Mona Juul (KF), 2021-03-12:
Tak for det, tak for ordet.
Der var måske ikke så mange, der havde tænkt, at »m.v.« skulle læses som et opgør med forbrugslånsvirksomheders mulighed for at støtte den danske idrætsverden med sponsoraftaler, hvilket jo er decideret ødelæggende for såvel store som små i sportens verden og at gå alt for vidt.
Jeg sagde netop i min ordførertale sidste år, at aftalen gik alt for vidt, og at loven skød gråspurve med kanoner.
Jeg sagde, at alene markedsføringsforbuddet ville ramme helt seriøse virksomheder meget hårdt, og at det samtidig ville stille de danske virksomheder ringere end deres udenlandske konkurrenter.
Det var derfor, at Konservative ikke var med i aftalen, og at vi, medmindre det i udvalgsarbejdet ville lykkes mig at overbevise mine gode ordførerkollegaer om vitale ændringer, så ville stemme et kæmpestort nej tak – dette, på trods af at jeg havde arbejdet intenst med et opgør med de helt vilde og uacceptable kviklån.
Det er positivt, at partierne bag loven nu også er nået frem til, at der er blevet skudt med kanoner, og at man i kampen for at komme de ublu lån til livs simpelt hen gik for langt.
Det var jo helt unødvendigt, at kampen mod lån med rockerrenter skulle medføre, at danske fodbold- og håndboldklubber pludselig stod til at miste sponsorindtægter i millionklassen.
Derfor er jeg glad for at kunne sige, at vi støtter det fremsatte lovforslag.
Det er ikke, fordi det løser alle problemer med det nuværende markedsføringsforbud, men fordi det er et skridt i den rigtige retning.
Kunne jeg da ikke bede aftalepartierne om at tage et lidt større skridt?
For til trods for de foreslåede ændringer, som vi drøfter her, gør reglerne det fortsat meget svært for helt almindelige forbrugslånsvirksomheder at markedsføre deres produkter og tjenester på især de elektroniske medier.
Vi havde sidste år et par virksomheder forbi Erhvervsudvalget, der forklarede udfordringerne, som altså stadig vil eksistere, også efter den her lovændring.
Hvis det skulle være gået helt i glemmebogen, lad mig lige minde om den nok vigtigste udfordring, nemlig at hvis en forbrugslånsvirksomhed ønsker at annoncere via en bannerreklame på f.eks. en hjemmeside, har virksomheden ingen indflydelse på, om der samtidig eller umiddelbart efterfølgende også er et spilleselskab, der annoncerer på den samme hjemmeside.
Alligevel kan forbrugslånsvirksomheden straffes for overtrædelse af markedsføringsloven, hvis de to reklamer vises i sammenhæng, også selv om virksomheden slet ikke reklamerer for et forbrugslån, men måske bare gør opmærksom på, at de tilbyder særlig favorable vilkår på en indlånskonto eller vil give gode råd om pensionsopsparinger.
Det giver simpelt hen ikke nogen mening.
Jeg tror ikke, at der er nogen af os, der sådan set er uenige i, at vi skal gøre, hvad vi kan, for at sikre, at ludomaner ikke ender i en bundløs gæld som følge af en markedsføring, der lokker ludomanerne til at finansiere deres spillemisbrug med forbrugslån, men markedsføringsforbuddet går meget, meget længere end det.
Jeg vil derfor også i det kommende udvalgsarbejde igen forsøge at overbevise mine fortsat gode ordførerkollegaer om, at vi godt kan lempe yderligere på markedsføringsforbuddet.
Og læs høringssvarene.
Det har været en uacceptabelt kort høringsproces, men læs dem, lad os få en gennemgang af nogle af dem, og lad os så få en snak i udvalgsarbejdet om, om I ikke har lyst til lige at kigge en ekstra gang på det her forslag.
Uanset det stemmer vi, som jeg sagde tidligere, selvfølgelig for den her forbedring af den kviklånslov, som et flertal sidste år desværre bankede sammen, og hvor man dermed samtidig bankede panden mod en mur.