runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg skal være den første til at medgive, at de her partnerskaber mellem erhvervslivet og civilsamfundets aktører ikke altid fungerer, som vi kunne ønske, og at der er mange udfordringer.
Jeg har nok selv bevæget mig i den modsatte retning af dét, som ordføreren så har gjort, nemlig tættere på, at jeg stadig væk mener, at det faktisk er rigtig vigtigt at afsøge, om vi kan finde bedre muligheder, sådan at det faktisk blive succesfuldt.
Det har jeg, fordi den økonomiske udvikling er så afgørende, jobskabelsen er så afgørende, og fordi med det stærke fokus, der også er på erhvervslivsdeltagelse i vores udviklingspolitik, er noget af det, som et stærkt samarbejde med civilsamfundets aktører jo kan bidrage til, at der skabes ikke bare jobs, men gode jobs, at der skabes jobs, hvor mennesker har ret til at organisere sig, og hvor vi får skabt et velfungerende arbejdsmarked, og at den økonomiske udvikling også er en økonomisk udvikling, hvor gevinsterne fordeles retfærdigt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-05-27:
Nej, jeg synes virkelig, vi har en god platform herhjemme.
Vi har et tæt samarbejde, og vi har også en ngo, som arbejder med det, der er fælles mellem det at være arbejdsgiver og at være fagforening, og som virkelig viser, at de som en ngo kan bruges som løftestang derude til at tale med parterne i de lande, hvor vi rigtig gerne vil have strategiske partnerskaber, men hvor eksempelvis det humanitære behov også er noget, der skal dækkes.
Og vi er jo dybt integreret i det herhjemme med vores danske modeller i forhold til at løse det og tale os til rette omkring store samfundsmæssige udfordringer.
Det vil vi jo gerne stimulere andre lande til også at kunne.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Jeg synes, det var et rigtig godt svar, for jeg er meget enig i det, ordføreren siger, og det var også et ret udtømmende svar.
Så jeg vil bare lige bruge mit sidste spørgsmål til at gå i en lidt anden retning.
I forhold til hele det fokus, der jo åbenlyst er og også kommer til at være på at få genereret noget mere finansiering fra andre kilder, og fokusset på, at dansk erhvervsliv også skal være et stærkt spor i vores udviklingspolitik, hvordan ser ordføreren på hele det virke omkring at styrke samarbejdet med arbejdsmarkedets parter, altså med fagforeninger?
Vi har jo bl.a. 3F, som har været meget aktive.
Er det noget, som ordføreren kunne forestille sig at man skulle styrke endnu mere med det stærke erhvervsfokus?
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-05-27:
Det må vi virkelig passe på med, for hvis vi får de unge til at engagere sig, skal de mærke, at de har reel indflydelse for ikke at blive desillusionerede, når vi åbner døren og giver dem en mikrofon i hånden og giver dem en mulighed for at komme med til de højtprofilerede konferencer rundtomkring i verden.
Noget af det allerbedste, jeg har set, har været i samarbejde med unge herhjemme, Dansk Ungdoms Fællesråd, Ungdommens Røde Kors og andre, hvor jeg bare har tænkt: Hold op, sikke en energi, der ligger i det.
Nu har jeg jo haft godt et par år som udviklingsminister og har ude i verden oplevet møder med ambassadernes ungepaneler; bl.a. i Burkina Faso har jeg mødt det samme panel to gange, og vi nåede at få en god relation til hinanden, og jeg kunne se, at de var meget repræsentative i forhold til køn, handicap, lgbt+ og andet.
Og det med, at de reelt oplevede, at vi lyttede, og at ambassaderne har kunnet tage det med i politikken, og at vi kunne tage det med vores politik herhjemme, virker.
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-27:
Tak for ordet.
Lad mig starte med at slå fast, at vi har en etkinapolitik, og det har vi haft siden 1950, parallelt med at vi har et værdsat samarbejde med Taiwan.
Vi anerkender, at Kina er en vigtig samhandelspartner, men det er Taiwan sandelig også, og vi billiger ikke en aggressiv adfærd over for Taiwan.
I dag har vi en klar dialog, både kulturelt, men ikke mindst handelsmæssigt, hvor der er en ret betydelig samhandel.
Dels har vi vores handelskontor, men ifølge Udenrigsministeriets egne informationer lå samhandelen mellem Taiwan og Danmark i 2023 på en 33.-plads i forhold til samhandelen med vores andre samhandelspartnere.
Så både relationsmæssigt og handelsmæssigt fylder Taiwan og er vigtigt for Danmark.
Forespørgslen berører Kinas adfærd over for Taiwan, og vi deler bekymringen.
Vi har allerede diskuteret den stigende aggressive adfærd og de militære aktioner, og det er jo ikke alene relationen til Taiwan, der bekymrer os, men også tilstedeværelsen i Taiwanstrædet og i Det Sydkinesiske Hav og Det Østkinesiske Hav, hvor vi ser bekymrende adfærd og spændinger af territorial karakterer.
Ligesom flere andre har jeg også for nylig været på besøg i området, hvor man med egne øjne tydeligt kan se de spændinger, der foregår.
Det gør så, at EU i stigende grad bliver nødt til at bevise sit værd, for vi mener, at det bedste pres over for Kina sker via EU.
Det kan i langt højere grad sikre, at Taiwan bliver hørt, og at den eskalering, som sker, kan dæmpes.
Danmarks bilaterale dialog er naturligvis vigtig, især i forhold til f.eks. at fortsætte med at fokusere på vores samhandel, men der er jo også den internationale dialog, og der har vi jo en helt unik mulighed netop qua vores medlemsplads i FN's Sikkerhedsråd, for det er qua Danmarks alliance, at vi kan presse på for, at Taiwan bliver hørt internationalt og ikke bliver udsat for trusler.
Vi ønsker på ingen måde, at situationen eskalerer, eller at der kommer yderligere ustabilitet i Taiwanstrædet.
Samtidig er det vigtigt for mig at understrege, at relationen med Kina er vigtig, hvorfor jeg er tilfreds med, at Danmark rent sikkerhedspolitisk er på linje med EU, hvor vi har skærpet tilgangen til Kina.
Henrik Frandsen (M), 2025-05-27:
Det er jo også, præcis som jeg sagde det i min ordførertale, en meget konfronterende måde at udtrykke sig på.
Det er i virkeligheden også meget intimiderende i forhold til Taiwan, men også i forhold til alle andre stater i området derovre, at man har et Kina, som i den grad, hvad skal man sige, bruger den form for retorik i forhold til den situation og den status quo, som vi jo gerne vil opretholde i området.
Karsten Hønge (SF), 2025-05-27:
Jeg hørte bestemt hr. Henrik Frandsens ord, og det er rigtig godt.
Det er bare, fordi jeg tænker, at mon ikke vi skal se det her forsøg på at skubbe fortolkningen af resolutionen sammen med Xi Jinpings utilslørede ambition om at overtage Taiwan; han mener jo, at den kinesiske hær skal være klar i 2027 til at ville kunne overtage.
Det er ikke, at han siger, at han vil gøre det i 2027, men han siger, at den skal være klar til at kunne gøre det, samtidig med at han siger, at spørgsmålet om Taiwan skal man ikke sende videre fra generation til generation.
Så kunne det jo smage af, at man forsøger på at lave en del af det politiske grundlag for at kunne overtage Taiwan ved at skubbe til fortolkningen af sådan en resolution.
Henrik Frandsen (M), 2025-05-27:
Nu er det nok vanskeligt for Danmark isoleret set at slå hegnspæle i, der kan stoppe Kina, hvis de virkelig vil noget.
Altså, der tænker jeg, at internationalt samarbejde er nøglen til det, bl.a. i EU.
Så vil jeg egentlig give hr. Karsten Hønge ret i, at Kina er rigtig dygtige til hele tiden at skubbe en lillebitte smule over i den retning, som man egentlig ønsker sig.
Man har fra kinesisk side, og det har man altid haft, en utrolig stor tålmodighed.
Man har haft ét mål for øje, og der bruger man jo rigtig mange metoder.
Jeg remsede selv en række eksempler op i min ordførertale omkring en mere konfronterende tilgang til tingene og en mere intimiderende tilgang til naboer og samarbejdspartnere.
Det bliver vi jo nødt til at tage bestik af, og det tænker jeg også er en del af den politik, vi i forvejen fører i forhold til Kina.
Karsten Hønge (SF), 2025-05-27:
Nu har jeg over for flere ordførere og også i min tale nævnt det her med, at Kina jo overalt og på alle mulige måder forsøger at skubbe til status quo.
Der synes jeg ikke, jeg vil snyde hr. Henrik Frandsen for også at få et spørgsmål om det og for lige at zoome ind på det her, som vi mener at have registreret hen over de senere år, nemlig at Kina nu vil benytte den her FN-resolution til ligesom også på dét område at skubbe til status quo.
Det er jo sådan tydeligt inden for det fysiske, hvor de forsøger at gøre det, også de lande, de forsøger at tryne, og de enkeltpersoner, de forsøger at tryne.
Jeg tænker på, om vi lige kan høre hr. Henrik Frandsens overvejelser omkring, hvordan vi ligesom kan slå nogle hegnspæle i, sådan at det ikke lige pludselig bliver den fortolkning, FN officielt får en dag, hvor man ikke bare anerkender Kina, men på den måde jo nærmest ikke anerkender Taiwan.
Henrik Frandsen (M), 2025-05-27:
Statsministeren er statsminister, udenrigsministeren er udenrigsminister.
Det er jo klart, at ingen af de to funktioner jo lever i et vakuum i forhold til hinanden.
De er tæt sammenknyttede, da det jo gælder om at varetage Danmarks helt fundamentale interesser i en verden i forandring – der kom et slogan med der.
Der tænker jeg jo, at det er helt naturligt, at ministeren også er en gang imellem udtrykker sig om udenrigspolitik, ligesom statsministeren også udtrykker sig om rigtig mange andre politikområder.
Det er nu engang en statsministers lod og ret til ligesom at arbejde på tværs af alle områder.
Det lidt ligesom at være politisk ordfører.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-05-27:
Jeg tror ikke, det er det, statsministeren har tænkt på, når hun taler om konsekvenser.
Der tænker man jo i sanktioner.
Det er jo ikke nogen ny udfordring, det her med, at statsministeren og udenrigsministeren mener forskellige ting.
Det er få dage siden, vi havde en debat netop med statsministeren foranlediget af udenrigsministerens holdning til, om Danmark skulle være med i euroen.
Det fik vi så afklaret.
Der var det så statsministeren, der førte Danmarks udenrigspolitik, men vi ved jo så ikke her, om det er udenrigsministeren, der fører statsministeren.
Altså, hvem er det, der bestemmer?
Derfor er det jo meget naturligt – når statsministeren siger, at det skal have konsekvenser for Kina, og udenrigsministeren ikke giver nogen eksempler på de konsekvenser, der så inden for det seneste halve år er blevet udmøntet – at hr. Henrik Frandsen så som reserveudenrigsminister kan gøre os lidt klogere.
Det, jeg interesserer mig for, er, om man kan lave et endnu bredere samarbejde, der kan forsøge at presse Kina, end bare EU, så at sige.
Jeg nævnte i mit indlæg, at NATO-traktatens artikel 2 jo hjemler mulighed for at lave et økonomisk samarbejde, måske bygget op omkring de samme principper, altså en musketered, hvor det er sådan, at hvis Kina agerer aggressivt over for ét land, så reagerer alle de andre lande i fællesskab tilbage.
Det tror jeg ville give respekt og have langt større effekt over for et stadig mere selvsikkert Kina end alene EU, som jo, om man kan lide det eller ej, sakker bagud i forhold til økonomisk magt og også magt på så mange andre områder.
Der vil jeg bare høre, om Det Konservative Folkeparti er enig i, at det er den slags brede alliancer, også over Atlanterhavet, som vi skal søge.
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-27:
Jeg vil ikke afvise, at man ville kunne gøre det gennem NATO, altså lave det her økonomiske samarbejde.
Men jeg tror også, det er vigtigt, at vi netop nu ser, hvad det er, EU kan.
Jeg ville nødig have stået i den her situation med den usikkerhed, der i øjeblikket er geopolitisk og på den anden side af Atlanten, uden at have EU i ryggen.
Så på den måde mener jeg sagtens at EU kunne indtræde i en ret central rolle.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-27:
Men nok så meget skal vi vel også de steder, hvor vi sådan set har et mere grundigt og langstrakt samarbejde – også med regeringer – sørge for, at det så ikke kun er regering til regeringer, men at det også er i andre dele af de respektive landes samfund.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Tak for det.
Og tak til udenrigsministeren for en virkelig god tale.
Den synes jeg virkelig var god og kom rundt om rigtig mange helt grundlæggende og vigtige ting.
Jeg vil måske også bare lige sige tak for, at udenrigsministeren faktisk har stået fast på, at civilsamfundsorganisationer, også i Danmark, kan mene noget andet end det politiske flertal, og insisterer på det grundprincip.
Det er utrolig vigtigt; det skulle man ikke tro det var, men det er det faktisk.
Mit spørgsmål er sådan set i retning af det, udenrigsministeren siger omkring partnerskaber og ligeværdighed.
Jeg er fuldstændig enig.
Det må jo være vores tilgang til verden, at vi ikke skal komme og mene, at vi kun selv har ret, men også være med til at tale med folk, vi ikke er enige med.
Jeg tror, at strategien vist hedder »Afrikas århundrede«.
Mit spørgsmål går lidt i retning af, hvordan vi også gør det til afrikanernes århundrede, for det er jo en af risiciene ved de ligeværdige partnerskaber, hvis man kun taler med regeringer, eller man kunne sige magthaverne.
Er udenrigsministeren enig i, at Danmark også skal kunne være til stede i stater, samfund, kontekster, hvor det måske kan være svært med den direkte relation til regeringer, men hvor der er nogle befolkningsgrupperinger og nogle organisationer og organiseringer underneden, som kan være vigtige for også at fremme den her dagsorden?
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Tak for det.
I dansk udviklingspolitik og vel ret beset også i vores udenrigspolitik har det i årevis været et pejlemærke og en præmis, at menneskerettigheder og demokrati har selvstændig værdi og er et mål i sig selv, men også, at de er midler til at skabe en mere retfærdig, tryg, fredelig og bæredygtig verden.
Der er et enormt pres på den globale retsorden, på retsstatsprincipper og på demokrati og frihed.
Det gælder i samfund, hvor vi måske troede, at demokrati og retsstat var velforankrede.
Der vinder autoritære kræfter frem, som sætter spørgsmålstegn ved domstoles uafhængighed og ved værdien af demokratiske valg, og der arbejdes for at indskrænke demokratiske råderum.
Ytringsfrihed og retten til at demonstrere og organisere sig bliver der sat spørgsmålstegn ved.
Der bliver lavet indgreb.
Og i det hele taget sker indskrænkning af menneskers og ikke mindst minoriteters rettigheder mange steder verden rundt.
Det er med til at presse også civilsamfundsorganisationer, bevægelser og foreninger på en måde, som jo er uforenelig med de grundlæggende demokratiske rettigheder, som Danmark er bygget op på, og som vi stolt i mange år har forsøgt at fremme og bidrage til at fremme i udviklingspolitikken, både direkte og gennem civilsamfundsorganisationerne.
Som sagt er rettighedstab og pres på retsstatsprincipper ikke noget, der kun foregår få steder.
Det foregår i øst, det foregår i syd, det foregår i vest, og det foregår hos os selv i Europa.
Som udenrigsministeren siger: Ja, hold da op.
Samtidig er der jo en stigende andel af borgere, der udtrykker mistillid til demokratiet og til, at politiske systemer kan repræsentere os borgere.
Der ses faldende valgdeltagelse mange steder rundt på kloden, og det er næppe nogen hemmelighed, at efter coronapandemien er det her problem kun blevet mere tydeligt.
Jeg skal ikke opliste hele verdens elendighedstendenser her – det har man kun 3 minutter til i den her tale; det kan man bestemt ikke nå – men blot bruge det til at sige, at det i dansk udenrigs- og udviklingspolitik med Enhedslistens øjne selvfølgelig skal være et fortsat virke også at fremme og styrke demokrati og rettighedskræfter.
Det tror jeg ikke vi er uenige om, så der er ikke lagt op til en konfrontationsdebat her, men måske mere en god, grundlæggende debat om, hvordan vi bedst fremmer grundlæggende demokratiske værdier og principper, og hvorfor vi også har en egeninteresse i det.
For når mennesker rundtomkring kan bidrage til, hvordan deres samfund skal se ud, de kan nyde deres rettigheder, og de kan leve i tryghed og frihed, så bliver verden et mere stabilt og bæredygtigt sted.
Vi ser frem til debatten og håber, at alle vil gå aktivt og konstruktivt ind i den.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-05-27:
Tak for det, og tak til Folketingets partier for en, synes jeg, god debat, der har illustreret, at selve grundtanken i forhold til etkinapolitikken er der bred opbakning til.
Men der er også et stærkt ønske fra en næsten samlet opposition, så samlet, som man kan komme.
De eneste i oppositionen, som ikke er enig i vores vedtagelsestekst, er ikke dukket op, så hvor stærkt kan man så mene det?
Så en næsten samlet opposition ønsker en regering, som i de internationale fora, hvor man kan, men også bilateralt, rejser en langt stærkere kritisk røst over for Kina, laver alliancer, også uden for det konventionelle, ser de muligheder, som den nye og spændende verden, vi befinder os i, rent faktisk giver os.
Det gælder fra handelspolitik som et forbud mod Temu – ja tak – til en langt hårdere sanktionspolitik over for Kinas militære ambitioner.
Så tak til en næsten samlet opposition for at stå sammen om det og på den måde presse regeringen.
Jeg håber, at man lytter og ikke mindst får løst det på mange måder ekstremt pinlige problem, man har skabt, med, at taiwanesere skal kaldes for kinesere.
Jeg kan næsten ikke forstå, hvordan man har bragt sig i så tåbelig en situation.
Men se at få det løst!
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-27:
Jeg kan godt se, at der er behov for en bredere alliance, og jeg ser gerne på, hvilke veje der er fremad, sådan at vi kan få styrket det bånd til Taiwan yderligere.
Der har vi netop brug for de internationale alliancer som f.eks. EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-05-27:
Jeg taler ikke om at hjemtage handelspolitikken fra Bruxelles.
Altså, sådan er det.
Lad os frede det.
Jeg taler om, at EU de sidste 20 år er blevet reduceret med næsten 50 pct., i forhold til hvor meget man er vækstet med sammenlignet med USA, eller hvordan man nu vender det.
EU er for lille til at matche den supermagt – militært, økonomisk og på mange andre områder – som Kina desværre er ved at udvikle sig til.
Der ville jeg bare høre, om Det Konservative Folkeparti, uden at man skal lægge afstand til EU, kan se det problem, og at der derfor er behov for en bredere alliance.
Charlotte Munch (DD), 2025-05-27:
Vores holdning har jo i bund og grund fra starten af været sådan, at vi står på Israels side; vi støtter Israel, vi støtter jøderne.
Vi har hele tiden erklæret os enig i, at Israel har retten til at forsvare sig imod terrororganisationen og det forfærdelige terrorangreb den 7. oktober 2023.
Det er der ikke noget nyt i; det har vi sagt fra starten af.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-05-27:
Tak for det.
Jeg har en opfølgning på det.
Danmarksdemokraternes formand, fru Inger Støjberg, har flere gange selverklæret sig som zionist.
Er Danmarksdemokraterne et zionistisk parti?
Henrik Frandsen (M), 2025-05-27:
For det første vil jeg sige tak for titlen.
Jeg tror, det var ment som en ros eller måske i virkeligheden en lille spøg.
Jeg er helt sikker på, at Danmark har én udenrigspolitik.
Så bliver der jo citeret fra statsministerens tale for et års tid siden, og som jeg opfatter det, ligger udenrigspolitikken fast i Danmark.
Hvis der skal tolkes yderligere på statsministerens tale fra for et års tid siden, tænker jeg, det måske i virkeligheden er statsministeren, hr. Morten Messerschmidt skal have fat i for at få, hvad skal man sige, udlagt den tekst i forhold til den danske udenrigspolitik, som jeg egentlig også synes måske passer meget godt.
Vi tager ofte til genmæle mod Kina; vi fastholder vores position i forhold til menneskerettigheder i forhold til den måde, Kina agerer på i verden som sådan.
Man kan diskutere, hvor meget konsekvens der er i det, men jeg mener hvert fald, det er en form for konsekvens.
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-05-27:
Jeg deler ordførerens frustration, det gør jeg.
Men det er ikke et spørgsmål om, at vi fra dansk side kan gøre noget, som er med til at hindre, at vi ikke har F-35-fly, for at tage det som eksempel.
Udenrigsministeren har jo fortalt, hvordan regelsættet er.
Men når man siger, at jeg deler ordførerens frustration, så er det jo, fordi jeg på helt samme måde som ordføreren udtrykker ønsket om, at den humanitære situation i Gaza skal forandres – hellere i dag end i morgen.
Situationen er grufuld og meget, meget konsekvensfyldt for befolkningen.
Jeg har bare fremhævet børnene, men det gælder jo hele befolkningen.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Jeg er lidt nysgerrig på, hvad det betyder, når ordføreren siger, at Socialdemokratiet har haft det her i højsædet.
Hvad betyder det sådan i praksis?
Det er bare ikke helt rigtigt, for lige præcis i det her tilfælde har man jo lagt sig ned i 20 måneder og ladet Israel føre sin krig imod palæstinenserne uden så meget som en gang – en gang – at have taget ordet »vi fordømmer« i sin mund.
Så jeg ved ikke helt, hvad det er for et højsæde, ordføreren taler om.
Det her med, at det er af hensyn til vores egen oprustning, går heller ikke.
Vi står og kigger på en perlerække af krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, og vores ansvar går på ikke at bidrage til det.
Jeg vil gerne spørge ordføreren fra Socialdemokratiet: Hvornår er nok nok?
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-05-27:
Når jeg giver udtryk for, at vi fra socialdemokratisk side har haft det her i højsædet, så kan jeg bare nævne alt, hvad regeringen har haft af bilaterale forhandlinger, alt, hvad der er foregået i regi af EU, og også i forhold til hvad der bliver talt om i forbindelse med vores nuværende sæde i FN's Sikkerhedsråd.
Så det er blevet udtrykt, at nok er nok.
Det her er blot et spørgsmål om, at man fra borgerforslagsstillernes side her siger, at der er andet og mere gøre i forhold til det omkring våbeneksport.
Regeringen har givet udtryk for, hvordan regelsættet er her.
Så jeg vil sige: Jo, det er i den grad i højsædet.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-27:
Borgerforslaget går jo på en total våbenembargo, det er korrekt.
Det kan man selvfølgelig synes er drastisk, men faktum er bare, at de her mange ord de sidste mange måneder og kritik og løftede pegefingre ikke har virket.
Det har jo ikke virket.
Israel er ikke stoppet.
De har ikke leverer den nødhjælp eller ladet grænserne stå åbne for den nødhjælp, der er nødvendig.
Det er jo sult som våben mod et folk.
Det grundlæggende spørgsmål er bare igen: Hvornår er nok nok?
Hvad er det, der skal til, før Socialdemokraterne er villige til også at trække en streg i sandet og sige: Vi kan ikke fortsætte vores våbensamhandel?
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-05-27:
Jeg har givet udtryk for, at nok er nok.
Vi har sagt hele vejen igennem, at der er to parter her.
Regeringen har også givet udtryk for her fra talerstolen i dag, og det er også den socialdemokratiske holdning, at naturligvis har Israel ret til at forsvare sig selv, men hvad angår det, der foregår i forhold til Gaza – for at blive ved den del – er nok nok.
Med hensyn til ordførerens konklusion om, at der har været for mange ord og for lidt handling, vil jeg sige, at, ja, det er præcis det, der er udfordringen der; for
hvem er det, der reelt har magten til at få Israel til at ophæve den reelle lukning af grænserne for nødhjælp?
– bare som et eksempel.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-27:
Tak, og tak til ordføreren for talen, og tak for at sige, at nok er nok.
Altså, den er voldsomt kritisabel.
Det er jeg faktisk ikke i tvivl om at Socialdemokratiet mener i det her tilfælde.
Men man er så ikke villig til at lægge den handling bag, der skal til, og jeg er med på, ordføreren siger, at det er manglende handling.
Men i det her tilfælde har Danmark faktisk nogle muligheder for at handle, og den ene af dem er simpelt hen at indføre en våbenembargo og være med til at stoppe det, som bidrager til den katastrofe, vi ser.
Jeg er med på, at det ikke bidrager til at stoppe sulten, men angrebene.
Våbnene bidrager til de her angreb, når vi er med til at sende dem dertil.
Så derfor er jeg nysgerrig på: Hvad skal der til for at skabe egen handling?