Dina Raabjerg (KF), 2025-05-20:
Redegørelsen tegner et billede af, at vi har rimelig godt styr på den grønne omstilling, men ser vi på klimafremskrivningen for 2025, og kigger vi på det aktuelle energiforbrug fordelt på energikilder i 2024 og på Energinets seneste forsyningsredegørelse, så er billedet, når vi taler om energi og forsyning, lidt mere mudret end som så, og det vil jeg gerne prøve at dykke ned i.
For energiregnskabet er ikke så grønt, som vi går og hører.
Det er muligt, at vi laver meget mere vedvarende energi, end vi har gjort hidtil, men hvis vi kigger på den energi, som vi forbruger, fordelt på energikilder, så fortæller det faktisk en helt anden historie.
Naturgas udgør 8 pct. og er uændret fra 2023, og udfasningen går langsommere end det, vi havde forventet.
Andelen af biomasse vokser.
Vi kalder biomasse grønt, men vi importerer store mængder af det fra udlandet, og det er i hvert fald ikke grønt.
Andelen af sol, vind og biogas i forbruget er faktisk kun steget med 1 procentpoint på et år, og vi skylder at være ærlige om, hvorfor det går sådan.
Der må jeg sige, at hvis jeg var gaskunde, eller hvis jeg var en industri, der skulle omstille mig, så ville jeg også tøve med den omstilling med de udmeldinger, og de prognoser, som der kommer i øjeblikket.
Vi taber i tempo, og vi famler lidt med infrastrukturen.
Vi har flere gange hørt, at vi når 2030-målet, men prognoserne viser, at vi er langt fra at nå et 2045- og et 2050-mål.
Det vil sige, at selve omstillingen af vores samfund halter.
Det grønne gaskryds, altså der, hvor man har grøn gas i nettet, er rykket 3 år frem, fra 2029 til 2032, og udbygningen af vedvarende energi på land er nedskrevet markant.
Det fremgår af redegørelsen, at udbygningen af elnettet er forsinket, og at Energinet investerer mange milliarder.
Men når det er sådan, hvor er så ambitionerne for, at vi får gjort noget ved hastigheden og ikke mindst ved prisen?
Vi synes, der mangler vilje til, at vi slipper kontrollen og lader andre udbygge til det store net, så det kan blive billigere, og så det kan gå hurtigere.
Vi hører, at konkurrence- og udbudsretten gør, at man ikke kan gøre det, men det er altså en undskyldning, man ikke kan bruge.
For hvis vi har et monopol, der forvrider konkurrencen og gør tingene dyrere og forsinker udbygningen, så er det ikke en valid begrundelse.
Og så må jeg nævne, at når regeringspartier løber fra aftaler om udfasning af gas til opvarmning, og når regeringen ikke vil forhandle om, hvordan vi giver tydelige meldinger til borgerne og virksomhederne og kommunerne omkring fjernvarme, så får vi bare ikke omstilling.
Vi får en tøven, og vi får en usikkerhed i samfundet i forhold til hele den grønne omstilling.
Så vil jeg gå til spørgsmålet om forsyningssikkerhed.
Redegørelsen har et begreb, der hedder usikkerhed om effekttilstrækkelighed, og det er sådan lidt fesent.
For redegørelsen omtaler ikke, at Energinet og Energistyrelsen direkte forventer, at vi får en stigning i udfald på grund af mangel på kapacitet.
Derfor bør indsatser mod udfald fylde mere i redegørelsen, men også i de indsatser, vi laver i Folketinget.
Endelig kunne jeg godt ønske, at vi havde lidt mere fokus på energieffektivitet.
For den bedste energi er nu engang den, som vi har sparet væk, og som vi ikke bruger.
Summa summarum vil jeg sige, at vi ikke helt er det grønne kraftcenter, som vi gerne vil se os som, hvis vi importerer både træpiller og el.
Der er behov for mere fokus på selve omstillingen af samfundet og på energieffektivitet.
Forsyningssikkerhed og energirealisme skal ind i redegørelsen, og vi skal have løst problemerne omkring udbygningen af elnettet.
Tak for ordet.