runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-19:
Endnu et borgerforslag, som handler om noget forfærdeligt, men en del af livet er også, at der sker forfærdelige ting, og her er der nogle borgere, som har rejst et spørgsmål om bedre hjælp til folk i sorg og hjælp til sorgbehandling og de praktiske ting, som skal ske, efter at man har mistet et barn tidligt.
Jeg synes, der er nogle gode intentioner.
Jeg synes, der er nogle gode tiltag, for de beror på nogle ting, som der er folk derude, der har oplevet, og som der er et problem med.
Det kan godt være, at det er en lille gruppe af befolkningen, hvis vi siger, at der vel fødes omkring 60.000 børn i Danmark, og hvis det er 4 ud af 1.000 spædbørn, som dør tidligt, er det omkring 240-250 mennesker, som min hovedregning siger det her omfatter.
Men derfor burde der også være noget, som man kunne strikke sammen til noget, som kan hjælpe de mennesker, fordi det kan godt være, at antallet er lille, men for de mennesker, som står i det, virker det meget, meget kraftigt og meget stort.
Så vi går gerne ind i et konstruktivt arbejde om at få forbedret de her ting.
Her peges der på, at det skal være sundhedsplejerskerne, og hvis sundhedsplejerskerne mener, at de er de rigtige, synes jeg, at man skal indgå i en dialog med sundhedsfaglige organisationer og sundhedsplejerskerne, og synes de også, at de kan løfte det her, jamen så er vi meget gerne lydhøre over for det og kommer så til at stemme for det her borgerforslag.
Det kan også være, at der er andre faggrupper, som mener, at de i samarbejde med sundhedsplejerskerne kan lave noget tværfagligt, som de mener er den bedste måde, de kan løse det på, og så synes, vi skal kigge ind i det.
Der var et enkelt lille aspekt i borgerforslaget, som lige fik mig til at rejse et spørgsmål, og det er det, der står om, at sundhedsplejerskerne skal ind at gøre nogle af de her ting.
Der skal også være en mulighed for, at folk, som ikke ønsker den her hjælp, som siger tak, men nej tak, for de mener faktisk godt, at de selv eller sammen med familien, med vennerne, med naboerne kan løfte det her.
Så det er også bare, for at det ikke bliver en løftestang for, at vi får endnu mere stat, der går ind i familielivets sfære – så en bekymring om, om det også ligger i det her borgerforslag, når der står »skal«.
Det er sådan nogle ting, som også gør, at vi lige siger: Okay, der kan være nogle ting her.
Men grundlæggende er vi positive omkring det.
Per Larsen (KF), 2021-05-19:
Tak for det, formand.
Borgerforslaget bag det her beslutningsforslag er selvfølgelig blevet til på en meget tragisk baggrund: at der er nogen, der på krop og sjæl har oplevet, hvordan det må være at miste et spædbarn – ganske, ganske forfærdeligt – og derfor har det selvfølgelig ret hurtigt opnået stor opbakning, for det er jo så forfærdeligt, som noget kan blive.
Der oplistes i det her beslutningsforslag jo en masse behov, som opstår, når man kommer i den situation, at man står der midt i sit livs krise og har mistet det barn, som skulle have været en stor, stor glæde for familien, og det kan jeg godt sætte mig ind i.
De problemstillinger, som der oplistes i det her forslag, skal selvfølgelig koordineres, der skal ikke være nogen, der kommer i så stor en livskrise, uden at der er nogen, der samler op og sikrer, at familierne også får hjælp til nogle af alle de problemstillinger, som de jo står med midt i den store, store sorg.
Derfor støtter vi selvfølgelig også op om intentionerne, og det, der jo mange gange er en ulempe ved borgerforslagene, er, at de måske godt kan være for specifikke i deres udmøntning i forhold til de krav, der sådan ligesom stilles, og det skal vi selvfølgelig have kigget på, så vi kan finde ud af, hvordan vi kan sørge for bedst muligt at tilgodese de behov, som der beskrives i disse borgerforslag, og det må vi jo sætte os sammen om og finde en god løsning på, sådan at det foregår mest hensigtsmæssigt.
Hvad angår det her, skal man jo have lavet noget og have det sendt i høring, for jeg er også i tvivl om, hvordan sundhedsplejerskerne eksempelvis selv stiller sig til alt det her med, at de skal tage den koordinerende rolle, det kunne måske også være andre, men intentionerne støtter vi selvfølgelig hundrede procent.
Så stor, stor tak til dem, som har stillet forslaget, for der er ingen tvivl om, at der er et behov.
I min research i forhold til forslaget kom jeg så lige til at falde over en lidt tragisk historie, rent faktisk, for jeg fandt ud af, at vi åbenbart har en større spædbørnsdødelighed i Danmark, end man har i vores nabolande.
Det er sådan, at ifølge Eurostat 2018 dør der 3,7 ud af 1.000 spædbørn.
På f.eks. Island er det kun 1,7; i Finland 2,1; i Norge 2,3; og i Sverige 2,0.
Og når vi ligger på 3,7, er jeg bare nødt til at sige, at så har vi et problem, som vi er nødt til at prøve at kigge på, fordi det er klart utilfredsstillende, at vi har så høj en spædbørnsdødelighed, men det er en helt anden sag.
Vi skal have den her koordination på plads, sådan at de mennesker, der kommer i en så stor livskrise med, at de har mistet et barn, også får de tilbud, der skal til, for at de kan komme godt videre.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-19:
Jeg tror ikke, at jeg vil vove mig ud i at prøve på at sætte ord på, hvordan det må være at miste et barn og slet ikke at miste et barn meget, meget tidligt.
Jeg vil ikke påstå, at jeg kan sætte mig ind i det, eller at jeg faktisk overhovedet kan forestille mig det.
Men det er et af de her borgerforslag, som der er en rigtig god grund til får rigtig, rigtig meget opbakning rigtig, rigtig hurtigt, og jeg kan bare med det samme sige, at vi fra Enhedslistens side selvfølgelig bakker op om beslutningsforslaget og borgerforslaget.
Alle de ting, der bliver listet op, som der er behov for, virker så åbenlyst skal være noget, et velfærdssamfund skal stille til rådighed, når man står i den situation.
Altså, det er helt åbenlyst, at der skal være sundhedsfaglige personer; det er helt åbenlyst, at der burde stå en krisepsykolog med det samme og tilbyde sin hjælp; det er helt åbenlyst, at der burde være nogen, som kan hjælpe og tage hånd om praktiske gøremål – det er fuldstændig åbenlyst, for lige meget, hvor mange ressourcer eller hvor stort et netværk man har, så ramler ens verden jo der; jeg anser det som en fuldstændig basal del af et velfærdssamfund, som borgerforslaget egentlig påpeger, og det kan man ikke andet end at bakke op om, og når det ikke er der, har vi herinde jo en opgave, som vi ikke har ordnet, ikke?
Jeg har det ligesom de mange andre, der har været heroppe at sige det, nemlig at det ikke er sikkert, at alle de opgaver, der præcis er listet op, er bedst placeret hos sundhedsplejersken, og derfor vil jeg ikke sige, at vi gør det lige præcis på den her måde, som beslutningsforslaget lægger op til, men der er ikke nogen tvivl om, at de opgaver, som der bliver listet op, skal der være nogen der tilbyder sin hjælp til med det samme.
Der er også noget, som i virkeligheden er uden for sundhedsplejerskernes kompetencer, i planlægning og alt muligt andet.
Men det ændrer ikke på, at det her er en opgave, der skal løses.
Vi støtter beslutningsforslaget.
Og så tænker jeg, at partierne finder sammen, og det bliver forhåbentlig alle partierne, om at finde en god måde at få det ført ud i livet på.
Så tak til borgerforslagsstillerne, alle jer, der har skrevet under, for igen at gøre os opmærksom på noget, som vi herinde ikke har gjort ordentligt.
Stinus Lindgreen (RV), 2021-05-19:
Tak, hr. formand.
At miste et barn er det mest forfærdelige, man som forældre kan forestille sig, og jeg har derfor den dybeste sympati med jer, der har engageret jer i debatten og stillet et borgerforslag og samlet underskrifter ind for at sikre den rigtige hjælp til familier ved spædbarnsdød.
Det er jo helt oplagt, at hvis man står i den ulykkelige situation at have mistet et lille barn, kan det være fuldstændig uoverskueligt at skulle navigere igennem den jungle af myndigheder og organisationer og tilbud, der pludselig dukker op.
Og det kan være helt umuligt at finde overskuddet til at håndtere alt det, der skal gøres – begravelse eller bisættelse, hjælp til forældrene, hjælp til søskende.
Der er mange ting, der skal tages hånd om, og vi skal sikre, at familierne gribes og hjælpes.
Vi er derfor i Radikale Venstre helt enige i forslagets ønske om at sikre hurtig og rigtig hjælp til familier ved spædbarnsdød.
At få den rette hjælp til at bearbejde sorg er vigtigt, og vi har derfor også været med til at sikre de midler, som ministeren nævnte, til Det Nationale Sorgcenter og Sorglinjen, for det er vigtigt arbejde, der skal understøttes.
I forslaget peges der på en række konkrete løsningsforslag, herunder at man bør benytte de personer, der i forvejen følger og kender familien.
Sundhedsplejersken fremhæves som en oplagt person, og det er jeg helt enig i, men det kan jo også være andre – det kan være egen læge eller hospitalspersonale, afhængigt af problemstillingen.
Men uanset den praktiske del er det jo helt rigtigt set af forslagsstillerne, at der skal sikres den rette efteruddannelse, og at der skal sørges for nem og hurtig kommunikation og hjælp i disse situationer.
Det skal vi arbejde for, og derfor bakker vi op om forslaget, og jeg hører derfor også med glæde, at ministeren vil tage problemerne alvorligt og finde løsninger på dem, og det vil vi i Radikale Venstre følge tæt.
Så igen: Tusind tak til forslagsstillerne for at sætte emnet på dagsordenen.
Tak for ordet.
Jane Heitmann (V), 2021-05-19:
Venstres ordfører har ikke mulighed for at være i Folketingssalen i dag, og derfor er det mig, der holder talen på vegne af Venstre.
Det er utrolig flot, at I er kommet så hurtigt i mål.
Jeg har det store privilegium at være mor.
Mine børn er det bedste, der nogen sinde er sket for mig, og jeg tror, det er en følelse, de allerfleste forældre kan nikke genkendende til.
Det at være forældre er forbundet med en kæmpe glæde, men det er også forbundet med en kæmpe frygt.
Det er frygt for, at der sker dine børn noget, eller at du helt skal miste dem, for det sker jo desværre for nogle, og det er ikke kun naboen, det rammer.
Det viser jo, at det betyder noget.
Det rører noget i folk derude, og det rører også noget i mig.
Det er aldrig sjovt at miste nogen, som man holder af, eller som man har kær, men det bliver endnu mere ulykkeligt og urimeligt, når det er børn, og når det er babyer, som jo burde have livet foran sig, men vi kan ikke forhindre, at det sker, desværre.
Men det, vi kan, er, at vi kan blive bedre til at give de familier, som kommer ud for det værst tænkelige, nemlig at miste et barn, de bedst mulige vilkår for at komme igennem den livskrise, som det jo vitterlig er at miste et barn.
Vi er nået et langt stykke med at indføre sorgorlov.
Man skal kunne få den hjælp, man har brug for, af omsorgspersoner, som har kendskab til ens situation, og som man er tryg ved, for jeg ved, at jeg hverken ville have overskud eller lyst til at tænke på forsikringssummer, ansøgning om orlov eller begravelsesbidrag, hvis jeg mistede et af mine børn.
Derfor anerkender vi i Venstre også, at der er brug for, at der er nogle udefra – det kan være organisationer, det kan være myndigheder – som kan hjælpe og rådgive, eller hvad det nu er, man har brug for, når ens verden vælter.
Vi skal være klar til at gribe de familier, som helt naturligt er ved at falde fra hinanden, når de mister et barn.
I Venstre er vi dog ikke sikre på, at forslaget her imødekommer alle udfordringer fuldt ud.
Sundhedsplejersker er superdygtige.
De arbejder med høj faglighed og med høj troværdighed.
I Venstre vil vi gerne se på, om vi med fordel kan brede indsatsen lidt mere ud.
Afslutningsvis vil jeg gerne påpege, at Venstre støtter op om, at der skal gøres noget på området.
Vi ser også gerne, at Folketingets partier kan samles om en fælles beretning.
Inden jeg træder ned fra talerstolen, vil jeg gerne igen takke forslagsstillerne, især for det mod og den viljestyrke, som det kræver at være til stede midt i en svær tid.
Tak for ordet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-05-19:
Jeg vil bare understrege, at jeg ikke tror, jeg har hørt en ordfører i salen i dag ikke være enig i intentionen i forslaget og i, at det giver mulighed for netop også at ryste posen og sige: Der er plads til forbedringer.
Der er plads til forbedringer i forhold til den demokratiske indflydelse på, hvordan vi indretter vores sundhedsvæsen.
Og tusind tak til de borgere, der har lyst til at blande sig i hvordan, fordi det faktisk også har betydning for, hvordan man oplever kvaliteten, når man kan se, at det også er sådan, man kan operere i det.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2021-05-19:
Tak for det.
Forslaget her er som bekendt et borgerforslag, som vil pålægge sundhedsministeren at stoppe overvejelserne i Sundhedsstyrelsen om at centralisere børnekræftbehandlingen på Rigshospitalet, så behandlingen i stedet for bevares uændret eller forbedret på alle de nuværende lokationer.
Som der også er blevet gjort opmærksom på fra ministerens side her, er det jo ifølge sundhedslovens § 208 Sundhedsstyrelsen, der fastsætter specialfunktioner i sundhedsvæsenet.
Så beslutningen om, hvor og hvor mange steder i landet der skal tilbydes kræftbehandling af børn, er altså Sundhedsstyrelsens beslutning og vurdering.
Så det vil altså, hvis man vedtager det her, være i strid med både sundhedsloven og også armslængdeprincippet, hvis vi i Folketinget kræver, at ministeren skal blande sig i det arbejde og sætte en stopper for det.
Men endnu vigtigere er det, at vi også kan se, at Sundhedsstyrelsen allerede har opgivet planerne om at centralisere børnekræftbehandlingen og arbejder videre med det udgangspunkt, at de fire nuværende børnekræftafdelinger bevares.
Det er på alle måder glædeligt og fornuftigt.
I Socialdemokratiet går vi ikke ind for centralisering, tværtimod vil vi have nærheden tilbage.
Hver anden dansker bor uden for de større byer, og vi mener, at det er helt afgørende, at der er lige adgang til sundhedsvæsenet, uanset hvor man bor – om man bor i København, i Odsherred, i Aalborg, eller hvor i landet man bor.
Derfor sender vi alle mulige venlige tanker og sympati til forslagsstillerne, men kan altså af de nævnte årsager ikke stemme det her forslag igennem.
Magnus Heunicke (S), 2021-05-19:
Ja, det er vi.
Vi har den holdning, at vores sundhedsvæsen har været udsat for for mange besparelser, og at pengene slet, slet ikke er fulgt med de flere opgaver og de større regninger, der skal betales.
Det kan man se på, hvor stærkt man løber, og hvordan der er blevet skåret ind til benet.
Nu må det være slut med det; vi er nødt til at følge med.
Og vi forhandler jo netop nu med Danske Regioner om den årlige økonomiaftale, og vores mål er endnu en gang, at vi følger med, således at når der er flere udgifter, skal pengene også følge med fra statens side.
Per Larsen (KF), 2021-05-19:
Så er spørgsmålet jo, om regeringen og ministeren også er villig til at sætte de midler af, der måske skal til, til nyt apparatur og øgede ressourcer på lige nøjagtig det område.
Magnus Heunicke (S), 2021-05-19:
Til at starte med vil jeg sige tak for de bemærkninger.
Nej, helt overordnet følger vi med, når vi ser på overlevelsesgraden – det er det, vi primært måler på – i forhold til sammenlignelige vestlige lande, som også har høj kvalitet i deres sundhedsvæsen og i forhold til overlevelsen inden for børnekræft.
Det, vi bare kan se, når vi går ned i de enkelte sygdomsgrupper, er, at der er nogle, hvor det virkelig er lykkedes at forbedre overlevelsen.
Nu siger jeg vi, men det er jo selvfølgelig politisk, at der er sat penge af osv., og det er jo teknologien og dygtige læger og forskning, som bryder igennem; det er virkelig lykkedes.
Men samtidig kan vi se, at der er andre grupper, hvor man slet ikke har fået tilsvarende gennembrud.
Det er ikke – og det er det, der spørges om fra hr. Per Larsens side – fordi Danmark sakker bagud i forhold til andre lande.
Det er en generel situation.
Og målet er jo, at vi i Danmark skal være med til at drive udviklingen også på de områder, altså i forhold til de diagnoser inden for børnekræft, hvor der desværre er en ekstraordinær lav overlevelse.
Per Larsen (KF), 2021-05-19:
Tak for det.
Og tak til ministeren for ministerens tale.
Jeg er også glad for ministerens replik til Kristendemokraternes ordfører, som foreslog, at regionerne skulle til at opkræve skatter, for det synes jeg bestemt er en forkert model.
Vi har jo faktisk en rigtig god model, hvor vi står kollektivt sammen, og hvor man får mulighed for at få den samme sundhedsydelse, uanset hvor man bor i landet, og uanset hvor stort et beskatningsgrundlag der er.
Den model, som Kristendemokraternes ordfører anbefaler, ville jo betyde, at man måske skulle opkræve højere skatter i Region Sjælland, end man måske skulle i hovedstaden.
Så det ville da være en forkert vej at gå.
Men jeg vil gerne høre: Ministeren sagde noget om, at der var nogle områder, hvor vi ikke havde udviklet os på børnekræftområdet i en periode, men betyder det, at vi har et slip på kvaliteten der i forhold til sammenlignelige lande?
Magnus Heunicke (S), 2021-05-19:
Det gør jeg sandelig også, og jeg har meget respekt for den faglighed, der nu er.
Bemærk, at der i det nationale forum for børnekræft i regi af Sundhedsstyrelsen netop er en repræsentant for hver af de fire centre for børnekræft, plus at relevante faglige parter deltager i det her.
Det er noget af det, som vel var med til at skabe nogle af de her avishistorier, som, selv om det kan være god journalistik, skabte meget uvished og usikkerhed og utryghed hos de borgere, som mindst af alt har brug for det, og det ville jeg meget, meget gerne have været foruden.
Liselott Blixt (DF), 2021-05-19:
Det er jo helt klart; vi ved, at der er noget behandling, der er mere specialbehandling end andet, og som måske kun ligger ét sted.
Men det var ikke det, man arbejdede på her; det var at samle det hele, selv om man faktisk har nogle gode vilkår og nogle dygtige læger de andre steder.
Det er vel også derfor, man er kommet til den konklusion, at det skal blive liggende på de fire adresser.
Men problemet er bare, hvis man hele tiden centrerer det over Rigshospitalet eller hovedstaden.
Det undrer mig, at sundhedsministeren ikke går lidt mere ind i det, altså at man, når man er minister for et område, som man arbejder på bliver bedre, hvor der kommer flere læger ud i de forskellige steder og flere specialer, så ikke bekymrer sig lidt mere om, hvad der kommer til at ske.
Magnus Heunicke (S), 2021-05-19:
Hvordan det organiseres, er jeg jo ikke i stand til at kunne redegøre for i detaljer.
Jeg ved fra min egen familie, hvor vi også har haft børnekræft tæt inde på livet, at et sådant forløb er noget af det hårdeste, man kommer igennem overhovedet – det er det hårdeste; et langvarigt forløb, både med tilbagefald og med uvished.
Allerede i dag har vi forskellige elementer forskellige steder.
Der er noget, de kan i Skejby, jamen så flytter familien til Skejby og er der en måned eller to, eller hvad det var, og så er man på Riget.
Det sker jo allerede i dag.
Jeg kan jo ikke sige, at det ikke må ske.
Jeg tror, at det kan være godt nok.
Og det kan være en god faglig begrundelse for dette, altså det, man allerede har i dag, hvor man siger: Nu er det den her fase i behandlingsforløbet, vi skal igennem, og der kan de noget på Skejby, som de er eksperter i; der er nogle specielle institutioner der.
Det er jo fint at gøre brug af det.
Men formålet er ikke at have mere af det.
Formålet er at bevare det på de fire adresser.
Liselott Blixt (DF), 2021-05-19:
Det er jo en rigtig trist historie – det vil man se, hvis man har fulgt den lige fra starten – hvor man også har gjort en hel masse forældre og børn bange og personale usikre på, hvor de skulle have deres gang.
Samtidig har det jo slet ikke harmoneret med, at man gerne ville have flere speciallæger i andre regioner, men at man faktisk arbejder på at samle det hele i hovedstaden, hvor der er rigeligt.
Jeg er lidt bange for, at ministeren siger, at nu har man sat dem sammen, og så finder de ud af det, og juhu, det bliver på de fire steder.
Men jeg har det nok ligesom fru Jane Heitmann, der siger, at der måske er nogle, der alligevel skal rejse langt.
Så jeg vil godt spørge ministeren om, om der vil være færre eller flere, der kommer til at rejse langt, efter man er færdig med det her?
Magnus Heunicke (S), 2021-05-19:
Resultatet af den her proces og den her ubehagelige debat, der var, med meget utryghed, viser, at det er ret godt, vi har den; det er ret godt, vi har det her.
Det var vi jo nødt til så politisk at gå ind og diskutere med hinanden, og det ville vi selvfølgelig have gjort.
Hvordan man ville have gjort det, kan jeg slet ikke forudse, for nu endte det jo heller ikke med det.
Grunden til, det er her, er netop for at sikre, at der er et ensartet tilbud af høj kvalitet i hele landet, og det er jo et formål, vi så ikke ville leve op til.
Jens Rohde (KD), 2021-05-19:
Det er jeg meget enig i, men det er jo også muligt, at Venstre har ændret synspunkt på dele af reformen.
Altså, når man laver så stor en reform, er der nogle ting, der er gode, og andre ting, som man tror er gode, men som virker stik imod hensigten.
Her er vi kommet i et limbo, og jeg synes, at lige netop det her borgerforslag viser, hvad det er for en situation, vi er blevet bragt i, og derfor er der jo særlig grund til at takke for det her borgerforslag, fordi det anskueliggør de her problemstillinger.
Og dem bliver vi nødt til at diskutere, for det er et politisk ansvar, uanset hvad.
Og det er nemlig rigtigt – vi kan ikke bare gøre det.
Det er derfor, jeg siger, at jeg er så meget i tvivl, for jeg har så meget lyst til at stemme for det her, og det kunne man jo også høre på ministeren, altså at ministeren stod der og syntes, at man burde stemme for det her borgerforslag, men sundhedsloven forhindrer os jo faktisk i at gøre det.
Og så må vi tage diskussionen en anden vej rundt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-05-19:
Tak for det.
Og fint med det, det er dem, der er eksperter.
Men det har også betydet, at vi politisk set faktisk ikke har den mulighed i dag for at blande os.
Så når Venstre gør sig meget umage med at afkræve os alle sammen et svar på, hvad vi vil stemme, er det ikke længere i overensstemmelse med den beslutning, de selv var med til at træffe tilbage i 2007.