runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-22:
Tak for ordet, formand, og også tak til alle ordførere for deres indlæg.
Lovforslaget, som vi behandler her i dag, er en del af den aftale, som alle partier i Folketinget indgik sidste efterår, om domstolenes økonomi for 2024-2027.
Allerede fra den 1. januar i år har domstolene på baggrund af aftalen fået tilført 12 ekstra dommere, som placeres ved byretterne.
Med det her lovforslag får vi yderligere 7 dommere til byretterne og 2 landsdommere til Østre Landsret.
Det er rigtig godt nyt, for det betyder, at vi kan fortsætte arbejdet med at få sagsbehandlingstiderne ned til gavn for alle de ofre, tiltalte borgere og virksomheder, der lige nu venter for lang tid på rettens afgørelse.
Lovforslaget indeholder også ændringer af mere teknisk karakter, som har til formål at gøre den civile retspleje mere smidig, og desuden ændrer vi på, hvordan Advokatsamfundet er organiseret.
Vi tilpasser bl.a. reglerne for, hvordan advokater kan vælges til Advokatnævnet og Advokatrådet, og vi tager forslag med fra Dansk Arbejdsgiverforening og Fagbevægelsens Hovedorganisation om at udvide advokaters møderet for landsretterne.
Vi følger også op på en tidligere vedtaget en beretning om at forbedre retssikkerheden for mindreårige i retssager, hvor barnets værge har anlagt sag.
Med lovforslaget gør vi det muligt for domstolene at beslutte, at værgen og ikke barnet skal betale for sagens omkostninger.
Det er et projekt, som bygger på mange tusinde timers arbejde for rundt regnet 100 medarbejdere i Domstolsstyrelsen, og som indbefatter al jura og økonomistyring til analyse af forretningsbehov og design samt udvikling af nye løsninger i de nye straffe- og skiftesystemer.
Lovforslaget understøtter den seneste fase i det her program, som vedrører dødsboskiftesager.
Jeg er glad for, at vi med de nye regler kan tage endnu et skridt i den vigtige proces med at få moderniseret domstolenes it-systemer.
Endelig foreslår vi, at kravet om forudgående tilladelse fra Datatilsynet ophæves for visse former for behandling af personoplysninger.
Jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget, og jeg står naturligvis til rådighed for de spørgsmål, der måtte opstå undervejs.
Tak for ordet.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-10-22:
Tak for det.
Det lovforslag, vi nu skal behandle, indeholder en lang række ændringer til retsplejeloven for Grønland.
Som det fremgår af lovforslaget, skal ændringerne sikre, at loven er tidssvarende i forhold til det kriminalitets- og trusselsbillede, der i dag og fremover kan forventes i Grønland.
Jeg vil ikke gennemgå alle de mange forslag til ændringer, der lægges op til, men jeg kan kort nævne, at lovforslaget indeholder ændringer i regler om aktindsigt, som har til formål at udvide offentlighedens adgang til aktindsigt i domme for at sikre den størst mulige åbenhed og indsigt i domstolenes arbejde i Grønland.
Så indeholder lovforslaget en række ændringer, som har til formål at forbedre politiets efterforskningsmuligheder for at sikre en effektiv bekæmpelse af alvorlig og mere organiseret kriminalitet samt at forbedre beskyttelsen af vidner.
På den baggrund indeholder lovforslaget en række ændringer vedrørende eksempelvis politiets brug af tvangsindgreb, blokering af hjemmesider, brug af agenter osv.
Og så indføres der med lovændringen også nye regler om f.eks. digital forkyndelse og anonyme vidner.
Med andre ord er det et lovforslag med en bred vifte af tiltag på retsområdet, som jeg kan forstå man ser positivt på i Grønland, og som det grønlandske selvstyre har tilsluttet sig.
Og det er jo det, der er det vigtigste for os, altså at disse regler er nogle, man har ønsket sig fra Grønlands side, og derfor bakker vi selvfølgelig op om det.
Tak for ordet.
Mette Thiesen (DF), 2024-10-22:
Jeg fristes til at komme med en kæk bemærkning om, at man så bare holder en eller anden uendelig lang tale, men det skal jeg nok spare jer alle sammen for.
Jeg vil egentlig bare tilslutte mig de ting, der er blevet sagt her fra talerstolen fra stort set samtlige ordførere.
Det her er jo også en aftale, som vi i Dansk Folkeparti er en del af, og vi kan selvfølgelig tilslutte os de gode ting, der er, eksempelvis det med flere dommere og også det her med, at man ikke oplever, at mindreårige bliver efterladt med en kæmpestor regning, fordi deres værger har taget en beslutning, som den mindreårige så hæfter for, hvilket vi jo har set nogle ret grelle eksempler på.
Jeg kan sådan set også tilslutte mig det spørgsmål, der tidligere blev stillet heroppefra, altså om man i udvalgsbehandlingen lige kunne kigge på, om man i en eller anden grad kunne hjælpe dem, der allerede er ramt af det.
For det er jo et eller andet sted en helt absurd tilstand, at børn kan hæfte for noget, som andre har besluttet, og få en stor gæld, allerede før de er myndige.
Jeg kan sådan set også godt bakke op om, at lovforslaget bliver delt op.
Det her er jo et gedigent bunkebryllup, som der også er blevet sagt fra talerstolen tidligere.
Jeg synes, det er en uskik, at man puljer så mange lovforslag sammen, så det er svært at sætte sig ordentlig ind i alle delene.
En del af det er jo selvfølgelig det, som vi allerede har vedtaget, og som er den her aftale om domstolenes økonomi.
Men der er jo altså også nogle elementer her, som ikke er en del af den aftale, og jeg synes, det er helt legitimt at sige, at så må man dele lovforslaget op, så man kan tage særskilt stilling til de andre dele.
En af de ting, som vi også altid skal være opmærksomme på, når vi laver de her digitaliseringstiltag, er jo altså, at der er nogle mennesker, som ikke er så digitale, eksempelvis ældre, og jeg synes i hvert fald også, at vi skal have sikret, at der også er taget højde for den del.
Så vi bakker fra Dansk Folkepartis side op om, at lovforslaget bliver delt op, og vi støtter så selvfølgelig den del med aftalen om domstolenes økonomi, som vi er en del af.
Men vi synes, det er helt legitimt at sige, at det skal deles op.
Rosa Lund (EL), 2024-10-22:
Når vi indgår en aftale om domstolene – faktisk den første af sin slags – sådan som tilfældet var for et par år siden, så er det jo, fordi vi har brugt rigtig lang tid på at sætte os ind i tingene og på at forhandle med hinanden for at finde en løsning, som langt størstedelen af Folketinget er enige i.
Det var et kompromis for alle parter, som ikke var nemt at opnå.
Det der med, at vi arbejder sammen her i folkestyret, er jo egentlig en fantastisk ting, og det adskiller sig på mange måder fra det, der ellers foregår med regeringen, der jo med sit helt eget flertal kan gennemføre lige præcis den politik, man ønsker, uden at spørge os andre.
Det er så også det, man har valgt at gøre, bl.a. ved at vælge 1.000 stillinger, som regeringen mener er overflødige, og så bare nedlægge de samfundsfunktioner.
Vi folketingsmedlemmer har bare fået en liste fra hver enkelt minister over, hvad man vil – ikke et forhandlingsoplæg, men bare en ordre.
F.eks. har vi fået besked fra justitsministeren om, hvordan man vil fjerne ting fra politiforliget, selv om os partier, der er fundamentet for forliget, sådan set ikke er enige.
Men jeg kan jo ikke stemme for de ting uden samtidig at godkende regeringens lidt ejendommelige symbolpolitik, og det synes jeg faktisk ikke er okay.
Når vi har lavet en aftale om at stemme for noget vedrørende domstolenes økonomi, skal vi kunne gøre det, helt uden at regeringen samtidig prøver at få alle mulige andre elementer ind i lovforslaget, som egentlig ikke har noget med domstolsaftalen at gøre.
Jeg vil derfor ligesom tidligere ordførere gerne bede om, at lovforslaget bliver delt op, sådan at det, der handler om domstolsforliget, behandles særskilt ved afstemningerne.
Vi ved, at det desværre ikke kommer til at løse alle problemerne med de lange sagsbehandlingstider, og derfor imødeser jeg justitsministerens plan for, hvordan vi gør noget ved det her meget store problem i vores retsstat.
Når parter som Advokatsamfundet, arbejdsmarkedesorganisationerne og domstolene støtter op om muligheden for, at man kan benytte sager i arbejdsretten til at opnå møderet for landsretten, er der heller ingen grund til at betvivle, at det er en god idé.
Det er jo trods alt eksperterne på området.
Overordnet set er der heller ingen af høringssvarene, der giver udtryk for, at der skulle være grund til andet end at støtte indholdet af lovforslaget.
Det er sjældent, at et digitaliseringsforslag mødes af så lidt kritik, som det er tilfældet her; det synes jeg også er værd bemærke.
Men som jeg indledte med at sige, og som flere ordførere også har sagt, bør vi starte med at dele det her lovforslag op.
Jeg kan allerede nu sige, at vi støtter den del, der udspringer af domstolsforliget, som vi er med i, og så vil vi ellers gerne forholde os til de andre dele særskilt.
Vi vil tage op i udvalgsbehandlingen, hvordan vi ser for os at man kan dele lovforslaget op.
Nanna W. Gotfredsen (M), 2024-10-22:
Tak for ordet, formand.
De forrige ordførere, der har været heroppe, har i rigelighed redegjort for, hvad der alt sammen indgår i det lovforslag, vi nu behandler, altså L 22.
Jeg synes, I har gjort det både godt og omfattende.
Som borgere i en retsstat skal man kunne være rimelig sikker på, at vi har et velfungerende domstolssystem og retsvæsen.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at forholdene dér på mange måder er udfordret.
Det prøver vi at råde bod på med aftalen fra for cirka et år siden om domstolenes økonomi 2024-2027.
Vi tager nogle skridt her i forhold til flere dommere, som jo åbenlyst er nødvendigt, plus en række andre justeringer.
er det en bunden opgave at få vendt udviklingen og forfølge det her helt tæt; vi skal have et velfungerende retssystem og domstolssystem.
Moderaterne støtter lovforslaget.
Steffen Larsen (LA), 2024-10-22:
Mange tak, hr. formand.
Lovforslaget her indeholder en række ændringer, der skal ses som led i aftalen om domstolenes økonomi for 2024-2027, og her er nogle forslag om opnormering af antallet af byretsdommere.
Det er jo positivt, da vi netop kan se, at sagsbehandlingsbunkerne ved byretterne har været stigende i længere tid.
Dernæst indeholder lovforslaget supplerende forenklinger i forlængelse af de ændringer, der blev gennemført som led i flerårsaftalen for domstolene, og som har til formål at forenkle den civile retspleje.
Og så implementerer lovforslaget de af Advokatrådets strukturudvalgs anbefalinger, der kræver lovændringer, hvilket navnlig er nedlæggelsen af advokatkredsenes kredsbestyrelser og indførelse af Advokatnævnets kompetence til i visse tilfælde at træffe afgørelse om en advokats valgbarhed til Advokatsamfundets organer.
Lovforslaget indeholder tillige andre ændringer på advokatområdet, herunder en udvidelse af muligheden for at opnå møderet for landsret og ændringer, der særlig har betydning for Advokatnævnets behandling af sager.
Så er der en lang række andre små detaljer i det her.
En af de ting, som jeg egentlig synes er de vigtigste, er jo faktisk det her med, at man går efter også at kunne ændre på værgemål for de mindreårige, så de ikke længere unødvendigt skal drages til ansvar for deres værgers beslutninger, hvis domstolene ser det som en fordel at gøre sådan, at det bliver værgen selv, der betaler, og ikke selve den, der er under værgemål.
For det at lade mindreårige betale for, at deres værger træffer dårlige beslutninger, kan være ganske fatalt for de unge menneskers økonomi, og der kan være mange forskellige årsager til, at man er endt med at være i et værgemål.
De to ting vil jeg egentlig gerne fremhæve som positive.
Den ene er det her med, at vi styrker ansvaret for værgemål, og den anden er, at vi øger antallet af dommere, så vi kan få flere sager igennem og få nedbragt ventetiderne.
Vi støtter derfor forslaget, selv om vi også er betænkelige ved, at det her er et miskmask af forskellige sager, der bliver lagt i den samme lov, og det gør, at behandlingen af det måske kan være forstyrret.
Vi kan derfor godt se, at fru Karina Lorentzen Dehnhardt, som jo var på før, har ret i, at det kunne være en fordel at dele dele af det her forslag op – der var mange »dele« der.
Jeppe Bruus (S), 2024-10-23:
[Lydudfald]
... mest på en demokratisk samtale, hvor man samtaler med hinanden.
Når jeg svarer hr. Torsten Gejl, at jeg har mødtes med de organisationer, har lyttet til dem, så læser hr. Torsten Gejl op fra et stykke papir, hvor der så står, at jeg har gemt sig bag nogle andre organisationer.
Altså, det giver jo en mærkelig samtale.
Jeg har mødtes med de organisationer, jeg lytter til, hvad de siger, jeg samtaler med dem.
Betyder det, at de får hele deres vilje og jeg kan indfri alt det, som Den Grønne Ungdomsbevægelse står og siger de har sultestrejket for, fordi de synes, vi skal afskaffe animalsk produktion i Danmark?
Nej, for det kan jeg ikke indfri.
Men jeg kan hvert fald lytte til, hvad de siger, og jeg kan også lade mig inspirere af noget af det, de siger.
Det er sådan, jeg arbejder.
Charlotte Munch (DD), 2024-10-23:
Det er jo en rar tanke og måske også lidt en ønsketænkning, for det er jo set tidligere, at det ikke kun er jødiske studerende, der føler sig generet.
Ifølge en artikel i Berlingske den 17. oktober er også ansatte på universitetet
blevet generet og forhindret i at gå til møder, og efter en rucintifadademonstration i begyndelsen af september blev der efterfølgende fundet graffiti på universitetets mure, hvor der stod: »Intifada now«, altså intifada nu.
Og rektor Hanne Leth Andersen blev beskyldt for at være folkemorder og racist.
Er det simpelt hen okay, eller er det kun de jødiske studerende?
For det er jo slemt i sig selv, men hvordan skal personalet på nogen måde kunne gøre noget, når det er det, de bliver påklæbet bagefter?
Christina Egelund (M), 2024-10-23:
Tak for spørgsmålet, som jo desværre er både relevant og også aktuelt.
Jeg er bekymret over at se, hvordan krigen mellem Israel og Hamas er rykket ind på nogle universiteter med ubehagelige konsekvenser til følge.
Det er helt afgørende, at der er et trygt studie- og arbejdsmiljø for alle studerende og alle ansatte.
Det er uacceptabelt, at krigen mellem Israel og Hamas bliver brugt af herboende personer til at skabe utryghed blandt særlig jøder i Danmark.
Der skal være plads til uenighed og udveksling af forskellige synspunkter, ja, men der skal være trygge rammer for alle studerende og ansatte, særlig i situationer som den her, hvor den aktuelle situation uden for Danmarks grænser kan føre til polarisering her i landet.
De videregående uddannelsesinstitutioner skal være et sted, hvor der er plads til forskellige holdninger og argumenter og plads til dem, som man er meget uenige med.
De studerende har ytringsfrihed, men det er vigtigt, at forskellige holdninger kommunikeres og uenigheder løses gennem dialog og ikke gennem konflikt.
Jeg vil gerne sige det meget tydeligt: Dialog er ikke hærværk, blokade og chikane.
Eksempler som dem, vi har set på RUC, hvor maskerede demonstranter skaber utryghed, er fuldstændig uacceptable.
Det skal være frit og trygt for alle studerende og ansatte at færdes på universiteterne, og det er et ansvar, som påhviler ledelsen på de enkelte institutioner.
Jeg har en klar forventning om, at de videregående uddannelses- og forskningsinstitutioner er opmærksomme på at sikre, at alle ansatte og studerende føler sig trygge på institutionerne, så de har en hverdag, der ikke bare er acceptabel i den aktuelle situation, men en hverdag, som er god og tryg.
Charlotte Munch (DD), 2024-10-23:
Hvad vil regeringen gøre for at sikre trygheden for jødiske studerende på Roskilde Universitet set i lyset af den stærke Intifadabevægelse, jf. instagramprofilen med navnet rucintifada?
Jeppe Bruus (S), 2024-10-23:
Jeg ved faktisk ikke helt, hvad der er værst: at stå og læse op af noget, der sådan er præfabrikeret, og som tegner et billede af, at den her trepart er helt vanvittig, eller at sætte sig ind til bordet og forhandle, som der er en række partier der gør.
Jeg er helt med på, at Alternativet forlod det til en start, fordi det er nemmere for Alternativet nu at stå og sige alle de ting her, som ikke er rigtige, end at sidde inde ved bordet og søge indflydelse.
En politisk aftale i det her parlament, i Folketinget, kan kun indgås af politiske partier.
Det er bl.a. derfor, vi sidder og forhandler om 40 mia. kr.
Jeg synes jo, at man simpelt hen som må sætte sig ind til bordet og blive siddende og forhandle.
Jeg tror, jeg ville blive sådan grundlæggende rystet, hvis Alternativet ligesom sagde: Nu har regeringen levet op til sit regeringsgrundlag.
Altså, jeg synes simpelt hen, det er sådan en billig omgang.
Jeg tager det dybt seriøst, at der er en række organisationer, der har synspunkter.
Jeg mødes med dem, jeg snakker med dem, jeg lytter til, hvad de siger, og så træffer vi politiske beslutninger herinde til sidst.
Og det at prioritere f.eks. at finde 40 mia. kr. og finde ud af, hvordan det skal finansieres, er i høj grad en politisk beslutning.
Det at stå og sige her, at der så er nogle andre organisationer, der sidder og skalter og valter med vores alle sammens skattekroner, er simpelt hen misinformation om, hvad det er, der egentlig er på spil her.
Og jeg synes egentlig, at det meget godt illustrerer forskellen på at være i Alternativet og være optaget af at træde ud af en aftale, så man kan stå og hamre løs på det, i stedet for at sidde med inde ved bordet og søge indflydelse.
Torsten Gejl (ALT), 2024-10-23:
Ministeren sagde ordret, at der ikke kunne flyttes et komma.
Og i regeringsgrundlaget står der om den såkaldte grønne trepart: »Regeringen vil derfor nedsætte et partnerskab med landbrug, fødevaresektor, naturorganisationer, forbrugerorganisationer og kommuner, som skal komme med oplæg til en samlet visionsplan for dansk landbrug.«
Regeringen svigter jo totalt sit eget regeringsgrundlag.
Der er kun én grøn organisation i den såkaldte grønne trepart; der er ingen forbrugerorganisationer; det hele er forsinket; og det er ikke nogle anbefalinger, det er nærmest et diktat, der ikke kan forhandles.
Hvorfor har regeringen svigtet sit regeringsgrundlag fuldstændig i forbindelse med den grønne trepart?
Jeppe Bruus (S), 2024-10-23:
Tak for det.
Jeg havde faktisk forberedt et fint svar.
Men nu har vi lige siddet og forhandlet ovre i mit nye ministerium, Ministeriet for Grøn Trepart, mens der har stået demonstranter udenfor og inde i opgangen, og nogle har været inde tæt på mit kontor, og råbt slagord, og heldigvis er det blevet håndteret stille og roligt.
Jeg har mødtes med de demonstranter flere gange igennem de seneste uger, hvor de også har sultestrejket.
Jeg har faktisk også mødtes med dem i foråret, mens vi sad og lavede den grønne trepart.
Jeg har lyttet til, hvad de har at sige, og jeg har sagt til dem, hvad jeg oprigtigt mener, nemlig at det, at vi har så ambitiøse klimamål i Danmark og rundtomkring i verden jo også skyldes, at børn og unge i hele verden har lagt pres på i forhold til de klimaforandringer.
Kan jeg så tilfredsstille deres behov og gøre det, de vil?
Det kommer jeg ikke til, for så havde vi ikke lavet en aftale i den grønne trepart.
Så hvis der her i spørgsmålet ligger et spørgsmål om, om vi lytter, om jeg lytter til klimabevægelsen, til Klimarådet, som jeg også har mødtes med, til en række af de organisationer, som ytrer sig, er svaret jo entydigt ja.
Betyder det, at vi så kan gøre dem tilfredse eller de indgår på lige fod i en demokratisk forhandling mellem regeringen og Folketingets partier?
Nej, det gør det jo ikke.
Så har vi lavet en grøn trepart med en række parter, der repræsenterer brede dele af det, vi sådan set har siddet og arbejdet med: Hvordan laver vi verdens første klimaafgift?
Hvordan sikrer vi os, at vi tager livtag med den gigantiske miljøkrise, vi står i, med det alt for meget kvælstof, der er ude i vores fjorde?
Der har de ikke alle sammen siddet, det anerkender jeg, men det betyder ikke, at der ikke har været følgegrupper, og at vi ikke har haft processer, hvor vi også har lyttet til, hvad de har at sige.
Christina Egelund (M), 2024-10-23:
Spørgeren spørger, om det, der bliver beskrevet her, er okay, og nej, det er da på ingen måde okay.
Det er ikke i nærheden af at være okay.
Noget af det, der bliver beskrevet, og som jo altså er decideret hærværk, altså intimidering, og at man forhindrer ansatte, som bare møder ind for at passe deres arbejde, i at komme ind på deres kontorer, er ikke bare uacceptabelt, det er også et brud på universitetets ordensregler.
Det er heller ikke det synspunkt, som ledelsen på RUC har, altså at det på nogen måde er acceptabelt, hvilket ledelsen jo også har kommunikeret både til studerende og ansatte.
Torsten Gejl (ALT), 2024-10-23:
bl.a. Man har sat en lang række organisationer til at lave en utrolig vigtig aftale i dansk politik, selv om de fleste af organisationerne ikke har ekspertise i forhold til CO 2 -afgifter, kvælstofudledning og klimaskov.
Man kalder det en grøn trepart, hvilket jo er en decideret falsk varebetegnelse.
Det er i virkeligheden ikke nogen trepart, for der er tale om syv organisationer, og den er ikke grøn, da det kun er én af de syv organisationer, der har ekspertise inden for det grønne.
Den såkaldte grønne trepart består af Landbrug & Fødevarer, NNF, Dansk Metal, Dansk Industri, KL, regeringen og Danmarks Naturfredningsforening.
Det er jo hæderkronede organisationer, ingen tvivl om det, men bortset fra Dansk Naturfredningsforening er det jo ikke organisationer med ekspertise inden for det grønne område.
Resultatet er også blevet, at den aftale, de har lavet, indbefatter en CO 2 -afgift, der er lavere end alle Svarerudvalgets anbefalinger, at man kaster yderligere milliarder af kroner efter landbruget, at aftalen er underfinansieret, og at kvælstofreguleringen ikke stopper iltsvindet osv. osv.
Det værste er, at regeringen giver udtryk for, at de politiske partier stort set ikke kan påvirke aftalen, fordi den er forhandlet stort set færdig i den såkaldte grønne trepart.
Det var også grunden til, at Alternativet forlod forhandlingerne, da vi ikke vil forhandle på skrømt og give vores grønne stempel til noget, der ikke er grønt nok i forhold til de udfordringer, vi står med på det grønne område i Danmark og internationalt.
Vi er ikke de eneste, der mener, at den såkaldte grønne trepart er en fiasko.
Der er en lang række grønne organisationer, der kritiserer aftalen rigtig, rigtig højlydt.
I den kritik lyder det bl.a.: Hvorfor skal organisationer uden for Folketinget træffe meget vigtige politiske beslutninger?
Det er jo ikke dem, vi har stemt på.
Men ministeren kan jo ikke løbe fra det, som står i regeringsgrundlaget.
Det er jo ikke en roman.
Det er jo ikke leg.
Det har regeringen selv lovet danskerne.
Men hvis det var sådan, at regeringen havde samlet en række grønne organisationer til at komme med forslag og rådgivning og en vision, som man sagde man ville gøre, om en grøn aftale i stedet for at gemme sig bag en række organisationer, som er gode nok i sig selv, men som stort set ikke har ekspertise inden for det grønne område, tror ministeren så, at vi havde undgået nogle af alle de problemer og udfordringer, der er i aftalen, og som medierne jo dagligt bringer til torvs?
Mikkel Bjørn (DF), 2024-10-23:
Jeg hørte godt, at ministeren sagde, at det var totalt uacceptabelt, men spørgsmålet var, hvad ministeren havde tænkt sig gøre.
I min verden, i Dansk Folkepartis verden, er det at gøre noget ikke bare at sige, at noget er uacceptabelt.
Det er at skride til handling, når jødiske studerende på et dansk universitet ikke kan gå i skole uden at blive truet og intimideret og udsat for antisemitisk hetz.
Det er der, hvor vores spørgsmål til ministeren er, hvad ministeren konkret har tænkt sig at gøre.
Og svaret er, at det er op til ledelsen – at ledelsen må skride ind.
Jamen ledelsen gør ingenting.
Hvad har ministeren tænkt sig at gøre?