Peder Hvelplund (EL), 2026-01-29:
Tak for det, formand.
Og også tak for en god debat.
Selv om den blev forstyrret af lidt larm ude fra Vandrehallen derude, kan jeg næsten ikke forestille mig et bedre bagtæppe for den her debat end unge mennesker, som begejstret jubler over det, der i hvert fald kunne være deres første deltagelse i demokratiet, nemlig at kunne deltage i skolevalget.
For det er jo grundlæggende også det, det her forslag handler om, nemlig at kunne sikre borgere her i Danmark retten til at kunne deltage i demokratiet i det land, hvor de bor og permanent opholder sig.
Jeg er som bekendt valgt i Nordjylland, og derfor blev jeg også så begejstret, da jeg i min regionale avis, Nordjyske, under den kommunale valgkamp den 9. november kunne læse et indlæg, som i den grad tiltalte mig.
»Giv unge, født og opvokset i Danmark, en fair vej til statsborgerskab« lød overskriften.
Indlægget rummede så mange smukke ord, som kunne være talt direkte ud af min mund.
Og jeg kan faktisk slet ikke lade være med at citere fra det her fremragende indlæg: »Når man er født og opvokset i Danmark, burde man ikke betragtes som "fremmed".
Det danske sprog, kultur og samfundsforståelse er en naturlig del af ens identitet.
At kræve lange ansøgningsprocesser, prøver og urimelige ventetider af disse unge er ikke bare bureaukratisk, det er nedværdigende.
Det skaber en følelse af at være andenrangsborgere i det eneste land, de kender.«
Endnu gladere blev jeg selvfølgelig, da jeg så, at de smukke ord ikke kom fra en hvilken som helst debattør.
Nej, de kom fra min kollega Moderaternes politiske ordfører hr. Mohammad Rona, som jo også er indfødsretsordfører.
Særlig glad blev jeg selvfølgelig, fordi det jo også måtte betyde, at regeringspartierne, eller i hvert fald ét af dem, var begyndt at komme til fornuft.
Derfor vil jeg også gerne benytte lejligheden til at takke hr. Mohammad Rona for det fremragende indlæg, som jeg virkelig læste med stor glæde, fordi det jo så også gav anledning til, at vi kunne fremsætte det her forslag igen.
For som flere ordførere har været inde på, er det jo ikke første gang, vi debatterer det her i Folketingssalen.
Men da hr. Mohammad Rona kom med de her usandsynlig fornuftige betragtninger, gav det anledning til, at vi kunne tage debatten igen og også give mulighed for, at vores stillingtagen den her gang måske kunne blive lidt anderledes.
Så derfor vil jeg give en stor tak til hr. Mohammad Rona for det.
Desværre kom der så en artikel i Politiken den 17. november, hvor der var et interview med hr. Mohammad Rona, hvor hr. Mohammad Rona forklarede, at der var forskel på, hvad hr. Mohammad Rona mente som regeringsordfører, og hvad han mente som byrådskandidat.
Jeg synes også, debatten her i dag har vist, at der stadig væk er bevægelse, for når jeg læser, hvad hr. Mohammad Rona sagde under debatten, sidste gang vi behandlede det her forslag, og så, hvad der bliver sagt under debatten i dag, synes jeg, det står mere klart, at Moderaterne og hr. Mohammad Rona jo faktisk bakker op om det her forslag, men fordi man indgår i en form for, lad os kalde det tvangsægteskab med nogle andre partier, føler man sig forpligtet til at stemme imod.
Der vil jeg jo bare se frem til, at Moderaterne kan blive befriet for de snærende bånd, der ligger i det fornufts- eller tvangsægteskab, man befinder sig i nu, og at man kan få lov til at lade tanken være fri igen.
Men tilbage står der et uændret stort behov for at lette adgangen til statsborgerskab for unge.
Der er rigtig mange, som får afslag på grund af det helt meningsløse beskæftigelseskrav, der blev indført med indfødsretsaftalen fra 2021.
Kravet om fuldtidsbeskæftigelse i 3½ år ud af de seneste 4 år spænder ben for mange unge, der i stedet for at påtage sig et ufaglært arbejde, vælger at tage en videregående uddannelse til gavn for både dem selv, men jo også for vores samfund.
Sager, hvor unge mennesker opfylder alle andre krav end beskæftigelseskravet, bliver forelagt Folketingets Indfødsretsudvalg, og de fleste ansøgere får faktisk heldigvis dispensation.
Men der er et stort mindretal, ofte er det mere end en tredjedel, der får et afslag.
Og der er altså tale om unge mennesker, der uddanner sig inden for fag, som vi i høj grad har brug for dygtig arbejdskraft inden for.
Det er ingeniørstuderende, medicinstuderende, sygeplejestuderende, sosu-hjælpere, sosu-assistenter og mange andre.