Susie Jessen (DD), 2024-04-03:
Tak for ordet.
Det er ikke så længe siden, at Berlingske bragte en historie i avisen, som sådan har sat sig i mig.
Det var en integrationskonsulent, tror jeg nok, som fortalte, at han havde haft en 20-årig pige inde hos sig – det var en muslimsk pige, skal jeg lige nævne – som fortalte om, at hun som 14-årig var blevet islamisk viet, og det der ægteskab havde så varet et års tid.
Hun var blevet tæsket; hun var blevet voldtaget nærmest hver aften.
Det havde varet et års tid, og så havde hun fået lov til at blive skilt af sine forældre, fordi der var så mange voldtægter og tæsk i det her forhold.
Det blev hun så, da hun var 15 år, og det samme mønster gentog sig så en gang mere.
Pigen blev tæsket og voldtaget igen.
Så hun blev i ægteskabet, indtil hun var 18 år, og så fik hun lov til at blive skilt fra den her mand, men gift igen, hvor det samme mønster gentog sig en gang mere.
Hun fik så tre børn, og da den her mand mødte den her pige, beskrev han, at hun var helt slidt og lille.
Det er så et eksempel på det, der foregår her i Danmark i dag.
Derfor bliver jeg også skuffet, må jeg sige, når jeg læser den her ligestillingsredegørelse.
For det her kæmpestore ligestillingsproblem, som er det største i Danmark, er simpelt hen nærmest ikke nævnt.
Man siger ikke noget om muslimer, altså islamiske kredse.
Man siger minoritetsetniske piger i en enkelt sætning.
Handlinger er der jo heller ikke så meget af.
Under afsnittet »Rettigheder og frihed i eget liv« står der godt nok, at negativ social kontrol skal bekæmpes, men med hvad?
For der er ikke noget handling.
Man har lavet et center, der hedder MÆRK, tror jeg nok, hvor man har samlet indsatserne omkring social kontrol.
Så ligger der noget gammelt noget, vi har hørt før, med beskæftigelse.
Men ellers er der ikke noget nyt her.
Og det skuffer mig rigtig meget.
Jeg havde ellers et håb i forbindelse med kvindernes internationale kampdag, fordi jeg havde hørt, at regeringen var på vej med noget inden for social kontrol.
Men det, som de var på vej med, var så en kronik i Politiken, hvor man rigtignok sagde alle de rigtige ting, men handling var der bare ikke noget af.
Jeg ved godt, at man måske bliver lidt træt af at høre på mig snakke om det her, men jeg har det bare på den måde, at når det handler om æresdrab og tvangsægteskaber og genopdragelsesrejser og teenagepiger, der bliver gift med ældre mænd, så er alt andet ligegyldigt for mig, for det her er den vigtigste ligestillingskamp, vi har i Danmark: at der sidder piger få kilometer væk herfra, der ikke må noget som helst i deres liv.
Og så bliver jeg bare træt af at snakke om malerier på Statens Museum for Kunst, hvor der er for få kvinder, der er kunstnere, og sådan nogle ting, for jeg synes simpelt hen ikke, det er vigtigt, når vi har et så kæmpestort ligestillingsproblem i Danmark.
Vi er i Danmarksdemokraterne lige før kvindernes internationale kampdag kommet med et udspil om social kontrol.
Det er en 11-punktsplan, hvor vi prøver på at få et opgør med den sociale kontrol, der er i muslimske miljøer i Danmark.
Det første, vi foreslog, er, at ægteskaber med barnebrude skal straffes bagudrettet.
Vi foreslår en kommissionsundersøgelse af barnebrudeskandalen, dvs. de her mange år, hvor helt unge piger med statens velsignelse er blevet gift i Danmark.
Så lægger vi også op til, at anerkendte trossamfund skal anerkende borgerlige skilsmisser, simpelt hen for at det er nemmere for de her unge piger at blive skilt.
Og så mener jeg også, at mange af de her afsløringer, der har været, bl.a. i »Moskeerne bag sløret«, også viser, at der er et behov for en øget overvågning inde i moskéerne, og det kan både være med overvågning, men også simpelt hen med muldvarpe, der kommer ind i moskéerne for at få identificeret den her sociale kontrol, der foregår hos imamerne, der jo på den ene eller den anden måde holder de her unge piger i det her fængsel.
Så det vil vi også rigtig gerne have.
Så mener vi også, det er vigtigt, at der er en exitstrategi for kvinder, der vil bryde ud af den sociale kontrol.
Det kan man f.eks. gøre i samarbejde med nogle forskellige organisationer, der ved rigtig meget om det, altså prøve at få lavet nogle strategier for de her kvinder, sådan at vi tager hånd om dem, ligesom vi f.eks. har set med folk, der gerne vil bryde ud af bandemiljøerne.
Det kunne også være en idé.