Jane Heitmann (V), 2019-03-12:
Tak for det, formand.
Som regeringsbærende parti glæder vi os i Venstre altid over både brede aftaler og aftaletekster.
Og det er en vigtig debat om en ofte lidt overset patientgruppe, til trods for at Sundhedsstyrelsen mener, at et sted mellem 10.000 og 20.000 lider af kronisk træthedssyndrom.
Når vi taler om kronisk træthedssyndrom, hører vi alt for ofte om patienter, der er af den ene eller den anden grund ikke har følt sig set eller hørt eller i det hele taget taget alvorligt.
Og det duer ikke i et moderne sundhedsvæsen.
Jeg er ikke læge, og jeg skal derfor ikke kloge mig på symptomer eller udredning, og sådan som jeg forstår det typiske patientbillede, så er der ikke noget typisk patientbillede. Symptomerne kan være diffuse, både biologiske, psykologiske og sociale forhold kan få indflydelse på, i hvilken retning sygdommen udvikler sig.
I dag finder patienter med kronisk træthedssyndrom vej til sundhedsvæsenet ad flere kanaler.
De alment praktiserende læger spiller en afgørende rolle, men også speciallæger og forskellige afdelinger på vores sygehuse spiller en rolle.
Og vores sundhedsvæsen er komplekst.
Jeg forstår godt, at nogle giver fortabt under lange udredningsforløb, særlig hvis udredningen ikke resulterer i konkrete behandlingsinitiativer.
Det mest markante initiativ er oprettelsen af tværfaglige centre i alle regioner målrettet patienter med funktionelle lidelser.
Og det giver god mening at samle flere faggrupper under samme tag: psykologer, ergoterapeuter, fysioterapeuter og medicinske generalister, om man så må sige.
Der er allerede i to regioner, nemlig Region Hovedstaden og Region Midtjylland, åbnet centre.
De sidste tre regioner skal åbne centre i løbet af 2019, fordi sammenhæng er særlig afgørende for den her patientgruppe.
Mange patienter, som lider af kronisk træthedssyndrom, føler sig stigmatiserede på grund af diagnosekoden.
Vi kender bl.a. den problematik fra tidligere tiders diskussion om transkønnede, som også følte sig stigmatiserede på grund af diagnosekoden.
Jeg er både glad for og stolt over, at Venstres tidligere sundhedsminister, Sophie Løhde, fik ændret denne til en ikkestigmatiserende kode.
I løbet af 2019 vil diagnosekoden for patienter med funktionelle lidelser blive ændret til en neutral diagnosekode.
Med den nye kodepraksis adskiller vi ME eller træthedssyndrom fra samlebetegnelsen funktionelle lidelser.
Jeg vil gerne understrege, at vi i Venstre bakker op om forslaget til vedtagelse, men det er samtidig vigtigt for mig også at understrege, at vi i dag går mod hidtidig praksis ved at adskille ME eller kronisk træthedssyndrom.
Vi går direkte imod Sundhedsstyrelsens anbefalinger.
Jeg vil gerne citere et udsnit af den skrivelse, som Sundhedsstyrelsen i dag har sendt til Folketingets sundhedsudvalg.
Jeg citerer: Ud fra en samlet vurdering af både tilgængelig viden på området og den faglige konsensus kan Sundhedsstyrelsen således ikke anbefale, at kronisk træthedssyndrom tages ud af kategorien funktionelle lidelser, ligesom Sundhedsstyrelsen heller ikke kan anbefale, at man regulerer anvendelsen af diagnosekoder, således at man f.eks. tillægger koden G93TAME betydning i forhold til at anerkende bestemte sygdomsopfattelser vedrørende kronisk træthedssyndrom eller bruger diagnosekodesystemet til at afgrænse behandlingen til udvalgte monofaglige somatiske indsatser.
Det er Sundhedsstyrelsens klare opfattelse baseret på en bred faglig konsensus, bedste faglige viden på området, hjemlige og udenlandske erfaringer m.v., at en monofaglig stigmatisering af patienter med kronisk træthedssyndrom vil gøre mere skade end gavn, citat slut.
Vi vil fra Venstres side følge patientgruppen nøje, ligesom ingen må blive hverken glemt eller klemt.
Venstre er glade for, at regeringen har spillet ud med en ny sundhedsreform, og at der er et skarpt fokus på at sikre et mere nært og sammenhængende sundhedsvæsen.
Netop patienter med kronisk træthedssyndrom er triste eksempler på, hvordan man kan blive kastet rundt i systemet, og den ene hånd ikke ved, hvad den anden gør.
Vi skal have nedbrudt siloerne, så kommuner, sygehuse og almen praksis får langt bedre mulighed for at koordinere og hæve vidensniveauet om både behandling, forebyggelse og rehabilitering.
Der er brug for en stærk forankring i somatikken og gennemgang af relevante specialevejledninger, så vi får gjort op med stigmatiserende udtryk.
Det giver god mening og peger i den rigtige retning, så fremtidens patienter med kronisk træthedssyndrom i langt højere grad kan føle sig både inkluderet og taget alvorligt i det danske sundhedsvæsen.
Det manglede bare.
Jeg skal hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de også støtter forslaget til vedtagelse.