runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Matthiesen (V), 2017-02-24:
Man kan sige, at uanset om man siger i ungdomsuddannelserne eller for den sags skyld i grundskolen, i dagtilbuddene, som jeg nævnte før, tror jeg, det er vigtigt, at man sætter ind, og at man sætter ind på den måde, at man giver børnene den bedst mulige start til at kunne komme videre.
Noget af det, som vi måske alle sammen i spænding venter på, er så bl.a. ekspertgruppens anbefalinger, som kommer i løbet af næste uge, og der glæder jeg mig rigtig meget til at se, om vi der også sammen kan finde nogle veje til at sikre især den gruppe, som måske ikke får en uddannelse i dag.
Desværre er der jo rigtig mange unge, jeg tror, det er omkring 10.000 pr. ungdomsårgang, som, når de er 23, faktisk ikke har noget fast ståsted, når det gælder en uddannelse, og der håber jeg lidt vi på den måde kan få rettet op på nogle af de ting, som vi drøfter også her i salen i dag.
Annette Lind (S), 2017-02-24:
Vi deler det med, at en tidlig indsats er vigtig, det er der slet ikke nogen tvivl om.
Ordføreren sagde også, at der er mere på vej, og det er der jo også, for vi har siddet rigtig mange måneder og lavet en gymnasiereform, men der fik vi desværre ikke ind, at det skulle være det helt overordnede mål i forhold til social mobilitet.
Men hvad vil ordføreren for Venstre gøre for at sikre, at den sociale mobilitet bliver formindsket i den kommende reform, som vi skal have implementeret efter sommerferien på gymnasieområdet?
Anni Matthiesen (V), 2017-02-24:
Jeg tror måske også, hvis vi kigger tilbage i tiden, at vi så kan sige, at næsten uanset hvilken farve regeringen har haft, er der blevet kæmpet med den her opgave, og jeg tror måske ikke, man kan sige, at det kun er et enkelt sted, man primært skal sætte ind.
Jeg brænder i hvert fald rigtig meget for selv også som børneordfører at få gjort nogle tiltag, bl.a. allerede i dagtilbuddene, hvor vi forhåbentlig så der kan sikre, at man allerede begynder at bryde den negative sociale arv og for den sags skyld understøtter børn allerede ned i 3, 4, 5-årsalderen for at sikre, at de kommer godt fra start, også den dag, de skal starte i skole.
Merete Riisager (LA), 2017-02-24:
Jamen som jeg lige sagde, er metoderne lidt forskellige, og de ting, vi fokuserer på, vil jo være lidt forskellige.
Regeringen har i sit regeringsgrundlag, at vi ønsker, der skal være en god social mobilitet i samfundet, at der skal være transparens, at der skal være objektive kriterier, og at der skal være tilbud til familier, som har svært ved at hjælpe deres børn.
Så det har vi med i regeringsgrundlaget.
At vores metoder, vores tilgang og vores systematik er lidt anderledes end det, Socialdemokratiet kommer med, synes jeg ikke er mærkeligt.
Vi er jo forskellige partier.
Vi har forskellige tilgange.
Jacob Mark (SF), 2017-02-24:
Tak for det.
Jeg tror egentlig, at den primære uenighed i hvert fald historisk set har ligget i, om man som politiker mener, at uddannelsespolitik og socialpolitik er forbundet i en eller anden form.
Og der kan jeg bare sige, at jeg mener, man er nødt til at se på de to ting i et hele, for hvis vi vil have flere til at tage en uddannelse, er vi også nødt til at se på deres sociale baggrund.
Jeg synes, der bliver vævet lidt frem og tilbage, så først vil jeg egentlig bare høre, om ministeren er enig i, at det er et mål både for folkeskolen og for ungdomsuddannelserne at mindske betydningen af den sociale baggrund.
I min ordførertale i den forrige debat fremlagde jeg ti bud på, hvordan man kunne fremme den sociale mobilitet, så det synes jeg også er interessant.
Når jeg har været med til at fremsætte det her forslag, er det – og det sagde Socialdemokratiets ordfører jo også – fordi vi har haft en uddannelsesminister tidligere, hr. Esben Lunde Larsen, som jo nærmest midt i en kontraktperiode brød kontrakten sagde: Nu ændrer vi den, så der ikke længere er det her mål om social mobilitet.
Det syntes jeg var ærgerligt, for jeg syntes, det var et godt mål, og jeg synes, det er sådan, at når man laver en kontrakt, så overholder man den også.
Og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre noget om, for ordføreren og ministeren er jo fra samme parti.
Vil det være sådan, at Venstre i de kommende udviklingskontrakter, der skal forhandles, også vil kæmpe for, at man får indskrevet regionalisering af hensyn til det?
Jacob Mark (SF), 2017-02-24:
Der er da masser af eksempler på unge mennesker, som netop kommer fra hjem, hvor man har det svært, som har en høj faglighed, og som har en høj intelligens, men som går og bokser med nogle andre ting, og som går ned med stress.
Altså, det er faktisk et meget større symptom i dag, at det har været tidligere.
Anerkender ordføreren ikke det?
Er det ordførerens holdning?
Det vil jeg gerne vide, og så vil jeg bare sige: Der findes jo mennesker, som kommer fra hjem, hvor forældrene ingenting har, som har en kanonhøj faglighed, som er rigtig dygtige, og som bør, hvis de vil, gå på universitetet, fordi de har så høj en faglighed, men som måske kæmper med nogle andre ting, f.eks. psykisk mistrivsel, eller at det er svært at få hjælp hjemmefra.
Viser det ikke netop, at man både kan fremme faglighed, men også social mobilitet?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Altså, jeg kan så oplyse, at det faktisk er noget, der optager Socialdemokratiet rigtig meget.
For når vi kigger ud, kan vi jo se, at der bliver uddannet for mange unge mennesker med en lang videregående uddannelse, også for mange inden for den offentlige sektor.
Og der, hvor vi kan se vi kommer til at mangle arbejdspladser, er i forhold til erhvervsfremmende uddannelser.
Jeg vil så sige, at det jo faktisk er noget, som vi, da vi var i regering – i SSFR-regeringen – begyndte at tage hånd om.
Det var den daværende regering, der indførte dimensionering.
Så det er bestemt noget, vi er optaget af, og det er også noget, vi har taget hånd om, bl.a. i forbindelse med dimensioneringsaftalen.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-02-24:
Jamen det er ubehageligt her en fredag eftermiddag at kunne konstatere, at fru Christine Antorini og jeg selv faktisk er enige på området.
Nu er det svært at nå at blive filosofisk på de 22 sekunder, som jeg har tilbage, men jeg vil sige, at jeg ikke kunne lade være med at sidde under debatten og tænke over, at hvis jeg var socialdemokrat, så ville jeg føle en fundamental forargelse over, at vi siden midtfirserne er begyndt at bruge flere og flere penge på uddannelser, som mennesker, der kommer fra uddannelsesfremmede hjem, ikke tager, altså de lange videregående uddannelser, hvorimod andelen af BNP, der går til erhvervsuddannelser og uddannelser, som de unge mennesker, der kommer fra uddannelsesfremmede hjem, tager, er faldet drastisk.
Og det er sjovt, for når man så undersøger på internettet, hvordan Socialdemokratiets holdning er i mobilitetsdebatten, vil man se, at førnævnte stort set ingenting fylder.
Undrer det også ordføreren?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Vi er præcis lige så optaget af det, som både Venstres ordfører sagde, Liberal Alliances ordfører sagde og mange andre har sagt: at vi har brug for, at der er langt flere, der søger hen mod uddannelser, herunder også erhvervsfaglige uddannelser, som der er hårdt brug for ude i samfundet.
I øvrigt er en af de gode ting, vi kan sige til unge mennesker, der går den vej, at der er jobs i den anden ende, og at de også kan komme til at tjene rigtig gode penge.
Derfor handler diskussionen om social mobilitet om noget andet.
Den handler om, når der er nogle barrierer, som ikke har noget med det enkelte barn at gøre, men med de sociale vilkår, den sociale opvækst, de sociale begivenheder, som familien er blevet ramt af, altså med den ulighed, der har været, i forhold til økonomi; med deres mulighed for at bo i bestemte områder, og hvad det betyder for, hvilke skoler der er – altså alle de omstændigheder, der er rundt omkring familien, og som vi kan se har en direkte effekt med hensyn til deres muligheder.
Lige muligheder er ikke, at alle skal have en universitetsuddannelse; lige muligheder er, at man får en god uddannelse og får realiseret sine drømme.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-02-24:
Tak for det.
Både LO, Dansk Industri og senest Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har behandlet og udgivet analyser, der viser, at vi mangler mellem 50.000 og 90.000 faglærte frem mod 2025.
Det er jo et ganske alvorligt problem, da mange af de her mennesker løser en både praktisk og meget vækstskabende opgave.
Hvis vi nu forestiller os – for at tage hr. Henrik Dahls eksempel – at der er tale om en søn af en akademiker, og at næsten 50.000 sønner af akademikere nu tager en faglig uddannelse i stedet for en akademisk uddannelse, så vil det normale begreb jo diktere, at den sociale mobilitet ikke er øget, i hvert fald ikke rent uddannelsesmæssigt, men for samfundet er det fremragende.
Hvordan passer sådan en udvikling ind i Socialdemokratiets opfattelse af social mobilitet?
Er vi ikke i en situation, hvor vi er nødt til ikke nødvendigvis at se på uddannelsesniveauet, men på, om man har truffet sit valg ud fra en uhindret og fri tilgang?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Det er en forkert udlægning, fordi det, vi er optaget af, er de underliggende mekanismer, der betyder, at selv om man har to børn, som er præcis lige kvikke, men som har en forskellig social baggrund, kan man se, at det giver en direkte effekt i forhold til f.eks. de afgangsprøveresultater, de har fra folkeskolen.
Det er simpelt hen ikke rimeligt, at der er nogle strukturer, i forhold til hvad der sker i familierne med deres sociale baggrund, der gør, at nogle bliver sat bagud på point på forhånd.
Det er det, vi er optaget af at kompensere, og det er derfor, at vi er optaget af, hvordan man bryder den negative sociale arv og øger den sociale mobilitet.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Hvis både far og søn er lige præcis i midten af samfundspyramiden, har der jo ikke fundet en social mobilitet sted.
Så er de det samme sted i den sociale struktur, der har bare været en uddannelsesinflation.
Kan jeg få en kommentar til det?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Vi ville ønske, at man søgte uddannelsesforløb langt bredere, end at man kun kiggede opad, sådan som jeg også forstår Liberal Alliances spørgsmål.
Men vi er optaget af de underliggende mekanismer, der gør, at børn og unge ikke får mulighed for at udvikle de potentialer, de har, f.eks. er der børn og unge, som ender med, at de måske får folkeskolens afgangsprøve eller måske slet ikke får den, og vi kan se, at der er en direkte sammenhæng med, at langt de fleste af dem desværre ender et sted, hvor de risikerer at være i kanten af arbejdsmarkedet.
Social mobilitet er, at man er bevidst om, at det ikke kun er forældrenes ansvar, men at man faktisk også gennem en samfundsmæssig indsats, om det så er via dagtilbud, hvordan man indretter grundskolen osv., kan være med til at give flere muligheder, der kompenserer for sociale skel og for klasseskel.
Det er det, vi er optaget af.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Hvis man tænker sig en far, som er lige i midten af samfundspyramiden og har en håndværksmæssig uddannelse, og hvis man så tænker sig en søn til denne far, som får en kandidatgrad og er lige i midten af samfundspyramiden, har der så fundet social mobilitet sted?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Der er ingen tvivl om, også i forlængelse af den forespørgselsdebat, vi havde før, at Socialdemokratiet jo er fuldstændig enig i målet om at øge den sociale mobilitet, også i forhold til de videregående uddannelser, og det kunne måske være nyttigt lige at nævne historikken med hensyn til, hvorfor SF har bragt det her beslutningsforslag på bane.
Vi skal jo nemlig tilbage til den tidligere regering, S-SF-R-regeringen, som i forhandlingen med universiteterne havde det som et af målene at øge den sociale mobilitet med det udgangspunkt at sætte alle talenter i spil, og derfor tror jeg, det kom noget bag på os, at det var noget af det første, som den daværende uddannelses- og forskningsminister fra Venstre, hr. Esben Lunde Larsen, egenhændigt besluttede at fjerne som en meget tydelig politisk symbolsk markering af, at det brød den nye regering sig ikke om.
Det er jo også derfor, vi tidligere har diskuteret, om det her skal tages som et udtryk for en drejning, altså at Venstre er ved at gå væk fra det, som vi egentlig havde opfattet var noget, som Venstre også var optaget af, og derfor er vi også glade for, at det er blevet markeret i debatten tidligere, at Venstre faktisk bakker op om, at det er vigtigt, at uddannelserne også spiller en rolle i forhold til at øge den sociale mobilitet.
Så det ene er det indholdsmæssige.
Vi synes, det var forkert af den tidligere Venstreminister at fjerne det mål i udviklingskontrakterne, Det andet er i forhold til, at der også er en respekt for, hvad en udviklingskontrakt er.
For man kan ikke omvendt sige, at det så laves fra år til år, for så har man overhovedet ikke nogen rettesnore.
Det var jo faktisk noget, som de videregående uddannelser og også universiteterne tog alvorligt, og det skal de jo selvfølgelig også.
Når det er, at de laver en aftale med en regering i forhold til de langsigtede pejlemærker, så nytter det jo ikke noget, at man efter ganske kort tid – midt i en kontraktperiode – fjerner det ene mål, fordi man af ideologiske grunde ikke bryder sig om det.
Når vi så alligevel ikke vil støtte SF i beslutningsforslaget, er det, fordi vi ikke synes, at det egner sig til, at det skal være Folketinget, der beslutter målene.
Det må være en drøftelse med de videregående uddannelser og universiteterne.
Der kommer også en drøftelse nu i forhold til at forny de udviklingskontrakter, der er, en drøftelse, som vi håber at blive inviteret med til, og vi glæder os til at være med til at forbedre det.
Vi er langt mere optaget af, hvordan man bruger udviklingskontrakterne som et godt styringsredskab.
Men der skal ikke være nogen tvivl om, at hvad angår indholdsdelen af det i forhold til at øge den sociale mobilitet, også på de videregående uddannelser, bakker Socialdemokratiet helt op.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-02-24:
Hvis jeg kunne spå om fremtiden, ville jeg bruge min tid på at sidde og spille på fodboldkampe og blive en meget velhavende mand.
Men jeg har en ambition om, at de udviklingskontrakter, vi laver, med universiteterne selvfølgelig er baseret på den enkelte institutions forhold og strategiske målsætninger.
Og der mener jeg, som ministeren i øvrigt også har sagt ad flere omgange, at tilegnelse af viden er det mest afgørende.
Jeg er også godt klar over, at når ministeren i dag præsenterer det her i sin tale, giver det jo kun meget lidt respit i forhold til Tingets ordførere, men det er noget, vi meget gerne vil tale både med fru Christine Antorini, fru Carolina Magdalene Maier, hr. Jacob Mark og fru Lotte Rod og andre om, så alle gode forslag modtages gerne.
Jacob Mark (SF), 2017-02-24:
Jeg ved godt, at ordføreren ikke er synsk, men jeg tænker, at et regeringsparti har en holdning.
Så det var mere et spørgsmål om det.
Og jeg synes i øvrigt også, det er en fin idé.
Det, jeg så vil spørge om, er, at nu har uddannelsesministeren sagt, at hvis man laver et mål om social mobilitet, vil det være på bekostning af faglighed, fordi det er fagligheden og kundskaberne, der er det vigtigste: Er det egentlig ikke sådan, også med regionalisering, at hvis man laver et mål om regionalisering, vil det også, hvis man følger den logik, være på bekostning af faglighed og kundskaber?
Uddannelsespolitik er vel ikke det samme som udkantspolitik?
Men jeg synes da ikke, at det nødvendigvis er i modstrid med det, jeg har sagt, så jeg forstår ikke helt pointen.
Hvis jeg skulle give et bud på, hvorfor det kunne forholde sig sådan, ville det være, at mange af dem, som kommer fra hjem, hvor man f.eks. aldrig har haft mange penge, ikke har lyst til at være i et studie, fordi man typisk bruger mange penge under studierne og ikke har særlig mange penge.
Man risikerer at gældsætte sig, så man vil gerne blive hurtigt færdig, så man kommer ud på arbejdsmarkedet og tjener nogle penge, mens mennesker, der er vokset op i familier, hvor man ikke har manglet noget, tager den lidt mere med ro.
Så jeg tror sådan set, det er rigtigt, at mennesker, der kommer fra uddannelsesfremmede hjem, giver den ekstra gas, fordi de gerne vil hurtigt ud og præstere på arbejdsmarkedet.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-02-24:
Det kan vi sikkert tale videre om, men tiden er jo kort her i spørgerunden.
Jeg føler også trang til at spørge hr. Jacob Mark, om hr. Jacob Mark er bekendt med, at Tænketanken DEA for et halvt år siden dokumenterede, at de elever, der kommer fra uddannelsesfremmede hjem, faktisk gennemfører deres videregående og også lange videregående uddannelse hurtigere end de elever, der kommer fra uddannelsesvante hjem.
Jeg ved godt, at det ødelægger den socialrealistiske fortælling med Nexøske karakterer, men jeg er også nødt til at påpege fakta her i Folketingssalen.
Jacob Mark (SF), 2017-02-24:
Det synes jeg egentlig er et meget godt spørgsmål, for det, der havde været skarpere at sige, var selvfølgelig, at man skal tage udgangspunkt i den enkelte elev.
Men jeg mener også, at hvis man gør det, altså tager udgangspunkt i den enkelte elev ude på uddannelsesinstitutionerne og i, hvad den enkelte elev eller studerende har brug for, så vil det også typisk og oftere være de elever, der kommer fra ressourcesvage eller udsatte hjem, som har brug for en ekstra indsats.
Jeg synes godt, at det må være et erklæret mål, at man har den indsats til rådighed.
Men det betyder selvfølgelig ikke, at du, hvis du kommer fra et stærkt hjem, men har nogle andre problemer, du går og bokser med, så ikke skal have den hjælp, du har brug for.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-02-24:
Jeg vil starte med at takke ordføreren for en god debat.
Jeg kunne ikke lade være med at bide mærke i, at ordføreren til sidst i sin tale sagde – og jeg tror, at jeg citerer ordret: Vi skal forsøge at lave et system, hvor universiteterne gør noget ekstra for dem, der kommer fra svage hjem.
Ordfører nikker, så jeg antager, at det er korrekt.
Mit indtryk er, at det vil give nogle store sociale problemer.
For godt og vel et år siden stoppede jeg som chef på en erhvervsskole her i København, og når man driver skolevæsen i København, er der jo et bredt udsnit af elever.
Hvis jeg skulle gøre noget ekstra for de elever, der pr. definition kommer fra svage hjem, ville jeg, medmindre det blev gjort anonymt og efter skole, jo udskamme store dele af elevmassen og fortælle resten af klassen, at de her elever kommer fra hjem, der ikke er lige så socialt acceptable som de hjem, man andre steder kommer fra.
Kunne hr. Jacob Mark prøve at indvie os andre lidt i, hvordan man i uddannelsessystemet skal tage hånd om elever, der kommer fra socialt svage hjem, og gøre det, uden at det bliver et socialt problem i klassen og på studiet?
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Jeg vil utrolig gerne bruge det her som en anledning til at sige tak for det gode samarbejde, der har været og er med Venstre om uddannelsespolitikken.
Og det håber jeg også fremgik af starten på min ordførertale, altså at det lige præcis er noget af det, der har kittet Danmark sammen, at vi på tværs mellem højre og venstre faktisk har haft en ambition og har gennemført vigtige reformer for at øge den sociale mobilitet.
Det er selvfølgelig derfor, vi bliver bekymret, når der kommer en udvidelse af regeringen med et parti, som har haft det som mål ikke at bruge staten og dermed uddannelsessystemet til at øge den sociale mobilitet.
Det gør os lidt mere trygge i forhold til det, som vi virkelig mener er et fundament under det danske velfærdssamfund, nemlig at alle skal kunne se, at man har muligheden for at kunne få opfyldt sine drømme.
Så derfor vil jeg sige tak til Venstre for at understrege, at vi netop har stået sammen om, at alle skal blive så dygtige som muligt uanset social baggrund.
Det har vi faktisk gjort i de fleste uddannelsessammenhænge, og Socialdemokraterne håber, det fortsætter.
Jacob Mark (SF), 2017-02-24:
Det vil jeg sådan set gerne være med til, for jeg noterede mig også, at hr. Henrik Dahl spurgte den socialdemokratiske ordfører, om det var sådan, at det automatisk var social mobilitet, hvis man tog en uddannelse, der var højere end ens forældres.
Sådan ser jeg ikke social mobilitet.
Social mobilitet er for mig, at mennesker, uanset hvor de er vokset op, har den samme frie og lige adgang og de samme forudsætninger for at blive det, de drømmer om, hvis de har de faglige forudsætninger.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Kunne man forestille sig, at Socialistisk Folkeparti på et eller andet tidspunkt kunne lokkes med i et rekonstruktionsarbejde, som simpelt hen handlede om at rekonstruere begrebet social mobilitet?
For det er jo blevet til, at man har gjort det lettere, jævnfør den her kedelige Aalborgsag, som jeg var inde på.
Hvis vi kan rekonstruere begrebet, kan vi måske også lave en ny start for at arbejde med det.
Det er et udmærket eksempel, hr. Jacob Mark kommer med, men det er også meget teoretisk.
Og den her diskussion om det meritokratiske og social mobilitet er ikke en teoretisk diskussion, det er, hvad skal vi sige, summen af de erfaringer, man har gjort med arbejdet med social mobilitet.
Der har været et ønske om social mobilitet, og det er blevet operationaliseret sådan, at der skal mange ind, noget rent kvantitativt.
Og det med mange har medført, at det er blevet lettere.
Det er det problem, der har været, og det har fagligheden lidt under.
Vil ordføreren være venlig at kommentere dette scenario?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-24:
Jeg skal gøre det kort.
I forhold til udviklingskontrakter er opgaven for de videregående uddannelser at sørge for uddannelser af høj kvalitet, der opfylder behovet på arbejdsmarkedet.
Der skal være høje faglige krav til alle de studerende, og kundskabstilegnelsen skal være i fokus; det er kerneopgaven.
Udviklingskontrakterne skal understøtte udvikling af kerneopgaverne og kvaliteten med fokus på den enkelte institutions udfordringer og de samfundsmæssige målsætninger, og det mener vi ikke kan understøttes ved at indføre social mobilitet som et mål i udviklingskontrakterne.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.