runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-05-20:
For på spørgsmålet, om jeg mener, at situationen er mere alvorlig nu, og at den er uholdbar, vil jeg svare: Ja da!
Under normale omstændigheder ville jeg da som undervisningsminister aldrig nogen sinde anbefale, at vi lukker Uddannelsesdanmark, for hvorfor i alverden skulle vi dog have haft uddannelser altid, hvis vi syntes, det var en dårlig idé?
Jeg mener, at det både er en god idé for fællesskabets skyld, for det at blive socialiseret og dannet som menneske, og jeg mener det selvfølgelig også på grund af de faglige ting, man får med sig, når man tager en uddannelse.
Så af alle de grunde er det en god idé at have de unge i gang.
Unge mennesker har fuldstændig ligesom voksne mennesker godt af at have noget at stå op til, så når vi står i den situation, vi står i, er det jo, fordi der er en global pandemi, og den er ikke overstået endnu.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-05-20:
Det er to rigtig vigtige spørgsmål.
Det ene er jo politisk bestemt: Hvorfor åbne for noget og ikke for noget andet?
Og jeg kan godt forstå, hvis man sidder med udgangspunkt i sin egen hverdag og sine egne kommende eksamener, at man tænker: Hvorfor ikke bare lige mig?
Men der har vi jo også politisk et ansvar for, at samfundet som helhed kommer helskindet igennem det her og med en balance, hvor vi ikke mister kontrollen over den her sygdom igen.
Og derfor er det samlede smittetryk vigtigt, den samlede mobilitet i vores samfund er rigtig vigtig, og derfor er det nu besluttet, at man ved alle de eksamener, der er afhængige af fysisk tilstedeværelse, kan få fysisk tilstedeværelse, og dem, der ikke er afhængig af det, holder vi digitalt eller på anden vis, og det er i øvrigt i tæt dialog med uddannelsesinstitutionerne.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-20:
Jeg har talt med flere lærere, som har vanskeligt ved at forklare ofte grædende studerende, at det ikke er muligt at gå til eksamen i et 60 m² stort undervisningslokale, hvor der kun skal være en studerende, en censor og en eksaminator og så en gang imellem en ekstra, som er interesseret.
Jeg har også fået personlige historier fra lærerstuderende, som overvejer at undlade at aflevere til eksamen i deres hovedfag; nogle har ikke fået alle deres undervisningsgange, andre har ikke adgang til den litteratur, der er opgivet til eksamen.
Derfor er mit spørgsmål: Hvad vil ministeren mene at lærerne skal fortælle de studerende, som har vanskeligt ved at forstå, at de ikke kan blive eksamineret i et 60 m² stort lokale, og som spørger efter de undervisningsgange, som de mangler?
Marie Bjerre (V), 2020-05-20:
Jeg er jo glad for, at det gør indtryk, men jeg kan faktisk ikke se den udfordring, at virksomheder kommer til at få for meget i kompensation.
Der er tale om nogle butikker i butikscentre, som er tvangslukket, som i 2 måneder ikke har haft nogen indtægter, og som har nogle omkostninger.
Og bare det, at der er en webshop eller en butik ude i en gågade et eller andet sted,
gør så, at man ikke kan få dækket de omkostninger.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at det skulle være rimeligt, og at man ikke kan finde en løsning på det.
Der er jo masser af detailbutikker, hvor der er fuldstændig vandtætte skodder imellem de enkelte butikker under samme cvr-nummer, og jeg har meget svært ved at se, hvorfor man ikke kan finde en løsning.
Er de her regler ikke lidt for rigide?
Kan man ikke i det mindste se på, om butikkerne så bare kan få dækket omkostningerne til leje eller til løn ud fra de enkelte butikker?
Simon Kollerup (S), 2020-05-20:
Jamen tusind tak først og fremmest for lykønskningen.
Det er jo to majbørn, der står her i dag endnu en gang og taler om spørgsmålet om cvr- og p-numre.
Og det gør selvfølgelig indtryk at se sådan en annonce, og jeg tror egentlig måske, at vi har forståelse for de to sider, der er, af den her sag.
Jeg tror også godt, man kan se udfordringen for vores sagsbehandling i Erhvervsstyrelsen, fordi man ikke har ligeså valide og solide data knyttet op på p-numre, som man har på cvr-numre.
Så indtryk gør det jo selvfølgelig, men jeg tror godt, vi kan se det fra begge sider i den her sag.
Marie Bjerre (V), 2020-05-20:
Allerførst vil jeg sige, at ministeren var så venlig at ønske mig tillykke med fødselsdagen hernede i salen for 14 dage siden, og det har jeg jo så mulighed for at gengælde: Stort tillykke med fødselsdagen i dag!
Så tilbage til spørgsmålet.
Det er faktisk tredje gang, vi har den her debat i Folketingssalen om udfordringen med, at der gives kompensation til den samlede virksomhed efter cvr-nummer i stedet for kompensation til den enkelte tvangslukkede butik.
Og det er ikke for at belemre ministeren, at jeg nu står her tredje gang med samme tema for debatten, for udfordringen er stor.
Den er så stor, at 20 danske detailhandelsvirksomheder vælger at gå sammen i sådan en annonce i samtlige af landets store dagblade.
Det gør i hvert fald indtryk på mig, men det undrer mig, at ministeren ikke siger, at det også gør indtryk på ministeren, at der er det her problem.
Ministeren kender jo udmærket omfanget af problemet
Og det er altså regeringen, der har tvangslukket butikkerne.
Jeg har meget svært ved at se, hvordan det er rimeligt.
Butikkerne mister millioner, fordi regeringen har tvangslukket dem og ikke giver mulighed for, at de kan få dækket de tab, som de har.
Det er vel noget af det nærmeste, vi kommer på ekspropriation.
Det er også kommet frem, at en række detailbutikker nu er i vanskeligheder.
Ifølge erhvervsorganisationen Dansk Detail forventer 49 pct. af butikkerne at skulle skære ned på medarbejderstaben.
De peger selv på, at en af udfordringerne netop er, at man kun kan få kompensation efter cvr-nummer og ikke til de enkelte butikker.
Derfor vil jeg høre, hvordan ministeren vil hjælpe de her butikker, og om man vil imødekomme opfordringen fra annoncen til at tage hjælpepakkerne retur og lige kigge på, om der ikke er noget, man kan forbedre.
Simon Kollerup (S), 2020-05-20:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Det er rigtigt, at der onsdag den 13. maj var en række detailhandelskæder, som havde en annonce i flere store aviser.
Af annoncen fremgik det, at der er virksomheder, som er hårdt ramt, fordi hele eller dele af virksomheden er eller har været lukket ved forbud.
Alle Folketingets partier står bag aftalen, der betyder, at en virksomheds fald i omsætning beregnes for det enkelte cvr-nummer.
Det gælder, uanset om cvr-nummeret, dvs. virksomheden, omfatter en eller flere butikker.
En virksomheds cvr-nummer omfatter også virksomhedens eventuelle webshop.
Nye tal viser, at hver tredje danske webshop har haft fremgang i salget på mindst 50 pct. de sidste 14 dage.
Det er almindelig praksis at bruge cvr-nummeret til at afgrænse virksomheder som juridiske enheder og til at kontrollere, at virksomhederne overholder regler om f.eks. indberetning af årsregnskaber og moms.
Der gælder ikke de samme regler for p-numre, som butikskæderne altså gerne vil benytte.
Derfor kan Erhvervsstyrelsen ikke bruge p-nummeret til at få de oplysninger, som myndighederne har brug for til sagsbehandlingen af ansøgninger eller til at forebygge og undgå svindel.
Hvis virksomheder kunne få kompensation på hvert p-nummer, ville det betyde, at virksomheder ville kunne få en høj kompensation, også selv om virksomheden som helhed ikke var særlig hårdt ramt af coronakrisen.
En for høj kompensation ville være i strid med reglerne om statsstøtte, og virksomhederne kunne så risikere at skulle betale kompensationen tilbage.
Jeg kan godt lide den måde, spørgeren stiller det op på, for det er også den måde, jeg selv tænker det på.
Jeg har en meget høj grad af forventning til vores finansielle sektor i en krisesituation.
Det lægger jeg ikke skjul på jeg har.
Men jeg vil også gå langt for at hjælpe dem med at kunne løfte det samfundsansvar.
Vi har frigivet den kontracykliske kapitalbuffer, vi har i en god dialog mellem Finanstilsynet og sektoren fundet veje, hvor man kan læne sig ind i det, markedet har brug for, uden at risikere at blive ramt unødigt hårdt, og vi lytter også til de forslag, der er fra sektorens side i forhold til det europæiske niveau, og det afspejler sig også i det mandat, der er taget hjem i Europaudvalget for nylig.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-05-20:
Vi har undervejs gjort rigtig meget for bl.a. med en hurtigtarbejdende praktiktaskforce at holde hånden under dem, der skulle ud i praktik og få den sådan helt konkrete virkelighed op under neglene.
Vi har også samtidig haft et meget stort fokus på lige præcis det, som ordføreren nævner her, nemlig det omkring de der meget praktiske nødvendigheder, og derfor er det jo også det, der er besluttet som en del af fase to, altså at alt, hvad der kræver noget mellem hænderne, om man så kan sige, nu faktisk kan komme tilbage.
De jordemødre, der har brug for at lære at sy, kan komme tilbage; de sygeplejersker, der har brug for at komme ud i simulation, kan komme tilbage; de maskinmestre, der har brug for at komme ud i værkstedet, kan komme tilbage.
Men det betyder til gengæld, at der er nogle af de andre studerende, som fortsat må blive hjemme, for vi kan ikke det hele på en gang i det her samfund, og derfor forhandler vi jo også de her forskellige faser samlet som Folketing.
Og i den sammenhæng vil jeg måske bare afslutte med at rose og takke ordførerens parti for at have taget ansvar hele vejen igennem.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-20:
Det glæder mig, at der er den forståelse og den åbenhed, men jeg vil igen holde fast i, at et 60 m² stort lokale burde være stort nok til tre personer.
Jeg forstår, at vi er enige om – eller jeg går i hvert fald ud fra, at vi er enige om det – at samfundet har hårdt brug for lærere, sygeplejersker, socialrådgivere, jordemødre, maskinmestre og mange, mange andre, som står med deres afsluttende eksamen nu eller skal til deres afsluttende eksamen nu.
De har været hjemme i 2 måneder, og de skal ud og bruge det, de har lært, i praktik.
Hvad vil regeringen gøre for at sikre, at de studerende i alle de praktisk orienterede fag såsom jordemoder eller maskinmester får de nødvendige færdigheder inden de afsluttende fag?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-05-20:
Ville vi hellere have haft det anderledes?
Ja, selvfølgelig, for ellers var det jo den her måde, vi normalt havde indrettet det på; det er det ikke.
Jeg vil faktisk godt i den her sammenhæng rose vores uddannelsesinstitutioner for den meget tætte dialog, vi har haft.
Det er faktisk dem, der har taget på sig at vurdere, hvad der krævede fysisk fremmøde, og hvad der ikke gjorde, og derfor har det været en lokal beslutning, hvilke eksamener der krævede fysisk fremmøde.
Det vil jeg godt rose for og anerkende er vigtigt, nemlig at det er folk med lokalkendskab, som kender lokalerne, som kender de studerende, og som kender fagene, og ikke os, der politisk har skullet vurdere hver enkelt eksamen.
Og vi kunne godt vælge at åbne op for alle vores videregående uddannelser, men så ville der have været noget andet, som vi ikke kunne åbne op, og på den måde er det hele jo en helhed.
Marie Bjerre (V), 2020-05-20:
Hvilket indtryk gør det på ministeren, at en række detailhandelskæder den 13. maj 2020 er gået sammen med en fælles annonce i adskillige af landets dagblade med et budskab om, at regeringens hjælpepakker ikke yder fuld dækning til de butikker, som regeringen har holdt tvangslukket?
Gitte Willumsen (V), 2020-05-20:
Det er desværre ikke noget nyt, at der er mange unge, der mistrives.
I den sidste undersøgelse »Hvordan har du det?«, som er lavet af Region Midtjylland, skriver de bl.a., at danske undersøgelser tyder på, at inden for de seneste 20 år er der sket en stigning i andelen af unge, som er mentalt dårlige, har mentale sundhedsproblemer.
De skriver endvidere, at sammenlignet med andre aldersgrupper ses der er en høj forekomst af stress, symptomer på angst, svær ensomhed og depression blandt de 16-24-årige.
Det er i Region Midtjylland, men vi må jo antage, at det nok er en landsdækkende tendens og ikke bare noget, man har i Midtjylland.
Samtidig viser tal fra den årlige trivselsundersøgelse på de gymnasiale uddannelser, at færre gymnasieelever er glade for deres skolegang, at op imod 30 pct. af eleverne har angivet, at de seriøst har overvejet at droppe ud det seneste år af en eller flere årsager.
Derfor er isolationen blandt unge i den her aldersgruppe dybt bekymrende.
Så er ministeren enig i, at summen af de udfordringer, der var før covid-19, og den nuværende situation er uholdbar for de unge, og at der derfor bør laves yderligere tiltag, som kan give de unge en form for social kontakt og ikke bare en vejledning, så man får muligheden for at få social kontakt med sin aldersgruppe?
Andreas Steenberg (RV), 2020-05-20:
Hvorfor må en udlænding, der skal være forælder med en dansk statsborger, først komme på besøg 14 dage før termin, og hvornår vil regeringen definere besøg af en person, man skal være forældre med, som et anerkendelsesværdigt formål til at krydse grænserne?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Der må jeg jo nok i virkeligheden gentage det, jeg sagde før, nemlig at jeg har bedt de klogeste jurister, jeg har kunnet komme i nærheden af, om at snakke sammen i Justitsministeriet om at finde ud af, om det kan lade sig gøre inden for den gældende lovgivning.
For så synes jeg, at man skal gøre det.
Det er så den aktuelle sag.
Så håber jeg så, at vi kan ændre loven fremadrettet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-20:
Jeg forstår selvfølgelig godt, at man principielt ikke kan udtale sig om personsager, men jeg håber, at ministeren godt kan forstå, at det virker underligt, at ministeren kan udtale sig om det her forhold den 9. maj til Kristeligt Dagblad, mens Udenrigsministeriet ikke vil bekræfte forholdet over for avisen.
Det er der altså noget underligt i.
Men når det så er sagt, vil jeg gerne have lov til at understrege vigtigheden af, at de her penge selvfølgelig ikke sendes af sted, især hvis man kan bekræfte, at den her mand har stenet sin hustru; så skal danske skattekroner selvfølgelig ikke sendes af sted, og der må det simpelt hen være en bunden opgave for ministeren at sikre, at det bare ikke sker.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Som jeg sagde, vil jeg meget nødig udtale mig om den her konkrete sag specifikt.
Men jeg vil gerne sige mere generelt, at hvis man har stenet sin kone og et barn ihjel, skal der ikke ankomme en check fra det danske samfund med penge.
Det kan der jo ikke være to holdninger til i det her parlament.
Derfor skal vi have ændret loven.
Umiddelbart vil jeg sige, at vi ikke plejer at lave lovgivning med tilbagevirkende kraft, men jeg har til gengæld bedt juristerne i ministeriet om at undersøge, om anden rate kan tilbageholdes, i tilfælde hvor en ansøger begår grovere kriminalitet i udlandet inden udbetalingen af anden rate – altså inden for den eksisterende lovgivning.
Jeg kan så forstå på dem, at det ser svært ud, men embedsmændene er sammen med Justitsministeriet ved at vende hver en sten i forhold til den aktuelle situation.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-20:
Tak for det.
Jeg tror, vi deler samme opfattelse af meget af det, som ministeren siger her.
Først i forhold til det med repatrieringsstøtten: Der er jo noget underligt i, at man skal betale udlændinge, som egentlig hellere vil bo i et andet land, for så at tage til det land, men på den anden side må man sige, at hvis det er det, der skal til for at få dem til at flytte, er det nok godt givet ud.
Men i den her helt vanvittige og tragiske situation, hvor vi ifølge medierne i hvert fald står med en kvinde, der er blevet stenet af sin mand, og et barn, der er gået bort – måske på samme måde – kalder det jo på politisk handling.
Det er der jo ikke noget i grundloven der forhindrer.
Jeg vil sige, at al medmenneskelighed og fornuft tilsiger, at gerningsmanden her selvfølgelig ikke skal have sendt den sidste portion penge, og man skal gøre, hvad man kan, for at trække det, der allerede er betalt, tilbage.
Nu kalder jeg ham gerningsmanden, men det, som er det særlig interessante her, er jo, at Udenrigsministeriet ikke over for Kristeligt Dagblad, som har dyrket den her sag rigtig meget, har villet bekræfte, at Huda Ali Ahmad er blevet dræbt.
Derimod kan jeg se, at udlændinge- og integrationsministeren også i Kristeligt Dagblad, bl.a. den 9. maj, bekræfter, at det forholder sig sådan, at den pågældende er død.
Det er det forhold, som får mig til at stille det her spørgsmål jo oprindelig til udenrigsministeren, som så ikke ville svare og sendte det videre til udlændinge- og integrationsministeren: Kan udlændinge- og integrationsministeren så bekræfte det, han siger til Kristeligt Dagblad den 9. maj, altså at Huda Ali Ahmad er gået bort?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Tak for spørgsmålet.
Nu ved jeg, at spørgeren er uddannet jurist, og derfor overrasker det nok ikke spørgeren, at jeg ikke står her og udtaler mig om den konkrete sag, som jeg også selv kun kender fra pressen.
Men jeg har kunnet læse mig til, at der angiveligt er tale om en meget trist sag, hvor en mand er repatrieret fra Danmark, altså rejst hjem, og på tragisk vis har taget livet af sin kone og søn i Syrien.
Det, som jeg har læst, gør selvfølgelig indtryk både på mig og, er jeg sikker på, på spørgeren.
Det er forfærdeligt, at vi i 2020 stadig skal høre om sager, hvor kvinder må kæmpe for deres frihed og det liv, som de selv ønsker at leve, i ekstreme tilfælde endda med selve livet som indsats.
Som samfund kan vi hjælpe og støtte kvinderne i den frihedskamp, som mange står midt i.
Vi skal turde sige fra over for negativ social kontrol.
Og for så vidt angår hjemrejsepengene, altså det, der bliver kaldt repatrieringsstøtten, vil jeg sige, at jeg synes, det er helt forkert og uholdbart, hvis danske skattekroner skal gå til en mand, der angiveligt har stenet sin kone.
Grundlæggende synes jeg, at den her hjemrejseordning er god.
Det er en attraktiv mulighed for mange udlændinge, der ønsker at vende hjem til deres hjemland.
Men dækningen af den konkrete sag fra Syrien viser på en meget trist baggrund, at der er behov for at justere lovgivningen.
Det skal selvfølgelig ikke være muligt at rejse fra Danmark med danske skattekroner i kufferten for derefter at begå grov kriminalitet og så modtage endnu en rate dansk støtte.
Jeg vil derfor ændre loven.
Jeg har været i diskussion med nogle embedsmænd i ministeriet om, hvordan vi gør det, både hvordan loven fremadrettet kan ændres, så der stilles krav om, at man ikke begår grovere kriminalitet, og om, at anden rate kan tilbageholdes i de tilfælde, hvor dem, der er rejst hjem, begår grovere kriminalitet, inden fortrydelsesfristen er udløbet.
Jeg håber virkelig, at vi kan finde en god løsning på det her.
Min plan er, at vi kan behandle et lovforslag i næste samling.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-20:
Tak, formand.
Hvad kan ministeren oplyse om den syriske mand, som er rejst tilbage til Syrien med repatrieringsstøtte, hvor han ifølge medierne dræbte sin 27-årige hustru, Huda Ali Ahmad, og deres fælles 9-årige søn?
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Hvis man har en ægtefælle, eller hvis man er samlevende, er man ikke skilt ad.
Men hvis man er kærester og har bopæl i hvert sit land, kommer man i den helt ekstraordinære situation, som ikke bare Danmark, ikke bare Europa, men hele verden befinder sig i, at man bliver nødt til lige at vente lidt, før man kan se hinanden – ikke i al evighed.
Inden for de næste 14 dage kommer vi til at melde ud, hvad vi mener der skal ske.
Og der er også politiske forhandlinger, der forholder sig til mange forskellige ting for tiden.
Jeg er helt med på, at der er mange brancher og der er mange mennesker, der har forhåbninger til de her politiske forhandlinger.
Vi vil bare insistere på, at det skal ske ud fra en samlet helhedsbetragtning og ikke ud fra, at man løsrevet diskuterer enkelte elementer.
For så kan man argumentere for alt.
Andreas Steenberg (RV), 2020-05-20:
Jeg har stor sympati for ministerens bekendte, der har isoleret sig i 2 måneder, fordi vedkommende er i risikogruppen.
Det er bare vigtigt at slå fast, at det, at en dansker ser sin svenske kæreste, aldrig af nogen sundhedsmyndigheder er blevet kaldt farligt.
Ingen sundhedsmyndigheder har sagt, at det skulle bringe ministerens bekendte i fare.
Der har aldrig været nogen sundhedsmæssig anbefaling.
Derfor er det jo utroligt, at regeringen har taget det valg at skille kærestepar ad, især når man så har givet lov i forhold til ægteskab.
Og jeg vil bare igen udtrykke håb om, at aftenens forhandlinger leder frem til, at man må se hinanden igen på tværs af en grænse.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Vi forbyder ikke kærlighed.
Jeg har selv en ret god bekendt, der ikke er kommet ud af sin lejlighed i over 2 måneder, fordi hun er kronisk syg og hun er overvægtig.
Det er bl.a. for hendes skyld, at vi prøver at holde det her smittetryk nede.
Jeg er med på, at man altid lige kan finde eksemplet – der er altid lige en branche, der gerne lige vil åbne, der er altid lige en bestemt gruppe, der skal have lov til at komme ind over grænsen, der er altid lige nogen.
Det er bare der, hvor vi insisterer på, at det her bliver vi nødt til at diskutere samlet for at kunne håndtere smitten og dansk økonomi samlet.
For hvis det bliver til løsrevne diskussioner, risikerer vi, at det her stikker af, og så bliver vi slået tilbage i ludo.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-20:
Ja, for man kan sige: Hvad skulle morderen her gøre?
Skulle han komme tilbage og anlægge sag imod udlændinge- og integrationsministeren, fordi han vil have sine penge?
Men jeg tror, at ministeren forstår, at det her er en sag, der optager os meget, og jeg tror, det gælder alle.
Jeg kan ikke forestille mig, at der, hvis ministeren fremsætter et lovforslag med tilbagevirkende kraft, skulle være et eneste medlem af Folketinget, som ville stemme imod det.
Mattias Tesfaye (S), 2020-05-20:
Jeg tror, at alle, der læste de i øvrigt meget gode artikler i Kristeligt Dagblad, sad tilbage med en fornemmelse af væmmelse over, at penge, der kunne være brugt på at forbedre det her samfund, tilsyneladende skal udbetales til en mand, som angiveligt har stenet – det er jo helt vanvittigt – sin ekskone og et barn.
Det kan der ikke være to synspunkter om.
Selv om han formentlig ikke ville komme til Danmark og anlægge sag mod den danske stat, er det trods alt sådan, at vi er nødt til at forvalte efter lovens regler, og hvis vi er utilfredse, må vi ændre loven.
Det er så det, jeg prøver at gøre.
Det er altid svært at sætte sig i en andens sted.
Men hvis jeg nu forestillede mig, at jeg var flyttet til Grækenland for 10 år siden, og at jeg havde søgt græsk statsborgerskab og hele Grækenland var lukket ned på grund af corona, og at de græske myndigheder sagde til mig, at jeg altså lige kom til at vente til august, så tror jeg nok, at jeg ville have forståelse for det.
Og det tror jeg egentlig også at langt de fleste af de ansøgere, der står på de her lovforslag, har.
Jeg tror i virkeligheden, at det største afsavn, de lider for tiden, ikke har noget med deres statsborgerskab at gøre; det har noget at gøre med alt det andet, alle vi andre også er påvirket af.
De er jo omfattet af de samme restriktioner som alle os andre.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-20:
Mit sidste spørgsmål vil så være: Hvad ville ministeren tænke, hvis ministeren selv stod i den position, hvor han havde ventet længe på sin ansøgning om statsborgerskab og ikke kunne se en ende på hele processen og nu endelig var så tæt på målet?
Hvordan ville ministeren have det i den situation?