runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Det tror jeg heller ikke der er nogen partier i Folketinget der vil foreslå.
Det, vi kigger på, er mange andre lande, hvor man på forskellig vis skattemæssigt tilgodeser en overdragelse til forskellige demokratiske virksomheder som f.eks. i Storbritannien, i øvrigt initieret af en konservativ regering derovre.
I Danmark har vi mange forbrugerejede virksomheder.
Vi har ikke så mange medarbejderejede virksomheder.
I andre lande ser det anderledes ud.
I Spanien er den fjerde største arbejdsgiver en medarbejderejet virksomhed med 75.000 ansatte og 200 datterselskaber og opererer i 35 lande i verden.
I Storbritannien har vi vel pendanten til Magasin, som hedder John Lewis and Partners, som igen er medarbejderejet og -kontrolleret, så der er nogle rigtig gode erfaringer fra andre lande, og det er egentlig dem, vi gerne vil kigge på her.
Men jeg er enig i, at forslaget her fra SF er en lille smule forvirrende, fordi man sammenblander medarbejderaktier og medarbejderejerskab.
Forskellen mellem de to ting er, at medarbejderaktier er knyttet til den enkelte aktionær, og dermed er det et typisk aktieselskab, hvor der i en medarbejderejet virksomhed vil være tale om et egentligt kollektivt ejerskab for medarbejderne, det vil sige, at den værdi, man skaber i virksomheden, bliver liggende der til fremtidige generationer.
Så det er det, vi skal kigge på i forhold til selskabsformer, altså lidt som et a.m.b.a. i dag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-12:
Jamen altså, jeg tror såmænd ikke, der er noget nyt i det.
Jeg vil sige i forbindelse med den debat, der var, om de demokratiske erhverv og deres analyse, som jo er meget omfattende, og hvor man har været inde at gennemgå de her mange, mange tusinde danske selskaber – mange af dem er rigtig små virksomheder – at den diskussion synes jeg bestemt vi skal forfølge, og jeg vil bare minde om, at i den politiske behandling, vi har haft her i dag, er vi endt med at blande det hele sådan lidt sammen.
Så det er lidt to forskellige diskussioner, men altså, virksomhederne opererer nogenlunde på de samme præmisser.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-12:
Jamen det er rigtigt.
Det her beslutningsforslag er jo specifikt i forhold til medarbejderejede virksomheder, men som jeg også synes hr. Pelle Dragsted sagde, så er den samlende betegnelse for de her demokratiske virksomheder netop det her med at bevare værdierne på egne hænder og på dansk jord, om jeg så må sige, om det er kunderne, forbrugerne eller medarbejderne, der ejer virksomheden.
Så det er egentlig et led i en større diskussion om demokratisk ejerskab.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-04-12:
Tak for det.
Det bliver lidt ligesom at indspille Wagners Nibelungens Ring på en singleplade – det skal jeg altså forskåne Folketinget for at høre på her.
Jeg skal derimod ikke forskåne Folketinget for at høre på et forslag om fremme af medarbejderejede virksomheder.
Fru Lisbeth Bech Poulsen var så berigende for os alle sammen ved at bringe tingene ind under det foregående punkt med et par virkelige eksempler, og så er jeg nok også nødt til lige at forsøge få virkeligheden ind her, for vi taler jo, som om det altid er en berigelse at få del i en virksomhed.
Jeg er altså bare nødt til at sige, at det jo ikke er alle virksomheder, der giver overskud og gør det hundrede år frem i tiden.
Det er jo sådan set det, vi sidder og lægger til grund her, nemlig at vi skal have del i overskuddet.
Jamen jeg tror, jeg finde rigtig mange virksomheder, hvor medarbejderne ville betakke sig for at have fået aktier her for et par år siden; det kunne f.eks. være i finanssektoren, men det kunne også være i andre virksomheder.
Under og efter finanskrisen var der jo rigtig mange virksomheder, der gik ned, og medarbejderen kunne bruge deres aktier i kakkelovnen, så der havde det måske været rarest at få vederlaget udbetalt i kontanter og ikke i aktier.
Det var bare lige for at ødelægge den gode stemning lidt med det samme.
Det er ikke al investering, der er succesfuld, men hvis vi ellers forudsætter, at det her drejer sig om succesfulde investeringer, så ønsker SF et udspil fra regeringen vedrørende lovgivning om en særlig selskabsform og en beskrivelse af medarbejdernes rettigheder.
Altså, der må jeg nok sige, ligesom hr. Skibby sagde før mig, at det nu var rart nok lige at vide, hvad det egentlig var, vi skulle tage stilling til, altså hvad det er for delpunkter i en lovgivning omkring det her – det er i hvert fald lidt nemmere at få en saglig og målrettet diskussion ud af.
Men jeg kan da sige, at jeg er bekendt med, at vi allerede i dag har rigelig med muligheder for medarbejdereje i virksomhederne.
Der er optionsordninger, der er andre ordninger, der virker motiverende og fastholdende for medarbejdere, og det er vel at mærke ordninger, der indgås mellem to parter på frivillighedens basis.
Det er i hvert fald en mulighed, man har i dag, og som også benyttes.
Der er intet i den eksisterende selskabslov, der forbyder, heller ikke medarbejdere at stifte deres eget selskab.
Der kan være konkurrence- og kundeklausuler og lignende, der spiller ind, men her er der jo altså også et tidspunkt, hvor de ikke kan gøres gældende længere.
Så medarbejdere kan også åbne deres egne selskaber.
Vi har sågar i 2014, da fru Lisbeth Bech Poulsens parti var i regering, lavet en særlig medarbejderinvesteringsselskabsordning.
Så summa summarum må jeg sige, at allerede i dag har vi de fornødne selskabstyper, der skal til, hvis medarbejdere ønsker at drive en virksomhed.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-12:
Der tror vi at værditilvæksten er langt større.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Jeg må starte med at sige, at det varmer mit hjerte at høre Dansk Folkeparti tale så begejstret om forbrugereje og demokratisk ejerskab i vores økonomi.
Det er så vigtigt, at vi begynder at revaluere eller genoplive en interesse for den her sektor, som lidt har levet et liv i stilhed.
Og jeg vil også endnu en gang gerne kvittere for den beretning, vi har lavet sammen i Finansudvalget, hvor vi jo netop hegner vores kritiske infrastruktur inde og siger, at den ikke skal ud i kapitalfonde.
Den skal enten ejes offentligt eller netop af de forbrugerejede selskaber.
Det er ikke at blande tingene sammen, når vi snakker om de medarbejderejede virksomheder i sammenhæng med det her, for de deler et fælles princip.
Og det er derfor, at man i andre lande slet ikke skelner mellem kooperativer, som vi kalder det her, og så andelsvirksomheder.
Det er en og samme lovgivning, der gælder.
For princippet er jo netop: Én person, én stemme.
Og det er det, der adskiller dem fra de aktieprogrammer, som hr. Hans Kristian Skibby snakker om, for dér er der netop tale om: Én krone, én stemme.
Så jeg tror, at det, som SF efterspørger, er en selskabsform, der sikrer princippet om én person, én stemme – også i medarbejderejede virksomheder.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-12:
Jo, men jeg synes nu alligevel, at jeg gerne vil anholde den præmis, for der er altså tale om to vidt forskellige ting.
Om det er ansatte, som ejer et selskab, eller om det er forbrugerne, kunderne, andelshaverne, som ejer det, er jo ikke det samme.
Og jeg vil da ikke bare partout sige, at hver mand skal have én stemme.
Jeg synes da, det er fair, hvis man er aktionær eller andelshaver i f.eks. Arla, at man som stor mælkeproducent også har et større antal stemmer end en, der kun har ti malkekøer.
Altså, der er jeg ikke kommunist eller noget, der ligner, vil jeg gerne sige til hr. Pelle Dragsted.
Der vil jeg ikke bare købe den der definition: Hver mand, én stemme – eller hver kvinde, én stemme.
Der tror jeg også, vi er nødt til at sige, at i de her typer af selskaber, hvor det er kunderne, interessenterne, som ejer selskabet, skal de ifølge vores optik også have lov til at have forskellige stemmeandele i ejerkredsen, på samme måde som de har det i almindelige, traditionelle virksomheder.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Så faldt temperaturen lidt i hjertet, for det her bygger altså på en fuldstændig misforståelse af f.eks. Arla og Danish Crowns organisation.
Det er a.m.b.a.'er.
Og jeg vil råde ordføreren til at læse lovgivningen om a.m.b.a.'er, som netop beskriver, at man har en ens stemmevægt.
Det er faktisk sådan, at den lille mælkeproducent har samme stemmevægt som den store, og det er det, der er så fantastisk i den tradition.
Nu får vi snart Venstres ordfører på banen, som sikkert kan redegøre for den.
Det er noget principielt anderledes end investorejede selskaber – også fordi der ikke er den modsætning, at der er nogle helt fjernt fra virksomheden, der ejer den.
Det er det, der kendetegner et a.m.b.a., nemlig at det er virksomhedens egne medlemmer, den virker for – ikke eksterne investorer.
Og det er det, vi i højere grad skal til at værdsætte igen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-04-12:
Og jeg siger til hr. Pelle Dragsted: Vores tilgang til det er ikke, at det partout skal være sådan, at hver mand har én stemme, uanset hvor stor en ejerandel den pågældende har i et selskab.
Så derfor er det jo ikke det samme som at sige, at man skal blåstemple det.
Jeg siger bare, at der er forskellige måder at organisere ejerskabet på, og der vil jeg gerne sige, at hvis man eksempelvis har mange forsikringer i et forsikringsselskab, så synes jeg da også, det er fair, at man har en større stemmeandel end en, der kun har én forsikring.
Sådan må det være.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge, hvordan det kan være, at Enhedslisten altid taler om, at borgere skal overtage andre menneskers virksomheder.
Hvis man har borgere, som gerne vil starte op selv og være selvstændige, hvorfor opfordrer hr. Pelle Dragsted dem så ikke til selv at starte en virksomhed?
Altså, at få flere iværksættere i Danmark og få flere selvstændige i Danmark er helt klart Liberal Alliances politik, det er der slet ingen tvivl om, og det glæder mig, at det også er Alternativets politik.
Men det er da helt klart vores politik og det, jeg gerne ser.
Og jo bedre vilkår vi kan skabe for iværksættere og for selvstændige, jo bedre er det for Danmark.
Så det er helt klart vejen, vi skal gå.
Men det kan man jo allerede gøre igennem ansatte og medarbejdere i dag.
Det er det, jeg ikke kan forstå.
Som også hr. René Gade påpeger, kan det lade sig gøre med de virksomhedsformer, man har i dag.
Så lad os styrke det og lad os fjerne de eventuelle hurdler, der er, for, at det kan blive endnu mere.
René Gade (ALT), 2019-04-12:
Det er måske også derfor, jeg er ret tryg ved at være positiv over for forslaget, for jeg læser egentlig beslutningsforslagets tekst sådan, at det er noget, man gerne vil fremme.
Det hedder: »Forslag til folketingsbeslutning om fremme af medarbejderejede virksomheder«.
Så er der foreslået en ny selskabsform, og det er måske også det letteste at forstå, når man skal stå og diskutere herinde.
Men jeg kunne da forestille mig, at SF var villig til at se på, om det kunne være inden for de eksisterende rammer.
Men der er så bare en tanke om, at det kan det måske ikke.
Så kan vi diskutere, om det kan lade sig gøre inden for de eksisterende rammer.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Jeg har ikke så meget nyt at sige, for det var så mest en kommentar.
Men altså, vi skal helt klart gøre alt, hvad vi kan for at skabe gode rammer for iværksættere og selvstændige i Danmark.
Det skal være nemt både at starte og drive virksomhed i Danmark, og når det handler om de forudsætninger, der skal til, bør vi hjælpes ad med at gøre vilkårene nemmere.
Det er der ingen tvivl om, og det er klart Liberal Alliances politik.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Så vil jeg bare oplyse, at der er en milliard mennesker på jorden, der er medlem af den type virksomhed.
Der er 150 millioner medlemmer eller mere i Europa.
I Danmark har vi 18.605 virksomheder, der er drevet efter det princip.
10 pct. af danske virksomheders omsætning sker i virksomheder, der er drevet med det princip.
5,5 pct. af de privatansatte danskere er ansat i virksomheder, der kører efter det princip.
Så jo, det har gang på jorden.
Vi har bare ikke været så gode til at se den her branche som noget særligt.
Det var vi, dengang den startede med pionerånden, da den første brugsforening åbnede, da det første fjernvarmenet blev udlagt af borgerne selv.
Så er det blevet professionaliseret, og der har måske også været en tendens til at opfatte sig selv som corporate.
Men nu er der en tendens i verden, i øvrigt også anerkendt af EU og Europa-Kommissionen, til at synes, at den her type virksomhed kan noget særligt.
Den er mere robust ved f.eks. kriser.
Man investerer kontracyklisk på andre måder, og derfor er der en særlig værdi.
Så derfor er der en grund til at fremme det her demokratiske ejerskab.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Men forskellen på de eksempler, som hr. Pelle Dragsted kommer med nu, og det, der er lagt op til i forslaget, sådan som jeg læser det, er, at vi i forslaget altså taler om eksisterende virksomheder, og vi taler om mennesker, som har startet virksomheder, som så medarbejderne skal have mulighed for at komme ind og få en andel af.
Og det er fint, hvis vi kan finde nogle gode former for det.
Men selvfølgelig kan man da ikke gå ind i eksisterende virksomheder og sige en stemme pr. hoved.
Det, som hr. Pelle Dragsted taler om, er noget, hvor det har været sådan fra starten; det er noget, man er blevet enige om fra starten.
Det er en andelsforening, det er en medlemsforening, som hr. Pelle Dragsted selv foreslår.
Og det er jo noget helt andet.
Og hvis man i dag har borgere, som gerne vil starte noget sammen, og man bliver enige om fra starten, at man har en stemme pr. hoved, er det da fint og super.
Men man kan jo ikke gå ind i en eksisterende virksomhed og så udvande den oprindelige ejer på den her måde.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Ja, det ville det absolut være, men det er der absolut heller ingen der foreslår – heller ikke SF i deres forslag.
Men lad mig egentlig hellere stille et konstruktivt spørgsmål, for nu var ordføreren optaget af bo- og arveafgiften.
I Storbritannien har man indført en skattelovgivning, der betyder, at hvis en virksomhed, som står over for et generationsskifte, sælger virksomheden til det, der hedder en employee ownership trust, slipper sælgeren for avanceskat, og modtageren slipper for bo- og arveafgift.
Det er altså en slags fond, hvor det første krav er, at medarbejderne ejer mindst 51 pct. – det vil sige, at de har bestemmende indflydelse – og det andet er, at den del af overskuddet af virksomhedens drift, som tilfalder fonden, udbetales proportionalt til alle medarbejdere, f.eks. efter antal arbejdstimer.
Kunne det være noget, som Liberal Alliance ville slutte op om, også selv om vi ikke generelt afskaffede bo- og arveafgiften?
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Vi skal da altid kigge til udlandet og se, om der er nogle gode ting, vi kan lade os inspirere af og bruge i Danmark.
Det skal man da altid gøre.
I Danmark har vi faktisk en mulighed for at lave et boskifte ved at involvere en velgørenhedsforening, som så betaler boafgiften.
Så vi har lidt af det, selv om det ikke er helt samme stil, men vi har faktisk lidt af det i Danmark.
Men kan man gøre det yderligere, skal man da altid se på, hvad der er i udlandet, og hvad man kan lade sig inspirere af.
René Gade (ALT), 2019-04-12:
Jeg tror egentlig, ordføreren og jeg deler venerationen for iværksætteri og det, at der skal være gode muligheder for iværksættere.
Men jeg må indrømme, at jeg egentlig også hører ordføreren læse beslutningsforslaget helt anderledes, end jeg gør.
For hvis man nu lige glemmer, at det er SF, der har fremsat det, og at Liberal Alliance og SF ofte er uenige på det her punkt, er det så ikke netop en måde at få danskerne til i højere grad at vænne sig til, hvad der skal til for at være iværksætter, nemlig at tage noget risiko inden for en etableret ramme og forstå, hvordan det her fungerer, så der måske på sigt er nogle, der kan gå ud og tage det ansvar selv at starte et eller andet?
For vi skal vel ikke alle sammen være iværksættere?
Jeg tror, vi i Alternativet taler rigtig meget om iværksætteri, og nogle gange er der nogle, der tror, at vi mener, at vi alle sammen skal være iværksættere.
Det mener vi ikke.
Det er slet ikke alle, der skal det eller er gearet til det, men det kunne være interessant at få en selskabsform, der motiverede både dem, der starter virksomhederne, men også dem, som er ansat til at tage ansvar, tage en risiko, det ene og det andet, men i en etableret ramme.
Det kan godt være, det allerede er muligt i dag, og det er måske også lidt min kritik i forhold til forslaget, nemlig at det måske ikke er nødvendigt at få noget nyt.
Men man kan da ikke være uenig, synes jeg, i hensigten.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Altså, det her handler da i høj grad om muligheden for at give iværksættere en god ramme for at starte op som demokratisk virksomhed.
Det er det, vi ser i andre lande.
Det er 500 nye virksomheder, der er startet i Sverige.
Det er 800 nye virksomheder, som er startet i Belgien, og som er demokratiske.
Så kan man overveje, om man vil gøre det nemmere, f.eks. ved generationsskifte.
I England f.eks. – og det er altså ikke nogle socialister, der har fundet på den lov – har man noget, der hedder Employee Ownership Trust.
Hvis en arbejdsgiver, en virksomhedsejer, overdrager sin virksomhed til sådan en trust, som skal handle på vegne af medarbejderne og dele overskuddet lige, og hvor medarbejderne ejer mindst 51 pct., dvs. har bestemmende indflydelse, så kan sælgeren slippe for at betale avanceskat.
Det burde være noget, som Liberal Alliance kunne slikke sig om munden over.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Altså, jeg kan ikke se, at det ikke kan lade sig gøre i de eksisterende virksomhedsformer og de eksisterende regler.
Det er den ene ting.
Men den anden ting, som jeg nu har bemærket fru Lisbeth Bech Poulsen har talt meget om, er problemerne med generationsskifte.
Og her ville det da også være ufattelig dejligt, hvis vi sammen kunne finde ud af f.eks. at fjerne arveafgiften.
Det er et reelt problem; det vil jeg meget gerne medgive.
Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Jo, jeg synes jo netop, at det smukke ved vores tradition for demokratiske virksomheder er, at det er borgere selv, som er gået sammen om at skabe de her virksomheder.
Det er lige fra det lille lokale barmarksværk for fjernvarme til vores elforsyning, til vores brugsforeninger, som stadig væk er demokratisk styret – efter princippet en person, en stemme, hr. Hans Kristian Skibby.
Så det er jo det, der er det fantastiske ved det her.
Og vi kan se, at der er en stigende interesse, også blandt iværksættere, for at starte noget sammen.
Og de steder og de lande, der understøtter den her praksis med målrettet erhvervsfremme, med målrettede skattefordele, er der, hvor vi kan se der opstår det her frodige landskab af nye demokratiske virksomheder, og det synes jeg vi skal se at komme efter i Danmark.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-04-12:
Jeg synes desværre, at det her er et eksempel på, hvordan de ideologiske og politiske forskelle nogle gange skygger fuldstændig for egentlig at diskutere det samme.
For jeg synes, fru May-Britt Kattrup siger lidt det samme, som jeg også hørte fra Venstre, nemlig prøver at tegne et billede af, at det her er en eller anden form for fjendtlig overtagelse af en virksomhed, eller at man presser nogen, der har skabt en virksomhed, ud osv.
Altså, lad os nu diskutere det, forslaget handler om.
Det handler om at lave en selskabsform med nogle rettigheder og forpligtelser.
En del af forslaget kunne være, at konstruktionen skulle være adskilt i to niveauer, så man sikrer nogle regler for indbetalinger og udbetalinger, hvilket igen også skal sikre, at man ikke kan tømme selskabet for værdier, og at der også er nogle rimelige regler, hvis man går konkurs osv.
Man kan sagtens synes, at demokratisk ejerskab skal fremmes på andre måder eller noget, men jeg synes, det er ærgerligt, at diskussionen bærer så meget præg af, at der skulle være en eller anden form for idé om, at nogle vil stjæle nogle andres virksomheder.
Vi taler simpelt hen om to vidt forskellige ting.
Det er ikke ms-konstruktionen, vi ønsker, og vi ønsker ikke aflønning i aktier, men vi ønsker, at der for dem, der har lyst til det, er en selskabsform, hvor man på lige fod kan blive medejere.
Så vi taler simpelt hen ikke om det samme.
Det her er jo en selskabsform, som man som iværksætter kan vælge at starte en virksomhed som, eller som kan bruges ved f.eks. generationsskifte, hvor ejeren af en virksomhed siger: Jeg vil gerne sælge eller overdrage det til medarbejderne.
Så jeg tror, vi taler meget forbi hinanden.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-04-12:
Men hvorfor ikke bruge de muligheder, der allerede eksisterer i forvejen, i stedet for at begynde at lave nye virksomhedsformer, nye regler og mere bureaukrati?
Så lad os da fjerne nogle af de grænser, der er i dag, for, at virksomheder kan aflønne deres medarbejdere med aktier eller aktieoptioner.
Så bliver de jo medejere.
Og der ligger jo allerede forslag til det, der ligger bestemmelser om det, og der ligger systemer, som allerede kører på det i forvejen, men der er nogle begrænsninger på det.
Hvorfor bliver vi ikke enige om at fjerne de begrænsninger i stedet for?
Det kunne være en fordel for både virksomhed og medarbejdere.
Hans Andersen (V), 2019-04-23:
Tak for det.
I min ordførertale til B 122 om arbejdsgivernes pligt til jobopslag startede jeg med at påpege, at Enhedslisten har en præmis om, at vores virksomheder er onde og grådige, og at udenlandsk arbejdskraft tager job fra danskere.
Og det er nøjagtig det samme standpunkt, som Enhedslisten tager udgangspunkt i med dette beslutningsforslag.
Jeg bliver også skuffet, vred og trist, når jeg ser danske arbejdsgivere underbetale og installere sårbare mennesker under kummerlige forhold, for der er brodne kar på det danske arbejdsmarked.
Den slags hører ikke hjemme i Danmark.
Derfor har vi i Venstre selv været med til at åbne debatten om, hvad der skal til for at gøre endnu mere for at bekæmpe social dumping.
Men det andet er så, at svaret absolut ikke er at underminere det indre marked i EU.
Som jeg også var inde på i min foregående ordførertale, bidrager den frie bevægelighed med mange milliarder kroner om året til den danske statskasse.
Desuden må forslaget også anses for at kræve en traktatændring, og det kan Venstre heller ikke støtte.
Så med andre ord: Venstre kan ikke støtte det her beslutningsforslag.
Anders Johansson (KF), 2019-04-23:
Tak for det.
I Det Konservative Folkeparti kan vi heller ikke bakke op om beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Enhedslisten ønsker, at regeringen skal arbejde for, at EU-reglerne bliver ændret, sådan at Danmark kan stille krav om, at EU- og EØS-borgeres beskæftigelse her i landet er betinget af, at der er udstedt en arbejdstilladelse, som så skal være godkendt af de overenskomstbærende fagforeninger.
Den frie bevægelighed inden for EU's grænser og arbejdskraften er en af grundpillerne i EU-samarbejdet.
Det er også en af grundpillerne i den velstand, som vi har her i landet.
Danmark ville være markant fattigere, hvis ikke vi var en del af det indre marked, hvor vi kan handle og købe og sælge og arbejde i hele EU.
Det skal vi passe på, og det skal vi værne om, måske særlig i en tid nu, hvor der kommer mange lette forslag og det hele er i opbrud.
Det handler faktisk om, at der bliver skabt en større værdi, at der bliver skabt endnu flere jobs, og det er grundlæggende rigtig godt.
Faktisk er der jo hundredtusinder af danske jobs, som er afhængige af, at vi er en del af det indre marked.
Så derfor kan vi selvfølgelig ikke støtte det her beslutningsforslag.
Finn Sørensen (EL), 2019-04-23:
Tak til ministeren.
Jeg kunne egentlig ikke rigtig finde ud af på baggrund af ministerens tale, hvor det er skoen trykker, hvorfor ministeren ikke kan støtte det her forslag.
Er det af principielle grunde, fordi man mener, at der ikke er nogen grund til overhovedet at have et sådant id-kort eller et sikkerhedskort kunne man også kalde det, nu kalder vi det et id-kort, men meningen er jo den samme?
Er det af principielle grunde, eller er det, fordi man ikke lige nu har fundet den helt rigtige melodi, den kunne man jo så finde?
Eller er det pengene, der plager ministeren?
Kunne jeg få en sådan klarere og tydeligere melding om, hvad det egentlig er, ministeren har imod det her forslag?