Mette Hjermind Dencker (DF), 2018-05-18:
Jeg har en lille hundehvalp på 4 måneder, som desværre kom til at bide lidt i min landdistriktsredegørelse, og egentlig kan jeg godt forstå min hund, for når jeg ser landdistriktsredegørelsen igennem, synes jeg faktisk, at den helt overordnet er ret spiselig.
Der er fremgang i beskæftigelsen og i befolkningstallet i landdistrikterne; det går ganske godt med at udflytte arbejdspladser; og så er der endda kommet et lille knæk i befolkningskurven på de små øer, så den er ved at gå opad igen, og det håber vi i Dansk Folkeparti bare at den fortsætter med.
For 2 år siden fremsatte vi i Dansk Folkeparti et forslag om at hæve bundfradraget for sommerhusudlejning.
Det er jo heldigvis sådan, at sommerhusene ligger ude i vores gode landdistrikter, og det er sådan, at hvert eneste udlejningssommerhus i gennemsnit genererer 300.000 kr. om året til det lokalområde, det ligger i.
Det vil sige, at det er penge, der går direkte ned i lommen på de private erhvervsdrivende i landdistrikterne; de går til rengøringsdamen, de går til håndværkeren, de går til købmanden, til svømmehallerne, til museerne osv.
Dengang var det kun ministerens parti, Det Konservative Folkeparti, der bakkede op om Dansk Folkepartis forslag, og hvor er jeg glad for, at vi nu har fået flertal for det.
Det er alle tiders.
Og det vil betyde, at der faktisk vil være ca. 1.000 flere udlejningssommerhuse på markedet.
1.000 flere udlejningssommerhuse på markedet betyder 300 mio. kr. ekstra til det private erhvervsliv i landdistrikterne.
Og det er penge, som ikke engang kommer, ved at vi flytter københavnere ud og de bliver sure over det, nej, vi investerer i de mennesker, der allerede bor ude i landdistrikterne, og det synes jeg er helt fantastisk.
Jeg vil også sige, at der er plads til forbedringer i landdistriktsredegørelsen.
I kapitel 3 er der et afsnit, der hedder »Billigere færgetakster«.
For nylig blev jeg ringet op af en journalist, der skulle portrættere mig, og så siger han: Og så er du jo også kvinden bag de billige billetter til øerne, men det ved jeg jo godt du ikke kan lide bliver sagt på den måde.
Og så sagde jeg: Nej, det bryder jeg mig ikke om.
For da vi i Dansk Folkeparti rejste det med den trafikale ligestilling, var det netop, fordi vi ønskede trafikal ligestilling.
Det koster ikke noget at gå på en landevej, det koster heller ikke noget at cykle på en landevej, men alligevel tager man stadig væk billetpris, når man fragter cyklister og fodgængere over til øerne.
Det koster jo heller ikke noget, når man kører på landevejen, i forhold til om man er en, to eller fire i bilen.
Alligevel skal der betales pr. passager, når man fragter folk til øerne.
Så vi har stadig væk langt at gå, før vi er i mål med den trafikale ligestilling.
Så jeg håber på, at regeringen er med på, at det, som vi sammen kæmper for, og det, som er vores mål, er den trafikale ligestilling i forhold til øerne – det håber jeg at både regeringen og de øvrige partier vil hjælpe os med, så vi kan komme i mål med det, der mangler.
Så vil jeg også sige, at uanset om man er direktør for en virksomhed, eller om man er erhvervsminister, synes jeg faktisk, det er meget vigtigt at bruge mennesker til det, som de er allerdygtigst til, og erhvervsordførerne i Folketinget er rigtig dygtige til at værne om det danske erhvervsliv; de er rigtig gode til at tage initiativer, der gør det nemmere at være erhvervsdrivende i Danmark.
Vi landdistriktsordførere er derimod rigtig dygtige til at tage os af landdistriktsudvikling; vi er rigtig dygtige til at tage os af udvikling af de små landsbyer i Danmark.
Så når Udvalget for levedygtige landsbyer er kommet med deres rapport og den skal til forhandling og vi skal drøfte det, så vil jeg da på det kraftigste opfordre ministeren til at stille med det stærkeste hold og invitere landdistriktsordførerne til forhandlingerne.
Når det kommer til at få endnu flere folk til at flytte til landdistrikterne, har vi politikere en kæmpe opgave.
For at det overhovedet giver mening at lave en masse tiltag, skal vi først starte med at se på det helt grundlæggende, og det er folks mentalitet omkring landdistrikterne og øerne.
Hvordan ser vi på dem?
Hvordan taler vi om dem politisk?
I England har man en betegnelse for det at bo i et landdistrikt, og det hedder »the good life«, det gode liv – herude lever vi det gode liv.
De har også et magasin, der hedder Country Living, som hylder det at bo på landet.
Så når man i England taler om landdistrikterne, gør man det med en god følelse.
Og det er den samme gode følelse, som vi, der bor i landdistrikterne, har, når vi sidder i vores hjem omgivet af den smukke natur; vi ser årstiderne skifte; vi ser rådyrene i haven; vi taler med vores naboer; vi taler med dem, vi møder i supermarkedet, fordi vi i virkeligheden kommer hinanden meget mere ved ude i landdistrikterne.
Der har vi det bare rigtig godt, og den følelse skal vi kunne være i stand til at forklare, og vi skal kunne være i stand til at videregive den til andre.
Og det kan bare godt gøre det rigtig svært med de medier, vi har, som hellere vil fokusere på manglende infrastruktur og manglende mobildækning osv.
På et tidspunkt var der en journalist fra TV 2 News, som ringede til mig for at tale om skolelukninger i landdistrikterne, og hun sagde, at det jo er så ganske forfærdeligt for de stakkels børn, at man lukker skoler, og så har man en længere vej dertil, og det kan udvande landsbyer osv.
Og for en stund fik hun mig faktisk narret til at tro, at hun ligefrem bekymrede sig om landdistrikterne.
Da hun så spurgte, om jeg ville interviewes, og jeg sagde, at det ville jeg da med glæde, men at det kom an på, om TV 2 News' bekymring for landdistrikterne var så stor, at man ligefrem kunne overveje at bevæge sig ud i et landdistrikt, for lige nu sad jeg faktisk hjemme i mit hus på Mols, så var interessen der ikke.
Og det er jo faktisk det, vi oplever med medierne generelt, altså at når de skal bevæge sig ud i landdistrikterne, er det ikke så interessant længere.
Der er bare ikke den samme dækning af det gode liv ude i landdistrikterne.
Og helt ærligt, så synes jeg godt, at vi politikere kan blive bedre til at sige, at når de modtager statsstøtte, kan vi altså også pålægge dem at dække hele landet bredt.
Jeg synes ikke, det gør noget, at vi kan flytte Radio24syv til Jylland – helt ærligt, vi har Radio24syv, og vi har Danmarks Radio, som begge to er hundrede procent statsstøttede, og de ligger begge i København; det giver da ikke nogen mening.
Men det er ikke det eneste, der skal flyttes ud i provinsen.
Vi skal også være bedre til at flytte uddannelser ud i provinsen.
Vi skal også være bedre til at flytte endnu flere statslige arbejdspladser ud i provinsen.
Og vi skal være bedre til at flytte dem endnu længere ud i provinsen, så de kommer ud på øerne og ud i de helt små sogne.
Vi har rigtig meget, vi skal nå, for at vi kan få endnu flere danskere til at få øjnene op for det gode liv, der leves derude, hvor der er allersmukkest at bo.
Men jeg synes også godt, vi kan glæde os lidt over det, vi har nået.
Og med hjælp fra regeringen og med hjælp fra mine øvrige dygtige kolleger fra alle partier synes jeg faktisk godt jeg kan sige, at vi ikke står stille.
Der sker hele tiden en masse forbedringer, og lad os blive ved med at knokle videre i samme tempo og med samme engagement.