runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Beslutninger om at sende Danmark i krig uden for kongerigets territorium er blandt de tungeste beslutninger, Folketinget kan træffe.
At sende danske borgere i krig er blandt de mest vidtgående beslutninger, vi kan gå videre med.
Det handler om liv og død, om ansvar, der rækker langt ud over en valgperiode, og om handlinger, der ikke kan gøres om.
At sende unge danske kvinder og mænd i krig skal derfor bero på nøje overvejelse, og det er krig, der ikke længere kun er en forestilling.
Det er ikke noget, der kun hører fortiden til eller udspiller sig på den anden side af jorden.
Krig er i dag en reel trussel og et scenarie, vi forbereder os på, og som vi også må forholde os til på en lang række andre områder.
Som det er nu, kan Folketinget vedtage at sende danskere i krig med et simpelt flertal, hvilket ikke afspejler beslutningens alvor eller langsigtede konsekvenser.
Et krav om kvalificeret flertal vil styrke den demokratiske forankring, sikre bredere politisk opbakning og give danske soldater et klarere og mere samlet mandat i ryggen uden at svække Danmarks evne til at forsvare sig selv.
Derfor har Alternativet fremsat det her beslutningsforslag, og jeg ser frem til debatten i dag.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Tak, og tak til udenrigsministeren.
Jeg er helt med på, at Folketinget generelt set tager det her meget alvorligt.
Så det var på ingen måde en underkendelse af, hvor alvorligt det er, når vi sender nogen i krig.
Det er i højere grad et ønske om at sige: Hvordan kan vi tage det så alvorligt, så de soldater, vi sender ud, får en stor rygdækning, og så det ikke kan tages på et simpelt flertal?
Kan udenrigsministeren ikke anerkende, at vi tidligere har haft en situation, hvor vi sendte ud på et meget tyndt grundlag, og det førte til nogle konsekvenser, både for Danmark, men også for de udsendte, og at vi kan komme i en lignende situation, sådan som verden ser ud nu?
Det er jo ikke et kræmmermarked, men et sted, hvor vi faktisk skal lave noget, der er bindende.
Og ved at give os selv de her rammer laver vi en sikkerhedsforanstaltning fremadrettet.
Kan udenrigsministeren anerkender, at det er det, som er intentionen?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2026-02-05:
Jeg er da slet ikke i tvivl om, at intentionen er det, som er beskrevet her, nemlig at man synes, at danske militære bidrag i udlandet skal hvile på brede flertal.
Og det er sådan set et hensyn og en ambition, jeg også deler.
Men det rokker bare ikke ved, at det angriber regeringens prærogativ, som er at føre landets udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Det er udtømmende beskrevet i grundloven.
Og det har absolut også været hovedreglen.
Hvis man ser på de bidrag, der har været udsendt over de sidste 25 år – jeg kan dele planchen efterfølgende –
er det et helt entydigt mønster, at langt, langt de fleste af den her type operationer hviler på endog meget, meget store, brede flertal i Folketinget.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-02-05:
Der er ikke noget galt med at tage ordet.
Det synes jeg er fint.
Det er godt, at vi får en debat.
Nu har jeg fulgt Enhedslisten i de mere end 25 år, partiet har eksisteret, og Enhedslisten har en eller anden idé om, at når det er de her banditter i habitter, vi snakker om, kan man godt øge straffene, men når vi taler om eksempelvis voldsforbrydere og voldtægtsforbrydere osv., har man altid en eller anden undskyldning for, at det lige præcis her ikke giver mening at hæve straffen.
Så jeg synes måske, at historien taler sit eget tydelige sprog.
Og jeg er sådan set ikke overrasket over, at Enhedslisten stemmer imod i dag, men jeg er glad for, at et flertal i Folketinget stemmer for.
Bjørn Brandenborg (S), 2026-02-05:
Tak for det.
Jeg kan godt fortælle fru Rosa Lund, hvorfor vi laver den her aftale.
Det handler bl.a. om Lauritz, der sidder oppe på tilhørerrækkerne, som for nogle år siden – jeg tror, alle har hørt om den sag – blev udsat for et fuldstændig forfærdeligt overfald i Gothersgade, og hvor gerningsmændene blev idømt ½ års fængsel for grov vold, som de i øvrigt havde begået før.
Det handler om de ofre, der i vores samfund i alt for mange tilfælde er udsat for fuldstændig vanvittige forbrydelser, hvor den straf, gerningsmændene får, slet ikke står mål med de forbrydelser, de har begået.
Derfor har vi lavet den her reform, som i virkeligheden også er ofrenes reform.
Så er Enhedslisten jo ikke med i aftalen, og derfor er man også undskyldt for ikke at have styr på, hvad der ligger nede i maven på aftalen.
Men der bliver bygget tusindvis af flere fængselspladser i Danmark.
Vi i gang med at bygge et nyt fængsel i Kosovo, som ordføreren selv har været nede at se, som skal huse de for mange kriminelle udlændinge, der er i vores samfund, som ikke har noget at gøre her alligevel og skal sendes ud.
Der bliver renoveret i forhold til kapacitet hele tiden.
Og så er der, måske et afgørende ben i den her aftale, som ordføreren glemmer, nemlig det, der handler om det forebyggende.
Der er afsat mere end 300 årsværk til at lave det forebyggende arbejde, sådan at vi undgår det, som jeg tror alle ønsker, nemlig at når man først går ind ad døren i fængslet, er det jo ikke meningen, at man går ud og kommer ind igen, men at man går ud og så ikke kommer tilbage igen.
Så alt det er der jo tænkt over.
Rosa Lund (EL), 2026-02-05:
Jamen hr. Bjørn Brandenborg, jeg er udmærket klar over, hvad formålet med reformen er.
Formålet med reformen er, at der kommer færre ofre – det er vi jo fuldstændig enige i i Enhedslisten.
Vi tror bare ikke på, at det er det her, der sikrer det.
Hvis det skal sikre det, så burde der være noget mere med om konfliktråd f.eks., som er noget af det, vi ved virker, også for ofrene.
Det er ikke med i reformen.
Det, der er min største anke med det her lovforslag, er sådan set ikke strafskærpelserne.
Det er, at man ikke tager hensyn til det system, der skal gribe strafskærpelserne.
Hvor er fængselsbetjentene?
Hvad betyder det her for presset på domstolene?
Det er da lige meget for ofrene, at der er en høj straf, hvis dommen aldrig falder, hr. Bjørn Brandenborg.
Jamen jo ikke så meget tillykke med det her, Bjørn Brandenborg, for konfliktrådene bliver jo ikke styrket i den her aftale.
Nu var hr. Bjørn Brandenborg jo ikke til stede ved det møde, vi havde i Retsudvalget, hvor der faktisk sad nogle ofre for kriminalitet og fortalte om, hvad konfliktrådene havde betydet for dem.
Mette Thiesen (DF), 2026-02-05:
Tusind tak.
Som jeg egentlig sagde, også da vi præsenterede den her aftale, at det her et mikroskridt i den rigtige retning, men jeg er fuldstændig enig: Det her er en slap reform, for man taler slet ikke om udvisninger, og man snakker slet ikke om fratagelse af statsborgerskaber til dybt kriminelle udlændinge, der har fået tildelt det af dybt naive politikere herinde på Christiansborg.
For det ville i den grad rydde op i vores fængsler.
Cirka halvdelen af dem, der sidder der, har en eller anden form for udenlandsk baggrund, og de burde slet ikke være i Danmark.
Det er klart, at når man skærper straffen, skal det også følges af konsekvent udvisning efter første dom til udlændinge, og hvis man har fået tildelt dansk statsborgerskab ved lov, skal det fratages, og så skal man udvises.
Det vil jeg bare høre om Enhedslisten kan bakke op om.
Rosa Lund (EL), 2026-02-05:
Nej, det kan Enhedslisten ikke bakke op om.
Der sidder masser i de danske fængsler, fru Mette Thiesen, som vi ikke kan udvise.
Og der må jeg jo igen også sige, at argumentationen fejler.
Hvad så med de ofre, hvor forbrydelsen er begået af en person, man ikke kan udvise?
Mener Dansk Folkeparti så ikke, at der skal være en straf der?
Udvisning er jo ikke altid svaret eller altid løsningen – og særlig ikke løsningen, når vi taler om mennesker, som kommer fra lande, vi slet ikke kan udvise til.
Derfor virker det lidt underligt, at Dansk Folkeparti har stirret sig så blind på, at det med udvisningerne skulle være løsningen.
Det kan jo nærmest bare fylde mere op i fængslerne, fordi der er lande, som vi ikke kan udvise til.
Så der mangler Dansk Folkeparti i hvert fald også at svare på, hvad vi egentlig gør med de lande, som vi ikke har tilbagesendelsesaftaler med.
Mette Thiesen (DF), 2026-02-05:
Nej, det gør det sådan set ikke.
Udlændinge, der har fået tildelt dansk statsborgerskab ved lov, skal have det frataget, og så skal de udvises.
Og hvis de ikke vil rejse frivilligt, skal de låses inde, indtil de rejser frivilligt, i udrejsecentre, hvor der er én dør, og det er døren ud af Danmark.
De skal selvfølgelig ikke ligge danskerne mere til last, end de gør i forvejen.
Så nej.
Det her, det er en løsning.
Enhedslisten vil ikke anerkende den løsning.
Et stort flertal i Folketinget vil ikke anerkende den løsning, desværre.
Men hvis vi skal redde Danmark, er det det eneste rigtige at gøre.
Rosa Lund (EL), 2026-02-05:
Hvis man kigger på vores udrejsecentre i dag, er det rimelig tydeligt, at det, fru Mette Thiesen foreslår, ikke rigtig er løsningen.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-02-05:
Jeg kan selvfølgelig aldrig dokumentere det, men det, som Enhedslisten siger om fængselsbetjente osv., tror jeg altså ikke er den eneste grund til, at Enhedslisten stemmer imod.
Derfor synes jeg også, det er vigtigt at holde fokus på, hvad det her handler om.
Det handler f.eks. om den dom, der faldt ved Retten i Nykøbing Falster.
Offeret bliver slået bevidstløs, hvorefter hænderne bliver bundet med strips.
Offeret tilbringer 18 dage i koma og 3 måneder på hospitalet, skal igennem adskillige operationer med henblik på flytning af hud og skal have morfin hver dag.
Fingrene kan ikke bruges, og ørerne skal klippes af på hospitalet, da de ikke kunne reddes.
Offeret har natlige mareridt.
Der er i dag en strafferamme for den forbrydelse på 10 år, og dommen var 5 år og 6 måneder.
Det er den type sager, vi taler om at vi vil skærpe straffen for.
Vi vil fordoble straffen for den grove vold.
Det er det, det handler om i dag.
De problemer, som Enhedslisten peger på, skal vi nok få løst, men det er det, det handler om i dag.
Det er det, der er fokus.
Det er hensynet til ofrene.
Bjørn Brandenborg (S), 2026-02-05:
Jo, men det er jo derfor, vi har lavet en række aftaler på det område de sidste år
Jeg tror endda, at Enhedslisten er med i et par af dem, så det kan man være med til at tage ansvar for, både i forhold til domstolene og også i forhold til vores fængselsbetjente, som vi i regeringen har lavet en aftale om skal have noget mere i lønposen.
Det kan vi se begynder at virke; der kommer faktisk flere fængselsbetjente ind i systemet nu, end der går ud.
Og så vil jeg måske bare sige til sidst: Et konfliktråd, ja – tillykke med det.
Det kommer ikke til at skabe mere retfærdighed for Lauritz og for rigtig mange andre af de her ofre.
Det handler om at kunne se et samfund, der håndterer de mennesker, der begår de her vanvittige forbrydelser, også med en ordentlig straf.
Det er det, som det her handler om.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Jeg har også set tallene og har også noteret mig med tilfredshed, hvordan det har set ud.
Jeg anerkender regeringens intentioner, som den er nu.
På den anden side kan tingene se anderledes ud.
Det her er jo for at sikre os alle sammen på tværs af skiftende regeringer og skiftende flertal, og 90 har skiftet frem og tilbage ret meget.
Så hvordan vil det så se ud, når man ikke længere kan sige, at det her er den intention, vi har, men vi står med en regering, hvor intentionen ikke er der?
Hvordan vil man så forholde sig til det fra Moderaternes side?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2026-02-05:
Nu repræsenterer jeg jo regeringen her, og det er så den regering, der sidder i øjeblikket.
Jeg har også selv siddet i andre regeringer, og det har jo været linjen hos skiftende danske regeringer at søge at få så brede flertal som muligt.
Men der findes ikke nogen tidligere regering – jeg kan jo ikke vide, om der kommer sådan en, men det bliver i hvert fald ikke denne – som har villet afskrive sig det prærogativ, som regeringen har efter grundloven.
Og derfor må jeg sige, uden at det skal lyde konfliktfyldt, at hvis man ønsker at lave en retligt bindende regel om, at man kun kan træffe denne beslutning med et særligt kvalificeret flertal, må man jo foreslå en ændring af grundloven.
Simon Kollerup (S), 2026-02-05:
Ministeren må svare for sig selv.
Jeg er ordfører, så jeg kan prøve at svare på det som ordfører.
Vi har den politiske tilgang til det, at der altid skal være så bred opbakning bag vores soldater som muligt.
Men derfor kan man godt have en politisk ambition ovenpå – og den har vi i Socialdemokratiet – om, at der altid er bredest mulig opbakning til vores soldater, når de sendes ud.
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Nu bliver der nævnt en masse om, hvad man bør, og hvad der er tradition for, og det lyder, som om det her er i modstrid med grundloven.
Der kan jeg godt blive lidt forvirret, for samtidig snakker vi om de her uheldige eksempler, der har været, hvor det så åbenbart ikke har været tradition, og det ligger efterhånden mange år tilbage, for der snakker vi igen om Irak.
Men jeg skal bare forstå på ordføreren, om ordføreren mener, at det ville være decideret ulovligt for os herinde i det styrende Folketing at lave en lov eller en aftale om, at vi i fremtiden vil prøve at sikre os, at der er et bredt flertal, inden vi sender mennesker i krig.
Simon Kollerup (S), 2026-02-05:
Vi kan beslutte politisk at have de holdninger, vi vil have, og nogle gange kan vi være fælles om at dele dem og være enige og bakke op om dem.
Det gjorde vi med den vedtagelsestekst, jeg nævnte, tilbage fra 2019, hvor samtlige partier bakkede op om, at den til enhver tid siddende regering bør søge bred opbakning.
Hvis man går ind og ser på det forslag, der er lagt på bordet i dag, og sætter det snævert juridisk op mod grundloven, så tror jeg – men det kan vi jo få ministeriet til at svare på – at vurderingen ville være, at forslaget strider mod grundlovens ordning om lige præcis det her forhold.
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Det kan godt være, at der er noget her, vi misforstår, men det lyder jo på flere af ordførerne, som om vi er enige om, at hvis vi bliver enige om, at vi skal lave den her aftale med hinanden om, at der skal være et kvalificeret flertal, så kan vi faktisk gøre det.
Vi snakker ikke om det retslige.
Vi snakker faktisk om, at vi laver sådan en forpligtende aftale om, at det her ikke må ske igen.
Iraksituationen må simpelt hen ikke må ske igen; det her spørgsmål er simpelt hen for alvorligt, og der er soldater, der dør på den her baggrund.
Hvis intentionen er fælles, vil jeg bare gerne have lov at dykke ned i, hvorfor man er så tilbageholdende med at lave det, for så kunne man jo få nogen til at kigge på, om det skulle være i strid med grundloven.
Er ordføreren ikke enig i det?
Simon Kollerup (S), 2026-02-05:
Altså, der har været en vedtagelsestekst.
Alle partier i Folketinget bakkede op om, at den til enhver tid siddende regering bør søge bred opbakning i Folketinget, når soldater skal sendes ud.
Det er vel det, det handler om: at Folketinget har tilkendegivet det.
Det synes jeg er godt.
Selvfølgelig skal vi gøre det.
Det ændrer bare ikke ved, hvordan ordningen omkring grundlovens bestemmelser for lige præcis det samme spørgsmål er, og det er det, jeg synes vi må sondre imellem.
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Tak for det, formand.
Jeg agter faktisk ikke at bruge så meget tid på det her forslag, for, kære venner, jeg er ved at være så gammel, at jeg synes, det er tredje gang, jeg ser det her forslag i Folketingssalen.
Og det var faktisk en lidt ubehagelig oplevelse, for det betyder, at man er på vej deropad, når man har set det samme forslag tre gange.
Jeg synes så faktisk også, at både ordføreren fra Socialdemokratiet og ministeren har redegjort meget godt for det her.
Men jeg vil gerne lige sige, at noget af det, der driver os i Venstre – ud over min alder – er, at vi tidligere i en forespørgselsdebat, som også er blevet nævnt flere gange fra talerstolen under den her debat, faktisk har været enige om, at vi alle sammen skal tilstræbe, at når vi sender danske soldater ud, skal det ske med bredest muligt flertal.
Så vi er jo faktisk enige.
Venstre har ingen ambitioner om at foreslå grundlovsændringer eller noget andet.
Derfor vælger vi ikke at støtte dette forslag, men vi er enige i intentionen om, at når vi sender danske soldater ud, skal det selvfølgelig ske med det bredest mulige flertal.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Tak, og tak til ordføreren, som nu ikke er ældre end som så, vil jeg sige.
Jeg er lidt nysgerrig på noget.
Vi har jo hørt fra Socialdemokratiets side, at man mener, at en vedtagelsestekst er vigtig.
Derfor er jeg nysgerrig på, om ordføreren er enig med Socialdemokratiet i, at en vedtagelsestekst er grundfæstet nok til at være retningsgivende for Folketingets arbejde, og at man ikke kan ændre på Folketingets arbejde, når blot der ligger en vedtagelsestekst fra en tidligere folketingssamling til grund for det.
Det var det sidstnævnte, jeg spurgte til, og vi er jo også en del af vedtagelsesteksten.
Tak for at sige, at vedtagelsestekster står under loven, men i min optik er der noget mærkeligt i at sige, at vi har en intention, en politisk intention, men at vi ikke er villige til at gøre det til lov.
Kan ordføreren uddybe, hvorfor man ikke er villig til med en helt bred intention i Folketinget, at gøre det til faktisk retspraksis?
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Jamen det er jo, fordi en ændring af en grundlov er en ganske, ganske stor proces, ikke?
Hvis vi er gode og ordentlige mennesker, holder vi selvfølgelig de aftaler, som vi laver herinde, og vi kan vel huske, hvad vi selv stemmer.
Det var også derfor, jeg startede med, måske på en lidt smart måde, at udstille, at det her er tredje gang, vi har det her forslag.
På trods af at vi siger det samme hele tiden alle sammen, ser vi det her forslag hele tiden.
Altså, vi er ikke skidte mennesker, der løber væk fra det, vi har sagt.
Vi har tilbage i 2019 sagt, at det her da er en supergod idé, men behøves det at lovfæstes?
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Tak for talen.
Jeg synes, det er sådan helt smukt herinde, hvor mange gange der bliver nævnt »bør« og intentioner.
Jeg har kæmpe tillid til menneskeheden, eller det har jeg faktisk ikke, men indimellem har jeg, og det er jo faktisk derfor, vi er her.
Det er jo for at lave bindende aftaler herinde, og igen bliver der henvist til, at vi bliver nødt til at ændre grundloven.
Er ordføreren sikker på, at den her aftale, som vi indgår helt frivilligt, hvis vi kommer dertil, kræver en grundlovsændring, og at vi ikke som lovgivende forsamling kan få lov faktisk at lave en bindende aftale om, at vi ikke sender soldater i krig, uden at der er et flertal for det?
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Jamen altså, det vil jo altid være den til enhver tid siddende regerings prærogativ at stå for udenrigs- og sikkerhedspolitikken, og det er det, jeg siger, ikke?
Hvis man skal lave en aftale, som låser folk, skal der en grundlovsændring til, for så skal vi jo ind at ændre i det, altså hvis den aftale, som ordføreren lægger op til, skal være det, der binder herinde.
Jeg ændrer ikke holdning fra den ene dag til den anden.
Jeg er dybt forankret i de liberale værdier, og derfor er det sådan, at det, jeg mener om morgenen, mener jeg også, når jeg går i seng.
Så kan andre have det anderledes og have mistillid til andre mennesker, men sådan et menneske er jeg gudskelov ikke.
Det er både jeg og ikke mindst min kære moder, som desværre er død, glad for.
Karin Liltorp (ALT), 2026-02-05:
Jeg tror, at ordføreren havde behov for lige at sende sådan en personlig sviner.
Det kan godt være, jeg misforstod den, men der kan jeg så forsikre ordføreren om, at jeg også står fast på mine holdninger.
Jeg forstår faktisk ikke, hvorfor det kan være så farligt at indgå den her aftale, når alle åbenlyst synes, at det er de intentioner, vi bør have, og at det er dem, vi bør udleve.
I forhold til at lave den her aftale, er det jo nok svært for os, og jeg tror måske også, det er svært for soldater osv. at forstå, hvorfor vi ikke bare kan indgå den.
Så sikrer vi os, at de altid føler, at de har kæmpestor opbakning.
Og man kan jo høre, at Socialdemokratiet havde en anden holdning før, så måske skulle vi dykke ned i, om det virkelig kræver en grundlovsændring, for det tillader jeg mig at tvivle på.
Kunne ordføreren være med på, at vi gjorde det?
Peter Juel-Jensen (V), 2026-02-05:
Sådan et menneske er jeg ikke.
Jeg har stor respekt for, at man har de meninger, man har.
Det var også derfor, jeg sagde, at nu har vi behandlet det her tre gange, vi har haft en forespørgselsdebat, og i mit parti mener vi stadig væk det samme.
Jeg synes faktisk, jeg redegjorde for det i min ordførertale, endda ganske flot, hvis jeg må rose mig selv, nemlig at vi ikke har ændret holdning, siden vi havde det fælles forslag til vedtagelse, som blev bakket op af alle Folketingets partier.
Men hvis ordføreren spørger mig om, om den står over eller under vores grundlov, står den altså under vores grundlov, for det er selvfølgelig grundloven, der er gældende.
Det var også derfor, jeg sagde, at vi ikke agter at ændre i grundloven, for det er den til enhver tid siddende regerings prærogativ at føre udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Vi havde den der fælles vedtagelsestekst, som vi alle sammen var enige om, og den holdning har vi stadig væk.
Selvfølgelig skal det bredest mulige flertal bringes i spil, når vi sender soldater ud.
Det er ikke noget nyt altså.
Både den her regering og den tidligere regering har jo søgt det og har lagt meget arbejde i at sikre, at der er det bredest mulige flertal, når vi sender danske soldater ud.
Sascha Faxe (ALT), 2026-02-05:
Nu har grundloven, så vidt jeg ved, ikke ændret sig siden 1953 – så det er jo længe før vores tid, og det vil sige, at det juridiske grundlag for det her ikke har ændret sig.
Der er en anden tekst, som jeg har kigget lidt på.
Der var faktisk en meget smuk tale, som hr. Nick Hækkerup holdt, og som i øvrigt også var baggrund for regeringsgrundlaget, som Socialdemokratiet var en del af tilbage i 2011.
Jeg er simpelt hen nødt til at spørge igen: Vil ministeren sige, at man aldrig kommer til at ændre holdning til det her fra Socialdemokratiets side?
Simon Kollerup (S), 2026-02-05:
Nej, det er vores holdning til spørgsmålet.
Og der gælder jo det forhold, som jeg har forsøgt at fremhæve i min tale, og jeg synes også, at udenrigsministeren gjorde det meget klart, at der er nogle juridiske udfordringer med forslaget i forhold til grundloven.
Så er der jo det andet ved det, og det er, at man derudover godt kan have en politisk ambition, og den deler vi faktisk i Socialdemokratiet, om, at hver evig eneste gang vi sender vores soldater ud, skal det hvile på så stærk en opbakning hjemmefra, som det kan lade sig gøre.
Det skal vi arbejde for, når vi er i regering og sender danske soldater ud, og det skal man søge at støtte, når man kan i oppositionen.
Det har vi en tradition for, og vi er endda, som jeg sagde, blevet enige om i en fælles vedtagelsestekst her i salen at sige, at det synes vi regeringer bør tilstræbe.
Så derfor nej, vi ser ikke noget ønske om at skulle ændre det, hverken når vi er i regering, eller når vi en dag kommer i opposition igen.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2026-02-05:
Man kan jo også som udenrigsminister starte med at sige, hvad man selv synes er ret og rimeligt.
Det her forslag, som vi i SF støtter, var hr. Holger K. Nielsens sidste beslutningsforslag her i Folketingssalen som tidligere udenrigsminister og som en, der også har været meget engageret i spørgsmålet omkring Irakkrigen.
Personligt var det grunden til, at jeg blev politisk aktiv.
Det var en beslutning om at gå i krig, der blev ført igennem Folketinget med et snævert, snævert flertal.
Den historiske udredning har senere konkluderet, at der var meget få mennesker, der egentlig var ansvarlig for den beslutning, og den blev truffet på – og det er vist diplomatisk beskrevet – et ufuldstændigt grundlag.
Vi kender måske alle sammen nogle, der er kommet tilbage som veteraner fra den krig med ar på krop og sjæl.
Derfor synes jeg også, at vi netop som forslagsstillerne også siger, skylder dem – soldater, man sender i krig – en bredere opbakning, end et snævert flertal i Folketinget giver.