runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-19:
Jeg tager ordet, fordi udenrigsministerens bemærkning irriterer mig – så må vi hellere lade være med at bekæmpe ISIL.
Er der nogen, der har foreslået det?
Er det, fordi udenrigsministeren ikke vil bekæmpe ISIL, at man ikke vil give våben til den demokratiske opposition i Syrien?
Er det, fordi udenrigsministeren er ISIL-mand?
Sikke dog noget.
Hvad er det for en måde at argumentere på.
Det, der sker nu, er, at den støtte, der gives i øjeblikket til det irakiske regime, fører til, at ISIL vil genopstå igen og igen, blot under et andet navn.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-19:
Man kan også sige, at det ikke er kompliceret.
Men det virker som en lidt kompliceret tankegang, hvis det, der ligger bagved, er, at så måtte vi hellere have ladet være med at være med til at bekæmpe ISIL, fordi der opstår et andet problem.
Sådan mener jeg ikke man kan stille det op.
Det er i hvert fald ikke regeringens tilgang.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-12-19:
Altså, min pointe er ikke, at det er kompliceret.
Min pointe er, at man er nødt til at tage stilling til, hvem man vil have til at kontrollere de områder, som man fordriver ISIL fra.
Det er også noget, vi tidligere har diskuteret, og Enhedslisten har opfordret til, at når man fra dansk side bidrog til at fordrive IS fra et område, f.eks. i Syrien, så skulle man sikre, at det var de prodemokratiske kræfter, der fik kontrol med området.
Det har man tydeligvis ikke gjort i det her tilfælde.
Det, der er situationen, er, at det er Assadregimet, Hizbollah og det iranske præstestyre, der nu kontrollerer den hovedvej, som grundlæggende ligger mellem Teheran og Sydlibanon, hvor Hizbollah har deres militser.
Er det virkelig en klog politisk prioritet fra Danmarks side at bidrage militært til det?
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-19:
Men det, der ligesom ligger i spørgsmålet, er, at fordi det er kompliceret, må vi hellere lade være med at være der, eller at der opstår nye problemer, når vi bekæmper ISIL.
Selvfølgelig opstår der andre typer problemer, og det er selvfølgelig noget, vi bliver nødt til at forholde os til.
Men det grundlæggende er altså, at vi er til stede for at bekæmpe ISIL, vi har held med det og er dygtige til det og vinder frem.
Og det er derfor, vi står der, hvor vi står i dag.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-12-19:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad udenrigsministeren tænker om, at man den anden dag i Danmarks Radio kunne høre, at der var meget stor glæde hos Hizbollahmilitsen i Libanon og stor glæde hos Assadregimet i Damaskus og hos præstediktaturet i Teheran.
For nu var der ligesom blevet åbnet en direkte hovedvej fra Iran til Sydlibanon, hvor Hizbollah har deres missilanlæg.
Og glæden var altså på baggrund af, at IS var blevet fordrevet fra det grænseområde langs den syrisk-irakiske grænse, hvor danske soldater bidrager til indsatsen.
Og det kunne jeg godt tænke mig at høre hvad udenrigsministerens kommentar til er.
For direkte – eller i hvert fald helt sikkert indirekte – er den danske militærindsats jo tydeligvis med til at styrke Assadregimet, Hizbollahmilitsen og præstediktaturet i Iran.
Tak for det.
Jeg hæftede mig ved, at hr. Martin Lidegaard sagde, at det er en politisk løsning, der skal til, hvis man i fremtiden skal undgå varige konflikter, ekstremisme og kaos i Irak.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre ordføreren, om han mener, det går den rigtige vej i Irak.
For altså lige præcis det her problem med sekterisk undertrykkelse, som regeringen i Bagdad har, er jo noget, vi har diskuteret, hver eneste gang det har været på tale at sende danske soldater af sted til Irak.
Det er noget, som De Radikale har udtrykt bekymring over, men alligevel har bakket op om.
Vi har jo så en situation nu her, hvor man kan se, at den dansk trænede sunnimuslimske brigade A'ali al-Furat ikke får udbetalt løn af den irakiske regering, og hvor vi hører, at irakiske styrker begår krigsforbrydelser for øjnene af danske soldater.
Så mener hr. Martin Lidegaard, at udviklingen går i den rigtige retning?
Martin Lidegaard (RV), 2017-12-19:
Det gør den på nogle punkter, men bestemt ikke alle – og bestemt ikke på så mange områder, som vi godt kunne ønske os.
Det skal jeg ikke lægge skjul på.
Bl.a. er det jo helt åbenlyst, at Iran udøver et massivt pres på regeringen i Bagdad, at der stadig væk foregår overgreb fra iranske militser eller iransk støttede militser.
Og det skal vi gå imod i alle de fora, hvor vi kan, og med alle de midler, vi har.
Men det, der jo hele tiden er det politiske dilemma her, og som gør, at jeg nogle gange har svært ved at forstå den befriende lethed, hvormed Enhedslisten tager afstand fra hele vores engagement, er, at hvis nu vi forestiller os, at det internationale samfund slet ikke var gået ind med noget militær i Irak overhovedet her i anden omgang, efter at Islamisk Stat – eller Daesh – havde besat meget store områder i Irak,
hvor var Irak så nu?
Hvad var det for et liv, som størstedelen af civilbefolkningen i Irak ville være underlagt under Daeshs kommando?
Hvad er det for et andet scenarie, man hellere ville have haft?
Vi ville alle sammen gerne have haft en politisk løsning, men den falder jo ikke ned fra himlen, desværre.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-12-19:
Tak for det.
Hr. Martin Lidegaard er en klog mand, så jeg ved godt, at han ved, at det, han lige beskrev, ikke er Enhedslistens politiske linje.
Tværtimod har vi sagt, at vi ønsker, at ISIL skal bekæmpes, men at vi ikke vil give militær støtte til en regering i Bagdad, der undertrykker sin egen befolkning.
I stedet burde vi stille krav til den regering, og vi burde støtte prodemokratiske kræfter.
Jeg har jo også tidligere bemærket, at hr. Martin Lidegaard trak De Radikales støtte, da danske soldater skulle sendes ind i Syrien.
Nu kan jeg så forstå, at man bakker op, vel vidende at danske soldater kan blive sendt ind i Syrien.
Hvorfor har man ændret holdning til det her spørgsmål?
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-19:
Det er rigtigt, som andre ordførere har sagt, at der er mange dilemmaer i det, vi diskuterer her, og det handler jo grundlæggende om, hvordan vi får skabt stabilitet i Mellemøsten, og hvordan vi får håndteret den trussel, som Islamisk Stat jo reelt er.
Vi støttede, at Danmark i 2014 bidrog med fly for at bekæmpe IS.
Det var rigtigt at gøre efter vores opfattelse; det var en forudsætning for, at Islamisk Stat blev slået tilbage i den konventionelle krig, der reelt var tale om, og hvor det også gav mening at give et svar med konventionelle midler.
Siden hen er der jo sket det, at Islamisk Stat er blevet slået med mange civile ofre til følge – voldsomt, meget voldsomt endda – men de er i hvert fald blevet slået i den konventionelle krig, men er der stadig væk.
Det er jo derfor, at man er nødt til at diskutere, hvad man så gør i den nye situation, som er fundamentalt anderledes end den, der var tilfældet for 3 år siden, da man stod over for en, om jeg så må sige, specifik, synlig fjende.
Jeg er ikke sikker på, at svaret er at gøre mere af det samme.
Det hænger også sammen med, at jeg ikke synes – hvis man helt overordnet vurderer den danske militærindsats i Mellemøsten, altså Irak, Afghanistan, Libyen – at man kan sige, at resultaterne har været prisen værd.
Vi har betalt en meget høj pris i forhold til de indsatser, både med hensyn til penge, men også med hensyn til menneskeliv.
Hvis man ser på situationen nu de forskellige steder,
må man ligesom sige til sig selv: Nej, det har ikke været prisen værd.
Det betyder ikke, at vi ikke skal engagere os i områderne, men jeg tror, at det der militære engagement, vi har haft, har været forkert.
Derfor er det vores opfattelse, at vi er nødt til at trappe ned, i forhold til hvad vi tidligere har haft af engagement på det militære område dernede.
Jeg medgiver, at det jo ikke er en kæmpestor forøgelse, der er tale om i det her beslutningsforslag, men alligevel mener vi, at det er at gå i den forkerte retning.
Det betyder, at vi ikke kan støtte det her beslutningsforslag.
Som jeg sagde før, betyder det ikke, at det er enkelt og ligetil, og det betyder heller ikke, at vi i enhver henseende skal holde os ude af konflikterne dernede, men på det humanitære område, som hr. Martin Lidegaard udmærket beskrev – den humanitære hjælp, hjælp til civil genopbygning og politisk genopbygning – mener jeg at vi kan bidrage meget.
Men jeg mener simpelt hen ikke, at vi på det militære område har ret meget mere at bidrage med i Irak.
Rasmus Jarlov (KF), 2017-12-19:
Vi kan støtte udvidelsen af den danske indsats i Irak.
Vi mener, at de danske soldater har gjort et rigtig godt stykke arbejde i alle de år, de har været dernede, og vi har også indtryk af, at den kapacitetsopbygning, som foregår fra al-Assads side, er en succes og et vigtigt bidrag til sikkerheden i Irak.
Det er mange tusinde irakiske soldater, som efterhånden er blevet trænet af de danske styrker, og det har utvivlsomt gjort en stor forskel for den irakiske hærs mulighed for at have kontrol med sit eget land og for at nedkæmpe Islamisk Stat.
Jeg er med på, at der kan være alle mulige forbehold og indvendinger og reservationer over for, hvad der foregår dernede.
Det er ikke kønt, men det er krig nok sjældent, særlig ikke i Mellemøsten, og der foregår forfærdelige ting, og der foregår mange ting, som vi ikke bryder os om.
Men det store billede er, at Irak, Mellemøsten og dermed også resten af verden vil have gavn af, at Islamisk Stat bliver endeligt nedkæmpet og forsvinder som en magtfaktor i Irak og forhåbentlig også i Syrien.
Det tror vi på.
Vi tror på, at der er noget, der er bedre end andet, og at Islamisk Stat er meget værre end andre grupper, som kan have magten i Mellemøsten, i særdeleshed den irakiske regering.
Selv om den irakiske regering også begår masser af fejl og laver ting, som vi ikke kan bakke op om, må man dog alt andet lige sige, at Islamisk Stat er værre.
Det er en af de værste bevægelser, verden har set i meget lang tid, og det er en bevægelse, som vi tager entydigt afstand fra, og som vi ønsker nedkæmpet.
Derfor kan vi fuldt ud stå inde for, at danske soldater bidrager til den kamp så dygtigt og så godt, som de har gjort, og at de også fortsat skal gøre det.
Jeg er enig med flere af de andre ordførere i, at det er netop nu, man skal holde fast.
Jeg tør ikke spå om, hvad der sker med Islamisk Stat, jeg tør ikke spå om, om vi får udryddet Islamisk Stat, om vi kommer helt af med dem, eller om de fortsat vil være til stede som en terrororganisation, men det ser i hvert fald ud til, at som militærmagt, som dominerer store landområder dernede, er det ved at være slut, og det synes vi er meget, meget positivt, meget, meget glædeligt.
Jeg vil gerne takke de danske soldater, vil gerne takke de vestlige soldater og især den irakiske hær, som har kæmpet den kamp, som vi mener er en god kamp, og som vi ønsker dem fortsat held og lykke med.
Martin Lidegaard (RV), 2017-12-19:
Som det fremgår af beslutningsforslaget, handler det her om et bidrag på 30 mand, der skal sikre basen i Irak.
De 30 mand skal ikke ind og operere i Syrien, og derfor kan vi støtte det her forslag.
Jeg har heller ikke sagt andet.
Men spørgsmålet er, hvordan man gør det.
Og spørgsmålet er, om man ved ikke selv at involvere sig måske overlader det for meget til andre store regionale magter at overtage, kan man sige, hele kontrollen med Irak.
Jeg siger ikke, det er noget let spørgsmål.
Jeg siger bare, at jeg synes, det ville være et ret skræmmende perspektiv, hvis ingen vestlige lande havde engageret sig i Iraks fremtidige skæbne.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-19:
Jeg vil gerne takke for den debat, der har været i dag, og for den brede opbakning blandt ordførerne til forslaget om yderligere danske militære bidrag til kampen mod ISIL.
Jeg er glad for at konstatere, at kampen mod ISIL går den rigtige vej.
Annonceringen fra premierminister Abadi om, at alle ISIL-kontrollerede områder i Irak nu er befriet, skyldes ikke mindst koalitionens indsats.
Det er en indsats, som Danmark fra starten har været en vigtig del af, og som vi skal vedblive med at være en del af.
For kampen er ikke slut.
Som Abadi også konstaterede i sin tale lørdag den 9. december, udgør ISIL fortsat en væsentlig trussel.
Flere ISIL-krigere har søgt tilflugt i øde ørkenområder, mens andre skjuler sig blandt civilbefolkningen.
Kampen mod ISIL fortsætter derfor, både i Irak og i Syrien.
Det afgørende nu er at fastholde momentum.
Vi skal blive ved med at hjælpe Irak med at bekæmpe de ISIL-krigere, der lige nu gemmer sig, så de ikke får nye fristeder til at planlægge og udføre terror mod Irak, regionen og resten af verden.
Vi skal hjælpe irakerne med at forsvare og fastholde de befriede områder, og vi skal bidrage til kapacitetsopbygningen af de irakiske sikkerhedsstyrker, så de selv bliver i stand til at tage vare på sikkerheden i eget hus.
Det styrkede danske militærbidrag ligger i god tråd med disse målsætninger.
Der er ingen tvivl om, at Danmark opfattes som en væsentlig og troværdig partner i koalitionens kamp mod ISIL.
Samtidig er det vigtigt for mig at understrege, at det danske militære bidrag selvsagt går hånd i hånd med den meget omfattende stabiliseringsindsats, som Danmark allerede leverer i Irak, primært gennem FN.
Det er et bidrag, der skal hjælpe til at genopbygge de befriede områder efter de meget omfattende ødelæggelser som følge af ISIL's tilstedeværelse.
Stabiliseringsindsatsen er naturligvis helt afgørende for, at der for irakerne på ny kan skabes håb om en fremtid og for, at de millioner af internt fordrevne og flygtninge kan vende sikkert hjem.
Afslutningsvis vil jeg gerne igen takke for den gode debat og den brede opbakning, som er blevet tilkendegivet i dag.
Det sender et vigtigt signal til den irakiske regering og vores koalitionspartnere om, at Danmark fortsat er villig til at levere en aktiv indsats mod terrororganisationen ISIL.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-20:
Om det har gavnet eller skadet?
Altså, i Syrien har vi jo ikke deltaget særlig meget.
Det har hjulpet på visse områder i Irak.
På andre områder har den vestlige krigsindsats i Mellemøsten, i Syrien og specielt i Irak, efter min opfattelse gjort mere skade end gavn.
Marcus Knuth (V), 2017-12-20:
Med al respekt var det hr. Holger K. Nielsen, der selv bragte emnet om den danske krigsindsats på bane, da jeg stod på talerstolen.
Det var ikke mig, det var hr. Holger K. Nielsen, der selv bragte emnet på banen med en kritik af den danske krigsindsats.
Men ordføreren svarede mig ikke.
Mener ordføreren, at den samlede indsats mod Islamisk Stat har hjulpet, eller har den skadet?
Det ærgrede mig rigtig meget før, da ordføreren lagde op til, at den danske krigsindsats ude i verden har været med til at skabe flygtningestrømme, altså at vi har gjort situationen værre og ikke bedre.
Hvis vi kigger på den specifikke situation i og omkring Syrien, mener ordføreren så, at den samlede internationale indsats, herunder den danske, mod Islamisk Stat – og Islamisk Stat mener jeg er en hovedårsag til flygtningestrømme – har bidraget til, at der nu er mere stabilitet, at Islamisk Stat er svækket, og at der nu er et større håb om, at flygtninge kan vende tilbage?
Eller mener ordføreren, at den danske deltagelse har været med til at styrke Islamisk Stat og skabe flygtningestrømme?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-12-20:
Men fru Astrid Krag har to ører.
Og derfor er jeg sikker på, at fru Astrid Krag kan høre, hvad jeg siger.
Og jeg ved også, at fru Astrid Krag har fulgt det her område i mange år, og derfor tror jeg også godt, at fru Astrid Krag kender til Enhedslistens politik.
For det første: Det forholder sig helt åbenlyst sådan, at det ikke er problemfrit at integrere mennesker, som kommer fra lande, der er meget anderledes end Danmark, og som ofte har været udsat for alvorlige og ubærlige ting.
Det får altså ikke os til at konkludere, at vi så ikke skal hjælpe mennesker, der er på flugt.
Det er da klart, at opgaven med at hjælpe mennesker, som er tvunget på flugt, bliver større – og dermed bliver også antallet af mennesker, som kommer til Danmark, større – i en situation, hvor historisk mange mennesker er tvunget på flugt.
Jeg troede da egentlig også, at det ville være logik i Socialdemokratiet.
Så hvis fru Astrid Krag har forstået mig på den måde, at det er Enhedslistens politik, at der skal være færre mennesker, som får beskyttelse i Danmark, så er det forkert opfattet.
Jeg mener, det er en logisk konsekvens af, at så mange mennesker i verden er tvunget på flugt, at opgaven også bliver større her i Danmark.
For det andet: Hvordan skaber vi så et mere retfærdigt system?
Jamen jeg vil sige til fru Astrid Krag, at det gør vi bl.a. ved at skabe organiserede, lovlige veje til flugt uden om menneskesmuglerne.
Og det forudsætter et stærkt internationalt samarbejde.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-20:
Altså, helt ærligt: Er det ikke lidt underlødigt, at man nu skal have en stor diskussion om den danske krigsindsats?
Hvad er det for noget.
Den kan jeg da godt tage.
Den har jeg taget ved mange lejligheder, og den tager jeg gerne med hr. Marcus Knuth.
Men jeg synes ærlig talt ikke, at den danske krigsindsats har særlig meget med den her sag at gøre.
Det er jo at blande tingene fuldstændig sammen, når man tror det.
Hr. Marcus Knuth påstår, at vi er så engagerede udeomkring i verden, fordi vi er i krig derude.
Ja, og det kan vi have mange forskellige meninger om.
Vi har været i krig i Irak fra 2003, vi har været i krig i Afghanistan, vi har været i Libyen, og vi har forskellige holdninger til det.
Men det er da uomtvisteligt, at den krigsindsats også har skabt flygtninge.
Jeg siger ikke, at det er vores skyld.
Jeg siger bare, at det er uomtvisteligt, at den har skabt flygtninge.
Så når vi er medvirkende i krigsindsatsen, har vi så ikke, hvis ellers hykleriet skal stoppe, et medansvar for at tage os af de mennesker, der kommer på flugt?
Har vi ikke det?
Det synes jeg ærlig talt at vi har.
Jeg synes, det er lidt underligt, at vi praler af, hvor meget vi er i krig – det gør hr. Marcus Knuth jo – hvor meget vi løser, og når det så viser sig, at der faktisk er en omkostning i form af flygtninge, så melder man pas.
Mattias Tesfaye (S), 2017-12-20:
Jeg tog i første omgang ordet, fordi SF's ordfører sagde, at realiteten er, at vi med det her lovforslag trækker os ud af FN's kvoteflygtningesystem.
Det synes jeg ikke er helt rimeligt.
Nu står vi her ved tredjebehandlingen, og vi har haft mange diskussioner om det her, og det er hele tiden blevet understreget, at vi ikke trækker os ud af FN's kvoteflygtningesystem.
Der ligger et ministersvar til lovforslaget, hvoraf det klart fremgår, at det gør vi ikke.
På fredag behandler vi et finanslovsforslag, hvoraf det klart fremgår, at vi budgetterer med at tage 500 kvoteflygtninge i 2018.
Så det synes jeg ikke er rimeligt.
Så siger SF's ordfører, at Socialdemokratiet har en stolt tradition for at mene, at FN skal spille en stærk rolle.
Det mener vi fortsat at FN skal, både i forhold til kvoteflygtninge, men jo også der, hvor FN løfter den største rolle, som er i nærområderne, og der er vi særdeles stolte af, at vi i 2017 bruger rekordmange penge.
Vi har aldrig brugt så mange penge, og det er jo, fordi regeringen har besluttet sig for, at de færre penge, man bruger i Udlændingestyrelsen til at behandle asylansøgninger, skal bruges af Udenrigsministeriet i lejrene.
Er det egentlig ikke en god mekanisme, som SF kan støtte op om, altså at der er en sammenhæng mellem, om vi bruger pengene på asylsagsbehandlinger her, eller om vi bruger dem i nærområderne?
Jeg er fuldstændig enig i ordførerens beskrivelse af, hvordan det fungerer.
Men ordføreren erkender jo også lige præcis der, at fordi der er kommet færre asylansøgere til Danmark, end vi har budgetteret med i finansloven, så betyder det også, at det har frigjort nogle midler, der gør, at vi kan hjælpe markant flere mennesker i nærområderne.
Har det derfor ikke været fornuftigt og glædeligt, at der er kommet færre spontane asylansøgere til Danmark?
Og medgiver ordføreren ikke, at det ikke kun, men bl.a. skyldes de lovændringer, vi har lavet her i Folketingssalen, som SF har stemt imod, og at det derfor er på trods af SF og ikke på grund af SF, at den danske stat i dag er i stand til at hjælpe flere flygtninge, end vi var tidligere?
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-20:
Hr. Mattias Tesfaye vender tingene fuldstændig på hovedet.
Spørgsmålet om den der mekanisme, han taler om, som vi er blevet enige om, handler jo om de såkaldte DAC-regler – det her bliver lidt teknisk – og det er, at man kan bruge en del af udviklingsbistanden til asylmodtagelse.
Vi fastholder i Danmark, at vi skal bruge 0,7 pct. af BNI til udviklingshjælp.
Fordi asyludgifterne så røg op på et tidspunkt, skar man af udviklingsbistanden.
Så kommer der færre asylansøgere, og så går pengene tilbage til udviklingsbistanden.
Altså, det var da udmærket, at de gik tilbage, men det er da ikke sådan en specielt fantastisk mekanisme, som bliver beskrevet her.
Selvfølgelig kommer pengene tilbage, hvad skulle de ellers?
De er jo taget af en ramme.
Man bruger så ikke de penge, som er taget fra rammen, og så fører man dem tilbage til rammen.
Længere er den jo ikke.
Astrid Krag (S), 2017-12-20:
Men så står vi jo cirka der, hvor vi stod, da ordføreren første gang blev spurgt om det her med, om antallet betyder noget, og om det er et højt antal, vi står over for at skulle lykkes med at integrere, og om ordføreren og ordførerens parti ville være med til at gøre noget i forhold til at kigge på det antal af opholdstilladelser, vi giver her i Danmark, hvor ordføreren altså for et par svarrunder tilbage faktisk sagde, at ja, det vil man fra ordførerens partis side sådan set gerne være med til at begrænse, for det er en meget stor udfordring, vi står med som samfund.
Det er nogle mennesker, der skal hjælpes godt på vej, og det koster altså både penge og ressourcer at gøre det ordentligt.
Og den ambition tror jeg vi deler.
Men der har endnu ikke været nogen konkrete politiske initiativer fra ordføreren, der kan bringe os derhen.
Der har været en hel masse ord, som vi har hørt mange gange – og så en ambition om, at der skal være færre spontanflygtninge.
Men det bliver jo nødt til at blive fulgt op af noget konkret politisk handling og ikke bare et ønske om, at der ville være færre spontanflygtninge i verden.
Det tror jeg vi alle sammen kunne skrive under på.
Det kan være, ordføreren så her, sidste gang hun får ordet, kan forklare: Hvad er Enhedslistens konkrete politiske bud, der skal sikre, at vi får et mere retfærdigt flygtningesystem i verden, og at vi kan lykkes med integrationen af dem, der kommer til at få opholdstilladelse i Danmark?
Holger K. Nielsen (SF), 2017-12-20:
Jeg finder det glædeligt, at der kommer færre asylansøgere til Danmark.
Det tror jeg da vi alle sammen gør.
Men at det skyldes de lovstramninger, som vi har været imod, tror jeg ikke holder for et virkelighedstjek, og derfor er det jo ikke rimeligt at sige, at vi har været imod de ting, som har gjort, at der kommer færre asylansøgere.
Det er jo en lang række andre forhold, som gør sig gældende på det område.
Og vi mener sådan set heller ikke, at man sådan på forhånd skal skræmme alle folk væk.
Men vi er da glade for, at der er kommet færre mennesker, der søger asyl, til Danmark, og at det også frigør penge andre steder.
Det er indlysende.