Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-02:
Jeg kan så tage tråden op fra den tidligere ordfører fra Alternativet ved at sige, at den lillebitte ting, som Alternativets ordfører påpegede, er essensen af det her lovforslag, for det er det, der er konkret, og det er det, der er grunden til, at der skal laves en lov.
Det er vi også skeptiske over for.
Jeg tror egentlig helt bredt set, at det er åbenlyst, at vi – jeg synes, at det står med en masse rigtige og gode ord i lovforslaget – vil have uafhængige universiteter i Danmark, og at de institutioner, som leverer den viden og den forskning, som ligger til grund eller i hvert fald skal ligge til grund for informerede beslutninger, aldrig nogen sinde må kunne anklages for at være styret politisk.
Jeg er som Alternativets ordfører enig i, at det er det, det handler om.
Det handler ikke om indholdet i forskningen eller peer review.
Det handler om, at den viden, som vi bruger til at træffe beslutninger, aldrig må kunne anklages for at have været styret politisk.
Det er derfor, at vi er modstandere af det her med, at ministeren skal godkende bestyrelsesformænd for universiteterne.
Vi bakker bestemt op om, at universiteterne og de øvrige uddannelsesinstitutioner i endnu højere grad bidrager – det er der også fine ord om, og det er en dejlig vending, der er brugt her – til at informere og underbygge den offentlige debat og politikudviklingen.
Det er klart, at det er det, vi skal bruge det til.
Men universitetets opgave og i øvrigt mange andre uddannelsesinstitutioners opgave er altså også at kunne korrigere os politikere og med deres forskere sikre, at vi som politikere, virksomheder og alle mulige andre ikke kan hævde, at noget er sandt, fordi det er politisk, økonomisk eller på anden måde opportunt, hvis der er grundlæggende viden, der peger i en anden retning.
Det skal de altid være frie til at gøre opmærksom på.
Vores forskere og universiteter er faktisk garanter for, at der er viden, der kan sige magten imod, når der er brug for det, også når det er virkelig generende.
Den skal være fri og uafhængig.
Jeg synes også, at syretesten på god politik må være, hvad det er for et samfundsproblem, man løser med et lovforslag.
Og jeg har svært ved at se, hvad det er for et problem, der bliver løst med det her lovforslag.
Jeg kan sagtens se en retning i noget af det, som lovforslaget ikke, om jeg så må sige, lovgiver om, men som det angiver, nemlig hvad det er for en retning, vi gerne vil i, med rammekontrakter.
Det er rigtig godt, og det bakker jeg også op om.
Men lige præcis det, der bliver lovgivet om her, er jo ministerudpegningen, og der har jeg svært ved at se, hvad det er for et problem, det løser.
Det er ikke, fordi jeg sådan set tror, at ministerens forslag og bestemt heller ikke ministerens intention er, at universiteterne skal begynde at skifte kurs i takt med politiske sager.
Jeg tror heller ikke, at det betyder, at regeringspolitikere eller andre vil bruge universiteterne til at markedsføre egne dagsordener.
Jeg synes, at vi heldigvis har en helt anden debat.
Men når først man har lovgivet om noget, er man med til at så tvivl om uafhængigheden.
Det er sådan set det, som vi er imod i Radikale Venstre.
Vi synes, det skal være bestyrelsen, der er uafhængig og den, der ansætter rektor.
Rektor har jo en enorm stor indflydelse på universitets prioriteringer og dagligdag, og vi er bange for, at man bare – symbolsk og ikke reelt og i hvert fald ikke nu – lovgivningsmæssigt har åbnet en korridor fra ministerkontoret og ind i universitetets hjerte.
Og selv om jeg godt kan høre, at universiteterne heldigvis tager det stille og roligt, er den dør på den ene eller den anden måde blevet åbnet.
Det kan vi ikke bakke op om.
Vi havde gerne set, at man sagde nej til politisk udpegning og godkendelse, men til gengæld bakker vi op om at afskaffe de selvsupplerende bestyrelser – det har altid været lidt mærkeligt – og indføre en repræsentantskabmodel i stedet for, og at vi så arbejder videre med forpligtende rammekontrakter, for det er der, man som politiker og uddannelsesinstitution imellem har hånden på kogepladen, for selvfølgelig er der brug for det.