runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2018-03-01:
Allerførst skal jeg sige, at jeg kunne høre, at ministeren var kommet lidt galt af sted uden sine papirer til det første af Enhedslistens beslutningsforslag.
Jeg kom endnu værre af sted, jeg nåede slet ikke frem til salen, hvilket jeg skal beklage dybt.
Men melodien vil være nogenlunde den samme, hvad angår de forslag, som ligger på bordet her i dag.
Med beslutningsforslag B 6 ønsker Enhedslisten at indføre et kunstnerfradrag, der sikrer skabende kunstnere et skattefradrag på de første 100.000 kr. pr. år på salg af egne unikke kunstværker.
Og formålet er jo, som ministeren også har gjort rede for, at understøtte vilkårene for skabende kunstneres indkomstgrundlag.
Der er ingen tvivl om, at det er vanskeligt at være skabende kunstner.
Det er vanskeligt at slå igennem, og det er vanskeligt at skabe sig et levebrød af den kunst, man brænder for.
Så vi medgiver gerne, at kunst og kultur i de seneste år har været under et pres, der kan mærkes, og derfor er det også helt fair, at Enhedslisten har fremsat den række forslag, som vi behandler i dag, og dermed skaber debat om vilkårene for kunst og kultur.
Så vi har stor sympati for forslaget, men i lighed med ministeren er vi heller ikke indstillet på at indføre særlige fradragsordninger målrettet særlige grupper, som er det, der lægges op til.
Det åbner nemlig også for, at mange andre grupper, der står i en særlig situation, vil kunne argumentere for, at de skulle have andre vilkår og bedre vilkår.
Så det er vi ikke indstillet på.
Derudover vil jeg gerne knytte et par kommentarer til den finansiering, som Enhedslisten vil bruge hertil.
Det er jo omkring 100 mio. kr., som forslaget er beregnet til at ville koste.
Det er for det første rigtig mange penge, og for det andet er det mange penge at bruge på en særordning, som kun kommer en mindre gruppe til gavn.
Og det vil vi selvfølgelig sætte igennem og fastholde.
Vi anerkender, at kunst og kultur også hører til velfærdssegmentet, så vi udelukker ikke at bruge penge på kulturområdet, men vi udelukker at indføre en ordning som den her, som bygger på særordninger for enkeltgrupper.
Den mener vi bestemt ikke er med til at gøre Danmark rigere, men det indgår i vores 2025-plan, at vi gerne vil bruge de penge til nogle andre ting, f.eks. en opkvalificeringsreform, en bedre vækstreform og en mere retfærdig styrkelse af velfærden og vores offentlige sektor.
Så det er et prioriteringsspørgsmål.
Uanset de gode hensigter med beslutningsforslaget fra Enhedslistens side finder vi det uhensigtsmæssigt at indføre særordninger målrettet særlige grupper, og vi er heller ikke enige i den måde, man vil finansiere det på, så derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Men vi har et varmt hjerte for kulturområdet, og det vil også være med i den prioritering, vi eventuelt ville kunne lave i forbindelse med finanslovsforhandlinger og en eventuel ny regering.
Søren Søndergaard (EL), 2018-03-01:
Jeg har sådan set forståelse for det, som den socialdemokratiske ordfører siger om at prioritere velfærden.
Derfor synes jeg også lige, at det skal med – som ordføreren selvfølgelig ved – at den her ordning jo præcis er målrettet de allerdårligst stillede kunstnere, som sælger nogle ting som kunstnere, der er interesse for deres værker, men som er så dårligt lønnet, at de ikke har mulighed for at lave de næste værker.
Så det er jo også velfærdspolitik i forhold til den dårligst stillede gruppe.
Så vil jeg sige til argumentet om det der med skattefradrag: Undskyld, hvad stemte Socialdemokratiet, da det gjaldt om skattefradrag til folk, der havde vundet medaljer ved OL og verdensmesterskaber?
Var det noget, som Socialdemokratiet afviste, med henvisning til at særlige grupper ikke skulle have skattefradrag?
Orla Hav (S), 2018-03-01:
Tak for det.
Den fjerde i raketten er så Enhedslistens forslag om et fradrag for videreuddannelse for udøvende kunstnere.
Jeg skal gentage, og jeg kan gøre det meget kort, vores principielle synspunkt om, at vi ikke synes, at en særordning er rimelig på det her område.
Vi hæfter os selvfølgelig ved, at prisen på det her er opgjort til alene 11 mio. kr. Det gør det selvfølgelig lidt mere spiseligt, men stadig væk synes vi, at det skal indgå i den almindelige prioritering, hvor vi henviser til finansieringen af vores 2025-plan, som vi jo selvfølgelig gerne vil drøfte med de partier, der vil være med til det, når det bliver muligt at realisere det.
Men når det alligevel er fornuftigt at tage en diskussion om uddannelsesforholdene for de kunstneriske udøvere eller kunstneriske uddannelser, hænger det jo lidt sammen med, at uanset spørgsmål om de tal, som ministeren nu vil give skriftligt svar på, er det jo sådan, at der har været sparet på uddannelsesinstitutionerne for kunstneriske uddannelser og også de øvrige uddannelser, og man kan godt stille sig selv det spørgsmål, om det er klogt.
Er det klogt i en verden, hvor det, vi skal leve af, er at sælge noget med merværdi, noget, som kan referere til en historie, kan referere til – skal vi sige – nytænkning osv.?
Der er vi altså nødt til at læne os lidt op ad, at vi har nogle mennesker, som mestrer det, fra kunsten og kulturens verden, og derfor er vi glade for, at vi er bekendt med, at der er sat et stykke arbejde i gang med at kigge på de kunstneriske uddannelser og på, hvorledes de kan skrues sammen på en anden måde, og på, hvordan vi vægter dem på en anden måde.
Det vil vi rigtig gerne være med til at diskutere fremover, for vi tror, at det er helt afgørende, at uddannelsesopgaven løftes også for de kunstneriske uddannelser.
Jeg skal jo bare referere til, hvad Danmark sådan har haft af gode sejre på design-, arkitektur-, film og fotoområdet.
Det har jo ikke været småting.
Det har jo oven i købet kunnet aflæses både i beskæftigelse og indtjening.
Karsten Lauritzen (V), 2018-03-01:
Vi er uenige om beslutningsforslagene, men vi er helt enige om det sidste, som hr. Søren Søndergaard sagde.
Søren Søndergaard (EL), 2018-03-01:
Jeg vil bare sige, at jeg virkelig holder meget af ministeren, som sætter en ære i at overholde ministeransvarlighedsloven.
Så jeg ser frem til det skriftlige svar.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-03-01:
Igen vil jeg gerne starte med at takke Enhedslisten for at sætte fokus på det her område, der netop handler om, hvordan vi skaber gode vilkår for professionelle kunstneres arbejdsliv, men det handler jo også om, hvordan vi egentlig skaber muligheder for et rigt og levende kunstog kulturliv i hele landet.
Altså: Hvordan er det kunstnere kommer ud og arbejder i hele landet?
Det, jeg synes, der er vigtigt i det her forslag, er, at vi ser på, hvordan det specifikt er målrettet professionelle kunstnere, og også på, hvordan man kan arbejde med det i læseklubber, få forfattere ud osv., så det er en understøttelse af de professionelle kunstneres arbejde med at få den professionelle kunst ud i hele landet.
Og hvis det er det, der ligger i forslaget, så synes jeg altså vi skal præcisere det.
Leif Mikkelsen (LA), 2018-03-01:
Tak for det.
Hr. Søren Søndergaard har jo åbenbart været dybt i skuffen og fundet alle mulige forskellige, skal vi sige, typer af fradragsmuligheder til vores skattelovgivning.
Og det har selvfølgelig ét sigte, og det er, at kulturområdet skulle styrkes.
Nu er der allerede gjort reklame for andre fradrag.
Det er sådan set ikke en reklame, jeg støtter.
Jeg vil gerne sige, at vi sidder i regering, og derfor har vi stemt for den der boligjobordning.
Det er det, der hedder pragmatisme, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, det kan man blive udsat for.
Men det er ikke noget, vi har fundet på; det er ikke noget, der er groet i vores have, for det er en meget dyr løsning – en meget dyr løsning.
Så derfor synes jeg, at skatteministeren skal have lov til selv at stå og reklamere for den, uden at jeg skal tages til indtægt for det.
Så jeg synes sådan set ikke, det er nogen god idé, at hr. Søren Søndergaard begynder at stemme for den slags ting.
Så det er bare et almindeligt venneråd.
Men derfor er det her også et dårligt forslag, og det er ikke flere af den slags, vi skal have.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-03-01:
Det var jo et af argumenterne for, at vi vedtog det, der i folkemunde hedder håndværkerfradraget, men som jo også omfatter eksempelvis rengøringshjælp, som jo også er et område, der er plaget af rigtig meget sort arbejde.
Og spørgsmålet er, i hvor høj grad forslaget her måske i virkeligheden vil være mere eller mindre selvfinansierende; det er jo noget, man kunne gå ind og dyrke nærmere.
Så hvis der kunne findes finansiering og politisk tilslutning, kigger vi på at øge fradragsbeløbet, men i første omgang altså inden for de serviceydelser, der allerede er omfattet af ordningen.
Og hvis Enhedslisten vil gå med i drøftelser om spørgsmålet, er det her jo noget af det, der kunne blive lagt på forhandlingsbordet.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-03-01:
Tak, formand.
Da jeg læste det igennem, kom jeg til at tænke på, at man jo kunne forestille sig en fest i et jysk forsamlingshus, hvor der pludselig var indbudt en eksperimenterende performancekunstner fra hovedstaden til at optræde.
Jeg fik en hel masse sjove billeder på nethinden.
Jeg er nu ikke sikker på, at det kommer til at ske.
Til gengæld har Enhedslisten jo nogle gode eksempler på, hvad der kunne blive indbudt, nemlig et orkester, der spiller op til dans eller til et bryllup.
I lighed med regeringen og ministeren vil jeg sige til Enhedslisten, at det jo forudsætter, at man bliver en del af boligjobordningen og den aftalekreds, der står bag.
Dansk Folkeparti er jo en del af den kreds, så hvis vi overhovedet skal tage stilling til det, skal det være en del af de forhandlinger.
Så kan Enhedslisten jo overveje, om de vil bakke den nuværende boligjobordning op og eventuelt spille ind med det her som en del af boligjobordningen.
Det kan man jo gå hjem og tænke lidt over.
Alternativet har jo tidligere været med i boligjobordningen, og så kan Enhedslisten vel også tvinge sig selv til at sige ja til en boligjobordning, hvis man f.eks. kunne få det her med ind i ordningen.
Der er også problemer med finansieringen ligesom ved de andre forslag, hvor nedsættelse af bo- og gaveafgiften ved generationsskifter i erhvervsvirksomheder ikke er Dansk Folkepartis kop te.
Vi har jo en aftale med regeringen.
Men som sagt er det jo et ikke helt ueffent forslag, som jeg synes Enhedslistens skal tage med, når vi skal snakke boligjobordning.
Der har ministeren jo også lagt op til en indbydelse til Enhedslisten.
Så må vi se, om Enhedslisten så også kan støtte boligjobordningen generelt.
Orla Hav (S), 2018-03-01:
Tak for det.
Ja, det bliver jo i nogen grad tema med variationer, vi har fat i med disse fire forslag fra Enhedslisten.
Men igen vil jeg gerne have lov til at rose Enhedslisten for at tage initiativet til at sætte det her på dagsordenen, altså det her med, hvordan vi bruger kultur i dagligdagen.
Det er udmærkede forslag, i hvert fald til at få sat fokus på, at der er vanskelige vilkår for kunst og kultur i dagligdagen i øjeblikket, sådan som der har været ageret.
Man så må jeg sige, at vi jo i høj grad er bevidste om, at kunstnere på det her arbejdsfelt har det ganske svært, og at der gælder særlige arbejds- og ansættelsesforhold, så på den måde synes vi også godt om forslaget.
Men ligesom jeg måtte sige til det forrige forslag, er det der med at lave særlige fradragsordninger for bestemte brancher problematisk, som det jo også er tilfældet med det her beslutningsforslag.
Så skal jeg jo ikke kunne sige, hvad Enhedslisten siger til ministerens fiskeri i forhold til boligjobordningen – det må Enhedslisten jo selv forholde sig til i den sammenhæng.
Men der kunne jo være andre faggrupper, som også ville argumentere for, at det ville være til gavn og glæde for deres beskæftigelse at få sådanne særordninger.
Dertil kommer så, at beslutningsforslaget lægger op til at bruge 100 mio. kr., som det her vil komme til at andrage.
Det er rigtig mange penge at bruge på en særordning, som alene kommer én gruppe til gavn.
Vi er indstillet på at gøre op med den finansiering, som er fremkommet ved at indføre bo- og gaveafgiften i den form, som regeringen har gjort, men vi vil hellere bruge den til det, som vi har beskrevet i vores 2025-plan, nemlig på at skabe et dygtigere Danmark med en opkvalificeringsreform, med en mere retfærdig styrkelse af velfærden og en styrkelse af indsatsen fra den offentlige sektors side dér, hvor der er huller i vores service, og gennem en rigere vækstreform.
Med de her begrundelser – særordning, 100 mio. kr., som undgår den almindelige prioritering i forhold til vores egentlige velfærdsspørgsmål – afviser vi altså at støtte beslutningsforslaget, men vi vil godt komme med den positive tilkendegivelse, at det er godt, vi får det diskuteret.
Det kan jo godt være, at diskussionen kan gå videre, når Kulturudvalget skal se på yderligere initiativer.
Zenia Stampe (RV), 2018-03-01:
Vi synes også, at det er et spændende forslag med mange perspektiver i.
Der er f.eks. det skattemæssige perspektiv i forhold til sort arbejde, som egentlig ikke har så meget at gøre med kulturen og kunsten, men det er selvfølgelig også et selvstændigt argument, for jeg har da også en formodning om, at meget af det her sker, men så uden for skattesystemet.
Så det kunne selvfølgelig være en måde at få det ind i det på alligevel.
Men så er der det kunstneriske perspektiv, og så er der perspektivet for befolkningen.
For jeg tror i virkeligheden, at det med det her forslag, som det er beskrevet nu, fordi det er så bredt, at der ikke er lavet en afgrænsning af, om det er uddannede kunstnere, måske – og jeg ved det jo ikke, men det vil være min formodning, hvis det blev implementeret så bredt, som det er beskrevet – i lige så høj grad vil gå til folk, der har et helt almindeligt arbejde, men som så synes, at det er hyggeligt at tage ud en gang imellem en weekend og spille til et bryllup eller en konfirmation, men altså ikke til de udøvende og skabende kunstnere, som ellers har været i centrum for de fire forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Det kan der jo så alligevel være gode argumenter for, altså for det her brede anvendelsesområde, for det kan jo også bare være en håndsrækning til danskerne og til ideen om, at man skal invitere musikken og litteraturen eller kunsten ind til sine festlige lejligheder, eller hvad det ellers kunne være, men det har så nok mere det i fokus, at danskerne altså kan få et tilskud til, at der er en, der spiller op til dans, når der er konfirmation, end det egentlig er noget, der vil gøre en afgørende forskel for kunstnerne.
Det synes jeg måske vil give mening, og så vil vi nok også lande på et noget lavere beløb end de der 100 mio. kr., som også er det, der gør mig en lillebitte smule tilbageholdende i forhold til at love vores støtte.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-03-01:
Tak for det, formand.
Enhedslistens beslutningsforslag handler om at lave et videreuddannelsesfradrag for udøvende kunstnere, og jeg kan ret klart sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte dette forslag af to grunde.
Vi synes ikke, det er en særlig god idé at ændre på den aftale, som Dansk Folkeparti har indgået med regeringen.
Og så synes vi også, at det ikke er særlig smart, at nogle særlige udvalgte grupper skal have lov til at have et videreuddannelsesfradrag.
Lad mig så tillade mig at sige nogle generelle ting.
For Enhedslisten har jo fremsat de her fire beslutningsforslag, fordi man mener, at det står ret slemt til med kulturen i Danmark, og at der ikke bliver brugt særlig mange penge på kunsten.
Jeg har jo tidligere fået svar på, hvordan det egentlig ser ud.
Nu får man nogle tal, som måske kan overraske.
Det ser faktisk temmelig godt ud i Danmark.
Hvis vi tager de samlede offentlige udgifter til fritid, til idræt og til kulturelle tjenester i procent af bruttonationalproduktet i 2015, så brugte Danmark 1,1 pct. af sit BNP.
Det ene var Frankrig med 2,3 pct. og Sverige med 2,1 pct. Og Norge, det olierige Norge, brugte også 2 pct. som Danmark.
Sagt på en anden måde bruger Danmark lige så meget på det kulturelle forsvar, som vi bruger på krudt og kugler, nemlig 1,3 pct. Hvis vi bare kigger på de samlede offentlige udgifter til kulturelle tjenester i procent af bruttonationalproduktet, så brugte Danmark 0,7 pct., og der var kun et land, der brugte et tilsvarende beløb, og det var Frankrig med også 0,7 pct.
Tager vi det som procent af samlede offentlige udgifter, ligger Danmark på 1,2 pct., mens Frankrig og Norge ligger et mulehår foran os med 1,3 pct.
Så Danmark er et land, der bruger virkelig mange penge på kunst og kultur.
Nogle gange i debatten om kunst og kultur – ikke bare her i Folketingssalen, ikke bare når venstrefløjen tager det op, men også ude i medierne, i æteren, blandt kulturpersoner – lyder det, som om at vi i Danmark er et uland, at vi slet ikke fokuserer, at vi ikke prioriterer kunsten.
Og det er ganske enkelt ikke rigtigt.
Det kan så være det tredje argument for at stemme nej til dette forslag.
Det er faktisk ikke nødvendigt, sådan som vi ser det i Dansk Folkeparti.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-03-01:
Tak for ordet.
Jeg har simpelt hen siddet og vredet min hjerne med, om der dog ikke skulle være en enkelt filmserie, hvor 4'eren rent faktisk er bedre end 1'eren.
Så der var et eksempel.
Men ellers kan jeg sådan set godt følge skatteministeren, også på dette punkt.
Derimod kan jeg ikke følge Enhedslisten, som har fremsat forslag om et videreuddannelsesfradrag for udøvende kunstnere.
Det kommer til lidt at blive en gentagelse af de tidligere taler, men i hvert fald som altovervejende udgangspunkt mener vi, at det er grundlæggende skævt, når vi giver særlige grupper særlige fordele, hvis ikke der er en helt særlig begrundelse for at gøre det.
Derfor kan vi altså heller ikke støtte, at der skulle indføres nogle særlige fradragsmuligheder for kunstnere i forhold til uddannelse.
Så skal jeg i øvrigt lige gøre opmærksom på, at udøvende kunstnere jo altså har mulighed for at benytte sig af uddannelsessystemet som sådan, herunder det brede udbud af aftenskoler og andet, vi har.
På den baggrund må jeg altså sige, at Venstre ikke kan støtte forslaget.
Zenia Stampe (RV), 2018-03-01:
Nu har vi jo selv brugt rigtig lang tid på at udvikle en model, som vi så hellere vil forfølge, hvor vi giver alle en ret og mulighed for at videreuddanne sig igennem livet.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-03-01:
Tak for uddybningen.
Det var egentlig også bare for at høre ordførerens egne opfattelser af, hvilke områder der er ramt.
Vi ved, at 30-45 pct. af det amerikanske arbejdsmarked går ind i den her prekariatlignende struktur, hvor de er projektansatte og er usikre fremtidsmæssigt.
Men i forhold til det her område nævner vores ordfører jo også, at det skulle omhandle skabende såvel som udøvende kunstnere, hvilket vel så vil udvide gruppen, som ordføreren også taler om, med kunsthåndværk osv.
Kunne det ikke være en idé at afprøve det her og finde noget som en løsning?
Zenia Stampe (RV), 2018-03-01:
Der er jo rigtig mange fag, som bliver nævnt.
Jeg kan forstå, at der er rigtig mange, kan man sige, kreative fag, som jo ikke er kunstneriske, men kreative, altså kommunikation osv., hvor flere og flere bliver freelancere og går fra den ene kontrakt til den anden kontrakt, og omvendt er der jo flere og flere virksomheder, der vælger at outsource en række opgaver i stedet for at fastansætte folk.
Så det er en meget bred problemstilling.
Det kan så godt være, at lønningerne er særlig lave på det kunstneriske område.
Det må jeg indrømme at jeg ikke helt har overblik over i forhold til alle mulige andre sektorer.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2018-03-01:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen og svaret.
Nu er jeg selv uddannet på en af de her meget elitære uddannelser inden for de kunstneriske erhverv, men jeg er jo desværre også bydende bekendt med, hvordan lønningerne og arbejdsmarkedet ser ud efterfølgende efter uddannelsen, og det er jo så ikke kun for alle kunstnere.
Jeg er så dobbelt ramt, fordi jeg så også har en minoritetsbaggrund, i forhold til at vi måske har nogle reaktionære udviklingsmønstre i branchen.
Men ordføreren siger, at der er mange andre brancher, som også er presset.
Hvilke brancher, som har så flygtige ansættelser, har I så også fokus på i forhold til den kunstneriske branche, prekariatet osv.?
Zenia Stampe (RV), 2018-03-01:
Det her er uden tvivl et område, der optager os rigtig meget.
Vi har jo selv fremlagt et udspil, der handler om, at alle har en personlig uddannelseskonto, og det ville jo i virkeligheden tage højde for den her problemstilling og ikke kun komme kunstnerne til gode, men sådan set alle, der ikke alene ønsker at viderekvalificere sig inden for et område, men også at skifte felt.
Det kan der være forskellige årsager til, som jeg nævnte før, og der kan også være risikoen for nedslidning.
Så det er bestemt noget, vi er optaget af, men vi tænker i andre baner og anerkender så også, at det er så stor en problemstilling, at den altså også er relevant for mange andre grupper.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-03-01:
Som jeg var inde på i min ordførertale, handler det også om at finde de rigtige redskaber til netop en udfordring, som vokser.
Jeg var også inde på, at det er noget, der vokser, og det er også det, som fru Zenia Stampe nævner her.
Men er det så ikke netop en god idé at prøve af og i stedet for at lave en ordning, der gælder for alle, så sige: Lad os lige prøve det af her for at se, om det fungerer, og så kan vi jo netop rulle det ud til alle de andre faggrupper og personer, som står i de her situationer, og som jo vokser som gruppe?
Først kunne jeg egentlig godt tænke mig lige at høre ordføreren om de her prekære ansættelser, som flere og flere har, altså hvor man ikke har en fast arbejdsgiver og dermed ikke har de ordninger, man normalt har.
Det er jo det, der er gældende for rigtig mange kunstnere, og det er derfor, det her forslag egentlig giver mening, for man kan ikke gøre brug af de faste modeller, der ellers findes for efter- og videreuddannelse.
Så vil jeg også spørge om noget i forbindelse med det at uddanne sig i en anden retning: Er ordføreren ikke enig i, at man godt kan stå på et tidspunkt, hvor man ikke kan få et arbejdsliv til at hænge sammen som udøvende eller skabende kunstner, og derfor må få nogle andre redskaber med for at kunne sætte sine kunstneriske metoder i spil på andre måder til glæde for samfundet, så man netop bruger sin uddannelse, som er dyr, som ordføreren var inde på, så man ikke smider den helt væk og tager en helt ny uddannelse i stedet for?
Zenia Stampe (RV), 2018-03-01:
Jeg tror så til gengæld i modsætning til hr. Rasmus Nordqvist, at det er det her forslag, vi er mindst begejstret for, selv om det er det billigste.
Jeg kan sådan set godt se logikken i det, der bliver sagt, men jeg synes, at det er lidt sværere at begrunde, hvorfor lige præcis kunstnerne skal have en særbehandling på det her område.
Der er også andre grupper, der har brug for videreuddannelse og i mindst lige så høj grad som kunstnere, og så skal man i øvrigt ikke glemme, at nogle af de allerallerdyreste uddannelser i vores land er nogle af de kunstneriske uddannelser.
Derfor synes jeg altså, at der er noget underligt noget i at skulle give sådan særlige vilkår for at uddanne sig i en anden retning, når man har fået en uddannelse som skuespiller, instruktør, musiker, som er eliteuddannelser.