Gunvor Wibroe (S), 2025-05-02:
Tak for ordet.
Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag, og nu har ministeren allerede remset det op, men det går jo bl.a. ud på, at den danske stat og offentlige myndigheder kun skal anerkende to køn, og at man afskaffer muligheden for juridisk kønsskifte og for at få et X i passet og meget mere.
Men det er også den opfattelse, der allerede i dag ligger til grund for de fleste offentlige myndigheders praksis.
Men vi anerkender samtidig, at der findes en mindre gruppe mennesker, som oplever uoverensstemmelse mellem deres biologiske køn og deres kønsidentitet.
Det er en virkelighed, som lovgivningen i dag allerede forsøger at tage hensyn til inden for balancerede rammer.
Det gælder eksempelvis muligheden for juridisk kønsskifte, som har eksisteret siden 2014 og siden har hjulpet op mod 3.000 mennesker.
Det gælder også muligheden for at få et X i passet.
Tværtimod har de skabt bedre trivsel og tryghed for en i forvejen sårbar minoritet.
Socialdemokratiet mener ikke, at den hjælp og de muligheder, som transkønnede tilbydes, i praksis går ud over andre.
Og vi ser ikke nogen udvikling, der skulle give anledning til at ændre linjen.
De relevante myndigheder – Højesteret, kriminalforsorgen, Ligebehandlingsnævnet – har i konkrete sager formået at balancere hensynet til individet og hensynet til fællesskabet.
Det drøftede vi så sent som i februar her i salen.
Der er intet, der tilsiger, at en stramning af lovgivningen er nødvendig.
Hvis der opstår misbrug af eksisterende regler, må det håndteres konkret, ikke ved at fjerne rettigheder for alle.
Endelig vil vi gerne advare mod at stille krav til organisationer og myndigheder om kun at anvende én kønsforståelse.
Det vil være et brud med grundlæggende armslængdeprincipper og ytringsfrihed, og den vej er Socialdemokratiet ikke med på.
Forslagsstillerne argumenterer med, at deres forslag handler om dansk kultur, arv og familieværdier.
Og ligesom ministeren er det her værd at minde om, at Danmark historisk set har været et foregangsland, når det gælder lgbt+-rettigheder.
I 1989 blev Danmark det første land i verden til at indføre registreret partnerskab af par fra samme køn.
Det er vi meget stolte af fra Socialdemokratiets side, for det var et vigtigt skridt for ligestillingen, og det har gjort en forskel for mange mennesker.
I dag ser vi, at lgbt+-rettigheder er under pres mange steder i verden: i Rusland, Ungarn, Georgien, Uganda, og jeg kunne blive ved.
Det sker igennem lovgivning, censur og direkte forfølgelse.
Derfor skal Danmark selvfølgelig holde fast i og værne om de rettigheder, vi selv har været med til at forme.
Det mener Socialdemokratiet.
Mener Dansk Folkeparti virkelig det: at en familie med to fædre og børn ikke er en familie, eller to mødre og børn, eller en enlig mor eller enlig far?
Hvad med en enkemand, der er tilbage med sine børn?
Hvad med et par uden børn; et par, der ikke kan få børn?
Hvor er det dog udansk, og hvor er det dog uordentligt!
For selvfølgelig er det alle sammen familier, og ingen børn skal opleve, at deres familie er forkert.
Danmark har historisk formået at balancere hensynet til mindretal og flertal, minoriteter og majoriteter.
Det har været kendetegnet for vores samfund både juridisk og kulturelt, og det er vores opfattelse, at det kan vi fortsat.
Socialdemokratiet ønsker et samfund, hvor der er plads til forskellighed, og vi skal sikre, at den enkelte får trædesten til at bidrage positivt til fællesskabet.
Det er ikke en ideologisk position.
Det er praktisk, og det er sund fornuft.
Tak for ordet.