Jeppe Kofod (S), 2021-12-09:
Tak for det.
Jeg vil først sige tak til forslagsstillerne for beslutningsforslaget.
Forslaget er med til at rette opmærksomheden mod en af de vigtigste og mest alvorlige beslutninger, vi kan træffe her i Folketinget, nemlig at sende vores soldater ud til internationale operationer i verdens brændpunkter.
De har stillet sig til tjeneste og risikeret alt – nogle endte med at ofre alt – for at bevare trygheden i Danmark og gøre verden til et mere sikkert sted.
Vi kan ikke give nok udtryk for vores taknemlighed i den anledning.
Ikke mindst for deres skyld skal vi skabe de bedst mulige rammer for dansk bidrag til militære operationer.
Det er et stort ansvar, som regeringen er fuldt ud bevidst om, og som vi påtager os.
Vi har tidligere her i salen drøftet princippet om kvalificeret flertal for danske militære bidrag til internationale operationer, og den nylige afslutning på 20 års militær indsats i Afghanistan har igen rettet fokus mod vores militære indsatser.
Udviklingen i Afghanistan gik desværre ikke, som vi havde forudset og ønsket, og det har givet os alle sammen anledning til refleksioner over, hvornår, hvordan og hvorfor vi skal udsende vores soldater til internationale operationer.
Det er svære og komplekse spørgsmål, som kræver grundige svar.
Derfor ønsker regeringen en uvildig historisk udredning af den danske indsats i Afghanistan.
Det er vigtigt, at vi hele tiden er åbne for at tage ved lære af vores erfaringer, og en udredning kan netop bidrage til at skabe et oplyst grundlag for en grundig offentlig debat om indsatsen.
Vi skal fortsat turde lægge hånden på kogepladen, når det er nødvendigt.
Jeg vil på regeringens vegne gerne slå fast, at vi bakker fuldt ud op om at søge så bred parlamentarisk opbakning som muligt til militære udsendelser.
Det gælder naturligvis i særlig grad beslutninger om de mest skarpe og komplicerede missioner.
Her opfordrer vi i fællesskab til, at den til enhver tid siddende regering bør søge bred opbakning i Folketinget til dansk deltagelse i internationale operationer.
Det er et princip, som regeringen i øvrigt selv har levet fuldt ud op til.
Regeringens seks beslutningsforslag om militære bidrag siden 2019, hvor vi trådte til – det drejer sig bl.a. om FN's fredsbevarende mission i Mali, maritim overvågning i Hormuzstrædet, NATO's mission i Irak, pirateribekæmpelse i Guineabugten og terrorbekæmpelse i Mali –
er alle vedtaget med et flertal på mindst 85 pct. af de afgivne stemmer her i Folketinget.
Og ikke mindst forud for vedtagelsen har Det Udenrigspolitiske Nævn været tæt inddraget.
For det første er det den til enhver tid siddende regerings prærogativ at føre landets udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Beslutningsforslaget vil undergrave det her vigtige princip.
For det andet skal den siddende regering efter grundlovens § 19, stk. 2, indhente Folketingets samtykke, når det kommer til at anvende militære magtmidler.
Dette samtykke kræver ifølge grundloven ikke et kvalificeret flertal i Folketinget.
Man kan sige, at det eneste sted, hvor grundloven stiller krav om kvalificeret flertal i Folketinget, er de tilfælde, hvor der afgives suverænitet efter grundlovens § 20.
Der er altså tale om helt ekstraordinære forfatningsretlige beslutninger.
Vi ønsker som nævnt den bredest mulige opbakning, når vi sender vores soldater ud på farlige missioner i verden, men regeringen ønsker imidlertid ikke, at en bestemt procentsats eller brøk skal være afgørende for, om regeringen kan føre den nødvendige udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Dermed antager man, at et kvalificeret flertal nødvendigvis fører til større åbenhed og informationsdeling.
Den vurdering er regeringen ikke enig i.
Åbenhed og informationsdeling skabes gennem et godt og tæt samarbejde med Folketinget, herunder Det Udenrigspolitiske Nævn – noget, jeg personligt lægger stor vægt på.
Allerede i dag sikrer grundloven, at beslutninger om dansk deltagelse i væbnede konflikter er underlagt en grundig demokratisk diskussion her i Folketinget og i Det Udenrigspolitiske Nævn.