Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-04-11:
Tak for det.
Som det blev nævnt, har det her lovforslag, vi behandler i dag, primært til formål at ophæve revisionsbestemmelser i en række love, som blev vedtaget i 2015, nemlig lov om midlertidige opholdssteder til flygtninge, midlertidig indkvartering af flygtninge og håndtering af flygtninge- og migrantsituationen, og man ønsker altså at gøre de her ændringer permanente med det her lovforslag.
På den måde mener jeg at lovforslaget jo er udtryk for, at regeringen mener, at de ekstraordinære bestemmelser, som blev vedtaget med de gamle lovforslag, fortsat er nødvendige at opretholde, og det har vi jo allerede været inde på i debatten her i dag: Er det nødvendigt at opretholde nogle lovændringer, som er blevet indført i en ekstraordinær situation, når situationen er anderledes i dag?
Venstres egen ordfører, hr. Marcus Knuth, sagde det jo meget fint i sin tale, altså at tingene er meget anderledes i dag, end de var i 2015.
Jeg kan starte med at sige, at Alternativet ikke bakker op om forslaget, og det gør vi ikke, fordi vi helt grundlæggende mener, at en række af de bestemmelser, der blev indført med loven om håndtering af flygtninge- og migrantsituationen, er et skridt i den forkerte retning, at de er et skridt væk fra et demokratisk retssamfund, og at de strider mod vores grundlæggende frihedsrettigheder.
Lovforslaget om håndteringen af flygtninge- og migrantsituationen blev vedtaget på trods af skarp kritik fra bl.a. Institut for Menneskerettigheder, Amnesty International og en lang række andre organisationer.
Lige fra CEPOS til Amnesty International var der enighed om, at de stramninger, der blev vedtaget i 2015, bryder med de retsstatsprincipper, som det danske samfund hviler på.
Vi kan også godt forstå i Alternativet, at man under ekstraordinære omstændigheder kan henledes til at tage ekstraordinære midler i brug, men de må aldrig sætte vores grundlæggende retsprincipper ud af spil, tværtimod.
Det er netop i ekstraordinære situationer, at vores demokratiske retsstatsprincipper og menneskerettigheder kan komme under pres.
Og derfor mener vi, at det i sådan nogle situationer er afgørende, at vi beskytter retssikkerheden, det fundament, som vores retssamfund er bygget på.
Som Institut for Menneskerettigheder påpegede i 2015, er det særlig reglerne om frihedsberøvelse af asylansøgere, som er problematiske for os i Alternativet.
Frihedsberøvelse er et vidtgående indgreb i den personlige frihed, og derfor mener vi altså ikke, det er et magtmiddel, man skal bruge i videst muligt omfang, som der står, eller som motivationsfremmende foranstaltning.
Vi mener heller ikke, at private aktører skal bistå myndigheder med magtanvendelse som udgangspunkt, f.eks. ved brug af håndjern.
Men som sagt: Det, som vi i Alternativet finder mest bekymrende i det her lovforslag, er, at man med lovforslaget om håndtering af flygtningeog migrantsituationen gav ministeren bemyndigelse til at suspendere den automatiske domstolsprøvelse efter 3 døgn, og det betyder jo, at mennesker på flugt kan frihedsberøves på ubegrænset tid og ikke automatisk skal stilles for en dommer.
Man svækkede dermed domstolskontrollen og krænkede den enkeltes retssikkerhed.
Vi mener ikke, at det skal være ministeren, der har den magt.
Vi finder det selvfølgelig positivt, at man med det her lovforslag begrænser perioden til 14 dage, men vi mener stadig væk, at det er for lang tid.
Det er jo interessant, for som hr. Christian Langballe sagde, jeg tror, han formulerede det sådan: Hvorfor skal personer, som ikke er danskere, altså udlændinge, som ikke har opholdstilladelse i Danmark, have ret til en domstolsprøvelse?
Ja, det skal de, fordi de er mennesker, og alle mennesker har nogle grundlæggende rettigheder, også selv om de ikke er danskere.
Den Europæiske Menneskerettighedskonvention sætter jo også spørgsmålstegn ved, om det her er inden for rammerne, inden for skiven, så jeg kunne også godt tænke mig en nærmere redegørelse for, hvordan den her øvre grænse på 4 uger for domstolsprøvelse korresponderer med den europæiske menneskerettighedskonvention og domstolens praksis.
Så det kan være, at ministeren kan give os et svar på det heroppefra, eller at vi skal stille det som et skriftligt spørgsmål efterfølgende.