runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Tak for spørgsmålet.
At formanden for Danske Regioner synes, at Danske Regioner er det rigtige sted og tager sit udgangspunkt dér, tror jeg ikke kan overraske nogen.
Og så der kommer mere sammenhæng i den indsats, som de oplever, som ofte går på tværs af det, der sker hos egen læge, det, der sker på sygehuset, og det, der sker i de kommunale tilbud.
Det er derfor, vi etablerer de nye sundhedsfællesskaber.
Vi kommer samtidig til at sætte en stærk national retning for sundhedsvæsenet, som også betyder, at på nogle punkter vil de folkevalgte her i Folketinget i langt højere grad skulle sætte nogle nationale ensartede retningslinjer for udviklingen i sundhedsvæsenet i forhold til det, der ligger i den årlige udviklingsplan.
Det er et af punkterne.
Et andet punkt er f.eks. akutområdet i forhold til at sikre, at der er tryghed i hele landet – at vi får styrket vores akutte beredskab i hele landet.
Der mener vi sådan set, at der er behov for en mere national forankring og også en sikring af, at det gælder hele landet.
Når vi så skaber en ny struktur, er det så udtryk for et embedsmandsstyre?
Altså, hvis jeg skal forstå spørgsmålet sådan, at fru Astrid Krag mener, at det er tilfældet, så må jeg jo bare konstatere, at så ser fru Astrid Krag og jeg forskelligt på landets borgmestre og landets mere end 2.400 folkevalgte ude i kommunerne.
For hvis hun kalder det et embedsmandsstyre at rykke flere behandlinger og flere beslutninger tættere på, hvor folk bor, altså ud i de nye 21 sundhedsfællesskaber og ud i kommunerne med bindende kvalitetskrav i forhold til den sundhedsopgave, der skal løses, så ser vi forskelligt på det.
Og det gælder for så vidt også den nyskabelse, der ligger i konstruktionen, nemlig at patientforeningerne direkte indstiller personer til bestyrelserne for sundhedsforvaltningerne og Sundhedsvæsen Danmark.
Hvis det er udtryk for embedsmandsstyre, må jeg bare sige, at for mig at se handler det om at bringe patienterne helt ind i driftsrummet af vores sundhedsvæsen, så vi får et sundhedsvæsen, der sætter patienterne først.
Det er regeringens ønske, og det står vi gerne på mål for, for det handler egentlig om at skabe et bedre sundhedsvæsen med mere nærhed, sammenhæng højere kvalitet og også en efterlevelse af patientrettighederne landet over.
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Det var jo langt hen ad vejen den samme besvarelse, som min partifælle, hr. Magnus Heunicke, fik lige før, selv om spørgsmålet var et ganske andet.
Jeg vil sige, at jeg synes, det var en noget fræk affejning af partifællen Stephanie Loses indvending mod reformen, nemlig at det skulle være, fordi hun, må man næsten forstå, hytter sit eget skind som formand for Danske Regioner, og derfor ikke kan forholde sig politisk og ideologisk til, hvorvidt det er en god idé at have et folkevalgt regionalt led.
Det synes jeg ikke var særlig kønt.
Jeg har selv læst et langt interview med Stephanie Lose, hvor hun redegør for det og trækker tråde helt tilbage til, da Venstre startede som bondeparti, og om, hvordan hun mener, at folkestyret og dermed også det, at man har mulighed for at stille nogle valgte til ansvar, og at man har den lokale repræsentation, er fuldstændig afgørende vigtigt.
Det giver god mening for mig, men jeg kan også sagtens høre, at det vækker utrolig stærkt genklang i det parti, Venstre historisk har været.
Så til det mere indholdsmæssige.
Ministeren blev mange gange spurgt af hr. Magnus Heunicke om, hvem det så er, der fremover kommer til at træffe beslutningerne, f.eks. om Næstved Sygehus.
Man kunne også sagtens finde andre eksempler rundtomkring i landet.
Hvem er det, der kommer til at træffe beslutningerne?
Og der er det klokkeklare problem, at der fremover ikke vil være nogen folkevalgte, man kan stille til ansvar, når den beslutning er truffet.
Det er ikke, fordi hr. Magnus Heunicke eller andre i Socialdemokratiet siger, at der er en ny planlægning i den aktuelt fremlagte reform.
Men det er jo den reform, vores sundhedsvæsen skal fungere efter i mange årtier frem, hvis regeringen får magt, som den har agt.
Derfor er det da fuldstændig relevant at spørge om fremtiden, som hr. Magnus Heunicke gjorde: Hvem er det så, man kan stille til ansvar for de beslutninger, der bliver truffet, f.eks. om Næstved Sygehus?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Der må jeg bare sige, at det er jeg grundlæggende uenig i.
Derfor er man jo også nødt til at forholde sig til, at vi med det forslag til en sundhedsreform, vi er kommet med fra regeringens side, kommer til at forpligte vores nære sundhedsvæsen, i sundhedsfællesskaberne, i kommunerne og vores folkevalgte.
Det kan jeg forstå at Socialdemokratiet mener at de er.
Det synes jeg er ærgerligt.
Tilsvarende på en række nationale områder mener vi sådan set, at det er nødvendigt, at vi sikrer en national overholdelse af f.eks. patientrettighederne, og at det i sidste ende også er i den årlige udviklingsplan udstukket herindefra, at man sørger for, at der er det pres, der skal til, så borgere i Region Sjælland ikke bliver efterladt på perronen og får en dårligere udredning og en dårligere overholdelse af deres patientrettigheder, end borgere i nogle af de andre regioner.
Jeg synes sådan set, det er helt rimeligt, at vi siger, at folkevalgte herinde i sidste ende også skal stå på mål for den del.
Det her er en nærhedsreform, som flytter opgaver ud, og det diskuterer jeg gerne yderligere med fru Astrid Krag.
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Men det var da helt nye oplysninger, hvis det skal forstås sådan, at det er Folketinget, der udpeger bestyrelserne til Sundhedsvæsen Danmark og til de regionale forvaltninger.
Det har jeg ikke hørt før.
Så har jeg ikke forstået regeringens reform rigtigt.
Så ministeren må da meget gerne bekræfte det, hvis det er sådan, at det er de folkevalgte i Folketinget, der fremover sammensætter de bestyrelser.
Det er en nyhed for mig.
Selvfølgelig mener jeg, at de har det.
Men jeg har meget svært ved at se, hvordan de kan løfte det ansvar, som man vil pålægge dem med den struktur, regeringen lægger op til.
Kan ministeren så ikke også – ud over at forklare, hvem det egentlig er, der udpeger og afsætter bestyrelsesmedlemmer i regeringens struktur – bekræfte, at det er rigtigt, at der sådan set er vetoret, og at alt skal besluttes ved enstemmighed i de der lokale sundhedsfællesskaber?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Jeg tror, at fru Astrid Krag skulle læse udspillet en gang til, og så skulle Socialdemokratiet måske finde ud af, om man bare vil være imod, imod og imod, ligesom man altid har været, når det har handlet om at tage ansvar for de store linjer i vores sundhedsvæsen.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Jeg håber på, at Socialdemokratiet vil tage ansvar og være med til at sikre et sundhedsvæsen, hvor der kommer mere nærhed, hvor vi sætter det ambitiøse mål at få flyttet 500.000 behandlinger ud tættere på, hvor folk bor, i stedet for at de er placeret centralt på sygehusene, sådan som de er i dag, og et sundhedsvæsen, hvor der er mere sammenhæng, et sundhedsvæsen, hvor patientrettighederne bliver overholdt bedre og også bliver udvidet, og et sundhedsvæsen, hvor vi løfter kvaliteten.
I forhold til spørgsmålet om bestyrelsessammensætningen var det sådan set
ikke det, jeg refererede til før; det var udviklingsplanen og den årlige udviklingsplan, der skal drive den nationale retning.
Der er det jo sådan, at vi klart og tydeligt siger, at vi sådan set mener, at det er vigtigt, at man, når man presser flere opgaver ud i det nære sundhedsvæsen og skaber mere nærhed, også tager mere nationalt ansvar på nogle områder; at man også tager konsekvensen, når man forenkler fra tre niveauer til to niveauer og dermed sikrer, at vi kan frigøre 1,5 mia. kr., som vi lægger ind i Nærhedsfonden, som vi så kan flytte fra administration til sundhedshuse og ambulancer.
Jeg tror, det ville gavne vores sundhedsvæsen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-23:
Spørgsmålet her drejer sig jo om, at formanden for de Danske Regioner, Venstrepolitikeren Stephanie Lose, har givet udtryk for, at det, der ligger i sundhedsreformen – det, der altså er statsministerens plan her – i højere grad vil give embedsmandsstyre og bestyrelsesstyre.
Lad mig stille mit første spørgsmål til sundhedsministeren: Mener sundhedsministeren, at de to instanser, Sundhedsvæsen Danmark som den øverste kommende myndighed efter planen og de fem sundhedsforvaltninger, som ikke har folkevalgte, er henholdsvis enten mere demokratiske eller mindre demokratiske end et folkevalgt organ?
Det, der jo i hvert fald står tydeligt nu efter en uges debat om regeringens forslag til en sundhedsreform, er, at der er rigtig mange af sundhedsministerens partifæller, som er fuldstændig enige med Socialdemokratiet i, at det her er et spørgsmål om at flytte en demokratisk beslutningsproces væk fra borgere, væk fra der, hvor man bor, og hen til noget, der er mere centralt.
Sundhedsministeren kunne jo have læst det socialdemokratiske sundhedsudspil og studeret vores skitse til nærhospitaler, som lige nøjagtig drejer sig om nærheden og det at bringe behandlinger ud fra sygehusene til det nære.
Så her kan vi sagtens forenes om noget.
Men vi kan ikke forenes om at centralisere og fjerne demokrati og skabe mere bureaukrati.
Ole Birk Olesen (LA), 2019-01-23:
Mange af de nedlæggelser af lokale busruter har gode begrundelser.
Lad mig tage eksemplet med Nordjylland, hvor man konstaterede, at der altså tidligere kørte mange tomme busser rundt, og det er både spild af penge og spild af miljømæssige ressourcer, at de bruger så meget diesel på at køre rundt med en stor bus, hvor der kun sidder få mennesker.
Derfor har man i Nordjylland i stedet etableret en ordning, hvor der kører små biler ud og henter passagerer dér, hvor de nu engang bor, og kører dem til den nærmeste togstation eller det nærmeste busstoppested.
Se, det er klog politik, og det er altså en politik, der ligger i forlængelse af, at man har nedlagt nogle busruter.
Servicen for borgerne er ikke dårligere, den er måske endda bedre, og det er også billigere, og det er også bedre for miljøet.
Men altså, jeg har stor tiltro til det lokale demokrati, og jeg har endnu større tiltro til det kommunale demokrati end til regionsdemokratiet.
Jeg tror, at alle, der følger med – også i de lokale aviser osv. – har et større kendskab til dem, der sidder i kommunalbestyrelsen, sådan at man hurtigere kan gå ned og tage fat i dem i den lokale Brugs og sige noget til dem, end man kan, hvis man går til regionsrådsmedlemmerne.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Det her er en kæmpe nærhedsreform, og det er da kun positivt, hvis socialdemokraterne nu aktivt vil gå ind i det konkrete indhold og diskutere, hvordan vi kan få flyttet flere behandlinger ud, hvordan vi kan sikre en mere forpligtende ramme for samarbejdet mellem kommune, sygehus og egen læge, så de patienter, vi i dag oplever reelt set falder ned i den her Bermudatrekant, der er mellem de tre parter, kommer til at få en højere kvalitet i behandlingen.
Jeg håber da på, at socialdemokraterne vil være med til at sætte nationale bindende mål for, hvad kvaliteten skal være af sundhedsvæsenet.
Altså, lige nu er det jo decentralt fastsat.
Vi mener, Sundhedsstyrelsen skal have muligheden for at kunne lave bindende mål på sundhedsområdet, så det ikke er postnummeret, der afgør, hvilke tilbud du får som f.eks. apopleksipatient.
Det kan jeg så høre at socialdemokraterne ikke vil, og det synes jeg er ærgerligt.
Det gælder også på akutområdet, hvor vi sådan set mener at vi skal styrke akutområdet og også sætte nogle nationale standarder, sådan at vi har den samme tryghed i hele landet, og at vi skal turde investere i flere akutlægebiler og ambulancer, så vi også får dækket nogle af de sorte huller og de forskelle, som regionerne i dag har skabt på området.
Magnus Heunicke (S), 2019-01-23:
Men vi kan jo desværre se, at i kølvandet på den sidste strukturreform er hver syvende busrute uden for de store byer, altså i vores landdistrikter, faktisk lukket ned.
Og man gisper efter vejret i mange lokalområder, hvor det handler om to til tre elementer.
Det ene er skole, det andet er job, og det sidste er infrastruktur og ikke mindst den kollektive trafik til ældre og børnefamilier og unge mennesker på uddannelse.
Derfor er det jo vigtigt, at vi sikrer, at de ikke falder mellem to stole her.
Så hvem er det, der har det overordnede ansvar for at binde en region af flere forskellige kommuner sammen, hvor man jo krydser de her kommunegrænser?
Ole Birk Olesen (LA), 2019-01-23:
Pengene er jo ikke øremærket i dag.
De penge, der går til regionerne i dag er ikke øremærket.
Det er ikke sådan, at regionerne ikke må bruge dem på noget andet, hvis de gerne vil det.
Det er heller ikke sådan, at de penge, der går til kommunerne til dækning af deres transportforpligtelser, er øremærket, sådan at kommunerne ikke må bruge dem på andet end det.
Så vi går fra en situation, hvor pengene i dag ikke er øremærket, til en ny situation, hvor pengene heller ikke er øremærket.
De penge vil så bare være ude hos kommunerne, i stedet for at de er hos regionerne.
Jeg synes, at det er dygtige folk, vi har derude, og jeg synes, at det kommunale demokrati faktisk fungerer bedre end det regionale demokrati.
Der er flere mennesker, der kender deres kommunalbestyrelsesmedlem, end der er mennesker, som kender deres medlem af regionsrådet.
Så derfor er det et godt demokrati, der tager over og måske endda også et bedre demokrati end det, det tager over fra.
Magnus Heunicke (S), 2019-01-23:
Jeg spørger lidt åbent, for det er jo første gang, at vi sådan har ministeren i tale.
Vi har ikke nået at holde samråd endnu, og vi har kun læst og set pressemøder og andet.
Eller er det sådan, at hvis der sidder nogle byråd og siger, at de har ikke så meget lyst til at betale penge for en busrute fra deres kommune til en nabokommune, fordi de hellere vil bruge dem på et andet godt formål inden for kommunegrænsen, vil det så også kunne lade sig gøre?
Ole Birk Olesen (LA), 2019-01-23:
Selv om regeringen foreslår, at regionerne skal nedlægges, så foreslår regeringen ikke, at de regionale trafikselskaber skal nedlægges.
De vil blot være fælleskommunale selskaber, sådan at de kommuner, der ligger i den region – som jo så kommer til at være et geografisk område og ikke et institutionelt område, men altså et geografisk område, som er en region – også har et regionalt trafikselskab, hvor kommunerne sidder i bestyrelsen.
Og kommunerne vil have de samme penge, som regionerne havde tidligere, så de vil kunne bruge de penge til at betale for de regionale busruter.
Så der vil ikke være færre penge derude, der vil være de samme penge derude.
Det vil bare være kommunerne, der gør det, altså bestiller og finansierer, i stedet for regionerne, som jo ikke vil eksistere længere.
Magnus Heunicke (S), 2019-01-23:
Tak for det svar.
Det er en meget god basis for vores diskussion her i eftermiddag.
Det er jo i dag sådan, at de regionale busruter, som krydser kommunegrænser, planlægges og finansieres af vores regioner, og det samme gør sig gældende med lokaltogene.
Der bruges ca. 1,5 mia. kr. på det, og der er det regeringens udspil, at de penge på en eller anden måde skal fordeles i kommunerne, der så skal finde ud af det.
Hvis man ser på reaktionerne fra ikke kun pendlere, Landdistrikternes Fællesråd og borgmestre, men også fra trafikeksperter, kan man se, at der er en vis nervøsitet for, hvad det her vil få af konsekvenser.
For kan man være helt sikker på, at den opgave bliver varetaget på en betryggende måde?
Vi ved jo – det ved jeg at den nuværende minister også er klar over – at halvdelen af alle danskere krydser en kommunegrænse på vej til og fra arbejde eller til og fra skole.
Det er ikke noget, vi tænker over i dagligdagen, men det gør man altså, og så er det jo vigtigt, at systemet er der, og det gælder også den kollektive trafik, altså at den skal være der til at varetage det.
Og det er jo logisk, at det, når det er inden for en kommunegrænse, giver god mening, at det er kommunen selv, der står for det.
Helt konkret vil jeg spørge – for jeg har ikke kunnet finde svaret på det, men det kan være, at ministeren kan oplyse om det: Hvordan skal de 1,5 mia. kr., der er i forslaget her, og som bruges nu, fordeles ude i vores kommuner?
Er det pr. kilometer?
Er det under DUT-ordningen?
Eller hvordan skal man fordele de penge, som i dag bruges i regionerne?
Ole Birk Olesen (LA), 2019-01-23:
Nu er det jo så heldigt, at spørgeren selv har været transportminister og derfor er fuldt vidende om, at de lokale busruter både betales og bestilles af kommunerne og i dag af regionerne.
Det vil sige, at både i dag, hvor jeg er minister, og dengang hr. Magnus Heunicke var minister, ville kommunerne kunne beslutte, at de ville nedlægge en busrute, fordi de ikke ønsker at betale for den.
Så det kan en transportminister jo aldrig nogen sinde garantere ikke vil ske.
Det kunne hr. Magnus Heunicke ikke garantere, og derfor blev der jo også, mens hr. Magnus Heunicke var minister, en gang imellem nedlagt busruter, altså fordi kommunerne ikke syntes, det var en busrute, der skulle bevares.
Så svaret på spørgsmålet giver jo lidt sig selv.
Svaret er selvfølgelig, at det, som hr. Magnus Heunicke beder mig om at garantere, kan ingen transportminister garantere.
Magnus Heunicke (S), 2019-01-23:
Tak, formand.
Her er spørgsmålet til transportministeren: Kan ministeren garantere, at der ikke bliver nedlagt yderligere busruter i landdistrikterne, hvis opgaven flyttes fra regionerne til kommunerne, som regeringen foreslår?
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg tror, at det bedste ord for det, ministeren gør i forhold til sine partifæller, er arrogance.
Altså at man hælder bekymringerne i forhold til folkestyret ned ad brættet; de har ikke fattet en bønne.
Så får vi et fur: Vi vil ikke noget, vi tager aldrig ansvar.
Det er i hvert fald også noget, man kan sætte et stort spørgsmålstegn ved.
Vi har vores eget sundhedsudspil her fra oktober.
Man kan tænke over, hvem det er, der historisk har bygget vores sundhedsvæsen op – det kan vi jo tage et lille historisk battle på – som har gjort, at vi har den model, vi har i Danmark i dag, med fri og lige adgang, altså hvilke historiske tråde, det har, og hvilket parti og hvilken bevægelse der har båret det igennem.
Derfor vil jeg bare spørge ministeren, om hun virkelig overhovedet ikke deler den forundring hos de partifæller og andre, der står tilbage og tænker: Hvordan kan det være, at man med kirurgisk præcision skærer lige præcis den del af regionerne væk, der er de folkevalgte, og så bevarer forvaltningerne?
Så får vi flere led, vi får flere udpegede bestyrelser, som ikke kan stilles til ansvar af vælgerne.
Vi får et mere bureaukratisk og uigennemskueligt system, men lige det lille hjørne, der var de folkevalgte, har man med kirurgisk præcision skåret væk.
Har ministeren ikke et eller andet sted i sin Venstrepolitikerkrop en lillebitte forståelse for de partifæller, der har svært ved at se, at det hænger sammen med det parti, Venstre altid har været?
Ellen Trane Nørby (V), 2019-01-23:
Vi skubber flere opgaver ud i det nære sundhedsvæsen.
Vi sikrer, at man med de 21 sundhedsfællesskaber får rykket nogle beslutninger tættere på, som i dag er kommet for langt væk.
Vi sikrer en ramme, hvor vores kommunalpolitikere kommer til at skulle engagere sig mere i sundhedsvæsnet.
Vi sikrer også nogle nationale kvalitetsstandarder, fordi vi sådan set ikke synes, det skal være op til fri fortolkning, hvad man f.eks. tilbyder en apopleksipatient eller en ældre medicinsk patient, der skal ud på en akutplads.
Det kan jeg forstå at Socialdemokraterne er uenige i.
Så løfter vi noget op på nationalt plan, og jeg kan så forstå på Socialdemokraterne, at de mener, at det er udemokratisk, og hvad der nu ellers knytter sig til, at vi f.eks. i forhold til den landsdækkende akutlægehelikopter har truffet beslutningerne herinde, allokeret midlerne herfra og lagt nogle nationale standarder for f.eks. akutlægehelikopteren i dag.
Det mener jeg ikke er udemokratisk.
Jeg mener bestemt heller ikke, det er udemokratisk, når vi nu lægger op til, at der på akutområdet skal være en national overbygning, sådan at vi sikrer, at der ikke er så store forskelle på, hvor hurtigt ambulancen kommer frem overalt i Danmark, og at vi også med Nærhedsfonden og de 6 mia. kr. ikke bare afsætter penge til nye sundhedshuse og moderne almene praksisser, men også til 10-15 ekstra akutlægebiler, akutberedskab og ambulancer derude, der kan være med til at sikre tryghed i hele Danmark.
Det handler faktisk om at sikre et endnu bedre sundhedsvæsen, end vi har i dag.
Astrid Krag (S), 2019-01-23:
Jeg tror, vi bliver nødt til at tage en særskilt diskussion om, hvordan hulen borgmestrene skal manøvrere i de her lokale sundhedsfællesskaber, hvor alt skal være i enighed, og det vil sige, at den enkelte har vetoret, og man har sit eget byråd som bagland.
Altså, jeg har simpelt hen meget svært at se, hvordan det skal kunne fungere i realiteternes verden.
Det når vi ikke at komme udtømmende omkring her, så det må vi mødes om i en anden sammenhæng.
Jeg vil bare sige til ministeren: Det, ministerens partifæller prøver at råbe ministeren og regeringen op om, er jo, at kvalitet også er nærhed og tryghed, også den slags nærhed og tryghed, som ikke giver mening i et regneark, som ikke giver mening i et bestyrelseslokale, men som giver vældig god mening, når du har et lokalt bagland, du skal hjem til, nogle vælgere, du skal kigge i øjnene, et lokalområde, du repræsenterer og i øvrigt bor i.
For det skal de vel heller ikke, de nye bestyrelser, altså bo i de områder, de repræsenterer?
Og jeg er temmelig bekymret over, at ministeren bare affærdiger det på den måde, som hun har gjort her i dag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-01-23:
Tak for det.
Hr. Søren Gade og Socialdemokratiet synes, at det er demokratisk at lytte til borgere og give borgere et talerør.
Det gør man ved at have lokalt valgte politikere.
Ministeren talte i sit sidste svar til mig om Bermudatrekanten mellem kommune, region og praktiserende læge.
Okay, det er måske her, vi skal have det, for nogle har sagt, at det, regeringen har lagt op til, er sådan et trylleslagstrick.
At det er virkelighedsfjernt, at det er bare en skrivebordsøvelse.
Det er måske lige nøjagtig det, man ønsker, nemlig med en tryllestav at slå ned og fjerne de folkevalgte regionsrådsmedlemmer og så – pist! – er problemerne væk.
Hvorfor har man ikke løst problemerne?
Vi har ventet og ventet på et udspil om det nære og sammenhængende sundhedsvæsen.
Nej, det, der er udfordringen her, er, at man har en regering med hr. Lars Løkke Rasmussen i spidsen, der sammen med hr. Kristian Thulesen Dahl har lavet en aftale – og de to ved bedst.
Så behøver man ikke spørge andre eller evaluere og drøfte tingene.
Det er en ren centraliseringsøvelse.