Marlene Borst Hansen (RV), 2018-01-26:
I skolen lægges grundstenene til det samfund, vi skal leve sammen i.
Det er i skolen, at vi lærer at kende hinanden på kryds og tværs af sociale og kulturelle forskelle, og det er også der, vi lærer at genkende os selv i hinanden.
Med skolen mener jeg ikke kun grundskolen.
For også når vi bliver unge og er i gang med at løsrive os fra vores forældre og for alvor finde vores egen identitet, er skolen og de mennesker og kammerater, som vi hver dag tilbringer 7-8 timer sammen med, af afgørende betydning for resten af vores liv.
Jeg tror, at der er rigtig mange her i salen, der stadig væk har venner, som de lærte at kende i forbindelse med deres ungdomsuddannelse.
Jeg har i hvert fald.
Og mange af dem, som jeg gik i gymnasiet med, kom fra helt andre hjem og havde en helt anden baggrund end mig.
Det prægede og mangfoldiggjorde naturligvis vores syn på hinanden, men også på os selv.
Men skolens fællesskab kan vi ikke tage for givet, og når nogle gymnasier rundtomkring i Danmark afspejler sociale og etniske skillelinjer, skal vi være bekymrede, og så skal vi handle.
For det er ikke godt, når nogle unge, særlig på Vestegnen uden for København og omkring Aarhus og Odense – og nu senest er der også nogle tendenser i Kolding, hvor jeg i øvrigt selv gik i gymnasiet – ikke længere går i skole sammen, men ved siden af hinanden.
Det er med til at forstærke skellene i vores samfund frem for at nedbryde dem.
Og det er problematisk.
Elevsammensætningen på gymnasierne bør være præget af mangfoldighed.
Mødet med det anderledes vil udvide den unges horisont, mødet vil afkræfte fordomme, mødet vil gøre, at man undgår opsplitning.
Det er de tanker, som ligger til grund for, at jeg og Radikale Venstre sammen med S og SF i dag fremsætter beslutningsforslaget om at ændre reglerne for elevfordeling på gymnasierne.
Forslaget er som bekendt, at andelen af elever med udenlandsk baggrund på det enkelte gymnasium ikke må overstige 30 pct. Modellen vil sikre, at der vil være blandede klasser på de danske gymnasier.
Således sikres også mangfoldigheden og forhåbentlig forståelsen for forskellighed.
Men det er også vigtigt for mig at slå fast, at Radikale Venstre ikke er låst fast på det her forslag.
Vi er meget åbne over for diskussion, og vi ser også meget gerne andre modeller.
Vores udgangspunkt er, at vi allerhelst – allerhelst – ser, at man lokalt i de enkelte fordelingsudvalg selv løser problematikken i respekt og i solidaritet.
Sådan er man gået til arbejdet omkring Aarhus i Region Midt, og det kompromis, som et enigt fordelingsudvalg har indstillet skal gælde for gymnasierne her, synes jeg måske i virkeligheden er et endnu bedre forslag end det B-forslag, vi i dag har fremsat. Så det er ikke, fordi Radikale Venstre synes, at det her beslutningsforslag er det forslag, som løser alle problemer, men vi er medforslagsstillere på det, fordi vi ønsker, at der skal ske noget på området.
Og forslaget vil løse i hvert fald et problem for nogle Vestegnsgymnasier, som jeg håber at vi alle sammen kan være enige om er udfordrede.
Med de her ord støtter Radikale Venstre naturligvis beslutningsforslaget.
Og så håber jeg virkelig, at ministeren vil tage både det her forslag, men også den tydelige tilkendegivelse fra andre regeringspartier, til efterretning og hurtigst muligt indkalde os til nogle forhandlinger, så vi igen kan få en dansk gymnasieskole i balance.