Troels Lund Poulsen (V), 2018-11-09:
Tak for det.
Også tak til forespørgerne for at have givet mulighed til denne debat.
Vi har faktisk også haft den tidligere, for et halvt år siden, men det her er jo en god anledning til at tage den igen.
Jeg vil gerne starte med at sige, at det ligger mig meget på sinde at sikre, at så mange som muligt er og bliver en del af det arbejdende fællesskab.
Heldigvis er jo sådan, at danskerne i dag lever længere end tidligere generationer, også sundere, og i fremtiden forventes danskerne at leve endnu længere.
Det er på alle måder faktisk en rigtig god historie.
Senest har vi netop set, at ATP har justeret sin levetidsmodel, og at danskernes levealder er steget.
Det er en god og positiv udvikling, men vi bliver også nødt til at indrette vores samfund efter det, at folk bliver ældre, således at vi sikrer, at samfundet kan blive ved med at tage hånd om dem, der har brug for det.
På den måde bliver det jo netop sådan, at alle kan få en tryg og ordentlig alderdom.
Når vi alle sammen lever længere, får de ældre også flere år på pension; det siger sig selv.
Derfor vedtog vi her i Folketinget ved et bredt forlig mellem den daværende regering og Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Radikale Venstre velfærdsaftalen i 2006.
I 2015 indgik vi et nyt forlig, som bekræftede de gældende regler om levetidsindeksering af folkepensionsalderen.
Det skete, da den nuværende regering og Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre hævede folkepensionsalderen til 68 år fra 2030.
Der er derfor bred politisk opbakning til levetidsindekseringen, som jeg mener er et helt centralt element i vores samlede pensionssystem.
Det betyder, at vores pensionssystem er indrettet sådan, at alle pensionister sikres en værdig alderdom.
Det er et element i vores pensionssystem, som andre lande jo finder interessant og også inspiration i, da det jo netop er med til at skabe det, man vel kan kalde et meget moderne velfærdssamfund.
Vi ser heldigvis også, at flere og flere vælger at arbejde længere.
Vi har f.eks. i de seneste år set en markant stigning i andelen af beskæftigede personer i alderen 60-64 år, og det hænger jo godt sammen med, at levealderen generelt er stigende.
En 60-årig ufaglært og en 60-årig person med en kortere eller længerevarende uddannelse kan forvente at leve længere i dag end tidligere.
Det betyder f.eks., at hvis man er født i 1946, kan man forvente at leve, til man bliver 86.
Og hvis man er født i 1976, som jeg kan nævne faktisk er en gylden årgang, da jeg selv tilhører 1976-årgangen, kan man forvente at leve, til man bliver 90, i forhold til det, som ATP har estimeret.
Regeringen og Dansk Folkeparti nedsatte bl.a. derfor som en del af »Aftale om flere år på arbejdsmarkedet« i maj 2018 en seniortænketank for et længere og godt seniorarbejdsliv.
Seniortænketanken skal se på, hvordan man kan forøge kvaliteten i seniorarbejdslivet og understøtte en fortsat stigning i beskæftigelsen.
Seniortænketanken kommer til at undersøge, hvordan seniorer i højere grad, end det sker i dag, kan fastholdes på arbejdsmarkedet, og hvordan beskæftigelsesindsatsen til ledige seniorer kan styrkes.
Som bekendt er det jo Harald Børsting, den tidligere formand for LO, som leder det her arbejde, og jeg ser meget frem til at følge de anbefalinger, som der måtte komme fra tænketanken i tiden op mod sommeren 2019.
Regeringen ser gerne, at man understøtter det, at flere ældre får mulighed for at blive længere tid på arbejdsmarkedet.
En længere levetid betyder også, at mange pensionisters opsparing skal strækkes over en længere pensionstilværelse.
Det vil den enkelte bl.a. kunne gøre ved at blive lidt længere tid på arbejdsmarkedet.
Derfor er det også godt, at der allerede i dag findes en række ordninger, som understøtter, at det er attraktivt for seniorer at blive længere tid på arbejdsmarkedet.
Her tænker jeg bl.a. på den skattefri præmie under efterlønsordningen og på muligheden for at fortsætte med at arbejde, mens man modtager folkepension, eller for at opsætte pensionen og derved opnå økonomiske fordele.
Men jeg er godt klar over, at de økonomiske incitamenter naturligvis ikke gør det alene.
Nogle mangler simpelt hen de kvalifikationer, der efterspørges på arbejdsmarkedet.
Derfor indførte vi som led i beskæftigelsesreformen en række initiativer for de forsikrede ledige med de færreste kompetencer.
Disse initiativer skal bl.a. hjælpe seniorer og andre ledige med at have fokus på reel opkvalificering og mere jobrettet uddannelse og dermed forhåbentlig også hjælpe dem tættere på arbejdsmarkedet og i sidste ende jo i job.
I trepartsaftalen fra sidste år videreudviklede vi også sporskifteordningen, så medarbejdere i nedslidningstruede brancher får langt bedre mulighed for at deltage i omskolingsforløb.
Når det er sagt, er det også helt klart, at det skal sikres, at man kan gå sikkert og sundt på arbejde i Danmark, og mange danske virksomheder vil naturligvis også have et godt arbejdsmiljø.
Alligevel må vi konstatere, at udviklingen på centrale områder har vist, at det kan blive bedre, end tilfældet er i dag.
I perioden fra 2012 til 2016 er der sket en stigning på ca. 15 pct. i andelen af lønmodtagere, der rapporterer, at de i deres arbejde er udsat for fysiske belastninger og samtidig oplever smerte og træthed.
Som det også er Folketinget bekendt, har regeringen jo på den baggrund allerede taget nogle initiativer, og der er blevet nedsat et ekspertudvalg, som den 27. september i år kom med en lang række anbefalinger, der nu kommer til at være genstand for en politisk forhandling om en ny arbejdsmiljøindsats.
Det er afgørende, at vi også får endnu mere fokus på vores arbejdsmiljøindsats, herunder også på de ting, som jeg synes der i højere grad kan gøres på ikke mindst forebyggelsesområdet.
Vi kan gøre meget politisk, når det handler om vores arbejdsmiljø, men jeg vil gerne understrege igen, at arbejdsgiverne jo altså har et ansvar for at sikre et sundt og sikkert arbejdsmiljø, som jo bl.a. også skal sikre, at seniorer kan blive længere tid på arbejdsmarkedet og opretholde et godt arbejdsliv.
For dem, der ikke kan arbejde frem til folkepensionsalderen, er der jo også allerede muligheden for en hel eller delvis tilbagetrækning.
Vi har bl.a. givet mulighed for fleksjob i få timer om ugen, hvilket i høj grad kunne komme gruppen af ældre til gode.
Det synes jeg er positivt.
Det viser sig, at i gruppen af ældre med nedsat arbejdsevne er der flere, som i dag bevarer en tilknytning til arbejdsmarkedet i stedet for at overgå til førtidspension.
For personer, der har en så ubetydelig arbejdsevne, at de hverken nu eller i fremtiden meningsfuldt kan være en del af arbejdsmarkedet, er der også mulighed for at få en seniorførtidspension.
Jeg har også bedt om at få iværksat et arbejde, der nu kommer til at gennemføre forbedrede, kan man sige, oplysningsaktiviteter for brugen af seniorførtidspension, og derudover også en lang række andre tiltag, som jeg jo havde lejlighed til at fortælle Folketingets Beskæftigelsesudvalg om på det samråd, der blev gennemført for et par dage siden.
Så alt i alt vil jeg gerne slå fast, at regeringen har fokus på et sundt og godt arbejdsliv, på forbedring af forholdene på og uden for arbejdsmarkedet, og på at sikre, at så mange som muligt bliver en del af det arbejdende fællesskab så længe som muligt
; det er sådan set også, synes jeg selv, et godt grundlag for at være solidarisk med hinanden, at man bidrager til, at det her samfund kan hænge sammen.
Derudover arbejder vi fortsat for, at personer, som er nedslidte, og som har brug for den hjælp, der skal til, også får de muligheder og har dem, og det skal de selvfølgelig også have i fremtiden.