Morten Messerschmidt (DF), 2023-01-26:
Tak, formand.
Det her er jo ikke noget stort forslag.
Vi har allerede, som det har været nævnt af andre ordførere, masser af muligheder for at indkalde i samråd, stille spørgsmål osv. osv. – men ikke desto mindre finder jeg, at det er et nødvendigt forslag.
Og jeg vil bare lige læse op, hvad det var for et spørgsmål, jeg tilbage i maj 2022 af Folketingets Administration fik afvist at måtte stille hernede til fru Trine Bramsen.
Det spurgte jeg altså om i maj.
På det tidspunkt var hr. Morten Bødskov så blevet forsvarsminister.
Jeg har bare svært ved at forstå, hvordan hr. Morten Bødskov skulle kunne svare på, hvorfor fru Trine Bramsen havde skiftet holdning til det danske forsvarsforbehold, i forhold til hvad fru Trine Bramsen havde ment som forsvarsminister.
Altså, jeg tror ikke, at der er en eneste af de meget, meget dygtige embedsmænd ovre i Forsvarsministeriet, som var i stand til at give et fyldestgørende svar, som hr. Morten Bødskov så kunne have formidlet videre.
Og derfor ville det da være mere end relevant i en situation, hvor man beder danskerne om at tage stilling til, om vi skal bevare eller vi skal afvikle et forsvarsforbehold, og hvor vi har en forsvarsminister, som åbenlyst har skiftet holdning til spørgsmålet, at vi som folketingspolitikere og som Folketing kunne få lov til at spørge om det.
Men det fik jeg at vide at jeg ikke måtte; ikke af regeringen, ikke af fru Trine Bramsen som minister, ikke af hr. Morten Bødskov som minister, men af vores eget embedsværk her i Folketinget.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor vi laver – for at bruge hr. Peder Hvelplunds udtryk – det benspænd for os selv.
Og jeg er ikke blevet klogere, må jeg sige, igennem de ordførertaler, der har været holdt her i dag.
Tværtimod tror jeg, at jeg vil give en undskyldning til Socialdemokratiets ordfører, for jeg tror i virkeligheden, at han holdt den mest forklarende tale om, hvorfor han stemmer nej til det her.
Han sagde gentagne gange: Jeg forstår det ikke, jeg forstår det ikke.
Og man er jo ikke forpligtet ud over sine evner.
Men de øvrige ordførere har ikke tilkendegivet, at det er, fordi de ikke har forstået forslaget; de synes bare, at det er naturligt – tilsyneladende – at Folketinget laver det benspænd for sig selv.
Det her handler jo ikke kun om fru Trine Bramsen og afstemningen om forsvarsforbeholdet.
Det er altså en relativt sædvanlig ting, at Folketinget med de regler, der gælder i dag, lægger begrænsninger ind for, hvad vi så må foretage os, hvad vi må spørge om for at kontrollere ministrene.
Jeg kan huske en sag – det var ligeledes hr. Morten Bødskov – som handlede om beregningsgrundlaget for hybridbiler, hvor det var kommet frem, at en dansk undersøgelse godtgjorde, at pluginbiler ikke var grønne.
Der havde den tidligere skatteminister sagt nogle interessante ting, man lavede et belejligt skifte, og Folketinget kunne ikke stille spørgsmål til det, som den tidligere skatteminister havde sagt.
Vi har også oplevet det i forhold til statsministeren, hvor statsministeren i den tidligere regering – fru Mette Frederiksens etpartiregering – har vægret sig ved at svare på spørgsmål om, hvad der er foregået i hendes ministerium i forhold til den praksis, der har været, om at slette sms'er, og har henvist til justitsministeren.
Vi kunne ikke gøre noget ved det.
Vi har oplevet det på en række områder, og jeg føler mig overbevist om, at alle kollegaer, der har siddet i Folketinget, måske bare en årrække, vil have oplevet det her.
Og det er jo ikke, fordi ministre skal på gyngende grund, og det er jo ikke, fordi vi hele tiden prøver at få en minister til at sige noget, vi så efterfølgende kan holde hende op på og sige: Det var usandt, der er ministeransvar osv.
Det er slet ikke det, det handler om.
En minister må selvfølgelig forventes at have styrke nok til at kunne sige: Prøv nu at høre, kære venner, det er ikke mig, der kan give det mest fyldestgørende svar.
Og det er helt rimeligt.
Og så accepterer vi det som folketingsmedlemmer og siger: Fint, vi vil egentlig gerne høre, hvad regeringens holdning er.
Vi vil faktisk gerne blive klogere på den her sag.
Og så accepterer vi jo at stille spørgsmålet til en anden minister – eller gøre det på en anden måde.
Men det, som det her forslag handler om, er, når man som regering forsøger at undslå sig for den kontrol fra Folketingets side, som er vores grundlovsgivne forpligtelse.
Og der kan jeg ikke forstå, og der har hr. Leif Lahn Jensen og jeg så noget tilfælles, hvorfor det er Folketingets regler, der skal lave det benspænd.
Det er jo fint, hvis man gerne vil have en refleksion i Udvalget for Forretningsordenen, som jeg hører Det Konservative Folkeparti lægger op til.
Det ser jeg meget, meget gerne.
Det er også rigtig fint, hvis vi kan finde nogle andre værktøjer, hvormed vi kan forøge Folketingets muligheder for at kontrollere regeringen.