runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-03-02:
SF har stor sympati for målsætningerne om at skabe bedre og mere klar hjemmel til anvendelse af patientoplysninger til brug for den løbende kvalitetsudvikling og kvalitetssikring af sundhedsvæsenet, det gælder også i forhold til mere klare og enkle regler for indhentning og videregivelse af helbredsoplysninger om afdøde, når det eksempelvis skal vurderes, om der skal iværksættes retslægeligt ligsyn.
Samtidig mener vi, at der i et samfund som det danske bør være helt klare regler for og hensyn til privatlivets fred.
Det er jo ikke alle oplysninger, vi synes det er lige rart at dele med tredjemand – heller ikke selv om der er tale om myndighedspersoner, som er en del af sundhedsvæsenet og derfor typisk er omfattet af den almindelige tavshedspligt.
Derfor vil SF i den kommende udvalgsbehandling og på baggrund af høringssvarene have afklaret en række spørgsmål.
Det er bl.a. spørgsmålet om, om den personkreds, der kan få adgang til personoplysninger, er for bred, hvilket bl.a. Dansk Selskab for Almen Medicin påpeger, og om den derfor skal begrænses til ansatte med autorisation.
Det drejer sig også om, om udenlandske selskaber og medicinalfirmaer kan indhente oplysninger, og om i hvilke tilfælde der skal foreligge samtykke fra patienter og pårørende.
Skal der f.eks. gælde de samme regler i patientbehandling og i forhold til at undgå utilsigtede hændelser?
Der er også spørgsmålet om kvalitetssikring, samt om forslaget alene skal gælde for sygehuse eller også for praktiserende længer, og om, hvordan vi beskytter de oplysninger, der tilgår tredjemand i forbindelse med kvalitetssikring og kvalitetsudvikling.
Her mener eksempelvis Dansk Sygeplejeråd og Lægeforeningen, at de nuværende regler er dækkende.
Desuden er der spørgsmålet om ansvarspådragelse hos sundhedspersonalet i forbindelse med videregivelse af oplysninger.
Afslutningsvis vil jeg sige, at SF har sympati for Det Etiske Råds krav om, at man som udgangspunkt skal have skriftligt samtykke, før børn behandles i sundhedsplejen og den kommunale tandpleje.
Omvendt må vi også erkende, at man er nødt til at arbejde med et lempet samtykke i visse akutte situationer, eller når der gælder særlige hensyn til barnets tarv.
Endelig tænker vi også, at der er behov for at undersøge muligheden for, om man kan bruge et unikt id eller lignende som erstatning for personlige data, og på den måde alligevel kan udvikle og udvide forskeres og andres adgang til sundhedsdata.
Så SF er som sagt positivt indstillet over for lovforslaget, men vi har også en række forbehold, som vi ser frem til at få belyst og afklaret i udvalgsbehandlingen.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-03-02:
I lovforslaget her samles en række initiativer under overskriften »Bedre brug af helbredsoplysninger til kvalitetsarbejde og retslægeligt ligsyn og obduktion samt særligt om samtykke ved behandling af børn og unge.« For det første er det vigtigt at vi løbende kan sikre og fremme kvaliteten i sygehusbehandlingen til gavn for vores patienter.
For at kunne det er det af afgørende betydning, at oplysninger fra patientjournaler kan indgå i arbejdet med kvalitetsudviklingen.
Det er derfor vigtigt, at vi sikrer klare juridiske rammer for den løbende kvalitetsudvikling og kvalitetssikring af sundhedsvæsenet, som der er lagt op til her i lovforslaget.
Samtidig er det vigtigt, at patienterne kan være sikre på den fortrolighed, som de har krav på, når de møder sundhedsvæsenet.
Det er en hårfin balance mellem ønsket om at kvalitetsudvikle og kvalitetssikre vores sundhedsvæsen, og ønsket om at vores patienter samtidig kan være sikre på fortrolighed omkring deres personoplysninger.
Den anden del af lovforslaget drejer sig om videregivelse af helbredsoplysninger til brug for politiet og Styrelsen for Patientsikkerheds vurdering af, om et retslægeligt ligsyn eller en obduktion skal iværksættes.
Sundhedspersoner kan efter gældende ret videregive oplysninger til politiet og Styrelsen for Patientsikkerhed til brug for en sådan vurdering.
Men man oplever imidlertid, at sundhedspersoner kan være skeptiske over for videregivelse af oplysninger, hvilket betyder, at når oplysninger kommer sent frem eller slet ikke kommer, så bliver det vanskeligt at identificere eller efterforske strafbare forhold.
Med lovforslaget her lægges der op til at gøre det pligtmæssigt for sundhedspersoner at videregive de nødvendige helbredsoplysninger, når politiet og Styrelsen for Patientsikkerhed anmoder om det til brug for deres vurdering af, om et retslægeligt ligsyn eller en obduktion skal iværksættes.
Den sidste del af lovforslaget her er et resultat af frikommuneforsøget, hvor kommunerne har mulighed for at afprøve nye metoder til at styre opgaveløsningen, bl.a. ved afbureaukratisering og ved afvigelser fra gældende ret, så de kunne få mere tid til kerneopgaven.
Kommunerne fik bl.a. tilladelse til at lempe kravene til informeret samtykke fra forældrene til mindre indgribende tandbehandlinger.
I forsøget gav forældrene så et generelt og udtrykkeligt samtykke, som var tilstrækkeligt som samtykke til at udføre undersøgelser, holde samtaler og tage røntgenbilleder og foretage mindre indgribende tandbehandlinger.
Det viste sig, at denne ændring og lempelse lettede arbejdsgangene for medarbejderne og medførte en mere smidig behandlingsproces til gavn for patienten.
Derfor lægges der nu i lovforslaget op til at gøre det permanent.
Konservative kan støtte lovforslagets videre behandling i Sundheds- og Ældreudvalget.
Simon Kollerup (S), 2017-03-02:
Tak for det.
Vi førstebehandler i dag et lovforslag om at ophæve den tidsmæssige begrænsning af genopdyrkningsretten efter driftslovens § 6 med ikrafttrædelsestidspunkt her den 1. juli 2017.
Ændringen vil indebære, at en ejer eller en bruger, som anmelder et areal som halvkulturareal eller udyrket areal til kommunalbestyrelsen, opnår ret til på et hvilket som helst tidspunkt at genopdyrke arealet, uanset om arealet i mellemtiden måtte have opnået en naturkvalitet, der medfører, at arealet uden genopdyrkningsretten ville være omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3. I praksis betyder forslaget sådan set bare, at landmænd ikke skal søge om forlængelse af genopdyrkningsretten hver 15. år, og med ændringen forventes det, at landmænds incitament til at omlægge landbrugsarealer til natur vil blive øget, da de ikke skal genansøge efter 15 år.
I Socialdemokratiet ser vi forslaget som et lille skridt, men i den rigtige retning, og vi forventer, at lovforslaget vil medføre positive natur- og miljømæssige konsekvenser gennem en forbedring af naturtilstanden i det ellers intensivt dyrkede landbrugsland.
På trods af at der skal mere til for markant at fremme vores miljø og natur ser vi ingen grund til at stemme imod forslaget, da ændringen alene medfører en lempelse af et bureaukrati for landmænd, hvilket vi er positivt stemt over for.
Vi mener dog ikke, at forslaget alene vil løse de udfordringer, som naturen og miljøet står over for.
Vi mener, at der skal gøres mere.
Vi ønsker en naturpolitik, der beskytter naturen, hvor der er mest brug for det.
Vi mener, at regeringen har meget at gøre for at løse naturens udfordringer, som ikke bliver løst med regeringens egen naturpakke.
Vi håber, at det lille skridt i den rigtige retning, som det her lovforslag medfører, er en vej, hvor vi kan få taget et endnu større skridt sammen med regeringen – et større skridt, som forhåbentlig vil munde ud i brede aftaler i Folketinget, så vi kan skabe en bedre fremtid for vores natur.
Så i Socialdemokratiet kan vi støtte lovforslaget.
Vi vil i udvalgsbehandlingen bede ministeren om at overveje en evaluering af lovens betydning for det areal, man kan karakterisere som natur.
Vi synes, det er vigtigt at få syn for sagen og se lovforslagets reelle konsekvenser.
Så vi vil sikkert lægge op til en drøftelse af at evaluere udviklingen af naturarealer på baggrund af lovforslaget.
Pia Adelsteen (DF), 2017-03-02:
Jeg skal lige høre noget.
Jeg kan forstå på fru Maria Reumert Gjerding, at i forhold til genopdyrkningsret har landbruget overhovedet ikke nogen problemer med § 3-arealer, for de kan bare pløje hen over det.
Hvis det har stået mindre end 15 år, må de godt pløje det op.
Det er slet ikke den opfattelse, jeg har, men det kan jeg forstå er den opfattelse, fru Maria Reumert Gjerding har.
Tak for det.
Meget kort fortalt er det her jo det indtil videre sidste punktum i en lidt længere historie om § 3-arealer, for jeg kan da i hvert fald huske, at vi har diskuteret det nogle gange her i salen.
Det startede sådan set for mit vedkommende med et forslag om, at man ikke måtte gøde § 3-arealer, kun hvis man var økologisk landmand.
Det har jeg aldrig helt forstået, men det er der nok nogle, der er kloge og kan forklare mig.
Det blev faktisk vedtaget under den sidste regering.
Vi ændrede det så, da vi fik en ny regering.
For som hr. Simon Kollerup så flot nævnte, tror jeg faktisk på, at det her er en god ting i forhold til naturen, i forhold til de små levesteder, vi har brug for til vores dyr, og i forhold til at landmanden ikke nødvendigvis skal sidde derhjemme og være rigtig bange for, at han skal ud at pløje noget op, som han ikke lige p.t. bruger, fordi han har en permanent genopdyrkningsret, og det synes jeg er godt.
Det er godt for naturen, det er godt for landmanden, det er faktisk godt for alle, og det er jo selvfølgelig også derfor, at vi har lavet det i vores aftale om naturpakken.
For vi har jo tænkt os om, synes jeg.
Så jeg er meget, meget glad for den her aftale.
Jeg har ingen problemer med, at vi laver en evalueringsordning.
Jeg synes, at det, hver gang man laver noget nyt, så er fint at kigge på det efter en årrække og sige: Er det her noget, der gør det, vi rent faktisk gerne vil have det til at gøre, eller er det noget, der ryger i den modsatte retning, og er det et problem?
Det er altid klogt at kigge sig selv over skulderen og sige: Gør vi det ordentligt?
Så der er ingen problemer fra Dansk Folkepartis side i forhold til det.
Vi støtter naturligvis det her.
Vi synes, det er alle tiders.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-03-02:
Tak for det.
Der har jo været noget snak om, at arealer kunne vokse ind i § 3-beskyttelsen.
Men når jeg læser det her lovforslag, synes jeg, at det fremstår ret meget som en myte.
For der står netop, at hvis landmanden i henhold til § 6 i driftsloven anmelder det her areal, kan det ikke vokse ind i § 3-beskyttelsen.
Og jeg synes, vi skal passe meget på med den mytedannelse, der kan være om alle de begrænsninger, miljøreglerne sætter for alt muligt.
Så er ordføreren ikke enig med mig i, at den her snak om landbrugsarealer, der kan vokse ind i § 3-beskyttelsen, ikke er korrekt?
Pia Adelsteen (DF), 2017-03-02:
Jeg ved ikke, om det ikke er korrekt.
Jeg har i hvert fald mødt tilstrækkelig mange landmænd i forbindelse med et forslag fra fru Kirsten Brosbøl, da hun var miljøminister, som kom og fortalte, at de ikke anede, at deres marker var § 3-arealer.
Om de så er vokset ind i det eller bare er blevet defineret som § 3-arealer, skal jeg ikke gøre mig klog på, men det har i hvert fald givet et problem.
Vi havde jo diskussionen meget i forbindelse med det her med, om man måtte gøde et § 3-areal eller ej.
Og det kan da godt være, at noget af det er myte, men der er også noget virkelighed i det.
Det er jeg ikke i tvivl om, for vi havde virkelig folk, der kom og stod og sagde: Vi har et problem; hvis I indfører det her, får vi ikke lov til at gøde de marker, vi i øvrigt har dyrket konventionelt i hundrede år.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-03-02:
Men det, der står i lovforslaget, er jo, at hvis man har et areal, der ikke er beskyttet af § 3 – og det må man så få kortlagt om noget af ens jord er – og man anmelder det i henhold til driftslovens § 6, så kan det ikke vokse ind i § 3.
Pia Adelsteen (DF), 2017-03-02:
Det er helt korrekt, for det er jo ikke de regler, vi ændrer.
Og der har også hele tiden været en 15 års genopdyrkningsret.
Der er bare ikke særlig mange, der har vidst det.
Man glemmer også at anmelde det, for det har heller ikke været særlig godt oplyst.
Så jeg synes faktisk, det er rigtig, rigtig godt, at vi nu har det her lovforslag, for nu kan vi stå her – og forhåbentlig er der rigtig, rigtig mange, der hører det – og sige, at man hele tiden har haft en ret til at sige: Vi dyrker de her arealer, men nu lader vi være; så hvis vi har lyst til at dyrke dem igen, inden der er gået 15 år, så har vi faktisk den ret; vi skal bare anmelde det.
Det skal man huske.
Det skal man stadig væk huske, for det er ikke de regler, vi ændrer.
Nu er det bare ikke 15 år, nu er det en permanent, livslang garanti for, at man må genopdyrke.
Anni Matthiesen (V), 2017-03-02:
I dag førstebehandler vi L 144, og i den forbindelse kan jeg starte med at sige, at Venstre naturligvis stemmer for det her lovforslag.
Som det også er blevet sagt tidligere, er forslaget en udmøntning af et helt konkret tiltag i naturpakken.
Lad mig først og fremmest sige, at jeg faktisk er rigtig stolt af den naturpakke, som de borgerlige partier indgik en aftale om tilbage i foråret 2016.
I vores naturpakke afsættes nemlig 100 mio. kr. mere til konkrete initiativer, og derfor har jeg det også sådan, at jeg synes, at netop det forslag, som vi behandler her i dag, er med til at bære tingene videre.
I naturpakken spiller vi faktisk på mange forskellige tangenter, vi komponerer en rigtig fin melodi, og der er masser af konkrete tiltag, som vil være med til at standse tilbagegangen i biodiversiteten.
Politisk baserer man sig faktisk også på økonomisk ansvarlighed, og samtidig har man stor respekt for naturen.
Man afvejer egentlig tingene, så man både tager hensyn til erhvervet og naturen.
Ydermere kan jeg sige, at naturpakken samtidig er udtryk for, at vi også har lyttet til mange af de forskere, som har været på banen.
Vi udlægger bl.a. ikke mindre end sammenlagt 25.000 ha skov til urørt skov.
Lovforslaget, som vi behandler lige nu, handler om at ændre på genopdyrkningsretten.
I dag er det jo sådan, at det er 15 år, man har rettighederne, men nu ændrer vi det, så man som landmand permanent får lov til at have genopdyrkningsretten.
Jeg tror på, at det her vil være med til, at der kommer væsentlig mere natur, og det tror jeg da på at vi alle sammen her i salen kan være enige om er en rigtig god idé.
Jeg må sige, at jeg ved, at rigtig mange af landmændene faktisk er rigtig gode naturplejere og rigtig gerne vil det her.
Jeg har selv oplevet helt konkrete eksempler, hvor man faktisk på grund af den her regel om genopdyrkningsretten på 15 år har set landmænd, som næsten har følt sig nødsaget til at pløje arealer, som de måske ellers egentlig gerne ville have fastholdt som natur.
Ida Auken (RV), 2017-03-02:
Mange tak.
Hvis der med det lovforslag, vi står med her, bare er tale om en bureaukratisk øvelse hvert 15. år, kan Radikale godt være den foruden.
Hvis der er tale om, at man faktisk slækker på naturbeskyttelsen, fordi man ikke længere skal igennem den her øvelse, kan vi ikke være med, og det synes jeg faktisk ikke er klart på nuværende tidspunkt.
Derfor vil vi i udvalgsbehandlingen stille en række spørgsmål for at finde ud af, om det er den samme naturbeskyttelse, der er med eller uden den her regel.
Det kan man jo egentlig godt forstå, hvis det lige pludselig betyder, at de vokser ind i en beskyttelse, der ikke var der før, så det hæmmer deres produktion.
Det løser den her regel jo ikke.
Den løser heller ikke det helt store overordnede problem, vi har på naturområdet, altså at vi ikke har mere plads til naturen, at vi ikke har mere sammenhæng.
Derfor er det en rimelig lille naturpakke, man har lavet, men man skal selvfølgelig anerkende de forbedringer, der er.
Så hvis jeg ligesom kan få klarlagt, at det her vil føre til mere natur, ikke mindre, og få klarhed over, om der er mere naturbeskyttelse i det eller ej, vil Radikale Venstre tage stilling på det tidspunkt, hvor vi har fundet ud af det.
Pia Adelsteen (DF), 2017-03-02:
Det er bare meget kort.
Altså, jeg tror, at vi håber på, at der kommer mere natur, men der er ingen garanti.
Så hvis det er en garanti, fru Ida Auken leder efter, så tror jeg godt, vi alle sammen kan sige, at den kan man ikke give.
Det her er alene et spørgsmål om, at man går fra en genopdyrkningsret på 15 år til en permanent ret.
Det er ren afbureaukratisering, noget Radikale Venstre da burde være jublende lykkelige over.
Så jeg forstår det simpelt hen ikke.
Det står klokkeklart: Den foreslåede ændring omfatter udelukkende en udvidelse af tidsrammen for genopdyrkningsretten og medfører ikke andre ændringer.
Der er ikke nogen natur eller noget, hverken mere eller mindre.
Ida Auken (RV), 2017-03-02:
Jeg ved ikke, om jeg overhovedet må, men jeg var nede at spørge embedsmændene for at få lidt klarhed over, om der faktisk bliver taget en afgørelse efter de 15 år, eller om det er en rent bureaukratisk øvelse, hvor man altid giver forlængelsen.
For hvis det er det sidste, er der ikke nogen grund til det.
Men der er jo faktisk nogle tilfælde, hvor der bliver givet afslag, og jeg vil bare gerne vide, hvad det er for nogle tilfælde, og hvad det er for nogle kriterier, og hvad det så forandrer, hvis man ændrer det fra 15-årigt til permanent.
Så det drejer sig simpelt hen bare om at få fundet ud af det i lovbehandlingen.
Det er helt naturligt og helt almindeligt.
Pia Adelsteen (DF), 2017-03-02:
Det kan jeg under alle omstændigheder.
Jeg undrede mig bare over bemærkningen, fordi jeg synes, at det meget klart fremgår af teksten, at det eneste, vi ændrer, er, at man går fra en 15-års genopdyrkningsret til en permanent genopdyrkningsret.
Og så er det da muligt, at der bliver givet afslag til nogen.
Alt andet lige kunne jeg da også godt tænke mig at vide hvorfor
Hvis man har en genopdyrkningsret på 15 år og man inden for 10 år gerne vil genopdyrke, hvorfor får man så afslag?
Så er der da et eller andet, der er hamrende forkert, synes jeg.
Det er måske ikke på helt samme måde, som for fru Ida Auken, men det vil jeg da også gerne have opklaret.
Hvis det kun er tiden, så håber jeg, at Radikale Venstre også kan støtte forslaget.
Ida Auken (RV), 2017-03-02:
Ja, det var nogenlunde det, jeg sagde i min ordførertale.
Anni Matthiesen (V), 2017-03-02:
Jeg vil egentlig gerne starte med at anerkende det, som Radikale Venstres ordfører gør, nemlig at hun ser på det med positive briller og siger, at der er nogle ting, man gerne vil have afklaret under udvalgsbehandlingen, og at man så tager stilling derefter.
Jeg skal bare lige forstå noget helt korrekt.
Er det, som man så har brug for at få afklaret undervejs i udvalgsbehandlingen, udelukkende i forhold til om lovforslaget her giver mindre natur?
Ida Auken (RV), 2017-03-02:
Det kan jo være svært at få afklaret, som fru Pia Adelsteen også siger, hvad landmændene vil gøre fremover, ikke?
Hvis ministeren kan sandsynliggøre, at det her faktisk vil betyde, at flere landmænd vil turde at have flere naturarealer, synes jeg, at det er et rigtig tungtvejende argument.
Hvis det viser sig, at der har været en del afslag, fordi der er kommet nogle bilag IV-arter eller noget andet natur på de arealer, som gør, at man ikke vil give tilladelse igen, så må vi jo se på, om vi faktisk tror på, at det her vil give mere natur.
Men det er simpelt hen bare for at få klarhed over, hvad det har betydet.
Hvis det bare har været et gummistempel, skal det selvfølgelig væk.
Hvis der har været en reel vurdering, som faktisk i en lang række tilfælde har betydet, at man ikke har givet genopdyrkningsretten, så må vi tage stilling derfra.
Det kan jo godt være, at det så faktisk er en hæmsko for at få landmændene til at skabe natur, men så må vi tage den derfra.
Vi vil bare gerne have lidt mere klarhed over, hvordan den her regel har været brugt.
Anni Matthiesen (V), 2017-03-02:
Det er jo altid vigtigt at få mere klarhed, og det tror jeg egentlig at vi alle sammen kan nyde godt af.
Men er det ikke rigtigt, også hvis fru Ida Auken tænker tilbage på dengang, hvor fru Ida Auken selv var minister, at man nogle steder og måske især på miljøområdet nogle gange møder lovgivning, som næsten spænder ben for, at man faktisk kan få mere natur?
Det kunne jeg godt tænke mig at få bekræftet.
Jeg tænker i hvert fald, at netop det her kan være med til at åbne op for, at man som landmand kan slappe mere af og sige: Nu kan vi lade det ligge som urørt natur og på den måde være med til at blive endnu bedre naturplejere.
Ida Auken (RV), 2017-03-02:
Jo, og det er lige præcis for at finde ud af, om det er en rigtig antagelse, at det er sådan, det vil gå.
Altså, man kan jo godt stå og sige, at det er sådan, det vil gå, men jeg vil bare gerne et spadestik dybere i den argumentation.
For vores intention er sådan set bare, at der skal kunne komme noget mere natur i Danmark.
Men vi bliver jo bare nødt til lige at komme det spadestik dybere i udvalgsarbejdet.
Trine Torp (SF), 2017-03-02:
I udgangspunktet er SF positiv over for lovforslaget, men hvis det skal have en vedvarende positiv effekt for natur og biodiversitet, skal der mere til.
Og kommer der mere af den her midlertidige natur med en permanent genopdyrkningsret? kunne man også spørge.
Vi mener ikke, at det skal koste landmanden noget at lægge jord til at skabe natur, men risikoen for indvandring af bilag IV-arter gør jo, at landmanden har et incitament til at pløje arealet op med jævne mellemrum for at sikre, at det ikke sker.
Alternativet kan være, at landmændene lader de midlertidige naturområder ligge længe og så pløjer dem op, når der har etableret sig bilag IV-arter, og så er Danmark jo i åbenlys konflikt med direktivet.
Eller forestiller man sig, at landmændene lader områderne ligge upløjet med den usikkerhed, at der måske kan komme bilag IV-arter, hvorved området bliver låst?
Nej, vel?
Derved vil man med forslaget opretholde den bordet fanger-klausul, som både skovbrug, landbrug og grønne organisationer har kritiseret.
Hvis landmændene gør noget for naturen frivilligt – og jeg synes faktisk, det er rigtig godt, at der er mange landmænd, der forsøger det – så fanger bordet, hvis de f.eks. lader jorden ligge upløjet en periode og der indfinder sig sjældne dyre- og plantearter.
Så modvirker forslaget jo udbredelsen af nogle arter – foruden arter på den danske rød- og gulliste – som ikke er EU-beskyttet, men som altså får en tur med ploven, før de bliver påfaldende i landskabet.
Så vi går positivt ind i udvalgsarbejdet, men har også en række spørgsmål.
Christian Poll (ALT), 2017-03-02:
Tak for det.
Danmark har brug for at vende tilbagegangen i biodiversiteten hurtigst muligt.
Det har vi forpligtet os til i internationale aftaler, og forskere fortæller os, at det står rigtig skidt til.
Faktisk er der en masse arter, der er ved at uddø, og det er ikke set så voldsomt i mange år.
Så vi har brug for mere natur, men ikke en hvilken som helst slags natur.
Vi har ikke brug for flere små klatter af natur hist og her, som kan annulleres og pløjes op igen efter landmænds egne ønsker.
Vi har brug for meget mere sammenhængende natur, mere beskyttet natur og natur, som får lov til at udvikle sig over en lang årrække.
Vi har brug for at få mere af den natur, som danner grundlag for, at biodiversiteten kan øges.
Men det er ikke den natur, som dette forslag skaber.
Vi har ikke brug for flere små halvkulturarealer, som vi til enhver tid kan pløje op igen.
Derfor kan Alternativet ikke støtte forslaget.