Pernille Skipper (EL), 2020-12-18:
Tak for det, og tak til de øvrige ordførere for nogle rigtig gode taler.
Nu har jeg efterhånden haft en del af de her debatter, og jeg synes, at det er meget slående, hvordan tingene kan være de samme, og at man kan gentage de samme pointer år efter år til de her ligestillingsredegørelser, og jeg ville lyve, hvis jeg ikke indrømmede, at jeg også nogle gange har tænkt, at jeg bare kan tage talen fra sidste år, og måske også en enkelt gang har gjort det, for så lidt er der sket.
Men i år kan man ikke bruge talen fra sidste år, og det er virkelig dejligt.
Det vil jeg først og fremmest slå fast.
Altså, jeg sad og prøvede på at opregne, hvad vi bare i den forgangne uge har opnået af sejre på ligestillingsområdet, og selv om vi er midt i en af de mest vanvittige tider politisk og samfundsmæssigt med corona, virkelig alvorlige smittetal, alle mulige politiske trakasserier og alt muligt, har vi på en eller anden måde formået at tage nogle helt vildt store skridt ligestillingspolitisk samtidig, og det viser jo, at det kan lade sig gøre.
I den forgangne uge har vi lavet en politiaftale, hvor vi opretter særlige enheder til at tage sig af partnervold og voldtægter i alle politikredse – noget, som skulle have været gjort for mange år siden.
Vi har øget indsatsen over for digitale krænkelser på internettet – noget, vi skulle have gjort for mange år siden.
Vi har oprettet en barselsfond til selvstændige, som sikrer, at i høj grad kvinder, men jo også mænd, som gerne vil tage barsel med deres børn, har bedre vilkår til at gøre det, samtidig med at de stifter egen virksomhed.
Det er et virkelig vigtigt ligestillingspolitisk fremskridt, men det druknede i en samtykkebaseret voldtægtslovgivning, der blev vedtaget samtidig, og det er virkelig skønt.
Det er virkelig stort.
Så nu står vi for første gang i en del år, synes jeg, og har en redegørelsesdebat, hvor vi kan klappe os selv og hinanden herinde på skuldrene over, at vi har taget vigtige skridt, og at vi i hvert fald har gjort det umuligt for os selv at genbruge talerne fra sidste år.
Ud over det har vi også lavet en finanslovsaftale, hvor vi har sikret voldtægtsofre bedre mulighed for at få adgang til en bistandsadvokat, også inden de anmelder en voldtægt.
Det tror jeg betyder meget for rigtig mange, for der er stadig væk problemer i politikredsene, selv om jeg ved, at mange gør meget for at ændre kulturen dér.
Vi har også givet millioner til Arbejdstilsynet, til at de kan lave en særlig indsats omkring seksuel chikane og psykisk arbejdsmiljø.
Det er også et vigtigt tiltag.
Og vi er i hvert fald et flertal herinde, som er blevet enige om, at det er en god idé, at treparten skal se på, om man kan lave et større arbejdsgiveransvar, især i sager om seksuel chikane, og selv om vi ville ønske, at det blev indført med det samme, er det også et vigtigt skridt fremad.
Men der er mange.
Det viste sig, at det kostede rigtig mange penge at udskifte lyskrydsene, sådan at der var nogle af lyskrydsene, der også fik kjoler på.
Og jeg har sådan undret mig lidt, for jeg kan egentlig ikke se, hvor de der rasende feminister, som gerne vil have lyskrydsene skiftet ud, egentlig befinder sig henne, og det undrer mig også, at det skulle være specielt kvindeligt at gå i kjole.
Altså, det er vist nogle år siden, at vi fik lov til at gå i bukser ligesom alle andre.
Det vælger man selv, ikke?
Så hvad sker der egentlig for, at det lige pludselig bliver en stor debat?