runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-06:
Kunne ministeren uddybe, hvad det er for nogle grundlæggende principper, som vi ikke skal gå på kompromis med, i forhold til hvad kommunerne kan gøre?
Altså, som jeg ser det – men nu er det jo også mig, der har stillet forslaget – giver det her mulighed for grøn omstilling, det giver borgerne i de her områder uden for de større byer en stabil og driftssikker løsning og også en løsning, hvor de ikke skal af med rigtig mange penge på en gang, for det er jo velkendt, at man ikke kan låne ude i landdistrikterne.
Så hvad er ministerens svar til de borgere, som har svært ved at finansiere det her ude i landdistrikterne, og som vi jo alle sammen har en klar forventning om skal erstatte deres oliefyr?
Dan Jørgensen (S), 2020-05-06:
Altså, noget af det, man jo i hvert fald skal have med i sådan en analyse, er, hvordan markedet egentlig fungerer, som det er nu, på private vilkår og med de muligheder, der er for støtte osv.
Og faktisk er tallene ret positive; det går jo faktisk ret godt i den rigtige retning.
Det er klart, at der stadig er en stor udfordring, og derfor skal vi se på yderligere initiativer, men når vi ser et marked, der egentlig er ganske velfungerende, og hvor private aktører derude faktisk har været i stand til også at levere gode løsninger, så er det jo i hvert fald i første omgang nødvendigt at få analyseret, om vi kan gå videre ned ad den vej.
Så er der det med kommunerne og det principielle, som der spørges til.
Jamen det er klart, at hvis man beder en kommune om at være meget aktiv eller giver den mulighed for at være meget aktiv på et privat marked og dermed jo også tage nogle kommercielle risici, så lægger man jo også de risici over på borgerne.
Det siger jeg ikke skal udelukkes i alle tilfælde, men jeg siger i hvert fald, at man skal være ganske varsom med det.
For som spørgeren ganske rigtigt siger, er der nogle borgere, der vil få gavn af det.
Ja, ja, men der er jo også nogle borgere, der i givet fald skal være med til at betale, i særdeleshed hvis det skulle gå galt med de investeringer, men det er jeg sikker på at spørgeren også selv er opmærksom på.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2020-05-06:
Jeg synes jo, at man ikke kun skal se på, hvordan markedet fungerer, men også på, hvordan planlægningen fungerer, og på opgaverne med en fremtidssikret varmeforsyning, som markedsaktører ikke løser, og hvor kommunerne er hæmmet af, at det skal være en kollektiv varmeforsyning og ikke noget, der er lidt mere individuelt præget.
Det udspil, som regeringen kom med den 1. maj med fokus på 2.600 almene boliger med oliefyr, lægger op til, sådan som jeg læser det, at det er Landsbyggefonden, der skal finansiere det.
Der synes jeg, at det her beslutningsforslag er interessant, for hvis nu man i stedet for kunne vælge, at det er en kommune, der er inde at planlægge løsningen, hvad er risikoen i det lokalområde så for, at kommunen er inde at lave en fælles løsning for nogle almene boliger, som så får deres oliefyr skiftet ud med en mere tidssvarende løsning?
Så jeg vil godt høre ministeren, om ikke vi kunne prøve at skele til det her beslutningsforslag, når vi skal forholde os til de oliefyr, som der er i den almene sektor, og om det kunne finansieres på en anden måde end med Landsbyggefondens penge.
Dan Jørgensen (S), 2020-05-06:
Som sagt ser vi jo meget gerne på de her ting i forhandlingerne, så det er ikke sådan, at jeg overhovedet fejer noget af bordet her i dag.
Tværtimod byder jeg velkommen, at vi tager de her diskussioner med, når vi skal lave klimahandleplan.
I forhold til de forhandlinger, vi har omkring Landsbyggefonden, og muligheden for at udskifte oliefyrene i den almene sektor og måske også gasfyrene i den almene sektor, som der har været nogle der har været ude at foreslå, synes jeg også, at vi skal se bredt på det.
For jeg tror, at ordføreren – hvis ikke i den her tale, men så i hvert fald andre steder – har fremført, at man godt kan se et lille paradoks i, at lejerne står for en finansiering et sted, som andre steder vil være finansieret via tilskud.
Så den diskussion skal vi i hvert fald have.
Det er ikke nødvendigvis det samme, som at vi ikke skal gøre det, men det skal der i givet fald være en god begrundelse for at vi skal gå ind i med åbne øjne.
Men jeg vil meget gerne være med til at se på alle de der dimensioner af det.
Jeg vil også bare lige minde om, at det, at man i givet fald vil give kommunerne mulighed for noget, jo ikke er det samme, som at det så vil ske.
Vi har jo så stor en udfordring, at vi også helst skulle finde nogle løsninger, som vi var ret sikre på så også ville blive implementeret overalt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2020-05-06:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til SF for at fremsætte det her beslutningsforslag, for efter min og Socialdemokratiets opfattelse er problemstillingen, som SF beskriver, meget reel, og det er en del af den virkelighed, der er ude i landdistrikterne.
Man skal ikke nødvendigvis helt derud, hvor kragerne vender, men bare derud på den anden side af, hvor fjernvarmen når til, før man når til den her problemstilling.
Vi har i omegnen af 70.000 boliger i Danmark, som er opvarmet med oliefyr, og vi har her i Folketinget besluttet os for, at oliefyrene skal udfases inden 2030.
Så folk derude står jo med et reelt problem, for hvad skal de så vælge som alternativ?
Det har i de senere år været muligt at få varmepumper på abonnementsordning, som er meget lig den, som folk i byerne har til fjernvarmeforsyningen.
Og det betyder, at man kan slippe for at investere måske op til 140.000 kr. i et fuldt anlæg, men kan nøjes med et startgebyr, som ministeren også refererer til, til 25-30.000 kr. og så efterfølgende betale en fast afgift.
Men der er nu det, at rigtig mange af de boligejere, vi taler om her, bor i områder med lave huspriser og måske med mange tomme boliger, og de boligejere kan derfor have problemer med at få finansieret en udskiftning af deres oliefyr.
Det stiller folk i landdistrikterne i en yderst vanskelig situation.
Så vi er i Socialdemokratiet for så vidt fuldstændig enige i problemformuleringen og i, at der skal findes en løsning, men når så vi kommer til løsningerne, er problemet med SF's forslag, at det for så vidt går ud på, at det ikke skal være de landsdækkende firmaer, der tilbyder den såkaldte nærvarme, men at det skal være kommunen eller det kommunale forsyningsselskab, der skal have den mulighed.
Derfor er meldingen fra Socialdemokratiet, at vi er positive over for at være med til at finde en løsning på det problem, som forslagsstillerne beskriver, og vi indgår meget gerne i en dialog i udvalgsarbejdet for at finde en løsning, men vi kan ikke støtte, at det er skatteborgerne i kommunerne, der skal betale.
Carsten Kissmeyer (V), 2020-05-06:
Tak for ordet.
Det her beslutningsforslag handler jo om at udskifte oliefyr med varmepumpe på abonnement i landdistrikterne.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi i Venstre ønsker at udfase oliefyrene, og vi er også enige i, at det kan være økonomisk svært for folk, der bor i landdistrikterne, at få råd til det og få det finansieret.
De stadig aktive oliefyr er jo hovedsagelig placeret, som også SF siger, i de tyndere befolkede områder, og der er det sådan, at man også oplever faldende huspriser og faldende ejendomsværdier, og der er det vanskeligt at få lånefinansiering.
Så derfor er en abonnementsordning en god idé.
Forslagsstillerne forestiller sig, at det kan ske, ved at kommunerne får mulighed for at etablere varmeforsyningsselskaber, der tilbyder individuel varmeforsyning.
Og der må vi sige, at de kollektivt ejede varmeforsyningsselskaber har den mulighed, men det har kommunerne ikke.
Kommunerne må kun drive kollektiv varmeforsyning.
Vi har jo faktisk lige i forrige uge førstebehandlet et lovforslag, som giver hjemmel til en skrotningsordning, således at virksomheder kan søge tilskud fra en årlig pulje på 20 mio. kr. med henblik på at tilbyde varmepumper på abonnementsordning i forbindelse med skrotning af oliefyr i landdistrikterne.
Tilskudsmidlerne bliver så faktisk opdelt i henholdsvis en tilskudspulje, som ikke er geografisk reserveret, og en pulje til hver af de fem regioner.
Derfor er der umiddelbart efter Venstres synspunkt til en vis grad taget hånd om problemet.
Så den problemstilling vil vi faktisk gerne adressere i klimahandlingsplanerne.
Man kan sige, at de virksomheder, der måtte blive prækvalificeret til at levere varmepumper på abonnement efter L 116, når det er vedtaget, nok også kan opfatte det her som konkurrenceforvridende, hvis vi tillader kommunale varmeforsyningsselskaber at konkurrere med private virksomheder om varmepumper på abonnement i landdistrikterne.
Så ligesom Socialdemokratiet anerkender vi, at der er en udfordring, men vi er heller ikke helt så voldsomt optaget af, at det ligefrem skal være kommunerne, der løser det her.
Derfor tænker vi, at vi skal finde en eller anden model, have fundet en løsning, måske med en kautionsforpligtigelse på en eller anden måde, men det bliver, når vi kommer til de konkrete klimaforhandlinger.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-06:
Jeg hører Venstre sige, at abonnementsordningerne er en god idé, og jeg tænker jo egentlig, at det her forslag egentlig er noget, som kan eksistere sammen med abonnementsordningerne.
Men tænker Venstres ordfører, at det vil være mere attraktivt – og muligt, fordi der jo også skal nogle penge til – at få en varmepumpe med en abonnementsordning, eller tænker Venstres ordfører, at det faktisk kunne blive billigere af, at der er en kommune, der går ind i det og får lov til at oprette et selskab, hvor man får lokale vvs'ere til at levere varmepumperne, for det skal kommunen jo ikke opstille?
Tænker Venstres ordfører, at det faktisk kunne blive en billigere løsning for borgere i landdistrikterne og også en løsning, hvor man måske ikke skal have så mange penge op af lommen, når man nu ikke kan låne til en varmepumpe?
Hans Andersen (V), 2020-05-06:
Tak for det.
Hvad mener ministeren, der konkret skal gøres for at redde SAS, der nu står over for at skulle afskedige 5.000 medarbejdere i Danmark, Norge og Sverige?
Magnus Heunicke (S), 2020-05-06:
Jeg modtager også rigtig mange henvendelser fra vores fantastiske personale – både i sygehus- og sundhedsvæsenet generelt og i vores ældrepleje.
Og jeg har også modtaget henvendelser om præcis det, der bliver spurgt til her.
Så jeg mener, det er helt oplagt at tage med; det vil være en kæmpe fejl, hvis man i sådan en evalueringsproces ikke bevæger sig ud og tager personalets oplevelser, betragtninger og frustrationer med, for der er virkelig blevet arbejdet.
Det er jo vores frontpersonale, dem, vi skylder så meget i den her tid.
Så det vil være helt oplagt, og det vil være et stort svigt, hvis ikke vi tager dem med.
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Det er rigtigt, at bemandingen er øget massivt i Erhvervsstyrelsen for at kunne håndtere udbetalingen af det her.
Jeg tror, at man skal se det på den måde, at det, der er modussen for de her ordninger, er, at der er nogle meget potente, effektive it-systemer, som rent faktisk fungerer, og som sørger for, at de her penge kommer hurtigt ud.
Så der er ikke den samme manuelle sagsgang på sagerne, når først systemerne er løbet op, og det var derfor, det også kunne lykkes på 2 dage at udbetale 2,6 mia. kr. til det danske erhvervsliv: Det var, fordi systemerne holdt og virkede.
Så jeg tror ikke, det er et spørgsmål om en eller to medarbejdere mere, men om, hvorvidt systemerne virker.
Kim Valentin (V), 2020-05-06:
Tak for det.
Og tak for en oprigtig lyst til at svare på de her spørgsmål; det oplever jeg.
Det sidste spørgsmål, jeg har, er angående de her mange konkurser, vi ser i øjeblikket.
Dem kunne vi jo undgå nogle af, hvis vi fik ansat nogle flere til at behandle de her ansøgninger.
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Jeg er ikke sikker på, at jeg hørte det sidste ord.
Nå, okay.
Først var der spørgsmålet om, hvorvidt det var nok, hvad jeg sagde i første runde, og om man kan straksudbetale for de faste omkostninger.
Som jeg også tidligere sagde til en spørger fra spørgerens parti, er der visse udfordringer forbundet med det.
Det er en anden ordning end lønkompensationsordningen.
Den er bygget op på en helt anden måde, og alene det at meddele straksudbetaling vil i sig selv påkalde sig ansøgninger af en karakter, vi måske ikke har lyst til at få ind i ordningen.
Så der er vanskeligheder ved at navigere i det her.
Vi arbejder så hårdt, vi kan – det kan jeg forsikre om – for at sikre, at hjælpepakkerne kommer virksomhederne i hænde så hurtigt, det kan lade sig gøre.
For vi deler oplevelsen af, at likviditeten skal ud så hurtigt, den kan, til de rigtige, og de rigtige er dem, der har brug for hjælp.
Kim Valentin (V), 2020-05-06:
Det lyder, som om ministeren tænker, at det må være nok, og derfor kunne man ikke overveje det med faste udgifter.
Et andet område, som også er vigtigt for rigtig mange virksomheder, tror jeg, er, at der er åbenhed omkring de her dele.
Og når jeg sådan taler med virksomhedsejerne rundtomkring, er mit indtryk desværre, at meget af det opleves som lukket.
En af de bedste ting ved det danske demokrati er jo netop det her med dialog og åbenhed omkring alle ting, og jeg kan se, at ministeren nikker.
Altså, der er en enighed i forhold de her dele.
Så derfor vil jeg spørge: Hvornår forventer ministeren, at hjælpepakkerne er virksomhederne i hænde?
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Jeg vil starte med at sige, at jeg tror, at ordføreren sagde: ministerens hjælpepakker.
Det er vores hjælpepakker.
Vi har lavet dem sammen i Folketinget.
Det fritager os selvfølgelig ikke for, at man kan diskutere, om de er gode nok.
Jeg synes, de er rigtig gode.
Det fritager os selvfølgelig heller ikke for at tage en diskussion om, om vi kan vi få de penge, der er i hjælpepakkerne, hurtigere ud.
Der har vi jo så med fælles hjælp fundet ud af, at man godt kunne straksudbetale på to af ordningerne, nemlig for lønkompensation og for selvstændige.
Det har vi gjort med stor succes, så der er pumpet massive summer af likviditet ud i virksomhederne her op mod den 1. maj.
Kim Valentin (V), 2020-05-06:
Tak for det, og tak for svaret.
Jeg anerkender, at ministeren har forsøgt at lave hjælpepakker, men problemet er jo at få pengene ud af hjælpepakkerne.
Der har jeg jo personligt mere end 30 års praktisk erfaring i den her verden med lige præcis de her ting fra det private erhvervsliv.
Der er tre ting, der kan ødelægge en virksomhed.
Det ene er dårlig egenkapital.
Det andet er en ringe drift.
Faktisk er det sådan, at man normalt skal have to af de her ting, for at et selskab går konkurs.
I øjeblikket er det kun en ting, og det er likviditet, likviditet, likviditet.
Derfor må jeg sige til ministeren, at det jo ikke er godt nok, at de her udbetalinger er forsinkede.
Når vi kommer til slutningen af maj, kommer vi til at se rigtig mange konkurser; så mange konkurser, at vi ikke vil bryde os om det.
Det er derfor min henstilling til ministeren at se på de her ting med det samme.
Kunne vi ikke gøre noget mere end det, vi har gjort?
Hvad siger ministeren til at lave en straksudbetaling af støtte til faste udgifter på samme måde som til lønkompensation?
Tak for det, formand.
Mener ministeren, at der med hjælpepakkerne er gjort nok for at styrke likviditeten i erhvervslivet på den korte bane?
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Jeg tror alligevel ikke, at det der med at knipse med fingrene og så have et sæt retningslinjer er vejen frem, men jeg kan godt forsikre om, at vi knokler med det, og at vi arbejder med at få retningslinjerne på plads, også for de zoologiske haver og forlystelsesparkerne, og parallelt med det er der jo heldigvis rigtig gode forhandlinger mellem partilederne for alle Folketingets partier og statsministeren om, hvad der kan indgå i fase to af genåbningen af Danmark.
Så på den måde kører der forskellige spor parallelt, men der er ikke nogen, der har interesse i, at det ikke skal gå stærkt – og slet ikke i regeringen.
Anne Honoré Østergaard (V), 2020-05-06:
Vi taler bare om virksomheder, der lovligt godt må åbne, men de tør ikke på grund af udtalelser fra ministeren, så kan ministeren ikke, ligesom han gjorde i forbindelse med IKEA efter det lidt uskønne forløb, hurtigt komme med nogle retningslinjer om, hvad det er, man gerne vil have at de skal gøre?
For det her koster rigtig, rigtig mange penge, og vi er lige nu der, hvor det er de næste måneder, der tæller for dem.
Det er der, de henter deres indtjening.
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Jo, det er det, men omvendt er det ikke anderledes i Danmark, end at vi også kan have en dialog med hinanden, og det har vi jo med de zoologiske haver.
Ligesom vi fik lavet reviderede retningslinjer for de store udvalgsvarebutikker, er kulturministeren på tilsvarende vis i dialog med de relevante parter om en ansvarlig genåbning af de zoologiske haver.
Så på den måde gør vi klar til, at også de zoologiske haver selvfølgelig kan åbne.
Vi vil jo gerne åbne tingene op igen, så når den dag kommer, ligger der klare retningslinjer, der er lige til at følge, også for de zoologiske haver.
Anne Honoré Østergaard (V), 2020-05-06:
Men når vi så indrømmer, at det her er svært, og ministeren så alligevel bare gøre det, at han fejer det hen til en anden minister, fordi man kan gøre det, og når der er ikke nogen, der tør at gøre noget på grund af den minister, jeg taler med i dag, og på grund af det forløb, der har været, kan ministeren så ikke komme nogle andre udmeldinger eller komme med nogle retningslinjer og fortælle, hvad de skal gøre?
Kan de åbne?
Hvad kan de?
For lovligt kan de jo godt, og er det ikke loven, vi skal forholde os til?
Simon Kollerup (S), 2020-05-06:
Tusind tak for spørgsmålet.
Det er i hvert fald gjort rigtig meget, og vi har gjort det i fællesskab.
Jeg har stor forståelse for, at det er en meget svær situation, mange virksomheder befinder sig i som følge af coronaudbruddet, og det er også derfor, at vi har etableret en række hjælpepakker til vores erhvervsliv her i landet.
Her har vi et ansvar for at give sunde danske virksomheder gode forudsætninger for at komme igennem den her svære tid, så vi ikke taber en hel generation af virksomheder på gulvet.
Regeringen har sammen med alle Folketingets partier og arbejdsmarkedets parter afsat et trecifret milliardbeløb til at styrke virksomhedernes likviditet.
Virksomhedernes likviditet er styrket direkte ved at udskyde betalingsfristerne for moms, skat og lønsumsafgift.
Endvidere kan små og mellemstore virksomheder få deres indbetalte moms udbetalt som rentefri lån.
Regeringen har også oprettet nye statslige lånegarantiordninger i Vækstfonden og Eksport Kredit Fonden, som er målrettet både de små og mellemstore virksomheder, men også de større danske virksomheder.
Vi har tilføjet ny likviditetskaution i Danmarks Eksportkredit, der skal hjælpe små og mellemstore eksportvirksomheder, ved at åbne for nye lån.
Alle disse tiltag har været nødvendige og har, hvis mulighederne bliver udnyttet, potentiale til at styrke likviditeten i dansk erhvervsliv med mere end 300 mia. kr.
Herudover har frigivelsen af den kontracykliske buffer i kreditinstitutterne medført, at penge- og realkreditinstitutterne kan øge deres udlån under denne krise.
Jeg hæfter mig også i den sammenhæng ved de positive meldinger fra flere banker om at hjælpe virksomhederne, og her er det mit indtryk, at bankerne bredt lever op til den fælles erklæring, som regeringen og Finans Danmark offentliggjorde den 23. marts.
Jeg kan godt forstå, at det ikke er nemt at være virksomhed lige nu.
Jeg vil også sige, for at være helt ærlig, at vi jo heller ikke har prøvet det her før.
Hvis der havde været den samme samlevejledning som til et IKEA-skab og en enkelt unbrakonøgle, man skulle bruge til at få det her til at fungere, så havde vi sikkert stået i en anderledes situation.
Men det er første gang, vi gør det her, og heldigvis oplever jeg, at genåbningen af Danmark foregår på en måde, hvor vores erhvervsliv ikke bare tager ansvar for at lukke ned, men også er utrolig ansvarlige, når vi åbner op.
Det er vanskelige balancer, der hele tiden skal findes, men jeg synes, at samarbejdet er vejen frem, og det har det jo også vist sig at være i de konkrete sager, både med zoologisk have og IKEA.
Pernille Bendixen (DF), 2020-05-06:
Hvad er ministerens holdning til, at rigtig mange dagplejere må arbejde mere end de overenskomstfastsatte 48 timer ugentligt på grund af øgede rengøringskrav grundet covid-19?
Peter Hummelgaard (S), 2020-05-06:
Jeg vil gerne takke for spørgsmålet og indlede min besvarelse med at understrege, at de regler, der gælder, uanset om det er overenskomst eller lovgivning, skal overholdes.
Den såkaldte 48-timersregel, som udspringer af arbejdstidsdirektivet, går ud på, at lønmodtagere ikke må arbejde mere end 48 timer om ugen i gennemsnit.
Perioden, som gennemsnittet beregnes ud fra, kan være på 4 måneder og op til 1 år, så der er noget fleksibilitet i reglerne.
Hvordan man har implementeret 48-timersreglen i overenskomster på dagplejeområdet eller i det hele taget, vil jeg lade overenskomstparterne om.
Det mener jeg ikke jeg skal blande mig i.
Hvis overenskomsterne ikke overholdes, kan det føre til en sag i det fagretlige system, så der er ikke åbnet op for, at en dagplejer skal acceptere at arbejde mere end tilladt, fordi vi er i en særlig situation lige nu.
Vi har hele vejen igennem
givet en udstrakt hånd til SAS.
Jeg tror ikke, at der er nogen tvivl om – både når man ser på den måde, som lønkompensationsordning blev skruet sammen på, de tolkninger, der har været efterfølgende af, hvorvidt man stadig kan gøre brug af ordningen i varslingsperioden, og det, at vi nu sammen med svenskerne har aktiveret den statsgaranti, som vi tidligt udstrakte, og med den løbende dialog, der er – at SAS godt er klar over, at den danske og forhåbentlig også den svenske stat vil gøre, hvad der skal til.
Hans Andersen (V), 2020-05-06:
Jeg tror sådan set, at SAS har brug for, at der kommer en melding fra regeringen og Folketingets partier, og at den er konkret, håndfast og til at arbejde med.
Så vil ministeren tage initiativ til, at vi faktisk nu rækker hånden ud til SAS og siger til dem, at vi faktisk gerne vil støtte dem for at bringe dem videre?
Peter Hummelgaard (S), 2020-05-06:
Med fare for at det kan komme til at lyde polemisk, og det er absolut ikke intentionen, tror jeg først og fremmest, at vi i fællesskab – og jeg ved, at også det daværende regeringsparti er blevet klogere – skal glæde os over, at vi ikke dengang i 2017 lod os friste, da den daværende finansminister havde tanker om, at det måske var et betimeligt tidspunkt at frasælge Danmarks ejerandel af SAS.
For det gør vores muligheder for rent faktisk at gøre noget i den her situation større.
Det andet er, at vi da afgjort ser på nogle af de tiltag, man tager ude i verden for at sikre, at der stadig er store luftfartsselskaberne med en stærk tilknytning til den regionale luftfart.
Hans Andersen (V), 2020-05-06:
Men når ministeren og finansministeren tilkendegiver, at regeringen vil gøre alt, hvad den kan, kigger regeringen så mod andre lande?
Vi kan jo se, at der er andre lande, der støtter deres luftfart med milliarder, altså i en størrelsesorden, der er noget større end den støtte, som vi indtil videre har givet.
Er det den størrelsesorden, vi skal støtte SAS med?
Peter Hummelgaard (S), 2020-05-06:
Først og fremmest er jeg meget enig med hr. Hans Andersen i, at vi i Danmark og her i hovedstadsområdet har en meget, meget stor interesse i at have et velkørende SAS, der stadig væk er på vingerne efter coronakrisen og de udfordringer, man står i lige nu; det er afgørende for dansk erhvervsliv, og det er afgørende for Danmark og København som et knudepunkt i Norden.
Og i det lys vil jeg gerne understrege igen, hvad også finansministeren har udtalt, nemlig at regeringen vil gøre alt, hvad den kan for at holde SAS flyvende.