runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2018-11-15:
Jamen jeg er helt enig med ministeren og andre, der udtrykker samme synspunkt, i, at man skal sørge for at få sine børn herop så hurtigt som overhovedet muligt, og at det er altafgørende for et vellykket integrationsforløb, at man sætter sig ind de regler, der er i Danmark, og overholder dem og sørger for, at børnene er der, hvor man selv er.
Jeg har fuld forståelse for, at når man kommer til et nyt land, kan det være, at man lige skal ryste hovedet og se, om det er her, man selv vil være, men der skal ikke være et for stort efterslæb tidsmæssigt.
Altså, nu skal vi passe på, at vi i de her debatter ikke blander pærer og bananer sammen.
Det andet, vi diskuterer, drejer sig om nogle, der ønsker et mere permanent ophold i Danmark, og det er jo vigtigt lige at holde de to ting adskilt.
Andreas Steenberg (RV), 2018-11-15:
Ordføreren nævnte ikke i sin tale, at det, vi taler om, er danske statsborgeres familier.
Vi snakker ikke om flygtninge eller migranter.
Det, vi i Radikale gerne vil med det her forslag, er, at danske statsborgere kan have deres familier her.
Jeg har svært ved at forstå, hvordan et såkaldt liberalt parti kan mene, at staten skal blande sig i danske statsborgeres mulighed for at bo i deres eget fædreland med deres familie.
Når vi så ser de børn, der er blevet udvist, i de sager, der har været – det er efterhånden rigtig mange – er det sådan set ikke børn, der har været på koranskole, men børn, der var godt i gang med integrationen.
Så hvorfor synes Danmarks Liberale Parti, at de her 62 børn, der er i familie med danske statsborgere, skulle udvises?
Mads Fuglede (V), 2018-11-15:
Vi synes generelt, at man skal efterleve de regler, der er i Danmark.
Jeg er med på, at der kan være nogle kulturelle mønstre i Thailand, der måske gør, at nogle kommer i klemme her.
Derfor tror jeg, som også ministeren har givet udtryk for, at hvis vi bliver bedre til at vejlede, kan vi fremad sikre, at det her ikke bliver et så stort problem.
Jeg er så helt uenig med hr. Andreas Steenberg i, at det her har noget som helst at gøre med et liberalt synspunkt.
For mig er det liberale at sikre, at børn får så god en opvækst som muligt, og det, at man nu med det forslag, vi fra Venstres side siger nej til her i dag, kan åbne op for, at man bare kan efterlade sine børn i årevis, vil i den grad være at indskrænke de børns liberale frihedsrettigheder.
Så det bliver nok en kamp om, hvad den liberale sjæl er: Er den noget sværmerisk eller nogle konkrete børn?
Andreas Steenberg (RV), 2018-11-15:
Jeg synes ikke, det er sværmerisk at give sit eget lands statsborgere ret til at bo i deres fædreland med deres familie.
Det synes jeg er en god liberal værdi.
Er ordføreren klar over, at i sådan nogle lande som Ukraine og Rusland, hvor mange af de her børn kommer fra, kan man ikke bare få lov til at tage sit barn med ud af landet?
Der er en længere godkendelsesprocedure, og det er en af grundene til, at nogle venter med at tage deres børn hertil fra de to lande.
Der er simpelt hen en helt praktisk ting, der skal ordnes i det oprindelige hjemland, og der kan derfor være en god grund til, at der f.eks. går et år eller to år, for man skal simpelt hen have tilladelse af det oprindelige land til at tage barnet hertil.
Vil det ikke kunne indvirke på, hvad der er barnets tarv, at man selvfølgelig lige skal have tilladelse?
Men så ryger man ind i det her system.
Er ordføreren klar over det?
Carsten Bach (LA), 2018-11-15:
Det er mig, der har vagten, om jeg så må sige, på beslutningsforslag nr. B 20.
Baggrunden for det, vi taler om her – integrationsvurdering – er jo, at man i 00'erne så nogle sager, hvor familier nærmest spekulerede i, vil jeg kalde det, at vente med at hente deres børn til Danmark for at undgå, at de skulle blive for danske, sagt i citationstegn.
Årsagen til det skal jeg ikke gøre mig klog på, men det medførte i hvert fald, at Folketinget i 2004 lavede 2-årsreglen, som jo så også betød, at børn, der skulle familiesammenføres, også skulle integrationsvurderes, hvis de ikke flyttede med inden for 2 år.
Det var på mange måder en god og også vellykket lovgivning.
Man lykkedes jo faktisk med at løse den her udfordring.
Den ellers så fine praksis blev så desværre underkendt af EU-Domstolen.
I dommen fandt man, at 2-årsreglen ikke var proportional, altså at det var en uforholdsmæssig stor byrde på erhvervsaktive tyrkere i Danmark, set i relation til Danmarks interesse i at sikre, at børn, som familiesammenføres, kan integreres i det danske samfund.
Det her udstiller, synes jeg, klart de udfordringer, der indimellem er med retstilstanden i EU.
I den konkrete sag havde faren opholdt sig i 8 år i Danmark, før en 13-årig indgav ansøgning om familiesammenføring.
Drengen kunne jo sagtens være kommet hertil og have fået hele sin skolegang i Danmark.
Det er nogle lidt mærkelige regler, synes man, der gør, at dansk lovgivning kan underkendes baseret på en måske lidt løst formuleret handelsaftale fra, som det er mig bekendt, 1964.
I Liberal Alliance mener vi, at vi skal gøre alt for at sikre en god integration af børn, der familiesammenføres til Danmark.
Det betyder altså også i den her sammenhæng, at de skal følge med deres forældre inden for en rimelig tidsfrist.
Overordnet har vi, mener jeg, lidt af en integrationskatastrofe i Danmark, hvor der ikke er sket mærkbare forbedringer, hverken i forhold til skoleresultater over generationer eller kriminalitetsrater.
I Liberal Alliance er vi meget enige i, at de nuværende regler bestemt ikke er optimale.
Det kan vi så måske takke EU for.
Men alternativet kan ikke være, at vi bare lukker øjnene og håber på det bedste.
Hvis der var et rigtig godt alternativ til integrationsvurderingerne, ville vi såmænd gerne støtte det, men vi kan ikke støtte at fjerne dem, uden at vi har en konkret anden løsning.
Så Liberal Alliance kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Andreas Steenberg (RV), 2018-11-15:
Nu havde jeg en debat med hr. Mads Fuglede om, hvad liberalisme er, og det havde vi en forskellig opfattelse af.
Men jeg plejer jo at være lidt mere enig med Liberal Alliance om, hvad liberalisme er.
Og igen vil jeg så sige, at det her jo er danske statsborgeres stedbørn; det er ikke indvandrere eller flygtninge, men vores egne borgere, og så kommer staten ind og siger: Næ nej, du må som dansk statsborger ikke nødvendigvis bo i dit eget fædreland med din familie.
Hvordan i alverden kan det være Liberal Alliances politik, at staten skal komme og sige til danske statsborgere, indbyggere i det her land, der er født og opvokset her, at de slet ikke må være i landet med deres familie?
Carsten Bach (LA), 2018-11-15:
Det kan det jo, fordi det overordnede formål er at sikre en solid integration af børn, der familiesammenføres i Danmark.
Og som jeg også angav i min tale, er der nogle uheldige tilfælde, og hvis der fandtes, hvad kan man sige, det helt perfekte alternativ, ville vi såmænd også gerne støtte det.
Uden at jeg skal prale af, at jeg hørte ministerens tale til beslutningsforslaget tidligere, så er det min opfattelse, at man i øjeblikket ser på, om der faktisk kan foretages justeringer, så man kan komme ud over nogle af de uheldige tilfælde, som har været belyst i flere forskellige medier på det seneste.
Men grundlæggende er det overordnede formål, at børn skal kunne blive solidt integreret i det danske samfund ved familiesammenføringer.
Andreas Steenberg (RV), 2018-11-15:
Beklager, formand.
Jeg har bare stadig svært ved at forstå, at et liberalt parti kan synes, det er logisk, at staten kommer og siger, at du ikke må have din familie i landet, uden nogen væsentlig grund, som f.eks. at familien har begået alvorlig kriminalitet.
Det ville jeg kunne forstå.
Men staten kommer og siger, at fordi barnet er kommet f.eks. 1 et år efter, er der åbenbart opstået et eller andet uoverstigeligt problem, der gør, at den danske statsborger ikke må bo i sit eget fædreland med det stedbarn.
Så sagde hr. Carsten Bach noget med, hvad formålet med loven var.
Men må man ikke som liberal kæmpe for borgernes rettigheder, for at staten ikke kommer og smider dem ud af landet?
Carsten Bach (LA), 2018-11-15:
Jeg ved ikke, om det tilkommer mig at stå her og detaljeret gå ned i enkeltsager, der har været omtalt i pressen, og behandlingen af de enkelte familiesammenføringssager.
Jeg tror, der langt hen ad vejen måske også er andre parametre, som gør sig gældende i vurderingerne af de her sager, end lige præcis 1 års forsinkelse af et barns ankomst til Danmark, 1 års forsinket forhold til den pågældende forælder.
Og derfor tror jeg heller ikke, at vi i Folketingssalen skal gå ned og simplificere det på den måde.
Og igen må jeg konstatere, at min opfattelse i hvert fald er, at man i ministeriet i øjeblikket kigger på, om man kan løse nogle af de her uhensigtsmæssigheder, som vi jo formentlig alle sammen er enige om at der opstår.
Mads Fuglede (V), 2018-11-15:
Jeg har fuld tillid til, at der, hvor dansk lovgivning stiller krav, som ikke kan efterleves på grund af andre landes lovgivning, indgår det i den vurdering, man foretager.
Vi skal selvfølgelig følge det nøje, hvis der er sådan noget, som giver os udfordringer.
Magnus Heunicke (S), 2018-11-15:
Efter en så god modtagelse tror jeg også, at vi alle sammen er klar over, at enigheden nok er betinget af selve emnet og ikke nødvendigvis af, at det kommer fra os Socialdemokrater.
Jeg har da selverkendelse nok til at vide, at sådan er det nok.
Men det ændrer ikke på, at vi faktisk kan gøre noget fra Folketingets side for at dæmme op for det her.
Lige nu og her er det tilfældet på baggrund af et beslutningsforslag, andre gange er det baggrund af en debat, der rejses af andre.
Men uanset hvordan vi kommer videre, er det i hvert fald vigtigt, at vi kommer videre i den her sag.
Så tak for rådet fra Enhedslisten.
Det skal jeg da overveje fremover.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-11-15:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at regeringen ikke støtter det fremsatte beslutningsforslag.
For det første er der ikke problemer med de nuværende anvisningsregler for ungdomsboliger, så der skal ikke indføres unødvendig regulering.
De nuværende regler for anvisning af ungdomsboliger til studerende fungerer for alle kommuner, kun én kommune har sagt, at de gerne vil have nogle andre regler, og det er Københavns Kommune.
For det andet er det min holdning, at konkurrence mellem aktører er sundt og medvirker til at holde omkostningerne nede og forbedrer kvaliteten af de leverede ydelser, i dette tilfælde ydelser til unge studerende.
Ved at indføre så begrænset et loft over antallet af fællesanvisninger som foreslået her, sætter man en effektiv stopper for enhver form for konkurrence om anvisning på ungdomsboligområdet.
Hvad mere er, lægger man i beslutningsforslaget op til, at den enkelte kommune skal kunne tvinge almene boligorganisationer til at anvende fællesanvisningen, hvilket ikke er en mulighed i dag. Så regeringen støtter ikke forslaget, fordi de eksisterende anvisningsregler på ungdomsboligområdet fungerer, og fordi muligheden for konkurrence mellem lokale aktører bør bevares.
Tak for ordet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-15:
Ja, de nuværende regler fungerer, men de fungerer jo ikke godt nok.
Er man en ung, som skal til at studere i Københavnsområdet, er det jo en labyrint at finde frem til, hvor det er, man skal bo, og måske ligger uddannelsesstedet på Frederiksberg.
Hvis man kommer fra Jylland, synes man måske ikke, at det er helt naturligt, at der sådan er to kommuner inde i København, hvor man kan blive skrevet op på venteliste til ungdomsboliger – det virker ikke overskueligt nok.
Indimellem skal man lade sig inspirere af gode ting, der foregår i Aarhus.
Hvis man f.eks. ser på de almene boliger i Aarhus, har man én venteliste for samtlige boligforeninger – det kan man godt finde ud af – og det er der jo også for ungdomsboligerne.
Det bliver mere overskueligt for de unge, at man ikke skal til at stå på venteliste så mange steder for at være heldig for at opnå en bolig.
Kan ministeren ikke se, at det kunne fungere bedre?
Ole Birk Olesen (LA), 2018-11-15:
For øjeblikket er der to fællesanvisninger i Københavns Kommune, og berettigelsen af det vises bl.a. af, at nogle af udlejerne oplever, at når de skifter fra en fællesanvisning til en anden fællesanvisning, er der lavere omkostninger forbundet med det for udlejerne.
Altså, det er, fordi de har en bedre måde at drive fællesanvisning på det ene sted, i hvert fald en billigere måde, og det er der nogle udlejere, der gerne vil benytte sig af.
Men hvis man i København synes, det fungerer bedre med én, så kan man sagtens det.
Og tak til hr. Søren Egge Rasmussen for at vise, at det gør man bare i Aarhus, fordi man synes, det er det rigtige.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-15:
Jo, men i Aarhus kunne det sikkert også fungere endnu bedre, for det kunne jo være, man kom frem til, at der var ungdomsboliger i Skanderborg Kommune, som man kunne have på den samme liste
Og der synes jeg egentlig det ville være godt vi justerede lovgivningen.
Nu nævner ministeren, at konkurrence er godt, men der er jo en konkurrence mellem privat udlejning, og hvad der er i alment regi, på ungdomsboliger og andre typer studieboliger.
Så konkurrencen er der jo allerede.
Jeg synes, det er kunstigt, at man har de her to lister i København.
Og som ministeren også sagde, er der jo et ønske fra København om, at man fik ændret det, så man kom frem til kun at have én liste.
Så jeg synes, det er et godt forslag, vi har fremsat, og man kan også konstatere, at det jo er noget, som har været i høring under den tidligere Venstreregering.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-11-15:
Jamen i Aarhus kan man også drive fællesanvisning for boliger i Skanderborg, hvis man gerne vil det.
Det er der ikke noget i lovgivningen, der forhindrer, det kan man bare gøre.
Men der er da nu heller ikke noget i det forslag, der kommer fra hr. Søren Egge Rasmussen, om, at det skal de tvinges til – heldigvis.
Det er dog kun inden for den samme kommune, at det skal være tvungent, at man har én fællesanvisning.
Så slemt er forslaget trods alt ikke, men det er slemt nok i sig selv.
Kaare Dybvad (S), 2018-11-15:
Tak for det, formand.
Fra Socialdemokratiets side mener vi, at det er et væsentligt boligpolitisk problem, at der ikke er nok med ungdomsboliger, studieboliger, at der ikke er studieboliger nok af dem, som bliver udlejet til en husleje, som man kan betale inden for eksempelvis en su og et studiejob.
Så på den måde er vi sådan set enige i det, som jeg også fornemmer er intentionen fra Enhedslistens side, og som er, at man gerne vil sikre, at de ungdomsboliger, der er, så i hvert fald bliver anvist efter nogle gennemskuelige principper.
Socialdemokratiet har, tror jeg, også sammen med Enhedslisten på Københavns Rådhus indført en ordning, hvor man giver en rabat til de kollegier, som indgår i en fælles venteliste, hvorimod de kollegier, som foretrækker at have deres egne ventelister, altså ikke får del i den samme rabat.
Det forslag, som ligger her, synes vi er fornuftigt i sin helhed, men der er et par spørgsmål, som vi egentlig gerne vil have svar på, før vi sådan for alvor kan gå med på det: Hvad betyder den her fællesanvisning, hvis man, som der står i forslaget, fra et kollegiums side eller en ungdomsboligafdelings side vælger at gå med i en anden kommunes anvisning?
Vil man så kunne vælge selv, hvis man f.eks. er et kollegie i Tårnby Kommune, at gå med i Københavns, på trods af at man måske i Tårnby har en ambition om selv at have en fælles ungdomsboliganvisning?
Jeg kan godt se, at for almene boliger er man fastlåst dér, hvor man har fået sin støtte fra, men alligevel for de resterende, som jo er de fleste ungdomsboliger, vil vi gerne have det afklaret.
Så er vi i tvivl om, hvad det vil betyde for eksempelvis en ordning som den i København.
Altså, der er jo ret mange ældre kollegier i København, og det er typisk dem, som er lavet på privat initiativ, Egmont Kollegiet, Otto Mønsted Kollegiet, som udlejes på nogle særlige regler.
Vil det have nogen betydning for dem, vil de være nødt til at gå med i sådan et ventelistesystem, eller vil de kunne fastholde det, de har i forvejen, mod at de så betaler en højere pris?
Så er vi lidt i tvivl om spørgsmålet i forhold til hovedstadsområdet.
Man kan sige, at alle de universiteter og uddannelsesinstitutioner, som ligger i Københavns Kommune, Frederiksberg Kommune, Lyngby-Taarbæk Kommune og rundtomkring i andre forstæder til København, jo mere eller mindre indgår i det samme overordnede optageområde, altså, hvis man eksempelvis går på Roskilde Universitet, er der meget stor sandsynlighed for, at man bor i Københavns Kommune.
Er der noget i det her, som lægger op til en løsning på tværs af de 20-30 hovedstadskommuner, som indgår i det store område, som man sådan går efter at bosætte sig i, sådan at man altså eksempelvis kunne søge fælles, lige meget om man så ender med at bo i Tårnby Kommune eller i Gladsaxe Kommune eller i Københavns Kommune?
Men med de bemærkninger vil jeg sige, at vi endnu ikke har gjort vores stilling op fra Socialdemokratiets side i forhold til det her beslutningsforslag.
Merete Dea Larsen (DF), 2018-11-15:
Jeg må erkende, at det faktisk ikke er et problem, jeg tidligere har været præsenteret for.
Jeg har da trods alt holdt nogle møder gennem tiden.
Derfor synes jeg måske også, at det måske er lige i overkanten ligefrem at ophøje det til lov.
Muligheden er der i dag, og det har forslagsstillerne jo også tidligere selv anerkendt, og vi tror sådan set på, at den frivillige vej som regel er den bedste vej at gå.
Så så længe der ikke er lovgivning, der spænder ben for, at man frivilligt kan indgå de her aftaler ude omkring, hvor man måtte synes det er en god idé, så har vi ikke behov for at gå et skridt videre.
Carsten Kissmeyer (V), 2018-11-15:
Tak for ordet.
Det, vi konstaterer, er, at Enhedslisten vil ændre et faktisk velfungerende system, og det synes vi egentlig ikke der er nogen grund til.
Det, vi sådan set ser, er, at der er en problemstilling et enkelt sted, og det synes vi skal løses med lokale initiativer, og det håber vi på at man kan finde ud af.
Derfor ser vi egentlig ikke nogen grund til at ændre på regelsættet – og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Villum Christensen (LA), 2018-11-15:
Tak for det.
Vi vil gerne følge rækken af de ordførere, som taler for, at det her er et mindre problem.
Og hvis der er et problem, er det et problem, som vi synes skal løses lokalt.
Hvis det er et problem for studerende i København, at man har to steder at lade sig skrive op, er jeg bange for, at det siger lidt mere om studieegnetheden.
Vi skal passe på, at vi ikke skyder gråspurve med kanoner – det er vi vant til herinde – og opfinder problemer, som løses meget bedre ude lokalt.
Jeg synes faktisk, at det her er et eksempel på det, og med de ord vil jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-11-15:
Tak for det, formand.
Det var ulemperne.
KL og BL og mange andre var enige i at harmonisere reglerne på ungdomsboligområdet for at imødegå problemer med uoverskuelig administration.
Der kan man så omvendt sige, at det godt kan være, at det er nemt – i citationstegn – at skrive sig op forskellige steder, men der er i forvejen et pres på de unge menneskers liv, og de skal leve op til en masse krav og forventninger omkring deres præstation i deres studieliv, samtidig med at de måske ikke har nogen bolig og derfor også er presset mentalt her.
Så der kan være rigeligt at holde styr på, og måske er man endda tilflytter fra en anden kommune i landet.
Så som udgangspunkt er vi faktisk positive over for at se på, om vi kan skabe en mere gennemskuelig løsning, men det er også med nogle af de forbehold, jeg har nævnt, som vi jo må tage i udvalgsbehandlingen.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-15:
Tak for det.
Søgningen efter ungdomsboliger i dag er en lang og kompliceret proces.
Så kan det da godt være, at den opmærksomme lytter tænker: Hvad ved hun dog om det?
Men nu er jeg så også mor og har selv prøvet at stå med unge mennesker, som har stået i situationen med at skulle finde den der ungdomsbolig på rigtig mange forskellige platforme, når man kommer i nogle kommuner.
Og hvis man kommer fra den anden ende af landet og skal flytte til en helt ny by, kan det faktisk være rigtig, rigtig besværligt at overskue, hvad det egentlig er for et sted, man søger sin bolig, og hvad der egentlig er af muligheder i det område.
Det er selvfølgelig let, så længe man er fra Aarhus, at finde ud af, hvad der ligger af boliger i Aarhus, men hvis man f.eks. skal flytte til København eller til Aalborg eller til Odense, så er man bare ikke nødvendigvis klædt på på forhånd.
Derfor synes vi faktisk også, det giver rigtig god mening at have én fællesanvisning af ungdomsboliger i en kommune, så unge studerende ikke skal søge bolig forskellige steder med forskellige ventelister og forskellige anvisningskriterier og nogle gange også til forskellige penge.
Som reglerne er i dag, er systemet mindre effektivt, synes jeg, og det er meget vanskeligt for den enkelte studerende at gennemskue, hvordan og hvorledes vedkommende skal forholde sig i sin boligsøgning.
Derfor giver det også mening at sikre de unge mere gennemsigtighed og overskuelighed i ansøgningsprocessen.
Derfor tænker vi også, at det vil give god mening at arbejde på, at en kommune eller f.eks. flere kommuner kunne gå sammen om en fællesanvisning på tværs af kommuner.
Derfor har SF sådan set også tænkt sig at stemme for det her beslutningsforslag, hvis det kommer til afstemning, men vi deltager også gerne i drøftelser om andre muligheder for at styrke gennemsigtigheden i forhold til ungdomsboliger, eventuelt i udvalgsbehandlingen, eller hvis ministeren måske skulle komme i det hjørne igen og stemme for et forslag eller invitere til forhandlinger, er vi også med på det.
Men det giver faktisk rigtig god mening at lette ansøgningsprocessen for vores unge, når det er sådan, at de skal flytte fra den ene ende af landet til den anden, i forbindelse med at de skal påbegynde et studie, og at man kun skal være på én venteliste og ikke måske på både to og tre og fire lister.
Men SF støtter forslaget.
Anders Johansson (KF), 2018-11-15:
Det her beslutningsforslag handler, som de foregående ordførere har været inde på, om, at ændre loven, sådan at man højst kan have én fællesanvisning af ungdomsboliger i en kommune.
Derudover vil jeg også, ligesom flere af de foregående ordførere også har sagt, sige, at det her er et meget begrænset problem.
Det er én kommune, hvor der ikke er én fællesanvisning, og det er noget, som man kunne løse lokalt, så derfor synes vi heller ikke, at der er behov for at begynde at lovgive om det her.
Så med de bemærkninger vil jeg sige, at vi heller ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2018-11-15:
Nu skal Kaare Dybvad ikke bestemme, hvad jeg siger – sådan er det.
Og hvis man skal pege på andre muligheder for at hjælpe de her mennesker, så har vi i Enhedslisten foreslået, at der også skal være en anvisningsret til det private udlejningsbyggeri.
Det ville kunne gøre, at kommunerne havde et redskab mere, så man ikke kun kan anvise folk til den almene sektor, men også kan anvise til det private udlejningsbyggeri.
Der vil man også kunne finde nogle boliger i den billige ende, og det vil sådan set styrke kommunernes mulighed for at løse boligsociale problemer.
Det støtter vi meget.
Vi har masser af boligpolitik – og jeg skal nok sige, hvad jeg mener.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-11-15:
Bare for en god ordens skyld og for lige at få tingene sat på plads: En anvisningsret til private lejeboliger kunne sagtens være en løsning, men her taler vi jo altså om nogle boliger, som vi vel meget nødig vil have at der er nogen der nogen sinde skal anvises til, fordi der netop er tale om så usle hjem, som vi overhovedet ikke kan forestille os selv at skulle bo i, med skimmelsvamp, med rotter, med fugt og med alle mulige andre ting.