runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-13:
Tak for det.
Nu kan der jo som bekendt ske meget i politik, specielt også efter et spørgsmål er stillet.
Og derfor vil jeg lige genopfriske, hvad der er sket siden i fredags.
Jeg har gentagne gange sagt, at regeringen er gået ind i finanslovsforhandlingerne med et ønske om at anvende en del af forhandlingsreserven til at videreføre netop indsatsen for ordnede forhold på arbejdsmarkedet.
Helt konkret forlænger vi den fælles myndighedsindsats til og med 2019.
Det vil være med til at sikre fair og lige konkurrence på det danske arbejdsmarked, hvilket er en prioritet for mig som minister.
Hvordan indsatsen skal skrues sammen efter 2019, skal ses i sammenhæng med resten af Arbejdstilsynets tilsynsindsats og organisering, som ekspertudvalget om arbejdsmiljø lige nu er ved at se på, og som vi jo også gentagne gange har haft lejlighed til at diskutere.
Når regeringen modtager udvalgets anbefalinger, vil vi drøfte den fremtidige indsats med partierne i arbejdsmiljøforligskredsen.
Med finanslovsaftalen forlænger vi samtidig det skærpede tilsyn med større infrastrukturprojekter.
Det betyder bl.a., at der vil være skærpet tilsyn ved metrobyggeriet i København, indtil det står færdigt, og at bygningen af de nye supersygehuse også bliver omfattet.
Vi indfører tvangsbøder ved vedvarende overtrædelser af anmeldelsespligten til RUT.
Vi afsætter med finanslovsaftalen for 2018 samlet set ca. 7 mio. kr. i 2018 og ca. 49 mio. kr. i 2019
Og det er jo så endelig på plads, når finansloven bliver vedtaget her i løbet af den næste uges tid.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-12-13:
Tak for det.
Mener ministeren, at det er god regeringsførelse, at vi står her midt i december uden en finanslov for 2018, og dermed uden at vide, om der skal gennemføres besparelser og fyringer i Arbejdstilsynet, nu, hvor Arbejdstilsynet ikke har fået klarhed over, hvorvidt de får de penge, de var stillet i udsigt med regeringens finanslovsforslag til bekæmpelse af social dumping, så de kan fortsætte indsatsen og fastholde de nuværende medarbejdere?
Mette Bock (LA), 2017-12-13:
Nu skal man altid være meget opmærksom på sproget, og jeg bemærker jo, at spørgeren siger, at Danmarks Radio skal komme ud i hele landet.
Jeg mener sådan set, at Danmarks Radio skal være i hele landet.
Hvordan vi kommer til at lave aftalerne i det kommende medieforlig, kan jeg som sagt ikke sige på nuværende tidspunkt, men at hele Danmark skal dækkes, er vi enige om.
Jens Joel (S), 2017-12-13:
Mener ministeren fortsat, at regeringens lempelser af arveafgiften vil skabe vækst og arbejdspladser, eftersom de økonomiske vismænd i deres rapport om Danmarks produktivitet rejser kritik af den reducerede arveafgift og vurderer, at det kan have en negativ effekt på produktiviteten?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Det ville jo kræve, at jeg havde læst det udspil fra den tidligere regering fra 2015.
Det har jeg ikke brugt tid på, det skal jeg ærligt indrømme.
Men ellers er jernnæven der jo.
Det handler om hurtig konsekvens, at vi skal nogle unge mennesker ud at have et meget bedre liv.
En del af retspolitikken er vel også, at de ikke skal straffes for at straffes, men at de skal ud at have et bedre liv, og det opnår vi med den her reform.
Jeg glæder mig til, at vi skal snakke meget mere om det, for nu har vi jo sat penge af til det i en finanslov, og så skal vi jo til at udmønte det bagefter.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Jamen tak for det svar.
Det synes jeg var interessant, altså at ministeren sagde, at det var lige præcis det, man kunne i dag.
For jeg synes jo, at forskellene er meget små, så måske ministeren kunne sige, hvor den klare, tydelige borgerlige retspolitik, hvor den konservative jernnæve er henne.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Det er sådan, at det, vi faktisk gør her, er at fortsætte med det, man allerede kan i dag
På det sociale område er det sådan i dag, at det ikke handler om, om du er skyldig eller ej.
Er der tale om en særlig risikoadfærd – jeg går ud fra, at spørgeren stiller spørgsmål til de 12-14-årige – er det jo ikke tanken, at man skal kunne prøve det hundrede sytten steder.
Det har i hvert fald ikke opsættende virkning.
Altså, her kommer der en afgørelse, og der bliver der en hård konsekvens med det samme.
Det er den afgørelse, man går efter, og det kan man i dag, for så vidt angår de 12-14-årige, og det skal man også kunne fremadrettet.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Men netop hurtigheden er jo det, jeg spørger ind til.
For hvis man har mulighed for at prøve det i retten og Ankestyrelsen og hive det for Ombudsmanden og den beslutning, man kommer til i nævnet, ikke har opsættende virkning, jamen hvor bliver hurtigheden så af?
Jeg kan jo godt have den bekymring, at det lige præcis ikke vil ramme den hårde kerne, for den hårde kerne vil jo være dem, der lige fra starten vil sige, at de vil have det her prøvet, og vil gå hele vejen, altså for at undgå de her hurtige sanktioner.
Så et andet spørgsmål er måske bare: Har man mulighed for at prøve den beslutning, der bliver truffet i nævnet, ved nogle af de instanser, jeg har spurgt om?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Det var godt nok mange spørgsmål, og dem kan jeg jo ikke bare lige nå at svare på her.
Men hvis man kigger på det, vi foreslog i den kronik og i det beslutningsforslag, og så på det, der er her, vil man se, at der jo er mange ting, der minder om hinanden.
Jeg tillader mig bare at blive klogere, og det er jeg blevet i den her proces.
Og jeg har det faktisk sådan, at jeg gerne vil have en hurtig reaktion.
Derfor vil jeg hellere have et nævn, der kan træffe en hurtig afgørelse, og som kan sætte ind med nogle klare sanktioner over for den unge, i stedet for et langt og tungt system.
Det her kræver meget mere tid og en samtale, men det er jo svært at nå på de her sekunder.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Tak for det.
Vi har jo også læst regeringens udspil med stor interesse, og vi er meget skuffede over regeringen i den her sag.
Det er vores synspunkt, at der er tale om et meget klart løftebrud i forhold til det, som de i sin tid fire borgerlige oppositionspartier lagde frem inden sidste folketingsvalg.
Det var den retspolitik, som vælgerne ønskede vi skulle føre, og det belønnede de os for ved valget, men nu er der så slået af på den kurs.
Men hvis vi nu tager fat i regeringens udspil, kan vi se, at der står i forordet – og det blev endda understreget af ministeren her i besvarelsen af spørgsmålet – at reformen skal sikre en mærkbar og hurtig konsekvens, når de unge forbryder sig mod samfundets regler.
Det står på side 5 i forordet.
Når man sådan kigger de forskellige sanktionsmuligheder igennem og særlig i forhold til det her nævn, der skal behandle sagerne, så kunne vi godt i forhold til hurtigheden tænke os at finde ud af, hvilke muligheder der så er, hvis den unge siger, at det her vil man ikke, eller at det her har man ikke gjort.
Er det her så i virkeligheden sidste instans?
Får man lejlighed til at prøve det i retten?
Får man lejlighed til at sende sagen i Ankestyrelsen?
Har man mulighed for at få Ombudsmanden til at se på sagen?
Og ville det så i bekræftende fald betyde, at den beslutning, der i første omgang måtte være truffet i nævnet, havde opsættende virkning?
Og hvis ministeren kan bekræfte det, hvad gælder der så i forhold til den hurtighed, som jo netop var basisargumentet for, at man skulle indføre det her system, altså fordi man første gang ville sætte meget hurtigt, meget klart og meget kontant ind?
Hvad er ministerens begrundelse for ikke at registrere etnicitet i POLSAS?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Tak for spørgsmålet.
Med regeringens nye udspil om ungdomskriminalitet vil vi sikre, at unge, der er i fødekæden til den hårde kerne, mærker en hurtig og tydelig konsekvens, første gang de træder ved siden af.
Jeg vil gerne understrege, at de initiativer også omfatter de unge, der desværre allerede er i den hårde kerne af kriminelle.
Vi skal have styr på den hårde kerne af unge kriminelle og samtidig fremadrettet sikre, at unge slet ikke ender i den hårde kerne.
Det gør vi bl.a. ved at introducere en ny ungelavalder på 12 år og et nyt ungdomskriminalitetsnævn, der træffer afgørelser, der er bindende for både den unge og for kommunen.
Reaktionerne kan spænde fra milde tiltag som f.eks. at gøre rent i sit boligkvarter til mere indgribende tiltag som tvangsmæssig anbringelse på en institution, hvis det er nødvendigt for at få den unge tilbage på ret køl.
Når regeringens udspil understreger, at nævnets afgørelser er bindende, så mener vi det alvorligt.
Vi vil altså følge de unge rigtig, rigtig tæt.
Målet er at løfte de unge ud af deres kriminelle løbebane og ind på et nyt spor.
Det er nu engang det bedste for vores samfund.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Tak for det.
Hvad agter ministeren at gøre ved den hårde kerne af kriminelle unge, som er under den nuværende kriminelle lavalder?
Benny Engelbrecht (S), 2017-12-13:
Vil ministeren garantere Folketingets medlemmer, at man vil få tilstrækkelig forberedelsestid til i god ro og orden at behandle en finanslovsaftale og stille gennemarbejdede ændringsforslag?
Kristian Jensen (V), 2017-12-13:
Lad nu være med at køre lægers, sygeplejerskers, politibetjentes eller pensionisters udbetaling af pension foran som et skræmmebillede.
Selvfølgelig sørger vi for, at den slags kommer til at fungere, selvfølgelig har vi en finanslovsaftale, der sikrer, at vi får vedtaget en finanslov inden udgangen af 2017.
Vi har påbegyndt et arbejde på at få de to spor, der stadig væk mangler, nemlig en stram udlændingepolitik og en sund finanspolitik i form af en bedre skattepolitik, til at løbe sammen, inden vi når til tredjebehandlingen.
Det er jeg tryg ved går.
Vi forhandler både i går, i dag og igen i morgen, og jeg er tryg ved, at vi når en aftale.
Bjarne Laustsen (S), 2017-12-13:
Det, jeg spurgte om, var, om der er en kobling imellem finanslovsaftalen og skatteaftalen.
Det er det, jeg gerne vil vide.
Hvis ikke den kobling findes, vil finansministeren da garantere, at de offentligt ansatte kan få deres løn til den 1. januar?
Altså, finansministeren må jo have en plan B, hvis det er sådan, at han ikke har flertal for sin finanslovsaftale, undtagen der er en skatteaftale.
Det er jo derfor, det er ret interessant at vide, hvordan timingen skal være, og hvordan det kommer til at foregå.
Det er vel strengt taget finansministerens ansvar at kunne fortælle det.
Kristian Jensen (V), 2017-12-13:
Nu er der en politiker, der har brugt ordet garanti i dansk politik en gang for meget, og derfor har jeg holdt mig fra at bruge begrebet garantier siden hen.
Jeg er ret tryg ved, at vi får lavet en god skatteaftale, en skatteaftale, som får sat skatten ned for hårdtarbejdende danskere, hvor det bliver muligt at få en større gevinst ved at flytte sig fra dagpengeniveauet og komme i arbejde, også selv om det arbejde, man får, er på niveau med en overenskomstansat HK'ers på mindstelønnen.
Den skattereform er jeg tryg ved at vi kan få forhandlet på plads i tiden frem mod tredjebehandlingen.
Bjarne Laustsen (S), 2017-12-13:
Vil finansministeren garantere, at der kommer en skatteaftale inden jul?
I tilfælde af at der ikke gør det, siger dele af regeringen, at de så ikke vil stemme for finansloven.
Derfor er det jo interessant, om finansministeren har et flertal for sin finanslovsaftale, således at alle offentligt ansatte, der skal have løn den 1. januar, rent faktisk også kan få det.
Eller er man tilfreds med først at få en skatteaftale og en udlændingeaftale engang hen i det nye år, hvis man i det hele taget kan blive enige om det?
Kristian Jensen (V), 2017-12-13:
Nu gik spørgsmålet på, om jeg kunne mindes, at der tidligere havde været år, hvor en skattereform havde udskudt vedtagelsen af finansloven.
Så kan vi godt tage spørgsmålet om den aktuelle situation.
Den aktuelle situation er jo den, at vi har sagt, at vi mener, at de ting hænger sammen: at en skattereform og en finanslov naturligvis har en sammenhæng med hinanden.
Det, vi så har fundet en vej frem på, har været at tage elementer af skattereformen ind i finansloven, så vi allerede har startet med at lade nogle af de elementer, der senere ville være kommet med i en skattereform, være en del af finanslovsaftalen.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-13:
Jeg vil gerne svare en gang til, selv om jeg egentlig synes, jeg har prøvet at svare to gange.
De beror på to konkrete sager, og der pågår lige nu, både i regionerne, men også i Sundhedsministeriet, en juridisk analyse af, hvilken rækkevidde det får for øvrige patienter, og derfor er det for tidligt at sige, hvilke forhold der kommer til at gøre sig gældende generelt, eller om der er forhold i relation til Højesterets domme, som jo blev truffet i torsdags, altså for under en uge siden, som gør, at det ikke generelt kan overføres.
Det er derfor, jeg også synes, det er vigtigt, vi holder fast i det lovforslag, som vi har aftalt i fællesskab, fordi det skaber en generel tryghed og er ikke længere bygget på enkelte sager eller enkelte domme.
Karina Adsbøl (DF), 2017-12-13:
Derfor kunne jeg jo godt tænke mig, at ministeren undersøgte det: Hvor mange patienter har skullet betale deres erstatning tilbage til regionen?
Nogle er måske i gang med at afdrage på noget, mens andre ikke har haft pengene til det.
Så hvordan får man fat i de patienter, og hvordan er de stillet i forhold til at kunne rejse sagen igen, og har de mulighed for at få fri proces?
Jeg synes jo, at den her højesteretsdom er rigtig god for patienterne, men det medfører også, at der påhviler os en politisk opgave i forhold til at hjælpe de patienter, som eventuelt har betalt deres erstatning uberettiget tilbage.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-13:
Jamen det er for tidligt at konkludere på, hvad man kan tage ved lære af Højesterets dom.
Det er ministeriet også, og det er helt naturligt, at vi vender tilbage til aftalekredsen, så vi i forhold til den konkrete lovbehandling, vi har her i salen, også kan tage højde for de forhold.
Men der kan ikke drages konklusioner på nuværende tidspunkt.
Det, jeg til gengæld kan sige meget klart, og det gjorde jeg også i min indledning, er, at jeg sådan set egentlig bare synes, at Højesterets to domme understreger behovet for, at vi får den lovgivning på plads, vi har aftalt i fællesskab.
For så vil det ikke længere være et udtryk for, at den enkelte skal tage sager til domstolene, men at vi har skabt en garanti og en tryghed for, at allerede udbetalte erstatninger ikke kan kræves tilbagebetalt.
Karina Adsbøl (DF), 2017-12-13:
Ja, jeg synes bestemt også, det er vigtigt i forhold til trygheden for patienterne, og det er jo også noget af det, Dansk Folkeparti har kæmpet for, som ministeren ved, og vi har virkelig bidt ministeren i haserne på det her område – og ikke kun den nuværende minister, men også tidligere ministre.
Det får mig til at spørge, fordi der er andre sager her: Hvordan gøres de her patienter opmærksom på, at de uretmæssigt kan have betalt deres erstatning tilbage?
Altså, hvilket ansvar har regionerne i forhold til det her?
For der har jo ikke været lovhjemmel, sådan som jeg kan se det, i forhold til det her.
Ministeren henviser i lovforslaget til tidligere domme – det står på lovforslagets side 11 – og til, at det netop er uafklaret på nuværende tidspunkt, under hvilke betingelser en patient eller efterladte til en patient efter gældende ret er forpligtet til at tilbagebetale en erstatning.
Derfor kommer der jo også et efterspil.
Der må jo komme et efterspil i forhold til de patienter, der enten er i gang med at betale deres erstatning tilbage, som de har fået en opkrævning på fra Region Syddanmark, eller også i forhold til dem, som har betalt deres erstatning tilbage.
Hvordan skal de forholde sig fremadrettet?
Det kunne jeg godt tænke mig ministeren kom lidt nærmere ind på, for vi bliver nødt til at have rettet noget i forhold til det her lovforslag og have præciseret nogle ting, netop fordi man i lovforslaget henviser til nogle afgørelser, bl.a. en landsretsdom, som er omgjort nu, hvor man har givet patienterne medhold.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-13:
Højesteret afsagde i torsdags to domme om, hvorvidt Region Syddanmark havde ret til at kræve udbetalte patienterstatninger tilbage – erstatninger, som Ankenævnet for Patienterstatningen var nået frem til patienten alligevel ikke var berettiget til, men vel at mærke først efter at pengene var blevet udbetalt.
Her nåede Højesteret frem til, at erstatningerne ikke kunne kræves tilbagebetalt, og Højesteret lagde vægt på, at regionen ikke havde klaget over den oprindelige anerkendelsesafgørelse om, hvorvidt patienten var påført en skade, og at regionen havde udbetalt erstatningsbeløbene uden at tage et konkret forbehold.
Ministeriet er ved at analysere, hvilken lære der kan udledes af dommene fra Højesteret, og det ved jeg regionerne også er.
Jeg synes jo sådan set som minister, at dommene fra Højesteret bare understreger, hvor væsentligt det har været og er, at vi fra politisk hold er skredet til handling på det her område, og at vi har indgået en politisk aftale om fredning af de allerede udbetalte erstatninger.
Det lovforslag, som regeringen har fremsat, og som spørgeren jo kender alt til, fordi spørgeren selv har været med til at forhandle det, blev førstebehandlet her i salen den 24. november 2017, og det sikrer jo netop, at patienter ikke længere skal gå rettens vej for at kunne beholde allerede udbetalte erstatninger.
Så dommene fra Højesteret er jo konkret begrundet i de forhold, der var gældende i de to sager, og med lovforslaget skaber vi så helt generelle regler, der sikrer, at patienter og deres eventuelle efterladte ikke længere skal være tvivl om, hvor de står.
Så jeg synes sådan set, at den aftale, vi har lavet, er med til at skabe en tryghed på området og er med til at sikre, at når erstatning én gang er udbetalt, kan den ikke kræves tilbagebetalt.
Og det vil dermed også sikre, at det ikke kun gælder en enkelt sag, men er en generel fredning og en generel tryghed for patienterne, og det synes jeg er vigtigt.
Karina Adsbøl (DF), 2017-12-13:
Tak for det.
Hvilke overvejelser gør ministeren sig i anledning af, at Højesteret den 7. december 2017 fastslog, at to patienter får lov til at beholde erstatning for fejlbehandling, selv om Region Syddanmark krævede pengene tilbage, særlig set i lyset af, at mange andre fejlbehandlede patienter er blevet mødt af tilsvarende tilbagebetalingskrav?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Hvad er ministerens begrundelse for ikke at registrere etnicitet i POLSAS?
Karina Adsbøl (DF), 2017-12-13:
Hvilke overvejelser gør ministeren sig i anledning af, at Højesteret den 7. december 2017 fastslog, at to patienter får lov til at beholde erstatning for fejlbehandling, selv om Region Syddanmark krævede pengene tilbage, særlig set i lyset af, at mange andre fejlbehandlede patienter er blevet mødt af tilsvarende tilbagebetalingskrav?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Jeg havde været utrolig skuffet, hvis spørgeren havde sagt, at der ikke ville komme flere spørgsmål om det her emne.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Jeg kan måske bare sige, at vi selvfølgelig vil følge det her løbende, og det er ikke det sidste spørgsmål, vi kommer til at stille om det her.
Jeg synes, at vi skal udfordre de regler, der er, og det direktiv, ministeren omtaler, når vi på et eller andet tidspunkt skal forny it-systemerne hos politiet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Det synes jeg er en anden diskussion.
Altså, en ting er, hvad vi gør, men det her handler om, at hvis der er begået et kriminelt forhold og spørgeren spørger mig om, hvordan det ser ud med etnicitet i forhold til den og den kriminaltetsform, så kan vi jo trække en kørsel via Danmarks Statistik og få det frem ad den vej.
Det synes jeg faktisk er meget relevant.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Altså når folk fortæller, at de har set noget i den lokale by begået af personer, der i hvert fald ikke er af dansk oprindelse, og man efterfølgende kan se politiet på tv stå at tale om, at det nok bare er nogle utilpassede unge, og man bagefter kan læse det samme i avisen, så taber man først tilliden til systemet, og bagefter taber man tilliden til medierne.
Det er jo altså en udvikling, der er uholdbar, men det vil vi så fortsætte med at tage op.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Jeg synes, jeg gjorde rede for i svaret, at jeg faktisk synes, det er et relevant emne.
Jeg synes også, det kan være relevant at kigge på, om der er en sammenhæng mellem visse kriminalitetstyper og etnicitet.
Så er det bare, at jeg stille gør opmærksom på også, at oplysninger, der er indsamlet til statistiske formål, ikke må anvendes.
Det er rent direktivbestemt.
Men det, vi kan gøre, er at gå via Danmarks Statistik, for så er det jo ikke personen, der kommer frem, men der kan man jo, på grund af at indberetningerne er opgjort på personnummer, se etniciteten og omfanget af den kriminalitet, der sker.
Så vi kan lave de kørsler, og jeg synes, det er meget relevant at gøre det.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-13:
Når jeg stillede spørgsmålet, og det er jo noget, vi har stillet spørgsmål om flere gange til skriftlig besvarelse, så er det jo, fordi vi synes, at der ligger en særlig udfordring lige præcis her.
Det må være i alles interesse, at vi ligesom kan gennemskue, hvem det er, der begår kriminaliteten i Danmark, særlig den hårde del af kriminaliteten, hvor nogle grupper jo altså, må man bare sige, er stærkt overrepræsenteret, og hvor det jo ville være lettest for alle, at man havde de her oplysninger registreret direkte i systemet.
Derfor er jeg faktisk også lidt skuffet over ministerens svar, for jeg kunne jo godt tænke mig en holdningstilkendegivelse.
Jeg har jo også i de her svar lige præcis læst, hvad den politifaglige begrundelse er, men nu er det jo ikke den, der efterspørges.
Det er, hvad ministerens holdning er.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-13:
Politiet registrerer ikke generelt oplysninger om personers etnicitet i deres sagsstyringssystem, POLSAS, men politiet registrerer oplysninger om etnicitet i POLSAS, hvis der er et politifagligt behov for det.
Det følger af de persondataretlige regler, at politiets indsamling og registrering af oplysninger altid skal være saglig og proportional, og det er en betingelse, at det er nødvendigt for politiet at behandle disse oplysninger.
Det vil sige, at der skal være et politifagligt behov, før politiet må foretage registrering af oplysninger om etnicitet, og det er altså Rigspolitiets vurdering, at der ikke er et politifagligt behov for, at oplysninger om personers etnicitet generelt registreres i POLSAS.
Der kommer så jævnligt spørgsmål fra Folketinget til Justitsministeriet, hvor der bliver bedt om oplysninger vedrørende etnicitet.
Ofte har Justitsministeriet ikke kunnet svare på spørgsmålene, netop fordi POLSAS ikke generelt indeholder de oplysninger, der er blevet efterspurgt.
Men samtidig er det også et vigtigt emne, på alle måder et legitimt politisk spørgsmål, hvordan f.eks. bestemte kriminalitetsformer og etnicitet hænger sammen.
Derfor vil Justitsministeriet, når og hvis – og det er nok nærmere når – Folketinget f.eks. i forbindelse med et udvalgsspørgsmål beder om oplysninger om etnicitet, som vil kunne indhentes fra Danmarks Statistik, anmode om disse oplysninger og videregive dem til Folketinget.
Det kan lade sig gøre, fordi Danmarks Statistik fører anonyme statistikker over kriminalitet, hvor opgørelserne er fordelt efter lovovertrædelsens art og efter de dømte personers herkomst og oprindelsesland.
Så vi kan ikke gøre det direkte i POLSAS på grund af det direktiv, der er om data, men vi kan faktisk tage udtræk fra Danmarks Statistik og ad den vej komme til at give svar på de, synes jeg, også relevante spørgsmål, som der måtte være om etnicitet og bestemte kriminalitetsformer.
Men vi er bare nødt til at gå den vej, og det vil vi gøre fremadrettet.