Ole Birk Olesen (LA), 2022-04-21:
Tak for det.
Socialdemokratiet gik jo til valg på, at efterlønnen ikke var god nok til Arne.
Arne skulle have sin egen pension, som blev opkaldt efter ham.
Man kan jo mene, at efterlønnen ikke er god nok til almindelige mennesker, og at de har ret til en pension, der er opkaldt efter dem selv.
Men det er altså årsagen til, at vi står her i dag, nemlig at det så skal finansieres, at man har besluttet, at der skal laves en ny pension til dem, der var på vej på efterløn, og også til nogle andre, som ikke havde ønsket at indbetale til efterlønnen via efterlønsbidrag.
Nu skal det finansieres, og det skal finansieres ved, at den almindelige finansielle kunde i Danmark i gennemsnit betaler 1.400 kr. mere i skat om året.
For når man pålægger finansielle institutioner, at de skal betale mere i skat, så ved vi, at det så bliver væltet over.
Det er en øget omkostning.
Vi ser også, at når fødevarepriserne stiger, så stiger priserne i supermarkedet.
Det er jo ikke Salling, der betaler for de øgede fødevarepriser.
På samme måde er det heller ikke Danske Bank, der betaler en øget skat.
Så det er 1.400 kr. ekstra om året for den almindelige familie i Danmark.
Oven i det kommer så, at regeringen sådan af symbolpolitisk karakter siger til virksomhederne, at I må fratrække jeres udgifter i selskabsskatten, for I skal selvfølgelig ikke betale skat af nogle udgifter, I har.
Men hvis I giver en løn til direktøren eller andre nøglemedarbejdere på over godt og vel 7 mio. kr. om året, så må I ikke trække det fra.
Når jeg siger, at det her har symbolpolitikkens karakter, så er det, fordi det bidrager med cirka nul kroner til statskassen.
Det, det først og fremmest gør, er at tilfredsstillende den indre svinehund i de vælgersegmenter, som Socialdemokratiet og Enhedslisten og SF taler til.
Det er sådan nogle, der mener, at hvis nogle andre tjener flere penge end dem, så er det, fordi de er egoister eller de snyder, eller at det på en eller anden måde er uretfærdigt.
For det kan ikke passe, at nogle er så meget dygtigere til at tjene penge, end de selv er.
Det er sådan en jantelovsmentalitet, hvor man siger, at vi tror ikke på, at folk kan være så meget dygtigere.
Men det er de, og det ved vi ud fra det forhold, at virksomhedsejere jo som udgangspunkt aldrig nogen sinde vil ansætte en person til 15 mio. kr. om året, hvis ikke de tror, at den person kan bidrage med mindst 15 mio. kr. i virksomhedens indkomster.
Det er jo ofte meget, meget mere.
Vi ser, at ude i nogle virksomheder kan den enkelte direktør gøre så stor forskel, at virksomheden, hvis man har den rigtige direktør, ender med at være en guldrandet forretning.
Men hvis man har en forkert direktør, så ender virksomheden med at gå nedenom og hjem.
Det her er jo meget større beløb end en årsløn på 7 mio. kr. værd.
Derfor er det også skørt, at vi har partier i det her Folketing, som ikke anerkender, at lønmodtagere i det danske samfund, hvad enten de er på gulvet i virksomheden, eller de er i direktørkontoret – for direktøren er også en lønmodtager – skal have lov til at have den løn, som virksomheden er villig til at tilbyde.
Det er en udgift for virksomheden.
Den udgift må trækkes fra, og sådan bør det være.
Vi stemmer imod det her lovforslag.
Det er af rigtig mange grunde et virkelig, virkelig dårligt lovforslag.