runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Torp (SF), 2020-12-01:
Jamen jeg ser gerne, at vi får den permanentgjort.
Som jeg sagde i min ordførertale, synes jeg, at vi nu går fra at have haft en forsøgsperiode til en videreudviklingsperiode, for der er nogle ting, der skal ændres, for at den her ordning virkelig bliver til en succes.
Så mener jeg også, at hvis man skal permanentgøre den her ordning, skal vi finde en anden finansiering end socialreserven.
Det var det, der var muligt i år, altså at få forlænget det på socialreserven og også give håndslag på, at vi jo bredt set er enige om, at den her ordning har nogle potentialer – men den har også nogle ting, der skal arbejdes videre med.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Siden 1983 er der givet 250.000 statsborgerskaber til folk, der er kommet til Danmark.
Mener ministeren ikke, det er for mange?
Mener ministeren ikke, at der er risiko for en befolkningsudskiftning, hvis ikke vi bremser alvorligt op?
Det mener vi i Dansk Folkeparti, og vi synes, at det her er en rigtig god måde at begrænse antallet af folk, der kan få statsborgerskab, så vidt muligt.
Vi vil også have indført, at man kun skal have et statsborgerskab.
Jeg tror, det ville si alle de briter, som ministeren gerne vil ønske velkommen, fra her, fordi der er rigtig mange af dem, som søger statsborgerskab, som jo egentlig bare gør det som noget ekstra, de gerne vil have, og spørgsmålet er, om det er rimeligt.
Men de er nu ikke et problem for staten – dem, der er et problem for staten, er jo de mange med den islamiske baggrund.
Og når man er gift med en dansker, er det vores holdning, at det ikke skal være automatisk, at man så får statsborgerskab.
Så skal der stemmes om hver enkelt person hernede – hver enkelt person skal der stemmes om her i salen – og der skal være et loft på 1.000 personer.
Så det skal ikke være sådan, at man har fribillet til at komme til Danmark og få et dansk pas, fordi man har giftet sig med en dansker.
Der skal stadig væk stemmes om den enkelte.
Susan Kronborg (RV), 2020-12-01:
Tak for ordet.
Radikale Venstre støtter ikke beslutningsforslaget.
Vi har to afgørende indsigelser mod forslaget: For det første diskrimination og for det andet en betragtning omkring sindelagskontrol.
Med hensyn til indsigelsen, der handler om diskrimination, ligger der heri, at der skal være lighed for loven og herunder forstås en generel adgang.
Forslaget om, at man skal gifte sig dansk for at blive dansk statsborger, lader sig ikke gøre med de nuværende forpligtelser i den europæiske konvention om statsborgerret.
Den europæiske konvention må forstås sådan, at der er en generel adgang til statsborgerskab, og Radikale forstår det sådan, at der her jo sådan set ligger en diskrimination af folk, der allerede er gift.
Radikale Venstre mener, at statsborgerskab skal kunne opnås ved egen stræben, og derfor forekommer det at foreslå en betingelse, der kræver et andet menneskes medvirken, os meget krævende.
Endvidere finder Radikale Venstre, at forslaget indebærer sindelagskontrol – eller social kontrol.
Som bekendt er social kontrol et problem, som Radikale Venstre vil bekæmpe, og det gælder, uanset om det er social kontrol som beskrevet af forfatteren Sara Omar, eller om det er sindelagskontrol som beskrevet af forfatteren Hans Kirk i bogen »Fiskerne«.
Vi ser frem til udvalgsarbejdet, og Radikale Venstre støtter ikke forslaget.
Morten Dahlin (V), 2020-12-01:
Tak for det, formand.
At blive dansk statsborger er et privilegium, det er en gave, man kan få af det danske folk, men det er ikke bare en almindelig gave, som så mange andre får her ved juletid.
Det er måske den dyrebareste gave af alle.
Derfor skal der stilles krav til dem, der ønsker at hente det rødbedefarvede pas nede på kommunen – og det skal være strenge krav.
Selv om vi synes, det er godt, når folk med indvandrerbaggrund gifter sig med danske statsborgere – og det er rigtig godt – så synes vi ikke, det er rimeligt, at man skal have held i kærlighed for at blive dansker.
Det er ikke alle, der har held til at finde en mand eller en kone, eller for den sags skyld alle, der ønsker at leve i et ægteskab.
Man kan være præcis lige så dansk, man kan bløde rødt og hvidt, og man kan have taget Danmark til sig i hjertet uden nødvendigvis at være gift med en dansker.
Så i Venstre vil vi gerne sende det signal, at vi synes, det er glimrende, at vi synes, det er rigtig godt, når folk med udenlandsk baggrund gifter sig med danskere, at vi støtter op om stramme regler for at opnå indfødsret, og at vi også gerne støtter op om regler, der er strammere end i dag, men det her forslag kan vi ikke støtte.
Tak for ordet.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2020-12-01:
Jeg forstår det godt.
Jeg synes bare, det lyder meget bureaukratisk.
Det er ligesom det der med, at man kan få et betinget statsborgerskab, og så vil man om 10 år vide, om man så bliver statsborger.
Jeg synes stadig væk, at det her rammer alt for bredt, og det rammer også andre.
Så kan vi diskutere, om der er engelske statsborgere, der på grund af brexit lige pludselig søger, men der er vel også ret mange andre, bl.a. en del tyske statsborgere, som har boet så lang tid i Danmark, at de oprigtigt føler, at de er danskere.
Det vil jo også ramme dem, og det synes jeg er rigtig synd.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Ja, der er flere ting at sige til det, som jeg nok ikke kan nå på 30 sekunder.
Men i hvert fald må man sige, at der er mange af dem, der søger statsborgerskab lige nu, fra andre europæiske lande, som gør det af tekniske årsager, og som måske ikke gør det, fordi de dybt inde føler, at de er danske.
Det er altså, fordi de kan få dobbelt statsborgerskab.
Så hvis man kun havde et statsborgerskab, ville man måske ikke søge.
Det er det ene.
Det andet er, at det ville være meget fornuftigt at lave en dispensationsadgang, sådan at hvis man f.eks. havde været 30 år i landet, ville det her ikke gælde, og hvad vi også ønsker, er jo, at man skal stemme om hver enkelt hernede i salen, så man altid vil have mulighed for at sige nej og ja til forskellige personers statsborgerskab.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2020-12-01:
Det med ghettoerne er jeg i hvert fald meget enig i, og derfor er det også en glædens dag, at det er lykkedes regeringen at nedbringe antallet af ghettoer i Danmark markant, hvilket lige er blevet offentliggjort i dag – i øvrigt med god hjælp fra andre kræfter i Folketinget.
Når det så er sagt, rammer det her jo alt for bredt.
Det rammer jo også et eller andet tysk ægtepar.
Jeg tænker, at det rammer alt for bredt.
Nu ved jeg ikke – formanden må irettesætte mig – hvor meget man må referere fra Indfødsretsudvalget, men jeg kan sige, at det ikke er nogen hemmelighed, at der ligger en del sager med britiske statsborgere, som ønsker at få et dansk statsborgerskab.
Det vil jo så være umuligt for nogen af dem med det her forslag, og det synes jeg er ærgerligt.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
I Dansk Folkeparti anser vi islam som en meget, meget stor barriere for integration.
Vi anser de muslimske ghettoer som en form for kolonisering af Danmark, hvor folk medbringer eller sender bud efter fremmede ægtefæller, fordi man ikke ønsker at gifte sig med en dansker.
Der er nogle, der desværre allerede har fået statsborgerskab, men der er også mange, der ikke har fået statsborgerskab.
Hvis man indførte den her regel, ville vi sikre os, at den slags personer, som ønsker at undgå at komme i nærkontakt med den danske befolkning, og som altså ønsker at undgå, at de selv eller deres børn gifter sig med danskere, ikke får et dansk statsborgerskab.
Vil ordføreren ikke give mig ret i, at det ville være en god og fornuftig foranstaltning?
Lars Aslan Rasmussen (S), 2020-12-01:
Tak, formand.
Jeg skal love, at det bliver lidt ligesom at være til gruppemøde i Dansk Folkeparti – vi er ret meget på linje.
I Socialdemokratiet mener vi, at vi skal hylde kærlighed på tværs af hudfarve, etnicitet, kultur og religion.
Jeg bliver glad, når jeg ser to personer komme gående på gaden hånd i hånd, som øjensynligt har fundet sammen på trods af etniske og kulturelle forskelle.
For vi når først for alvor i mål med integrationen, når hudfarve, etnicitet, kultur og religion ikke står i vejen for kærlighed mellem to mennesker.
Disse parametre må aldrig stå i vejen for, hvem danske statsborgere må gifte sig med.
Der er alt for få blandede ægteskaber i den danske befolkning, og i Socialdemokratiet tror vi, at det nok skyldes, at en del piger med indvandrerbaggrund ikke må vælge deres kæreste eller ægtefælle, fordi deres forældre ikke vil acceptere det.
Adskillige undersøgelser dokumenterer, at kærlighed på tværs er forbudt i flere indvandrermiljøer herhjemme.
Der er også en anelse modstand mod blandede ægteskaber blandt forældre med dansk oprindelse, men slet ikke i samme omfang, som det er tilfældet med forældre med oprindelse i Mellemøsten.
Derudover viser undersøgelser, at kærlighed på tværs bidrager til bedre integration af personer med oprindelse i Mellemøsten.
Danskkundskaberne bliver bedre, og man får bedre adgang til arbejdsmarkedet.
Dernæst opnår elever i folkeskolen, hvis forældre har fundet sammen på tværs, markant bedre karakterer end elever, hvis forældre begge har oprindelse i Mellemøsten.
Der er altså særdeles positive effekter, når kærligheden overtrumfer hudfarve, etnicitet, kultur og religion.
Kærlighed på tværs skal ikke motiveres af udsigten til at få et dansk statsborgerskab.
Og i Socialdemokratiet kommer vi aldrig til at støtte, at man får bestemte fordele, alt efter hvem man gifter sig med.
I stedet mener vi, at vi fra politisk side skal skabe de bedste rammer for, at kærlighed på tværs kan opstå.
Derfor bekæmper vi aktivt negativ social kontrol i parallelsamfund.
Og som vi foreslog i vores udlændingeudspil fra 2018 har vi en målsætning om, at der i vuggestuer, børnehaver, folkeskoler, gymnasier og boligområder maks. må være 30 pct. med oprindelse i Mellemøsten.
Nu er vi i regering og klar til at tage ansvar, og vi har derfor omsat forslagene fra udspillet i 2018 til lovforslag.
Denne spredningsindsats vil sikre langt bedre forudsætninger for, at der kan etableres både venskaber og kærlighed på tværs.
Socialdemokratiet støtter ikke forslaget.
Peder Hvelplund (EL), 2020-12-01:
Altså, det at søge et statsborgerskab er vel en personlig handling, hvor man kan opstille nogle objektive kriterier, som den enkelte person kan opfylde.
Man kan have været gift eller ikke gift eller have boet sammen med en, men hvordan kan ens partner blive rodet ind i ens kvalifikationer, når nu nogle mener, at der skal nogle af dem til for at blive dansk statsborger?
Er det ikke en personlig sag, om man ønsker et statsborgerskab, og hvorfor skal det, at man er gift, og at vedkommende er dansk statsborger, blandes ind i det forhold?
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-01:
Jeg er ikke lige helt sikker på, at jeg forstod den sidste del af spørgsmålet.
Men hvis jeg har sagt noget, der er uklart, så vil jeg gerne skære ud i pap, at jeg ikke mener, at det bør udløse en rettighed eller det modsatte, hvorvidt man er gift med en dansker eller ej.
Men derfor er det vel, synes jeg, lige ud ad landevejen og en meget god indikator på, om man har fundet sig til rette i et samfund, nemlig at hvis man er blevet gift med en, der har boet i det samfund, jamen så er det da i hvert fald for mig et billede på, at der i hvert fald er noget fra det samfund, som man har taget til sig.
Det skal bare ikke i sig selv udløse en rettighed eller det modsatte, hvorvidt man er blevet gift med en dansk statsborger.
Så må jeg nok hellere blande mig udenom, hvordan Folketinget i dag tildeler indfødsret.
Det står jo i grundloven, at jeg sådan set som minister ikke skal have så meget med det at gøre.
Men jeg kan sige, at da jeg selv sad i Folketinget, havde jeg ikke oplevelsen af, at der var en ordentlig sagsbehandling omkring dem, der havde søgt dispensation for f.eks. danskkravet.
Jeg synes, at de gled for let igennem Indfødsretsudvalget, uden at der havde været en seriøs diskussion af, om de overhovedet havde gjort et forsøg på at lære dansk, måske eventuelt på et lavere niveau end det krav, der blev stillet i cirkulæret.
Peder Hvelplund (EL), 2020-12-01:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Jeg vil godt lige starte med at gøre ministeren opmærksom på, at når ministeren nævner det med, at der var sager med borgere med ptsd, så er det jo, fordi vi ifølge handicapkonventionen, hvis ikke der er andre grunde, skal det.
Hvis der ligger en lægeerklæring på, at en borger f.eks. har ptsd, jamen så er vi faktisk forpligtet til at se bort fra det, at vedkommende ikke kan tage f.eks. en danskprøve 3.
Men det, jeg godt ville spørge ministeren om, er sådan set noget andet.
Jeg var jo glad for at høre, at ministeren sagde, at man godt kunne være en velintegreret borger og få statsborgerskab uden at være gift med en dansk statsborger i 3 år.
Men så sagde ministeren også tidligere, at det kunne være en god indikator på, at man skulle opnå dansk statsborgerskab.
Så bliver jeg simpelt hen nysgerrig efter at høre: Hvordan det?
Altså, hvordan kan det, nemlig hvem man har giftet sig med og været gift med i 3 år, være en indikator på, om man selv har en rettighed til at opnå statsborgerskab?
Er det ikke en personlig ting, som man kan opnå?
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-01:
Jo, men
hvis jeg nu som 20-årig havde haft en dansk kone og en af os fik et job i USA og vi besluttede os for at flytte til USA, stifte familie og få børn, og måske efter 10 eller 15 års ophold i USA så hinanden i øjnene og sagde: Jamen er vi ikke ved at blive amerikanere, skal vi ikke søge amerikansk statsborgerskab og lade vores børn vokse op som amerikanere i et amerikansk samfund?
så synes jeg da, at det burde være en mulighed i USA.
Og på samme måde synes jeg også at det burde være, hvis to amerikanere kom til Danmark og boede her, opdragede børn i en familie og blev en del af det danske samfund, altså, det burde være muligt for dem at blive danske statsborgere, selv om de var gift med hinanden og måske søgte statsborgerskab på samme tid.
Så derfor synes jeg ikke, det er så god en idé.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Når man bliver dansk statsborger, skal man selvfølgelig være dansk i hjertet, og hvad er en bedre test på, om man er det, end at man vil indgå ægteskab med en, der er dansker i forvejen!
Det synes vi der er noget smukt og godt ved, når vi nu ved, at vi skal vælge imellem en hel masse mennesker.
Det er noget dybt, dybt identitetsmæssigt at skifte statsborgerskab, og derfor bør man heller ikke kunne have dobbelt statsborgerskab, efter vores mening.
Det her vil være en rigtig effektiv måde at begrænse antallet af folk, der får statsborgerskab, på.
Derfor kan det godt ærgre mig, selvfølgelig, at ministeren ikke vil støtte vores forslag.
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-01:
Jeg vil starte med at sige, vi er glade for muligheden for at kunne få dobbelt statsborgerskab, og som udgangspunkt synes vi også, at de nuværende regler for at få statsborgerskab er udmærkede, selv om der er plads til lidt forbedringer hist og pist.
Men jeg vil give fru Marie Krarup ret i en ting, nemlig at der har været perioder i danmarkshistorien, hvor der blev givet for mange statsborgerskaber på for lempelige betingelser, og der er desværre ikke behov for at grave ret langt ned i historiebøgerne.
Da jeg selv blev valgt til Folketinget i 2015, kom jeg i Indfødsretsudvalget, og det startede med, at der inde på mit kontor landede tre papkasser med en lang række sager om folk, der søgte dispensation fra bl.a. sprogkravet, og deres sager var vedlagt en masse lægeerklæringer, og der stod i en del af lægeerklæringerne, at de havde ptsd, og det betød som udgangspunkt, at så gled de bare igennem Indfødsretsudvalget og fik dispensation, selv om de måske ikke engang havde forsøgt at følge undervisningen i dansk eller slet ikke havde forsøgt at gå til prøve.
Nu står jeg lige og kigger lidt ned på min tale her.
Altså det, jeg har sagt, er, at det fremgår af beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, at forslagsstillerne mener, at det er i tillæg til de øvrige betingelser osv. osv., men at det ville være en god indikator for, at man rent faktisk vil Danmark som ansøger.
Det ændrer ikke på, at mit synspunkt er, at det ikke bør have nogen konsekvenser for, hvorvidt man søger statsborgerskab.
Men jeg synes da, det giver sig selv, at folk, der flytter til et andet land og bliver gift med en person fra det land, allerede har taget et vigtigt skridt i retning af at blive integreret, også et længere skridt, end hvis jeg ville flytte til et andet land med min kone, som også ville være dansk statsborger.
Det synes jeg er, ja, meget indlysende.
Flemming Møller Mortensen (S), 2020-12-01:
Tak for spørgsmålet.
Det er her, hvor jeg vil overlade ordet til min ministerkollega, udlændinge- og integrationsministeren, for ministeren kommer jo op og giver sin besvarelse på det sidste spørgsmål, der er i forespørgselsteksten.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Betyder det så, at ordføreren er med på, at man selvfølgelig får dansk statsborgerskab, hvis man føler sig dansk, som ordføreren sagde?
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Der er mange, der ønsker dansk statsborgerskab af en hel masse andre årsager – for at sikre sig en plads i en velfærdsstat og få sociale ydelser, for at slippe for værnepligt i sit oprindelige hjemland.
Der er jo masser og masser af årsager, og derfor er folk villige til at gøre som om, om jeg så må sige.
Derfor er vi jo nødt til at sikre os med en masse forskellige regler, at de måske kommer frem til det her med, at de er danske i hjertet.
Men vi kan aldrig vide det med sikkerhed.
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-01:
Selv tak til Det Radikale Venstre for at rejse problemstillingen.
Jeg har også været i dialog med borgmestre i mit eget partis bagland, som er blevet kontaktet af borgere, som er endt i den her lidt bizarre situation, hvor ægtefællerne, familien, mister muligheden for at være i Danmark, fordi de selv søger dansk statsborgerskab.
Udlændingelovgivningen er så kompleks og så indviklet, og der opstår hele tiden eksempler på, at den ikke virker efter intentionerne.
Jeg tror, at det her er et af de steder, hvor vi bare må erkende, at der er opstået en utilsigtet konsekvens af, at man tidligere har strammet reglerne for at få permanent ophold, og det håber jeg så at vi meget bredt i Folketinget kan blive enige om lige at få justeret på plads.
For jeg tror, som en, der er tilhænger af en stram udlændingepolitik, at hvis den folkelige opbakning til en stram udlændingepolitik skal fastholdes, er vi også nødt til at få ryddet ud, når der lige er noget, der viser sig at være lidt skørt.
Det er det, jeg håber vi kan få gjort her.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
En bemærkning bliver det mest.
Jeg vil bare gerne sige tak til ministeren for at kalde det mærkeligt, at det er rettighedsfortabende at vælge sin familie til, og jeg tror endda også, at ministeren brugte ordet barokt.
Og ministeren kom med nogle gode eksempler på det uhensigtsmæssige i de her regler, og at det afføder nogle forkerte forhold i forhold til det, at det skal være muligt at tiltrække kvalificeret udenlandsk arbejdskraft.
Tak for også til sidst at nævne tidsplanen.
Så tusind tak for opbakningen til det her.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Jeg tror godt, at man kan tage en blodprøve og udføre sit arbejde, selv om man har islamisk tørklæde på.
Det er jo ikke det, det går på.
Det, det går på, er, at man samtidig sender nogle signaler, som ikke er okay.
Det er ikke okay at agitere.
Hvad ville ordføreren sige, hvis sygeplejersken havde et stort nazikors malet på sin dragt?
Ville det ikke virke en smule mærkeligt?
Jeg mener ikke, at der bør være plads til den form for agitation, når man arbejder i den offentlige sektor og har med almindelige borgere at gøre.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Nu fik vi en lang forklaring om agitation.
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge om, er: Er der modstrid mellem det at passe sit arbejde til punkt og prikke, eksempelvis tage en blodprøve eller gøre noget andet, hvad ens arbejde nu går ud på i det offentlige, fuldføre sit arbejde, nøjagtig som man skal, og bære tørklæde?
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Der er det forhold, at når man bærer tørklæde, så agiterer man for et religiøst politisk system, og det er imod den tradition, vi har i Danmark, og man agiterer for et religiøst politisk system, som er undergravende for Danmark, og som er i modstrid med al den frihed, vi har i Danmark.
Kristian Hegaard (RV), 2020-12-01:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ordføreren mener, at der er modstrid mellem at have et arbejde i det offentlige, passe det til punkt og prikke, og bære tørklæde.
Sikandar Siddique (UFG), 2020-12-01:
Fru Marie Krarup siger, at man kan tage tørklædet af.
Men man kan også lade være med at fremsætte kvindeundertrykkende forslag i Folketingssalen; man kan lade være med at modarbejde det, som tidligere generationer har arbejdet for, netop lighed for loven, retten til selv at vælge; man kan lade være med at fremsætte forslag, der angiveligt er grundlovsstridige.
Jeg vil på det kraftigste opfordre Marie Krarup til ikke at generalisere og ikke at dæmonisere, som Dansk Folkeparti har gjort i rigtig, rigtig mange år.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Men det vil sige, at man heller ikke agiterer, hvis man går rundt med et kommunistflag på sin T-shirt?
Så agiterer man ikke?
Altså, det mener jeg at man gør, og det gør man også, når man har et islamisk tørklæde på, og islam er jo et system, der går imod alt det, vi har i Danmark, og som går imod frihed, ytringsfrihed, religionsfrihed, kvinders ligestilling.
Alle de ting, som vi holder af i Danmark, er islam modstander af, og der er det da mærkeligt, at man siger: Det må du godt agitere for; vi vil godt nok nødig have kommunistisk eller nazistisk eller anden agitation fra offentligt ansatte, men lige præcis det dér må du godt.
Det er da mærkeligt.
Sikandar Siddique (UFG), 2020-12-01:
Jeg ventede på spørgsmålet, men jeg synes faktisk, fru Marie Krarup, det er dybt problematisk, at man mistænkeliggør kvinder, vores samfundsborgere, vores medborgere, som hver evig eneste dag knokler for, at vores samfund kan hænge sammen, og som passer vores børn, passer vores ældre, gør rent, er jurister, og at man på den måde med sådan et forslag skærer alle kvinder med tørklæde over én kam og sætter dem i bås med nogle, der vil agitere for en eller anden religion, og det kan være en hvilken som helst religion.
Det synes jeg faktisk er dybt problematisk.
Det vil jeg sige.
Vi har i Danmark en stolt tradition for, at vi kan vælge at gå klædt, som vi vil, og det gør det her forslag op med.
Marie Krarup (DF), 2020-12-01:
Man kan tage tørklædet af.
Det ved jeg ikke om hr. Sikandar Siddique er klar over.
Men det er muligt at tage et tørklæde af, og det er dermed muligt at arbejde i den offentlige sektor.
Man kan godt være muslim uden at have tørklæde på.
Det kan vi jo se i Frankrig.
Så det er jo ikke rigtigt, at det her er en udelukkelse for folk.
Men det er en udelukkelse af agitation, det er fuldstændig rigtigt.
Jeg ville heller ikke bryde mig om, hvis folk gik rundt med kommunistiske symboler på deres tøj, når de passede mine børn i børnehaven eller underviste mine børn i folkeskolen eller passede syge mennesker på hospitalerne.
Det er ikke et sted, hvor man agiterer – det har vi ikke tradition for – og man agiterer heller ikke for islam i offentlige institutioner, efter min mening.
Det bør man ikke, og når man ikke selv kan finde ud af det, mener jeg derfor, at det vil være fornuftigt at lave nogle regler, som fortæller folk, at det skal man lade være med.
Ja, jeg kan ikke nå mere nu.