Nicolai Wammen (S), 2026-01-27:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for redegørelsen for forslaget.
Der lægges så med DF's forslag op til at indføre et lønloft for topembedsmand ved lov, og efter forslaget skal ingen embedsmænd i staten, regionerne eller kommunerne modtage en højere samlede aflønning end deres nærmeste politiske leder.
Der kan i sagens natur være mange holdninger til, hvad der er en passende løn for de øverste embedsmænd og -kvinder, ligesom der kan være holdninger til størrelse af ministervederlag og borgmestervederlag.
For så vidt angår løn- og ansættelsesvilkår for topembedsmænd, fastlægges de i dag gennem det kollektive aftalesystem mellem enten Finansministeriet, Kommunernes Landsforening eller Regionernes Lønnings- og Takstnævn og de relevante faglige organisationer.
Det er et godt princip, og regeringen bakker op om den danske model.
Sagt på en anden måde forhandler man løn for topembedsmændene på samme måde, som man forhandler den for de øvrige ansatte i staten og regioner og kommuner.
Ministervederlaget fastsættes derimod ved lov, og for nylig har et bredt flertal i Folketinget vedtaget to lovforslag, som udmønter en politisk aftale om nye vilkår, der vil gælde for fremtidige folketingsmedlemmer og ministre.
På den måde hæves vederlaget til fremtidige ministre til den nuværende gennemsnitsløn for departementschefer i centraladministration.
Jeg ser ikke behov for lovgivning om et lønloft, der kobler størrelsen af lønnen til topembedsmænd til vederlagene til ministre, borgmestre og regionsrådsformænd.
Vi politikere har forholdt os til størrelsen af ministervederlag og folketingsvederlag og har vedtaget lovgivning om den, og jeg synes, at vi har fundet en god og afbalanceret løsning.
Som jeg nævnte for et øjeblik siden, er det arbejdsmarkedets parter, der indgår kollektive aftaler om lønninger for topembedsmand.
Departementschefer, kommunaldirektører og regionsdirektører er de øverste embedsmænd med ansvar for den administrative ledelse af henholdsvis ministerier, kommuner og regioner, hvortil kommer betjening af den politiske ledelse, men de er også i et ansættelsesforhold som alle andre offentligt ansatte, og derfor er det helt i overensstemmelse med den danske model, at også deres lønvilkår er fastlagt i aftaler mellem arbejdsmarkedets parter.
Det mener jeg også er med til at understøtte den åbenhed og gennemsigtighed omkring lønforholdene på samme måde, som det er tilfældet for andre offentligt ansatte.
Efter regeringens opfattelse er det vigtigt, at man har lønninger, der afspejler ansvar, funktioner, opgaver og kompetencer, og at vi kan rekruttere de dygtigste mennesker til også at være inden for det offentlige.
Og vi skal altid huske på, at ud over at der er dygtige mennesker, der bliver ansat i det offentlige, er der også dygtige mennesker, der bliver ansat i det private.
Og hvis forskellene bliver alt for store, i forhold til også hvilken aflønning og hvilke forhold man tilbyder topchefer i det private og det offentlige, vil det kunne gøre det sværere at rekruttere de dygtigste også til de vigtige embeder, vi har inden for staten, kommunerne og regionerne. Samlet set er det også vigtigt at huske på, at netop i denne tid er der overenskomstforhandlinger på det offentlige område, og regeringen vil foreslå, at alle afventer resultatet af de forhandlinger.
At der er ro omkring forhandlingerne, plejer vi også at have en tradition for her i Folketinget.
Så tak for at rejse en debat, men vi ser ikke fra regeringens side, at vi kan tilslutte os og støtte det forslag, der her er fremsat fra Dansk Folkepartis side.