runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Jeg må lige aflive den misforståelse, spørgeren har: Socialdemokratiet og jeg er ikke tilhængere af Europas forenede stater.
Vi er tilhængere af et tæt samarbejde mellem selvstændige nationer, hvor vi afgiver kompetence på nogle områder, hvor tingene bedst kan løses i fællesskab.
Det tror jeg er ret afgørende, og det er en ret afgørende forskel i tilgangen.
Og hvis man prøver at pådutte mig, at jeg skulle repræsentere et sådant synspunkt, vil jeg sige, at det simpelt hen ikke er rigtigt.
Med hensyn til spørgsmålet om hastighed er der ingen holdningsforskel, med hensyn til hvor hurtigt man skal nå et eller andet.
Nej, der er en holdning til, at vi skal tænke os rigtig godt om som danskere i forhold til vores EU-medlemskab, med hensyn til hvad vi skal deltage i, og hvordan og hvorledes.
Vi skal forholde os til, at nogle andre lande gerne vil noget mere, end vi måske vil, og hvor vi tøver, og så afklare med os selv, hvad vi vil i forhold til det.
Der er holdningsforskellen her i huset jo mere mellem os og partier, der er tilhængere af EU, og partier, som ikke er tilhængere af EU, og det kan vi jo også høre her.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Kan hr. Jan E. Jørgensen ikke forklare mig, hvorfor et land som Norge ikke kan være fuldgyldigt medlem af en kriminalitetsbekæmpende organisation, der hedder det europæiske politisamarbejde, på linje med et land som f.eks. Rumænien eller Bulgarien?
Kan Jan E. Jørgensen ikke forklare mig det?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Ja, jeg kunne ikke lade være, for hr. Søren Søndergaard får det jo til at lyde, som om der er EU, og så er der resten af landene i Europa, som står og kigger ind som den lille pige med svovlstikkerne, der kigger ind på juletræet og ikke får lov til at være med i noget som helst.
Og det er ikke rigtigt.
Altså, det er det jo ikke.
Der er flere lande, der er med i Europarådet, end der er lande, der er med i EU, og man kan jo også være med i Europol, omend ikke som fuldgyldigt medlem, selv om man ikke er medlem af EU.
Man behøver ikke engang at være en del af Europa for den sags skyld: USA har officerer siddende i Europols hovedkontor i Haag.
Så hr. Søren Søndergaard får det til at lyde, som om EU er sådan en ekskluderende klub, der gør, at resten af Europas lande ikke kan få lov til at være med i noget som helst, og det er simpelt hen bare i strid med fakta.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Det er jo for det første for overhovedet at få folkeafstemningen besluttet.
Altså, vi kan jo høre, hvad der bliver sagt fra f.eks. hr. Jan E. Jørgensens side.
Okay, nu er vi nogle, der ikke baserer vores politiske virke på meningsmålinger, men det er jo en meget udbredt opfattelse.
Det er derfor, vi siger: Lad os skabe et nyt grundlag for en sådan folkeafstemning.
Og et nyt grundlag er jo at se på nogle af de ting, som vi tror rigtig mange danskere har en opfattelse af ville være godt – nemlig at der ikke er social dumping, og at vi kan gå foran, hvis vi f.eks. vil forbyde gift i tatovørblæk, så man ikke bliver syg af at blive tatoveret.
Men det må vi jo ikke for EU.
Der er det så sådan, at hvis vi kan få lov til det og på en række områder kan få lov til nogle ting, kan man forhandle med EU og sige: Kan vi få lov til de ting?
Så er der et nyt grundlag at tage stilling til.
Så har vi fået en ny afklaring.
Og på den baggrund er det jo så ganske rimeligt, at befolkningen får mulighed for at tage stilling.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Ja, det sidste har hr. Søren Søndergaard i hvert fald meget ret i, for det er nemlig den præcise betegnelse for, hvad et EU i flere hastigheder handler om: Vi skal alle sammen ende samme sted, men det er et spørgsmål om, hvornår vi ender der.
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at der sådan set er rigtig mange dele af det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har fremsat her, som vi sagtens kan se os selv i fra Dansk Folkepartis side.
Vi har nok den grundtanke, at så længe Danmark er med i EU, er vi meget glade for, at nogle af de her lande, som hr. Søren Søndergaard nævner – Tyrkiet, Albanien, Ukraine, jeg ved ikke, om hr. Søren Søndergaard fik nævnt Ukraine – ikke er med i EU.
Men den dag, hvor Danmark eventuelt måtte have forladt EU, må EU selvfølgelig finde ud af det.
Men det, jeg egentlig ville spørge hr. Søren Søndergaard om, var den her folkeafstemning, som vi også meget gerne vil have fra Dansk Folkepartis side.
Kan hr. Søren Søndergaard fortælle, hvorfor hr. Søren Søndergaard vil have gennemført forhandlingerne først, altså før en eventuel folkeafstemning?
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jeg har ikke anfægtet, at EU har regler, der gør, at Albanien bliver holdt ude.
Men betyder det, at Albanien skal holdes ude af Europarådet?
Betyder det, at Albanien skal holdes ude af andet samarbejde i EU eller i Europa?
Hvorfor skulle de det?
Nu har vi hele sagen om Europol, hvor det er helt afgørende, om man er fuldgyldigt medlem af EU, for at man kan være med i Europols styrende organer og det ene og det andet og det tredje.
Men skal de lande, der ikke er med i EU, ikke også bekæmpe kriminalitet?
Hvorfor skal de ikke være med?
Så kan man specifikt sige, at de ikke lever op til nogle krav i forhold til at kunne samarbejde inden for Europol, og okay, så kan man holde dem ude af den grund.
Men generelt må vi da være åbne over for, at alle europæiske lande skal have mulighed for at være med.
Hvorfor skal Norge ikke kunne have lov til at være fuldt medlem af en kriminalitetsbekæmpende organisation i Europa på linje med Rumænien?
Hvad er årsagen?
Det er derfor, vi siger, at vi ønsker et samarbejde i flere rum.
Formuleringen et samarbejde i flere hastigheder betyder, at man alle sammen går i den samme retning, bare i forskelligt tempo.
Det er ikke det, vi støtter.
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Kan ordføreren ikke se, at det er voldsomt modsætningsfyldt?
Nu bliver eksempelvis Tyrkiet nævnt.
Tyrkiet er jo en krudttønde at diskutere, men de har jo dog trods alt forberedt sig igennem lang tid og opfylder så ikke kriterierne.
Vi er vel mange, der gennemgående synes, at det er meget godt, at der er det krav.
Men Albanien?
Jeg har lige været i Albanien og kan konstatere, at de selv regner med, at det varer 8-10 år at få forberedt deres lovgivning og deres grundlag for i det hele taget at kunne opfylde kravene til EU-medlemskab.
Er det ikke meget godt, at der er den type regler?
Det bliver sådan en kombination af rum med det vilde vesten nogle steder og noget andet i andre rum.
Det bliver jo ikke noget, der fungerer på kryds og tværs.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jo, jeg har da fuld forståelse for, at EU stiller nogle krav til de lande, der skal ind i EU, og kræver, at lande, der ønsker at komme ind, skal opfylde dem.
Man må jo bare konstatere, at det er der en række lande der ikke kan.
Hvis vi binder hele det europæiske samarbejde op på, at folk skal ind i EU, og EU ikke mener, at de lande opfylder kravene, så står de lande i et limbo.
Det har vi jo selv oplevet på en rejse med udvalget, da vi var i Albanien, og da vi var i Kosovo.
Der oplevede vi det jo meget tydeligt.
Politikerne sad nærmest og græd og fortalte, at hele deres univers var rettet ind på EU-optagelse, og EU sagde, at nej, det går ikke.
Jeg konstaterer bare, at der er en række lande, der ikke kan komme ind på det nuværende grundlag, og de kommer det ikke i mange år fremover, f.eks. Tyrkiet.
Hvornår kommer de ind i EU?
Jeg tror, det var statsministeren, der sagde et eller andet med, at når solen brænder ud, eller sådan et eller andet.
Så det varer meget lang tid, før Tyrkiet kommer med, men betyder det, at vi ikke skal have et europæisk samarbejde med Tyrkiet?
Betyder det, at vi ikke skal forsøge at binde Tyrkiet ind i et europæisk samarbejde?
Det ville da være nonsens ikke at gøre det.
Selvfølgelig skal vi da det.
I forhold til det andet spørgsmål: Der er forskel på et EU i flere hastigheder og i flere rum.
Vi foreslår et europæisk samarbejde i flere rum.
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Jeg vil bede om, at ordføreren lige fortæller, hvad det er for lande, der ikke kan få lov at komme ind.
Så vil jeg spørge, om ikke hr. Søren Søndergaard har nogle betænkeligheder ved et Europa i flere hastigheder.
Vi har allerede det indre marked.
Der deltager lande i EØS, altså Norge m.fl., i samarbejdet.
Vi har også Schengensamarbejdet.
Det er også sådan en type samarbejde.
Men har Enhedslisten ikke en betænkelighed ved, at det betyder, at man ikke kan forpligte lande på samme måde, så man kan binde det indre marked med fair konkurrence op på et krav om, at der også skal ske noget i forhold til social dumping?
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Altså, når det gælder folkeafstemninger og Dansk Folkeparti, er det nogle gange lidt svært at finde ud af, hvad man egentlig mener.
Man gik ud og lovede vælgerne en ny folkeafstemning om Europol, og man lovede endda også at anbefale et ja, hvis ikke vi kunne få en parallelaftale, og så fik vi ikke nogen parallelaftale, og så løb Dansk Folkeparti fra det løfte.
Der skulle man altså ikke spørge borgerne.
Men nu skal man så åbenbart spørge borgerne, om vi overhovedet skal være medlem af EU.
Altså, det er der jo ganske mange meningsmålingsinstitutter – Eurobarometer, og hvad ved jeg – der gør.
Og det, man har kunnet se siden Brexit, er, at danskernes synspunkter, befolkningens synspunkter bevæger sig i én retning, og det er den retning, at flere og flere mener, at EU grundlæggende er positivt, altså er enige med Venstre og uenige med Dansk Folkeparti, og at færre og færre ønsker en folkeafstemning.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Men det, jeg egentlig også prøvede at spørge ind til, er: Når Socialdemokratiet har diskuteret sig frem til, om man skal gå ind for Europas Forenede Stater, eller om man skal gøre tingene noget langsommere, ville man så bruge folkeafstemninger mere for at afstemme kursen i forhold til befolkningen end blot, når grundloven kræver det?
For jeg ved godt, at grundloven kræver det i nogle sammenhænge, men man kunne også bruge folkeafstemninger oftere for at teste, om det, som politikerne mener, nu også er i overensstemmelse med befolkningens ønsker.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Jeg skal bestemt ikke kritisere udenrigsministeren for, at udenrigsministeren ikke lige vidste, at det møde havde været afholdt.
Det, jeg bare prøvede at sige, var, hvordan jeg opfattede det møde.
Det kan vi jo så diskutere.
Men vi kan jo ikke diskutere, at Europarådet og menneskerettighedskonventionen og Domstolen er ekstremt drevet af politik – ekstremt drevet af politik.
Om det så er dommerne, er de politisk valgte.
Dommerne i Europarådet er politisk valgte.
Jeg har jo siddet der i mange år, og jeg har ikke rigtig registreret, at Danmark har blandet sig og er gået ind i det valg og ligesom har gjort opmærksom på, man skulle vælge en bestemt type dommer, der havde en bestemt opfattelse.
Det havde man haft mulighed for.
Man havde haft mulighed for at komme ned og forholde sig til dommene, inden de blev afsagt.
Det har man ikke gjort undtagen i et enkelt tilfælde.
Der er protokol 16, hvor man har nogle muligheder.
Så man har ikke gjort sit hjemmearbejde.
Men det, jeg sådan set er interesseret i at høre, er: Hvad med de store spørgsmål?
Hvilke initiativer har regeringen på bedding i forhold til det kæmpeproblem, at dem, der nu er de store betalere til Europarådet, Rusland og Tyrkiet, har besluttet ikke længere at betale?
Hvad er regeringens forslag?
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Altså, der bliver brugt folkeafstemninger i de tilfælde, hvor vi i henhold til grundloven skal afgive kompetence, og sådan er det.
Og her er det slet ikke relevant at rejse den diskussion, for det er jo ikke et aktuelt spørgsmål.
Det, jeg siger, er i realiteten, at vi jo har et EU i flere hastigheder, i og med at der er noget, vi ikke deltager i.
Det nye forsvarssamarbejde er der 23 lande der deltager i, og resten gør ikke.
I forbindelse med den sociale søjle er der lagt op til, at det skal være de 19 eurolande, men at flere kan tilvælge det.
Det, jeg siger, er: Lad os nu få en ordentlig diskussion her i huset og med befolkningen af, om vi, når nu andre lande går videre på nogle områder, skal være med, eller om vi ikke skal være med, og hvordan og hvorledes; det skal vi da klare af med os selv.
Næh, det her er starten på en diskussion om konsekvenserne, om det positive og negative.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-12-01:
Tak for det.
Og OECE er kommet med nogle nye retningslinjer, og jeg kunne bare godt tænke mig at høre fra ministeren, om de nye retningslinjer vil blive indarbejdet i regeringens finanslov for 2018.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Vi er allerede i gang og har en dialog om den situation, som der blev nævnt her i forhold til russerne og tyrkerne.
Der er ikke nogen endelig afklaring, for det er jo også her politik, det drejer sig om, for at se, om man kan finde en vej frem, som gør, at vi heller ikke her får undermineret Domstolen, som jeg er enig i vil være et udkomme, hvis man endte i den helt forfærdelige situation, at de trak deres bidrag endeligt.
Så jeg håber ikke, at vi ender i den situation, og det er der ikke, som jeg hører det på nuværende tidspunkt, nogen endelig konklusion på.
Der er en dialog om de her ting, og det ender forhåbentlig det rigtige sted.
I forhold til referat af selve mødet vil jeg sige, at da jeg ikke selv var til stede, skal jeg undlade at komme med mit referat – endnu i hvert fald.
Det ene udelukker jo ikke det andet.
Jeg beklager, men jeg er lige vendt hjem fra 8 dages rejse til Ghana og Indien, så jeg har ikke nået at få referatet fra den omtalte konference.
Nogle gange kan det føles, som om man har været væk i 24 timer, og så bliver man opmærksom på, at det faktisk er 9 dage, man har været væk, og sådan er det.
Men det er jo bare ét led i det arbejde, som vi nu står i spidsen for, for at finde ud af, hvordan vi finder den rigtige balance.
Jeg mener ikke, at det ene udelukker det andet, altså det, at man går ind og prøver at kigge på, hvordan vi kan sikre, at man lander det rigtige sted, for ved enhver domstol er der jo et dynamisk udfaldsrum for domme.
Det skal sikre, at den domstol er der, og at der er respekt om den, og at menneskerettighederne består.
Det fører mig præcis over i det andet element, for jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at der er mange lande, hvor man ser, at de her rettigheder kommer under pres.
Men de er da først for alvor i en helt frygtelig situation, hvis selve domstolssystemet bryder sammen.
Det behøver jeg jo ikke at blive enig med Enhedslistens ordfører om, men det er altså den måde, vi mener at vi sikrer det langsigtet.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-01:
Nu nævnte udenrigsministeren, at han så frem til en konference i Kokkedal om Europarådet.
Den konference har så været afholdt, og jeg havde den oplevelse at deltage i den.
Nu kan der ikke citeres fra den, for det var ligesom en del af reglerne for den konference, men jeg siger nok ikke for meget, hvis jeg citerer mig selv for at sige, at jeg ikke tror, at regeringen dér hentede opbakning til en ændring i den retning, som regeringen snakkede om.
Men det vil jo formentlig fremgå af det referat, som arbejdsgruppen, der står bag konferencen, udarbejdede.
Det er prioriteringen.
Altså, vi står i en situation, hvor store lande har massive menneskerettighedsproblemer.
Udviklingen i Tyrkiet med hundredtusindvis af folk, der er blevet fyret eller fængslet eller sat under administration osv., det påvirker en masse ting.
Vi er en situation, hvor de to store betalere til Europarådet, Tyrkiet og Rusland, har besluttet, at de ikke længere vil betale, med det resultat, at vi skal finde en løsning, hvis vi ønsker at bevare det europæiske menneskerettighedssystem med Europarådet og konventionen osv.
Det, som man så prioriterer fra den danske regerings side, er et spørgsmål af en, hvad skal vi sige, relativt begrænset betydning, hvor man ovenikøbet ikke har gjort sit hjemmearbejde godt nok, fordi man ikke har udnyttet de muligheder, som ligger – ikke udnyttet de muligheder, som ligger.
Der vil jeg bare bede ministeren om at forholde sig til den prioritering: Hvornår vil man som formand gribe ind over for de store problemer i forhold til Europarådet?
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Nej, vi var ikke en dårlig taber, vi var næsten en vinder.
Vi fik ikke koordineret det godt nok, og det havde gjort en forskel.
For det havde ikke bare været 1 svensk stemme, der så havde været flyttet, men der havde været flere stemmer, der var blevet flyttet, og dermed var vi endt i anden situation.
Så vi var enormt tæt på, og det var faktisk bare det nordiske samarbejde, som kiksede, og det gjorde i mine øjne, at vi ikke kom i mål med det.
Og det er da enormt ærgerligt.
Det havde været en kæmpe gevinst for os alle sammen, hvis det var lykkedes.
Så det er egentlig bare en opfordring til – og der er vi så på linje, kan jeg høre – at vi skal styrke det nordiske samarbejde.
Men det kræver også, at vi siger det ret tydeligt, når vi synes, at her kiksede det.
Og her kiksede det bare.
Det har jeg også indtryk af at man er meget enig i i Sydsverige, altså at det var et kiks.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-01:
Jamen det er jo ikke rigtigt, at vi var kommet i finalen, hvis Sverige havde stemt på Danmark.
Nu kan jeg ikke lige huske tallene, men det er ikke rigtigt, vil jeg sige til ministeren, at det var sådan.
Så siger ministeren, at vi kunne have skabt alliancer, og at det kunne have skabt en anden situation.
Ja, muligvis, men det ved han jo ikke.
Jeg er da helt enig i alle de der betragtninger, han har, om fordelene for Danmark og Sverige, begge to, og at det ikke var særlig hensigtsmæssigt, at svenskerne ikke arbejdede bedre sammen.
Ja, ja, men nu havde vi jo tabt den afstemning.
Hvorfor så køre frem med de der meget negative bemærkninger i forhold til en god nabo?
Hvis man vil have det nordiske samarbejde op at stå, er det fuldstændig unødvendigt og et udtryk for, at man måske var en dårlig taber.
Det synes jeg heller ikke er en særlig gunstig situation at stå i.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Jeg står fuldstændig ved det, som jeg sagde efter det forløb, der var.
Vi har brugt rigtig, rigtig mange ressourcer.
Det er der mange lande der har.
Så vi var meget, meget tæt på.
En af de ting, som kunne have gjort udslaget, var selvfølgelig en bedre koordinering mellem bl.a. de nordiske lande og de alliancer, som vi kunne have bygget op.
Vi var meget, meget tæt på at lykkes med det.
Det er jo selvfølgelig altid en balancegang, for vi ville gerne have, at det skulle være i København, og svenskerne ville gerne have, at det skulle være i Stockholm.
Kunne man så finde en løsning?
Et af de forslag, som kom fra dansk side, var jo på et tidspunkt – det kom der også reaktioner på fra svensk side – at lave et samarbejde, som gik hen over broen, Malmø-København, til gavn for sydsvenskerne, som bestemt reagerede positivt på det, og selvfølgelig til gavn for Danmark.
Nu endte vi i en situation, hvor vi blev splittet op.
Og nej, der skulle ikke flyttes ret mange stemmer, før der var kommet et helt andet udfald.
Så havde vi været i finalen mod italienerne, og der havde vi vundet.
Sådan er det.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-01:
Jeg synes, det er glædeligt, at ministeren sagde, at han er glad for det nordiske samarbejde.
Det er måske lidt ærgerligt, at det så ikke var mere fremhævet i redegørelsen.
Det forstår jeg simpelt hen ikke helt.
Der var mig bekendt tale om en lukket afstemning, hvor der blev stemt, som man gør i andre forsamlinger.
Det er måske sjældent i EU på den måde.
Men der blev stemt i en hemmelig, lukket afstemning.
Der tabte Danmark til sidst.
Der var jo langt op til både nr. 1 og nr. 2.
Og om svenskerne havde stemt anderledes, havde det jo ikke haft nogen betydning for, om Danmark havde fået det eller ej.
Derfor forstår jeg ikke, at ministeren gik ud med det kraftige angreb på Sverige.
Hvordan hjælper det det nordiske samarbejde fremover?
Det synes jeg var dybt, dybt mærkværdigt og sådan rimelig udiplomatisk, om jeg så må sige.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Jo, det er jo, fordi Norge ikke er medlem af EU, og det er, fordi befolkningen i Norge ikke ønsker at være medlem af EU, og Europol er en del af EU.
Altså, det er jo ikke så underligt.
Man kan også godt være enig i noget af det, som Enhedslisten mener, men ikke rigtig have lyst til at være medlem af Enhedslisten.
Så det er da ikke så underligt.
Det ville jo være at sige til befolkningen i Norge: I skal bare være med her, for nu synes man så i Stortinget, at der er nogle ting, som gør, at man godt vil melde Norge sådan delvis ind i EU.
Det kan man da ikke, så det er da et mærkeligt spørgsmål at stille.
Men nu stillede jeg jo et spørgsmål til hr. Søren Søndergaard, nemlig om hr. Søren Søndergaard vil erkende, at det, han sagde i sit indledende indlæg, ikke var korrekt.
Ulla Tørnæs (V), 2017-12-01:
Vi vil selvfølgelig følge OECD's rapporteringsdirektiv, altså det, der forudsætter, hvad man opgiver som udviklingsbistand.
Vi vil fortsætte den praksis, som Danmark har fulgt hidtil, nemlig at DAC'e det, der kan DAC'es, og vi vil selvfølgelig indrette vores praksis efter de nye retningslinjer.
Det er sådan, at der vil være nogle udgifter, som vi i dag har mulighed for at DAC'e, og som ikke fremadrettet kan DAC'es, men så vil der være åbnet op for, at andre udgifter kan DAC'es.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-12-01:
Tak for det.
Jeg tror, jeg glemte d'et i OECD, da jeg spurgte ministeren – det beklager jeg selvfølgelig.
Det er jo helt rigtigt, at der er kommet de her nye præciseringer.
Så bare lige for at være helt sikker: Altså, det kommer simpelt hen med i 2018-finansloven fra regeringen, at man følger den nye præcisering fra OECD?
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Tak, formand.
Jeg lyttede mig frem til, at hr. Claus Larsen-Jensen og Socialdemokratiet går ind for et EU i flere hastigheder, hvad det så end betyder.
Det kan måske være, at man ikke har ræsonneret sig frem til det endnu, altså om Socialdemokratiet mener, at Danmark skal være i eliten og blandt dem, der har jetmotor på i retning af Europas forenede stater, eller at det måske er et mere moderat tempo, man skal bevæge sig i.
Men det, som jeg også gerne vil høre om – hvis ellers hr. Claus Larsen-Jensen kan svare på det første, jeg spurgte om, for så vil jeg også godt have svar på det her – er: Når Socialdemokratiet er nået frem til en konklusion af, om det skal gå ultrahurtigt, eller om det skal ske i et mere moderat tempo, mener ordføreren så også, at folkeafstemninger er et godt instrument til at afstemme, om nu det, regeringen og Folketingets flertal mener, er i overensstemmelse med det, som danskerne går og mener?
Vi har jo ved flere tidligere folkeafstemninger set, at Folketingets flertal og regeringen har været helt ude af trit med, hvad danskerne går og mener om EU og graden af integration.
Så mener Socialdemokratiet, at folkeafstemninger er et godt instrument, som skal bruges mere fremadrettet?
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Men jeg tror, det er ret afgørende, at man læser det socialdemokratiske principprogram og Europa-afsnittet, som netop er vedtaget her for ikke så forfærdelig længe siden.
Det er meget godt i overensstemmelse med det her.
Men det, som spørgeren refererer til, er jo, at vi har et fokus på, at der er nogle områder, som ikke er i balance i EU-sammenhæng.
Det duer jo ikke, at der er en økonomisk og social ulighed i Europa, som er enorm.
Det duer ikke, at vi har fri bevægelighed, hvis ikke der samtidig er lige og fair vilkår i forhold til lønmodtagerne.
Det giver også en unfair konkurrence i forhold til erhvervslivet.
Det er det, jeg siger, og det er der, skepsisen og kritikken ligger.
Men det er på basis af, at man er med til at udvikle politikken og få rettet op på de ting, der er, inden for rammerne.