runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2025-04-04:
Jeg har sådan set fuld tillid til, at domstolene og herunder anklagemyndigheden også er i stand til at afveje de balancer, og jeg synes, at hr. Steffen Larsen da har ret i, at det hele tiden er en hårfin balance.
Hele den her forespørgselsdebat har ophæng i en konkret dom, og nu vil jeg tillade mig udtrykkeligt at gøre opmærksom på, at nu læser jeg op fra nogle af de udsagn, der var på den hjemmeside, der førte til den dom fra Vestre Landsret.
Det kan være, at det er min humor, der er noget galt med; jeg finder det for det første ikke særlig humoristisk, og jeg mener for det andet, at det er med til at incitere til nogle rigtig, rigtig kedelige tendenser i vores tid, hvor vi ser antisemitismen eksplodere, ikke bare i Danmark, men i hele Europa.
F.eks. skriver man, og jeg citerer: Hvad er forskellen mellem en jøde og en pizza?
Pizzaen skriger ikke, når den skubbes ind i ovnen.
Jeg synes ikke, det bør være sådan, at man kan forlade sig på at sige, at det bare var for sjov.
Den person, som blev dømt for terrorbilligelse for at udsende en Snabchatbesked, og som kaldte sig selv influencer, forsøgte jo også at forsvare sig med, at det bare var for sjov.
Steffen Larsen (LA), 2025-04-04:
Justitsministeren kom jo ind på det, der egentlig er kernen i problemet her, for hvornår er forhånelser og krænkelser latterliggørelse?
For det er jo her, at hele problematikken med § 266 b kommer ind.
Justitsministeren siger, at vi ikke har et problem med, at det kan lægge en dæmper på noget i vores samfund lige nu.
Jamen Jonatan Spangs program »Tæt på sandheden« er der blevet indsendt en klage til politiet over, som medfører en anmeldelse.
Så må vi selvfølgelig se, om anklagemyndigheden vil foretage sigtelse, men realiteten er jo, at i kryolitprogrammet har man karikeret grønlændere og inuitter, og det har nu medført en anklage under § 266 b.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-04:
Tak for det.
Og tak til ordføreren for talen.
Jeg deler meget ambitionen om at lave betingede byggetilladelser, altså at man kan opføre det private byggeri i et område, hvis man samtidig opfører alment boligbyggeri.
Jeg vil bare sige, at jeg synes, de to udfordringer hænger sammen, og jeg vil høre, om ordføreren ikke er enig i det, altså at hvis ikke maksimumsbeløbet bliver hævet, stopper det, at man faktisk laver betingede byggetilladelser.
Det stopper både opførelsen af det private og af den almene bolig.
Så derfor ser jeg de to ting som forudsætningen for hinanden.
Ser ordføreren det på samme måde?
Lotte Rod (RV), 2025-04-04:
Jeg tror, vi skal kigge på begge dele.
Det er også derfor, jeg prøver at være positiv her i dag.
Så vil jeg bare spørge forslagsstillerne tilbage, om man kunne se for sig, at vi prøver at lande en fælles tekst.
For vi har jo virkelig brug for at presse på i fællesskab, for at der kommer til at ske noget og der ikke bare sker det, der plejer at ske, nemlig at regeringen stemmer et beslutningsforslag ned og så sker der så ikke mere.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-04:
Jeg er jo desværre ikke forslagsstiller.
Det er kun Enhedslisten.
Men jeg har ikke noget imod at lande en tekst.
Jeg har nok bare ikke helt samme forhåbning til, at det rykker regeringen helt vildt, som ordføreren har.
Men hvis det er den vej fremad, der er , så synes jeg, det er fint, og så kan man også beskrive bredere, hvad det er, man mener, der skal gøres.
Karin Liltorp (ALT), 2025-04-04:
Først tak til Enhedslisten for at have fremsat forslaget.
Hvis jeg skal starte med det negative – det skal man ellers helst ikke – er min anke, at forslaget på overfladen lyder virkelig kedeligt.
»Opførelse af almene boliger udsættes, fordi rammebeløbet ikke er blevet justeret i takt med omkostningerne.«
Kan I høre det?
Når man hører om rammebeløb til almene boliger, er det umiddelbart svært at få pulsen op.
Men bag de kolde tekniske detaljer gemmer der sig potentielt en varm vision om fremtidens by.
Og vi er helt enige; vi har brug for flere almene boliger.
For Alternativet handler boligpolitik ikke kun om mursten og kvadratmeter.
Det handler om mennesker og om, hvordan vi skaber byer, hvor mange flere har råd til at bo og ikke mindst har lyst til at leve.
I København, hvor boligpriserne er stukket af, og hvor byggegrunde ofte sælges til højestbydende, ser vi konsekvenserne: store, dyre lejligheder og mangel på små, grønne og betalbare hjem.
Så ja tak til mange flere almene boliger, så byerne bliver tilgængelige for alle.
Vi må også gentænke, hvordan vi bygger.
Vi må sætte krav til kvalitet, til bæredygtighed og til fællesskab, for vi skal ikke bare bygge flere almene boliger; vi skal bygge bedre boliger – boliger, der tager hensyn til klimaet, boliger, hvor mennesker mødes, og boliger, der gør os rigere på liv.
I så vidt omfang det er muligt, skal vi selvfølgelig undlade at bygge nyt, men i stedet renovere og genanvende det, vi allerede har.
Det kunne være butikslokaler, som vi ser flere steder på Vesterbro, hvor små erhvervslokaler er forvandlet til boliger for unge og singler, eller forladte kontorbygninger som i London og New York, hvor man har skabt moderne coliving – det var et engelsk ord – med fællesskaber og fælles faciliteter.
I København har vi allerede gode eksempler på alternative løsninger, f.eks. Urban Rigger, der udlejer flydende containerboliger til studerende med grønne løsninger og havudsigt.
For Alternativet ønsker ikke alene flere almene boliger; vi ønsker, at disse boliger bliver motor for en ny måde at bygge på.
Flere af de almennyttige boligselskaber har allerede fokus på alt det, der ligger ud over ønsket om tag over hovedet, bl.a. DAB, der har sørget for, at der er fællesskabspolitikker.
De tænker på, hvordan man kan være med til at styrke den sociale lim i boligområderne.
Vi vil gerne have meget mere af det, tak.
Så jeg kan jo kun bekræfte, at vi også glæder os rigtig meget til boligforhandlingerne.
Nu hørte jeg ministeren sige, og måske misforstod jeg det, at Enhedslisten ikke definerer regeringens politik.
Det er vi nok ikke i tvivl om, men håber ikke, at det er begrundelsen for at stemme nej til et forslag, som i virkeligheden er godt.
Jeg håber, at man er åben over for gode idéer, uanset hvor de kommer fra.
Vi synes i hvert fald, at den her idé er god, og at det er et nemt snuptag, der kunne hjælpe de her kommuner, der er kommet i knibe.
Så vi støtter op om forslaget.
Mikkel Bjørn (DF), 2025-04-04:
Tak for det.
Indvandrere er de flinkeste folk, de kommer altid over og spørger, om du har et problem.
Sådan lød en vittighed, der for få år siden næppe ville have vakt andet end et skævt smil eller måske en rullen med øjnene.
For ytringsfriheden er ikke til for det, vi alle sammen er enige om, eller det, vi alle sammen synes er sjovt, men den er til for det, der støder, provokerer og undfordrer, og det har vi som samfund altid kunnet håndtere, netop fordi vi har haft tillid til, at danskerne selv kan skelne mellem ord og handling og mellem god og dårlig humor.
For hvis man kan dømmes for en villighed i dag, hvad kan man så dømmes for i morgen?
Er det et digt, et kunstværk, en sagtekst eller en kommentar skrevet i affekt på sociale medier?
Vi må spørge os selv, hvad konsekvensen er, hvis vi overlader grænsen for det frie ord til anklagere og dommere frem for at lade samfundet håndtere det gennem debat, kritik og afstandtagen.
Her i Folketinget bør vi værne om ytringsfriheden, ikke kun når vi er enige og når tonen er pæn, men også når det er kontroversielt og grænseoverskridende.
I Dansk Folkeparti mener vi, at danskerne er voksne nok til at tåle et skæv bemærkning, og at retten til at ytre sig, også dumt og upassende, er en grundlæggende del af et frit samfund, og derfor spørger vi i dag: Hvad vil regeringen gøre for at sikre, at ytringsfriheden ikke reduceres til retten til at sige det, som ingen bliver stødt over?
Pelle Dragsted (EL), 2025-04-04:
Tak for det.
Problemet med ministerens fremlæggelse er, at ministeren siger, at det her med at kunne støtte partier jo er noget, alle kan, ligesom at skrive et læserbrev eller stemme på det parti, man ønsker.
Men forskellen her er jo den økonomiske skævhed.
Alle kan skrive et læserbrev, men alle kan ikke forære et parti 10 mio. kr. eller 20 mio. kr. eller 100 mio. kr.
Og det er jo det, der skaber skævheden, altså at partier, som varetager interesser for de mest velstående grupper, de mest pengestærke grupper, vil have flere penge at føre valgkamp for end de partier, som varetager mindre pengestærke gruppers interesse.
Jeg vil egentlig bare spørge ministeren: Når ministeren f.eks. ser på den udvikling, vi har set i USA over de sidste årtier, hvor penge i den grad har været med til at sætte dagsordenen, og det gælder sådan set for begge de politiske partier, og hvor det næsten er umuligt at blive valgt til et embede, uden at have stærke pengeinteresser i ryggen, er ministeren slet, slet ikke bekymret for det danske folkestyre, og hvordan de her politiske pengestrømme kan forurene det, som skulle være én mand eller kvinde, én stemme?
Caroline Stage Olsen (M), 2025-04-08:
Jeg mener, der skal flere ting til, altså nogle af de ting, som ordføreren også selv nævner.
Vi bliver nødt til i et relativt tjept tempo at kigge på, om vi simpelt hen har lavet lovgivningen for kompleks, og her tror jeg ikke, vi skal have fine fornemmelser, heller ikke i EU, i forhold til at se, om der er nogle ting, der kan regelsaneres eller fjernes, hvor det giver mening – selvfølgelig stadig væk med fokus på, at vi i Europa går op i datasikkerhed f.eks., og at vi går op i persondatalovgivning.
Men det tror jeg også der er mulighed for, og der synes jeg også, der er en klar signalering fra faktisk samtlige lande i EU om, at det er man klar til at kigge på, og at det er man klar til at kigge på hurtigt.
Så er det klart – og jeg tror, at det er det, ordføreren også spørger om – at man må spørge, om der skal mere til.
Skal vi som det offentlige – vi har en stor muskel – gå foran i forhold til også at lege med nogle andre end dem, vi måske har leget med før?
Og ja, det synes jeg også vi bliver nødt til at kigge ind i på sigt, men det skal selvfølgelig stadig væk være nogle løsninger, som er sikre og har et vist niveau, før vi kan benytte os af dem.
Karsten Hønge (SF), 2025-04-08:
Jamen det er rigtig fint.
Jeg tænkte bare, at det, der sker, sker lige foran os nu i realtid.
Hvornår tror fru Helle Bonnesen så at det bliver nødvendigt, at vi kommer til at give palæstinenserne et håb, så det ikke ender helt galt og meget værre, end det er i dag?
Helle Bonnesen (KF), 2025-04-08:
Er det håb nok?
Nej, det er det nok ikke på hverdagsplan, men det er i hvert fald nogle rigtig gode initiativer.
Og det, der er det vigtigste ved dem, er, at mange af dem er internationale initiativer.
Helle Bonnesen (KF), 2025-04-08:
Jamen jeg tror, jeg ville kunne få Nobels fredspris, hvis jeg kunne give det håb.
Jeg synes jo, det er en ualmindelig stor opgave, der ligger foran os.
Jeg kan indledningsvis sige, at den vedtagelsestekst, som bl.a. SF har været med til, kan vi sagtens skrive under på store dele af, så den del af det kunne vi sagtens blive enige om.
Jeg tror, at når man kommer til selve arbejdet med at få det til at ske, er diplomatiet den vigtigste del af det stykke arbejde.
Det er klart, at som nation kan vi gøre nogle ting, som regering kan man gøre nogle ting, men uden diplomatiet kommer vi ikke derhen.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-04-08:
Tak, formand.
Det har været tankevækkende nu i vel snart knap 2 timer at følge en debat, hvor begivenhederne 7. oktober 2023 nærmest ikke har været strejfet.
Den 7. oktober 2023 blev det værste terrorangreb siden 11. september som bekendt begået.
Siden da har der ikke været nogen arrestordre eller sager imod terroristerne, nemlig Hamas.
De tilhører nemlig ikke nogen stat, fordi Palæstina ikke er nogen stat, medmindre selvfølgelig ICJ- og ICC-traktaterne skal tale for den palæstinensiske sag, for så er Palæstina en stat.
Jeg tror, det er et ufatteligt held for palæstinenserne, at der ikke findes en stat, der hedder Palæstina.
For dens ledere ville fra dens oprettelse befinde sig permanent i fængsel ved ICJ, Den Internationale Domstol, for permanente forbrydelser imod menneskeheden for at realisere deres program, der lyder mest svulstigt på engelsk: from the river to the sea, altså, fra Jordanfloden til Middelhavet, hvor Hamas og de øvrige islamistiske grupper ønsker at have en stat, der er fri for jøder.
Det er det, det handler om.
Det kan man få syn for sagen for, hvis man kigger lidt ned over, hvad der er sket i området siden Balfourerklæringen.
Vi husker alle sammen mellemkrigstiden, hvor der var mindre oprørsgrupper osv.
Israel vinder krigen, og freden holder indtil 6-dageskrigen i 1967, hvor igen Egypten, Jordan, Syrien får mobiliseret og lagt en blokade og Israel heldigvis får slået tilbage.
Kort efter kommer den 3-årige udmattelseskrig med Egypten som aggressor, 3 år efter Yom Kippur-krigen, hvor Egypten og Syrien er aggressorer.
I 1982 bliver Israel nødt til at at slå ned på PLO, der har sendt raketangreb ind over landet.
Så får vi den første og den anden intifada, begge initieret af palæstinensiske oprørsgrupper.
Så får vi den anden Libanonkrig.
Hizbollah, en anden terrorbevægelse, er aggressor.
Det er Israels moderne historie – en kavalkade af angreb fra arabiske grupper og nationer med et ønske om at udrydde staten Israel.
Og hvad er det så, venstrefløjen mobiliserer i dag, kalder til debat om?
Det er, hvordan vi mest muligt kan genere denne heroiske, demokratiske og frihedselskende stat i Mellemøsten, som siden sin grundlæggelse har bestræbt sig på én helt grundlæggende ting: at få lov til at være i fred, at få lov til at overleve.
Og det seneste skud på den hittepåsomme stamme er altså, at man nu kan begynde at bruge rådgivende udtalelser fra ICJ som domme.
For det lugter det jo lidt som, når det kommer fra en domstol.
Problemet er bare, at traktatens artikel 34 gør det meget klart, at det kun er stater, der kan være parter ved domstolen, og Palæstina har ingen interesse i at blive en stat, for hvis det blev det, ville det være en terrorstat, der hele tiden skulle lægges i lænker ved ICJ.
Tak, formand.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Jeg tror, at jeg starter.
Så håber jeg, at I kan multitaske og lytte efter, mens I rykker rundt på jeres pladser; så vil jeg finde min egen plads efterfølgende.
Det her beslutningsforslag, vi nu skal behandle, vil pålægge regeringen at nedsætte en hurtigtarbejdende ekspertgruppe, som skal levere en analyse og et vidensgrundlag for fremtidige forsvars- og sikkerhedspolitiske beslutninger, herunder give et bud på, hvad den nye sikkerhedspolitiske situation betyder, hvilke udfordringer Danmark står over for, og hvad det kræver at sikre Danmarks sikkerhed, interesser og værdier i den nye sikkerhedspolitiske situation.
Der er brug for investeringer i territorialforsvar, men investeringerne skal ikke foretages overilet.
I en svær og turbulent tid, hvor Danmark kommer til at bruge flere penge på forsvar og sikkerhed, er der grund til, at vi tænker os om og træffer beslutningerne på det bedst mulige grundlag.
Investeringer i forsvar handler ikke kun om at købe kanoner, ubåde eller kampfly; mindst lige så vigtigt er det at forholde sig til den diverse vifte af trusler og udfordringer, vi og resten af verden står med.
Indkøb og valg af sted, man indkøber fra, er også geopolitisk centralt.
Og derudover må man konstatere, at sikkerhedsudfordringerne er mangfoldige, og derfor skal forsvaret af Danmark og vores nordiske nærområde samtænkes grundigt med behovet for beredskab og beskyttelse af den danske civile befolkning.
Så er der de voksende klimaudfordringer med stigende vandstand og nye vejrfænomener, som gør det nødvendigt at tænke forsvaret og beredskabet ind, så overvejelserne om Danmarks sikkerheds- og forsvarspolitik ikke snævert afgrænses til traditionelt militært forsvar, men også inddrager det civile beredskab, indsatsen mod klimaforandringer og klimakatastrofer.
Bedst er det selvfølgelig, hvis vi kan undgå krig og militær konfrontation, ligesom vi også skal forholde os til presset mod den globale retsorden.
Derfor bør også geopolitisk og diplomatisk ekspertise tages med på råd.
Der er med andre ord brug for et klart billede af, hvilke udfordringer de mange geopolitiske forandringer og trusselstyper stiller os over for, så det på den baggrund bliver muligt at afdække og vurdere, hvilke investeringer i øvrige sikkerhedspolitiske tiltag der er behov for.
Det er baggrunden for, at vi foreslår en hurtigtarbejdende, bredt sammensat ekspertgruppe, som allerede inden årets udgang kan komme med sit bud på de nødvendige investeringer og forholdsregler.
Martin Lidegaard (RV), 2025-04-08:
Jeg kan ikke lade være med at spørge udenrigsministeren om noget.
Nu skal vi jo f.eks. i Danmark over de næste 10-20 år investere flere milliarder mere i forsvaret, end vi har gjort i mange, mange årtier, og nogle af spørgsmålene kræver også noget analyse.
Vi er f.eks. meget optagede af og har foreslået, at Danmark går fuldt ud ind i at arbejde for en europæisk forsvarsunion, der både har mere militær forsvarsindustri, og hvor man i fællesskab køber ind, men hvor man også går efter en fælles europæisk styrke med en stærkere fælles træningsindsats og kommandostruktur, og den debat, som vores forslag har afstedkommet, synes jeg viser, at der mangler en analyse af, hvad det egentlig vil sige.
Vi havde i Europa-Parlamentet et forslag om en større integration af de 27 europæiske forsvar, og da valgte Moderaterne at stemme imod, mens vi stemte for det, fordi vi tilsammen kan gøre meget mere.
Så måske mangler der trods alt også en fundamental analyse af, hvor meget vi i EU selv kan gøre, og hvem vi kan samarbejde bedst med, altså den form for analyse, der måske og så egner sig til et lidt længere træk.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-04-08:
Jeg forholder mig jo til beslutningsforslaget her, som går på, at man skal nedsætte en ekspertgruppe for ligesom at prøve at klargøre hele vores udenrigs- og sikkerhedspolitiske strategi, og det er jo ikke for at stå her og frasige os ekspertråd eller behovet for eksperter.
Det kan der da bestemt være brug for, og nu er jeg ikke forsvarsminister, men det er jo, kan man sige, også en velkendt sag, at der i forhold til opbygningen af et dansk forsvar og det at give os mere kampkraft på forskellig vis er lagt op til at inddrage folk, der har ekspertise.
Det synes jeg altid det er klogt at gøre, og det gør vi i øvrigt også løbende i vores udenrigspolitiske arbejde, altså at vi spiller en bold op ad, hvad der findes af eksperter.
Men det her forslag går jo ligesom ud på at sige, at hov, vi lever i en ny verden, der er kommet en ny amerikansk præsident, og vi er nu nødt til at have nogle eksperter til at sætte sig ned og give en analyse af, hvor det skal sætte os, og det er det, jeg ikke ser der er et behov for.
For jeg synes sådan set, at vi har et ret sikkert værdimæssigt fundament, og at vi også har en ret klar analyse af, hvad der er vores objektive interesser, som vi så skal sætte igennem i en verden, der forandrer sig.
Henrik Frandsen (M), 2025-04-08:
Jeg må indrømme, at jeg synes, at det ser sort ud lige for tiden.
Det er en konflikt, som er eskaleret og stadig væk eskalerer, selvfølgelig primært i Gaza, men også med yderligere bosættelser i et fuldstændig uacceptabelt antal på Vestbredden.
Det gør jo, at det er svært at se et håb, men jeg ser dog alligevel et håb.
Jeg ser også en israelsk befolkning, som i min verden bliver mere og mere kritisk over for den fremfærd, som vi ser den nuværende regering have begge steder.
Jeg ser en bevægelse internt i Israel, og at den opposition, der er imod den nuværende regering, Netanyahuregeringen, vokser.
For der er altså også et klart befolkningsmæssigt grundlag i Israel for kritik; der er en stor del af den israelske befolkning, som ikke er enig i den fremfærd, vi ser nu.
Men jeg medgiver gerne, at det altså ser meget sort ud lige for øjeblikket.
Karsten Hønge (SF), 2025-04-08:
Vestbredden vil jo under alle omstændigheder komme til at spille en helt central rolle i forhold til en fremtidig palæstinensisk stat og kunne allerede nu være med til at give palæstinenserne håb om, at der er en fremtid.
Samtidig med det ser vi jo yderligere sådan en ødelæggelse af det håb på Vestbredden, både nu her i form af den aktuelle fordrivelse af de 40.000, men også den der ødelæggelse af palæstinensernes daglige liv.
Kunne hr. Henrik Frandsen forestille sig, at vi gik længere i forhold til at lave ikke bare en mærkning af, men et decideret forbud mod import af varer fra Vestbredden, hvor israelerne har produceret dem?
Henrik Frandsen (M), 2025-04-08:
Det er jo selvfølgelig en sympatisk tanke hvis man kunne gøre et eller andet, der virkelig ville rykke på den uret, der sker nu.
Jeg er helt overbevist om, at den rigtige måde at håndtere det problem omkring palæstinensiske varer på er at gøre det gennem EU, gennem den mærkningsordning, som findes nu.
Men til gengæld har vi jo også en god mulighed for at komme til orde i EU.
Vi er en del af EU.
Vi får formandskabet her lige om lidt osv.
Karsten Hønge (SF), 2025-04-08:
Tak for en tale, der jo tydeligt markerede, at Konservative bakker op om den internationale retsorden og om en tostatsløsning.
Kunne fru Helle Bonnesen sætte lidt flere ord på perspektiverne i etableringen af sådan en tostatsløsning?
Den ene stat har vi jo, det er Israel, men hvor er det, fru Helle Bonnesen ser den palæstinensiske stat?
Og selv om det kan svært ud nu med et Gaza, der er bombet i stykker, og en Vestbred, der er blevet plukket af ulovlige bosættelser osv., hvilke ting kunne fru Helle Bonnesen så se kunne give palæstinenserne et håb, så de ikke står med ryggen mod muren og kun ser én mulighed her, nemlig fortsat krig?
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Og tak til ordføreren for en god tale og også for entydigt at markere, at i Danmark står vi på den internationale retsordens side, herunder dens institutioners.
Det er jo ret vigtigt, når man kigger rundt på verden og kan se, hvordan det pludselig politiseres, hvad domstole gør.
Vi har tidligere i debatten talt om, hvor vanskeligt det kan være rent faktisk at løfte EU-dagsordenen, fordi det kræver enstemmighed.
Kunne man forestille sig, altså kunne ordførerens parti forestille sig, at vi i Danmark – det kunne være i staten eller statslige institutioner og kommuner, i hvert fald i det omfang, man kunne opfordre dem til det – ville gennemgå de investeringer og aktiviteter, vi ligesom har, for at sikre, at der ikke er en understøttelse af bosættelserne økonomisk eller aktiviteter i bosættelserne?
Vi ved jo, at der er investeringer, bl.a. fra statslige institutioner og i kommunalt regi, og det er, så vi ikke igennem den investeringsportefølje og de aktiviteter, der følger af samarbejdsaftaler, kommer til at understøtte bosætterøkonomien eller bosættelserne.
Jeg ved, der er et fokus på det, men kunne man i virkeligheden også sende et klart signal fra dansk side om, at nu gennemgår vi det lige for at være sikre på, at vi ikke har noget, der kommer til at understøtte det?
Det ville være et signal, man også kunne sende til resten af verden.
Henrik Frandsen (M), 2025-04-08:
Decideret at komme med et påbud til kommuner osv. mener jeg nok ikke er den rigtige måde.
Men jeg vil meget gerne bakke op om, at vi opfordrer til, at man gør det.