Louise Brown (LA), 2025-12-04:
Tak, og tak for spørgsmålet.
Ja, det er rigtigt, at der er flere sager, vi ikke er enige om.
Det er jo derfor, vi er forskellige partier.
Vi går meget ind for gulerod frem for pisk.
Som jeg siger, bakker vi fuldt ud op om den her del af lovforslaget, som handler om den differentierede honorarstruktur, fordi det for os giver mening, at man i de områder, hvor man har en anden patientsammensætning, som måske kræver lidt mere tid, får et andet honorar.
Jeg tror på, at hvis man også kiggede på honoraret og gjorde mulighederne nemmere for lægerne ude i de områder, ville vi også se, at de private aktører, f.eks. sundhedskoncernerne, kunne se en mening med at slå sig ned derude.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at det ligesom var to forskellige ting i det her forslag, for nu lukker man ligesom for den mulighed.
Jeg tror, at de private godt ville kunne løfte den opgave.
Liberal Alliance er ikke med i Aftalen om sundhedsreform 2024.
Det betyder naturligvis, at vi ikke kommer til automatisk bare at bakke op om de forslag, der udspringer af den.
Men det betyder nu heller ikke, at vi per automatik bare stemmer imod alt, hvad regeringen her fremsætter.
Når noget er fornuftigt, støtter vi det naturligvis gerne, og der er faktisk elementer i det her forslag, som Liberal Alliance ser positivt på.
Der er f.eks. gode takter i den nationale opgavebeskrivelse; det synes vi giver god mening.
Da udkastet til lovforslaget blev sendt i høring i starten af sommeren, så udløste det massiv modstand, som vi allerede har hørt lidt om tidligere talerstolen.
Den kom ikke kun fra PLO, som nok var dem, der umiddelbart fyldte mest i den offentlige debat og i hvert fald også i min indbakke, men også fra en bred vifte af andre sundhedsaktører, og det var også med god grund.
Det viser mange af høringssvarene også.
Efterfølgende har PLO og regeringen så indgået en fælles forståelse, som rettede en række af de mest problematiske dele op, og det anerkender vi.
Men altså, når man fjerner det obligatoriske udbud af ydernumre, fjerner man også for os at se et vigtigt instrument til at skabe konkurrence og åbne området for nye aktører.
Regeringen foreslår, at regionerne fremover frit kan etablere og drive egne almen praksisklinikker, de såkaldte regionsklinikker, nu ikke kun som en nødordning, men også som en permanent mulighed.
Det mener jeg er en farlig glidebane, som reducerer det frie erhverv og øger den offentlige dominans.
Og erfaringen viser altså ikke, at offentligt drevne klinikker leverer hverken bedre tilgængelighed eller større kontinuitet.
Så her er risikoen altså, at vi erstatter et monopol med andet.
Derudover reducerer forslaget her ejerskabsloftet for læger fra 6 ydernumre til 3, og det er ikke gjort for at sikre kvalitet.
Det er ikke gjort, fordi der er dokumentation for, at store klinikker er et problem.
Det er udelukkende for at holde bestemte aktører, særlig sundhedskoncerner, ude af området, og det er for mig at se en mærkelig retning, for hvorfor skulle større enheder i sig selv være et problem?
Hvis en aktør kan levere en høj kvalitet, stabil drift og ordentlige forhold for patienterne, hvorfor skal ejerskabet så begrænses politisk?
Det er altså ikke kvalitet, der er styrende her; det er bare en modvilje over for bestemte ejerformer.
Så altså, kombination af færre muligheder for private aktører for at byde ind, flere muligheder for at regionerne selv kan drive klinikkerne, betyder, at vi bevæger os mod et mere offentligt domineret system.
Men hvis ministeren er villig til at skille delen om regionernes frie klinik drift og delen om antallet af ydernumre ud, så stemmer Liberal Alliance gerne for L 78, for der er som nævnt flere gode elementer i forslaget, og vi anerkender også de forbedringer, der er kommet efter forhandlingerne med PLO.
Men de udfordringer, jeg lige har nævnt, er for os så principielle, at de overskygger det positive.
Så derfor kommer Liberal Alliance til at stemme imod L 78.
Tak for ordet.