runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2018-02-06:
Nu sagde ordføreren, at præciseringerne var på plads inden sommerferien.
Vil det sige, at de her præciseringer træder i kraft 1. juli, og at kommunerne fra det tidspunkt skal rette sig efter dem?
Det vil jeg gerne lige have bekræftet her.
Nu har der selvfølgelig været forhandlinger, og jeg ved ikke noget om, hvad hr. Karsten Hønge har snakket med ministeren om under de forhandlinger, men jeg fornemmer, at hr. Karsten Hønge ikke har fået noget som helst igennem af det, som hr. Karsten Hønge har nævnt fra talerstolen her.
Det er i den situation, hvor man sidder og forhandler om en revurdering af forliget, at man skal få det med, som man gerne vil have igennem.
Har de lyttet til, hvad SF har sagt?
Har de på nogen måde givet tilsagn om, at noget af det, som hr. Karsten Hønge har nævnt her fra talerstolen, kan komme igennem?
For der er mange ting, der er gode – det er slet ikke det – men jeg er bare interesseret i at høre, om der er nogen muligheder for, at SF kan få nogle af de gode ting igennem, eller om ministeren bare har skudt det hele ned og afvist det, eller om det slet ikke er blevet diskuteret i denne ombæring, og at det er noget, der så vil blive taget op senere – hvordan hænger det sammen?
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Tak, og tak for det svar.
Dermed braser alle ordførerens argumenter for at stemme imod det her beslutningsforslag sammen som et korthus, for med det svar erkender ordføreren jo, at der er et ansvar.
Men det er bare behændigt, at man kan henskyde det til, at vi nu får afskaffet forældelsesfrister, for så behøver man ikke at forholde sig til det her, tror man.
Men det er jo det samme som at frasige sig ansvaret for at forholde sig til tingene og til den undskyldning, som de mennesker ønsker, og jeg synes, det er en rigtig dårlig begrundelse for at frasige sig det.
Det vil sige, at man placerer sin moralske, politiske integritet hos domstolene i stedet for at forholde sig til det ønske, der er hos de mennesker, det drejer sig om?
Carl Holst (V), 2018-02-06:
Nej, det vil jeg ikke erkende.
Jeg taler netop om, at det, de har været udsat for, var en utilgivelig handling.
Det er handlingen, de har været udsat for, og så snakker vi så om, hvem der har ansvaret for det i forhold til at kunne give en officiel undskyldning, og der er det så, jeg giver udtryk for, at statens ansvar ikke er fastlagt ved domstolene i forhold til andre tilfælde jævnfør den historiske gennemgang, hvor man har talt om, hvem der har ansvaret.
Jeg spørger bare om, hvem der skal give undskyldningen, i forhold til hvor det entydigt placerede ansvar er.
Nej, jeg mener faktisk, at jeg har en rød tråd i min argumentation og ikke, at den, som ordføreren siger, braser sammen.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Jeg hørte ordføreren sige det eneste rigtige: Det har staten.
Hvis man erkender det, hvad er så argumentet imod det her beslutningsforslag?
Carl Holst (V), 2018-02-06:
Jeg har netop givet udtryk for, at det statslige tilsyn var anderledes end det tilsyn, vi kender i dag.
Det har tidligere ordførere fint redegjort for, men jeg har ikke sagt, at det var statens tilsyn, altså staten som myndighed, der svigtede i tilsynet, eller om det var den enkelte medarbejder, eller om det var et skævt sammenspil mellem de selvejende institutioner og det daværende tilsyn og andre ting.
Så jeg må sige til hr. Finn Sørensen, at nej, jeg har ikke sagt, at staten har det entydige ansvar for, at det her svigtede.
Jeg har tværtimod sagt, at begivenheden, det, de var udsat for, var rædselsfuldt og utilgiveligt, men at man ikke har fået fastlagt statens ansvar ved domstolene.
Det får vi nu mulighed for.
Christian Juhl (EL), 2018-02-06:
Det er jo derfor, vi prøver at arbejde med et begreb, der hedder moral.
Det var derfor, min far slæbte mig med ned til naboens søn, for at jeg skulle give ham en undskyldning for, at jeg var ved at ødelægge hans øje, da vi var oppe at slås.
Det var jo for at sige, at der findes nogle moralske normer, som kan regulere adfærden, som er vigtige.
Den undskyldning er for mange mennesker lige så vigtig som domstolenes afgørelse – og endda, som vi hørte fru Pernille Rosenkrantz-Theil fortælle, i forbindelse med overgreb mod børn vigtigere, fordi man påtager sig ansvaret, og det skal man have løftet af sig igen.
Hvorfor kan en stat efter ordførerens mening ikke tale om moralsk ansvar?
Jeg kan forstå, at næste gang der kommer en socialdemokratisk regering, vil det ske.
Der mener jeg: Hvornår kan vi arbejde med de begreber lidt mere dynamisk?
Det kan man i retssystemet, når man konfronterer offer og forbryder.
Det kan man i internationale spørgsmål, når der har været krig, f.eks. i Sydafrika.
Hvorfor kan vi ikke her?
Hvorfor er vi så gammeldags, at vi holder fast i at sige, at det er domstolene, der skal afgøre, om vi giver undskyldninger?
Det skal domstolene ikke blande sig i.
Det er et moralsk ansvar, man skal påtage sig, hvis man vil være i en regering.
Der skal man turde at sige undskyld til mennesker, når de har lidt overgreb via staten.
Carl Holst (V), 2018-02-06:
Jeg synes faktisk, det er meget betryggende, at vi taler om en domstolsafgørelse i forhold til en entydig fastlæggelse af skyld.
Det er ikke gammeldags at mene, at det er domstolene, der skal gøre det.
Det er slet ikke Folketinget, der skal gøre sig til dommer i forhold til en domfældelsesafgørelse af et retsligt spørgsmål.
Det ser vi meget, meget forskelligt på.
Det gør domstolene.
De myndigheder er adskilt.
At ordføreren mener, at jeg med det synspunkt er umoralsk og forældet, og hvad jeg ellers bliver beskyldt for, er bare et udtryk for, at min demokratiopfattelse i forhold til at adskille myndighederne er anderledes end det, der åbenbart kommer til udtryk.
Når det så er sagt, vil jeg godt sige, at det jo ikke er et udtryk for en manglende forståelse.
Det er derfor, jeg siger, at det, de blev udsat for, var utilgiveligt.
Christian Juhl (EL), 2018-02-06:
Jeg har ikke antydet, at Folketinget skal være domstol.
Jeg har sagt, at der også er noget, der hedder et moralsk ansvar, som man skal leve op til.
Og når man siger, at en ting er utilgivelig, vil den helt naturlige handling for de fleste almindelige mennesker i deres samvær med andre mennesker være at sige: Derfor giver jeg en undskyldning.
Det har intet med en domstol at gøre.
Det har noget at gøre med, hvordan man er over for hinanden.
Der venter man da ikke på en domstol.
Der handler man da også som regering og siger, at derfor giver vi en undskyldning.
Carl Holst (V), 2018-02-06:
Tak for det.
Men det var jo netop det udtryk, han brugte – at det, man havde været udsat for, var moralsk forkert, at det var utilgiveligt.
Det er det samme, jeg giver udtryk for her.
Politisk moral er jo, at man netop har primært fokus på, hvad vi så gør fremadrettet for at undgå, at noget utilgiveligt opstår.
Og det er jo det, man netop har gjort ved ikke at lægge skjul på noget, afsætte satspuljemidler til at få det afdækket i diverse rapporter og få en læring, man kan bruge i forbindelse med børnepakke, overgrebspakke, socialtilsyn, og hvad ved jeg – netop for at undgå, at denne utilgivelige handling, som nogle børn var udsat for, kan opstå igen.
Det er politisk moral, hvor man ser fremad.
Ja, det vil jeg umiddelbart mene.
Ligesom vi har set det i andre sager.
Pelle Dragsted (EL), 2018-02-06:
Det er egentlig et meget enkelt spørgsmål: Betyder den sidste kommentar fra ordføreren her så, at hvis Godhavnsdrengene i retten får medhold i, at de er blevet udsat for et overgreb, og at staten, myndighederne havde et ansvar, så vil Venstre være parat til at give en officiel undskyldning?
Jeg forstår ikke ordførerens argument om, at det skal være den siddende regering, der ligesom på egen hånd tager det initiativ, og at ordførerens parti ikke selv kan medvirke til det.
Altså, hvis et flertal herinde i Folketinget ønsker at give den undskyldning, skal regeringen jo følge det, og så er det os som repræsentanter for et flertal i den danske befolkning – der er et solidt flertal, hvis Dansk Folkeparti stemmer sammen med resten af oppositionen i forhold til det her spørgsmål – som siger, at vi gerne vil give en undskyldning.
Jeg forstår ikke, hvorfor vi ikke kan gøre det, og hvorfor ordføreren ikke ønsker at være en del af det.
For virkeligheden er jo også, at hvis ordføreren tog telefonen og ringede over til ministeren og sagde, at ved du hvad, minister, Dansk Folkeparti kommer altså til at stemme sammen med oppositionen her, så ville der ikke gå mange timer – det kan jeg love dig – før regeringen selv var ude at melde ud, at man ville give den undskyldning, fordi man selvfølgelig ikke ønsker at blive nedstemt i Folketinget.
Med al respekt er den her diskussion om de undskyldninger jo ikke et eller andet nyt i verden.
Og respekt for, at ordføreren har googlet det og sådan noget, men der ligger jo solid forskning fra andre lande, som har været gennem lignende processer – i forhold til den katolske kirke og fra alle mulige steder – om betydningen af lige præcis begrebet at give en undskyldning.
Så jeg synes, at jeg på en eller anden måde vil opfordre ordføreren – og det er så heller ikke et spørgsmål – til at prøve at sætte sig ind i den ret omfattende forskning og de undersøgelser, der ligger om det her, så vi også kan tage en diskussion på grundlag af det.
Så vil jeg bare til sidst spørge: Gør det ikke indtryk på ordføreren, at ofrene selv efterspørger den her undskyldning?
Karin Nødgaard (DF), 2018-02-06:
Først vil jeg sige, at jeg ikke håber, at jeg misforstår, når ordføreren siger, at jeg har googlet noget, altså som om det var sådan et eller andet helt tilfældigt.
Nej, jeg har faktisk forberedt mig grundigt og været inde at kigge på, hvordan man har vurderet forskellige udtryk, også rent historisk.
Jeg har også været inde at google på, hvad statsministeren har sagt i forhold til andre situationer, og på andre statsministre igennem tiden, så jeg synes sådan set, jeg har prøvet at forberede mig rigtig godt på det, og uden at det skal lyde, som om det er et eller andet venstrehåndsarbejde.
Så vil jeg sige til det der med at sætte sig ind i forslaget, at det jo netop er det, jeg gør.
Jeg prøver jo netop at sætte mig ind i, hvordan det er, man kan tackle det, hvordan man kan vurdere de her ting, og hvad det er for et ordvalg, der bliver brugt.
Så jeg synes måske ikke, at den bemærkning, der kom, var helt fair.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Der er en ting, der forvirrer mig lidt, og som jeg godt vil have afklaret, og det er, at ordføreren siger, at det i den her sag er op til regeringen at beslutte, om der skal gives en undskyldning.
Altså, DF er jo ligesom alle vi andre partier ikke blege for at have holdninger til, hvad regeringen skal mene om stort set alt, men her mener Dansk Folkeparti så, at det er fuldstændig op til regeringen.
Er det en ny kurs, der vil fortsætte?
Eller hvor er den specielle anledning til, at lige præcis i den her sag vil man ikke forsøge at påvirke regeringen til noget som helst?
Karin Nødgaard (DF), 2018-02-06:
Det kan jeg svare meget kort på, og der er ikke så meget forvirring i det.
Altså, der ligger noget helt specielt i det, når ordet officiel bruges.
Så er det den til enhver tid siddende statsminister, der kan rejse noget, måske selvfølgelig på opfordring fra en socialminister.
Carl Holst (V), 2018-02-06:
Tak, formand.
I historien er der masser af eksempler på begivenheder, som er sorte pletter: Blodbadet i Stockholm og slaveriet, og i nyere tid blødersagen, nyresagen, eksperimentet med de grønlandske børn, begivenheder, hvor man som offentlig myndighed, som borger, som iagttager, der har interesseret sig for de forskellige begivenheder, bare må sige at det, der skete, var utilgiveligt.
Det var også det, som statsministeren gav udtryk for i forbindelse med besøget ved De Vestindiske Øer, altså at slaveriet var utilgiveligt.
Det, der er sket i forbindelse med den indsigt, vi har fået fra diverse undersøgelser, rapporter, som er blevet filmatiseret, i forhold til Godhavnsdrengene, var, at den behandling, de blev udsat for, det, de oplevede, ja, det svigt, de fik, i form af ar på sjælen, var utilgiveligt.
Og hvem har så ansvaret for det?
Ja, nogle af de nære medarbejdere i forhold til Godhavnsdengene, på alle de omtalte drengehjem var folk, der agerede som privatpersoner, som ansatte, men noget tyder også på, at de kunne agere sådan, fordi det på daværende tidspunkt ikke særlig gode og intensive tilsyn svigtede.
Men hvem har ansvaret for det?
Staten.
Det, de blev udsat for, er utilgiveligt.
Jeg har forståelse for, at nogle af dem – og jeg har også indtryk af, at de fleste af dem – giver udtryk for, at de gerne vil have en officiel undskyldning fra staten.
Nogle af dem giver så også udtryk for, de gerne vil videre, og at man ikke skal køre rundt i sagen.
Det ændrer ikke ved det faktum, at jeg har forståelse for, at nogle gerne vil have den officielle undskyldning fra staten.
Men statens ansvar er ikke fastlagt ved domstole, og det har den ikke kunnet indtil for nylig.
Med ændringen af forældelsesfristerne er det min oplevelse og fornemmelse at det kan den så blive nu.
På den baggrund støtter Venstre ikke beslutningsforslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2018-02-06:
Jeg hørte ikke helt et konkret spørgsmål.
Jeg vil bare sige, at så skal vi nok til at lede i nogle gamle citater osv.
Som jeg erindrer, var det noget med, at statsministeren sagde, at han tog afstand fra slaveriet som sådan.
Det er jo også noget andet.
Det er derfor, at jeg siger, at vi skal være meget bevidste om de ordvalg, vi bruger i forhold til de her ting, og hvad der ligger i dem.
Laura Lindahl (LA), 2018-02-06:
Jeg hørte ikke rigtig noget spørgsmål.
Men vi er jo enige i, hvad en undskyldning er udtryk for.
For mig og også for de her godhavnsdrenge – efter hvad jeg hører dem sige – handler det om skyldfølelsen og om at få placeret et ansvar.
Det er lige præcis det, man kan nu, hvor vi har fjernet forældelsesfristen.
Man kan gå til en domstol og med tilbagevirkende kraft få prøvet sin sag og få placeret ansvaret.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Som jeg forstår ordføreren, skal der en retssag til for at bekræfte, at staten er skyldig, og at det er nødvendigt, før der kan gives en undskyldning.
Så er mit spørgsmål: Mener ordføreren, der er nogen tvivl?
Mener ordføreren, der er en mulighed for, at de børn, der blev mishandlet her, selv var ude om det?
Mener ordføreren, der er nogen mulighed for, at det var deres egen skyld?
Laura Lindahl (LA), 2018-02-06:
Nej, det mener ordføreren ikke.
Selvfølgelig mener ordføreren ikke, at det var børnenes egen skyld, at de blev udsat for seksuelle overgreb.
Det er sådan et helt absurd spørgsmål at stille.
Så må jeg også bare lige rette ordføreren, for jeg har ikke sagt, at der skal en retssag til, før vi vil give en undskyldning.
Jeg har sagt, at det er i domstolssystemet, der bliver placeret et ansvar, så det er der, man får anerkendelsen af, at det selvfølgelig ikke var ens egen skyld.
Det er sådan, et retssystem fungerer, og det synes jeg grundlæggende er ret fornuftigt.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Det er ikke et forsøg på at stille et fuldstændig utilbørligt spørgsmål.
Det er virkelig et forsøg på at forstå, hvorfor det kræver en retsafgørelse at se, at det aldrig nogen sinde kan være de børns skyld, at de er blevet behandlet på den måde.
Laura Lindahl (LA), 2018-02-06:
Nu er det nu engang sådan i et retssystem som vores, at ting skal for en domstol, selv om det er åbenlyst for enhver, hvad der er foregået.
Altså, hvis jeg skød dig lige nu og du døde på stedet og alle her kunne bevidne det, skulle jeg alligevel for en dommer, altså selv om det er åbenlyst for enhver, hvad der var sket.
Det er jo sådan, vores retssystem fungerer, også selv om der ikke er nogen her, der er i tvivl om, at det naturligvis ikke var de her børns skyld.
Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Hvis jeg var socialminister, og det er jeg jo ikke, og det bliver jeg jo nok aldrig, ja, det virker nærmest sådan lidt ubeskedent bare at tænke tanken, men hvis det dog skulle udvikle sig sådan, at Danmark tog den grønne, bæredygtige omstilling så alvorligt, at partier som Alternativet var i regering og jeg blev socialminister, ville jeg glæde mig til at give godhavnsbørnene og alle andre børn, der har været udsat for seksuelle krænkelser og medicinske forsøg, en kæmpestor undskyldning.
Som minister har man nemlig iblandt muligheden for at sige et enkelt ord, som betyder så utrolig stor en forskel for mange mennesker, som er blevet nedværdiget på den mest grusomme måde under statens ansvar.
Derfor undrer det mig, at ministeren ikke gør det.
Det er mig en gåde, at det ikke sker, og der er ikke nogen af de argumenter, jeg hører fra regeringen eller ministeren, der gør mig klogere.
Og jo, det betyder noget, at man får en undskyldning, når der er sket forfærdelige overgreb på en.
Det er der ingen tvivl om.
Hvis ministeren mener noget andet, vil jeg gerne se dokumentation på det.
Så kære minister, talerstolen står her endnu, det er få skridt, og det er et enkelt ord, der skal til for at gøre en meget stor forskel hos nogle, der har meget stor brug for det.
Eftersom argumenterne er sluppet op, synes jeg, at det er tid til, at ministeren gør det rigtige og sætter et punktum i den her sag.
Marianne Jelved (RV), 2018-02-06:
Det er trist, at Godhavnsrapporten fra 2011 kan afsløre de svigt, overgreb, vanrøgt, som børn på de 19 børnehjem var udsat for i perioden 1945-1976.
Det er trist, fordi det vidner om en adfærd og nogle miljøer, som er helt uantagelige – og også var det på det tidspunkt.
Det er faktisk i min levetid, så i så gamle dage er det altså heller ikke.
Jeg var lærer fra 1967, og jeg kan sige, at de svigt, de fysiske og psykiske overgreb og den vanrøgt, der fandt sted, ikke var almindelig acceptabelt på det tidspunkt.
Det var ikke i orden, og hvis det var blevet opdaget af myndigheder, så var der sket noget på det tidspunkt; så havde man ikke lukket øjnene for det.
I København blev korporlig afstraffelse forbudt i 1952, og det kom til at gælde i hele landet – det er skolevæsenet, vi taler om her – fra 1967, men på børnehjemmene fortsatte det.
Vi taler her om en brutal barndom for en række børn.
Jeg har tidligere i debatten om godhavnsdrengene og hele den lange smertelige historie anbefalet, at godhavnsdrengene skulle gå rettens vej.
Det har de gjort, og de nåede faktisk til Østre Landsret i efteråret, men Østre Landsret afgjorde, at sagen var forældet, og de måtte gå med uforrettet sag.
Nu er det heldigvis godt, at L 31 giver nogle muligheder fremefter, og vi vil i Det Radikale Venstre selvfølgelig med stor glæde stemme for L 31, der ophæver forældelsesfristen.
Men jeg synes faktisk, det er meget for godhavnsdrengen Poul Erik Rasmussen, der bare ønskede en simpel erstatning for de overgreb, han var udsat for, at han en gang til skal gå rettens vej.
Derfor vil jeg gerne understrege og meddele, at Det Radikale Venstre anbefaler, at vi stemmer ja til B 54, altså at der gives en officiel undskyldning til de børn, som var udsat for de overgreb og den vanrøgt, som skete i min levetid her omkring os.
Laura Lindahl (LA), 2018-02-06:
Tak for det.
Det er jo ikke første gang, vi behandler forslaget om at give Godhavnsdrengene en undskyldning, og derfor er Liberal Alliances holdning også velkendt.
Det betyder jo ikke, at vi ikke sagtens kan forstå Godhavnsdrengenes behov for at få placeret et ansvar.
Det betyder heller ikke, at vi sådan set ikke kan sætte os ind i, at man kan få fjernet noget skyldfølelse.
Jeg deler fuldstændig de betragtninger, der har været fremme tidligere fra Socialdemokratiet, om, at det sådan set godt kan fjerne noget skyldfølelse, som man kan have haft som barn.
Det anerkender jeg fuldt ud.
Vi ved ikke, om det at jagte en undskyldning er godt eller skidt for den helingsproces, og det skal vi nok heller ikke stille os til dommere over.
Hvad de har behov for, kan vi ikke sætte os ind i.
Når jeg ikke støtter og Liberal Alliance ikke støtter det her forslag, er det, fordi vi har en principiel holdning til spørgsmålet om, at stater giver en undskyldning.
For vi mener, at det rigtige sted at placere ansvar og skyld ligger hos domstolene.
Derfor sagde jeg også, sidst vi behandlede den her sag, at det, der var vigtigt for os, var at fjerne forældelsesfristen, for så kunne netop Godhavnsdrengene gå til en domstol, få placeret ansvaret og på den måde få fjernet noget af den skyld, som de – måske, måske ikke – har haft liggende på deres skuldre; det er der i hvert fald nogle af dem der har haft.
Derfor er jeg jo også glad for, at vi netop har fjernet forældelsesfristerne, og at vi også har gjort det med tilbagevirkende kraft.
Det var fuldstændig afgørende for os.
Det betyder jo nu, at Godhavnsdrengene kan få prøvet deres sag og kan få placeret det ansvar, som de har bedt om i så lang tid.
Det var den rigtige løsning på det her problem set fra vores stol.
Så når vi ikke støtter det her forslag, handler det ikke om ikke at ville anerkende.
Det gør vi til fulde, men vi mener, at den rigtige vej, når man skal have placeret et ansvar, er via domstolene.
Christian Juhl (EL), 2018-02-06:
Jeg har altid lært, at ingen skal føle sig for stor til at give en undskyldning, altså underforstået, at selv om det går ud over min ære, skal jeg, hvis jeg har gjort noget uretfærdigt, kunne give andre en undskyldning.
Det skal en kommune også, det skal en kommunaldirektør eller en borgmester kunne gøre, og det skal en sagsbehandler i en kommune også kunne gøre.
Det skal en ordfører også kunne gøre, og det skal en formand for Folketinget også kunne gøre.
Det skal man aldrig kunne føle sig for stor til, hvis man kan se, at det er retfærdigt og ordentligt i situationen.
Jeg mener, at når ofrene for Grønlandseksperimentet beder om en undskyldning, når slavernes børn i Vestindien beder om en undskyldning, når jøderne beder om en undskyldning, når godhavnsdrengene beder om en undskyldning, må det stå til troende, at det er, fordi det vil gavne dem i deres proces.
Derfor er der kun én ting at gøre: Sig undskyld!
Laura Lindahl (LA), 2018-02-06:
Jamen altså, jeg synes, det kan være meget svært at stå her og vurdere, hvad der er værdifuldt for et offer for en forbrydelse, der har været så grum, som den her har været.
Vi taler om, at der skal placeres et ansvar, at der er en skyldfølelse, som man naturligvis gerne vil lettes for.
Der mener jeg og Liberal Alliance, at domstolssystemet er det, der placerer ansvar.
Det er sådan, det er i Danmark.
Det er jo et eller andet sted et spørgsmål om, hvor grænsen går den anden vej.
Vi har da også et hav af kommuner, som svigter massivt, selv om de dagligt får underretninger.
Skal de også ud at undskylde over for de børn?
Der er Slagelse Kommune, som på et tidspunkt fik sagen om Slagelsesøstrene, men den var egentlig startet i Skælskør Kommune og under en helt anden borgmester.
Skal den borgmester ud at undskylde og være ansvarlig for det, som Skælskør Kommune gjorde?
Det bliver også lidt skørt.
Jeg synes sådan set, det er et meget fornuftigt princip at holde fast i, at skyldsspørgsmål og ansvarspådragelse ligger i domstolssystemet.
Finn Sørensen (EL), 2018-02-06:
Ordføreren erkender, at det vil kunne lindre de menneskers liv, hvis staten gav den undskyldning.
Det hørte jeg da ordføreren sige, men nu kan jeg jo se på det hele, at det har jeg misforstået.
Men så er det jo nemmere at forstå, for så har ordføreren jo simpelt hen ikke prøvet at sætte sig ind i, hvordan de mennesker har det, og i, hvorfor de beder om en undskyldning.
Men så lad os forholde os til det andet argument, hvor det handler om de principielle grunde.
Jeg kan forstå, at det er meget firkantet og meget principielt for Liberal Alliance, at staten ikke må give undskyldninger.
Det skal domstolene tage stilling til; sådan forstod jeg det.
Har jeg misforstået det?
For så må ordføreren jo prøve at forklare det.