runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Susie Jessen (DD), 2024-05-15:
Der er jo den her EU-del, som vi også stiller et skriftligt spørgsmål til.
Men det, jeg bare kan læse, når jeg ser mange af de her øers ansøgninger, er, at det, de egentlig gerne vil have, er en lempelse af reglerne om eksisterende bygningsmasse, og så er der også de her begrænsninger, der er i forhold til strandbeskyttelseslinjen.
For når man er på en ø, er der ikke særlig langt til kysten nogen steder, og så kan de nærmest ikke udvikle sig.
Det, jeg egentlig godt kunne ønske mig at høre, er: Hvorfor har de, når de har meldt de her ting ind, så ikke tidligt i processen fået at vide, at det her ikke kommer til at kunne lade sig gøre?
For det er jo mange af de samme ting, der går igen på øerne.
Det er mange er de samme udfordringer, der er, og nu løber de alle sammen kollektivt panden mod en mur.
Morten Dahlin (V), 2024-05-15:
Jeg er meget ked af det, hvis spørgeren har fået den opfattelse, at det bare er blevet aflyst.
Som jeg også sagde i mit svar, er der – og det synes jeg jo egentlig er en god nyhed – mange af de ting, folk har ønske om, der kan lade sig gøre inden for eksisterende lovgivning, eksempelvis ønsket om taxikørsel på øer.
Altså, det problem har vi allerede løst med lovgivning, så det er jo positivt.
Så er der også nogle af de dispensationer, man har ønsket sig, som allerede er mulige at få i dag.
Susie Jessen (DD), 2024-05-15:
Jeg er glad for, at ministeren siger, at det ikke bliver sluppet.
Det, jeg har hørt, er jo, at man i aftalepartierne i starten af 2024 besluttede, at man ikke ville gå videre med forsøgsordningen, og at det bl.a. også handlede om den her nye planlov og i den forbindelse også de her øudviklingsplaner, som – lad os være ærlige – åbner for meget lidt på øerne.
Det, jeg har hørt nogle sige, er jo: Ja, nu har vi fået en isbod, og vi får måske en hoppeborg, men det, vi gerne vil, kan vi ikke komme i mål med.
Det gælder f.eks. noget, som betyder rigtig meget mange steder på de små øer, nemlig den her brug af overflødiggjorte bygninger til helårsbeboelse – det er noget af det, som virkelig kan rykke meget i et øsamfund – og så også nyetableringen af turistaktiviteter, som jo kan skabe rigtig meget turisme og liv på de her øer.
Det, jeg bare kan høre derude, er, at der er en følelse af, at man har meldt en masse ting ind her, og at man har brugt tid på at finde ud af, hvad det er for noget lovgivning, der begrænser det, men at man så også samtidig er løbet panden mod en mur nu og får at vide, at der er rigtig, rigtig meget, der ikke kan lade sig gøre.
Så det, jeg mener måske er vigtigt at få svar på i dag, er – og det er et bredt spørgsmål: Hvor meget kommer de her øer egentlig til at kunne rykke?
Altså bliver det en isbod og en hoppeborg, de kommer til at ende med at få, eller kan de rent faktisk godt have udsigt til, at de kommer til at kunne skabe noget bosætning i nogle af de her overflødiggjorte bygninger?
Altså, kan de måske se i kikkerten, at de kommer til at kunne tiltrække turister på en ny måde i fremtiden?
Og kan det her bære?
For noget af det her kommer til at være i det landdistriktsudspil, som er på vej.
Morten Dahlin (V), 2024-05-15:
Lad mig begynde med at sige, at hverken aftalekredsen eller jeg har aflyst forsøgsordningen for frilandsbyer og -øer.
Tværtimod har jeg og de øvrige relevante ressortministerier meget grundigt gennemgået de 17 udviklingsprojekter, som er blevet indmeldt til overvejelse i en forsøgsordning med nye lovhjemler.
En nærmere gennemgang af projekternes ønsker viser imidlertid, at flere af projekterne i betydelig grad kan gennemføres uden nye forsøgshjemler i lovgivningen.
Der er en række projekter, der peger på problemstillinger, som allerede er adresseret eller håndteret i ny lovgivning, f.eks. muliggørelse af privat taxikørsel på småøerne.
Der er også flere projekter, der i forskellig grad kan gennemføres inden for eksisterende lovgivning med dispensation, f.eks. opsætningen af energianlæg ved sten- og jorddiger.
Og så er der flere af småøerne, der vil kunne hjælpes på vej af planlovens nye mulighed for at udarbejde en øudviklingsplan i samarbejde med den lokale kommune.
En øudviklingsplan vil potentielt kunne fravige planlovens regler om planlægning i kystnærhedszonen og naturbeskyttelseslovens regler om strandbeskyttelseslinjen.
Derudover er der en række projekter, som rummer nye forslag på planlovens område, og det synes jeg er nogle nyttige input i forhold til de drøftelser, vi generelt har i forligskredsen bag planloven.
Så har der også været en del ønsker fra projektholderne såsom at blive fritaget for krav, der direkte følger af EU-lovgivningen.
For der er meget initiativrigdom, og der er tænkt rigtig mange spændende tanker.
Det synes
både jeg og, fornemmer jeg, også de øvrige aftalepartier.
Derfor er aftalekredsen og jeg optaget af, at de 17 landsbyer og øer får en individuel feedback med vurdering af deres ønsker og vejledning til, hvordan de kan komme videre med deres projekter.
Ud over at vi har skrevet til de 17 projektholdere og deres kommuner, har vi også inviteret til et virtuelt møde med de 17 landsbyer og -øer, hvor de får muligheden for at få en generel information om, hvordan de bedst kan komme videre med deres konkrete projekter.
Der er indkaldt til et virtuelt møde.
Jeg kan ikke på stående fod huske datoen, men jeg mener, det er lige om lidt, for vi har selvfølgelig et ønske om at se så mange som muligt af de gode idéer komme i mål.
Ordningen er jo, som den er, og jeg er også ved at gøre mig mine egne tanker, og det er regeringen også som kollektiv, i forhold til hvad der skal ske fremadrettet.
Det, jeg kan sige på nuværende tidspunkt, er, at når man kigger ind i tallene for det ansøgningspres, der har været på den her pulje, så må man sige, at den har været en succes, at der har været en efterspørgsel, og at der jo særlig har været en efterspørgsel fra de lokalområder, der også selv er klar til at gøre en aktiv indsats.
Det synes jeg er positivt, for vi skal jo ikke hen til en ordning med permanent statsstøttede købmænd.
Det er der andre samfundsmodeller der går ind for, men det gør jeg i hvert fald ikke, og det gør regeringen heller ikke.
Susie Jessen (DD), 2024-05-15:
Så her til sidst vil jeg bare lige høre – jeg er ikke sikker på, at jeg fik svaret; det kan godt være, jeg gjorde, men det er ikke sikkert – om de her borgerdrevne dagligvarebutikker og en videreførelse af den her støtte til etablering og udvikling af dem, altså høre, om regeringen er med på, at det er noget, der skal videreføres.
Morten Dahlin (V), 2024-05-15:
Det indgår jeg meget gerne i en dialog om – de dele af reglerne, der ligger på mit ressortområde, for der er jo også noget, der ligger på andre ministres ressortområder.
Men jeg har da også i dagspressen kunnet læse eksempler på regler, der holder købmænd tilbage fra at deltage i lokale arrangementer, altså regler, som jeg nok skal læse artiklen meget grundigt for at se umiddelbart giver mening.
Så lad os da tage en dialog om, om vi ikke kan komme et skridt videre, for det lyder, som om vi er enige om, at det med at tage initiativer for at holde købmænd i live er noget, vi godt kunne enes om.
Susie Jessen (DD), 2024-05-15:
Som ministeren jo også nævner, er der det her eksempel fra Mern, hvor de har indarbejdet alle mulige forskellige arrangementer.
Men der er jo også nogle begrænsninger, der gør, at det måske ikke er så nemt for de her købmænd at sætte gang i alt det, de har lyst til.
Og der håber jeg også, at ministeren – eventuelt i samarbejde med Danmarksdemokraterne – har lyst til at være med til at udvikle det her, sådan at der ikke er så mange rigide regler, der sætter begrænsninger for det.
Morten Dahlin (V), 2024-05-15:
Det lyder, som om spørgeren og jeg er enige om, at købmanden er et væsentligt omdrejningspunkt i et landsbysamfund og dermed også i oplandet til landsbyen, altså for dem, der bor dér, hvor der er flere dyr end mennesker, men som jo også skal handle et sted, og som tager ind til den nærmeste landsby, hvor det er godt, at der er mulighed for at handle.
Vi overvejer jo, hvilke initiativer vi skal tage.
For det, at der i en periode kommer nogle turister, gør også, at der i en periode er nogle købestærke mennesker i området, som kan bruge nogle penge hos købmanden, hvilket gør, at den også kan overleve i de måneder, hvor der måske ikke er så mange turister.
Så jeg tror, at vi skal spille på mange tangenter, hvis vi skal gøre os håb om, at færre købmænd skal lukke i fremtiden.
Susie Jessen (DD), 2024-05-15:
Og tak for svaret.
Det glæder mig meget.
Jeg er også meget spændt på det landdistriktsudspil, som regeringen forhåbentlig kommer med her inden for kort tid.
For det er fuldstændig rigtigt, som vi ser det i den artikel; vi kan se, at fra 2017 til 2023 er der blevet 244 færre dagligvarebutikker, og at antallet af sogne uden en eneste dagligvarebutik er steget med 31.
Vi ved jo også, som ministeren siger, hvor vigtig en dagligvarebutik er for det her kredsløb i landdistrikterne: skole, infrastruktur, arbejdspladser og så også dagligvarebutikker.
Heldigvis har vi også nogle gode organisationer omkring os, som jo kommer med en del anbefalinger.
Der har vi set, at både Landdistrikternes Fællesråd, men også De Samvirkende Købmænd er kommet med nogle anbefalinger, i forhold til hvordan vi får sikret den her købmand rundtomkring i landet.
Noget af det synes jeg giver mening; det er noget, vi også har talt om herinde på Christiansborg.
Et opgør med administrative byrder er der rigtig mange der siger hele tiden, og det er jeg fuldstændig enig i at vi skal have et fokus på.
Andet kan diskuteres, bl.a. det her med aflastningscentre, som jeg måske er sådan lidt i vildrede om som borgerlig.
Men så er jeg også glad for, at ministeren netop nævner den her pulje til støtte til etablering og udvikling af borgerdrevne dagligvarebutikker.
Der er jeg lidt bekymret for, at den her pulje måske kan ryge på et tidspunkt, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren, om man agter at videreføre lige præcis den, fordi den er så vigtig for de mindre byer, og så også, om ministeren vil inddrage os lidt i, hvilke andre initiativer der kunne være på vej fremadrettet.
Hvad er ministerens holdning til, at man søsætter en forsøgsordning for frilandsbyer og -øer med det formål at sætte øerne fri fra rigide regler, så de i højere grad kan udvikle sig, men at man så efterfølgende aflyser forsøgsordningen, så øerne fortsat vil få afslag på afslag på grund af planloven og naturbeskyttelsesloven?
Thomas Danielsen (V), 2024-05-15:
Tak for det.
Jeg vil lige starte med at sige, at jeg svarede på spørgsmålet i S 307 og S 308.
Det er så som en opsummering af de svar.
Jeg kan i hvert fald garantere for, at jeg ikke synes, det er problematisk i forhold til L 112, men jeg er helt enig i, at vi skal have opdateret tallene, og det er vi også i færd med.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-15:
Hvad mener ministeren om, at lovforslag 112 baserer sig på transportpolitisk modellering, der ikke er opdateret i forhold til nye studier af tidsværdier, jævnfør kritikken fra CONCITO?
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
Jeg besøgte faktisk arbejdsgruppen eller ekspertgruppen, noget før de kom med deres anbefalinger, for at sige til dem, at jeg syntes, det var vigtigt, at de havde fokus på opgaven, som jo er, at drenge klarer sig dårligere, og at vi har brug for nogle konkrete anbefalinger.
Der fik jeg en række spørgsmål og blev efterladt med indtrykket af, at de ikke er hundrede procent enige, og jeg synes også selv, det er en temmelig tynd kop te, der er blevet serveret for mig.
Men jeg synes, det er vigtigt, at der kommer mænd i dagtilbud, så både piger og drenge kan spejle sig i mændene.
De anbefaler også en mere praktisk skole, og det er jeg også enig i.
Vi har bare lige gennemført det med en stor aftale.
Alt det der med at sende pædagogerne på efteruddannelse, så de kan lære at modvirke normer og stereotyper, må I vente med til den næste minister.
Jeg kommer ikke til at gennemføre det der.
Astrid Carøe (SF), 2024-05-15:
Tak for det.
Jeg har fuld forståelse for, at der kan være politiske uenigheder og selvfølgelig også anbefalinger, man ikke kan se sig selv i, selv om det er en ekspertgruppe, der virkelig har fat i praksis til hverdag, og som kommer med nogle anbefalinger.
Alligevel synes jeg, det er synd, at ministeren kun kan se, at 1 ud af 21 anbefalinger er noget, man kan bruge til noget, især når vi jo har haft rigtig meget debat om, hvad vi gør med de drenge, der er faldet bagud i skolen de senere år.
Nu fik vi så nedsat den her ekspertgruppe for nogle år siden, der skulle undersøge sagen.
Den er kommet med sine anbefalinger, og nu virker det så til, at man faktisk ikke rigtig har tænkt sig at bruge dem til noget som helst i regeringen.
I 2017 havde vi samme situation, hvor man også nedsatte noget lignende med nogle folk, der skulle kigge på det her problem, og der brugte man det heller ikke til noget.
Jeg kan se, at ministeren har sagt at det er en meget stor gruppe, der har været med i ekspertgruppen, og at det kan være, de har haft svært ved at nå til enighed om et emne, der er meget stærke holdninger til.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad det er, der får ministeren til at tro, at de har haft svært ved at nå til enighed, for der er jo tale om en bred vifte af organisationer fra Dansk Arbejdsgiverforening til FH, og der er skoleledere, der er lærere, der er elever, og der er forskere.
Så der har helt sikkert været uenighed i lokalet, men de er faktisk blevet enige om de her 21 anbefalinger.
Dem er der enighed om.
Samtidig kan vi også se, at Danmarks Lærerforening er gået i rette med ministeren og har sagt, at det her handler om pædagogik og didaktik, og man er faktisk rigtig ærgerlig over, at ministeren ikke har taget bedre imod de her anbefalinger.
Det samme siger Dansk Erhverv og KVINFO, altså folk fra alle spektre af den her politiske debat.
Så hvad er det, der får ministeren til at tro, at der har været store politiske uenigheder i den her gruppe, når de faktisk siger, de er kommet til enighed, og at alt fra Dansk Erhverv til Danmarks Lærerforening siger, at man burde tage de her anbefalinger lidt mere seriøst, end regeringen har gjort?
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
Jeg er optaget af, at vi får en skole, hvor alle børn og unge bevarer motivationen og lærer en masse og kommer godt videre i ungdomsuddannelse eller i job, både drenge og piger.
Det er sådan set også afsættet for ekspertgruppens arbejde.
Deres opgave var bl.a. at undersøge og komme med anbefalinger til, hvordan vi får flere drenge godt gennem uddannelsessystemet.
En af deres konkrete anbefalinger er, at der skal være flere mænd i børnehaven.
Der er også anbefalinger, som ikke er så konkrete, og som jeg har lidt sværere ved at se hvordan skulle få praktisk betydning for drengene i uddannelsessystemet.
Jeg synes ikke, der er noget behov for at ændre formålsparagraffen.
Astrid Carøe (SF), 2024-05-15:
Spørgsmålet lyder: Ministeren bedes svare på, hvorfor han mener, at de fagligt funderede anbefalinger fra ekspertgruppen om køn er for identitetspolitiske til at kunne anvendes, når ekspertgruppens anbefalinger er funderet på forskning samt faglig og praktisk erfaring fra 20 forskellige eksperter og praktikere fra skoleområdet.
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
Vi har tilsluttet os tanken om minimumsnormeringer, fordi vi mente, at det var væsentligt, at der var et vist antal voksne pr. barn for også at sikre kvaliteten til de mindste børn.
Det binder jo også kommunalpolitiske ressourcer.
Men vi er meget skeptiske over for at blive ved med at finde minimumsstandarder for, hvor mange gange de ældre skal i bad, eller at der skal være så og så mange minimumsnormeringer i sfo'er, eller at man skal lappe cykelstierne så og så mange gange.
Så tømmer vi det lokalpolitiske råderum og tømmer byrådssalen for indflydelse og flytter det her ind i Folketingssalen.
Vi tror, der bliver truffet dårlige beslutninger, når de bliver truffet længere væk fra borgerne.
Sigurd Agersnap (SF), 2024-05-15:
Det lyder, som om ministeren taler imod hele grundtanken i minimumsnormeringer.
For minimumsnormeringer binder selvfølgelig noget af kommunernes budget, fordi man siger, at det er afgørende, at der er en bund under normeringen, for at man kan levere et pædagogisk højt niveau i både vuggestue og i børnehave.
Vi har jo det samme med klasseloftet ovre i folkeskolen, hvor vi også sætter et loft over, hvor mange elever der må være i klassen, fordi man siger, at det er forudsætningen for at kunne levere et bestemt niveau, men det gælder ikke for den tidlige sfo-start.
Kan ministeren ikke se, at der er et hul mellem to bindinger på de kommunale budgetter?
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
For i de seneste tal ligger den på 49 pct., men undervejs har den faktisk ligget ret ustabilt.
Det er jo rigtigt, at loven om minimumsnormeringer binder en del af det kommunalpolitiske råderum, fordi der nu er krav om 1 til 3 og 1 til 6 i dagtilbud.
Jo flere beslutninger, vi træffer på Christiansborg, og som binder kommunerne, jo færre steder er der at finde besparelser på det kommunalpolitiske budget, hvis man gerne vil foretage investeringer andre steder.
Derfor er jeg også helt generelt meget skeptisk ved, at vi binder yderligere krav ind i lovgivningen, f.eks. minimumsnormeringer i sfo'en eller førskoletibud.
Sigurd Agersnap (SF), 2024-05-15:
Det er helt okay.
Svaret på spørgsmål 145 har jeg, og det ligger tilgængeligt.
Jeg forstod det bare sådan, at det var en gennemsnitlig normering, som ministeren talte om, men det var så den her kl. 11-normering, der blev nævnt, og det er en fair præcisering.
Ministeren siger, at det har ligget nogenlunde stabilt i sidste 5 år, og det er rigtigt, at det kun er steget fra 52 pct. i 2017 til 59 pct. i 2022.
Men det er jo nu, at minimumsnormeringerne træder i kraft, og derfor er jeg bekymret for, at vi vil se, at på grund af økonomiske hensyn og ikke af pædagogiske hensyn vil mange flere bruge den tidlige sfo-start.
Har ministeren overhovedet ikke den bekymring?
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil starte med at sige, at man i svaret på udvalgsspørgsmål 145 til Børne- og Undervisningsudvalget, som jeg meget gerne vil genfremsende til spørgeren, kan se, at normeringen gennemsnitligt i førskoletilbud på landsplan er opgjort kl. 11.00 om formiddagen til 7,5 barn pr. planlagt pædagogisk personale, og at normeringen er dårligere om eftermiddagen.
Men det vil jeg godt lige sikre bliver videresendt til spørgeren.
Sigurd Agersnap (SF), 2024-05-15:
Grunden til, at vi interesserer os for det her i SF, er, at vi jo kæmpede længe for at få indført minimumsnormeringer i vuggestuer og børnehaver, fordi der er brug for en bund under normeringen, for at man kan løfte den pædagogiske opgave, som det er at se det enkelte barn og lave et stærkt pædagogisk tilbud.
Det, vi snakker om her, er 1 pædagog til 6 børn i børnehavealdersgruppen, og der har vi jo i fællesskab, også med ministerens parti, sagt, at det var vigtigt, at man havde den bund, for at man kunne få pædagogisk kvalitet ind i hverdagen.
Men den bund er der ikke, hvis børnene starter i forårs-sfo eller i tidlig sfo.
Ministeren nævner nogle tal.
Jeg har ikke fået de tal, når jeg har spurgt ministeriet om tallene, men dem kan jeg måske finde senere.
Der er jo ikke den samme normering i den tidlige sfo, og der er ingen tvivl om, at når kommunerne er presset på økonomien, og det er de i de her år, bliver den tidlige sfo en måde at slippe uden om det krav til minimumsnormeringer, der ellers er.
Det er jo et sted, hvor man faktisk har et billigere tilbud pr. barn, fordi man har en dårligere normering.
Så er ministeren ikke bekymret for, at nu, når minimumsnormeringerne er trådt i kraft i år, kommer vi til at se en lang række steder i landet, hvor man begynder med tidlig sfo eller endnu tidligere sfo?
Altså, i dag er det jo i mange kommuner i maj måned, og der er også nogle, hvor det sågar er i april måned, man går over i forårs-sfo'en.
Men kunne man ikke forestille sig, at en række kommuner ville sige, at de er presset på normeringen, og at der, hvor der er et smuthul i loven, er at sende børnene tidligere i sfo, for så slipper man for minimumsnormeringen?
Mattias Tesfaye (S), 2024-05-15:
Først og fremmest vil jeg sige mange tak for interessen for sfo og for fritidsområdet.
Det synes jeg fylder for lidt.
Så vil jeg læse noget op her.
Mange kommuner bruger tidlig sfo, også kaldet forårs-sfo.
Det er en ordning, der kan være med til at skabe en god overgang for børnene fra børnehaven til en ny hverdag med skole og fritidstilbud.
Bag det ligger der jo en erkendelse af, at der er brug for flere personaleressourcer, når det er små børn, end når det er store børn.
I forårs-sfo'en er der ifølge en undersøgelse i gennemsnit 7,5 børn pr. voksen i formiddagstimerne.
Jeg synes overordnet, at det er en acceptabel normering.
Når børn starter i forårs-sfo'en, er de jo 5-6 år gamle og har ikke samme behov for hjælp til det praktiske, som børn på 3-4 år har.
I forhold til forårs-sfo er jeg generelt mest optaget af, at der er uddannet pædagogisk personale, som skaber en hverdag med høj pædagogisk kvalitet.
Der er nogle gode eksempler, en del faktisk, rundtomkring i landet, hvor jeg synes forårs-sfo'en giver børnene en god og en tryg overgang til den nye hverdag i skolen, og så erkender jeg, at der også er nogle opmærksomhedspunkter.
Jeg synes, det er en vigtig politisk opgave at få udbredt de gode eksempler, så derfor vil jeg godt pege på de steder, hvor pædagogisk personale, som børnene kender godt fra børnehaven, følger med ind i hverdagen i forårs-sfo'en og efter sommerferien også med ind i børnehaveklassen.
Det sker faktisk en del steder og er med til at sikre kontinuitet og at få overgangene til at fungere bedre.
Jeg er glad for, at der er mange kommuner, der træffer de her beslutninger, og skoler, der får det til at fungere sammen med børnehaven, og at det er lokale beslutninger, så vi ikke får det reguleret alt for rigidt fra Christiansborg.
Det er vigtigt, at der er et kommunalpolitisk råderum, og at den måde, man tilrettelægger det på, er pædagogisk begrundet og velbegrundet, sådan at vi sikrer den bedst mulige overgang til skolen.
Tak for ordet.
Sigurd Agersnap (SF), 2024-05-15:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er fornuftigt, at minimumsnormeringerne ikke gælder ved tidlig sfo-start, hvorfor børn, som starter i tidlig sfo, mange steder oplever dårligere normeringer end de børn, som går i børnehave indtil skolestart?
Dan Jørgensen (S), 2024-05-15:
Jeg tror, at der refereres til ét specifikt medie, som også har fået de oplysninger, jeg her har givet.
Det handler vist mere om det, jeg vil kalde en tabloid tilgang til noget, som er ganske alvorligt.
Og jeg må ærlig talt indrømme, at det ville være dejligt – det er måske ikke det rigtige ord – eller måske betryggende, hvis fru Pernille Vermund og hendes parti faktisk også var interesseret i substansen.
Det er første gang nogen sinde i min tid som minister, at jeg hører fru Pernille Vermund interessere sig for udviklingspolitik, men hvis fru Pernille Vermund faktisk er interesseret i, hvad vi i Danmark bruger vores penge til, og hvad vi laver, når vi er af sted, så er hun altid velkommen i ministeriet, og så kan vi gennemgå det, lige så detaljeret det skal være.
Astrid Carøe (SF), 2024-05-15:
Jeg synes, vi så tit taler om syltekrukker her i Folketinget og om ting, der bliver puttet i ekspertudvalg, så vi ikke behøver tage beslutning om det lige nu.
Mener ministeren helt alvorligt, at det er hensigtsmæssigt at anvende ressourcer fra både organisationer og ministerier på en ekspertgruppe, hvis arbejde så ikke anvendes til noget som helst?
Og er det rimeligt over for de eksperter, der har brugt 2 år og 12 møder på at komme frem med de anbefalinger, bare at strakskassere det, lige så snart de kommer med det?