Alexander Ryle (LA), 2025-01-22:
Jeg skal måske lige starte med sige, at jeg er her som vikar for vores socialordfører, som desværre ikke kunne være her.
Vi mener, at det her forslag er en meget skidt løsning på et ellers fuldstændig reelt problem, nemlig det, at nogle få spillere på et stort og nødvendigt marked af forskelligartede sociale tilbud desværre hverken leverer på kvaliteten eller omsorgen og snyder på vægten.
At vi skal være bedre til at få ryddet op i disse, er vi fuldstændig enige om.
I bemærkningerne til forslaget er der en historie om det her bosted, der brugte 77.000 kr. på vin.
Lignende historier om vinkøb, dog med meget større beløb, har vi også hørt, med politikere, der misbrugte offentlige midler på det, men fordi nogle få mennesker ønsker at snyde systemet, gør det jo ikke alle til snydepelse.
Der vil altid være nogle, der prøver at snyde, og det har vi allerede lovgivning, der skal forhindre dem i – hvis altså bare den blev overholdt.
Vi har både socialtilsynet, der skal godkende tilbud på baggrund af en meget omfattende godkendelsesproces af budgetter, og som modsat de offentlige også er underlagt revision.
Derudover sikres og tjekkes det, at tilbuddet kan levere den nødvendige kvalitet til målgruppen, at der er den relevante faglighed og uddannelse i både ledelse og personalegruppe, ligesom at de fysiske rammer skal inspiceres.
Der skal også være mange penge stående som sikkerhed, hvis der sker uforudsigeligheder, og kommunerne, der indgår kontrakterne, skal jo føre tilsyn.
Derfor skal kommunerne selvfølgelig sørge for, at tilbuddene leverer kvalitet for pengene, og flytte borgerne, hvis ikke der leves op til de aftaler.
Ud over de fastsatte tilsyn skal der reageres på eventuelle risikoelementer som underretninger, whistleblowing, ulovlig magtanvendelse, høj personaleomsætning osv.
Hvis vores socialordfører, fru Katrine Daugaard, havde været her i dag, ville hun have fortalt en historie om en ung mand, hun har besøgt, som vi her kalder Mads.
Det kan jo godt lyde som mange penge, men vi må også spørge hinanden, hvad alternativet er.
Alternativet har Mads prøvet mange gange før.
Det er, at kommunen finder et sted til ham, som ikke rummer hans komplekse behov og adfærd, at der sker grove omsorgssvigt, at han mister sproget på grund af mistrivsel og evnen til at udtrykke sig, at han bliver selvskadende og voldsomt udadreagerende, at personaleomsætningen er enorm, og at han må omplaceres gang på gang, fordi tilbuddet ikke passer til ham.
Særlig dyre enkelttilbud er, når det er et godkendt tilbud med gennemsigtighed i kvalitet og økonomi – penge, som er godt givet ud.
Det er den slags specialiserede tilbud, som Enhedslisten vil lukke for med det her beslutningsforslag om at forbyde profit på sociale tilbud.
For det er ganske enkelt umuligt at lave den slags tilbud uden at indregne overskud, for udgifter kan variere, og de kommercielle private aktører har ikke en kommunal pengetank eller fond, der bare kan dække minusset på kontoen de år, hvor regnskabet ender i minus.
Private ejere har typisk foretaget meget store investeringer og optaget lån, og de skal tilbagebetales af overskuddet, som i øvrigt ikke må være på særlig mange procent.
Så herfra skal der også bare lyde en opfordring til at huske de hårdtarbejdende private udbydere og de unge komplekse drenge som Mads, når det foreslås, at private socialspecialiserede tilbud skal lukke, som det her forslag jo de facto vil gøre.
Derfor kan Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.
Jeg vil lige starte med at svare på den første kommentar fra ordføreren, for hvis en virksomhed, som f.eks. driver et botilbud, bliver pålagt at gå fra at være privat til at være selvejende, kan man ikke længere tiltrække investorer, hvis der f.eks. skal bygges et nyt tilbud, for de vil jo kræve et afkast, og det må man ikke have, hvis det er en selvejende institution.
Og hvordan skal man så finansiere byggeriet?
Jo, det skal man så ved at låne penge i banken, og i stedet for at betale afkast til de private investorer, som investerer i ens botilbud, skal man betale renter til banken.
Hvis jeg også lige skal nå at vende spørgsmålet, vil jeg sige, at vi mener generelt, at når mennesker har mulighed for at tjene penge på noget, kommer der nogle tilbud, som ellers ikke ville være kommet, og den konkurrence gør, at man kan levere et bedre produkt; man kan være mere innovativ i sin tilgang og levere nogle ydelser, som systemet ikke nødvendigvis ville have tilbudt.