Lars Aagaard (M), 2025-11-07:
Først og fremmest tak til ordførerne for den velvillige modtagelse af lovforslaget og for de gode spørgsmål.
Lad mig indledningsvis adressere et par af de bemærkninger, der er faldet.
Først vil jeg sige til Danmarksdemokraterne, at jeg lover, vi nok skal inddrage jer i den videre færd om, hvordan man skal indrette en kapacitetsmekanisme, hvordan den i givet fald skal introduceres og præcis hvornår, og også i, hvilke økonomiske aspekter der er af det.
Men jeg vil love jer, at efter lovbehandlingen vil jeg inddrage jer.
Det samme vil jeg også love Det Konservative Folkeparti.
Jeg forstår godt spørgsmålene, og jeg værdsætter også virkelig interessen, men svarene på de spørgsmål kan ikke gives, før mekanismen er udviklet.
Deri ligger så også grunden til, at jeg som minister anmoder om bemyndigelse, altså at sådan nogle kapacitetsmekanismer er noget, der kan gøres på utrolig mange måder.
Der er en meget lang proces, også med at få det godkendt i EU.
Og på det tidspunkt, hvor man så er henne i halen af det, kan vi jo stå og have et behov for at få det introduceret relativt hurtigt.
Og hvis lovgivningsprocessen med alle detaljerne skal vente til efter det, kan det betyde, at med respekt for Folketingets arbejde bliver processen for lang.
Det er derfor, jeg anmoder om bemyndigelsen.
Jeg anmoder ikke om bemyndigelsen for at holde Folketingets partier ude af den videre proces.
Det vil jeg bare love at jeg vil sørge for at inddrage jer i.
Det grundlæggende er, at når kul, olie og gas udkonkurreres af billig grøn energi som sol og vind og elforbruget stiger, så følger flere elbiler, varmepumper osv., altså elektrificeringen af vores samfund, og det er jo godt for klimaet og for samfundsøkonomien.
Jeg havde engang en ven, som sagde, at der findes to slags problemer i verden.
Der er rigtige problemer, og så er der det, man kunne kalde super happy trouble.
Og i min verden er vi i kategorien for ægte problemer, men det er et problem, som kommer ud af en god udvikling, nemlig at vi udfaser fossile brændsler.
Det betyder, at man lukker kraftværker.
Det gør man i Danmark, og det gør man i landene omkring os.
De kulfyrede værker lukker; de kan ikke konkurrere.
Det betyder så, at uden yderligere tiltag kan der i fremtiden være mindre elproduktion, som der kan skrues op og ned for, når solen ikke skinner og vinden ikke blæser, altså regulerbar elproduktionskapacitet.
Det er der i dag nogle begrænsede måder, vi kan lave på.
Vandkraft er suverænt det bedste.
Der er gasfyrede værker, og de har den kæmpe fordel, at de ikke koster så meget at bygge.
Så dem vil man typisk kigge på, hvis det er noget, der skal have få driftstimer.
Så er der selvfølgelig de kulfyrede værker, og dem skal vi ikke have i fremtiden af hensyn til klimaet.
Så vil der være atomkraftværker, som også kan spille en rolle her.
Udfordringen med dem er, at de som regel skal have rigtig mange driftstimer, før der er økonomi i dem.
Derfor er det et spørgsmål om, hvilken rolle atomkraft kan have i forhold til at sikre vores elforsyning, i takt med at de termiske værker lukker.
Biomasse skal selvfølgelig også spille en rolle, men dog en meget begrænset.
Sikkerheden kan også opnås via andre teknologier, og EL's ordfører spurgte bl.a til batterier.
Det er helt rigtigt, at lagringskapacitet også kan løse dele af den her udfordring.
Med den viden, vi har i dag, er det dog forventningen, at batterier primært kan håndtere effektmangel i korte tidsvinduer.
Et andet element i det her er selvfølgelig den markedsbaserede tilgang, der gør, at elmarkedet sender et prissignal til forbrugerne om, om det er optimalt at bruge meget eller lidt el.
Jeg tænker også, at Liberal Alliances ordfører vil hylde, at de første mange skridt hen imod at sikre balancen her skal være markedsbaserede og drives af prissignaler.
Endelig spiller adgangen til strøm fra vores udland, og hvad der sker i vores nabolandes energipolitik også ind.
Den danske effekttilstrækkelighed påvirkes også af, hvad det er for en energipolitik, der føres i landene omkring os.
Inden for det her komplekse setup kan vi ikke udelukke, at vi i fremtiden får behov for at have en kapacitetsmekanisme i Danmark, der gør, at vi kan fastholde den historisk høje forsyningssikkerhed, vi har i Danmark.
Vi har en enormt høj forsyningssikkerhed i Danmark, og jeg synes, det er ret vigtigt at understrege over for dem, der lytter med.
Det har vi nu, og det har vi historisk haft.
Det, vi snakker om, er, hvad der sker mod 2030.
Og det er klart, at hvis der skal stå noget klar i 2030, der kan håndtere det, så skal der være nogle, der skal sørge for, at de fysiske anlæg til stede og skal bygge dem, og derfor skal man jo bevæge sig i noget, der hedder rettidig omhu.