Mai Mercado (KF), 2018-10-09:
Tak, og tak til alle ordførerne for nogle meget inspirerende taler hver især.
De foreslåede ændringer, som vi er kommet frem til i satspuljekredsen, skal jo sikre et løft af plejefamilieområdet, så børn anbragt i plejefamilier får den indsats, de har brug for.
Hr. René Gade nævnte fru Trine Torp som bare én spydspids sammen med hr. Torsten Gejl, som havde gjort en rigtig, rigtig stor forskel i det forhandlingsrum, men i virkeligheden kunne man jo nævne alle ordførerne i rummet.
For selv om man ikke må referere fra forhandlinger, håber jeg, at ordførerkredsen vil tilgive mig, når jeg siger, at det her var noget, som havde en meget, meget stor betydning for alle ordførere, som sad omkring det bord.
Med lovforslaget vil vi altså indføre nye typer af plejefamilier, som bedre afspejler bredden i anbragte børns behov, netop i erkendelse af at børn, som bliver anbragt, er meget, meget forskellige, og fordi det er vigtigt at sikre det rigtige match fra starten.
Vi vil også sikre en ensartet godkendelse af plejefamilier over hele landet, og samtidig vil vi sikre plejefamilierne et nyt vidensbaseret grundkursus og intensiv støtte i begyndelsen af anbringelsen for lige præcis at minimere den her risiko for sammenbrud i anbringelsen.
Så kom der også en række spørgsmål og kommentarer, som jeg egentlig gerne vil adressere.
Dansk Folkeparti spørger, om der er en revisionsbestemmelse i lovforslaget.
Det er der ikke.
For at kunne svare på det her om bemyndigelse har jeg nok behov for at vide, hvilken del der bliver spurgt til.
Men hvis det er muligt, så stil gerne skriftlige spørgsmål, og så svarer jeg selvfølgelig gerne.
Enhedslisten og i virkeligheden også Alternativet og Radikale nævner det her med aflønningsmodellerne.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at jeg gerne havde set, at man var gået videre end det, man har gjort.
Men jeg hæfter mig ved – og det synes jeg er positivt – at der i den netop indgåede økonomiaftale fra i sommer er indeholdt den aftale, at man skal kigge på forskellige vederlagsmodeller.
Det er jo i virkeligheden fint nok, at man også har et systematisk arbejde om det, og at KL på baggrund af den afdækning så vil udarbejde anbefalinger til en ny vederlagsmodel, som man altså vil anbefale kommunerne forud for økonomiforhandlingerne næste år.
Det tror jeg er noget, som vi alle i hvert fald kan fæstne os ved.
Så skete der det for mig, at jeg faktisk fik skrevet en bemærkning ned, før den faldt fra talerstolen.
Det er alligevel ikke sådan, at det altid lykkes mig, men det gjorde det i forhold til De Radikales fru Marianne Jelved.
For jeg havde nemlig skrevet »fru Marianne Jelved og anbragte børns skolegang«, og så ventede jeg på bemærkningen.
Og den faldt alligevel ret sent, men den faldt dog, og det var jeg rigtig glad for, for det er jo noget, vi løbende også har drøftet.
Det er en stor udfordring og en reel problematik, at så mange børn, som er anbragt, klarer sig så dårligt i skolen, at der er så mange skift, og at der er så mange pauser, hvor de altså ikke går i skole.
Sidste år fik vi lavet den aftale, som altså udmøntes i det lovforslag, vi står med nu, og så er det jo helt korrekt, som flere har sagt, inklusive Socialdemokratiet, at vi har haft en række drøftelser – og også i de kommende satspuljeforhandlinger, som altså begynder lige om lidt, har vi også endnu en gang anbringelsesområdet at diskutere, herunder også selve skolegangen for de anbragte børn.
Så er jeg sådan set enig i en betragtning, der også kom fra De Radikale.
Det er det her med muligheden for at gå ind at lave flere tvungne adoptioner.
Jeg er også med på, at det er noget, som ikke alle i Folketinget er enige i.
Men vi må bare erkende, at selv om man ændrede loven sidste gang, sker der stadig væk meget, meget få tvungne adoptioner.
Det er jo ikke, fordi vi skal åbne op for at have mange; vi skal stadig væk have få, men vi skal bare sikre, at det i hvert fald ikke er strukturelle hensyn, der gør, at man ikke laver en tvungen adoption.
Jeg kan egentlig godt forstå, at en kommune, som sidder og kigger på en proces, som kan tage op til 2 år, før der ligger en endelig afklaring af, om en tvungen adoption kan finde sted, vælger at sige, at så anbringer man barnet i en plejefamilie.
Indtil nu har det jo ikke været muligt at anbringe hos den familie, som gerne vil adoptere, og det vil jo betyde et skift for barnet efter 2 år.
Så det er vi jo allerede ved at tage fat på.
Vi har påbegyndt arbejdet med at få kigget på, om vi uden at sætte retssikkerheden over styr kan sikre at få lidt flere tvungne adoptioner.
Så jeg konstaterer i dag, at anbringelsesområdet er noget, som berører alle partier.
Det er et vigtigt område.
Vi drøftede det sidste år, vi kommer også til at drøfte det i år, og jeg håber på, at vi i fællesskab kan indgå nogle aftaler af meget, meget stor betydning for de børn, det drejer sig om.
Hvad angår det her lovforslag, står jeg naturligvis til rådighed for besvarelse af de udvalgsspørgsmål, som udvalget måtte have under udvalgsbehandlingen.