runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2021-04-28:
Det var slet ikke det her, jeg ville spørge om, men jeg sidder simpelt hen og bliver lidt i tvivl.
Altså, synes fru Liselott Blixt ikke, at retten til abort, til en svangerskabsafbrydelse, er en fundamental rettighed for kvinder, som grundlæggende handler om at bestemme over sin egen krop?
Synes Dansk Folkeparti ikke det?
Liselott Blixt (DF), 2021-04-28:
Når du udtaler det på den måde, skulle de også have retten til at tage valget, når de er 22 uger henne, 30 uger henne, og det er vi ikke for.
Pernille Skipper (EL), 2021-04-28:
Det er der ikke nogen der har foreslået.
Vi har en 12-ugersabortgrænse i Danmark i dag.
Synes Dansk Folkeparti ikke, at tidlig svangerskabsafbrydelse inden for de 12 uger er en fundamental ret for kvinder til at bestemme over egen krop?
Liselott Blixt (DF), 2021-04-28:
Som jeg sagde i talen, går vi ind for den lovgivning, der ligger i dag, om, at man kan få en abort, men vi synes, at der er for mange aborter, og at man bliver ved med at tale om, at det da bare er en ret, vi har.
Det er måden, vi taler om det på, når vi stadig væk ved, at det drejer sig om menneskeliv.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-04-28:
Tak til Enhedslisten for at fremsætte det her forslag og dermed også sætte fokus på et meget alvorligt angreb på kvinders ligestilling.
Derfor er det også både beskæmmende, men også dybt alvorligt at opleve Polens store tilbageskridt i forhold til kvinders ligestilling.
Og jeg vil bare sige, at jeg tilslutter mig den kritik, som både Venstre og Socialdemokratiet allerede har leveret her fra talerstolen.
Beslutningsforslaget stiller skarpt på et rigtigt problem, og vi deler i den grad bekymringen.
I SF er vi derimod ikke helt sikre på, at forslaget om at give polske kvinder ret til at få foretaget abort i Danmark er den helt rigtige løsning.
Det er desværre ikke kun polske kvinder, som oplever modstand mod kvinders rettigheder, og forslaget kan skabe en uheldig præcedens, for hvordan argumenterer vi for, at tilbuddet til polske kvinder ikke også skal gælde for kvinder i andre lande?
Man må også samtidig antage, at tilbuddet primært vil appellere til de bedst stillede kvinder, som har råd, og som kan overskue at rejse til Danmark for at få foretaget en abort, men hvor efterlader det de mest sårbare kvinder?
I SF synes vi, det er vigtigt at støtte de polske kvinders demokratiske kamp for ligestilling.
Vi må ikke efterlade de mest sårbare kvinder alene om at kæmpe den kamp, men vi må heller ikke give den polske regering en mulighed for at undgå den lokale debat med henvisning til, at andre lande har løst problemet for Polen, for Polen skal løse deres eget problem.
Endelig åbner forslaget naturligvis også op for en generel drøftelse af grænseoverskridende sundhedsbehandling.
Jeg er selv blevet en anelse begejstret for, at EU faktisk tog teten for et år siden og sagde: Nu skal vi faktisk sætte sundhed og forebyggelse og ulighed i sundhed på dagsordenen.
Når det er sagt, håber jeg inderligt, at forslagsstilleren vil tage initiativ til det, som jeg også hører at forslagsstilleren har lagt op til undervejs i debatten her, nemlig at få en drøftelse, ikke nødvendigvis kun i udvalget, men også måske lidt mere bredt, om, hvordan vi i fællesskab kan få sat fokus på det her problem, eventuelt ved hjælp af en beretning, definere nogle mål for, hvordan vi kan støtte de polske kvinder, måske også kigge på det i et udenrigspolitisk perspektiv, for det synes jeg også giver mening i forhold til det her forslag.
Så det håber jeg meget at Enhedslisten vil være med til at tage initiativ til.
Pernille Skipper (EL), 2021-04-28:
Tak for det.
Jeg skrev mig kun på, fordi fru Kirsten Normann Andersen siger det her med, at forslaget vil efterlade de mest sårbare kvinder, og det er jo den modsatte ting, der er intentionen.
For alle de polske kvinder, der har pengene til det, behøver ikke engang at rejse så langt som til Danmark; altså, de kan tage en sviptur et sted hen, og så kan de få foretaget en abort helt lovligt i det land, og så kan de tage tilbage igen.
Dem, som får foretaget de ulovlige aborter, de der 150.000, som Amnesty estimerer der vil blive foretaget om året i Polen, er jo netop dem, der ikke har pengene til det.
Og hvordan hjælper vi dem?
Det er jo det, der er forslaget her, altså at sikre, at de får en mulighed for at komme til Danmark.
Vi snakker også i bemærkningerne til beslutningsforslaget om at involvere ngo'er, civilsamfundsorganisationer, så de kvinder kan komme herop og få den hjælp.
Er SF ikke kommet til at se lidt omvendt på det her forslag?
Per Larsen (KF), 2021-04-28:
Altså, de dødstal, som er officielle, står vel ikke til diskussion – det er i hvert fald dem, vi hele tiden har forholdt os til – og de viser, at der er et sted mellem 13.000 og 14.000, der hvert år dør af noget, som er relateret til tobaksrygning.
Så de tal er jeg rimelig tryg ved.
Om der så har været nogle oplysninger, som ikke er nået frem, dengang vi forhandlede om den nationale handlingsplan, skal jeg ikke kunne sige, for det har jeg simpelt hen ikke undersøgt.
Det får vi jo så åbenbart en nærmere indføring i.
Men vi skal da glæde os over, at antallet af rygere falder.
Det synes jeg da på alle måder vi skal prise os lykkelige over, for sandheden er jo, at det er ualmindelig usundt at ryge.
Det er det ene.
Det andet er, at det jo også giver et pres på vores sundhedsvæsen, som gør, at vi har vanskeligt ved at honorere de krav, der er til det.
I Hjørring har vi netop set, at der er lukket en sengeafdeling, fordi man simpelt hen ikke har personale nok.
Så vi har jo nogle udfordringer foran os, som vi skal håndtere.
Liselott Blixt (DF), 2021-04-28:
Mange tak.
Nu har hr. Lars Boje Mathiesen og undertegnede kaldt ministeren i samråd i morgen, fordi man fra Sundhedsstyrelsens eller fra ministeriets side undlod at fortælle om de nye rygevaneundersøgelser, fordi der pågik en forhandling.
I de her rygevaneundersøgelser kunne man faktisk se et drastisk fald i antallet af både rygere og dampere blandt unge.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan Det Konservative Folkeparti har det med, at man ikke fik den viden, da man sad og forhandlede.
Samtidig vil jeg også spørge til de tal, som ordføreren refererer til, for, hvor mange rygere vi får af det – altså de tal, som man påstår der er – og til det fald, der faktisk var, i forhold til hvor mange der ville dø af rygning.
Pause Pause (Pause), 2021-04-28:
Mødet er udsat.
Per Larsen (KF), 2021-04-28:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Det, som jo er grundlaget for det her, er, at vi ved, at tobaksindustrien udviser en enorm kreativitet.
Vi har også set gang på gang, at de direkte henvender sig med deres produkter til børn og unge.
Jeg er selvfølgelig taknemlig for, at vi fik lavet den nationale handlingsplan, som vi fik lavet, og som vil beskytte børn og unge mod tobaksprodukter.
Jeg er også rigtig glad for, at vi fik hævet prisen på cigaretterne, for det har bestemt også en stor effekt.
Men frygter ministeren ikke, at der kan komme yderligere produkter på markedet, som jo kan gøre, at de unge mennesker bliver afhængige af tobak og nikotin og så måske direkte kommer til at ryge cigaretter på lidt længere sigt for at få en bedre effekt af den nikotin, som er i cigaretterne?
Magnus Heunicke (S), 2021-04-28:
Jo, det gør jeg.
Jeg tror, at man skulle være temmelig naivt og blåøjet indstillet, hvis man ikke frygtede det efter det, vi har set fra dele af den branche.
Så det mener jeg er en reel frygt.
Og vi har jo forsøgt i loven netop at beskytte børn og unge mod at blive eksponeret for sådanne nye produkter, men vi ved også godt, hvordan det er.
Selv alskens lovgivning kan jo ikke forhindre, at det pludselig i en skolegård eller andre steder bliver populært at gøre noget, og så går det som en steppebrand.
Det har vi så også aftalt.
Vi har netop lavet en lovgivning, som beskytter børn og unge mod at blive eksponeret for de her produkter, og vi sætter os så sammen i aftalekredsen og vurderer, om der skal ske yderligere.
Per Larsen (KF), 2021-04-28:
Jeg tænker jo så, at det nu, hvor ministeren også henviser til EU-retten, kunne være hensigtsmæssigt, at vi måske fra dansk side arbejder for at få nogle af de her produkter gjort forbudt, sådan at det kommer til at kunne lade sig gøre fremadrettet.
Magnus Heunicke (S), 2021-04-28:
Jeg tror, jeg må sige noget om de oplevelser, jeg selv har haft med EU-retten i forhold til at udmønte vores konkrete politiske aftale her i Danmark i lovgivningen.
Det har virkelig vist, hvor kompliceret det er.
Vi har jo løbende til partierne kunnet oversende forskellige udfordringer, der er kommet undervejs; lande, der er kommet med indsigelser og andet, som vi så har håndteret.
Så det her er ikke nogen nem øvelse.
Liselott Blixt (DF), 2021-04-28:
Mange tak.
Der er noget, der har undret os i Dansk Folkeparti.
Vi er ikke med i den aftale, fordi vi mener, at der er nogle ting, som man faktisk har lavet restriktioner på, som er en hjælp til at holde op med at ryge cigaretter, som er udviklet af tobak, og som der er forskellige tilsætningsstoffer i.
F.eks. har man også sikret, at e-cigaretter bliver uden smag.
Det vil sige, at borgerne nu selv kan eksperimentere derhjemme, noget af det, som faktisk var grunden til, at vi ville registrere det dengang.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren: Er det alle nikotinprodukter, som gør, at man senere vil ryge?
For hvis man mener, at både snus og e-cigaretter og andre ting med nikotin gør, at man går over til cigaretter, hvad er så grunden til, at man faktisk kan gå ind og købe tyggegummi med smag?
Der er lakridssmag, og der er frugtsmag, og tyggegummi er jo noget, som mange børn og unge bruger.
Hvad er grunden til, at man kan gøre det?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-04-28:
Jeg vil godt lige præcisere noget i forhold til det med, at det bare skulle være tjek, tjek, tjek til de syv første punkter, for jeg mener faktisk, at der er nogle af dem, jeg ikke er sikker på bidrager i den her retning.
Det er f.eks., når det kommer til den ledighedsbaserede dimensionering, som også kan trække i den anden retning, hvis vi går ned ad den vej, som Venstre foreslår.
Derfor tror jeg, at vi skal se det her i sin helhed og tænke os rigtig godt om.
Men vi kommer naturligvis med et samlet udspil, hvor vi også har et blik på økonomien, og det vil jeg glæde mig utrolig meget til at drøfte med alle tilstedeværende.
Magnus Heunicke (S), 2021-04-28:
Jamen vi havde jo netop drøftelserne omkring forhandlingerne, og desværre lykkedes jo ikke at få Dansk Folkeparti med i aftalen.
Og noget af det, som vi drøftede, var jo præcis det her spørgsmål, og jeg tror jo, vi må være ærlige og sige, at der her er en skillelinje, og at det, når det drejer sig om godkendte lægemidler, aftrapningsprodukter, altså så er én sag.
Men sondringen er jo så i forhold til, hvis det drejer sig om andre produkter, og der vil jeg godt medgive, at nogle så kan bruge dem til aftrapning – det tror jeg da er helt evident – men at de altså også bruges til tillokning af nye kunder i afhængighedsbiksen der.
Det er jo den sondring, som der er, og som ikke er helt nem at lave.
Men der har vi altså så sondringen, nemlig om det er et godkendt lægemiddel, et aftrapningsprodukt, eller ej.
Bjørn Brandenborg (S), 2021-04-28:
Tak for ordet.
En grundsøjle i den socialdemokratiske uddannelsespolitik er at skabe balance i uddannelsesmulighederne på tværs af vores land, så uddannelserne ikke kun findes i de store byer.
Det ved jeg er vigtigt for rigtig mange af os, der er til stede her i dag, og derfor har vi også diskuteret det ad flere omgange, bl.a. i marts måned, hvor sluttidspunktet omkring kl. 23.00 her i Folketingssalen meget godt viste den iver og interesse, der er for at diskutere vores emne, og det store engagement, der er i det.
Gode uddannelsesmuligheder på tværs af landet er afgørende, fordi det handler om at skabe gode muligheder for, at man kan bo, leve, arbejde, uddanne sig og skabe sig et godt liv, uanset hvor man bor i vores dejlige land.
Derfor er vi i Socialdemokratiet rigtig glade for det her lovforslag, som er et lovforslag, som igennem en fleksibel udbudsordning skal bidrage til at skabe bedre muligheder for at uddanne sig uden for de store byer.
Med lovforslaget lægges der op til at give alle uddannelsesinstitutioner på Uddannelses- og Forskningsministeriets område mulighed for at oprette uddannelsesfilialer som en ny fleksibel udbudsform.
Det betyder, at muligheden skal omfatte både tidligere uddannelsesstationer og uddannelser, som ikke tidligere har været en uddannelsesstation.
Uddannelsesfilialer skal være en mulighed for i praksis at undersøge, om det med opbakning fra relevante lokale aktører er muligt at etablere et bæredygtigt uddannelsesudbud.
Derudover skal uddannelsesinstitutionen frit tilrettelægge, hvor meget undervisning der skal gennemføres ved uddannelsesfilialen, på en anden campus eller fleksibelt på anden vis.
Derfor foreslås det at give Uddannelses- og Forskningsministeriet mulighed for at fastsætte regler for godkendelse og prækvalifikation.
Som en del af prækvalifikationsvurderingen skal samfundsøkonomiske, uddannelsepolitiske og lovgivningsmæssige aspekter naturligvis fortsat vurderes, ligesom uddannelsesfilialerne skal være omfattet af de samme krav til kvalitetssikring, som ellers gælder uddannelsesinstitutioners udbud i medfør af regler og institutionsakkreditering. Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-04-28:
Tak for det.
I Dansk Folkeparti ønsker vi en større geografisk spredning af alle uddannelsestyper.
Det vil være godt for at modvirke en skæv udvikling af vores skønne land; det vil være godt for de unge, som får bedre muligheder for uddannelse i hele landet; det vil være godt for virksomhederne, som bedre kan placere sig i landet, hvor de vil, og stadig vil kunne få den arbejdskraft med de kvalifikationer, som den enkelte virksomhed har brug for.
For at det kan blive til noget, er vi nødt til at understøtte en udvikling, som flytter eller sikrer oprettelse af uddannelsespladser mange flere steder.
Der er behov for, at vi herindefra skaber rammerne, for at det kan lade sig gøre, og for at det kan blive attraktivt for uddannelsesinstitutionerne at bidrage til det.
Jeg mener faktisk, at vi skal forlange af uddannelsesinstitutionerne, at de aktivt og systematisk afsøger potentialerne i at etablere uddannelsessteder rundt i landet.
I den sammenhæng bør de indgå et samarbejde med kommuner, regioner og det private erhvervsliv.
Det bør også foregå på tværs af uddannelsesinstitutioner med henblik på eventuelt at udnytte muligheden for campusdannelser med en samling af en række uddannelser.
Det er dels for at give en større studentermasse, dels for at skabe større driftsenheder.
Afhængigt af hvad der viser sig et potentiale i, kan det være større eller mindre dele af en enkelt uddannelse, som kan tages lokalt.
Det vil også være oplagt i lyset af al den erfaring, vi har fra coronanedlukningen, at se på, om der kan udvikles undervisningsformer, hvor der undervises mere på afstand, hvor der udnyttes virtual reality – i det hele taget finde nye rammer for undervisningen, for det er naturligvis afgørende for succesen, at kvaliteten bliver opretholdt, og at en tæt tilknytning til forskningsmiljøerne sikres specielt på universitetsuddannelserne, men også generelt.
I forhold til Dansk Folkepartis dagsorden om større geografisk spredning af alle uddannelsestyper kommer det lovforslag, som vi behandler netop nu, ind som et lille positivt element.
Det skal gerne være med til at gøre det nemmere at oprette uddannelsespladser flere steder.
Jeg håber, at vi i udvalgsarbejdet kan se nærmere på, om det også er fleksibelt og ubureaukratisk nok, så det reelt kan understøtte mulighederne.
Det er ikke, fordi jeg tror, det her lovforslag i sig selv gør en markant og stor forskel, men selv små skridt har også ret.
I Dansk Folkeparti ser vi frem til udvalgsarbejdet.
Astrid Carøe (SF), 2021-04-28:
Tak for det.
For mig og SF er uddannelsesbalance og adgang til uddannelse i hele landet helt afgørende, og jeg var også rigtig glad for den forespørgselsdebat, som vi havde for en måneds tid siden – jeg blev så glad, fordi jeg kunne mærke, at vi er så mange, der har den her fælles ambition.
Jeg synes, det lover godt, og jeg håber, at vi kan rykke på noget, og at vi kan sikre, at børn og unge har gode uddannelsesmuligheder, uanset hvor i landet de bor.
Det betyder nemlig noget, at vi kan uddanne lokalt, og sidst vi diskuterede uddannelsesbalance, var det virkelig vigtigt for mig at understrege, at det i bund og grund handler om et Danmark i balance.
Det handler om, at vores børn og unge skal præsenteres for forskellige muligheder, og at de muligheder ikke kun er i de store byer, men at de er der, hvor det giver mening.
For vi ved, at der er forskel på, hvilke unge der tiltrækkes af uddannelser i de store byer, og hvilke der tiltrækkes af uddannelser uden for de store byer, så hvis vi skal tilbyde alle unge uddannelsesmuligheder, skal vi altså også have uddannelsestilbud uden for de store byer.
Samtidig ved vi også, at der er større chance for, at man bliver i sit lokalområde, hvis man har mulighed for at tage sin uddannelse der, og det giver jo god mening.
På den måde kan vi få rekrutteret de dygtige hænder til de mindre byer, for der er jo sådan set lige så meget brug for dygtige pædagoger og sygeplejersker i f.eks. Holbæk, som der er i København, og hvis de studerende kan uddanne sig lokalt, tror jeg, at vi kan mindske det store skel mellem uddannelsesbyerne og alle de andre byer.
Dog synes jeg, at det er relevant at nævne, at selv om der er mange gode intentioner i forslaget, og at det helt klart vil hjælpe nogle, er det ikke tilstrækkeligt for at kunne skabe gode uddannelsesmuligheder i hele landet.
For at vi skal kunne gøre det, er der nødt til at komme en større plan fra regeringen, og der er også nødt til at følge finansiering med, hvis det her er en ambition, vi skal kunne gøre til virkelighed og ikke kun have på papiret, så arbejdet slutter bestemt ikke her.
Når vi skal oprette uddannelser i hele landet, er det også vigtigt, at vi ikke begår de samme fejl igen.
Vi skal ikke oprette uddannelser bare for at gøre det, hvis det ikke giver mening i lokalområdet.
Vi har set, hvordan uddannelsesinstitutioner måtte lukke ned på grund af et ustabilt elevgrundlag, og det gør altså ondt at lukke en uddannelse igen.
Derfor skal vi være sikre på, at der er et rekrutteringsgrundlag for studerende, og at det giver mening for lokalområdet.
Så vi skal lære af tidligere fejl, vi skal have en klar plan for finansieringen, og vi skal skele til de uddannelsesinstitutioner, der faktisk har været meget succesfulde.
Vi skal trække på deres erfaringer og på de lokale kræfter.
Så jeg og resten af SF glæder os meget til at arbejde videre med det her område – det arbejde er slet ikke færdigt med det her lovforslag.
Og så skal jeg hilse fra Radikale Venstre og Enhedslisten og sige, at de støtter forslaget.
Mona Juul (KF), 2021-04-28:
Tak for ordet.
Vores ordfører er forhindret på grund af forhandlinger, så derfor må I nøjes med mig.
Men der er også allerede sagt rigtig mange gode ting fra de andre ordførere om forslag nr. L 210, som vi behandler her i dag, så jeg vil simpelt hen gøre det ultrakort.
Det var noget, som vi også var med til at sætte gang i med en forsøgsordning i den tidligere regering med »Bedre Balance I« og »Bedre Balance II«.
Og Det Konservative Folkeparti bakker også helhjertet op om dette lovforslag, der giver alle uddannelsesinstitutioner mulighed for at oprette permanente uddannelsesfilialer i hele landet.
Det er vigtigt med en geografisk spredning af de videregående uddannelser, og det giver også rigtig god mening at lave en prækvalificering af de nye uddannelser.
Om kriterierne for denne prækvalifikation udelukkende skal ligge hos ministeren, eller om det er mere hensigtsmæssigt, at kriterierne diskuteres mellem Folketingets partier, ser vi frem til at drøfte i udvalgsbehandlingen.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget, og vores ordfører ser frem til netop det udvalgsarbejde.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-04-28:
Tak for det, og tak for alle de mange positive tilkendegivelser, og tak for endnu en runde af, hvad jeg oplever som bred politisk opmærksomhed, vilje og ambitionsniveau til, at vi faktisk har et Danmark, hvor hele Danmark er med, og hvor man, uanset hvor man bor, har uddannelsesmuligheder i sin nærhed.
Så et ønske fra regeringens side om, at unge skal have gode uddannelsesmuligheder, uanset hvor i landet de bor, og det, som jeg oplever som en meget stor politisk vilje til at diskutere netop det, vil jeg gerne sige stor tak for og kvittere for.
Som flere også har været inde på, er det her lovforslag om uddannelsesfilialer et skridt i den retning.
Det er et skridt, der ikke er det fulde skridt, men dog et vigtigt skridt til netop at bane vejen for at styrke mulighederne for netop det.
Lovforslaget har til formål at give alle uddannelsesinstitutioner på Uddannelses- og Forskningsministeriets område mulighed for at oprette filialer som en ny fleksibel udbudsform, og som Venstres ordfører og andre har været inde på, trækker vi med forslaget selvfølgelig på de tidligere erfaringer, og vi har også prøvet at lære af det, som der kan læres af, og derfor er der indbygget større fleksibilitet i forslaget, eksempelvis ved ikke at have et loft over, hvor stor en andel af undervisningen der skal foregå i den mindre by i stedet for på hovedudbuddet.
Altså, hvis 90 pct. kan lade sig gøre, hvorfor så ikke tillade det, hvorfor lægge et loft på f.eks. 50 pct.?
Så vi skal have større fleksibilitet hele vejen rundt og forhåbentlig dermed også en større åbenhed for faktisk at gå ned ad en vej, hvor vi får flere uddannelsesmuligheder, også i vores mindre uddannelsesbyer.
Det er selvfølgelig også en del af en større diskussion med at sætte fokus på lokal forankring, på, hvordan vi får uddannelser til at være bæredygtige, på, hvordan vi også har kvalitet, uanset om det er store eller mindre byer, på, hvordan vi rekrutterer til uddannelser i hele landet, og på, hvordan vi sikrer, at uanset hvor det er, er der en kobling til det omkringliggende samfund.
Det kommer I til at høre mere om.
Men indtil videre vil jeg i hvert fald sige tak for alle de positive bemærkninger, tak for opbakningen til det.
Jeg glæder mig til den videre behandling af lovforslaget.
Ulla Tørnæs (V), 2021-04-28:
Så fik jeg bekræftet, at det her er – hvad kan man sige – en del af en større ambition, og det er jo rigtig, rigtig fint.
Men det ændrer jo ikke ved, at ministeren også har en forpligtelse til at fortælle Folketinget, hvad den ambition indeholder.
Kunne ministeren ikke her løfte lidt af sløret for, hvad det egentlig er for tanker, regeringen gør sig, når vi taler om et Danmark i bedre uddannelsesbalance?
Vi har, som jeg var inde på i min ordførertale, lagt vores bud frem, men vi mangler stadig væk regeringens svar på, hvordan man vil leve op til den store ambition, som ministeren italesætter her.
Vi venter som sagt spændt, men nu er chancen der for ministeren til at løfte sløret for, hvad det så er, man rent faktisk har tænkt sig.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2021-04-28:
Tak for det.
Jeg har naturligvis læst Venstres udspil med interesse og vil godt kvittere for viljen til at gå i den her retning.
Jeg har dog en kende svært ved at se, hvordan det præcis bliver til det tal, ordføreren nævner, nemlig de 7.000.
Vores overordnede ambition er i hvert fald, at uanset hvor i landet du bor, skal du være i nærheden af uddannelsesmuligheder, som har en høj kvalitet, og at vi sikrer, at der simpelt hen også er et rekrutteringsgrundlag og en lokal forankring, og den kabale er ikke nem at få til at gå op.
Men det er vores ambition, og vi kommer selvfølgelig med et større udspil, og det vil jeg glæde mig rigtig meget til at drøfte med Folketingets partier.
Ulla Tørnæs (V), 2021-04-28:
Ministeren slipper ikke så let, for jeg har jo to chancer.
Tak for, at ministeren siger tjek, tjek, tjek ved Venstres syv forslag til, hvordan vi kan få skabt et Danmark i bedre uddannelsesbalance.
Men jeg forstår så også på ministeren, at det ikke er tilstrækkeligt, men hvad er det så for punkt 8, 9 og 10, vi mangler i planen?
Kunne vi ikke høre lidt om det?