Kim Valentin (V), 2022-05-04:
Nu tænker jeg tilbage på den afhandling, jeg lavede på universitetet, om lige præcis det emne; nej, spøg til side, det har jeg selvfølgelig ikke gjort.
Men det, jeg siger her, er, at i den mellemstatslige aftale, som der laves igennem EU på de her områder, skal vi have muligheden for fra gang til gang at sige ja eller nej til at være med.
Det er muligheder, vi tager ind.
Hvis det er sådan, at vi kigger på noget overstatsligt samarbejde, så er det, at vi gerne på forsvarsområdet vil ud at spørge danskerne igen.
Tak til formanden.
Jeg er virkelig, virkelig rigtig glad for at stå her, og det skyldes, at et flertal i Folketinget har besluttet at sende forsvarsforbeholdet til folkeafstemning.
Jeg er godt klar over, at det ikke er hele Danmarks befolkning, der er det, og derfor håber jeg også, at den debat, vi har ved førstebehandlingen, kan skabe lidt klarhed over, hvad der er fakta, hvad der ikke er fakta, og hvad det er, som jeg mener fordrejer hele debatten om, hvad den her folkeafstemning går ud på.
Med forslaget prøver vi at skabe det retlige grundlag for at give danskerne mulighed for at stemme enten ja eller nej til at afskaffe forsvarsforbeholdet.
Lad mig sige, at det længe har været Venstres ønske at få en folkeafstemning om forsvarsforbeholdet, for vi befinder os i dag i en situation, hvor den sikkerhedspolitiske dagsorden er fuldstændig anderledes, end den var, da vi indførte forbeholdet for 30 år siden.
For 30 år siden, hvis vi husker tilbage, var den kolde krig lige slut, den liberale verdensorden havde sejret, vi vandt EM i fodbold – alt var fred og idyl.
Sådan da.
I dag er det anderledes, i dag er vi i en situation, hvor der faktisk er krig i Europa.
Vi er faktisk i en situation, hvor der er et land, der har invaderet et suverænt andet land, fuldstændig uden hensyn til demokrati, menneskerettigheder, alle mulige andre værdier, som vi har bygget op om det vestlige samfund, og det skal vi selvfølgelig tage vare på.
Det er nødvendigt for os at vise os på den sikkerhedspolitiske dagsorden på en helt anden måde, end vi har gjort tidligere.
Hvad har det med forbeholdet at gøre?
Jo, i dag har vi et forbehold, der betyder, at vi rent faktisk ikke kan deltage i noget, som vi måske gerne ville deltage i.
Læg mærke til, at jeg siger »måske gerne ville deltage i«, for det valg har vi ikke i dag.
Afskaffer vi forbeholdet, får vi muligheden for at være med i nogle samarbejder på den sikkerhedspolitiske dagsorden, som vi ikke har i dag.
Lad mig nævne, at vi igennem lang tid faktisk ikke har deltaget i en fredsbevarende mission i Bosnien, og det har vi ikke, fordi den mission fra starten af var en NATO-mission, og da NATO ikke længere ville have den, overtog EU den, og da vi har et forsvarsforbehold, kan vi ikke deltage i den EU-fredsbevarende mission, som vi har i Bosnien.
Det er jeg rigtig ærgerlig over, og det har vi i Venstre været rigtig længe.
Vi har faktisk i vores strategiske program siden 2006 haft, at vi gerne ville afskaffe forsvarsforbeholdet.
Det er rigtig vigtigt for os at italesætte, at den sikkerhedspolitiske situation er helt forandret i Europa, og det kan bevises med de ting, der er sket, særlig i forhold til det, der skete i 2014, med Ruslands overtagelse af Krim, og nu er de gået ind i Ukraine og har fuldstændig ødelagt landet.
Det er en anden sikkerhedspolitisk dagsorden.