runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, også fordi jeg ved, ordføreren selv har siddet i i Europa-Parlamentet, om ordføreren kan pege på andre gennemgribende, store grønne forslag, der ikke skaber i hvert fald nogle bureaukratiske udfordringer, når de skal implementeres?
Altså, er der eksempler på, også når det kommer til virksomheder, at man kan lave grøn regulering, der ikke giver en lille smule bøvl, imod at vi vinder meget på den grønne dagsorden, når det gælder lovgivning, der skal gælde for alle EU's medlemslande?
Linea Søgaard-Lidell (V), 2025-10-21:
Tak for det.
Der er rigtig meget ved den grønne omstilling, som fordrer din konkurrenceevne som virksomhed: lavt ressourceforbrug, grønt energiforbrug og cirkularitet.
Men lange rapporter med prosa er ikke en af de ting.
Derfor er jeg glad for, at vi i dag implementerer en politisk aftale og et EU-direktiv, der udskyder bæredygtighedsrapporteringen for de næste to bølger af virksomheder, store virksomheder og børsnoterede SMV'er, i 2 år, mens vi venter på, at EU kan forenkle reglerne.
Da jeg selv sad i Europa-Parlamentet, var jeg sådan set for de europæiske regler om bæredygtighedsrapportering, csrd.
Bevares, jeg stillede ændringsforslag, men jeg var for.
For tanken bag var og er god.
Vi skal skabe gennemsigtighed i virksomhedernes arbejde med bæredygtighed, men når reglerne bliver så tunge, at de spænder ben for den virkelighed, de skulle hjælpe, så må vi også stoppe op.
Det gør vi nu, og det mener jeg er den rette beslutning.
Rapporteringen skal skabe en reel forandring i verden.
Den skal være overskuelig og anvendelig, så det er nemt for investorer at sammenligne, og det bliver nemmere at tiltrække grøn kapital.
Vi skal skabe de bedste rammer for, at vores virksomheder bruger deres tid på at reducere udledninger og skabe grønne løsninger, som verden har brug for, frem for at de har store administrative byrder og papirarbejde, der kan forsinke deres innovation, deres udvikling, nye markeder, bedre hoveder, eller hvad det nu er, de står over for at skulle bruge ressourcerne på i stedet.
EU's konkurrenceevne er svært udfordret, bl.a. fordi vi har fået så meget lovgivning og bureaukrati på det indre marked, at vi ikke får de store fordele ud af fællesskabet, som vi burde.
Det er godt, at vi erkender fejl, trykker på pauseknappen og retter op.
For Venstre handler det her ikke om at rulle ambitionerne tilbage.
Det handler om at sikre, at de faktisk kan gennemføres.
Derfor bakker Venstre op om forslaget.
Vi ønsker mindre bureaukrati og mere grøn handling.
Tak for ordet.
Malte Larsen (S), 2025-10-21:
Det var vist ikke et spørgsmål, så det lader jeg bare stå som en bemærkning.
Pernille Vermund (LA), 2025-10-21:
Altså, det er noget pjat.
Der er ingen økonomisk evidens for, at når man skubber virksomheder i Danmark foran sig med øget bureaukrati for at nå en eller anden gevinst i forhold til den grønne omstilling, vil de stå bedre, når andre lande kommer med.
Tværtimod er danske virksomheder jo så prøvekaniner, som risikerer at ryge bagud.
Det kan godt være, at de gør sig nogle erfaringer, men de betaler også prisen for det, mens andre kan bruge de erfaringer og komme foran.
Så det der er et svar, som i hvert fald ikke har nogen økonomiske evidens.
Malte Larsen (S), 2025-10-21:
Eller også giver den muligheder, altså de værdifulde erfaringer, de store virksomheder gør nu, og de krav, de møder deres underleverandører med, er jo så med til, at vi netop ikke får sat mindre blus på de grønne ambitioner, men vi udskyder en administrativ pukkel og i øvrigt med et ønske om at forenkle det for de lidt mindre virksomheder, de ca. 2.000, som jeg omtalte.
Pernille Vermund (LA), 2025-10-21:
Tak for det.
Når man nu fra Socialdemokratiets side har indset, at bæredygtighedsrapporteringsloven, som den står nu, før vi ændrer den eller trykker på stopknappen, spænder ben for den grønne omstilling,
hvad er så årsagen til, at man ikke går hele vejen og siger: Lad os dog rulle det tilbage, så ingen virksomheder er omfattet af noget, som spænder ben for den grønne omstilling?
Hvis svaret nu er, at de her store virksomheder godt kan klare det, for de har deres jurister, de har deres økonomer, og de må leve med det, som nogle måske ville sige, kan ordføreren så ikke bekræfte, at alle de små og mellemstore underleverandører, der er til de store virksomheder, også fortsat er omfattet af loven, og at det derfor ikke kun er de store, der har råd til økonomer og jurister, der skal bebyrdes med det her, men også en lang række andre virksomheder?
Malte Larsen (S), 2025-10-21:
Jeg er sådan set fuldstændig enig i, at noget af det, virksomheder og erhvervsledere derude efterlyser, er stabile og forudsigelige rammer, sådan at man har et sikkert investeringsmiljø at foretage investeringer i.
Det er måske så også præcis det, der kommer til at foregå her, når man kender niveauet for de grønne ambitioner.
Her snakker vi om en bæredygtighedsrapportering, som så bliver udskudt et par år, og derefter måske kommer til at optræde i en mere forenklet version.
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Det beklager jeg.
Jeg mente selvfølgelig ordføreren.
Men som et opfølgende spørgsmålet vil jeg sige, at der er blevet lavet en ret omfattende undersøgelse for nylig, en rundspørge blandt 2.500 europæiske virksomhedsledere, der viser, at 48 pct. af de virksomhedsledere faktisk gerne vil have, at vi her og nu implementerer omnibusforslaget, fordi det faktisk skaber forsinkelser i forhold til investeringsbeslutninger og skaber usikkerhed på markederne.
Hvad mener ordføreren om den undersøgelse og om, at faktisk op mod halvdelen af de virksomhedsledere er bekymrede over, at man udskyder?
Karin Liltorp (ALT), 2025-10-21:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Karin Liltorp (ALT), 2025-10-21:
Tak for det.
Det lovforslag, vi behandler lige nu, handler jo i al sin teknikalitet om udskydelse af virksomhedernes pligt til at rapportere om bæredygtighed med 2 år.
Men i virkeligheden handler det om noget langt større, nemlig spørgsmålet om, hvor hurtigt vi som samfund vil tage ansvar for vores økonomis aftryk på klima, miljø og mennesker.
Og der er ingen tvivl om, at vi er meget, meget ærgerlige over den forsinkelse.
Regeringen kalder det selv et stop the clock-direktiv.
Det lyder teknisk, men vi må spørge, hvad det egentlig er, vi stopper klokken for.
For klimaændringerne og biodiversitetskrisen holder altså ikke pause.
I Alternativet forstår vi godt, at EU og virksomhederne ønsker tid til at forenkle rapporteringssystemet, så det bliver meningsfuldt og brugbart, og vi støtter altid forenkling, når det betyder kvalitet frem for kvantitet; når rapportering bliver et reelt redskab til grøn omstilling og ikke blot en administrativ byrde.
Men altså, 2 år er dælme lang tid, og jeg kan jo ikke lade være med at tænke på, hvor meget havbund der risikerer at dø ud, i løbet af den tid vi venter.
Derfor må vi insistere på, at den her pause ikke bliver et pusterum fra ansvar.
Vi kan ikke stoppe klokken for klimakrisen, og vi kan ikke bruge den som undskyldning for at bremse tempoet i omstillingen.
Virksomhederne har kendt kravene i årevis, og heldigvis er mange danske virksomheder allerede godt i gang, og de oplever jo faktisk, at gennemsigtighed om klima og sociale forhold ikke bare er byrdefuld, men en konkurrencefordel.
Det skal vi helt sikkert udnytte.
Det kan bl.a. betyde, at alle er klar over, at vi ikke har slækket på målene, og at de gerne må lave den omstilling, de havde regnet med de skulle lave, så hurtigt som muligt.
Men frem for alt er det vigtigste jo, at regeringen bruger deres kræfter på at presse på i EU, så de nye standarder ikke udvandes, hvilket jeg desværre ser en stor risiko for.
Så jeg håber, at den danske regering vil arbejde intenst for, at det ikke går i opfyldelse.
Så i virkeligheden kan jeg jo synes, det er sådan lidt sjovt at skulle sige ja eller nej til lovforslaget, for det kommer fra EU, og uanset hvad vi siger her, kommer EU ikke til at ændre på noget som helst.
Den her 2 års forsinkelse er en realitet.
Vi kan kun sige, at vi synes, det er rigtig, rigtig ærgerligt, og vi håber, at vi kan høre mere om regeringens konkrete initiativer, der kan give os mere ro i maven i forhold til at sige, at det her ikke kommer til at betyde, at vi bremser den grønne omstilling.
Katrine Robsøe (RV), 2025-10-21:
Tak for det.
Men jeg tror også på, at ting skal implementeres ordentligt, hvis det rent faktisk skal blive en succes.
Hvis danske virksomheder skal kunne få den konkurrencefordel og europæiske virksomheder skal kunne skabe innovation og være grønne foregangsvirksomheder, ja, så skal vi sikre, at vi ikke bare laver prosatekster i rapporter, men at det rent faktisk kan bruges til at sørge for, at de investeringer, vi ønsker i virksomheder, også kommer derhen, hvor investorerne kan se at det er grønt og at man gør noget for det samfund, som man er en del af – at den virksomhed, man investerer i, rent faktisk er bæredygtig.
Lige så godt jeg synes det her kan blive, lige så meget må jeg jo også bare anerkende, at den vej, det her var på vej ned ad, i min optik ikke var den rigtige.
Derfor synes jeg også, at det er fornuftigt, at man trykker på pauseknappen, indrømmer det, når der er noget, der går den forkerte vej, får rettet op og får gjort det ordentligt, så vi rent faktisk får skabt den grønne fremgang og den bæredygtige fremgang på flere parametre, som vi alle sammen – eller i hvert fald rigtig mange af os herinde – ønsker skal komme.
Det tror jeg på i sidste ende kan blive en fordel for danske virksomheder.
Vi vil i Radikale Venstre naturligvis gerne støtte en pauseknap.
Men vi støtter også, at der kommer en ambitiøs bæredygtighedsrapportering, og at vi rent faktisk får danske virksomheder til at være nogle af dem, der kommer til at gå allerforrest for at sikre, at vi både får klimahandling, men også en bæredygtig udvikling hele vejen rundt.
Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Tak for ordet.
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Min primære kritik går jo på regeringen og jo egentlig også de partier, der bakker op om forslaget her, for at prioritere virksomheders konkurrenceevne og kortsigtede økonomiske interesser over hensynet til vores miljø og vores natur.
Så min kritik går egentlig ikke på virksomhederne.
Den går egentlig på den manglende politiske ansvarstagen i forhold til at sikre den nødvendige regulering af hensyn til den grønne omstilling.
Pernille Vermund (LA), 2025-10-21:
Nå ja, det synspunkt kan man jo have.
Men man kan jo også have det synspunkt, at når vi behandler en stopknap for et af de mest bureaukratiske monstre, der er indført i de seneste år, i hvert fald i den tid, jeg har siddet i Folketinget, og man så er imod det, fordi man er imod deregulering, så giver det jo ikke mening.
Der er jo det her bureaukratiske monster, fordi de krav om rapportering, man stiller til virksomhederne, som ordføreren selv nævner, er fuldstændig uigennemskuelige.
De giver så mange byrder, at det i virkeligheden bremser det initiativ og den virkelyst, det kunne være ude i virksomhederne til at skabe en grøn omstilling.
Man bruger tid på papirarbejde i stedet for at bruge tid på innovation og alt det andet, der skal bringe os fremad.
Så hvis det er argumentet, forstår jeg slet ikke, hvorfor man stemmer imod lovforslaget her.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2025-10-21:
Det er jo det, der er forskellen på Enhedslisten og Moderaterne.
Og så ved vi også, hvor pengene til kernevelfærd kommer fra.
Vi har tillid til, at de fleste virksomheder går i en grøn retning ligesom os.
Vi står ikke og anklager dem for at lave systematisk forurening.
Det synes jeg er uhørt.
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Jeg understreger det faktum, at det jo er ret tydeligt, også som debatten har udfoldet sig her i dag, at konkurrenceevne og hensyn til virksomhedernes i hvert fald kortsigtede økonomi bliver vægtet højere end klimahensynet i den her sag.
Det er jo også noget – og det står jeg gerne på mål for – vi i øvrigt ser i den grønne politik, når det kommer til regeringen, altså at man aktivt holder hånden under erhvervslivet på bekostning af vores miljø, og det gælder også i miljøpolitikken.
Det gælder også i forhold til den minimumsimplementering, man har indført på miljøområdet, at man fortsat giver virksomheder lov til f.eks. at udlede de stoffer i vores miljø med henvisning til netop deres konkurrenceevne.
Så ja, det står jeg fuldt på mål for.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2025-10-21:
Wow, siger jeg bare.
Hører jeg Enhedslistens ordfører stå at anklage erhvervslivet for bare at kunne smide gødning og PFAS i havet, som det passer dem, fordi vi vil gå ind at lave en regelforenkling i EU, så vi bliver mere konkurrencedygtige, samtidig med at der stadig væk er udvikling i den grønne omstilling?
Leila Stockmarr (EL), 2025-10-21:
Tak for det.
I fredags kom der en pressemeddelelse fra erhvervsministeren, hvor overskriften lød: »En trist dag for den grønne omstilling.«
Der er brug for en global aftale hurtigst muligt.
Nu fortsætter vi kampen for en ambitiøs grøn omstilling af skibsfarten.
Jeg vil gerne takke industrien for den store opbakning.«
Selv om vi ikke behandler det i dag, synes jeg alligevel, at der er en slående parallel.
For der er det også en trist dag for den grønne omstilling, fordi vi udskyder vital klimahandling.
Med forslaget i dag lægger regeringen nemlig op til, at vi udskyder endnu et vigtigt klimainitiativ, nemlig rapporteringen om, hvordan virksomhederne klarer sig på bæredygtighed og samfundsansvar.
Og med hvilket formål gør regeringen det?
Hvis man skal tage ministerens egne ord for fremsættelsen alvorligt, er formålet med at udskyde virkningstidspunktet, at det skal styrke dansk og europæisk konkurrenceevne.
Men så kan vi jo også bare blive ved med at hælde gødning i havet, bruge underbetalt arbejdskraft og nyde smagen af PFAS i grundvandet, hvis det vigtigste for os som samfund er konkurrenceevnen.
Regeringen kalder Danmark et grønt foregangsland og fremhæver igen og igen, hvordan den grønne industri er højt prioriteret.
Men man kan altså næppe tale om et grønt foregangsland, når man vælger at udskyde en rapporteringsordning, som både danske og europæiske virksomheder allerede har forberedt sig på at bruge.
I en rapport fra konsulenthuset PricewaterhouseCoopers fra juni 2024, altså for mere end 1 år siden,
vurderede seks ud af ti virksomheder, at de ville være klar til at rapportere.
På den baggrund forstår jeg på ingen måde, hvorfor regeringen nu lægger op til at udskyde den bæredygtighedsrapportering, som vil gavne både vores klima og fremtidens erhvervsliv.
Ja, selvfølgelig giver så store tiltag bøvl, særlig i implementeringsfasen.
Men bureaukrati og udfordringer kan ikke være en undskyldning for at udskyde vital klimahandling.
Og vi ved, at særlig store virksomheder i Europa spiller en helt afgørende rolle i forhold til at nedbringe vores CO 2 -udslip og generelt at tage et større samfundsansvar, ansvar for ligestilling og ansvar for menneskerettigheder.
Udskydelsen af den her type klimapolitik vil tillade fortsat uhensigtsmæssig virksomhedsadfærd med alvorlige konsekvenser potentielt for menneskerettigheder og miljø til følge.
Vi er i Enhedslisten også bekymret for den præcedens, det vil skabe, for at man nu vil begynde at udskyde klimapolitik i de seks pakker, der vil komme fra EU, samtidig med at indholdet bliver udvandet, mens man udskyder implementeringen i flere år.
Er regeringen virkelig villig til at smide klimapolitikken på gulvet?
Er man virkelig villig til at give efter for et pres fra store virksomheder, som måske ikke har nogen umiddelbar økonomisk interesse i at få nogle ekstra krav påvirket, samtidig med at det vil gavne vores alle sammens grønne omstilling?
På den baggrund kan Enhedslisten ikke bakke op om forslaget.
Lise Bertelsen (KF), 2025-10-21:
Tak for ordet, formand.
Da fru Helle Bonnesen sad og forberedte det her, fik hun vakt nogle minder – minder tilbage til forrige folketingsår, hvor vi behandlede stærkt beslægtede forslag om bæredygtighed hele to gange.
De to forrige gange stemte Det Konservative Folkeparti imod.
Vi mente ikke, at lovforslaget var hensigtsmæssigt skruet sammen.
Den var rasende dyr for erhvervslivet, og den ville medføre øgede byrder.
Det blev ikke bedre af, at man så begyndte at lappe på ordningen med inddragelse af nye uafhængige erklæringsudbydere.
For på det tidspunkt var det kun ganske få lande, som havde indført det, bl.a. Rumænien og Litauen, og der var ingen klare kriterier landene imellem.
Nu skal vi så behandle, hvorvidt vi igen skal lappe på noget, som vi fra Det Konservative Folkepartis side oprindelig slet ikke ønskede.
Vi skal behandle en udskydelse.
Der er ingen tvivl om, at vi fra Det Konservative Folkepartis side slet ikke ønskede at pålægge erhvervslivet disse byrder til at starte med.
Samtidig må vi forholde os til, at det ville et flertal her i salen.
Så vi er faktisk lidt i en kattepine.
Men da hensynet til arbejdsvilkår for erhvervslivet må vægte højest, vælger vi at støtte det her forslag.
Så Det Konservative Folkeparti stemmer for.
Tak for ordet.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2025-10-21:
Det her lovforslag handler om at trykke på pauseknappen.
Det er ikke for at bremse den grønne omstilling, men for at give vores virksomheder lidt luft.
Med lovforslaget udskydes kravene om bæredygtighedsrapportering for den næste bølge af virksomheder med 2 år.
Det giver mere tid til at forenkle reglerne og skabe mere ens vilkår i hele EU, og her er vores erhvervsminister helt i front.
Målet er ikke at afskaffe rapporteringen, men at gøre den klogere, og som min dygtige kollega fra Venstre sagde det: Vi skal have mindre prosa og flere fakta.
For med fakta kan man sammenligne, det kan investorerne også, og så kan man vælge, og så kan man som virksomhed være tryg.
Grøn omstilling og konkurrenceevne skal helt klart gå hånd i hånd, og når reglerne bliver mere overskuelige, bliver de også nemmere at efterleve, så virksomhederne kan bruge tid på at udvikle og ikke på at udfylde skemaer.
Vi bakker op om EU's arbejde med at regelforenkle, og vi hilser det velkomment, at Danmark arbejder – og det er igen med ministeren i front – for at få de nye forenklede regler på plads hurtigt.
Moderaterne støtter lovforslaget.
Det er et balanceret skridt, som giver virksomhederne mere og en hårdt tiltrængt ro, uden at vi giver køb på den grønne retning.
Tak for ordet.
Pernille Vermund (LA), 2025-10-21:
Men der er jo ikke noget, der tilsiger, at det bliver bedre for klimaet, at man stiller større krav, altså at man har flere regler om, hvad der skal rapporteres.
Det, der er godt for klimaet, er jo, at der er virksomheder, som har friheden til at blive innovative, virkelystne, skabe alle de nye løsninger, som vi skal leve af i fremtiden, og som vi forhåbentlig også skal have et bedre klima af i fremtiden.
Så der er et eller andet i den argumentation, der ikke hænger sammen.
Jeg er så med på, at jeg har misforstået SF's position, men det var nok, fordi man talte meget om, at man var imod en deregulering, og det beklager jeg.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-10-21:
Jeg kan godt høre, at ordføreren ikke har forstået SF's position.
SF stemmer ikke imod lovforslaget her.
Det, jeg netop sagde, var jo, at det at sætte bureaukratiet på pause kan give mening, og at det kan være fornuftigt nok.
Men det er, når man samtidig bruger den pause til at deregulere, det er problematisk.
Så hele talen handlede jo faktisk om at præcisere den diskussion, som ordføreren også startede, altså at man, når man deregulerer, slækker klimakravene, også til markedet, men at man kan kigge på, hvad for et bureaukratisk monster der er bygget ovenpå, er vi ikke imod.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2025-10-21:
Det er ingen hemmelighed, at tusindvis af kontanthjælpsmodtagere pr. 1. juli i år har fået reduceret deres ydelser markant som konsekvens af den kontanthjælpsreform, som man har vedtaget.
Det er heller ingen hemmelighed, at man i mange kommuner nu frygter, at reformen vil få alvorlige sociale konsekvenser.
Flere medier har for nylig skrevet, at man ude i kommunerne er bekymret for, at flere vil blive presset ud i fattigdom eller ligefrem sat på gaden, fordi de simpelt hen ikke længere er i stand til at betale deres husleje.
DR bragte f.eks. en artikel, hvor centerchefen i ydelsescenteret i Aalborg Kommune udtaler, og jeg citerer: »Nogle af de borgere, som er længst væk fra arbejdsmarkedet, er i risiko for at ryge ud af deres egen bolig, fordi de ikke kan betale deres husleje længere.«
Det er stærke ord, og det understreger jo alt for godt reformens sociale slagside.
Samtidig er reformen et godt eksempel på, at det langtfra er alle danskere, som mærker, at økonomien er bomstærk, og at det som altid er dem, der i forvejen har mindst, der ikke får del i goderne.
Der synes at herske en mærkværdig logik i regeringen om, at man motiverer de rigeste ved at give dem mere gennem skattelettelser, og man motiverer de fattigste ved at give dem mindre gennem reformer.
Så mit spørgsmål til statsministeren er: Gør det indtryk på statsministeren, at mange kommuner råber vagt i gevær, og hvad vil regeringen konkret gøre for at hjælpe de reformramte?
Mette Frederiksen (S), 2025-10-21:
Jamen der er ikke noget i det her, der generer mig, ud over at jeg også gerne ville have haft en europæisk uafhængighed på et langt tidligere tidspunkt, og det har vi presset på for.
Det her er nok en af de vigtigste beslutninger, der er truffet i det danske formandskab, altså den, der lige blev refereret til.
Den er vigtig sikkerhedspolitisk, den er vigtig energimæssigt, og den er vigtig i forhold til vores konkurrenceevne.
Så jeg forstår sådan set godt, at dansk erhvervsliv ønsker, at vi går endnu videre på den grønne omstilling.
Det er også vores mål, og det er i øvrigt noget, vi plejer at kunne samarbejde godt om.
Jeg må sige lige i forhold til biler, at jeg er med på, at det er billigere at lade en elbil op, end det er at køre ned på tanken, fordi det også er dyrt.
Men der er jo så nogle, der har en benzin- eller en dieselbil i dag, og hvor det at gå ud og anskaffe sig en ny bil selvfølgelig er forbundet med nogle omkostninger.
Derfor appellerer jeg bare til, at der også bliver ved med at være en ordentlig social balance.
Martin Lidegaard (RV), 2025-10-21:
Jeg er også meget optaget af den sociale retfærdighed i det her, men det er lidt en myte, at det at gå grønt skulle vende den tunge ende nedad socialt.
Altså, hvis man fylder en elbil op, koster det ca. 60 kr.; en benzinbil koster 500-600 kr.
TEKNIQ har beregnet en gennemsnitlig besparelse på 7.000 kr. om året, hvis man vælger at gå fra et gasfyr eller et oliefyr til grøn fjernvarme eller til en varmepumpe, med afskrivning og det hele, og hvis man spørger Dansk Industri og Dansk Erhverv, ønsker man ud over at gå grønt den her omlægning for at styrke konkurrencekraften.
Så der er egentlig ikke rigtig noget i vejen for, at man begynder at sætte turbo på det her, men regeringen har altså ikke gjort det, og det er ikke for at genere statsministeren.
Jeg konstaterer bare, at det står stille, og jeg spørger statsministeren: Hvor længe bliver det ved med det?
Mette Frederiksen (S), 2025-10-21:
Ja, det skal så bare foregå på en socialt retfærdig måde, for noget af den debat, vi har haft her i salen i dag, har jo været om, at de stigende fødevarepriser presser mange folk.
Vi skal være meget, meget varsomme med at gøre noget på klimaområdet, der giver en yderligere belastning af helt almindelige menneskers økonomi.
Jeg forstår godt, at man gerne vil have flere elbiler.
Der er godt nok også kommet mange af dem igennem de senere år, men der er jo rigtig mange danskere, som stadig væk har en diesel- eller benzinbil, og jeg er meget, meget optaget af, at alle familier kan få det til at hænge sammen, også dem, der har en anden bil end en elbil.
Så tingene skal foregå socialt retfærdigt.
Jeg ønsker et Europa, som er uafhængigt af Rusland – det har jeg allerede sagt – og jeg vil gerne have, at vi kan producere vores energi selv, og jeg tror, at forudsætningen for, at bliver billig, er, at der kommer mere af den rene grønne energi, for det er den, der er den billigste.
Så ja, den skal udbygges mere, end vi allerede har gjort.