Thomas Danielsen (V), 2024-10-09:
Tak for ordet, formand.
Som det er jer bekendt, finansieres Trafikstyrelsens tilsyn af luftfartsområdet i dag af den såkaldte safetyafgift.
Safetyafgiften blev med inspiration fra Sverige og Finland indført i 2013 som erstatning for en lang række gebyrer og afgifter på luftfartsområdet.
Det var f.eks. forskellige årsafgifter i forbindelse med Trafikstyrelsens udstedte luftdygtighedsbeviser til forskellige typer af fly og årsgebyrer for Trafikstyrelsens løbende tilsyn.
Formålet var at forenkle finansieringsmekanismen for Trafikstyrelsens tilsyn og nedbringe de administrative omkostninger til luftfartsbranchen og Trafikstyrelsen.
Derfor vurderer jeg, at der fortsat er bred opbakning til safetyafgiften, og at der er tale om en klog afgift, der fjerner et kludetæppe af gebyrer og afgifter og samtidig sænker de administrative byrder.
Safetyafgiften betales af luftfartsselskaberne pr. passager, som de flyver med fra en dansk, grønlandsk eller færøsk lufthavn.
Under covid-19-pandemien var der en væsentlig nedgang i antallet af flypassagerer, og samtidig fastsatte Folketinget afgiften til et niveau, der var lavere end de reelle omkostninger til tilsynet med luftfarten.
Alt imens skulle Trafikstyrelsen fortsat føre tilsyn i overensstemmelse med lovgivningen.
Kombinationen af nedgangen i antallet af passagerer og den lave safetyafgift har medført, at der er oparbejdet et underskud i safetyafgiftsordningen siden 2020.
Det har hele tiden været hensigten med safetyafgiftsordningen, at ordningen skal balancere i sig selv, så der er overensstemmelse mellem indtægterne af safetyafgiften og omkostningerne til Trafikstyrelsens tilsyn.
Formålet med lovforslaget er derfor her i kølvandet på covid-19-pandemien igen at skabe balance mellem de omkostninger, som Trafikstyrelsen har til sit tilsyn med luftfartsområdet, og indtægterne fra safetyafgiften.
Jeg foreslår derfor, at safetyafgiften skal være 8 kr. i 2025, 10 kr. i 2026, 12 kr. i 2027 og 14 kr. i 2028.
Det foreslås samtidig, at afgiften omfattes af løbende pris- og lønindeksregulering.
Det er mit ministeriums forventning, at vi har betalt den gamle coronagæld tilbage inden for en 6-årig periode.
Det sker ved lov, og det er måske også derfor svar til fru Jette Gottlieb, som spurgte ind til den del.
For så vidt angår de øvrige dele af lovforslaget, er der ikke så meget politik i det.
Det betyder eksempelvis i praksis, at hvis en passager dør på grund af en ulykke, som sker om bord på flyet, kan luftfartsselskaberne afhængigt af den konkrete sag ikke afskære sig fra en erstatning på under 1,4 mio. kr.
I dag er den ca. 1,2 mio. kr.
Ændringerne i erstatningsansvarsgrænserne er en konsekvens af inflationen, og ændringerne udspringer direkte af vores folkeretlige forpligtelser.
De skal derfor blot indarbejdes i luftfartsloven.
Fordi ændringerne af erstatningsansvarsgrænserne vil skulle ske med jævne mellemrum og er af formalistisk karakter, foreslås det, at den til enhver tid siddende transportminister skal kunne justere disse erstatningsansvarsgrænser ved bekendtgørelse, så vi ikke behøver at fremsætte et lovforslag her i Folketinget hver gang.
For det andet foreslås det at indsætte nogle særskilte bemyndigelsesbestemmelser vedrørende fastsættelse af regler om tekniske krav til luftfartøjer og mærkning for at skabe mere klarhed over rækkevidden af bemyndigelserne.
Der er tale om en præcisering af bemyndigelserne, og der vil derfor ikke være nogen ændring i Trafikstyrelsens praksis på området.