Magnus Heunicke (S), 2024-10-22:
Tak for det.
Det er jo første gang, jeg er i Folketingssalen som minister for ligestilling, så jeg har lyttet meget interesseret.
Det er ikke sådan et dybt chok, der har ramt mig, ved at høre partiernes ordførertaler og indlæg her, men jeg synes, de bar præg af nogle spændende ting fra hver enkelt, så det vil jeg godt kvittere for.
Uanset at vi har haft en del ting på bordet her i debatten indtil nu, er selve lovforslaget her sådan set en opfølgning på det ønske, vi har – og det er jo et bredt ønske, vi har i Folketinget – om at frisætte den offentlige sektor, afskaffe den statslige regulering, som vil kunne betegnes som unødig, og begrænse statslige tilsyn og kontroller.
Det kan vi holde lange taler om – det tror jeg der er blevet gjort mange gange – men det virker jo først, hvis vi handler.
Og det her lovforslag handler reelt om at se på, om de indberetninger og regler, som er og har været der i noget tid, stadig væk gør en forskel, eller om vi kan vurdere, om der kan gøres noget for at gøre det lidt lettere.
Netop ligestillingsredegørelserne, som det her forslag jo handler om, blev indført for mere end 20 år siden.
Derfor er det klogt med jævne mellemrum at se på: Er de stadig væk det redskab, som de var, dengang de blev indført, eller er der kommet nye og stærkere regler til?
Der er kommet nye og stærkere regler til, bl.a. det, at både kommuner, regioner og stat siden 2023 jo er blevet omfattet af regler om måltal og politikker for kønssammensætning i ledelse, og det betyder så, at de nu har pligt til at opstille konkrete måltal.
Det overhaler fuldstændig ligestillingsredegørelserne, for der skulle man jo indberette, om man havde en målsætning, men de nye krav, der kom i 2023, er altså meget mere håndfaste.
Samtidig må man sige, at KL er helt tydelige.
De mener ikke, at redegørelsernes anvendelighed står mål med det arbejde, som man er nødt til at lave for at lave de her redegørelser.
Kritikken, skal jeg sige,
er jo ikke ny.
Den er heller ikke kommet her efter 2023.
Man må også konstatere, at det ikke har fået kritikken til at forstumme, og derfor er det altså på tide – synes jeg, synes vi – at den kritik skal vi så lytte til.
Målet må jo være at have et reelt billede.
Hvis man mener, at ligestilling er vigtig og selvfølgelig også vigtig i den store danske offentlige sektor – og det mener jeg, og det mener vi i regeringen – så må målet være at få et reelt billede af, hvordan det så går med ligestillingsindsatsen i det offentlige.
Og der må man sige, at redegørelserne ikke giver det reelle billede.
De opleves ikke som en drivkraft for ligestillingsarbejdet, og de opfattes tværtimod som en administrativ byrde.
Det er derfor, vi som led i aftalen om den kommunale økonomi for 2024 foreslår at afskaffe ligestillingsredegørelserne, og det er det, lovforslaget her jo så handler om.
Som det også er nævnt blandt flere ordførere, foreslås det at indføre en bagatelgrænse.
Det betyder så, at kun offentlige institutioner og offentlige virksomheder med 50 eller flere medarbejdere fremover vil blive forpligtet til at opstille de her måltal for kønssammensætning i bestyrelser.
Det betyder, at vi får den samme bagatelgrænse for bestyrelser, som der allerede er for ledelser.
Og hvad er det for nogle virksomheder, vi taler om?
Det vil typisk være friskoler, private grundskoler, efterskoler og sociale tilbud.
De vil falde under bagatelgrænsen fremover, og det betyder så, at de her mindre institutioner – personalemæssigt mindre institutioner – vil få frigivet nogle ressourcer.
Endelig foreslås det at ændre den årlige indberetning og måltal fra hvert år til så at være en indberetning hvert andet år, og det er med den begrundelse, at det er meget, meget sjældent, at det er hvert år, at der er helt nye bestyrelser og nye ledelser.
Det ændres typisk ikke på et enkelt år, så derfor kan man sagtens følge udviklingen, hvis man gør det hvert andet år.
Det mener jeg også er sund fornuft.
Så vi forsøger altså her at forenkle de forpligtigelser, der er, og de krav, der er til indberetning i ligestillingsloven, og så selvfølgelig lette administrationen i det offentlige og frigive nogle ressourcer.
Det er efterspurgt, og det synes jeg også er fornuftigt.
Jeg må også sige, at hvis man så sad og håbede – og det kan jeg høre lidt på debatten – at vi så får mindre effektive værktøjer, når det handler om at fremme og monitorere ligestillingen i den offentlige sektor, så er det ikke tilfældet, for der er senest sidste år kommet andre og mere effektive værktøjer netop til de formål.
Og derfor ser jeg selvfølgelig frem til den videre behandling af det her lovforslag.