Mette Frederiksen (S), 2022-02-08:
Tak for ordet.
I Danmark har vi både et stærkt samfund og et stærkt fællesskab.
Det får man kun, hvis man er enig om en række værdier, bl.a. ret og pligt, og selvfølgelig at alle, der bor i Danmark, bidrager aktivt og positivt til vores samfund.
Et fællesskab kommer ikke af sig selv.
Det skal man arbejde vedholdende for.
Og når man nu har et af verdens bedste samfund – jeg vil måske mene det bedste samfund – skal man også værne om det, det bygger på.
Derfor bliver vi nødt til at have den meget klare forventning, at mennesker, der kommer hertil udefra, tager de danske værdier til sig.
Man skal deltage aktivt i vores samfund, hvad mange heldigvis også gør, og man skal selvfølgelig forsørge sig selv, når man er en del af det danske samfund.
Forudsætningen for, at vi kan have et land med sammenhængskraft og dermed netop fælles værdier, er, at vi ikke tager imod flere mennesker, end at de pågældende evner at lade sig integrere.
Gennem mange år er mange mennesker kommet til Danmark.
Mange klarer sig godt og bidrager positivt, men for mange gør ikke.
Jeg minder bare om skyderier i Københavns gader lige nu.
Og konsekvenserne er alt for mange.
Derfor er regeringens fuldstændig klare udgangspunkt, at Danmark skal føre en stram udlændingepolitik, der er retfærdig og realistisk.
Og det kræver, at man har kontrol over tilstrømningen til Danmark, for det er reelt den eneste måde at sikre, at de udlændinge, der allerede er her, rent faktisk også bliver integreret.
Den udlændingepolitik gik vi til valg på i 2019, og det er den, vi har arbejdet for hver eneste dag i 2½ år.
Det gør i øvrigt også et flertal af den danske befolkning.
En af de bærende søjler i udlændingepolitikken er reglerne om familiesammenføring.
De nuværende regler stammer tilbage fra 2018, hvor Socialdemokratiet indgik en aftale med den daværende borgerlige regering og Dansk Folkeparti.
Det var en reform af familiesammenføringsreglerne.
Målet dengang var stramme, afbalancerede og realistiske regler for ægtefællesammenføring, hvor integrationen var i centrum.
De principper og de ønsker, der lå til grund for reformen, gælder stadig væk.
I den seneste tid har vi, som ordføreren for forespørgerne allerede har været inde på, kunnet læse historier i medierne om danskere, der oplever vanskeligheder, når de gerne vil familiesammenføres med en udenlandsk ægtefælle.
Jeg kommer ikke til at gå ind i konkrete eksempler i dag, men selvfølgelig skal reglerne for familiesammenføring kunne rumme, at nogle danskere eksempelvis tager til udlandet, oplever kærligheden, møder deres kommende ægtefælle og ønsker at leve et liv i Danmark.
Men vi bliver nødt til at gøre det med meget, meget klare krav, der har fokus på integration, og som – vil jeg gerne have lov til at tilføje – altid har et værn for at beskytte ikke mindst de mange unge kvinder med indvandrerbaggrund, der ellers risikerer at blive indlejret i et ægteskab imod deres vilje.
Så sent som i sidste uge besøgte jeg et krisecenter i Danmark.
Jeg tror næsten ikke, at danskerne over en bred kam har fantasi til at forestille sig, hvor mange ulykkelige skæbner der knytter sig til en fejlslagen integration, og det sætter sig så dybt i mig, når jeg sidder over for en ung kvinde på 17 år, 18 år eller 19 år, hvis familie på grund af religiøse dogmer og manglende integration i det danske samfund vil bestemme over barndommens udfoldelsesmuligheder.
Hun skal ikke deltage i idræt; hun skal ikke deltage i svømning; hun skal ikke deltage i lejrskoler; hun skal ikke have kærester ligesom alle andre; hun skal ikke have et fuldstændig almindeligt børneliv i Danmark; og hun skal slet ikke, når hun bliver teenager, have lov til at kysse på alle dem, hun vil, ligesom alle andre teenagere gør.
Og når hun så skal finde modet til at finde sin egen vej, skal hun måske bryde med en voldelig familie, sin religiøse baggrund og hele sit netværk og leve i skjul.