Jens Rohde (KD), 2021-09-09:
Tak for det.
»Hør nu en Sang om Ingenting !
/Ja, Ingenting er Skroget;/Men, pyntet lidt med Klang og Kling,/Den bliver mueligt Noget .«
Sådan skrev H.C. Andersen i digtet »Ingenting og Noget« fra 1830.
Og det kunne jo egentlig godt have været sådan en prolog til dette års finanslov fra regeringen.
Og nu kigger finansministeren op på mig og tænker: Nu skal vi til det der evindelige drilleri igen, og det er nok en kritik.
Jeg vil faktisk gerne rose regeringen for at komme med en helt ufattelig kedelig finanslov.
Oven på en tid, som har været så turbulent, og hvor vi jo endnu ikke helt er klar over, hvad det er, vi egentlig kigger ind i i det kommende år, så tror jeg faktisk, det er meget sundt lige at stoppe op, også fordi vi har haft et meget stort pengeforbrug nødvendiggjort af coronakrisen – helt fornuftigt og i øvrigt vedtaget med brede flertal i Folketinget.
Så jeg tror, det er meget godt lige at se tiden an.
Det må man sige den her finanslov jo gør, for meget ramasjang er der i hvert fald ikke over den.
Her kan man jo ikke bruge ideologien.
Det er jo altid noget, vi elsker sådan at bruge som instrument for de diskussioner, vi har med hinanden, men nogle gange har verden altså behov for en ekspansiv politik, og andre gange har verden behov for en kontraktiv politik.
Nogle gange er der behov for speed – altså ikke forstået som stoffet, men som speed på bilen – og andre gange må man sætte farten lidt ned.
Og nu – sådan læser jeg i hvert fald finansloven – vælger regeringen lige at stoppe lidt op og se tiden an.
Det er jo klogt, og det vil jeg gerne rose den for.
Det ændrer jo ikke på, at vi står med et kæmpe problem, når det gælder arbejdsudbud.
Og det er simpelt hen et imperativ, at vi får løst dette problem med arbejdsudbuddet.
Jeg kan så godt forstå, at regeringen vælger at skille det ud af finansloven, selv om man måske umiddelbart kan synes, at det er en lille smule mærkeligt, for når alt kommer til alt, har vi kun ét budget, altså, staten har kun ét budget – det må finansministeren kunne bekræfte fra talerstolen senere – men derfor er det jo stadig væk ganske fornuftigt, hvis man skal have nogle bukser ud af det skind, der hedder at skabe et større arbejdsudbud, hvor vi jo godt ved, at der både ligger nogle analytiske og politiske, men også nogle ideologiske forskelle på, hvordan man ser på den situation.
Der er det min vurdering, uden at det skal blive sådan en rose rose-tale, at regeringen igen her har lagt en afbalanceret linje, som alle har mulighed for at bide ind i, om end den i vores verdensbillede er en kende uambitiøs.
For det med bare at dække et hul til, som jeg tror hr. Ole Birk Olesen også nævnte, på 10.500 personer, som man selv har skabt, løser jo ikke noget på lang sigt.
Og vi har et langt større behov for et øget arbejdsudbud.
For KD ligger et øget arbejdsudbud selvfølgelig i reformer, men jo også reformer, der ikke altid skal forstås som det at slå folk oven i hovedet.
Det er jo sådan lidt underligt, at man, når man taler reform i Danmark, også kan tage en mikrofon og gå ud og spørge den enkelte dansker: Hvilken værdi tillægger De ordet reform?
Og så vil folk med det samme betragte det som, at man skal slås i hovedet.
Det behøver jo ikke at være sådan.
Og det behøver ikke at være sådan, at vi alle sammen skal tvinges til at arbejde, indtil vi er 88 år eller 98 år.
Det mener vi ikke er vejen at gå.