Birgitte Vind (S), 2019-10-25:
Tak for ordet.
Lovforslaget, som vi behandler her i dag, er jo en genfremsættelse af det tidligere fremsatte L 187 fra den 27. februar 2019.
Det bortfaldt grundet udskrivelse af folketingsvalget, der blev afholdt den 5. juni.
Lovforslaget fremsættes som led i udmøntning af satspuljeaftalen på sundhedsområdet for 2019-2022 mellem den daværende regering, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Alternativet, Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti.
I 2018 udkom rapporten »Undersøgelse af mulighederne for at forkorte behandlingsgarantien for personer med et stofmisbrug«, og undersøgelsen viste, at der er stor forskel mellem kommunernes tolkning af de eksisterende regler for behandlingsgarantien, herunder særlig fra det tidspunkt, hvor en borger anmoder om hjælp, og til behandling iværksættes.
Det er den problematik, som dette lovforslag bl.a. forsøger at rette op på.
I lovforslagets første del sikres klare regler for social behandling af stofmisbrug.
Det bliver simpelt hen meget mere klart, hvad der skal ske, fra en borger anmoder om behandling, til behandling skal være iværksat senest 14 dage efter.
Ifølge dette lovforslag skal kommunalbestyrelsen bl.a. træffe afgørelse om social behandling på baggrund af en helhedsorienteret afdækning af personens problemer og behov.
Det er alt sammen forhold, der er nødvendige for at få afdækket og for at sammensætte den bedste behandlingsplan, for med dette lovforslag indføres der nemlig også en pligt for kommunalbestyrelsen til at sørge for, at behandlingstilbuddet udarbejder en behandlingsplan ved behandlingens start.
En behandlingsplan er afgørende, og en behandlingsplan lavet med udgangspunkt i og med hensyn til de virkelige omstændigheder vil alene bidrage til borgerens motivation for behandling.
En behandlingsplan vil kunne virke, hvis den løbende evalueres og justeres, og jeg ser for mig, at behandlingsstedet og borgeren har en løbende kontakt om justering af indsatsen.
Mange personer, der modtager behandling efter § 101, har ud over misbruget ofte andre komplekse sociale problemstillinger, og det kræver selvsagt en tæt opfølgning i behandlingen.
Så er der lovforslagets anden del.
Det kan lyde kontroversielt, men det er en god ordning.
Forslaget med gavekort udspringer af de mange gode erfaringer, man har haft med et metodeprogram på stofmisbrugsområdet i regi af stofmisbrugspakken i 2012, og sammen med andre behandlingsmetoder giver det rigtig gode resultater.
50 pct. af de deltagende børn og unge er stoffrie efter 9 måneder, og efter behandlingen er slut, er der et rigtig godt resultat.
Og med dette lovforslag sikrer vi også de elementer.
Endelig sikrer vi også med lovforslaget, at ministeren i særlige tilfælde kan fastsætte regler for behandling af børn og unge under 18 år, ligesom ministeren, efterhånden som der kommer yderligere erfaringer med gavekortet, kan fastsætte nærmere regler om brugen af gavekortet.
I Socialdemokratiet er vi rigtig glade for, at dette lovforslag også endelig indeholder en redaktionel ændring, idet »stofmisbrugere« ændres til »personer med stofmisbrug«.
Det kan ses som en redaktionel ændring, men det sender samtidig for mig at se et rigtig vigtigt signal om, at vi ikke ønsker at stigmatisere mennesker med stofmisbrug.
I Socialdemokratiet ser vi det samlede lovforslag som en styrkelse af arbejdet med at tilbyde behandling til personer med stofmisbrug, ikke mindst unge stofmisbrugere.
Sammenlagt vil lovforslaget være en styrkelse af kommunernes mulighed for at arbejde med behandling af mennesker med stofmisbrug, og Socialdemokratiet støtter lovforslaget.