runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-12-08:
For mig handler det også om mennesker, når jeg tror på, at det kan gøre en forskel at styrke kommunernes velfærdsøkonomi.
Det handler også om mennesker, når jeg tror på, at den evaluering, der er i gang lige nu, vil kunne komme til at gøre en positiv forskel.
Jeg bliver lidt i tvivl om, om ordføreren mener, at den eneste måde at styrke retssikkerheden på, er at vedtage det forslag, ordføreren selv har fremsat.
Mener ordføreren, at det vil løse alle problemer?
Mener ordføreren, at det at give en kompensation til mennesker, der ikke får den hjælp, de har brug for, vil løse alle problemer på retssikkerhedsområdet?
Eller anerkender ordføreren, at der også kan være andre ting som f.eks. velfærdsøkonomien i kommunerne og den evaluering, vi har sat i gang, og det, vi gør omkring borgerrådgivere nu her med finansloven og andre ting?
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Nej, som der står i forslaget, vil det her være et incitament til at træffe den rigtige afgørelse i første omgang.
Og der skal da meget mere til end vores beslutningsforslag.
Men det er et rigtig godt forslag, som kunne give kommunerne et incitament til at træffe den rigtige afgørelse, som alle snakker om, i første omgang, fordi man så ville vide, at man ikke bare kvit og frit kan køre mennesker over.
Jeg møder tit mennesker i min hverdag, som siger: Hvordan kan det være, at man som kommune bare kan bryde lovgivningen?
Altså, det undrer de sig da dybt over, og det kan jeg godt forstå.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Jeg kan så forstå, at Socialdemokratiet, ministeren og regeringen ikke ønsker, at der skal være straf, når nogen bryder loven.
Det er det, ministeren står og siger – i hvert fald på det her område.
Ministeren vil altså rigtig gerne lovgive på området, og ministeren vil gerne stå og sige alle de rigtige ting, men når loven så skal overholdes, bakker ministeren.
Det vil man ikke sikre.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren om noget: Hvis kommunerne nu bare gjorde sig umage og sagsbehandlede rigtigt første gang, ville der så slet ikke være brug for den her kompensationsordning?
Det vil sige, at den, selv om ministeren og regeringen stemte for det her beslutningsforslag, og hvis kommunerne bare gjorde mig umage, slet ikke ville blive bragt i spil.
Er ministeren ikke enig med mig i det – ja eller nej?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Det ville være virkelig, virkelig skønt, hvis virkeligheden var så enkel, som det nogle gange bliver reduceret til at være, når vi står her på Christiansborg og diskuterer, altså hvis man bare gjorde sig umage derude.
Jeg ved ikke, hvad fru Mette Thiesen forestiller sig i forhold til de tusindvis af sagsbehandlere, der møder ind hver morgen, og nu arbejder en del af dem jo så hjemmefra, for at sagsbehandle.
Hvad forestiller fru Mette Thiesen sig de gør – at de sidder og har tankerne et andet sted og er på sociale medier, mens de arbejder, eller at de er mødt ind med en grundtanke om, hvordan de kan gøre sig mindst muligt umage i forhold til de sårbare borgere, de kommer til at sidde over for.
For hvis det er grundindstillingen eller den grundforståelse, der er af, hvordan de kommunale sagsbehandlere på det her område agerer, og at det er den indstilling, de møder ind på arbejde med, nemlig at man ikke gør sig umage, og at det bare er noget, man skalter og valter med, er vi i hvert fald to meget forskellige steder.
Det er jo aldrig godt, hvis man skal prøve at blive enige om noget.
Der er for høje omgørelsesprocenter, og der er for mange borgere, der ikke kan få den rette hjælp første gang, men at det skulle dreje sig om, at der var nogen, der skulle gøre sig mere umage, har jeg svært ved at se.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Der er sagt mange fine ord fra denne talerstol, og der er også holdt nogle deciderede skåltaler, men der er jo ikke noget flertal for at få løst problemerne, desværre, og jeg vil egentlig bare koge det ned helt kort til, hvad en af de andre ordførere i øvrigt sagde på det her område: Hvorfor overhovedet lave lovgivning, hvis man ikke mener, at den skal overholdes?
Der kan jeg jo så forstå, at et flertal i Folketinget egentlig bare står tilbage og mener, at man godt kan lave lovgivningen, men at man faktisk ikke vil være med til at sikre, at den bliver overholdt, og det synes jeg virkelig er trist.
Stén Knuth (V), 2020-12-08:
Der, hvor jeg bliver en smule nysgerrig, er i forhold til den del, hvor I har sat 30 mio. kr. og 35 mio. kr. af til at finansiere en borgerrådgiver, som kommunerne så kan bruge.
Altså, vil det hjælpe de borgere, der kommer i klemme, og de pårørende, der kommer i klemme, som DF jo taler om?
Og hvordan bliver de her borgerrådgivere ansat i kommunen?
Og er det ikke bare, undskyld mig, brandslukning?
For skaden er jo sket, når først borgerrådgiveren træder til.
Jeg kommer fra Slagelse Kommune, hvor vi har en borgerrådgiver, og hun træder jo til, når skaden er sket – efter lang tid, hvor det kører frem og tilbage mellem kommunen og Ankestyrelsen, træder Borgerrådgiveren til.
Kan ordføreren sige noget mere om det, ordføreren nævnte omkring borgerrådgivere?
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Ja, jeg kunne da egentlig godt tale i lang tid om borgerrådgivere, for det er noget, der er rigtig vigtigt i forhold til at støtte den enkelte borger i mødet med kommunen.
Vi havde gerne set, at det var rullet ud til hele landet, og at der havde været nogle præcise indhegninger.
Med det, der er rigtig vigtigt at sige, er, at borgerrådgiveren skal være uvildig, at borgerrådgiveren skal være uafhængig i forhold til ansættelsesforhold i kommunen, så vedkommende kan være borgerens tillidsmand i mødet med kommunen.
Således kan borgeren snakke med den her person og spørge: Er det rigtigt, hvad de siger, når de kommer og vil opsige min hjælp?
Er det rigtigt, når jeg får det her brev fra kommunen, at de siger det på den måde?
Og borgerrådgiveren kan også være med til at mægle.
På den måde kan borgerrådgiveren hjælpe den enkelte borger.
Men det kan også være med til at hjælpe på det overordnede plan i forhold til at gøre kommunen og særlig kommunalbestyrelsen opmærksom på: Hvor er der særlige områder, vi skal stramme op på?
Hvor er der særlige fejl?
Er der fejl i forhold til bestemte måder, man kører tingene på, eller i bestemte afdelinger?
Det har man gode erfaringer med rundtomkring i landet, og det vil være noget, der samlet set vil kunne hjælpe i forhold til at støtte borgeren.
Stén Knuth (V), 2020-12-08:
Tak for det.
Det ligner rigtig meget det, der også sker i Slagelse Kommune.
Men spørgsmålet gik på det, som DF påpeger, altså hvordan det kan være med til at hjælpe de borgere, der er kommet i klemme, og de pårørende, som jo også er kommet i klemme.
Skaden er jo sket, når man går til borgerrådgiveren.
Det brænder, og nu prøver vi på at slukke det – undskyld mig, men det vil være den funktion, borgerrådgiveren har i forhold til de enkelte sager, som borgerrådgiveren skal håndtere.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Jeg tænker ikke, at vi helt enige, i forhold til hvilken funktion borgerrådgiveren har.
Det er der, borgerrådgiveren sætter ind og prøver at mægle imellem kommunen og borgerne og stille borgeren bedre.
Man kan sige, at når en kommune har taget en beslutning om at fratage noget hjælp, er det ikke sikkert – det er rigtigt – at borgerrådgiveren i den situation kan hjælpe så meget, og det er også derfor, at jeg på den her talerstol også tilkendegiver, at vi har meget stor sympati for indholdet, og at vi i virkeligheden også bliver nødt til at stramme op på kommunernes praksis med nogle af de her værktøjer.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Tak for ordførertalen, og tak for støtten til forslaget.
Med hensyn til retssikkerheden har det jo stået på længe, og vi har taget nogle initiativer, bl.a. også med varslingsordningen og andre initiativer, men der er jo virkelig, virkelig behov for mere.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at stille et spørgsmål, for Enhedslisten støtter det, og som jeg forstår det, støtter SF det også, og Radikale støtter det jo sådan set også, og det er jo rigtig godt.
Men hvad skete der så i finanslovsforhandlingerne?
Jeg kunne forstå, at det også havde været rejst i finanslovsforhandlingerne, men det blev åbenbart skudt ned, eller hvad?
Altså, er det så regeringen, der ikke ønsker en retssikkerhedsfond?
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
For det første: Jo, jeg mener, at vi skal handle nu, hvad »nu« så er.
Jeg synes, at vi skal have styr på retssikkerheden, når vi vedtager ny lovgivning, og jeg synes, at pointen fra høringen var helt rigtig: Hvad nytter det at vedtage ny lovgivning, hvis den ikke bliver overholdt?
Der er jo mange gode ting, som man kan bringe ind, og vi har ikke bragt dem alle ind.
Vi har bragt spørgsmålet ind om at sikre ledsagelse til de borgere, der bor i botilbud, der i dag har store vanskeligheder med at få overholdt lovgivningen, og det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi ikke er særlig tilfredse med, at det ikke var muligt at få en permanent løsning der.
Vi fik en forsøgsordning for 2021, og det vil jeg absolut sige er bedre end ingen vegne at komme, men vi er bestemt skuffede over, at vi ikke fik løst det problem med mennesker, som får trukket i deres støtte til ledsagelse i strid med lovgivningen.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
For jeg synes jo, det er ærgerligt, når man har siddet så mange partier og gerne vil gøre en ekstra indsats, at der så ikke er kommet ret meget mere ud af det til handicapområdet.
Men jeg skal lige forstå fra Enhedslistens ordfører: Hvordan kommer vi så videre nu?
For jeg vil gerne have det her til afstemning, og så kunne man lave en fælles betænkning, hvis det var.
Så må Venstre og Socialdemokratiet jo blive udstillet i, at man ikke vil sikre menneskers retssikkerhed.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Jo, der er jo altid lejlighed til at udstille nogen i dette Ting.
Jeg er ikke sikker på, at det er løsningen.
Altså, vi synes, det er et godt forslag, og vi stemmer gerne for det.
Der ligger jo så i næste omgang et spørgsmål om finansiering, hvis det skal blive til lovgivning.
Jeg er også nødt til at sige, at jeg jo synes, at det er værd at fremhæve, at vi faktisk har en regering, der har taget fat på at løse de problemer, hvilket er blevet forsømt i hele perioden fra 2001 og frem til regeringsskiftet her for et år siden.
Det ændrer ikke på, at vi skal være med til at skrue bissen på, også over for en regering, for det er faktisk vigtigt, at der også handles på det, og at der bliver brugt midler til at løfte retssikkerheden for borgere med handicap.
Stén Knuth (V), 2020-12-08:
Nu sagde ordføreren lige – og det blev jeg jo sådan lidt glad for – at vi ikke skulle skælde ud på hinanden, men så præsterer ordføreren dog så lige at skælde ud på de sidste regeringer, som ikke har formået at løse det, og sådan kan det jo være.
Hvis Venstre bliver inviteret til at diskutere retssikkerhed, gør vi det jo gerne, med DF og Enhedslisten.
Sådan er det jo heller ikke.
Men retssikkerhed er jo et meget vidt begreb.
Et af grebene er jo det, som vi diskuterer lige nu, og lige om et øjeblik kommer vi til at diskutere det næste, som jo i øvrigt hver især kan være fine forslag.
Men det handler vel også om, at vi får kigget på den lovgivning, der ligger, og gør den så stram, at man ikke fra én kommunegrænse til en anden kan opleve at få vidt forskellige tilbud.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Jamen jeg fik sneget lidt kritik ind af tidligere regeringer, det er rigtigt, jo især af den, der indførte kommunalreformen, og som flyttede handicapområdet over til kommunerne.
Jeg synes ikke, der har været nogen egentlig grund til at rose den manøvre, der blev lavet der.
Ellers er jeg jo sådan set enig med hr. Stén Knuth i, at vi skal have kigget på det her, og jeg tror i virkeligheden, at vi skal prøve at se, om det ikke kan lade sig gøre at lave en form for samlet retssikkerhedsreform.
Jeg synes, at forslagene her er meget sympatiske, og det har jeg tilkendegivet meget tydeligt.
Jeg tror ikke desto mindre, at vi er nødt til at kigge på, at der er rigtig mange forskellige elementer, og jeg deler faktisk langt hen ad vejen også ministerens opfattelse af, at en helt central del af det at løse retssikkerhedsspørgsmålet jo er at sikre, at den visitation, der foregår, kommer til at foregå på en helt anden måde end i dag.
Men kunne vi finde sammen om at lave en samlet retssikkerhedsreform, så ville det være rigtig, rigtig godt.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Det er vel nærmest en sport for den siddende regering at svare udenom.
Vi har set det tidligere i dag med statsministeren, der ikke kunne svare på noget som helst og svarede udenom, og nu gør socialministeren så desværre det samme.
Jeg stillede et meget, meget konkret spørgsmål.
Hvis kommunerne sagsbehandlede rigtigt første gang, ville der så være brug for, at man kompenserede de borgere, der var kommet i klemme ved forkerte beslutninger – ja eller nej?
Astrid Krag (S), 2020-12-08:
Hvis kommunerne var i stand til at sagsbehandle rigtigt første gang, ville vi jo ikke stå og have hverken denne her diskussion eller den diskussion, vi havde under det tidligere beslutningsforslag.
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg, når vi står her og diskuterer et emne, der vel optager os alle sammen utrolig meget, på anden time og det skal fremstilles, som om det ikke er en debat, man ønsker at gå ind i fra regeringens side,
bliver endnu mere træt, og jeg er træt i forvejen – det er ikke nogen hemmelighed.
For jeg synes faktisk ikke, det er en ordentlig måde at debattere på.
Jeg tror faktisk, at der var spørgsmål fra alle ordførere, der var til stede i salen, så jeg vil gerne have mig frabedt at få at vide, at jeg ikke skulle svare på spørgsmål i den her diskussion.
Stén Knuth (V), 2020-12-08:
Ja, det er det.
Henrik Vinther (RV), 2020-12-08:
For lidt siden behandlede vi – og vi støttede – et forslag om om ny retssikkerhedsfond på handicapområdet og opsættende virkning ved klage.
Det gjorde og gør vi, selv om det nok ikke løser det grundlæggende problem, men fordi det kan være et redskab til at løse de nuværende udfordringer, og det er jo ikke, fordi de er nye.
Der er der også flere der har været inde på.
Vores nuværende socialrådgivning hviler på socialreformen og K. K. Steinckes lov om offentlig forsorg fra 1933, som skulle forenkle reglerne og sikre den enkelte, fordi de daværende regler blev fortolket meget forskelligt fra kommune til kommune, og det må vi så sige ikke helt er gået over.
Det aktuelle forslag lægger sig i slipstrømmen af det forrige forslag om at sikre en kompensation for de fejl, som kommuner måtte begå, og vi er grundlæggende for, at grove tilfælde af forkert sagsbehandling skal kunne betyde en økonomisk kompensation, jævnfør også det forrige beslutningsforslag.
I forhold til overskridelse af tidsfrister er der allerede i lovgivningen i dag mulighed for kompensation ud fra det såkaldte hurtighedsprincip, hvor praksis er, at man ved en såkaldt kvalificeret forsinkelse kan give kompensation, og vi kunne godt tænke os at se på, hvordan vi kan arbejde det ind i det her forslag.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-12-08:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at anerkende baggrunden for det her beslutningsforslag.
Stillerne og jeg er i høj grad enige om, at kommunerne i visse tilfælde sylter borgerne, når de mere eller mindre bevidst trækker sagerne på handicapområdet i langdrag og træffer forkerte afgørelser, hvor de godt er klar over, at Ankestyrelsen kommer til at omgøre dem.
Kommunerne bør være på borgernes side og træffe de rigtige afgørelser første gang til gavn for borgerne samt overholde svarfristerne, således at borgerne hurtigst muligt får klarhed og den nødvendige hjælp.
Men at straffe kommunerne ved at give dem dagbøder, løser ikke det egentlige problem.
Borgerne har egentlig mere lyst til og brug for bare at få den nødvendige hjælp, som de har behov for og ret til i deres hverdag, frem for en straf.
Dagbøder til kommunerne vil også blot belaste kommunen mere økonomisk, således at der skal spares og skæres i velfærden andre steder.
Beslutningsforslaget lægger endvidere op til, at borgeren skal have fuld kompensation, når kommunerne begår fejl eller overskrider fristerne.
Det er vi heller ikke tilhængere af.
Vi ser hellere, at borgerne bliver stillet i udsigt, at de kan få udbetalt tilskud eller ydelser med tilbagevirkende kraft, når Ankestyrelsen har afgjort, at kommunens afgørelse var forkert.
Det er kommunernes skræmmende høje antal af fejlagtige afgørelser om borgernes behov for nødvendig hjælp, der skal være i fokus.
Det er også derfor, vi mere er tilhængere af en retssikkerhedsfond, hvor kommunerne får en bod ved tydelige fejlafgørelser, men hvor vi sikrer, at pengene både bliver og gør gavn inden for handicapområdet og i forhold til retssikkerheden.
På baggrund af det kan SF ikke støtte beslutningsforslaget.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Forslaget her forfølger jo samme problemstilling, som vi behandlede under det forrige punkt.
Men vi er i Enhedslisten helt enige i, at vi er nødt til at gøre noget ved den urimelige mangel på retssikkerhed, der er, på handicapområdet, og at vi skal have gennemført en stribe og meget gerne sammenhængende reformer i forhold til retssikkerheden.
Vi diskuterede under det forrige punkt spørgsmålet om økonomiske incitamenter, og igen vil jeg sige, at jeg tror, at man selvfølgelig skal passe på med at overvurdere det, men på den anden side tror jeg nu faktisk, at det at skabe nogle økonomiske incitamenter, der driver sagsbehandlingen og afgørelserne i en rigtig retning, virker.
Jeg kunne godt tænke mig lige at inddrage et aspekt, som vi måske ikke diskuterede så meget under det forrige punkt.
Det er spørgsmålet om de borgere, der ikke klager.
De beskriver Else, der har Downs syndrom, og som oplever at blive flyttet fra sit lille trygge botilbud til et stort botilbud med 42 borgere.
Hun får et brev fra kommunen om, at nu har man reduceret hendes 15 ledsagetimer, fordi hun bor i et botilbud; derfor må hun altså affinde sig med en reduktion.
Det siges sådan – den måde, det fremstilles på – i »Nu er det Elses tur«: »Ingen klagede, da kommunen flyttede Else mod hendes vilje – og ingen klagede, da kommunen tog hendes ledsageordning.
Else anede nemlig ikke selv hvad en afgørelse, en Ankestyrelse eller en konkret og individuel vurdering var for noget.
Og pædagogerne i botilbuddet turde ikke hjælpe.
« Det giver et meget godt billede af – og det er ikke i modstrid med det, der foreslås i forslaget her – at vi skal mere end det at håndtere spørgsmål om dem, der klager,
og sikre en ordentlig retssikkerhed i klagesystemet, altså at vi også skal noget i forhold til de borgere, som ikke er i stand til selv at klage
Det synes jeg er utrolig vigtigt.
I forhold til de konkrete forslag må jeg sige: Jeg synes ikke, at de helt rammer hovedet på sømmet.
Jeg er helt enig i intentionen.
Altså, der er nogle overvejelser om sådan et dynamisk udgangspunkt for omgørelsesprocenterne.
Jeg kan godt se, at der er tænkt over en eller anden pointe: at hvis man identificerer, at der er et område, hvor der er særlig store problemer med at overholde lovgivningen, så kunne det være, at det var der, hvor man drejede på gashåndtaget.
Jeg er ikke sikker på, at dagbødetilgangen er rigtig, og jeg hælder nok mere til det, vi diskuterede under det forrige punkt, med en retssikkerhedsfond.
Men jeg anerkender, at det er bud på, hvad vi kan gøre for at styrke retssikkerheden.
Også her kan jeg jo høre, at der ikke er flertal for det, men jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi fortsætter debatten om, hvordan vi styrker retssikkerheden – både i forhold til dem, der benytter klagesystemet, men i allerhøjeste grad også i forhold til de borgere, der ikke er i stand til det.
Så tak for bidraget til den her vigtige diskussion.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-08:
Jo, det er det på rigtig mange områder.
De får påbud om, at de skal fastsætte sagsbehandlingstider og gøre dem offentlige, men det er kommunerne selv, der fastsætter dem baseret på en masse forskellige ting.
Så det er egentlig bare det, jeg vil have ordføreren til at bekræfte: Kommunerne fastsætter de her sagsbehandlingstider, og så er det selvfølgelig deres eget ansvar at overholde dem – ja eller nej.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Jeg tænker, at det kan der være noget rigtigt i.
I forhold til diskussionen om socialtilsynets rolle har vi selv i flere sammenhænge fremlagt den overvejelse, at man kunne udvide kravene til socialtilsynene, så de ikke bare skulle indberette det til kommunerne, når de oplevede, at der var helt åbenlyse fejl i visitationen, når de kommer ud og møder de borgere, der er i et botilbud, men at man også skulle forpligte socialtilsynet til at indberette det til Ankestyrelsen, sådan at det ikke bare overlades til kommunen så at tage stilling til, at de åbenbart har fejlvisiteret, men at de skal bringe Ankestyrelsen ind.
Et sidste eksempel kan jeg nok lige nå.
Når en kommune oplever at blive underkendt i 66 pct. af sine afgørelser om beskyttet beskæftigelse, er det jo beskæmmende, at der ikke er nogen, der siger til dem: Hvad med lige at undersøge resten af de borgere, der har haft problemer med at få 5 dages beskyttet beskæftigelse?
Vi er nødt til at finde nogle systemer, som hjælper de borgere, som ikke selv er i stand til at klage.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
De ansatte skal jo ikke være bekymrede over at sige noget her.
Så jeg tænker også, at hvis man nu lavede en obligatorisk underretning – altså, hvis man ser et eller andet, skal man underrette nogen – så kunne det jo være direkte til Ankestyrelsen eller socialtilsynet eller andre, som så skulle handle på området.
Men jeg ser frem til den videre dialog om det.
Jakob Sølvhøj (EL), 2020-12-08:
Jeg synes, det er fine betragtninger.
Det handler jo først og fremmest om borgernes retssikkerhed, men der hviler også et enormt tryk på sagsbehandlerne – ministeren var inde på det lige før: Hvordan er deres arbejdssituation, og hvad er det for et tryk, de oplever?
Og der tror jeg, at det skal være borgerne først – det er det, der er det helt afgørende i forhold til retssikkerheden – men kan vi finde nogle systemer, der også understøtter sagsbehandlerne i at løse den vanskelige opgave uden at opleve et massivt tryk oppefra, så vil det være rigtig fint.
Karina Adsbøl (DF), 2020-12-08:
Tak for det, og tak for, at ordføreren rejser den relevante problemstilling vedrørende Else, for det er jo rigtigt.
Der er jo en kæmpe udfordring her, og hvordan løser vi den?
Jeg har selv tænkt nogle tanker, også fordi jeg så, jeg tror, det var en dokumentar netop om en, som blev svigtet af kommunen og var mere eller mindre indespærret, og hvor det ikke var obligatorisk at underrette nogen om mennesker, der bliver omsorgssvigtet, og som er over 18 år.
Derfor har jeg tænkt, at vi kunne indføre, at det skulle være obligatorisk at underrette nogen, hvis man er bekymret.
Her var pædagogerne jo bekymrede, men de turde ikke gøre noget.
En obligatorisk underretningspligt i forhold til sådan nogle ting – kunne det være en vej at gå?
Altså, det er bare en tanke, som jeg selv har tænkt.
Hvad tænker Enhedslisten om det?
Vi ser, at der er store omgørelsesprocenter, og det har vi fået utallige henvendelser om.
Jeg kan faktisk huske, at Evald Krog, en god kæmper, som desværre ikke er her mere, i sin tid skrev til os i Social- og Indenrigsudvalget, at kommunerne kvit og frit kunne bryde lovgivningen, uden at det havde nogen konsekvenser.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, når vi nu ser, at der er så mange lovbrud på det her område – det viser Ankestyrelsens tal jo i forhold til omgørelsesprocenter – hvad ministeren så helt præcis vil gøre.
Ministeren siger, at det er vigtigt, at man får den rigtige afgørelse i første omgang, og det er der ikke nogen der er uenig i, men faktum er, at det jo ikke sker.
Så hvordan vil ministeren så sikre, at det sker?