Lise Bech (DD), 2023-05-03:
Tak, formand.
Det her lovforslag vedrører en politisk aftale fra 2020, en aftale, som Danmarksdemokraterne jo af gode grunde ikke er med i, da vi først blev stiftet i 2022.
Lovforslaget omhandler affaldssektorens bidrag til indfrielse af 70-procentsmålet i 2030 med mindre import af affald til forbrænding og en affaldsmængde reduceret med 30 pct. i 2030.
Det foreslås, at de eksisterende kommunalt ejede affaldsforbrændingsanlæg, som producerer elektricitet og varme, fremover skal drives i selskaber, hvor kommunerne har majoritetskontrol.
Selskabsgørelsen skal være gennemført den 1. januar 2025, hvorefter anlæggene drives som kommercielle virksomheder, der frit kan konkurrere om affaldshåndteringen.
Konkurrenceudsættelse skal sikre, at affaldet behandles, hvor det gøres mest miljørigtigt, bedst og billigst.
Således får anlæggene ret til at generere et overskud og pålægges derved selskabsskat.
Kommunerne får samtidig pligt til at sende behandlingen af husholdnings- og erhvervsaffald i udbud.
Samtidig ophæves den kommunale anvisningspligt, så kommunerne ikke længere har ret til at anvise, hvor virksomhederne skal have behandlet deres affald.
Med lovforslaget indføres også en mulighed for tvunget debitorskifte for kommunerne, der skal minimere omkostningerne, når anlæggene omlægges til selskaber.
Konkret får kommunerne mulighed for at kræve, at eksisterende lån overføres til det nyetablerede selskab uden kreditors samtykke.
Men samtidig specificeres det, at kommunalbestyrelsen skal stille garanti for lånet, så kreditor ikke tvinges til at påtage sig en forøget risiko.
Kommunerne kan også vælge at indfri lån frem for at overføre dem til et nyt selskab.
Ligeledes, som der har været talt om tidligere her i dag, fastlægges der regler for en statslig pulje på 200 mio. kr. til kompensation af kommuner for op til 70 pct. af eventuelle strandede omkostninger i forbindelse med afvikling af anlæg.
Danmarksdemokraterne støtter intentionerne i den her aftale om, at affald skal håndteres på den mest miljørigtige, mest effektive og billigste måde, så vi minimerer unødvendig udledning og sikrer den billigste energi til danskerne.
Dog ønsker vi i udvalgsbehandlingen at få lejlighed til at stille en række opklarende spørgsmål, herunder om de modstridende vurderinger af lovforslagets effekter, samt om man vil forcere lukningen af værker med senere regulering, hvis udviklingen ikke følger forventningerne.
Og hvem skal så i givet fald betale regningen for det?
I høringssvarene bemærkes det også, at kommunerne i dag har lån, der ville kunne forventes at føre til strandede omkostninger på ca. 2,5 mia. kr., hvis udgangspunktet er, at forbrændingskapaciteten i sektoren reduceres med 30 pct.
Regeringen afsætter 200 mio. kr. til kompensation, men har godt nok meldt ud, at man vil indkalde aftalekredsen til drøftelser om en forøgelse af puljen, men det er et kæmpe spænd, der ligger der.
Og der er i det hele taget rigtig mange ting i høringssvarene, som jeg synes, vi bliver nødt til at få opklaret, inden vi ligesom kan sige ja eller nej til det her forslag.
Og vi synes altså, at vi mangler svar på, om det her forslag kommer til at indebære en fremtidig regning til danskerne.
Men vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Tak for ordet.