Astrid Krag (S), 2019-11-26:
Tak for det, og tak til alle ordførerne, der har været på talerstolen her i dag.
Vi ved jo alle, at vi står med et lovforslag, som udmønter de lovgivningsmæssige delinitiativer i »Ro og stabilitet for udsatte børn og unge« fra sidste års satspuljeaftale, og så udmønter lovudkastet også de to delinitiativer i »Styrkelse af forældres retssikkerhed i anbringelsessager« fra samme politiske aftale.
Formålet med lovforslaget er bl.a. at understøtte ro og stabilitet for nogle af de mest udsatte børn og unge, vi har, der med SF's ordførers ord risikerer at komme i klemme mellem betydningsfulde voksne i deres liv og opleve pres, hvilket de har oplevet rigeligt af i deres liv allerede.
Med lovforslaget giver vi kommunerne mulighed for at afvise at behandle anmodninger fra forældremyndighedsindehaveren om at få hjemgivet børn og unge, der er anbragt uden samtykke, når der ikke er sket væsentlige ændringer af forholdene i sagen.
Det er et af delelementerne i lovforslaget, og i forlængelse af det vil jeg bare knytte en enkelt kommentar til det, som Dansk Folkepartis ordfører sagde, nemlig at man ikke ville kigge på de høringssvar, der foreligger.
Hvis man kigger i høringsnotatet, er der faktisk fra side fem og fremefter opridset en lang række af de præciseringer, der er blevet lavet i bemærkningerne til lovforslaget som følge af høringssvarene.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi behandler det her med al den forsigtighed og akkuratesse, som skal til – for det er jo noget af det allermest indgribende, et samfund kan gøre, når man kan konstatere, at der er et barn, der bliver svigtet af sine forældre, altså at tage ansvaret på fællesskabets skuldre – og at vi så også løfter ansvaret ordentligt.
Derfor er der sket tydeliggørelser, uddybninger og justeringer i lovbemærkningerne ud fra høringsnotatet, bl.a. i forhold til hvad det så vil sige, at der ikke er sket væsentlige ændringer af forholdene.
Det er selvfølgelig en af de afgørende pointer i lovforslaget her.
Jeg ser meget frem til og går meget gerne ind i – det skal alle ordførerne også vide – at få det her uddybet yderligere i udvalgsbehandlingen, så vi kan være helt sikre på, at vi er på sikker grund her.
Det er svært stof, og det er også et område, hvor vi må sige, at der er en del af de ting, der har været rejst fra talerstolen her i dag, som snævert set ikke har noget med det her lovforslag at gøre, men som har at gøre med nogle bredere udfordringer på anbringelsesområdet.
Det diskuterer jeg også meget gerne med udvalget, men jeg tror, vi må holde tungen lige i munden med det konkrete lovforslag og holde fast i, at det hverken gør mere eller mindre end det, vi nu har aftalt at det skal kunne gøre.
Jeg vil ikke gå dybere ind i alle de andre elementer af lovforslaget her.
Der er syv forskellige, og jeg synes, ordførerne har været grundigt omkring dem i deres indlæg.
Så jeg vil alene knytte en enkelt bemærkning til det, der går, synes jeg, mest igen i bekymringerne, nemlig diskussionen om indførelse af hjemmel til at gennemføre afgørelse af ændret anbringelsessted uden samtykke.
Jeg kan sige til Alternativets ordfører og andre, der måtte interessere sig for det, at denne hjemmel allerede eksisterer i dag, når man taler om at gennemføre afgørelsen, der handler om, at barnet skal fra forældrene og til plejefamilie eller døgninstitution.
Ombudsmanden har rettet henvendelse for at høre, om der findes en tilsvarende hjemmel, hvis der er tale om et anbragt barn, der f.eks. skal flyttes fra et opholdssted til et andet, fordi barnets behov har ændret sig, så man ikke længere har de faglige kvalifikationer, der skal til, og der er behov for at gennemføre det uden samtykke.
Den hjemmel findes ikke i dag, men der er jo en parallelitet til, at hjemmelen er der i dag, når flytningen sker fra forældrene og til plejefamilie eller anbringelsessted.
Men vi mangler det, når det er et barn, der én gang er anbragt.
Der betyder stabilitet – det tror jeg vi alle sammen er enige om – utrolig meget for de her børn, men der kan jo i nogle helt afgrænsede tilfælde være behov for et andet tilbud end det, barnet eller den unge er i.
Men det er også blevet tydeliggjort og yderligere understreget i bemærkningerne på baggrund af høringssvarene, at det kun er i helt særlige tilfælde, hvor barnets eller den unges behov for ændret støtte er meget betydeligt og i udgangspunktet akut, at der ud fra hensyn til barnet eller den unges bedste – ikke til økonomiske forhold, ikke til andet end barnets eller den unges bedste – vil kunne være grundlag for fuldbyrdelse af afgørelsen med politiets bistand.
Så det er også blevet yderligere indhegnet i bemærkningerne i forlængelse af høringssvarene.
For jeg er enig med alle ordførerne i, at det her jo ikke er noget, man skal tage let på, overhovedet, og at det ikke er noget, der pludselig skal til at finde sted i vældig mange tilfælde.
Derfor er der så også med lovgivningen indført, at der i de her sager vil være en pligt til at registrere det og indberette det til Ankestyrelsen, så vi kan følge udviklingen meget, meget tæt.
Og det fornemmer jeg efter dagens debat at der er en varm opbakning til fra ordførerne.
Alt det her skal vi selvfølgelig nok også gerne uddybe yderligere i udvalgsbehandlingen.
Så med det vil jeg sige, at jeg selvfølgelig står til rådighed for besvarelse af alle de spørgsmål, der måtte være, og takker bare for en god og konstruktiv førstebehandling af forslaget, som – det medgiver jeg – jo er komplekst.