Camilla Fabricius (S), 2026-01-20:
Tak, formand.
Vi behandler i dag B 56, hvori det foreslås at nedsætte en juridisk ekspertgruppe med henblik på at se på en mulig revision af forældelsesloven i relation til myndighedssvigt af personer under 18 år.
Det har været en lang diskussion med mange relevante debatter, høringer og drøftelser i Socialudvalget, sådan som man har kunnet se det direkte, og omme bagved, hvor vi har diskuteret med hinanden.
Det er vigtigt for mig at sige, at der jo, ligesom vi kan se her i Folketingssalen, og som man har kunnet se i høringssvarene, er foregået mindst lige så meget bagved, for at vi har kunnet finde hinanden.
Det er også vigtigt for mig at sige, at Socialdemokratiet er enig i intentionerne i forslaget.
Samtidig er vi også enige i, at der er behov for at se på mulige modeller for, hvordan problemstillingen faktisk kan håndteres.
Det er vigtigt for os, at vi tager højde for de forskellige hensyn, der gælder både på det sociale, juridiske og retssikkerhedsmæssige område.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at vi har blik for de hensyn, der rækker ud over selve forældelsesreglerne.
Det handler også om de børn og unge, der har oplevet myndighedssvigt, og som får mulighed for støtte og vejledning og reel inddragelse i deres sag.
Ministeren har jo også været inde på, at der er taget væsentlige skridt allerede med barnets lov og en strafreform for at sikre, at børn kan få en langt bedre og mere tryg hverdag.
Det er lovgivning, som gør reel forskel for børn.
Samtidig ændrer det jo ikke på, at der fortsat er kommuner, som har ansvaret for de konkrete indsatser, der skal sikre, at børn vokser op i det, der skal være trygge rammer.
Vi lægger vægt på, at myndighedernes praksis understøtter børn og unges ret til oplysning og inddragelse, herunder retten til indsigt i egen sag, i ens egen livshistorie og i den dokumentation, der har haft betydning for den opvækst, man har haft.
Når man har mødt mennesker med anbringelsesbaggrund er netop det, at man har svært ved at se ens egen sag, og at man måske også har svært ved at huske nogle af de anbringelser, man har haft, så er det noget af det, der har været stærkt i det arbejde, som forslagsstillerne har gjort.
Jeg synes, I har været grundige.
Jeg synes, det har været vigtigt, spændende og interessant.
Men allermest er det jo, fordi de mennesker, vi gør det her for, har brug for, at der er politikere, der lytter, og at vi mødes og bøjer os ind mod hinanden.
Det er ikke hver dag, man står med et beslutningsforslag på den her måde i forhold til alvorskarakteren, og at vi faktisk, når det her ender, er med til at gøre en reel forskel for de mennesker, vi er her for.
Men det er også et stykke parlamentarisk arbejde, hvor jeg gerne vil rose mine kolleger for på hver deres måde at have et engageret hjørne i det og har formået at skabe en dagsorden og være vedholdende, men også at have en respekt for det flertal, vi sammen skal skabe.
Der synes jeg, at det samarbejde har været helt unikt.
Vi snakker tit om, at Socialudvalget er et sted, hvor man snakker meget og mødes meget, og hvor der er mange drøftelser.
Det her synes jeg er et kongeeksempel på, hvad der sker, når man prøver at mødes og lytte og altså gøre det, som på fineste måde karakteriserer det her rum, nemlig at vi starter et sted, hvor vi ikke nødvendigvis er helt enige, men at vi forsøger at bruge rummet til nå til enighed.
Jeg ser i den grad frem til udvalgsbehandlingen og til at lande en beretningstekst, så vi kan komme ud og gøre en forskel for folk.
Tak for ordet.