Søren Pape Poulsen (KF), 2016-10-06:
Tak for det.
Jeg tænkte: Åh nej, hvornår nævner de ham der, der går og slår dem alle sammen i hovedet, og som de kalder Bøffen, samtidig med at de kigger over på mig?
Det var der så heldigvis ikke nogen der gjorde.
Det er heller ikke den rolle, jeg vil indtage her.
Der er rigtig meget arbejde at gøre.
Der er lagt op til, at der er meget, vi skal nå, og vi går fra Det Konservative Folkepartis side konstruktivt til værks.
Vi vil hellere tage et lille skridt i den rigtige retning end have, at der ingenting sker.
Det føler vi at vi er valgt til, så det skal vi.
Jeg tror ikke, at der vil sidde nogen tilbage og ringe efter nogle, der kan skrive breaking news, hvis jeg siger, at en af de største udfordringer, vi Konservative ser, er boligskatterne i Danmark.
Det er en af de udfordringer, vi skal have løst i det her efterår.
Jeg er rigtig glad for, at regeringen har lyttet til os og er kommet med et udspil, som på lange stræk er fornuftigt.
Hvordan det bliver helt i detaljen, kan jeg af gode grunde ikke sige noget om endnu – der skal vi lige bruge lidt mere tid til at kigge på det – men alt andet lige er det fornuftigt.
Men det ser også ud til, at vi igen skal til at arbejde på at rage kastanjerne ud af ilden for boligejerne.
Det er jo sådan, at det stadig væk er den virkelighed, vi kigger ind i: Grundskylden kommer til at stige næste år, året efter og året efter.
Man er stort set åben over for, at der kan ske en stigning på nærmest 30 pct., før man indfører et skattestop.
Og det er ikke et skattestop, det er et skattehop.
Man låser skatten fast på et nyt højere niveau.
Vi synes jo, at boligejerne har brug for tryghed.
Det har statsministeren lovet dem, og det er jeg glad for.
Som en del af jer husker, gik tingene i den rigtige retning ved finansloven sidste år, hvor Det Konservative Folkeparti kæmpede for boligejerne, og hvor vi i fællesskab blandt de blå partier sparede boligejerne for en regning på 750 mio. kr.
Det gjorde vi, da vi stoppede den stigende grundskyld.
Og siden da har jeg fået rigtig mange breve fra bekymrede boligejere, som spørger: Hvad bringer fremtiden så?
Det fungerer ikke sådan, at ens pension stiger, når boligskatten stiger – heller ikke selv om boligskatten kun stiger de næste 4 år.
I bund og grund mener jeg, at vi skulle afskaffe boligskatterne.
Vi har fremsat et forslag, der kan finansiere det.
Jeg har forstået, at det ikke er det, partierne står i kø for at medvirke til, men så må vi jo gå i konstruktiv dialog om det udspil, der er lagt frem.
Man behøver ikke mere end 17.000 kr. udbetalt om måneden som enlig mor med to børn, før man kan føle sig tryg i et land som Danmark.
For man har fået institutionspladsen oveni, og ligesom alle andre mennesker betaler man jo ikke for skolegang, og får man brug for sygehuset, ja, så er det jo også betalt.
Det ligger mig meget på sinde, at vi hjælper de mennesker, som ikke kan selv.
Men vi skal heller ikke gøre hele Danmark og store dele af befolkningen til en stor udsat gruppe.
Jeg synes heller ikke, at man kan være bekendt at kaste mudder efter dem af os, der siger, at der også er en grænse for, hvor mange penge folk skal stå med i hånden på en offentlig ydelse.
Det ligger også sådan lidt i luften, at det ikke er godt for dem, hvis de stemmer borgerligt, vel?
Og så hører jeg snak om 7.000 fattige børn, og hvad det ellers er, vi har hørt fra talerstolen her i dag.
Hvad er det for nogle fattige børn?
Hvem har sat den grænse?
Hvem har bestemt, at de er fattige?
Det er en hån.
Det er en hån mod det arbejdende folk at stå her og sige den slags ting.
Må jeg give jer et eksempel med Jannie fra Bjerringbro, denne dejlige by i Midtjylland?
Der bor Jannie i en lejlighed, og hun er enlig mor med to børn.
Hun arbejder 30 timer om ugen som SOSU-assistent.
Hun har 16.500 kr. om måneden efter skat til at betale alle udgifterne med.
Som hun skrev til mig efter debatten i tirsdags – for vi har været i korrespondance en del gange, også i valgkampen sidste år, hvor hun sagde fra over for det her
: Mener de politikere virkelig, at jeg kaster mine egne børn ud i fattigdom, fordi jeg har et mindre beløb?
Er man en dårlig mor, hvis man ikke har 17.600 kr.?
For jeg kan forstå, at hvis man ikke har det, er det en skandale – altså at det kan man ikke leve for.
Hvad er det for noget?
Hvad er det for noget?
Hvad er det for et system, der ser ned på de mennesker, der har mindre?
Hvad er det for et system, der ser ned på de mennesker, der har et arbejde og tjener mindre?
Det er åbenbart helt forfærdeligt, hvad de byder deres børn, når man på kontanthjælp har mere.
Jeg synes ikke, det er ordentligt.
Jeg synes ikke, det er sådan et samfund, vi skal have.
Kig dog ud i verden.
Kig dog ud i verden, og se, hvad det er for nogle forhold, folk lever under alle andre steder end i Danmark.
Så medmindre man mener, at vi skal have sådan en lille ø her, hvor vi skal afsondre os fuldstændig fra verden og sige, at vi har det så og så skidt, går jeg ud fra, at dem, der mener, at 17.600 kr. efter skat for en enlig mor med to børn er forfærdeligt, så må mene, at det simpelt hen må være forfærdeligt at leve uden for Danmarks grænser.
Det synes jeg er ærgerligt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at Danmark tales ned på den måde.
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi taler vores velfærd ned på den måde.
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi taler den offentlige sektor ned på den måde.
Vi taler det ned, ned, ned.
Jeg vil gerne være med til at tale det op, op, op, for jeg mener faktisk, at vi har et godt samfund i det her land.
Det kan vi så diskutere, men det mener jeg vi har.
Nej, men helt ærligt: Vi har da et godt samfund.
Det har vi da.
Man kan da ikke mene andet.
Nu giver den her politiske sæson os også store muligheder for at lette skatten for de arbejdende danskere, gøre noget for vores erhvervsliv.
Og uha, spørger man, når vi gør noget for erhvervslivet, skal de onde kapitalister nu have mere?
Velfærd kan overhovedet ikke eksistere uden velstand.
Derfor skal vi sørge for at sikre velstand i vores samfund, altså så vi kan dele ud til noget velfærd.
Så er vi også glade for den sikkerhedspulje, der er i regeringens plan, på de 800 mio. kr. årligt fra 2019 – til at styrke politi og forsvar.
Det er virkelig, virkelig tiltrængt.
Det er virkelig tiltrængt, og det ser vi frem til at diskutere.
Så jeg synes faktisk, det er værd at rose regeringen for 2025-udspillet.
Vi havde selvfølgelig håbet, at regeringen i 2025-planen havde adresseret de grønne ambitioner, at der havde været et bud på, hvordan vi mindsker CO2-udledningen og samtidig sikrer, at Danmark bibeholder den grønne førertrøje, som betyder, at vi har omkring 60.000 grønne arbejdspladser i Danmark.
Men det er alt andet lige en god plan, hvor vi fra konservativ side har sagt, at der ikke er noget, vi ikke vil tale om.
Det er ikke sikkert, at vi byder ind på det hele, men der er ikke noget, vi ikke vil tale om i den plan.
Der er rigtig meget arbejde forude.
Jeg synes, at vi skal komme i gang.
Det er ikke mere end 1 år siden, at vælgerne talte og valgte et blåt flertal, og jeg synes, at det er nu, vi skal vise, at det kan skabe nogle resultater.
Og så ser jeg frem til debatten med mine ærede kolleger her i salen.