Peder Hvelplund (EL), 2020-05-15:
Tak for det, formand.
Lægemangel er et alvorligt og påtrængende problem.
Det har det været igennem en længere periode, og derfor er det også godt og relevant, at Konservative nu rejser problemstillingen ved at fremsætte det her beslutningsforslag.
Det er et fint og prisværdigt initiativ om at sikre alle danskere adgang til en praktiserende læge gennem uddannelse af flere læger i almen medicin.
Med lægedækningsaftalen fra 2017 var der bred politisk enighed om at fokusere på at løse problemet med manglende lægedækning, både i forhold til specifikke specialer og geografisk spredning.
I den forbindelse blev der iværksat en række initiativer, som vi selvfølgelig bakker op om.
Derudover er der oprettet 100 flere hoveduddannelsesstillinger med økonomiaftalen for 2020 mellem regeringen og Danske Regioner.
Med de nyoprettede stillinger når vi op på 350 stillinger, hvilket er 50 fra forslaget.
Men der er desværre stadig væk ikke særlig høj tilsøgning til stillingerne; det er stadig væk sådan, at der kun besættes mellem 86 og 87 pct. af stillingerne.
Derfor handler en fremtid med flere praktiserende læger også om at gøre det mere attraktivt at være alment praktiserende læge ved f.eks. at forbedre arbejdsmiljøet.
Der er fortsat mange læger, der bliver sygemeldt med stress, og kompleksitetsgraden af patienter i almen praksis stiger og vil fortsat stige med det stigende antal ældre medicinske patienter, psykiatriske patienter og multisyge, da alle i højere grad skal behandles i almen praksis.
Der tror vi i Enhedslisten langt mere på, at vi skal finde løsninger, der kan tilgodese den fremtidige generation af alment praktiserende læger.
Vi ved, at mange unge læger ikke altid ønsker at være både læge og selvstændig klinikejer med arbejdsgiveransvar.
Her er fællesskab, mulighed for kollegial sparring, forskning og tilstrækkelig tid til patienterne langt mere attraktivt.
Derfor handler det også om at tænke i nye strukturelle baner.
Hvis man nu i stedet for sikrer ro om regionsklinikkerne, giver det mulighed for en langt større grad af stabilitet og fleksibilitet.
Der er i dag mange almenmedicinere ansat på sygehusene.
Ved at lave delestillinger mellem regionsklinikkerne og sygehusenes forskningsmiljøer vil man kunne tiltrække en del af dem til at bemande praksis nogle dage om ugen.
Det vil ikke gå ud over kontinuiteten, for det er jo den samme læge, der kommer ud, bare ikke hver dag.
Ligeledes giver det også mulighed for en større grad af faglig sparring, og det kan også være et godt springbræt for unge praktiserende læger, inden de kaster sig ud i at etablere sig i en privat praksis.
En anden mulighed kan være at eksperimentere med andre ejerformer, der kan tilgodese behovet for faglig sparring, forskning og sikkerhed i ansættelsen.
Det handler ikke kun om at uddanne flere læger, men også om, hvordan vi sikrer, at det bliver attraktivt at fungere som alment praktiserende læge, så vi både kan tiltrække og fastholde unge læger og kan sikre en tilstrækkelig geografisk spredning.
Det gør vi ved at sikre gode arbejdsforhold, og derfor støtter vi selvfølgelig heller ikke regeringens forslag om tjenestepligt.
Til gengæld imødeser vi med spænding overenskomstforhandlingerne mellem regionerne og PLO, hvor der også kommer fokus på at ansætte mere støttepersonale i almen praksis.
Af de nævnte grunde kan vi ikke støtte forslaget fra Det Konservative Folkeparti.
Og nok en grund til, at vi ikke kan forslaget, er, at vi som et økonomisk ansvarligt parti jo må konstatere, at det er lige frisk nok at fremsætte et forslag, hvor der mangler finansiering for 1,8 mia. kr.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.