Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-02-03:
Jeg har det sådan med de her forespørgselsdebatter, at nogle gange kan de være gode, og andre gange kan de være sådan lidt ligegyldige.
I dag tænker jeg lidt: Arh – altså, jeg stiller to konkrete spørgsmål.
Ministeren ved godt, hvad jeg spørger om, men vælger ikke at svare på det.
Socialdemokratiets ordfører ved udmærket godt, hvad jeg spørger om, men vælger ikke at svare på det.
Arh, kom nu!
Så kan det være ligegyldigt, at vi holder de her forespørgselsdebatter.
Nå, men lad det nu ligge.
Men jeg spørger præcist, om man har beregnet på det siden marts måned, og så får man en lang historik om alt muligt andet.
Det er jo det, der er kernen i det her.
For nogle ting i det danske samfund har været lukket ned siden marts måned – næsten i et år.
Tænk på de erhvervsdrivende, tænk på deres liv: næsten i et år.
Nu får man så at vide: Næh, vi har ikke lige orket at regne på, hvad henholdsvis nedlukning og oplukning vil betyde.
Så er der nogle, der siger: Gud, står du nu og siger, at alt natteliv skal åbnes nu?
Nej, det er ikke det, jeg siger.
Men jeg har da en forventning om, at man har gidet at sætte sig ned og regne på, hvilken betydning det har.
Så er det korrekt, at der er kommet en ny variant i december, som gør, at der skal sættes nogle andre tal ind i det her.
Men tænk, hvis man nu havde lavet de her beregninger, de her modeller, så kunne man jo bare sætte det nye tal ind.
For det er jo ikke noget, som vi kun har skullet regnet på nu og her, hvor vi har været nedlukket i en måned siden december.
Det er jo heller ikke noget, man skulle have regnet på i december måned.
Nej, da regeringen ønskede at ændre faserne for genåbning, hvor man havde aftalt fire faser for genåbning sammen med Folketinget, da gik regeringen i starten af august ind og sagde: Det vil vi ikke alligevel.
Hvorfor er det, at man ikke der med det samme siger: Hov, det, vi har gang i her, er et så massivt overgreb på og indgreb i borgernes tilværelse og deres grundlæggende frihedsrettigheder og erhvervslivets mulighed for at drive erhvervsliv, at vi siger: Wauw, nu laver vi det her indgreb, og så sætter vi da selvfølgelig straks folk til at regne på, hvad der skal til, for at vi kan åbne op, så vi kan komme tilbage til normalen?
For kære venner, det, vi gør lige nu, er ikke normalen.
Den måde, vi lever på lige nu, er ikke normalen.
Og ministeren ved, at jeg har spurgt efter det rigtig, rigtig mange gange.
Det kan godt være, det er så mange gange, at man begynder enten at ignorere det eller synes, det er møgirriterende, men jeg bliver ved med det.
For jeg synes, det er forfejlet, at man ikke har gjort det her noget før.
Nu står vi så i en situation, hvor det lige om lidt er den 1. marts.
Vi ved, at regeringen har forlænget de her restriktioner til og med den 28. februar undtagen dem, hvor der er åbnet op her, og der kan ske ændringer, men det er det, man forlænger de generelle restriktioner med.
Så når vi til den 1. marts, og der træder en ny epidemilov i kraft.
Og det gør, at de her beslutninger om bevarelse af restriktionerne i samfundet nu skal lægges ind i et udvalg.
Og det vil sige, at så overgår det jo til Folketingets partier, sådan som jeg har forstået epidemiloven.
Så er det dét udvalg, som skal sidde og træffe beslutninger – jeg tror, det er hver fjerde uge, man skal foretage en vurdering af, hvad der skal fortsætte osv.
På hvilken baggrund skal man kunne vurdere det?
Mavefornemmelser?
På baggrund af hvilke beregninger skal man kunne gøre det?
Hvis vi ikke har beregninger på, hvad det vil betyde at lade eleverne komme tilbage på efterskolen, hvordan skal vi så kunne træffe beslutning om, om de skal tilbage?
Det er jo derfor, det er vigtigt at have de her tal og have den her dokumentation.