Alex Vanopslagh (LA), 2022-10-06:
Så gik den ikke længere.
Nu er valgkampen i gang, valget er udskrevet, og det er det jo, på baggrund af at regeringen de facto er blevet væltet eller i hvert fald er blevet tvunget til at udskrive valg, eftersom et flertal ikke længere har tillid til regeringen.
Regeringens støtteparti har i hvert fald ikke længere tillid til, at statsministeren fortsætter med en etpartiregering, fordi den har været for magtfuldkommen.
Der kan jeg jo til de historieinteresserede oplyse, at det faktisk er første gang siden 1947, at en regering mister sit flertal på grund af en statsministers magtfuldkommenhed.
Men det er næppe det, som hverken statsministeren eller Socialdemokratiet vil have valget til at handle om.
Vi skal være bange for inflationen, bange for skattelettelser, bange for reformer, bange for, at det offentlige forbrug ikke stiger nok, bange for klimaforandringer, bange for Rusland og bange for udenlandsk arbejdskraft.
Ja, selve fremtiden skal vi til at være bange for.
I Liberal Alliance frygter vi ikke fremtiden – tværtimod.
Jeg er i hvert fald fuld af håb og optimisme, når det kommer til Danmarks fremtid.
Samfundet er grundlæggende, ligesom mennesker er.
Vi kan ikke klare alt, ikke på nogen måde, men vi er sjældent så skrøbelige, at vi behøver hård statslig styring for at kunne klare kriserne.
Man kunne næsten fristes til at sige: Du kan godt, Danmark.
Sådan som jeg kender danskerne, ved jeg, at de kan ufattelig meget.
Det gælder, når unge mennesker springer ud i verden boblende af energi for at vise, hvad de duer til, når serieiværksættere banker endnu en virksomhed op fra bunden, når hjemmehjælperen bryder sit skema og ikke følger reglerne for at give gamle fru Hansen det nærvær, hun har brug for, når kassedamen tager overarbejde, selv om der måske er nogle børn, der har brug for hende derhjemme, eller når familiefaren, der har rigeligt at se til, tager en tørn mere som træner for lilleputholdet.
Derfor er og bliver jeg nærmest sådan helt uhelbredelig håbefuld på Danmark og danskernes vegne.
Jeg ved, vi kan komme igennem vores kriser og vores udfordringer, og vi kan også komme over på den anden side stærkere, rigere og friere og måske også mere næstekærlige, end vi var før.
Fremtiden behøver altså ikke at være dyster og være utryg eller kræve hård statslig styring.
Nej, fremtiden bliver god, hvis vi vælger de liberale løsninger, og hvis vi har modet til at lave de reformer, der sætter danskerne fri til at skabe en lys fremtid.
Ja, selv i en tid med galoperende og historisk høj inflation er jeg fuld af håb.
Med den rette politik kan vi mindske sandsynligheden for, at inflationen varer i årevis.
Vi kunne jo starte med at følge Nationalbankens anbefalinger, som ingen partier indtil videre har taget op.
De anbefalede, at vi dæmpede det offentlige forbrug med 25 mia. kr. for dermed at dæmpe inflationen.
Jeg mener, at det er helt åbenlyst rigtigt, at vi politikere også må spænde livremmen ind i forhold til det offentlige forbrug, når nu alle andre sparer og lider under inflationen, i hvert fald både i det private erhvervsliv og i de danske hjem.
Derfra kan vi så vælge at give en ekstra hjælp fuldt ud finansieret.
Nogle vil give den i form af checks.
Jeg tror på lavere skatter og afgifter.
Jeg tror grundlæggende på det princip, at alle de tiltag, vi gennemfører for at hjælpe os gennem inflationen, skal være tiltag, som vi også vil være glade for om 10 år.
Det skal være tiltag, vi ville være glade for at gennemføre, selv hvis der ikke var inflation.
Der er spørgsmålet: Vil vi om 10 år være gladest for, at vi har gjort de første 7.000 kr., man tjener hver måned, skattefrie, eller vil vi i stedet for være gladere for, at vi har bedt elselskaber om at udbyde en slags kviklån?
Vil vi om 10 år være gladest for, at vi permanent har fjernet eller sænket de afgifter, der gør danskernes hverdag dyr og besværlig, eller vil vi være gladere for, at vi fik udsendt en varmecheck til kollegier og borgmestre uden gasfyr?
Når jeg nævner de her ting, er det bare for at sige, at jeg tror på, at der findes gode og ansvarlige løsninger, ikke nødvendigvis nemme løsninger, men gode og ansvarlige løsninger på de økonomiske problemer, og jeg er fuld af håb på Danmarks vegne, også hvad angår andre kriser og udfordringer.