Ellen Trane Nørby (V), 2019-04-26:
Tak for det, hr. formand.
Og tak for bemærkningerne til lovforslaget og den grundlæggende positive modtagelse af lovforslaget.
Jeg er glad for, at så mange kan bakke op om de foreslåede initiativer.
Jeg har også noteret mig, at der er nogle af ordførerne, der ikke bakker op.
Jeg synes, at vi med lovforslaget tager nogle meget vigtige skridt mod at styrke sundhedspersoners retssikkerhed og øge læringen inden for sundhedsvæsenet.
Det er begge væsentlige forudsætninger for et trygt sundhedsvæsen med en patientsikkerhed i høj klasse.
Vi foreslår også at lovfæste Fagligt Forum for Patientsikkerhed, som skal bistå Styrelsen for Patientsikkerhed med faglig sparring om læringsaktiviteter.
Og så foreslår vi at styrke læringsindsatsen i sundhedsvæsenet ved at udvide den personkreds, der omfattes af fortroligheden, og som beskyttes mod sanktioner ved rapporteringen af utilsigtede hændelser.
Det er initiativer, som også følger af den tillidspakke, som vi lagde frem som regering som følge af Svendborgsagen og den situation og den utryghed, som det skabte.
Vi foreslår også med lovforslaget et krav om, at alle driftsherrer skal sikre, at der på behandlingssteder udarbejdes instrukser, som understøtter patientsikkerheden.
Det er også et initiativ, som udspringer af det arbejde og den arbejdsgruppe, der har været nedsat, og som jeg også oplever der har været bred faglig opbakning til at vi fik taget bedre hånd om det.
For i sidste ende handler det også om de arbejdsvilkår, man som medarbejder har, og under hvilke instrukser man arbejder, og at man også føler, at ens faglighed bliver ihukommet.
Og det er også at respektere de grænser, der er, for fagligheden, så man ikke står med en opgave i en situation, hvor man ikke føler sig fagligt klædt på til at kunne varetage det, eller hvor der ikke er udarbejdet instrukser på området, der er klare nok.
Patientsikkerhed handler også om at sikre, at sundhedspersoner kan kommunikere med deres patienter.
Det er derfor også helt essentielt, at sundhedspersoners sprogkompetencer sikres på linje med andre kompetencer i forbindelse med ansættelse af sundhedsfagligt personale.
Det er jo noget af det, som vi i høj grad understreger med det her lovforslag, hvor vi lovfæster arbejdsgiverens og driftsherrens ansvar for at sikre de nødvendige sproglige kompetencer hos ansatte sundhedspersoner.
Det er jo et initiativ, som udspringer af den drøftelse, vi også havde i Folketingssalen sidste forår i forbindelse med et beslutningsforslag, B 136, og som jo også udspringer af, at rigtig mange patienter i dag oplever, at de nogle gange møder udenlandske læger eller sundhedspersoner, som ikke taler et tilstrækkelig godt dansk.
Det er selvfølgelig noget, vi er nødt til at tage hånd om, og hvor vi også bare må konstatere, at det ikke er alle steder, at arbejdsgivere har været lige gode.
Vi kan jo se af Danske Regioners høringssvar, at de påpeger, at man f.eks. længe på Sygehus Lillebælt har haft en test af de sproglige kompetencer hos de udenlandske medarbejdere, som man ansætter.
Det er jo lige præcis den vej, man skal gå, nemlig tage et ansvar som arbejdsgiver.
Jeg tror også, vi må konstatere – også på antallet af henvendelser, der kommer fra patienter, der kommer fra Ældre Sagen, der kommer fra organisationer – at der stadig væk er borgere, der møder sundhedspersoner, der ikke har et tilstrækkelig godt dansk og dermed har udfordringer med at kommunikere klart og også skabe tryghed for patienterne.
Det er jo i sidste ende et svigt fra arbejdsgiverens side, som det ser ud i dag.
For sprog er en kompetence på linje med øvrige kompetencer.
Som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, er det sådan, at vi ud over den foreslåede lovfæstelse, der indgår i lovforslaget, som regering er åben for at se på at indføre et krav om national sprogkontrol af EU-læger.
Altså, i modsætning til det, som jeg kan høre Socialdemokraternes ordfører stå og påstå fra talerstolen, kan jeg sige, at det ikke er korrekt.
Det er også det, jeg har udtalt i andre sammenhænge.
Men det er klart, at et sådant sprogkrav skal være proportionalt.
Det har jeg også svaret Folketinget tidligere sidste år i forbindelse med spørgsmål nr. 176 fra Europaudvalget.
Det er jo også en del af svaret på bl.a. Enhedslistens krav om, at det skal være de samme sprogkrav, der gælder, og jeg ved også, at det er et synspunkt, som Dansk Folkeparti deler.
Der vil jeg bare henvise til det svar, jeg har givet på spørgsmål nr. 176 til Europaudvalget, hvor det klart er vurderingen, at det ikke kan være i tråd med reglerne, hvis man også stiller krav om dansk 3 med karakterne 7, 7 og 10, for læger, der kommer fra andre EU-lande.
Derfor er det jo en vurdering af, om man også som EU-positivt parti og som partier, der også tror på de regler, som vi har lavet i fællesskab, mener, at vi også som samfund skal følge dem.
Det handler om anerkendelse af hinandens uddannelser, som jo betyder, at man f.eks. ikke som dansk læge eller dansk sygeplejerske, der søger ansættelse i udlandet, kan blive mødt af uproportionale ekstra krav ud over det, vi har aftalt i fællesskab.
Det håber jeg sådan set også stadig væk er Socialdemokraternes synspunkt, det har i hvert fald tidligere været Socialdemokraternes synspunkt.
Jeg noterer mig også noget, for det er sådan lidt i modsætning til noget af det, som ordførerne fremhæver sådan løbende, i forhold til hvad Danske Regioner mener.
For jeg læste også med interesse Danske Regioners høringssvar til lovforslaget, for Danske Regioner har jo ændret holdning i det seneste år på det her punkt.
Det er måske i anerkendelse af, at de ikke selv har løftet opgaven i tilstrækkelig grad.