdirektoratet, aldrig hos nogle andre.
Min pointe er bare, at hvis det er det, Alternativet og Enhedslisten ønsker, er vi i hvert fald ikke med i Dansk Folkeparti.
Carsten Bach (LA), 2017-11-30:
I Liberal Alliance er vi heldigvis ikke så bange for forskellighed, og vi nærmest elsker det vilde vesten, vil jeg sige.
Liberaliseringer kan heldigvis snige sig ind alle steder, også i kystbeskyttelse.
Når man med lovforslaget her ændrer formålsbestemmelsen, giver man samtidig den enkelte grundejer en større grad af frihed til at beskytte sin ejendom, herunder også ubebyggede arealer og landbrugsjord, og på den måde kan han eller hun kystsikre, som man nu engang selv ønsker og kan få tilladelse til lokalt.
Der er naturligvis også andre hensyn, der skal tages, og som skal indgå i vurderingen, men det kan ikke passe, at det ikke er beskyttelsen af den enkelte ejendom, der prioriteres højst.
Også fjernelsen af 25-årskriteriet, som andre ordførere før mig også har nævnt, har stor betydning, når man i fremtiden skal søge om kystbeskyttelsestilladelse.
Den praksis, som har udviklet sig, hvor en ansøgning pr. automatik afslås, hvis 25-årskriteriet ikke opfyldes, gør det helt urimeligt og administrativt meget tungt og nærmest umuligt for den enkelte grundejer at opnå en tilladelse, og derfor er det rigtig fint, at behovsvurderinger fremover indgår som et enkelt element blandt mange i den samlede vurdering.
Det er så kun et lille udpluk af et ellers rigtig fint lovforslag, som samlet set gør det lettere for de udsatte grundejere at beskytte deres ejendom mod oversvømmelser og kysterosion, og derfor støtter Liberal Alliance selvfølgelig lovforslaget.
Christian Poll (ALT), 2017-11-30:
Vi vil godt have et kystråd og en kystfond, der er tænkt sammen.
Noget af ideen med det er jo, at man så også har nogle penge at arbejde med, sådan at man kan gå ud og prioritere baseret på et fagligt grundlag, som kystrådet arbejder med løbende, for, hvordan pengene kan bruges – selvfølgelig i en eller anden samfinansiering lokalt, men altså prioriteret ud fra en mere faglig tilgang.
Det er sådan set kernen i den måde, vi tænker på.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Tak for det.
Kan ordføreren med det her lovforslag forestille sig en situation, hvor de enkelte grundejere får lov til at kystsikre med sten, med byggeri af mur, altså den form for hårde kystsikringmetoder, som risikerer at skæmme landskabet og vores kystnatur ganske markant?
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
SF kan ikke støtte det foreliggende lovforslag.
Loven er et problem for kyst, natur og landskab på flere måder.
Der kan fremover kystbeskyttes, uden at der er et dokumenteret behov for kystbeskyttelse.
I princippet kan landbrugsjord og ubebyggede kyststrækninger også kystbeskyttes.
Den anden grund er, at natur og landskab tages ud af lovens formål som et selvstændigt hensyn, angiveligt fordi der er ansøgere, som synes, det er urimeligt, at der skal tages hensyn til natur og landskab.
Og »Natura 2000« nævnes i lovforslaget, men ikke anden beskyttelse som f.eks. § 3-natur.
Hvad er egentlig grunden til det?
Det fremgår nu af lovforslaget, at der ikke er frit valg på alle hylder, når der skal vælges materialer til kystbeskyttelse, og det er selvfølgelig glædeligt.
Men kan man med lovforslaget forvente, at landmænd og andre lodsejere nu vil blive modtagere af ren jord til opbygning af diger langs de danske kyster uden dokumenteret behov for kystsikring?
Og så er jeg egentlig også i tvivl om, hvad konsekvenserne kan blive.
Kan et afslag på kystsikring betyde ekspropriationserstatninger for kommunerne, og hvad vil det i givet fald komme til at betyde for afvejningen af hensyn til naturen, til den fri og lige adgang osv.?
Så der er en lang række ting, som jeg synes kalder på noget udvalgsbehandling, men også giver en høj grad af skepsis fra SF's side.
Ida Auken (RV), 2017-11-30:
For Radikale Venstre er det vigtigt, at vi får taget fat på kystbeskyttelsen, og vi synes sådan set, at de anbefalinger, der er kommet fra udvalget, langt hen ad vejen var gode.
Der skal være en samlet plan.
Man skal vide, hvad man gør.
Hvor vil vi gerne have hård kystbeskyttelse?
Og vi bør simpelt hen kunne tale om, både lokalt, men også nationalt, hvad det er for et landskab, vi gerne vil passe på i de her forandrede klimatider.
Problemet ved ikke at have en samlet plan er også, at der kan komme rigtig mange nabokonflikter ud af det her.
Forestil jer, at man kystbeskytter i første række, fordi der ligger nogle der, og så forsvinder stranden, fordi sandet blæser væk.
Så bliver anden og tredje række rigtig ked af det.
Eller man kunne forestille sig, at man laver hård kystbeskyttelse, der gør, at folk ikke kan komme ned til stranden et sted, hvor de ellers egentlig havde ret til det og adgang til det.
Det er altså noget, hvor man måske hjælper én person, men samtidig laver konflikt med rigtig mange andre mennesker og tager friheder fra dem.
Så det bare at give én person frihed er ikke det samme, som at der så kommer mere frihed.
Der vil være mange andre mennesker, der oplever, at deres muligheder og frihed bliver begrænset.
Det er derfor, at planlægning er klogt og godt, fordi man tager mange menneskers perspektiv ind, når man finder løsninger.
Jeg kan også se, at regeringen har imødekommet en del af den her kritik, og jeg må tilstå, at det på nuværende tidspunkt er svært at sige, præcis om den er imødekommet nok til, at vi vil støtte det her forslag.
For vi synes sådan set, at der er nogle ting, altså at få nogle nye metoder og give kommunerne noget mere ansvar, som er gode.
Men vi er ikke sikre på, om vi er kommet helt i mål med de ændringer, som regeringen i høringssvaret skriver den vil lave.
Så vi vil følge udvalgsbehandlingen tæt, og vi meddeler derefter, om vi stemmer for eller imod.
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Tak for præciseringen, i forhold til hvad der er tankerne bag jeres forslag.
Man kan sige, at når det så bliver mennesker med fast ejendom, så kan det måske i stedet for mit eksempel med Nørrebro og fjerde sal være den enlige mor i Rødovre, der lige præcis har fået råd til at bo i den bolig, hun nu engang bor i.
Så jeg har ikke noget spørgsmål.
Christian Poll (ALT), 2017-11-30:
Det er jo sådan, at i det beslutningsforslag, vi havde i sidste samling, B 44, har vi foreslået en finansiering, som handler om at øge den lovpligtige del af forsikringen – jeg kan ikke huske præcis, hvad den hedder, men altså en lovpligtig del af forsikringen for husejere.
Det vil sige, at det er folk med fast ejendom, som vi peger på ligesom skal bidrage med et lille øget bidrag.
Men vi er åbne for at snakke om andre former for finansiering.
Det er selvfølgelig en meget svær balance, mellem at den enkelte, der har et sommerhus alleryderst ude, skal betale hele gildet, og at der også er en national problemstilling.
Den balance er vi selvfølgelig åbne for at drøfte.
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Tak for ordførertalen.
Alternativet som parti taler jo meget om det her med, at man har tre bundlinjer: den økonomiske, den sociale og den miljømæssige eller klimamæssige.
Jeg kunne godt tænke mig at prøve at spørge lidt ind til det her med et kystråd og en kystfond, for i yderste konsekvens kan det jo betyde, at det skal være kontanthjælpsmodtageren fra Nørrebro, som bor i en lille indelukket lejlighed på fjerde sal, som skal betale for kystsikring til direktøren ved Henne Strand, der bor i en 320 m² stor villa med udsigt til havet hver evig eneste dag fra sit badekar.
Er det sådan principielt rigtigt i forhold til logikken i det her med bundlinjer osv.?
Min pointe er bare, at de mennesker, der bor med udsigt til stranden, jo er dem, der har glæden af det hver evig eneste dag.
Det er dem, der oplever værdien af det.
Er det egentlig principielt fair, at der er andre, der skal betale for deres kystsikring?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Det må jo forstås på den måde, at hr. Jan E. Jørgensen er enig med uddannelses- og forskningsministeren og hermed også i uddannelses- og forskningsministerens kritik af regeringen.
Så kunne jeg til gengæld godt tænke mig at vide, hvordan hr. Jan E. Jørgensen ser på det, som statsministeren sagde den 29. juli 2016 til Politiken: »Alle ved godt, at den skepsis – den følelse af modstand mod EU – som vi har set i Storbritannien, den også er at genfinde andre steder.
Det skal vi tage alvorligt«.
Jeg har lidt svært ved at få de to ting til at passe sammen.
På den ene side skal vi være en drivende kraft i EU-samarbejdet og mere glade for EU, og på den anden side siger statsministeren, at den der skepsis skal vi tage alvorligt.
Kan hr. Jan E. Jørgensen forklare, hvordan det hænger sammen?
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
I hr. Jan E. Jørgensens indlæg – til at starte med – lyttede jeg mig frem til, at hr. Jan E. Jørgensen og Venstre begræder Storbritanniens beslutning om at forlade EU.
Det er ikke nogen overraskelse, at det forholder sig sådan, men hvilke refleksioner har det givet anledning til hos Venstre og hos ordføreren selv, at man har taget den beslutning i Storbritannien?
For en udmeldelse er jo den ultimative konsekvens af, at EU-samarbejdet havde fjernet sig fra det, der var opbakning til i Storbritannien.
Så hvilke refleksioner har det givet anledning til hos Venstre og hos ordføreren?
Kunne det tænkes, at EU i bred forstand og ikke kun i Storbritanniens vælgeres øjne – men altså måske også i andre EU-landes befolkningers øjne – har bevæget sig for langt ud ad en tangent, og at man måske skulle justere kursen og bremse mere op?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Jeg synes, det var et godt interview med uddannelses- og forskningsministeren, som jeg læste med stor fornøjelse.
Jeg kan måske også læse lidt op af det, der står i Venstres principprogram.
Der står: »Danmark skal være fuldgyldigt initiativtagende medlem af EU.
Danmark bør være med i den fælles valuta, Euro’en, og Danmark bør deltage fuldt og helt i EU’s fælles forsvarspolitik.
Det er det, vi mener, og det er det, som uddannelses- og forskningsministeren giver udtryk for i det interview, der refereres til.
Vi ser jo det her med – og det er også et scenarierne – at dem, der kan og vil, fortsætter, og så kan vi andre stå tilbage, hvis vi ikke kan og vil.
Det er også svært som lille Danmark at sige, at store lande, som har et ønske om at gå videre med et samarbejde, ikke må gøre det.
Altså, der må svaret jo så et eller andet sted være: Jamen så gør I det, og vi står tilbage.
Og det er da brandærgerligt, for det betyder, at beslutninger, der vedrører Danmark og vedrører hele Europa, altså bliver truffet nogle steder, hvor Danmark ikke har en stemme.
Og jeg synes, Danmark har noget at bidrage med – Venstre mener, at Danmark har noget at bidrage med.
Jeg tror sådan set også, den danske befolkning mener, at Danmark er et ret godt land, og at vi har nogle gode ting at bidrage med i forbindelse med Europas udvikling.
Så det er da brandærgerligt at stå og se på, at vi langsomt og uden Venstres vilje blive trukket længere væk fra det, man kunne kalde kernen i EU.
Ja, det kan jeg sagtens, og det er sådan set også det, Kommissionen har gjort med den hvidbog.
Det er netop at sige, at der er en skepsis, det så vi jo i Storbritannien.
Der var skepsisen så stor, at man meldte sig ud.
Jeg kunne godt være interesseret i at se, hvordan resultatet ville blive ved en folkeafstemning om nogle måneder, for virkeligheden er jo langsomt ved at indfinde sig i Storbritannien.
Så den skepsis er der, og den skal vi tage alvorligt.
Den har vi ikke i tilstrækkelig grad taget alvorligt, vi har ikke været gode nok.
Altså, der har været sådan en eller anden tendens til, at er der sket noget godt, er det på grund af noget, vi har gjort hjemme i Danmark, og når et eller andet skidt er sket, har vi haft en tendens til at skyde skylden på EU.
Og mange gange har det været dansk overimplementering af regler, der ikke har noget som helst med EU at gøre osv.
Det er i virkeligheden lidt det samme som jeg – ligesom hr. Kenneth Kristensen Berth, tror jeg – kan genkende fra sit arbejde i kommunalbestyrelsen.
Der har vi også nogle gange lidt det samme med at skyde skylden for alle de dårlige ting på Folketinget.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Tak for det.
Altså, jeg kan da starte med at bekræfte hr. Jan E. Jørgensen i, at hvis vi skal vælge et af de scenarier, bliver det det om det indre marked uden arbejdskraftens fri bevægelighed – som i øvrigt heller ikke er indeholdt i det.
Men jeg vil egentlig prøve at spørge hr. Jan E. Jørgensen til sådan retorikken om EU, for jeg har noteret mig, at den 8. juli 2017 var hr. Jan E. Jørgensens kollega, uddannelses- og forskningsministeren, ude med et budskab i Information, hvor uddannelses- og forskningsministeren sagde, at Danmark står defensivt tilbage og kan blive sat uden for indflydelse i det nye Europa, og at det er Socialdemokratiets og Dansk Folkepartis skyld.
Det sagde uddannelses- og forskningsministeren.
Så fortsatte han med at sige, at han gerne ville have Danmark med helt i front som en af de drivende kræfter i EU-samarbejdet, og så vil jeg bare høre hr. Jan E. Jørgensen, om det her sådan er udtryk for Venstres synspunkter – altså ikke så meget det der med, at det er Socialdemokratiets og Dansk Folkepartis skyld, for det er det vel altid, men mere det der med den drivende kraft.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jo, det letter det fuldstændig.
Det, jeg bare tænker på, er, at hvis det er det, der er formålet, hvad er så grunden til, at ikke alle partier er inviteret med?
Er der nogle partier, som ikke vil have en debat, som ikke mener, at befolkningen skal være med?
Jeg forstår det ikke.
For det var sådan, jeg hørte udtalelsen.
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Jamen jeg vil sige det sådan, at nu er det ikke mig, der har forhandlet forslaget til vedtagelse endeligt på plads, så jeg ved ikke, hvem der er taget kontakt til, men hvis Enhedslisten og hr. Søren Søndergaard synes, at de gerne vil være med i det her forslag til vedtagelse, så synes jeg da, at de skal bydes velkommen.
Det må selvfølgelig også komme an på, hvad de øvrige partier siger, men jeg kan ikke forestille mig, at man så ikke synes, det var en rigtig god idé.
Det ville da være en ny politik i Europa og i Danmark og i Folketinget.
Så velkommen til, hr. Søren Søndergaard!
Nu ved jeg ikke rigtig, om vi skal lave sådan en pixi-udgave i forhold til det her.
Det, der er udgangspunktet for den her forespørgsel, er spørgsmålet om debatten i det her samfund omkring fremtidens EU.
De to hovedting, der er lagt vægt på her, er, at vi her i huset i henhold til de procedurer, vi har, skal have en ordentlig drøftelse af det indholdsmæssige, og at der er et ønske om, at befolkningen inddrages aktivt i forhold til den diskussion.
Jeg ved ikke, om det letter det.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Måske var jeg lige uopmærksom et øjeblik, men kunne ordføreren ikke af hensyn til mig lige opsummere det forslag til vedtagelse, der ligger, i to sætninger?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
På nogle områder er der en skepsis gående på, at man synes, EU har bevæget sig ind på nogle områder, hvor man ikke synes at EU skulle bevæge sig ind.
På andre områder har det været det modsatte, der har været tilfældet: Der synes man ikke at EU har gjort nok.
Man synes eksempelvis ikke, at EU har været dygtige nok til at beskytte de ydre grænser, og det var jo korrekt – det var korrekt.
Der er så sket utrolig meget siden da.
Eksempelvis har aftalen mellem EU og Tyrkiet i den grad været med til at begrænse den flygtningestrøm til EU, som vi så, hvilket jeg ville mene at Dansk Folkeparti også synes er ganske godt.
Så det er i virkeligheden en kombination af, at nogle steder synes man måske at EU har blandet sig i noget, som man ikke kan se hvorfor man ikke bare kan løse i medlemsstaterne, og på andre områder synes man at EU har været for svag og for ineffektiv.
Men jeg kan så berolige med at sige, at der jo bliver handlet på begge områder.
Det er også det, vi mener, når vi taler om både et slankt og et effektivt EU.
Det er et EU, der beskæftiger sig med det, som er grænseoverskridende, og gør det effektivt.
Det vil jo altså på nogle områder sige mere EU.
Så sent som på europaudvalgsmødet i dag kunne vi se endnu en konsekvens af, at vi ikke er med i det retlige samarbejde, nemlig at vi ikke kan udveksle oplysninger om kriminelle tredjelandsborgere lige så effektivt med de andre EU-lande, som vi ellers ville have kunnet.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Jeg kunne så høre, at briternes beslutning har ført til en vis refleksion.
Jeg håber så også, at det bliver ført ud i virkeligheden på et tidspunkt.
Men nu læste ordføreren jo også op af Venstres principprogram, var det vist, hvor det bestemt ikke lød, som om der havde været nogen omtanke, i hvert fald ikke, at der var blevet rettet noget til siden da.