Lars Løkke Rasmussen (M), 2023-03-28:
Og tak for en, synes jeg, interessant og lødig debat med mange gode indlæg, og som hr. Alexander Ryle sagde, er det godt at få et overblik, særlig når man er ny.
Det var også, hvad jeg selv tænkte, da jeg oversendte den her redegørelse til Folketinget.
Den er jo i sagens natur den første siden den sidste, og den sidste debat fandt sted den 5. april 2022, halvanden måned efter at Rusland den 24. februar havde iværksat sin omfattende invasion af Ukraine.
Det prægede naturligvis debatten dengang, ligesom det jo også har præget debatten i dag, men alligevel med sådan lidt mere refleksion, fordi der er gået noget tid.
Takket være ukrainernes tapre modstand og høje moral og i øvrigt også den internationale opbakning, altså donationer, så blev invasionen jo ikke et så hurtigt overstået kapitel, som Rusland og i virkeligheden nok en del andre med dem fejlagtig havde regnet med.
Krigen raser fortsat, og Rusland udviser ingen vilje til at indgå i reelle forhandlinger.
Der ageres med stor brutalitet og kynisme og en helt enorm foragt for menneskeliv, og i virkeligheden ikke bare ukrainernes, men jo også egen befolknings liv, og det har medført store lidelser.
Samtidig står vi med et uhyrligt angreb på den regelbaserede verdensorden, som vi har opbygget siden anden verdenskrig, og som jo handler om det fundamentale princip om alle staters ret til selvbestemmelse.
Det må vi ikke sidde overhørig, og det er der bestemt heller ikke nogen ordførere, der har gjort her i dag, tværtimod.
Det internationale samfund, herunder FN, EU og NATO, har fordømt Ruslands invasion i Ukraine; særlig EU og NATO har utvetydigt reageret i både ord og gerning med konkret støtte til Ukraine.
Og måske kan man sige her i lyset af det spørgsmål, der var bl.a. fra Alexander Ryle, om, hvorvidt nogle andre kan tage over, når OSCE er lidt lammet – hr. Søren Søndergaard var inde på de samme ting – at det har EU jo gjort i en eller anden udstrækning.
Der har været lagt et markant både politisk og økonomisk pres på Rusland: de mange sanktioner og det internationale arbejde for at sikre retsforfølgelse.
Men der er jo fortsat et behov for at lægge pres på Rusland, også via andre internationale organisationer.
Det er helt afgørende, at vi giver Ukraine de bedst mulige kort på hånden ved en mulig forhandlingssituation, når den situation på et tidspunkt opstår, hvor det bliver relevant.
Der er ingen tvivl om, som ordførererne også fuldstændig samstemmende har været inde på, at hele den her krig positivt har presset et sammenhold frem, men også har presset nogle af de internationale organisationer.
Det har også presset os her, for det skabte jo fundamentet for det nationale kompromis om Danmarks sikkerhedspolitik fra marts sidste år, Ukrainefonden er få uger gammel, og der er hele det arbejde med at forhandle et nyt forsvarsforlig, som nu sættes i gang, og som vi har accelereret, i forhold til det der blev besluttet for bare et år siden, så vi lever op til vores NATO-forpligtelser m.v. Så der skal jo ageres, og der bliver ageret.
Det gælder jo også i varierende grad i forhold til de tre organisationer, der er genstand for debatten her i dag, og indtil invasionen var Rusland medlem af alle tre organisationer.
Men det er jo kompliceret, det siger sig selv.
Men det rokker ikke ved, at multilateralt samarbejde er vigtigt og vigtigere end nogen sinde før i forhold til alle os, der bakker op om den internationale regelbaserede orden og bakker op om FN-pagten, om demokratiske værdier og overholdelse af internationale konventioner.
Det er vigtigt.
Det er vigtigt for regeringen, og det er vigtigt for de ordførere, der har haft ordet her i dag.