Jan E. Jørgensen (V), 2019-11-07:
Tak for ordet, og tak til justitsministeren for en grundig redegørelse.
Det er nu tredje gang, vi gør status over dansk politis situation i forhold til Europol, og det gør vi i forlængelse af den politiske aftale, som alle Folketingets partier indgik den 12. december 2016.
Derfor gør vi en årlig status over dansk politis situation i forhold til Europol, og det synes jeg er en rigtig god idé.
Jeg synes også, det er vigtigt at understrege, at redegørelsen er fuldstændig objektiv.
Det er ikke noget, der er udarbejdet i Venstres kampagnesekretariat eller i Europabevægelsen, det er en helt nøgtern beskrivelse af konsekvenserne af ikke længere at være medlem af Europol.
Og Danmark anskues jo altså i den sammenhæng som et tredjeland – prøv lige at smage på det: Danmark er et tredjeland!
Det har jeg det svært med.
Det må jeg indrømme.
Vi så helst i Venstre, at retsforbeholdet var blevet afskaffet, og at Danmark havde beholdt sit medlemskab af Europol fuldt og helt, fordi vi mener, at Europol beskæftiger sig med ganske vigtige ting – bekæmpelse af international terrorisme, grænseoverskridende kriminalitet, organiseret kriminalitet.
Og jeg kan også se, at der er nejsigere, som siden har skiftet mening.
Jeg og jo nu hele Danmark er sågar blevet bekendt med, at der er nejsigere fra Liberal Alliance, der altså satte kryds i stemmeboksen, og det har været med til nu at rive partiet midt over, og et nyt parti, Fremad, har i dag set dagens lys, bl.a. i skuffelse over den populistiske holdning, som Liberal Alliance viste i forbindelse med afstemningen om retsforbeholdet.
Jeg har således også en idé om, at i hvert fald en del af nejpartierne holder vejret op til den årlige redegørelse om Europol og sidder og håber på og krydser fingre for, at det ikke betyder noget særligt, og at der ikke er sket noget endnu.
Det ville jeg da i hvert fald selv gøre, hvis det var mig, der havde kastet Danmark ud i den situation.
For vi ved jo alle sammen godt, at det kun er et spørgsmål om tid, før det danske politi er ringere stillet, når det kommer til bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet – ikke ringere stillet, end Sverige er i dag, ikke ringere stillet, end dansk politi jo altid har været, men ting udvikler sig, teknologi udvikler sig – og jeg mener, at dansk politi skal være stillet bedst muligt.
Vi skal hverken være i 2. klasse eller i 3. klasse, vi skal være i 1. klasse.
Det fremgik jo allerede af redegørelsen sidste år, at Danmarks udtrædelse af Europol allerede havde haft operationelle – operationelle – konsekvenser for dansk politi.
Man kan sige, at det gav lidt sig selv, eftersom dansk politi jo efter den 1. november 2017 ikke længere havde den direkte søgeadgang til Europols database, EIS, men altså skulle igennem en af de fire dansktalende Europol-ansatte med deres anmodninger inden for normal åbningstid.
Nu er der så løbet lidt vand igennem åen, siden vi stod her sidst, og herhjemme kan man f.eks. pege på, at justitsministeren har skiftet partifarve, og at vi endda har fået et helt nyt parti iblandt os, og ser man på Europol, ja, så er den såkaldte QUEST-applikation allerede begyndt at blive implementeret i Europols medlemslande.
Det, som måske for et par år siden kunne lyde som smart science fiction,
er nu virkelighed.
Det er virkelighed for politiet i Tyskland, for politiet i Estland og for politiet i Spanien, de har mulighed for direkte at tilgå Europols database EIS simpelt hen via deres smartphone eller en tablet fra landevejen, eller hvor man nu er stødt på en person, som man godt vil have tjekket nærmere op på.
Danmark har som nævnt ikke direkte adgang til EIS, hvorfor dansk politi altså ikke får QUEST-applikationen stillet til rådighed.
Og jeg citerer: »Det er Rigspolitiets opfattelse, at det er praktisk uhåndterbart for det patruljerende politi at foretage systematiske opslag i EIS via Rigspolitiet i forbindelse med den daglige opgavevaretagelse, og at anmodninger om opslag via Rigspolitiet derfor vil begrænses til de få tilfælde, hvor det patruljerende politi har en konkret mistanke om, at enkeltpersoner f.eks. begår grænseoverskridende kriminalitet.«
Jeg ved ikke, om jeg skal læse det igen, man kan jo selv tjekke efter.
Det er med andre ord dødbesværligt, og jeg forstår fuldt ud politiets behov for at prioritere deres tid anderledes.
Jeg ærgrer mig bare over, at vi ikke kan give politiet de bedste muligheder for at beskytte borgerne, særlig i en tid, hvor den grænseoverskridende kriminalitet er så alvorlig, som den er i dag.
Tak for ordet.