Dennis Flydtkjær (DF), 2021-04-15:
Det her beslutningsforslag handler om at tilbagerulle en stigning i generationsskiftebeskatningen for familieejede virksomheder.
Vi var med til at sætte satsen ned, så derfor kommer det jo ikke bag på nogen.
Jeg tror i det hele taget ikke, at positionerne i dag overrasker så meget.
Det er jo ikke så lang tid siden, vi har haft diskussionen.
Men jeg synes også, for at vi kan få en ordentlig diskussion, for det bliver hurtigt skævvredet, at man er nødt til at få et tilbageblik på, hvad det egentlig handler om.
For der er, som jeg allerede har nævnt, to ting, der afgør, hvad skatten bliver.
Det ene er, hvad man bliver beskattet med, altså skattesatsen, og så er der det andet, nemlig hvad man bliver beskattet af, som er vurderingen.
Den historiske fortælling i det er, at Benny Engelbrecht som skatteminister afskaffede det, der hed formueskattekursen.
Det var en måde, man kunne lave en forudsigelig vurdering af en virksomhed på, og så havde man noget som det ene ben – altså vurderingen: hvad man bliver beskattet af – og det indbragte så statskassen omkring 900 mio. kr., tror jeg det var.
Vi valgte ikke at genindføre formueskattekursen, fordi den faktisk ramte skævt.
Det var faktisk til fordel for de store virksomheder, dem, der havde meget goodwill typisk, og en ulempe for dem, der var de små virksomheder – altså håndværksvirksomheder og helt små familieejede virksomheder.
Fordi det ville blive skævt, valgte vi at sige, at det faktisk ville være mere lige, hvis man beholdt pengene inden for systemet.
Man kan godt være uenig i, at det ikke skal være dyrere at være familieejet virksomhed og skifte, men vi valgte så at sætte satsen ned.
Men så puttede vi en lille smule oveni, for formueskattekursen gav omkring 900 mio. kr., og skattelettelsen er nu 1 mia. kr.
Der er altså 100 mio. kr. i forskel, det anerkender jeg.
Men målet var faktisk ikke en kæmpe nedsættelse for de allerrigeste, eller at det er de største virksomheder, der får den største gavn.
Det var faktisk ikke det, der var målet med det, og det var ikke det, der var resultatet af det.
Men man kan også høre i dag, at debatten bliver fuldstændig skævvredet med, at det nu er målet at give de vildt rige danskere en kæmpe skattelettelse.
Men målet var ikke en kæmpe skattelettelse.
Men nu har man så valgt fra det røde flertal i Folketinget, og det er jo deres ret, at hæve skattesatsen igen.
Så nu står man med en uændret skattesats, men igen stadig væk med den høje vurdering.
Så nu ender man jo med en højere beskatning for familieejede virksomheder på omkring 900 mio. kr. i hvert fald.
Det synes jeg da er ærgerligt, for de familieejede virksomheder er altså en grundstamme i vores erhvervsliv.
Seks ud af ti ansatte arbejder i en familieejet virksomhed, og selvfølgelig er der også nogle store imellem, men langt størstedelen af det samlede danske virksomhedsspektrum er altså små og mellemstore virksomheder – virksomheder, hvor der ikke arbejder vildt mange, og hvor ejeren ikke er en eller anden milliardærtype, som man sådan prøver på at fortegne det her til.
Så vi synes egentlig, det er ærgerligt, at vi ikke trods alt bare kunne få en saglig debat om, om man synes, det er rimeligt, at familieejede virksomheder skal betale mere i skat.
For det er jo egentlig det, der bliver tilfældet, hvis man kigger hele forløbet tilbage, da Benny Engelbrecht valgte at hæve vurderingen på virksomhederne.
Så det er jo ikke en diskussion om, hvorvidt det skal være skattelettelse eller ej.
Det er, om det skal være en skattestigning eller ej.
For det er jo det, der ligger i det historiske perspektiv.
Det kan godt være, at det er en ulempe nogle gange, at man har været skatteordfører mange gange og har siddet på det her forfærdelige område, men lige her er det faktisk en fordel, at man har haft hele forløbet med.
For jeg synes, det er ærgerligt.
Vi synes som sagt, at de familieejede virksomheder er en god grundstamme i det danske erhvervsliv, og vi vil faktisk gerne værne om, at de er her.
Altså, de giver vildt meget værdi.
Det er jo sådan, at de fleste virksomheder starter som familieejede.
Det er egentlig ikke så afgørende for mig, om det skal være vurderingen, der skal være højere eller lavere, eller satsen, men vi skal i hvert fald ikke beskatte dem hårdere samlet.
Det er derfor, vi synes, at det her faktisk er et godt forslag.
Vi støtter det.
Jeg synes, det er lige ud ad landevejen.
Vi skal da ikke beskatte vores familieejede virksomheder hårdere.
De skal da have lov til at beholde pengene og investere i nogle virksomheder, så det i stedet for seks ud af ti ansatte kunne være syv ud af ti eller otte ud af ti.
Jeg vil da gerne have så mange ansatte som muligt i gode, sunde virksomheder, og det får vi altså ikke ved at hive pengene ud af dem.
Men jeg synes i hvert fald bare for den fremtidige debat i dag og også fremadrettet, at vi er nødt til at have historieskrivningen med.
Det handler altså ikke om en kæmpe skattelettelse til de rigeste.
Tværtimod var det en skattestigning for virksomhederne, der var på tale.
Nå, men Dansk Folkeparti kan støtte det her beslutningsforslag.