Kirsten Normann Andersen (SF), 2025-12-04:
Mange tak for det.
Vi bliver flere og flere ældre, og derfor er det også både vigtigt og rigtigt, at den reform, som vi er i gang med at implementere, netop har fokus på den nære sundhedsvæsen, og her spiller de alle med en praktiserende læge en fuldstændig afgørende rolle.
Vi har derfor aftalt, at vi både skal have flere læger og en bedre fordeling af lægerne, så vi sikrer mere lige adgang til læger i hele landet, og det er godt.
Men selv om vi fordeler lægerne mere ligeligt, vil der stadigvæk være forskel på de på
de sundheds- og helbredsproblemer, som de enkelte læger skal tage sig af.
Der store geografiske forskel på patienters helbred i forskellige dele af landet.
Der er derfor også stor forskel på tyngden af de opgaver, som skal varetages af lægerne.
Jo flere ældre og kronisk syge patienter, der er tilmeldt en lægepraksis, jo længere tid tager konsultationerne bare.
Derfor giver det også rigtig god mening, at de læger, som har de mest syge patienter, kan tjene det samme på færre patienter, som de lærer, som har forholdsvis lettere og mere raske patienter.
I et nært sundhedsvæsen skal der naturligvis også være let adgang til en tid hos lægen.
Der er allerede i dag stor forskel på, hvor hurtigt man kan få en tid hos sin læge, med mindre man vel at mærke er akut syg.
Læg dertil, at det langt fra er alle faggrupper i det her samfund, som bare kan flekse sig til en tid hos lægen.
Tilgængelighed er derfor også et tema i det her lovforslag.
Det betyder ikke, at læger have 12-timersvagter, men det betyder, at de enkelte sundhedsråd skal sikre en praksissektor, hvor tilgængelighed i flere timer om ugen samlet set er en mulighed, fordi det kan forebygge forebyggelige indlæggelser og sikre behandling i tide.
Da det første lovforslag blev sendt i høring før sommerferien, resulterede det i en del debat.
Det vigtigste formål, nemlig at knytte praktiserende læger endnu tættere sammen med det samlede nære sundhedsvæsen,
Jeg er glad for, at vi fik skabt en tydeligere præcisering af formål, og at vi fik ryddet misforståelser af vejen.
Processen viser jo al med al ønskelig tydelighed, at demokratiet faktisk har det bedre end sit rygte, og at høringsprocesser netop handler om, at vi sammen får skabt den bedste lovgivning.
Lægerne lærerne kan ikke alene skabe den bedste praksissektor.
Tværtimod stiller lovforslaget også krav til regionerne om tættere samarbejde og servicering af lægerne.
Det betyder eksempelvis, at sygehusene skal være langt mere i imødekommende i forhold til at tage imod henvisninger, sikre lettere adgang til undersøgelser, som reelt kan gøre det muligt for de praktiserende læger at have ansvar for mere udredning og behandling.
Omvendt har det også været vigtigt for SF at få stoppet en tendens til koncerndannelser, hvor vi jo desværre har set den kedelige bagside af medaljen.
For flere flere blodprøver eller flere psykosomatiske teste er ikke nødvendigvis bedre, og da slet ikke, hvis lægerne blot har hævet honorar uden først at foretage undersøgelsen, hvilket i øvrigt er ulovligt.
Vi har ikke brug for forsikringskunder, der skal have en forlomme i den lægepraksis, som skal have lige ansvaret for, at alle patienter kan få nødvendige tider.
Det har været vigtigt for SF, at vi sikrer lighed på det område.
Jeg er derfor også glad for det tættere samarbejde med regionerne om, hvordan vi sikrer lægedækning, som ikke kun er af navn, men også er af gavn, også hvis det betyder, at regionerne for en stund eller for altid må etablere regionsklinikker i områder, hvor patienterne ikke har tilstrækkelig adgang til en læge.
SF stemmer selvfølgelig for forslaget.
Tak for ordet.