runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-01-29:
Hvis vi går ind og siger, at vi vil have en budgetrestriktiv tilgang, må vi også sige, hvad det er, vi gerne vil have, og derfor gør vi det, og så er der også blevet lagt op til, hvad man så ikke så gerne vil have.
Vi kan jo ikke gå ind og sige, at vi vil have 10 prioriteter og så holde fast på vores budgetrestriktive tilgang.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi fokuserer på, hvor midlerne skal hen, og derfor lægger vi også afgørende vægt på klima, på de ydre grænser og på forskning.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Det er jeg rigtig glad for at høre, altså at man lægger lige så afgørende vægt på den budgetrestriktive linje, som man kalder det her i Danmark, og så indholdet, og det glæder jeg mig til at se afspejlet også i Konservatives vægtninger i forhold til det mandat, regeringen vil søge på fredag i Europaudvalget.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-01-29:
Vi kan kun være enige, og jeg vil ikke engang sige, at vi er budgetrestriktive, men at vi er budgetansvarlige.
Det kommer jo til at koste os noget mere, og som vi også hører, er der flere poster i EU-budgettet, der trænger til en revidering – uden at jeg skal gøre mig til ekspert på det.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Mette Frederiksen er historiens mest EU-skeptiske statsminister, og det er ikke noget, jeg har fundet på.
De har fulgt en EU-konference, som tænketanken Europa har lavet.
Altså, historiens mest EU-skeptiske statsminister.
Der burde vel nok have stået danmarkshistoriens, for jeg er med på, at f.eks. Boris Johnson nok er en tand værre.
Det bygger bl.a. på, at statsministeren har karakteriseret budgetforslaget for EU som intet mindre end fuldstændig gak.
Da hun så til konferencen i går får chancen for at moderere sine udtalelser, hvad gør hun så?
Og så fører hun sandhedsbevis for sin påstand ved at sige, at der er penge i EU-systemet, der bliver brugt ufornuftigt.
Ja, det er der.
Der er også penge herinde, der bliver brugt ufornuftigt, og der er penge afsat i finansloven, der bliver brugt ufornuftigt.
Det får os altså ikke til at karakterisere et finanslovsforslag som fuldstændig gak.
Det var uværdigt, og det var uklogt.
På konferencen fik vi også præsenteret en undersøgelse, som Voxmeter har foretaget blandt et repræsentativt udsnit af danske vælgere.
De har fået stillet et spørgsmål om, hvad der bliver det vigtigste at sikre i forhandlingerne om EU's næste budget, og så kommer der to valgmuligheder, hvor den første lyder som følger: at Danmark ikke betaler mere.
Og den anden mulighed lyder: at danske mærkesager, herunder klima og beskyttelse af EU's ydre grænser, tilgodeses.
Og hvad svarer danskerne?
17 pct. mener, at det vigtigste er at sikre, at Danmark ikke betaler mere, mens hele 68 pct. mener, at klima og beskyttelsen af EU's ydre grænser er det vigtigste.
Se, jeg er Venstremand, og det kommer ikke bag på nogen, at vi Venstrefolk godt kan lide at få rabat, men vi kigger altså også på, hvad det er, vi får for det, vi betaler.
Og der er indholdet altså vigtigt.
Klimaindsatsen er vigtig.
Det er vigtigt at beskytte de ydre grænser.
Og når Socialdemokratiet taler om Marshallhjælp til Afrika osv., kan man jo godt tænke, at det lyder lidt hult, når det vigtigste i virkeligheden er, at vi skal have en rabat.
Og helt absurd bliver det jo, hvis man kun kigger på rabatten og ikke kigger på den samlede pris.
Det var ministeren også inde på i sin tale, og tak for det.
Altså, hvis regningen stiger med 11 mia. kr. og vi får en rabat på 1 mia. kr., kan det lidt være lige meget.
Den samlede pris er vigtig for Venstre, og vi mener ikke, at der er et modsætningsforhold.
Vi mener godt, at vi kan foretage den øgede indsats på klima- og migrationsområdet, uden at det danske bidrag skal øges.
Jeg var også meget glad for, at ministeren sagde, at når man bruger flere penge på nogle områder, er man nødt til at bruge færre penge på andre områder.
Det er et fantastisk citat, som jeg har tænkt mig at bruge talrige gange, når vi diskuterer dansk økonomi, for det ville jo være fantastisk, hvis samme erkendelse kunne indfinde sig i Socialdemokratiet på andre områder.
Ja, men jeg fik ikke svar på spørgsmålet, og det gjorde hr. Jens Rohde heller ikke, og det må vi så tage en anden dag.
Så lad os bare komme videre i teksten.
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
Altså, man kan sige, at helt grundlæggende tror jeg ikke, at der er forskel på prioriteringerne, når det handler om at få moderniseret budgettet, og værktøjerne til det, som blev anvendt af den tidligere VK-regering og den her regering.
Der er det ikke bare vigtigt at have klare mål, men det er også vigtigt at have stærke alliancer.
For virkeligheden er den, at kun sammen med andre lande kan vi styrke det arbejde, og derfor kommer vi til at kigge på, hvordan Europa så bliver bigger and bigger and smaller and smaller, som man siger.
Hvad er det for ting, der skal prioriteres, fra de traditionelle udgifter til landbruget, strukturfonde og andre områder, hvor man kan sige, at merværdien er til at overse?
Det er den indsats, der faktisk er i gang.
Halime Oguz (SF), 2020-01-29:
Tak for det.
Og tak for et fint indlæg.
Kan regeringen garantere, at vi ikke bliver svækket i vores forhandlingsposition i forhold til de her emner?
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
Det er ikke noget, regeringen mener svækker vores forhandlingsposition, altså de vægte, som vi har lagt ind.
Vi kæmper for en rabat; vi kæmper for et loft over EU's budget.
Og inden for den ramme kan vi styrke klimaindsatsen, og vi kan også sikre et fokus på det instrument, retsstatsmekanismen, som skal være med til at sikre, at EU's grundlæggende værdier, som vi jo deler, og som er gode, kan være intakte.
Derfor bakker vi jo fuldt op om forslaget om den her retsstatsmekanisme – som vi også diskuterede i fredags – der kan forhindre, at der udbetales EU-midler til medlemslande, der ikke overholder de demokratiske spilleregler.
Det mener vi er foreneligt, og jeg tror faktisk, at med Kommissionens markante udspil og med de ting, der er begyndt at ske hos nogle af medlemslandene med Danmark helt i front, vil man på klimaområdet se, at noget af det, der vil være en drivende motor i de kommende år i EU, er klimaindsatsen.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Nu er det ikke første gang, vi har den her debat.
Vi mødtes jo også i fredags i Europaudvalget, og ved den lejlighed havde ministeren jo haft fat i lommeregneren, eller fået nogle af de dygtige folk i Finansministeriet til at regne det ud for sig, og var nået frem til, at hver dansker betaler 1.500 kr. årligt til EU.
Og det lød jo lidt, som om ministeren mente, at det var dyrt, at det var mange penge.
Derfor vil jeg gerne spørge, om vi får valuta for pengene.
Er EU 1.500 kr. værd pr. dansker?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-29:
Det, der slår mig, er det med merværdien.
Nu har hr. Jens Rohde og jeg jo delt skæbne, kan man nærmest sige, igennem 10 år i Europa-Parlamentet, hvor fælt det end lyder for tredjemand.
Og jeg går ud fra, at hr. Jens Rohde jo også har læst revisionsrapporterne.
Der kommer jo en lind strøm af særrapporter fra Revisionsretten, hvor man dykker ned i strukturfonde, landbrugsfonde, og hvad der ellers er.
Jeg tror også, at ministeren nævnte det.
Derfor vil jeg bare spørge: Hvor er det, hr. Jens Rohde får den idé fra, at blot fordi omfordelingen sker via Bruxelles, så skulle det have en højere værdi, en højere effektivitet, end hvis man gjorde det nationalt?
Jens Rohde (RV), 2020-01-29:
Det er jo ganske rigt dokumenteret, at vi både forskningsmæssigt og klimamæssigt og på en lang række områder profiterer af, at vi puljer.
Det ved jeg godt vi har en meget forskellig opfattelse af.
Det pirrer altid min humor, når Dansk Folkeparti slår sig op som budgethøge i Det Europæiske Fællesskab, men lad det nu ligge.
Vi ved jo også, hvor meget det giver os af arbejdspladser, at vi har adgang til Europas åbne markeder.
Og det, at vi på en række områder laver fælles indsatser med nødvendig økonomi, er jo det, som i høj grad har været med til at skabe fremgang, og som gør, at vi kan løfte klimaindsatsen i fællesskab.
Når det er sagt, er der så ikke forskellige projekter og forskellige ting, der burde underkastes en lup?
Men sagen er, at vi jo også ønsker, at midlerne skal allokeres decentralt.
Og mange af de der midler, som hr. Morten Messerschmidt ynder at sige er sådan lidt spektakulære, er jo midler, man finder på at håndtere ude i medlemslandene.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-29:
Nu taler vi jo ikke om adgangen til det indre marked.
Jeg er sådan set enig i, at det helt klart har en merværdi.
Det har formodentlig en langt større merværdi end f.eks. dansk medlemskab af EU.
Nej, det, vi taler om, er altså spørgsmålet, som hr. Jens Rohde fremhæver, nemlig om det, at omfordelingen sker fra Bruzelles, i sig selv har en merværdi.
Der er f.eks. Globaliseringsfonden, som jeg husker hr. Jens Rohde meget konsekvent stemte for i sin tid i Europa-Parlamentet.
Det samme gælder landbrugsfondene.
Der har man ikke kunnet konstatere effektivitet i de forskellige projekter.
Så hvor får hr. Jens Rohde det her fra?
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-01-29:
Tak til ministeren.
Det er godt at få klarlagt, hvordan linjen er i forhold til budgettet.
Ministeren sagde, at nu må budgettet tilpasses på grund af brexit, og at der er mange millioner, der bliver trukket ud af kassen.
Har ministeren nogen anvisninger på, hvordan man kan tilpasse EU-budgettet?
Er der noget, der skal gøres mindre af, og er det også noget, man vil drøfte med de andre i, kan man sige, sin alliance af dem, som er budgetrestriktive?
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
Morten Messerschmidt har jo fuldstændig ret i, hvad der er det traktatmæssige udgangspunkt, men det, der så er regeringens forhandlingsstrategi, har jo vist sig at være den mest holdbare.
Uanset om det er en socialdemokratisk finansminister, der står her, eller om det f.eks. var en Venstrefinansminister, der stod her, så har erfaringen vist, at for et lille land med en meget åben økonomi og klare interesser i at være en del af EU's meget markante fordele handler det helt grundlæggende om klare mål og stærke alliancer.
Det er det, der er regeringens strategi.
Det er det, der var den tidligere VK-regerings strategi.
Det er det, der var S-SF-R-regeringens strategi.
Og det er det mandat, som vi havde orienterende diskussioner om i fredags, og som vi også kommer til at diskutere nu her på fredag.
Det er den røde tråd i den indsats, som regeringen på tværs af Folketinget har skabt.
Jens Rohde (RV), 2020-01-29:
Tak for det, hr. formand.
Da vi har meget kort tid, synes jeg sådan set, at spørgsmålet bare ligesom taler for sig selv.
Det ene er, at vi jo er nogle, der ønsker, at nogle af diskussionerne om det europæiske samarbejde i højere grad kommer i Folketingssalen, fordi det kunne være nyttigt at få en bredere folkelig, offentlig debat om de ting, der foregår, også i Europaudvalget.
Det andet er, at det jo heller ikke er nogen hemmelighed, at der ikke er helt enighed om, hvordan vægtningerne og prioriteringerne i det europæiske 7-årsbudget skal være.
Det er jo rigtig mange penge, vi taler om, over de kommende 7 år.
Det har meget stor betydning, ikke kun for hvad der sker i det europæiske fællesskab, men også meget stor betydning for udmøntningen af de midler, som er inden for vores forskningsmiljøer og landbrugssektor og så fremdeles.
Vi ser meget frem til at høre om regeringens prioriteter og syn på EU-budgettet og om, hvordan regeringen vil hente et mandat hjem fra Folketinget.
Så det vil vi glæde os til.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Med kun ét spørgsmål her og nu synes jeg egentlig, at det vigtigste er at snakke om det, som ministeren jo også bruger mest tid på, nemlig det danske bidrag til budgettet.
Men i stedet for bare at tale om dansk bidrag, kunne jeg godt tænke mig at høre regeringens holdning til EU's egne indtægter, altså hvordan man også kan styrke den side af det, som jo alt andet lige vil gøre, at landene skal bidrage mindre, fordi vi er bedre til at skabe pengene til vores budget sammen.
Her tænker jeg særlig på nogle af de ideer, der er kommet frem fra den nye Kommission i forbindelse med deres European Green Deal omkring en CO 2 -told, altså en drivhusgasafgift på varer, vi importerer.
Der har været mange andre ting i spil også.
Er det noget, man proaktivt fra den danske regerings side synes man vil arbejde for, altså skabe nye, egne indtægter og også se lidt ud over, hvad vi plejer, når det er, vi gør det?
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
Uanset hvad, tror jeg, at med det ambitionsniveau, som regeringen er enig i, der er sat på den grønne dagsorden i Europa, så kommer vi til at diskutere spørgsmålet.
Noget af det, der allerede har været nævnt, som vi har diskuteret, også i Europaudvalget, er jo spørgsmålet om en plastemballageafgift, og det er også kvotesystemet, som kunne være en mulighed.
Det er nogle af de ting, som vi gerne være med til at se på.
Jeg tror dog alligevel, at man skal huske at passe på – som vi også diskuterede i fredags – med at betragte det her som, om man vil, et pengetræ.
Det er det ikke.
Men der er ingen tvivl om, at det er noget af det, som vi kommer til at diskutere.
Vi er jo fælles her i Danmark om en meget ambitiøs klimapolitik; vi har vedtaget en klimalov med 70-procentsreduktion i 2030 af CO 2 -udslippet i forhold til 1990.
Der kommer til at ske noget herhjemme, og Europa er på vej i den samme retning.
Jens Rohde (RV), 2020-01-29:
Jamen det er jo altid betryggende, når en socialdemokrat siger, at skatter ikke betyder, at pengene sådan bare hænger på træerne.
Der håber jeg så vi kan holde regeringen på sporet – også når vi snakker en række andre sammenhænge herhjemme – for det er selvfølgelig rigtigt nok.
Se, det, jeg egentlig synes er meget sigende for regeringens tilgang, er, at ministeren først for alvor begyndte at tale om miljø og forskning og migration, altså selve substansen, da formanden for Folketinget havde rejst sig op og vist, at taletiden var overstået.
Alt det andet lyder som sådan noget lommeregnerliberalisme.
Og det er ikke, fordi jeg kalder ministeren det – jeg ved godt, at sådan opfattede ministeren det sidste gang.
Jeg siger bare, at ministeren lyder sådan, altså som en lommeregnerliberalist.
Og det er, fordi det hele bliver sådan noget bogholdersnak i stedet for at sige, hvilken retning vi skal i i Europa.
Derfor vil jeg gerne vide, om regeringen vil prioritere forskning, migration og miljø og klima lige så højt, som man prioriterer rabat og 1-procentsbudgettet.
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
Retfærdigvis skal det siges, at en af årsagerne til, at jeg lød lidt opspeedet, var, at mange år herinde har lært mig, at når formanden rejser sig, er det tid til at være færdig –
Som jeg sagde i min indledning, er regeringens syn på EU, at om noget sted i verden er der her jo altså alle tandhjulene til den motor, der skal gøre, at Europa bliver et stærkt vækstcentrum.
Derfor har vi behov for den indsats, og det kan vi gøre i fællesskab.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-29:
Det kommer måske som en overraskelse for nogle, men det får i hvert fald mig til at stille to spørgsmål.
Det ene spørgsmål er: Betyder det, at ministeren ikke mener, at det er muligt inden for det nuværende EU-budget at lave dramatiske omfordelinger, hvor man styrker kampen mod klimaforandringer, hvor man styrker kampen for miljøet, og hvor man sikrer mere forskning?
Jeg nævner bare landbrugsstøtten, som jo i mange lande er kulsort landbrugsstøtte, der betyder, at CO 2 -udslippet fra landbruget er gået op de sidste 7 år.
Det andet spørgsmål er: Vil regeringen være med til at garantere, at den stigning, som regeringen altså vil lave på EU-budgettet, ikke skal betales af almindelige mennesker?
Sidste gang hørte vi jo, at rabatten gik til en skattereform, der kom de rigeste til gavn.
Så vil ministeren love, at en stigning vil blive taget fra de rigeste i det her land, og at almindelige lønmodtagere ikke skal bidrage til den stigning?
Morten Bødskov (S), 2020-01-29:
I forhold til det første spørgsmål, om det på ingen måder er muligt at prioritere inden for EU-budgettet, ved hr. Søren Søndergaard som tidligere medlem af EU's budgetkontroludvalg – er det ikke sådan, det hedder? – at det er det.
Det ønske om, at vi får prioriteret inden for rammerne, deler regeringen også.
Det er nogle af de diskussioner, som vi kommer ind i, og derfor er det jo en diskussion, som hele Europaudvalget og Folketinget har en interesse i kommer på plads.
Hvem der så skal betale for, at udgifterne stiger, afgøres som følge af den generelle tilrettelæggelse af den økonomiske politik.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-29:
Tak for den fine talen dunder imod landbrugs- og strukturfondene.
Det går jo den gale vej, må man så sige, ud fra regeringens ønsker.
Det er, som om den danske regering i skiftende couleur har meget vanskeligt ved at få det lille ord over sine læber.
Så hele den her potemkinkulisse, man er ved at bygge op, med hensyn til hvor vanskeligt det er, kunne jo i virkeligheden forsvinde, hvis bare man sagde: Nej, vi vil ikke betale mere til EU's samlede budget, tværtimod vil vi betale mindre, og I kan ikke tvinge os til det.
Problemet er bare, at regeringen ikke ønsker at bringe sig i en situation, hvor den ikke kan tvinges.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2020-01-29:
Det var ganske underholdende at lytte til.
Jeg synes også, at hr. Jens Rohde sagde flere ting, som jeg er helt enig i.
Hr. Jens Rohde nævnte, at midler brugt på forskning på europæisk niveau kan betyde, at vi får mere bang for the buck – at vi får mere ud af det, når vi arbejder sammen.
Det samme gør sig gældende på klimaområdet, på miljøområdet og på migrationsområdet.
Det er næsten unødvendigt at underbygge, hvorfor det er sådan.
Det er åbenlyst, at der er ting dér, vi skal arbejde sammen om, så det er prioriteter, som Socialdemokratiet er enig med Det Radikale Venstre i.
Det kan bare undre, at man fra den position slutter, at det er nødvendigt så at bruge flere penge på det europæiske.
Altså, kunne man ikke fremme de prioriteter, som vi sådan set er enige om, og holde det europæiske budget på 1,00 pct. af bni ved at prioritere?
Det har vi jo en vis tradition for at gøre i det her parlament.
Jens Rohde (RV), 2020-01-29:
Jo, og det skal vi jo selvfølgelig også.
Men man skal også forholde sig til den virkelighed – og det er derfor, jeg er kommet ind på det – at der er forskellige rationaler.
Det, der er rationelt for os i Danmark, er ikke nødvendigvis rationelt for de andre.
Og se, nu er det jo f.eks. sådan, at når vi snakker klimaindsats og mainstreaming, altså at vi får sådan en horisontal klimaindsats på 25 pct. af budgettet, er der nogle lande – læs: især østeuropæiske lande – som synes, det er en meget dyr forretning og en dårlig idé.
Hvis vi så samtidig kommer og siger, at vi skærer voldsomt i strukturfondene, som i høj grad er det, de lever af, og som i øvrigt er det, der gør, at de synes, at det er i orden at åbne markederne, deres markeder, for os, får vi jo lige pludselig en kamp mellem klima og en dogmatisk holdning til budgettet, og derfor gælder det om ikke at være for dogmatisk i sine forhandlinger.
Det er derfor, vi synes, at man skal have en fleksibel tilgang til diskussionen.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-29:
Men det ændrer ikke ved, at der skal findes et beløb, der svarer til 3,4 mia. kr., som er nogenlunde præcis det beløb, vi i finansloven samlet fik afsat til forbedring af velfærden.
Det skal altså næste år igen findes til at give til EU, og hvordan gør man så det?
Det er jo et relevant spørgsmål.
Jeg synes ikke, at svaret fremstår lysende klart.
Så er der det der med militærudgifterne.
Der er et forslag om en stigning på mellem 1.000 og 3.000 pct. til at opbygge et militærindustrielt kompleks i EU – og vi er ikke medlem af forsvarsdimensionen.
Er det en fornuftig prioritering?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2020-01-29:
Det er jo sådan, at når vores bidrag til Det Europæiske Fællesskab, EU, stiger, så sker det, i takt med at vores økonomi vokser, og derfor kan vi inden for det råderum, der er til rådighed, prioritere, at vi leverer til Det Europæiske Fællesskab, så vi kan prioritere fælles indsatser på migration, klima og miljø, samtidig med at der er råd til, at vi også fremadrettet kan styrke vores velfærdsstat, som vi gjorde i den finanslov, som vi netop har overstået.
Men der er ikke råd til skattelettelser.
Det er ikke sådan, jeg ser den økonomiske situation.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Jeg må sige, at jeg altså er lidt nysgerrig på noget af det, som hr. Jens Rohde også spurgte ind til.
Og det er jo det her med, at når man sidder og forhandler, når man går til en forhandling – og jeg har jo forhandlet med ordføreren bl.a. om finansloven – så har man nogle prioriteter.
Der er noget, der står øverst på papiret, og der er noget, der står nederst på papiret.
Og på samme måde er det jo, når man sidder og henter et mandat i Folketingets Europaudvalg; så er der noget, der ligger øverst, og noget, der ligger nederst.
Vi har sådan et hierarki i, hvordan vi skriver det op.
Og der kunne jeg godt tænke mig at spørge om noget, for med de ord, jeg hører ordføreren sige, og med de ord, jeg hører fra finansministeren, forstår jeg, at eksempelvis klimaindsatsen er højt oppe på dagsordenen.
Betyder det, at man i forhandlingerne ønsker at lægge samme vægt på størrelsen af budgettet, som man gør i forhold til klimaindsatsen, så den kommer til at blive afspejlet i budgettet?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2020-01-29:
Det er korrekt, at vi har forhandlet, og – synes jeg sådan set – ved fælles hjælp også fået nogle rigtig fine resultater hjem.
Det vil jeg gerne også benytte lejligheden til at kvittere for.
Det er, som jeg har sagt, at den socialdemokratiske position i forhold til mandatet er den, at vi synes, det er afgørende, at vi fastholder en budgetrestriktiv linje, at vi fastholder det danske bidrag til den samlede europæiske økonomi på 1,00 pct. af bni.
Så ser vi sådan på det, at det ikke er realistisk, at den nuværende rabatstruktur bliver skrinlagt.
Derfor er det naturligt også at kæmpe for, at den danske rabat bliver fastholdt, for ellers vil vi komme i en situation, hvor vi bidrager til at betale til andre rige landes rabatter.
Det er naturligvis ikke rimeligt, også med det bidrag in mente, som danske skatteydere allerede yder til EU.
Derudover har vi en række prioriteter, som jeg har nævnt, f.eks. klimakampen og det grønne miljø, og jeg tror sådan set ikke – og det ligger jo også i forlængelse af, hvad ministeren sagde – at vores positioner på det grønne område bliver svækket af, at vi har en budgetrestriktiv linje.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Nej, når jeg nu ikke selv kan sidde i forhandlingslokalet med de andre lande og forhandle om det her, bliver jeg nødt til at være sikker på, at dem, der gør det på vegne af mig, hvis jeg er med til at give et mandat, gør det ud fra mine prioriteter, som jeg lægger ind i et mandat.
Det gør man jo, når man siger, at det er afgørende for os i forhold til størrelsen på budgettet, og man så vil arbejde for noget andet.
Der kan jeg jo ikke vide mig sikker på, at man gør det med samme kraft og samme styrke i den forhandling og ikke giver køb på det ene for at få det andet.
Så igen må jeg bare spørge: Er man villig til at lægge det på samme niveau?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2020-01-29:
Hvis Alternativet brænder lige så meget for den grønne omstilling på europæisk niveau, som man gør på det nationale niveau,
synes jeg, vi kommer til at lægge et mandat frem, som modsvarer Alternativets ambitioner – et mandat, hvor vi meget klart siger, at vi skal bruge færre penge på strukturfonde, færre penge på den direkte landbrugsstøtte og flere på det grønne.