Mattias Tesfaye (S), 2020-06-11:
Tak for ordet.
Jeg kan godt forstå, at det har vakt opsigt og skabt medieomtale, at en moské i det vestlige Aarhus har kaldt til islamisk bøn via højtalere fra en sportsplads, en fodboldbane i Gellerupparken under ramadanen.
I Danmark er det jo sådan, at man kan dyrke sin tro frit, ligesom man under normale omstændigheder – det vil sige, hvor landet ikke er lukket ned på grund af en sundhedskrise – kan samles for at dyrke sin tro på en måde, som stemmer overens med ens overbevisning, så længe det ikke strider mod den offentlige orden.
Og regeringen har selvfølgelig ikke noget problem med, at borgere signalerer tilknytning til en bestemt religion.
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, at den slags bønnekald, vi så i Gellerupparken, efter vores opfattelse er anmassende over for de borgere, der bor i nærheden.
Og jeg synes derfor ikke, det er rimeligt, at folk praktiserer deres religion på den måde.
Vi mener dog ikke, at et enkeltstående tilfælde, der fandt sted i en ekstraordinær situation, en krisesituation, er nok til, at vi skal indføre et generelt forbud.
Jeg vil dog ikke afvise, at der på et tidspunkt kan blive behov for et indgreb, hvis der kommer flere og flere eksempler.
Men der er vi heldigvis ikke endnu, og derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.
Lad mig derudover komme med et par mere generelle betragtninger.
Der er ingen tvivl om, at lovgivning kan være et effektivt og et vigtigt redskab, men vi politikere har også et ansvar for ikke altid at gribe til jura og paragraffer som løsning på enhver udfordring.
Vi har i flere sammenhænge grebet ind med lovgivning.
Man kunne nævne burkaforbuddet eller aftalerne, der skal modvirke parallelsamfund.
Her så vi nogle mere generelle problemstillinger, hvor der var behov for at lovgive, så vi bl.a. kan sikre bedre danskkundskaber og dermed en bedre integration.
Men jeg synes ikke, at vi med det her eksempel ud fra et enkelt bønnekald fra en sportsplads kan argumentere for, at der er tale om et generelt problem af et omfang, der kræver, at Folketinget skal lovgive, i hvert fald ikke endnu.
Så får jeg også lige lyst til at indskyde, at man efter min bedste overbevisning ikke, sådan som det er anført af forslagsstillerne, helt generelt kan sige, at den lære, der udtrykkes ved en muslimsk bøn, strider mod sædeligheden.
Jeg tager altid gerne en diskussion om religion i det offentlige rum og også om parallelsamfund.
Jeg tror, det er tydeligt for enhver, der har fulgt den offentlige debat i Danmark de seneste år, at den diskussion langtfra er færdig.
Og derfor har vi også foreslået og vil fremsætte lovforslag om det at forbyde religiøse vielser af mindreårige og skærpe straffen for dem, der fastholder nogen i ægteskaber mod deres vilje.
Derudover er en stærk integrationsindsats helt afgørende for, at alt det her lykkes, og her har vi særlig en ambition om at få flere kvinder på arbejdsmarkedet.
Til sidst vil jeg understrege og gentage, at Danmark selvfølgelig ikke skal være et land, hvor der bliver kaldt til islamisk bøn fra minareter fordelt over hele landet.
Det tror jeg sådan set også de fleste af os kan være enige om.
Det skal jo ikke være sådan, at man, når man er på vej ned i Føtex en fredag eftermiddag, pludselig bliver afbrudt af et bønnekald.
Og hvis der kommer flere af den her slags eksempler med bønnekald, er vi fuldstændig rede til at tage debatten igen, også til at tage en diskussion om, hvorvidt der er behov for at gribe ind lovgivningsmæssigt, men der mener vi altså som sagt ikke at vi er endnu.