Anna Falkenberg (SP), 2023-05-02:
Tak for ordet.
Og tak til samarbejdsministeren for redegørelsen, som jeg læser som en positiv udvikling af det nordiske samarbejde.
Jeg er glad for at høre, at regeringen særlig prioriterer det nordiske samarbejde med Færøerne og Grønland.
Det glæder mig.
Det nordiske samarbejde overlapper jo med det, som vi ofte står her i salen og taler om, nemlig rigsfællesskabet og Arktis.
Jeg og Sambandsflokkurin har i længere tid haft et ønske om et fuldgyldigt færøsk medlemskab af Nordisk Råd, og det er jo ikke kun mig og mit parti, for det er et enigt Lagting og et enigt politisk system på Færøerne, der har det ønske.
Det ønske er stadig reelt, for jeg synes, det er en forudsætning for et ligestillet, ligeværdigt og respektfuldt arbejde mellem de nordiske lande, at vi er på lige fod med hinanden.
Nu skal vi ellers til at være på lige fod imod hinanden til EM i håndbold.
For det færøske herrelandshold i håndbold har skrevet historie og har for første gang kvalificeret sig til EM-slutrunden, som spilles i Tyskland i januar næste år.
De nordiske lande, som altid er godt repræsenteret til håndboldslutrunder, har udvidet sig med Færøerne.
Det burde Nordisk Råd også gøre.
Fortolkningen af grundloven har ændret sig før, og man taler allerede i dag om at åbne op for Helsingforsaftalen, som jo er ændret flere gange før.
Verden, vi lever i, har ændret sig, og hvis vi har ønske om at modernisere vores samarbejde i Norden, må vi ikke lade de juridiske fortolkninger være årsagen til, at vi udelukker hinanden fra fællesskabet.
Hele verden står over for udfordringer, hvor løsningerne ikke er åbenlyse, men det her kan vi gøre noget ved, hvis blot vi er villige til at finde en løsning.
Jeg ved også, at ministeren ser positivt på sagen, og det er jeg meget taknemmelig for.
For der er et kæmpe potentiale i det nordiske samarbejde, hvis vi formår at udnytte det.
Arbejdet med at styrke samarbejdet og fjerne grænsehindringer er et vigtigt led i at forbedre vores samarbejde.
Og hvis du spørger mig, er det fjernelse af grænsehindringer, vi skal have det største fokus på de næste par år.
For på trods af forskellige kulturer er vi alligevel ikke så forskellige.
Vi har i hvert fald meget til fælles.
I forhold til den debat, der var lige før, om sprog, gør det ondt i mit hjerte, at vi begynder at tale om at skulle tale engelsk.
For jeg synes, at noget af det vigtigste, vi har sammen i Norden, er, at vi kan forstå hinanden – i hvert fald langt de fleste af os.
Og jo mere vi blot gør et forsøg på at prøve at forstå hinanden, jo bedre bliver vi til det.
Hvis vi bare giver slip på det, er der ingen vej tilbage.
Jeg får ondt i maven, jeg får ondt i hjertet, når jeg hører en dansker tale engelsk til en svensker.
Det kan også være, det er, fordi jeg er fra Færøerne og vi er vant til at tale alle mulige sprog, det ved jeg ikke.
Men jeg synes, det er en glidebane at bevæge sig ud på – også når det kommer til os unge.
Jeg var til min første Ungdommens Nordiske Råds session i 2014 og har været en del af præsidiet i UNR og også været vicepræsident for UNR, og sproget er en udfordring, når det kommer på skrift.
Når det kommer i tale, er det ikke en udfordring, fordi vi har forskellige tolkningsmuligheder.
Men hvis vi kan få resolutioner, der bliver skrevet på svensk, oversat til islandsk og finsk, er sproget ikke noget problem, og vi bliver bedre og bedre, jo mere vi øver os.
Så vil jeg gerne slutte med at takke for en god debat her i dag.
Og tak for det gode samarbejde i den danske delegation til Nordisk Råd.
Tak for ordet.