Pernille Vermund (NB), 2022-05-06:
Tak for ordet.
Jeg havde egentlig forberedt en tale, hvori jeg minutiøst punkt for punkt ville gå igennem det her forslag, som andre har kaldt et bunkebryllup.
Og jeg vil også gerne nævne nogle af punkterne, men jeg bliver nødt til at lægge dem lidt til side og sige, at det her er bekymrende.
Det er bekymrende, at vi har en regering, som åbenlyst ikke har nogen stopklods, altså hvor forståelsen af frihed handler om, at jo mere magt staten har over borgerne, jo friere er vi.
Det er jo simpelt hen at vende tingene på hovedet.
Da jeg læste forslaget om, at man skulle kunne spore danskere ved hjælp af gps eller andre apparater uden en dommerkendelse, tænkte jeg: Hvad bliver det næste?
Skal vi så også, når vi har været indlagt, kunne få en lille chip ind i armen, så man kan følge med i, hvad vi laver?
Så vil der sikkert sidde en socialdemokrat og sige: Nej, nej, det kommer aldrig til at ske.
Men lur mig, om der ikke også i dag bliver foreslået ting af Socialdemokratiet og den socialdemokratiske regering, som man for 10 eller 15 år siden ville have forsvoret kunne ske, hvis man var socialdemokrat.
Det tror jeg.
Det gælder forslag, som vi har behandlet tidligere, om, at lovlydige borgere ikke skulle kunne opholde sig i områder, fordi der var kriminelle eller folk, der skabte uro, som havde hærget på området i en periode, altså de her såkaldte opholdszoner, som var no go-zoner.
Det gælder forslaget her om gps-tracking.
Og det gælder forslaget, som vi behandlede for 2 uger siden, hvor vi havde en relativt kæk justitsminister – det var så den forhenværende justitsminister – som øjensynligt var fuldstændig ligeglad med, at Socialdemokratiet og regeringen var de eneste i Folketinget, der syntes, at det var en glimrende idé at lave så vidtgående indskrænkninger i borgernes frihed, som man gjorde med det forslag.
Nu står vi med et forslag igen.
Og jeg synes egentlig ikke, det værste i det her er, at det er mange forslag i ét.
Man kunne godt, som jeg havde gjort i min ordførertale, sætte sig ned og sige, at det her er vi for og det her er vi imod, bla bla bla – og dele det op eller bare stemme imod det hele, fordi man ikke kunne få det opdelt.
Jeg synes, at det værste er, at det tenderer en bevægelse i vores samfund, hvor det hele tiden handler om at tage magt fra borgerne og lægge den hos staten.
Jeg bliver bekymret, og det er ikke, fordi jeg som sådan har mistillid til staten; det er det vitterlig ikke.
Jeg har tillid til vores politi, til vores efterretningstjenester osv., men jeg har også det grundlæggende princip, at lovlydige borgere skal kunne leve i fred og frihed, og at der skal være proportioner i tingene – og det er der ikke her.
Der er to eksempler, som jeg gerne vil fremhæve.
I virkeligheden er det tre, men jeg vil fremhæve to af de værste.
Det gælder det forslag, som er fremhævet tidligere, om, at politiet skal kunne overvåge borgerne ved gps eller lignende apparater uden en dommerkendelse.
Det er vanvid.
Jeg har lige lyttet mig til hos en advokat hernede i hjørnet, hvilket jeg håber at jeg nogenlunde må citere, at det ikke tager vildt lang tid at få en dommerkendelse, så mon ikke også det kan lade sig gøre for politiet i de her sager.
Og derfor tænker jeg også, når vi taler om blokering af hjemmesider, om det, hvis det er et spørgsmål om timer at få en dommerkendelse, og da vi ved, hvor lang tid de her sager kan ligge på politiets bord, før der overhovedet sker noget, så er rimeligt, at sagen kan ligge mange timer, mange dage, mange uger, mange måneder på politiets bord, men når politiet så skal i gang, er det borgernes frihed, man går på kompromis med – for at være mere effektiv, for at spare et par timer.
Det synes jeg ikke det er.
Derfor vil vi også gerne have en god forklaring på, hvorfor man ikke skal have en dommerkendelse, forud for at man blokerer virksomheders hjemmesider.
Jeg er helt med på, at de her hjemmesider er noget skrammel.
Vi skal af med dem, der svindler og ikke mindst svindler med andre menneskers penge eller oplysninger.
Der er virkelig mange, der kommer i klemme i det her, og det er dybt ubehageligt at få frarøvet sine oplysninger.
Man kan hænge fast i det i mange, mange år.
Endelig er der det forslag, som handler om massemediernes adgang til aktindsigt i anklageskrifter og retsmødebegæringer.
Vi har diskuteret det i salen her tidligere i dag, og det kan være, at jeg har misforstået det, men jeg formoder, at eftersom det fremgår her og fremgår som en ændring, altså at det fremgår, at man vil stille krav om, at anmodninger om aktindsigt i et større antal anklageskrifter og retsmødebegæringer skal være rimeligt begrundede, så giver det også myndighederne mulighed for at sige, at noget ikke er rimeligt begrundet.
Og vi er i Nye Borgerlige optaget af, at danskerne får bedre aktindsigt i, hvad der foregår, får bedre mulighed for at holde kontrol med, hvad der foregår hos myndighederne, i regeringen og andre steder.
Det er også derfor, at vi ønsker at revidere offentlighedsloven, men det er en anden sag, og det skal vi diskutere senere i dag.