runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Mark (SF), 2017-10-13:
Tak for det.
Forleden snakkede jeg med en studerende, som spurgte mig, om der egentlig var nogen reformer, der var gode, for han havde aldrig oplevet, at en reform medførte noget godt.
Og så kan man sige, at der med de ting, som vi vedtager i dag i form af forslag, som bliver bakket ubetinget og bredt op, faktisk er noget, som vil gøre livet bedre for mange efterskoler og frie fagskoler.
Det startede for mere end 1½ år siden, da vi fik henvendelsen fra efterskolerne, som ønskede det her, og hvor vi for første gang rejste det som noget, vi egentlig godt kunne tænke os blev gennemført, fordi vi syntes, det lød som gode ideer.
Men det startede jo egentlig allerede tilbage under den tidligere minister fru Marianne Jelved, som lavede de her regler for højskolerne.
Så tak for den indsats, der jo lagde nogle spor ud for fremtiden.
Der har været sagt meget om, hvad det her betyder.
Det betyder nemmere mulighed for administration for efterskolerne og de frie fagskoler, mindre skrappe regler, i forhold til hvordan man skal bruge bygningerne, og at man kan leje den bygning, man gerne vil lave en efterskole i, de første år.
Det kommer til at gøre det lettere at drive efterskolerne, og det kommer også til at gøre det lettere at oprette efterskoler.
Og det er dejligt, for efterskoler er en fantastisk dansk tradition, som gør fantastisk meget godt for mange børn og unge.
Det samme gælder frie fagskoler.
De frie fagskoler har haft det svært, siden man lavede nogle kæmpestore besparelser på det område.
Jeg har dog også det men – og det har været nævnt flere gange – at da ministeren fremlagde den her frihedspakke, som den blev kaldt, for efterskolerne, indgik der også det forslag, at man som efterskole kunne få tillægstakst for tosprogede, der havde midlertidigt ophold.
Det sagde ministeren faktisk flere gange – jeg har sågar et klip fra TV 2 Nord, hvor ministeren siger, at uanset hvad kommer regeringen til at stemme for det her.
Det er ikke en del af pakken – som det eneste af det, ministeren og regeringen foreslog dengang.
Jeg fremsatte forslaget allerede i sidste samling, hvor regeringen ikke ville stemme for det, og jeg synes, det er ærgerligt, for det er et ønske, som efterskolerne selv har: at kunne hjælpe flere tosprogede.
Det er et ønske, som jeg mener vi burde dele bredt set, altså om at få flere unge tosprogede på efterskoler, så de kan få et netværk og lære det danske sprog.
Og så synes jeg, det er lidt ærgerligt, at det, når man går ud og siger noget og tilkendegiver noget, så ikke bliver til noget.
Så jeg er helt med på, at vi får stillet et ændringsforslag til det her lovforslag, som de partier, der fortsat synes, at det er en god idé, kan stemme for.
Men ellers er det et rigtig fint forslag, som vi selvfølgelig stemmer for.
Marianne Jelved (RV), 2017-10-13:
Jeg skal også kvittere for et godt lovforslag, L 50, som i virkeligheden gennemfører de lempelser, den tidligere regering fik vedtaget i Folketinget omkring folkehøjskolernes større frihedsgrader til etablering af nye højskoler og større frihed til engagement i det lokale folkeoplysende arbejde.
Også dengang opfordrede jeg faktisk den daværende undervisningsminister til at gennemføre det samme for efterskolerne i Frie Fagskoler, men det sker så nu, og det støtter jeg rigtig gerne på Det Radikale Venstres vegne.
Jeg vil bare indskrænke det til et enkelt spørgsmål til ministeren.
Det er jo sådan, at der har været et lovforslag ude til høring, må jeg forstå.
Det er jo normal praksis.
Og efter høringen er der sket den ændring, at dele af forslaget er taget ud af loven.
Det gælder forslaget om, at andelen af elever, der kan udløse den tillægstakst, der gives til skoler, der har børn med en anden etnisk baggrund og dermed sproglige udfordringer, øges fra de nuværende 8 pct. af en skoles elevtal til 10 pct.
Det svarer til det, der er gennemsnittet i folkeskolens andel af flygtninge og indvandrere.
Der er også taget den tillægstakst ud, der udløses for skoleophold for flygtninge og indvandrere, der varer under 12 uger.
Begge dele er jo ærgerligt, fordi de unge mennesker, vi taler om her, er nogle, som i hvert fald i en periode er i Danmark – vi kan ikke vide hvor længe, det er der ingen der ved – men ikke desto mindre vil det være en hjælp.
For integrationen af dem og deres muligheder for at gøre sig gældende på en fornuftig måde i det danske samfund indskrænkes jo, hvis ikke de frie skoler har mulighed for i den her situation også at bidrage til den sproglige udvikling, som er en forudsætning for en god integration.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-10-13:
Jamen jeg skal gøre det kort.
Alternativet støtter lovforslaget, kan man sige, med samme begrundelse som de øvrige ordførere, der har været heroppe indtil videre, nemlig at her bliver der lavet nogle lempelser af reglerne, og at lovforslaget giver nogle mere fleksible rammer til efterskolerne.
Så tak for det.
På linje med hr. Jakob Sølvhøj forstår vi heller ikke i Alternativet, at der er taget nogle elementer ud af lovforslaget, som Efterskoleforeningen rigtigt nok påpeger i det skriv, de har sendt til alle ordførerne.
Det drejer sig bl.a. om det her med, at der også kan gives tillægstakst til danskundervisning for tosprogede, når man har midlertidig opholdstilladelse, og også det her med, at tillægstaksten kan udløses, selv om efterskoleopholdet er under 12 uger; det er nogle ret konkrete elementer.
Det er nogle rigtig gode forslag, som Efterskoleforeningen som eksperter på deres område og med den måde, de arbejder med bl.a. integration på, jo bedst af alle ved hvordan kan virke i praksis.
Så derfor vil vi stille nogle ændringsforslag til det her lovforslag.
Tak for det.
Merete Riisager (LA), 2017-10-13:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til de partier, der bakker op om det her lovforslag, den her frihedspakke, som vil gøre det nemmere for efterskoler og frie fagskoler at gøre det arbejde, som de gør godt.
Med lovforslaget får efterskolerne og de frie fagskoler mere moderne rammer til at drive skole, og det kommer eleverne til gode, for lovforslaget vil give bedre mulighed for, at skolerne kan drive en spændende skole med muligheder for faglig og personlig udvikling for eleverne.
Et ophold på en efterskole eller en fri fagskole er for de fleste en oplevelse for livet.
Det kan være lige præcis det, der løfter en ung ud af ensomhed, styrker den faglige viden eller giver selvtillid og mod på fremtiden.
Men det kræver selvfølgelig, at skolerne har tilstrækkelig frihed til at drive en velfungerende skole.
Nogle af lovgivningens rammer har imidlertid vist sig at være utidssvarende og har stået i vejen for efterskolernes og de frie fagskolers fortsatte udvikling.
Jeg har lyttet til skoleforeningernes ønske om mere fleksible rammer for efterskoler og frie fagskoler, så skolerne fortsat kan være et attraktivt valg for de unge.
Helt overordnet handler lovforslaget om skolernes bygninger og arealer og muligheden for at varetage opgaver ud over skole og undervisningsvirksomhed.
En skoles bygninger og arealer skal fremover hovedsagelig ligge i geografisk nærhed af hinanden.
Efterskoler og frie fagskoler får hermed geografiske og bygningsmæssige krav, der stort set er parallelle med kravene for de frie grundskoler.
Skolerne får mulighed for i visse situationer at leje bygninger og arealer i op til 10 år.
Det er en fordel, hvis skolen skal udskifte eksisterende bygninger og arealer, eller hvis den skal udvide skolen eller oprette en helt ny skole.
Lovforslaget etablerer også hjemmel til, at efterskoler og frie fagskoler kan eje f.eks. en idrætshal eller en boldbane sammen med andre.
Det vil give bedre muligheder for at tilbyde eleverne gode og tidssvarende faciliteter.
Endvidere giver lovforslaget mulighed for, at efterskoler og frie fagskoler kan optimere og effektivisere deres administration.
Skolerne får mulighed for at varetage administrative opgaver for andre efterskoler og frie fagskoler.
Samtidig får skoler kombineret med en folkehøjskole en tilsvarende mulighed og en mulighed for at varetage administrative opgaver for en folkehøjskole.
Endelig åbner lovforslaget også mulighed for, at efterskoler kan styrke skolens forankring i lokalsamfundet ved i begrænset omfang at bruge skolens egne midler til folkeoplysning i Danmark.
Tak for de drøftelser, vi har haft her i salen.
Jeg ser frem til eventuelle spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Tak for ordet.
Marianne Jelved (RV), 2017-10-13:
Jeg vil også meget gerne endnu en gang kvittere for ministerens engagement i den her proces og i sagen som sådan, men så lige påpege det valg af ord, der er i bemærkningerne, som jeg desværre har fået øje på for sent til at kunne have fået indflydelse på, at det måske kunne ændres, nemlig at den større frihed, som det er meningen at lærerne skal få ud af, at vi indskrænker antallet af bindende mål, fordrer, at kommunerne er indstillet på det.
Det er jo i virkeligheden både ordene om, at det fordrer, og at kommunerne er indstillet på det, der ligesom appellerer til, at kommunerne forstår, hvad det her egentlig går ud på.
Derfor har jeg lyst til at tage ministeren så meget på ordet, at jeg vil sige, at det også forpligter ministeren, og at hvis ikke kommunerne ser fordelen ved at give lærerne den frihed, som det er meningen at lovforslaget skal give dem, så bliver vi nødt til at handle i forhold til det.
Merete Riisager (LA), 2017-10-13:
Jeg har hverken været med på det tidspunkt, da man besluttede at have nationale test, eller dengang man besluttede at gøre alle læringsmålene bindende.
Så er der samtidig også nogle test og nogle eksamener, som har været sammenhængende med det arbejde, der er foregået i øvrigt.
Men det er ikke sådan, når man laver fremtidige prøver, eksamener eller test, at de så nødvendigvis skal afspejle målene en til en.
Der kan man fint forestille sig at der sker en udvikling over tid, hvor man vil tage noget inspiration det ene sted fra og noget inspiration andre steder fra.
Det kan man fint forestille sig.
Men når vi nu laver den her lovændring, er det jo klart, at det ikke ændrer på de forhold med det samme.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-10-13:
God styring kræver, at vi finder den rigtige balance mellem styring af folkeskolen, så vi sikrer, at børnene lærer noget, og frihed for lærerne til at planlægge deres arbejde, så vi får lærernes pædagogiske faglighed i spil.
Med lovforslaget her justerer vi lidt på den balance, så lærerne nu får lidt mere frihed.
Lærerne er glade for det her forslag, og det glæder mig, fordi det betyder, at de forstår, at vi giver dem lidt mere frihed til at planlægge undervisningen inden for nogle rammer.
Den tillid håber jeg at lærerne nu vil tage på sig og leve op til.
Forenklingen betyder imidlertid ikke, at vi slipper tøjlerne.
Vi har et medansvar for, at børn i folkeskolen bliver dygtigere.
Derfor er det også helt centralt for os, at vi ikke ændrer på de 215 overordnede kompetencemål og de underliggende 866 færdigheds- og vidensområder.
De er afgørende for, at vi kan styre folkeskolen, og derfor skal de også fortsat være bindende.
Færre bindende mål giver forhåbentlig større gennemsigtighed i vores styring af folkeskolen.
Det er vigtigt, at de 3.170 færdigheds- og vidensmål, som nu bliver vejledende, ikke ændres eller fjernes, men bliver vejledende.
Vi må gerne sende et signal om, at vi forventer, at børnene lærer meget, mens de går i folkeskolen.
Det er helt centralt for os, at vi fastholder dansk litteraturkanon og vores historiekanon.
De skal fortsat indgå i undervisningen, fordi den almene dannelse og en fælles dansk referenceramme fortsat skal være en del af folkeskolen.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslagets videre behandling.
Henrik Dahl (LA), 2017-10-13:
Med lovforslaget her, L 49, tager vi hul på en meget tiltrængt decentralisering af folkeskolen.
Der er jo en lang og hæderkronet tradition for, at vores folkeskole er decentral, og det har tjent den godt i lange, lange perioder.
Men op igennem nullerne var der i det politiske Danmark en generel tilbøjelighed til centralisering, og det gik ikke bare ud over folkeskolen, men også andre ting.
Den tilbøjelighed til centralisering har man nu set de uheldige sider af.
På andre områder er man begyndt at tale om stordriftsulemper, og det synes jeg sådan set er et godt ord, men nu tager vi altså også fat på at decentralisere inden for folkeskolen.
Det må jo så ikke føre til en ny kommunal centralisering.
For det decentrale skal forstås på den måde, at skolebestyrelser og skoleledere og i nogle situationer også den enkelte lærer kan få noget plads og rum til at træffe selvstændige, fornuftige beslutninger.
Så når vi fra helt centralt hold her på Slotsholmen fjerner noget centralisering, er det altså ikke tanken, at der fra kommunekontorerne og rådhusene skal udgå en ny centralisering.
Det hører jeg også folk sige de er opmærksomme på, altså at det er noget, vi skal holde øje med, og det hilser jeg selvfølgelig velkommen.
Men jeg tror også, at vi skal benytte os af anledningen til at filosofere over, hvor al den her kontrol egentlig kommer fra.
For L 49 er ikke det eneste lovforslag, hvor jeg har bemærket, hvad det er, der egentlig ligger bag lysten til at regulere alting, og det er mangel på tillid.
Det er jo manglende tillid til skolen, der har fået Folketinget til at regulere så hårdt, og når man synes, at man nu godt kan decentralisere, er det, fordi man ønsker at udtrykke en tillid.
Og mangel på tillid har jeg i flere andre sammenhænge og på mange politikområder også bemærket er det, der udløser overdreven regulering.
Så vi har altså som Folketing en eller anden form for opgave med at forbedre den tillid og de tillidsfulde relationer, man er nødt til at have til kommunerne.
Vi og kommunerne har behov for at forbedre den tillid, man må have til skoleledere og de enkelte lærere.
Det er jo ikke noget, man kan skrive ned i et enkelt lovforslag eller noget, som man kan træffe beslutning om at man nu vil gennemføre.
Men det er dog alligevel noget, som en kreds af interesserede politikere godt kunne sige til sig selv at de vil være mere opmærksomme på i fremtiden.
Så med de bemærkninger vil jeg give lovforslaget mine bedste ønsker på vejen videre gennem udvalgsarbejdet og sige, at Liberal Alliance selvfølgelig bakker forslaget op.
Hans Andersen (V), 2017-10-13:
Tak for det.
Hvorfor er det nødvendigt at reducere antallet af bindende mål?
Ja, det er jo, fordi vi i dag har hele 3.385 bindende mål for undervisningen i folkeskolens fag og emner.
Det vigtige er nemlig ikke, at lærere og pædagoger i folkeskolen bruger masser af tid på at navigere rundt i en stor bunke mål, som er formuleret fra centralt hold.
Nej, det vigtige er, at de kan fokusere på deres elevers læring og trivsel, og når vi med dette lovforslag reducerer antallet af fælles mål i folkeskolen, handler det på ingen måde om, at vores ambitioner for folkeskolen er faldet.
Nej, de overordnede mål for, hvad eleverne skal lære, er uændrede.
Det, der ændrer sig, er den frihed, vi giver til at tilrettelægge undervisningen lokalt, og det tror jeg er meget vigtigt.
For mig har det aldrig været intentionen at detailregulere skolerne
, så når vi ender i en situation som nu, hvor lærerne føler, at de fælles mål er en begrænsning snarere end en hjælp og en guideline, så må vi handle.
Så må vi sørge for, at der bliver rettet op på fejlene, og at vi får givet skolerne de rette rammer at arbejde under.
Jeg tror på, at det er lærerne ude på den enkelte skole, der ved, hvad der fungerer bedst for netop deres gruppe af elever.
Børn og unge mennesker er forskellige.
De har forskellige styrker og svagheder.
De har forskellige behov.
Derfor skal vi heller ikke fra Christiansborg lave én opskrift, der foreskriver, hvordan vi skal håndtere alle børn her i landet.
Der skal frihed til, at skolerne kan gøre det, som de ud fra deres kendskab til eleverne mener er det bedste.
På den baggrund stemmer Venstre for lovforslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2017-10-13:
Siden folkeskolereformen blev besluttet, har skolefagenes fælles mål været diskuteret og kritiseret.
Med denne lovændring i dag fastlægger vi én gang for alle, hvad den oprindelige hensigt med de nye fælles mål hele tiden har været: at gøre dem enkle og nyttige, så de kan bruges til at understøtte læreren i undervisningen.
Desværre skete der det beklagelige, at alle mål blev gjort bindende i loven, hvilket blev fortolket meget kategorisk ude i kommunerne.
Hensigten var at få skrevet 1.700 siders fælles mål ned til en digital og overskuelig udgave, hvor kompetencemålene og færdigheds- og vidensområderne skulle være retningsgivende.
Færdighedsog vidensmålene var derimod alene forklarende tekster og et opkog af de mere end 1.700 siders tekst, som udgjorde det samlede fælles målkompleks.
Det havde aldrig været meningen at gøre dem bindende.
Med de nye og moderne fælles mål opererer vi altså med tre niveauer.
Først er der øverst kompetencemålene, dernæst færdigheds- og vidensområderne og til sidst og nederst færdigheds- og vidensmålene.
Det er sidstnævnte, som er blevet gjort vejledende, dvs. forklarende.
Eller sagt på en anden måde: Tredje niveau sætter ord og indhold på de øverste to niveauer, så læreren ved, hvad der menes med de to øverste.
Og dette tredje niveau skulle aldrig have været gjort bindende.
Det har taget næsten 3 år og tre ministre at få lavet det om.
Det er derfor en særlig glæde for os i Dansk Folkeparti, at det endelig er lykkedes at få ændret loven.
Det vil glæde rigtig mange lærere og gøre deres hverdag nemmere.
Vores opgave herinde er at understøtte skolerne og lærerne, så de går glade på arbejde, og det vil jo i sidste ende også gavne børnene.
Vores opgave bliver dog at holde øje med, at kommunerne overholder lovændringerne og ikke selv begynder at opfinde nye bindende mål.
Og der er grund til årvågenhed, for KL har været kritisk over for netop denne del af lovforslaget.
I Dansk Folkeparti støtter vi fortsat målstyret undervisning, men det skal være i en form, så det understøtter lærerens frihed til at tilrettelægge sin undervisning.
Med lovændringen er vi endelig tilbage ved vores oprindelige hensigt, og Dansk Folkeparti kan derfor støtte lovændringen.
Annette Lind (S), 2017-10-13:
Tak for det, fru formand.
Jeg er rigtig glad for, at vi skal diskutere det her lovforslag i dag, for det er nemlig med til at sætte endnu bedre rammer for vores fælles folkeskole.
Jeg er stolt af vores folkeskole.
Vi har en god skole, men den kan blive endnu bedre.
Lovforslaget, vi behandler i dag, sætter nogle mere lempelige rammer for målstyring af elevernes læring.
Helt konkret gør vi de 3.170 færdighedsog vidensmål vejledende i stedet for bindende.
Kompetencemålene, altså de 215 mål, og de 866 færdigheds- og vidensområder forbliver bindende.
Det betyder, at antallet af bindende mål i modsætning til i dag alene er målene for, hvad eleverne skal tilegne sig af kompetencer ved afslutningen af bestemte klassetrin, og altså ikke hele tiden.
Det har mange efterspurgt, især lærerne, men også vi Socialdemokrater.
Processen for at nå hertil har været rigtig lang.
Undervejs, ja, så er ministeren kommet med forslag om, at de bindende mål, vi nu gør vejledende, skulle erstattes af andre bindende mål, som kommunerne fastsætter.
Det er vi alle sammen i forligskredsen heldigvis imod, for vi skal nemlig ikke erstatte et bindende system med et andet bindende system.
Derfor ønsker vi også, at det skal indskrives i selve loven, at kommunale læringsplatforme ikke skal pålægges den enkelte lærer, hvilket sker i dag.
Altså, vi vil gerne have en garanti for, at der bliver mindre bureaukrati.
Når vi løsner bindingerne i de fælles mål, får skolerne og lærerne et større råderum til at tilrettelægge undervisningen, samtidig med at vi fastholder ambitionerne for, hvad eleverne skal lære i folkeskolen.
For lærerne er en del af livsnerven i folkeskolen, de er engagerede, dygtige og brænder for deres fag, og de er optaget af at give vores børn den bedste hverdag med læring.
Forenklingen med de nye fælles mål er derfor også et godt værktøj i det daglige, både i planlægningen, gennemførelsen og evalueringen af undervisningen.
Vi vil kort sagt forenkle, og det er det, vi gør.
Vi vil gerne have det skrevet ind i selve loven, og vi vil sikre, at lærernes og skolernes tid bruges på eleverne og ikke på bureaukrati.
Vi Socialdemokrater har en ambition om, at vores børn skal blive den bedste og den dygtigste generation nogen sinde.
Det starter med en god hverdag i vores folkeskole, og derfor bakker vi op om lovforslaget og ser frem til det videre arbejde.
Merete Riisager (LA), 2017-10-13:
Tak for det.
Det er med stor glæde, at vi i dag behandler L 49, og jeg vil starte med at sige en stor tak til forligskredsen for det grundige arbejde, vi sammen har gjort, i forhold til at nå i mål med det, som var intentionen med at forenkle de fælles mål.
Og så vil jeg sige tillykke til folkeskolen, fordi man ude på skolerne med det her lovforslag får bedre rammer for den levende undervisning helt ude i klasselokalet.
Intentionen med at ændre målene i forbindelse med folkeskolereformen var netop en forenkling, men det, der blev resultatet, blev for voldsomt og også for rigidt.
Det har vi erkendt i forligskredsen, og vi har handlet på det, sådan at vi i stedet for mange tusinde mål nu står med nogle overordnede rammer, overordnede kompetencemål sammen med færdigheds- og vidensområder, som skal guide lærerne i deres arbejde, men som ikke skal spænde ben for den gode og levende undervisning.
Vi er enige i forligskredsen om, at friheden skal helt ud i klasselokalet.
Det betyder, at der ikke skal være noget lovfæstet krav om læringsmålstyring ude i klasselokalerne.
Helt konkret betyder det, at når man arbejder med undervisning, skal man lige kunne hæve blikket og kigge på de børn, der er der, det, de har behov for, og den faglighed, man gerne vil give dem; og at alle de andre ting, som ligger i folkeskolereformen, skal have bedre rammer for at lykkes.
I dag er det skolernes motionsdag, rigtig mange glade børn er i gang med at bevæge sig og at løbe ude i landet.
I næste uge har de efterårsferie, men når de starter igen, jamen så kommer de ind i en skole, som også skal være åben mod samfundet.
Det skal være en åben skole, hvor læreren eksempelvis kan lave en aftale med en kommunal naturvejleder om at tage ungerne med i skoven.
Og hvis man har haft et forløb om nedbrydning af materialer, økosystemer, vejret eller fotosyntesen, jamen så kan man tage ud og være sammen med nogen, der ved endnu mere om det område, og på den måde åbne skolen mod verden.
Alle de gode intentioner, der ligger i folkeskolereformen, og de værktøjer, der skal være omkring dem, skal være afstemt i forhold til det.
Der ligger nogle læringsplatforme, som man er i gang med at implementere, de skal understøtte arbejdet, de må ikke være for rigide, og er de det, må vi kigge på dem igen.
Vi skal ikke unødigt binde skolernes, lærernes arbejde herinde fra Christiansborg, og det skal kommunerne heller ikke.
Der, hvor dialogen er god, når jeg kommer rundtomkring i landet, mellem skoler og kommuner, jamen der støtter man op om skoleledernes arbejde i forhold til at nå deres mål – de mål, som vi har vedtaget, om, at børnene skal blive dygtige, uanset hvilket hjem de kommer fra; at de skal trives; og at de værktøjer, der ligger i reformen, skal komme i spil.
Så igen: Tak til alle partier i forligskredsen for et godt og grundigt arbejde, der nu vil få effekt ude i klasselokalerne.
Annette Lind (S), 2017-10-13:
Tak for det.
Når vi nu forenkler de her mål til at være vejledende i stedet for bindende, mener vi det faktisk i Socialdemokratiet.
Derfor vil jeg gerne have en garanti fra ministeren om, at det faktisk bliver direkte indskrevet i loven, at de 3.170 nu vejledende mål skal være vejledende og netop ikke noget, der kan være pålagt den enkelte lærer.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-10-13:
Men kan ministeren så godt forstå det problematiske i, at man har nogle læringsmål, som er vejledende, men som bruges i de nationale test?
Og kan ministeren godt forstå, at der kan være en bekymring for, at lærerne derfor vil komme til at bruge de her nu vejledende læringsmål i undervisningen, i form af at de gerne vil gøre deres elever klar til at kunne udfylde de her nationale test?
Merete Riisager (LA), 2017-10-13:
Nej, det har jeg ingen planer om.