Tommy Ahlers (V), 2019-01-25:
Tak til Radikale Venstre for at indkalde undervisningsministeren og mig til den her forespørgselsdebat.
Unge med ondt i livet, som bekymrer sig om deres fremtid, som frygter at fejle, og som oplever, at de skal være perfekte for at slå til, er et emne, som vi bør tale meget mere om, og derfor er jeg glad for, at vi tager debatten her i salen i dag.
På min første dag som minister blev jeg præsenteret for en undersøgelse, der viser, at cirka en tredjedel af de unge føler sig stresset og har ondt i livet.
Det ramte mig virkelig, og det gjorde stort indtryk på mig, for man skal ikke være ulykkelig, når man er ung og i gang med en uddannelse – det skal være en tid fyldt med håb, drømme og muligheder.
Det bekymrer mig, når jeg hører, at unge er bange for at række hånden op og stille spørgsmål; når jeg hører, at man er bange for ikke at få 12 i samtlige fag; når man taler om at spilde sit gennemsnit, hvis man vælger en uddannelse med hjertet i stedet for at søge de uddannelser med de højeste karakterkvotienter.
Som iværksætter ved jeg, at fejl og evnen til at lære af dem er helt afgørende for at få succes.
Tør man ikke fejle, vil man ikke lykkes – man vælger i stedet for det sikre, den slagne vej, og tager aldrig springet ud i det ukendte.
Det gælder ikke kun inden for iværksætteri, men generelt i vores samfund og selvfølgelig også i vores uddannelsessystem.
Det er et problem for nysgerrigheden, for læringen og for de unges trivsel.
Derfor skal vi have gjort op med frygten for at fejle.
Når vi så taler om, hvordan vi skal gøre det, skal vi huske på en vigtig skelnen i den her debat, for vi vil gerne motivere og opmuntre de unge til at præstere; vi vil gerne have, at det er udfordrende at tage en uddannelse – du må gerne være presset og nervøs op til en eksamen eller en svær opgave, og du må gerne opleve, at det er hårdt og krævende at uddanne sig.
Men når det udvikler sig til fejlfrygt, ondt i livet og fokus på altid at skulle være perfekt, er der grund til bekymring.
Det vil jeg gerne være med til at ændre, så vi tager et nødvendigt opgør med en perfekthedskultur og frygten for at fejle.
Jeg vil fremhæve tre initiativer, jeg tror kan gøre en forskel: Vi skal justere karakterskalaen, vi skal afskaffe hurtigstartsbonussen, og vi skal se på optagesystemet.
Lad mig kort sætte lidt flere ord på det.
Det første er karakterskalaen.
Først vil jeg gerne understrege, at karakterer er gode.
Det er udgangspunktet for regeringens forslag om at justere karakterskalaen.
Skalaens trinbeskrivelser fokuserer på fejl og mangler i præstationerne.
Det skal vi have kigget på.
Vi skal også se på de store spring midt på skalaen mellem karaktererne 4, 7 og 10.
De store spring mellem trinene kan være med til at drive karaktererne op.
Det skal vi gøre noget ved.
Vi skal samtidig kunne anerkende de studerende, der leverer det helt ekstraordinære – når man tør tage en chance og angribe en problemstilling fra en helt anden vinkel.
Det næste er, at vi afskaffer hurtigstartsbonussen, hvor man kan gange sit snit med 1,08, så karaktererne ikke skrues unødigt i vejret, og så vi ikke blander hurtighed og faglighed.
Det bakker
alle Folketingets partier op om – tak for det.
Det tredje initiativ, vi skal se på, er, om optagesystemet kan forbedres i fremtiden.
Karaktererne vil også fremadrettet være en meget vigtig del af optagesystemet, men der er behov for at se på, om det i nogle tilfælde kan suppleres med andre kriterier, så vi får et optagesystem, hvor karakterer ikke betyder alt.
Jeg har ikke lagt mig fast på en konkret model endnu.
Det er noget, jeg gerne vil drøfte i den kommende tid, og jeg hører selvfølgelig gerne jeres forslag.
I forhold til optagelse og studiestart vil jeg gerne understrege noget meget vigtigt, og det er, at det krævede karaktergennemsnit for optagelse på en uddannelse i dag udelukkende afspejler udbud og efterspørgsel.
Det har ikke noget med uddannelsens værdi at gøre.
En uddannelse med en lavere grænsekvotient er altså ikke af den grund en dårlig uddannelse.