Mai Mercado (KF), 2024-03-19:
Med dette lovforslag udmønter vi den politiske aftale for domstolenes økonomi, den første politiske aftale af sin art.
Konservative er et yderst ansvarligt parti, og vi er med i de store politiske aftaler på retsområdet, også selv om de ikke bliver lige præcis, som vi gerne ville have dem.
Domstolene har været ekstremt presset i mange år, og det har flere årsager.
En af årsagerne er, at straffesagskæden er forbundne led.
I dag består området af tre forskellige politiske aftaler med politiforlig, en kriminalforsorgsaftale og så nu en domstolsøkonomiaftale.
Det er tre forskellige aftaler, hver med deres tidsmæssige perioder, som griber ind i hinanden med hver sin forligskreds, og de påvirker hinanden gensidigt.
Det er et paradoks, og det er nødvendigt at fremtidssikre straffesagskæden, for den er ikke fremtidssikret i sit hele i dag.
Det oplevede vi med politiforliget, hvor der blev tilført flere midler, og det førte til en ophobning af sager i domstolene med lange sagsbehandlingstider til følge, og de lange sagsbehandlingstider er uværdige for et stærkt retssamfund.
I april sidste år overværede jeg en retssag med et offer, som efter 3 års ventetid nu skulle have en endelig afslutning.
Det var en sag om vold mod embedsmænd i funktion.
Der var 3 års ventetid på at få en endelig afklaring, og nu oprandt dagen.
Det endte med, at der blev taget stilling til skyldsspørgsmålet, men ikke til strafudmålingen.
Gerningsmanden blev kendt skyldig, men undervejs indskød anklageren, at det ville være mest hensigtsmæssigt med en mentalundersøgelse, og således blev retssagen i første omgang udskudt i 6 måneder, og sagen er stadig væk ikke afgjort.
Det var i april sidste år, jeg var inde at følge den.
Det er uværdigt for et offer ikke at kunne få en afklaring på en voldssag efter 4 år.
Der er nogle demokratiske retsgarantier, der bliver trådt under fode, når der er så lang ventetid ved domstolene, og der går mange år, før den pukkel bliver afviklet.
Med straffesagskædens indbyrdes forbundne led betyder det også, at den her meget store økonomiaftale, som vi altså lovbehandler i dag, vil skabe flaskehalse andre steder.
For når der ansættes flere dommere og sagerne afvikles i en hurtigere takt end hidtil, kommer flere også i fængsel tidligere.
Og med et fængselsvæsen, som er fuldstændig presset i bund, kan man allerede nu forudse, at der kommer til at være meget voldsomme konsekvenser for fængslerne i fremtiden.
Det gavner ikke straffesagskædens hele, at der over de næste 4 år bliver ansat flere dommere, når der allerede i dag er voldsomt stor mangel på fængselspladser til de kriminelle i fængslerne og der samtidig mangler fængselsbetjente i meget stort omfang.
Alligevel ligger det i konservatismen at sikre et stærkt retssamfund.
Den opgave tager vi på os, vi tager ansvar, og derfor er vi også med i denne politiske aftale.
Men vores kritik af aftalen er også velkendt, også selv om vi nu er en del af aftalekredsen, for det bliver en brat opvågning om 4 år.
For selv om sagsbehandlingstiderne forhåbentlig går ned og en del af sagsbehandlingspuklen reduceres, er der en meget hård økonomisk skrænt forude.
For mit eget partis vedkommende havde vi egentlig håbet, at regeringen havde medtaget færre af forslagene fra Rørdamudvalget, og man kan også se, at flere af elementerne får en hård medfart i høringssvarene, og det forstås.
For der var mange forslag, som nok gav en besparelse i kroner og øre, men som også sker på bekostning af retssikkerheden.
Man kan godt kalde det forenklinger og effektiviseringer, men reelt er det forringelse af retssikkerheden.
Eksempelvis knæsættes der et nyt princip fremover.
Fremover vil domsmands- og nævningegrænserne forrykkes, og det betyder, at grænsen for domsmands medvirken hæves til sager med fængselsstraf på mere end 30 dage.
Således knæsættes et nyt princip.
Det har vi været nødt til at acceptere.
Sidste år foreslog vi også sammen med andre partier i oppositionen, at justitsministeren og ministeriet i højere grad inddrog interessenterne, som har en viden på området.
Det blev til lige præcis et enkelt møde af en times varighed, hvor det altså ikke lod sig gøre at drøfte de forventede implikationer og konsekvenser, som den her politiske aftale vil have, men hvor det var en meget mere overfladisk og overordnet drøftelse.
Til slut vil jeg bare understrege, at selv om vi nu lovbehandler og stemmer for den politiske aftale, vil vi holde ministeren og regeringen op på, at den i højere grad forpligter sig til at arbejde hen imod én samlet aftale inden for straffesagskæden, for det fortjener retssamfundet.
Vi kan stemme for lovforslaget.