runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-05:
Liberal Alliance vil stemme imod beslutningsforslaget.
Vi er tilhængere af princippet om, at man skal forsørge hinanden i familien, før man beder det offentlige om hjælp.
Dette princip udmøntes, ved at man kigger på den ægtefælle, som har noget tilovers økonomisk.
Kan vedkommende forsørge den ægtefælle, som ikke er i stand til at forsørge sig selv?
Hvis ja, skal vedkommende gøre det, det hører med til det at være en familie – man forsørger sig selv og sine.
Så det er et godt princip.
Prisen for at gennemføre det her er jo også fuldstændig uoverskuelig.
Ud over at vi på det principielle niveau går ind for det, er de her mindst 12 mia. kr. altså virkelig, virkelig mange penge i en finanslovssammenhæng.
Men jeg har endnu til gode at se Alternativet eller Enhedslisten eller nogle af de andre partier yderst til venstre finde 12 mia. kr. i de offentlige finanser.
Det er aldrig lykkedes.
Jeg har kun hørt dem sige, at de kan bruge den slags penge – ikke at de kan finde den slags penge.
Så det tror jeg ikke på.
Lad mig også sige, at der jo findes nogle familier, som har den luksus, at den ene ægtefælle tjener så mange penge, at den anden ægtefælle kan gå derhjemme.
Det er jo ikke sådan, at den ægtefælle, som går derhjemme, er på kontanthjælp, for det har de jo simpelt hen for stor en indkomst til.
Men nogle af familierne bor oppe langs Strandvejen, og det er her, man har det overskud til, at man ikke behøver at have begge ægtefæller på arbejde.
Det her forslag vil betyde, at man deroppe langs Strandvejen, hvor Mercedeserne står i kø efter Audierne og Teslaerne ude på vejene, nu vil kunne gå ned på socialkontoret og bede om sin kontanthjælp – oven i alle de mange penge, man har i forvejen.
Vi vil aldrig nogen sinde stemme for sådan noget, men det er så åbenbart den nye klassekamp her i Folketinget, altså at det er sådan nogle ting, man vil bruge de penge, som folk, der går på arbejde som kasseassistent, metalarbejder og rengøringsmedhjælper, tjener.
Jamen tillykke med det.
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-05:
Jeg tror, at hvis vi skulle have taget alt det med, der ligger os virkelig, virkelig meget på sinde, skulle vi have haft otte finanslove at bruge penge på.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-05:
Jamen jeg forstod hr. Torsten Gejls tale sådan, at det her var en hjertesag, at det virkelig var noget, der betød noget.
Det var det, jeg kunne høre i tonefaldet og i ordene.
Når vi i Liberal Alliance er gået til finanslovsforhandling, havde vi f.eks. et ønske om afskaffe noget, lad os tage registreringsafgiften på biler.
Vi fik 200 mio. kr. til det, og det var vi lykkelige for, fordi med dem kunne man faktisk også nå ret meget.
Så er spørgsmålet: Hvorfor gør Alternativet ikke noget for bare at få en lille del af de penge, der skal bruges på det her formål, hvis det virkelig ligger Alternativet så meget på sinde?
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-05:
Altså, for det første ved ordføreren jo godt, at Alternativet ikke kommer til at kunne skaffe 0,5 mia. kr., som det måske i virkeligheden vil koste at fritage dem, for hvem det ikke kan betale sig at arbejde.
For det andet har ordføreren jo selv siddet med i et flertal i mange år, og det er jo ikke hver eneste, eneste, eneste ting, ordføreren har argumenteret for i salen, som ordføreren også har stået stejlt på i finansloven.
Det er jo altid en prioritering.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-05:
Jamen det er det her med finansloven.
For det er jo fuldstændig rigtigt, hvad spørgeren fra Dansk Folkeparti siger her, nemlig at det jo er der, man finder ud af, hvordan man vil bruge den økonomi, som er til rådighed.
Det er jo der, hvor man fastlægger årets finanser, næste års finanser.
Og hvis Alternativet ikke der spiller ind med, at man altså vil prioritere 200-300 mio. kr. på det her formål, men i stedet for går herned i Folketingssalen og lader, som om det er noget, man synes er vigtigt, fører man jo befolkningen bag lyset.
Hvis Alternativet i finanslovsforhandlingerne i virkeligheden hellere ville bruge penge på nogle andre ting, er det, fordi man synes, de andre ting er meget vigtigere end det her, og så må det her ligge til en anden gang, og så kan man stå hernede i salen og lade, som om man er stor, stor tilhænger af et borgerforslag, som man ikke desto mindre ikke er villig til at prioritere i finanslovsforhandlingerne.
Det er jo fuldstændig rigtigt, hvad der bliver sagt.
Torsten Gejl (ALT), 2019-12-05:
Jeg har ikke været opmærksom på den utrolig interessante åbning, som jeg synes der er opstået i dag, hvor der faktisk på baggrund af det her borgerforslag er mulighed for at samarbejde om måske at sørge for, at de mennesker, for hvem det betyder en nedgang i indkomsten, faktisk ikke skal rammes af gensidig forsørgerpligt.
Det er ikke en idé, jeg faktisk havde fået før den her debat, så det har været meget gammelt.
Victoria Velasquez (EL), 2019-12-05:
Tak for ordet, og tak for ordførerens tale.
Nu nævnte ordføreren selv kassedamen og metalarbejderen, og så vil jeg bare høre, om ordføreren anerkender, at tryghed faktisk betyder noget for lønmodtagerne, altså at det faktisk er vigtigt at vide, at hvis man mister sit arbejde og bliver ledig, eller hvis man bliver ramt af en arbejdsulykke og bliver syg eller andet, sker der ikke en social deroute, men man har stadig en økonomisk tryghed.
Anerkender ordføreren det?
Morten Dahlin (V), 2019-12-05:
I dag tager vi fat på beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, B 18.
Det er et forslag, der ligger i tråd med et andet lovforslag, som vi er i gang med at behandle, nemlig L 64, hvor vi giver forsyningsvirksomheder mulighed for at benytte sig f.eks. af private inkassovirksomheder til at inddrive gæld.
Det her forslag går så lidt videre end det og siger, det også skal gælde andre offentlige ikkestatslige fordringshavere som f.eks. kommunerne eller DSB.
I Venstre har vi grundlæggende sympati for forslaget.
For der er ingen tvivl om, at vi i Venstre ser positivt på regelforenklinger og tiltag, der gør, at offentlige fordringshavere kan inddrive de penge, som folk skylder dem, på mest effektiv vis.
Men – for
der er også et men – førsteprioriteten på det her område lige nu må være genopretning af hele skattevæsenet, herunder gældsområdet.
Og vi kan helt ærligt frygte, at det her forslag kan være med til at ryste posen lidt for meget og være med til at forhindre en effektiv genopbygning af skattemyndighederne, og det kan vi selvfølgelig ikke være med til.
Når det så er sagt, tror jeg, det er væsentligt at pointere over for kommunerne, at staten jo i vidt omfang har svigtet dem ved at tage en opgave fra dem og sagt, at man kunne løse den bedre, og så vist, at man alligevel ikke kunne løse den bedre.
Der er heldigvis nu med et nyt system taget nogle skridt til at få den opgave løst bedre og mere effektivt i fremtiden, så også kommunerne kan få inddrevet den gæld, som folk har til dem.
I forhold til genopretningen af skattevæsenet og gældsinddrivelsen er vi bange for, at hvis man kører 98 forskellige systemer med 98 forskellige måder at inddrive gæld på, jamen så risikerer vi, at det nok bliver en lille smule kompliceret at finde hoved og hale i, hvilke regler der gælder hvornår, og at det simpelt hen vil føre til en besværliggørelse af genopretningen af skattemyndighederne.
Og det er ikke det, vi mener at vi har brug for lige nu.
Det betyder selvfølgelig ikke , at vi i Venstre synes, det er acceptabelt, at der er oparbejdet så meget gæld; det betyder ikke , at vi ikke synes, man skal betale sin skat og sin gæld til tiden; selvfølgelig skal man det.
Men nøglen til det mener vi ligger i genopretningen af skattemyndighederne centralt.
Så på den baggrund kan jeg meddele, at Venstre ikke stemmer for beslutningsforslaget.
Men jeg vil gerne sige, at vi sådan set er lydhøre over for at give kommunerne nogle flere redskaber, nogle bedre værktøjer, til at få gælden inddrevet.
Og vi er altid åbne for at tage en diskussion og en politisk drøftelse af, hvordan man gør det.
Og hvis en samlet KL kommer og siger, at de kunne være interesseret i det her forslag, tager vi gerne en drøftelse af det, selv om vi kan frygte, at det kan få nogle konsekvenser for genopbygningen af skattevæsenet.
Så altså, helt grundlæggende synes vi, det er et sympatisk forslag, men vi tør ikke løbe risikoen for, at det vil besværliggøre den svære genopbygning af vores skattemyndigheder, vi står over for.
Så selv om vi er positivt indstillet, bliver vi i dag nødt til at stemme nej til det her forslag.
Troels Ravn (S), 2019-12-05:
Det er netop også sådan, som jeg var inde på, at der allerede i dag er private fordringshavere, der har muligheder for at gå ud med opgørelse af krav, udsendelse af rykkerskrivelser, telefonisk rykning, indgåelse af afdragsordninger og afviklingsordninger osv. forud for inddrivelsen.
Sluttelig vil jeg sige, at det bare er rigtig vigtigt at få konkluderet, at gælden er uholdbar, og at der skal gøres noget.
Vi bliver selvfølgelig nødt til at se på, at en gæld på mere end 120 mia. kr. ikke skal kunne lade sig gøre.
Og den gæld, der kan hentes hjem, skal selvfølgelig hentes hjem til gavn for fællesskabet.
Dennis Flydtkjær (DF), 2019-12-05:
Det er vel sådan lidt let at sige, at man er tæt på, at det er ved at være færdigt.
Altså, vi har fået et notat i Skatteudvalget, og jeg læser det, som om der er nogle af delene, man slet ikke regner med nogen sinde bliver færdige.
Så undrer det mig jo lidt, at man faktisk fra Socialdemokratiets side er gået med til, at de kommunale forsyningsselskaber nu skal have lov til at få præcis den samme model.
De må godt vælge at sige, at de vil gerne bruge private til at inddrive det.
Så hvad er det, der gør det?
Man synes, det er staten, der skal gøre det, og de private forsyninger må alligevel godt.
Kommunerne må ikke.
De kommunale forsyninger må godt, men kommunerne må så ikke få lov til det her selv.
Er det ikke lidt svært?
Troels Ravn (S), 2019-12-05:
Det gør bestemt indtryk, og gælden er uholdbar, som det også er sagt.
Der skal gøres noget.
Der skal også findes nye veje.
Men jeg bemærker jo også, at der er et nyt inddrivelsessystem, PSRM, som er tæt på at være færdigudviklet, og hvor fordringshaverne skal tilknyttes, bl.a. også kommunerne.
Men det er jo den vej, vi skal.
I Socialdemokratiet tror vi på, at det bedste og mest rationelle, også set i et fremtidsperspektiv, vil være, at vi som udgangspunkt har én statslig myndighed, der står for gældsinddrivelsen, og netop at det er Gældsstyrelsen.
Dennis Flydtkjær (DF), 2019-12-05:
Tak for ordet.
Jeg ved, at ordføreren er bekendt med, at kommunerne faktisk i dag allerede har mulighed for at opkræve bl.a. grundskyld og faktisk også har haft en kæmpe succes med det.
Så vidt jeg husker ud fra nogle artikler, jeg har læst, har Roskilde nævnt, at de faktisk har fået inddrevet 90 pct. af al gæld på det her område.
De siger, at de faktisk gerne vil have lov til at inddrive mere af den kommunale gæld selv.
Jeg tænker bare, om det ikke gør indtryk på ordføreren, at man faktisk har nogle opgaver ude i kommunerne i dag, og at de har bragende succes med det.
For det står i modsætning til det, man siger, nemlig at det er én, der har ansvaret, og det er så staten, som jo ikke kan finde ud af det, og hvor gælden nu er langt over 120 mia. kr.
Troels Ravn (S), 2019-12-05:
Tak, og tak for ordet.
Beslutningsforslaget, som vi behandler her i dag, er som nævnt fremsat af Dansk Folkeparti, og tak for det.
Det er et ønske om at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, som gør det valgfrit for offentlige ikkestatslige fordringshavere som f.eks. kommunerne, DSB m.fl. at overtage ansvaret for deres gæld.
Grundlæggende kan Socialdemokratiet tilslutte sig den gode intention om, at opkrævningen af gæld til det offentlige skal styrkes, så tilgangen af gæld under inddrivelse nedbringes.
For desværre har vi de senere år været vidne til, at gældsinddrivelsen langt fra fungerer, som den skal, og det er bl.a. på grund af problemer, der er kommet i forbindelse med it-systemet EFI.
Borgere og virksomheder i Danmark har i dag en gæld til det offentlige, der beløber sig til omkring 122 mia. kr., og gælden vokser.
Der er en kursværdi, altså en værdi, hvor man anslår, at omkring 20 mia. kr. af de her penge kan inddrives.
Vi kan få rigtig, rigtig meget velfærd for de penge, og situationen er selvfølgelig helt uholdbar.
Men skal det lykkes, og det skal det, så er der også brug for en langsigtet og helhedsorienteret plan, som skal få vores gældsinddrivelse tilbage på sporet.
Og det må alt andet lige være at foretrække, at den i forvejen komplicerede genopretning af gældsinddrivelse til det offentlige som udgangspunkt skal være samlet hos én statslig myndighed, og i det her tilfælde er det Gældsstyrelsen.
Derudover er det også sådan, at offentlige fordringshavere, herunder kommunerne, allerede i dag har gode muligheder for at styrke deres opkrævning af krav og udlicitere opkrævningsopgaverne til private aktører, så længe opgaverne ikke indeholder myndighedsudøvelse.
Jeg mener også, som det blev sagt af ministeren i øvrigt, at det er vigtigt, at kommunerne overvejer, om de allerede i opkrævningsfasen kan gøre mere for at sikre, at borgerne og virksomhederne betaler deres gæld til det offentlige.
Dertil skal det også nævnes – hvad der er rigtig vigtigt – at skatteministeren vil præsentere en samlet plan for genopretningen af opkrævnings- og inddrivelsesområderne til foråret, hvor der bl.a. skal ses på tiltag, der kan forebygge gæld og skabe yderligere forenkling af reglerne.
Det er en indsats, som jeg ser rigtig meget frem til, og jeg er helt sikker på, at vi skal tage nye værktøjer i brug.
Vi skal eksempelvis se på, hvordan vi kan forebygge, at den her gæld overhovedet opstår, og vi skal også se på, hvordan vi kan kombinere det med en aktiv socialpolitik, uddannelsespolitik og beskæftigelsespolitik.
Derfor synes vi heller ikke, at tiden er til at lave enkelte regelændringer, og derfor kan Socialdemokratiet ikke på nuværende tidspunkt støtte beslutningsforslaget her.
Morten Bødskov (S), 2019-12-05:
Jeg tror, det er vigtigt at holde fast i, at der er en kerne nu, et system, der virker, og som kører, og hvor de effektive redskaber, altså lønindeholdelse og modregning, er værktøjer, der ligger i kassen i det her system.
Det er ikke noget, andre kan få.
Men hvis vi skal have et effektivt inddrivelsessystem, tror jeg, det er vigtigt, vi passer på med ligesom at kappe båndene, om man vil – eller om spørgeren vil.
Det tror jeg er vigtigt.
Og derfor tror jeg, det er vigtigt at holde fast i hovedstrategien.
Man kan sagtens – og jeg vil meget gerne være med til det, og regeringen har allerede signaleret det – diskutere, hvad vi kan gøre yderligere, for der er ingen tvivl om, at det her skal op i tempo, og de fordringshavere, som har ansvaret for at blive koblet på, skal, som jeg sagde, også være mere opmærksomme på, at det er nu, det skal ske.
Dennis Flydtkjær (DF), 2019-12-05:
Jeg vil i hvert fald sige tak for de tilkendegivelser; vi kan jo så snakke videre om det dér.
Jeg lagde mærke til, at ministeren i sin indledende tale sagde, at det godt kunne tage et par år – ikke et par måneder, inden for dette år eller i løbet af 2020, men et par år – at koble kommunerne på.
Mig bekendt er det som sagt én kommune, der er koblet på med én gældstype, og det tyder på, at der er rimelig lange udsigter til, at man vil kunne bruge den mest effektive inddrivelsesmetode, nemlig lønindeholdelse.
Og så er spørgsmålet, hvad man så gør i den mellemliggende periode, og der kan selvfølgelig være flere redskaber, som f.eks. mere manuel inddrivelse, som jeg også synes kunne være positivt.
Men hvorfor ikke give kommunerne den mulighed, at de selv kan overtage det, hvis de gerne vil?
Morten Bødskov (S), 2019-12-05:
Som jeg sagde, har Gældsstyrelsen jo i dag de her to meget, meget effektive redskaber til inddrivelse, nemlig modregning og lønindeholdelse.
Det ligger i det nye system, og det kører i det nye system.
Som vi også har diskuteret i aftalekredsen om det her, er udfordringen, som jeg også sagde her, at få koblet eksempelvis kommunerne og andre offentlige fordringshavere, som det hedder – altså de instanser, hvor borgerne har gæld – på.
Det er en kæmpe opgave.
Jeg er klar til at se på nye veje til, at vi kan få nedbragt gælden til det offentlige, og jeg glæder mig faktisk til de diskussioner, vi skal have.
Det er diskussioner, som ikke er nye – det ved hr. Dennis Flydtkjær også – det er diskussioner, som man har haft i flere år i den her aftalekreds.
Men vi kommer til at tage diskussioner af, hvordan vi samlet set kan få lavet en strategi, således at vi kan få nedbragt den her gæld, for det er uholdbart, og det er uholdbart, at den udvikler sig, som den gør, og derfor skal vi have mere fokus på det, og der vil helt sikkert være nogle af de indspark, vi får – også i det, hr. Dennis Flydtkjær siger her – som vi vil kunne bruge i de diskussioner.
Dennis Flydtkjær (DF), 2019-12-05:
Tak for det.
Og tak til ministeren for talen.
Jeg tror, vi kan være enige om – og jeg tror faktisk også, at de fleste danskere er enige i det – at det ikke er holdbart, at vi bare kan se, at gælden stiger og stiger.
Jeg tror, tallet er oppe på 125 mia. kr., hvilket i øvrigt er et par milliarder mere, end da beslutningsforslaget blev udformet.
Det er selvfølgelig ikke holdbart, at vi som danskere skal sidde og se på, at gælden bare stiger og stiger, fordi det selvfølgelig går ud over den samfundskontrakt, vi har.
Ministeren har selvfølgelig ret i, at det mest effektive redskab er lønindeholdelse, men den funktion er der jo ikke.
Altså, det virker jo ikke.
Der er, så vidt jeg er orienteret om, 1 ud af de 98 kommuner, der er koblet på det her system, så muligheden for at bruge det mest effektive redskab er der jo ikke, og derfor er det, at jeg med det her beslutningsforslag foreslår, at man skulle give kommunerne lov til, at de kan – ikke at de skal – vælge at sige, at de gerne selv vil stå for det.
Jeg synes, det svært at se, hvorfor sådan en »kan«-bestemmelse ikke skulle kunne komme i spil, for hvis det kan hjælpe med at aflaste skattevæsenet, er det vel en ganske god og fornuftig løsning, der kan gøre, at folk måske i højere grad kommer til at betale deres gæld.
Hvorfor ikke sige ja til sådan et forslag?
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-05:
Vi har, sammenlignet med andre lande i den vestlige verden, ikke specielt høj produktivitet i Danmark, men vi har en høj beskæftigelse, som spørgeren siger, og det skyldes, at vi har udviklet en tradition i Danmark for, at en meget stor andel af kvinder – også kvinder, som har børn – er i arbejde.
Det er takket være de her pasningsordninger, vi har, men det er også takket være, at det er svært for familierne at få tingene til at løbe rundt i landet med verdens næsthøjeste skattetryk, uden at der er to, der går på arbejde.
Så altså, vores høje skattetryk gør, at familierne har svært ved at holde en hjemme – selv om de måtte have lyst til det i perioder, har de svært ved det i Danmark.
Victoria Velasquez (EL), 2019-12-05:
Så er det sjovt, at til trods for at Danmark relativt set i forhold til andre lande er blandt dem, der har de højeste sociale ydelser, har vi også den højeste produktivitet og en af de højeste beskæftigelsesfrekvenser.
Måske det er ordføreren, der ikke helt har fulgt med.
Men jeg tænker bare, at vi jo ved, at der for flere er en tryghed i, at man ved, at man, hvis man bliver ramt af ledighed, eller hvis man bliver ramt af sygdom, faktisk har mulighed for at kunne få en indkomst.
Og dagpenge, eksempelvis, har jo været en procentdel; du er jo ikke blevet overkompenseret i forhold til dit arbejde.
Det er ordføreren måske ikke enig i er vigtigt?
Ole Birk Olesen (LA), 2019-12-05:
Jeg anerkender ikke, at hvis man mister sit arbejde, skal man have det samme økonomiske grundlag, som før man mistede sit arbejde.
Der skal være en forskel på at være i arbejde og ikke være i arbejde.
Jeg ved godt, at Enhedslisten nærer sådan nogle forestillinger om, at folk vil gå på arbejde, uanset om det betaler sig eller ej.
Den forestilling har jeg ikke.
Victoria Velasquez (EL), 2019-12-05:
Tak for at præcisere, hvad det er, ordføreren mener at de andre ordførere har sat spørgsmålstegn ved.
Det, som jeg har sagt, er, at vi i Enhedslisten bakker op om den grundholdning, der er i det her dokument, i det her borgerforslag – det bakker vi op om – og at vi går til den videre proces i forhold til at se, hvad for nogle ting det så konkret påvirker.
Det er bl.a. blevet nævnt, at gensidig forsørgerpligt er for dem på kontanthjælp.
Altså, det er upræcist i forhold til, hvilke juridiske dele det gælder.
Jeg synes godt, man kan læse ud af ånden i det, der er skrevet, og den argumentation, de bruger, hvad det egentlig er de mener.
På samme måde bliver der i forhold til økonomien også rejst nogle spørgsmål i borgerforslaget.
Hvor meget koster det i forhold til det, når folk bliver skilt og de så pludselig får hjemmehjælp og de ikke skulle have det alligevel?
Der er en masse forskellige økonomiske dele i det.
Vi vil gerne have kortlagt, hvad det koster, hvordan vi kan gøre det, og også se på det tidsperspektiv, der er, og hvordan opbakningen skal være til det.
Så er det jo klart, at det for os er vigtigt, at pengene kommer et rigtigt sted fra.
Hvis finansieringen pludselig skal blive, at man skal tage det fra nogle andre, som ikke har særlig mange penge, så kan vi jo ikke bakke op om det, og det er jo det arbejde, der skal starte nu.
Troels Ravn (S), 2019-12-05:
Vi gennemfører det her lovforslag med åbent sind, med åben pande.
Vi vil ikke skæve skattelettelser med skæve sociale profiler, og det har der været, som jeg flere gange har dokumenteret.
Omkring det her med, om det er urimeligt at beskatte et arbejdsredskab, vil jeg sige, at hvis f.eks. en mobiltelefon udelukkende benyttes arbejdsmæssigt, vil der ikke ske en beskatning.
Det gælder også, selv om der bliver foretaget enkeltstående opkald af privat karakter.
Og hvis en arbejdsmobiltelefon tages med hjem, fordi det er nødvendigt for arbejdets udførelse, så sker der altså heller ikke en beskatning.
Nick Hækkerup (S), 2019-12-06:
Noget af det, der er det smukke ved den tryghedspakke, vi lancerer, er, at vi lige præcis har fundet balancen fuldstændig der, hvor den skal ligge.
Og derfor vil vi jo fremlægge lovforslagene her i salen og søge at få flertal for dem, og min fornemmelse er, at der er prognosen rimelig god.
Jeg er ikke sikker på, at ordførerens parti kommer med, men lad os nu se.
Realiteten i spørgsmålet er jo noget andet, nemlig om vi har behov for også at gå andre veje for at bekæmpe kriminalitet, f.eks. forebyggelse og resocialisering, og det har vi helt sikkert.
Altså, for mig er det sådan, at det, som vi bruger vores retspolitik til, først og fremmest er at nå målet om tryghed.
Og det kan man nå ad den hårde vej med stramninger, sanktioner, straf osv., men man kan jo så sandelig også nå det ad den bløde vej, nemlig resocialisering og forebyggelse.
Hvis spørgsmålet er, om den danske regering mener, at vi skal overholde EU-retten, så mener den danske regering, at vi skal overholde EU-retten.
Kristian Hegaard (RV), 2019-12-06:
Hvis den vigtige afgørelse, der så er på vej,
måtte falde ud, således at det i vid udstrækning understøtter den praksis, der er i forvejen, vil man så tænke, at nej, nu må vi se, om der kommer nogle nye afgørelser, eller ville det så være et afsæt til at sige, at okay, så må vi nok hellere rette ind, i forhold til at der nu har været et par afgørelser i træk?
Altså, vil man så være parat til at rette ind og gøre de regler vedrørende logning gældende, som hidtil er kommet til udtryk?
Sikandar Siddique (ALT), 2019-12-06:
Tak til ministeren.
Jeg kunne egentlig ikke afkode, om det var en invitation eller ej.
Men jeg vil i hvert fald herfra sige tak for en god debat og opfordre ministeren til at indkalde til forhandlinger, hvor vi også kan kigge på den anden del af en tryghedspakke, nemlig en forebyggende og resocialiserende indsats.