Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-03-25:
Tak for ordet.
Og tak for anledningen til at drøfte et efter min mening ufattelig vigtigt område, som desværre får alt for lidt omtale i den store offentlighed, hvilket godt kan undre, fordi det jo sådan set er vores voksen- og efteruddannelsessystem, som er hele forudsætningen for, at man, når man skal være så mange år på arbejdsmarkedet, også kan blive ved med at have relevante kvalifikationer.
Og det er en grundforudsætning for grøn omstilling og alt muligt andet.
Så det er ufattelig vigtigt og fylder efter min mening alt for lidt.
Så tak for at tage det her op.
Jeg vil sige det på den måde, at det har vi jo for så vidt sat i gang, fordi det bl.a. er det, Reformkommissionen står for at skulle lave.
Det vil sige, at vi for så vidt er enige om hele hensigten, nemlig at vi skal have gennemanalyseret det, og at der så skal træffes nogle beslutninger.
Og den første del er vi i gang med.
Men hvis man ligesom skal tage fat om baggrunden for, at det her område er vigtigt – hvad det er, man skal med analyserne, hvad det er, vi gerne har villet, når vi har sat Reformkommissionen i gang med at arbejde med det analysearbejde – så er det jo simpelt hen, fordi alting udvikler sig; nogle ting udvikler sig langsomt, og nogle gange udvikler ting sig lynhamrende hurtigt, og det gør sig jo ikke mindst gældende for arbejdsmarkedet, hvor det, man lærer som ung, kan blive forældet.
Tænk her på typograferne og typograffaget, hvor det, som dem, der nu i dag er 60 år, lærte, da de tog deres typografuddannelse som unge, så i løbet af deres tid på arbejdsmarkedet er blevet forældet, og man har skullet have nogle helt andre kvalifikationer i forhold til at træde ind i den nye digitale tidsalder.
Så tingene kan altså være forældet 10 år senere, 20 år senere eller mere, og derfor er der simpelt hen for nogles vedkommende behov for, at man lærer noget helt nyt, får et helt nyt fag, og der kan også være behov for at få nye udfordringer, altså at man simpelt hen har lyst til at skifte spor, men det kan også være et spørgsmål om at lære nye teknikker inden for et fag, fordi tingene simpelt hen inden for ens fag har forandret sig rigtig meget.
Så når verden udvikler sig, er det jo afgørende, at vi udvikler os med den og vi som samfund stiller det til rådighed, og at vi forsøger at holde takt med den verden, der er omkring os.
Og det er jo præcis derfor, at vi har voksen- og efteruddannelsessystemet, altså simpelt hen for at holde takt med det arbejdsmarked, der udvikler sig.
De gode muligheder på arbejdsmarkedet for ufaglærte og faglærte afhænger i høj grad af, om de har gode betingelser for løbende at kunne vedligeholde og udvikle deres kompetencer.
Det er selvfølgelig særlig aktuelt – og det, de fleste kender til – i forbindelse med den grønne omstilling, og derfor er det så godt et eksempel at bruge, nemlig fordi klimakrisen og særlig den grønne omstilling er en af vor tids største udfordringer.
Og vi har både med klimaloven og 70-procentsmålet sat et reduktionsmål, der er blandt de allermest ambitiøse i verden.
Det kommer buldrende som et ustoppeligt tog, og alle på arbejdsmarkedet vil jo på en eller anden måde blive påvirket af det, og derfor er der selvfølgelig behov for, at dem, der blev udlært som elektrikere for 30 år siden, igennem voksen- og efteruddannelsessystemet enten allerede har lært eller lærer nogle af de nye teknikker, der skal til i forhold til de nye opgaver, der er.
Så et velfungerende efter- og videreuddannelsessystem er fuldstændig afgørende for arbejdsmarkedet.
Så det er afgørende for samfundsøkonomien og for helheden, men det er det selvfølgelig også for den enkelte i forhold til at kunne bibeholde en plads på arbejdsmarkedet.
Det er regeringens holdning, og jeg læser ud af Venstres oplæg her, at det også er Venstres holdning, og at vi sådan set står sammen om det.
Og jeg vil tro, at det er en holdning, som samtlige partier i Folketinget deler, og det er måske, fordi der sjældent er meget konflikt om det, at det ikke fylder så meget i pressen, eller også kan der være andre årsager til det, men det er i hvert fald virkeligheden.
Der er udfordringer i efter- og videreuddannelsessystemet, som skal løses.
Der har været en ret stor nedgang hen over det sidste årti i forhold til anvendelsen af forskellige dele af vores efter- og videreuddannelsessystem, og det skal vi selvfølgelig gøre noget ved.
Regeringen er derfor også både i gang med at lave det analysearbejde, der skal til, igennem Reformkommissionen, men også i gang med at forberede de konkrete initiativer, som skal løfte kvalifikationerne for faglærte og ufaglærte og understøtte den grønne omstilling.
I det udspil, der hedder »Danmark kan mere I«, stiller vi forslag om at gøre uddannelsesløftet permanent, og så er der jo i øvrigt afsat midler til de nye klimaerhvervsskoler, som omfatter unge, men jo også omfatter de voksne.
Nej, det er faktisk ikke sådan, det skal forstås.
Og det er, fordi jeg gerne vil have, at vi kan sætte punktum for den del med institutionslovgivningen ret hurtigt, og jeg vil gerne have et ordentligt svar fra vuc-sektoren, inden vi går i gang.
Derfor kommer vi til at sætte punktum for den ene aftale, inden vi går i gang med den næste.
Det er faktisk, fordi jeg er ufattelig glad for det princip, som hr. Jens Rohde sagde, nemlig at en elefant skal spises i mindre bidder.
Det vil sige, at i stedet for at lave aftalen om alt – det har sådan en tendens til at blive om ufattelig lang tid, fordi alt først er færdigt om ufattelig lang tid – så vil jeg hellere sige, at vi sætter punktum for det ene, hvis vi kan nå det, og så går vi i gang med det næste.
Hvis de forhandlinger trækker meget ud, bliver det parallelle forløb.
Jeg tror, det var mig selv, der opholdt ordføreren, fordi vi havde et møde, umiddelbart inden vi skulle herind i salen.
Derfor tror jeg sådan set, at det er min skyld, at ordføreren kom lige et par minutter senere.
Det vil sige, at det tilsagn nåede jeg at give til Venstres ordfører, inden Radikale kom herind efter et møde, der var på mit område.
Men jeg har en forventning om, at vi kan påbegynde forhandlinger inden sommer.
Det vil sige, at vi i løbet af det her forår kan få afsluttet de ting.
Jeg har påbegyndt inddragelsesprocessen i forhold til både vuc-sektoren og amu-sektoren – det gjorde jeg faktisk allerede inden jul, så det har været i gang et halvt års tid nu.
Jeg synes, vi begynder at have klodserne til det.
Men det sidste spørgsmål, jeg stillede vuc-sektoren, og som jeg lige har stillet, er det her med den grundlæggende struktur.
Og jeg står sådan tilbage med, at jeg simpelt hen er usikker på, om det vil løse det.
Elevaktiviteten er faldet til så lavt et niveau, at jeg er i tvivl om, om det faktisk løser problemet.