runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-12-06:
Tak for det.
Som flere har bemærket, er formålet med det her lovforslag jo at udskyde revisionen af § 16, postlisteordningen, fra folketingsåret 2016-17 til folketingsåret 2017-18.
Det skyldes jo ifølge justitsministeren, at der ikke er meget tid til at evaluere forsøgsordningen.
Der er egentlig ikke så meget sige til det her andet end det, som Enhedslistens ordfører også har fremhævet, og som Dansk Journalistforbund fremhæver i deres høringssvar, nemlig at postlisterne helt fra starten af burde have været obligatoriske.
Der har været rigelig med tid til at evaluere forsøgsordningen, og der er ikke nogen sammenhæng mellem revisionen af postlisteparagraffen, som vi diskuterer i dag, og så den øvrige evaluering af offentlighedsloven, hvilket ministeriet ellers fremhæver som et centralt argument i lovtekstens bemærkninger.
Derimod vil jeg faktisk gerne spørge ministeren: Idet fristen for den her revision blev skrevet ind i offentlighedslovens § 44, som blev vedtaget den 12. juni 2013, altså for 3½ år siden, hvordan kan den her tidshorisont så på nogen måde overraske ministeren og ministeriet?
Altså hvilke reelle årsager er der for ministeren, hvilke reelle årsager kan ministeren fremlægge til, at man ikke har sørget for, at postlisterne er blevet udbygget og revideret i tide, fremfor at man nu først i 2015 indfører forsøgsordningen og derefter i dag kommer og siger, at man ikke haft nok tid til at evaluere?
Som bekendt er vi jo i Alternativet – og det har jeg sådan set også opfattelsen af er tilfældet hos både De Konservative og Liberal Alliance – af den overbevisning, at gennemsigtighed i forvaltningens arbejde er meget vigtigt.
Det er de her postlisteordninger jo bl.a. med til at sikre.
Det kan forhåbentlig være med til at øge borgernes og pressens indsigt i forvaltningens arbejde, og derfor handler det bare om at få det bredt ud så meget som muligt.
Så vi er uenige i, at det skulle være nødvendigt at koble den her evaluering sammen med en senere og mere generel evaluering af offentlighedsloven, og vi er uenige i formålet med lovforslaget i sin helhed.
Vi mener, at man skulle have ageret i tide.
Vi glæder os til at høre ministerens svar på, hvorfor man først agerer nu.
Så derfor kan vi ikke bakke op om lovforslaget.
Christina Egelund (LA), 2016-12-06:
I Liberal Alliance har vi den opfattelse, at offentlighedsloven generelt trænger til en grundig evaluering.
Men når man med forslaget vil udskyde evalueringen af en ordning, som først udløber ved udgangen af 2016, til næste år, så kan vi sagtens se meningen med det.
Jamen lad os kigge på det i udvalgsbehandlingen.
Jeg er sådan set helt med på intentionen i det her beslutningsforslag.
Grunden til, at jeg tager det op, er bare, at jeg synes, der er nogle retssikkerhedsmæssige principper, som er på spil, og jeg ved, at de principper, i hvert fald normalt, også ligger forslagsstillerne og forslagsstillernes parti på sinde.
Så når jeg tager det frem, er det sådan set ikke for at tale imod forslaget, så er det for at flashe, at det er vigtigt, at vi har den del med – at retsstatsprincipperne selvfølgelig følger med, også i det her beslutningsforslag.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-06:
Man kan som sagt komme efter rådgiveren ved medvirken til forsøg på skatteunddragelse og forsøg på medvirken til det.
Så er det selvfølgelig sådan, og jeg går ud fra, at vi her mener, ligesom man mener det andre steder i vores retssamfund, at man selvfølgelig skal kunne løfte en bevisbyrde for det, der er foregået.
Rune Lund (EL), 2016-12-06:
Det, der menes med formuleringerne – jeg synes jo selv, det er ret tydeligt skrevet, men det kan muligvis præciseres – er jo, at hvis der bliver lavet den her form for ulovlig rådgivning og det så i en retssag viser sig, at det af forskellige årsager kan være svært at bevise, at der er sket nogen skattemæssige ulovligheder, men at man samtidig meget tydeligt kan bevise, bl.a. i forbindelse med et læk, at den ulovlige rådgivning helt klart er foregået, jamen så bør det være muligt, at man i den situation går efter rådgiveren, selv om man ikke løfte en sag om den konkrete skatteunddragelse.
Det er det, der er meningen med forslaget.
Christina Egelund (LA), 2016-12-06:
Jeg helt enig i, at der kan være gråzoner, og det synes jeg vi skal kigge på.
Det er vi sådan set med på.
Men jeg er jo nødt til at forholde mig til det konkrete, der står i beslutningsforslaget, og særligt det her med, at man skal kunne straffes, også selv om det ikke forsøges gennemført – altså selvom skatteunddragelsen ikke engang forsøges gennemført.
Hvad er det så for nogle retsprincipper, der gælder?
Er det, hvis ordføreren og jeg taler om et eller andet – at det kunne være dejligt, hvis vi kunne slippe for et eller andet i skat og bruge pengene på noget andet sjovt?
Skal det være strafbart?
Rune Lund (EL), 2016-12-06:
Der er ikke tale om at undergrave retsprincipper.
Røverne vælger så ikke at røve banken af forskellige årsager, men det, at jeg har rådgivet om, hvordan man kan røve banken, er da kriminelt – at planlægge et bankrøveri på den måde – på samme måde som det er kriminelt at lave rådgivning og komme med den ekspertviden, der skal til, for at man kan snyde skatteborgerne for penge. Vi kan jo se, at det desværre i dag er tilnærmelsesvis risikofrit at lave den slags rådgivning, ikke når det kommer til bankrøverier, men når det kommer til at gemme penge ulovligt i skattely f.eks.
Det er derfor, vi ønsker den her præcisering – en selvstændig paragraf – som kriminaliserer selve det at lave den ulovlige rådgivning.
Når ordføreren hører forslagets intentioner på den her måde, hvad tænker ordføreren så?
Christina Egelund (LA), 2016-12-06:
Med beslutningsforslaget vil man selvstændigt kriminalisere rådgivningen om grov skatteunddragelse.
Under de gældende regler er det ulovligt at medvirke til grov skatteunddragelse, ligesom det er ulovligt at medvirke til alle mulige andre forbrydelser.
Forslagsstillerne mener dog, at bevisbyrden er for svær at løfte, og at anklagemyndigheden har haft for lidt fokus på at retsforfølge rådgivere.
Hvordan det skal forstås, må forslagsstillerne selvfølgelig redegøre for, men det lyder ikke helt, som om Enhedslisten mener, at almindelige retsstatsprincipper bør gælde for mennesker, der rådgiver om skatteunddragelse.
I Liberal Alliance mener vi selvfølgelig, at folk, der gennem råd og dåd medvirker til kriminelle handlinger, skal straffes.
Vi er fuldstændig enige i, at man skal straffes, hvis man rådgiver om at snyde i skat.
Vi har svært ved at gennemskue, om det har nogen betydning at lave en selvstændig paragraf om rådgivning om grov skatteunddragelse.
Forslagsstillerne peger på, at der er en uhensigtsmæssig adfærd hos anklagemyndigheden i forhold til at retsforfølge rådgiverne.
Om det hjælper at lave en ny særlovgivning, ved vi ikke, men vi håber, at vi i udvalgsbehandlingen kan drøfte, hvorvidt det her er den bedste måde at sikre et fælles mål om, at rådgiverne også skal retsforfølges i den her slags sager.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-12-06:
Jeg siger bare tak for uddybningen.
Jeg kan se frem til, at vi fortsætter snakken om det her forslag i udvalget.
Rune Lund (EL), 2016-12-06:
Det, som forslaget indebærer, er, at der bør fremsættes et lovforslag om, at bevisbyrden skal kunne løftes – for det første.
Der ligger ikke i det her beslutningsforslag, at der skal fremsættes et lovforslag, som ligesom vil svække bevisbyrden.
Bevisbyrden skal kunne løftes.
Det er også et krav i den lovgivning, vi gerne ser bliver indført, at der skal kunne dokumenteres et forsæt om at rådgive, og det vil sige, at der altså ikke er tale om en eller anden løs snak hen over bordet med vennerne over et glas whisky, hvor der ikke har ligget et forsæt om at rådgive omkring grov skatteunddragelse.
Det er intentionen, at det drejer sig om forsættet, og at der skal være tale om forsæt.
Det er det, der i hvert fald er tanken bag forslaget.
Carl Holst (V), 2016-12-06:
Tak skal du have, formand.
I det regeringsgrundlag, som blev præsenteret med dannelsen af den nye trekløverregering, står der tydeligt, at man ønsker at bekæmpe skatteunddragelse, og at man synes, det er uacceptabelt, at nogen snyder fællesskabet.
I beslutningsforslaget fremsat af Enhedslisten, der drejer sig om rådgivning om grov skatteunddragelse, ønsker man en paragraf, hvor man vil slå ned, når nogen laver skatterådgivning om grov skattesvindel.
Det er så ens, at alle parter bør, om ikke støtte beslutningsforslaget, så i hvert fald støtte intentionerne.
Dog bliver vi også nødt til, hvad angår den lidt mere specifikke nye paragraf, at have boret ud, få afdækket, hvad det er, der ligger i forhold til det igangværende arbejde, der er i regi af Skattelovsrådet, og hvad der ligger i forhold til sanktionsmuligheder i forbindelse med nuværende lovgivning.
Det er jeg sikker på vi får afklaret med henblik på at få nået det mål, alle ønsker, nemlig at få slået ned på rådgivning om grov skatteunddragelse.
Rune Lund (EL), 2016-12-06:
Tak for den venlige indstilling til forslaget, som det er fremsat her.
Det er korrekt, at det netop skal forstås sådan.
Altså, lad os sige, at jeg er rådgiver og har den ekspertviden, der skal til for at gemme nogle penge ulovligt i skattely, og jeg går hen og rådgiver – og det, jeg rådgiver om, er klart ulovligt – en person om, hvordan vedkommende kan gemme sine mange millioner i skattely.
Så kan det jo være, at det senere hen viser sig, at den person kommer på andre tanker og vælger ikke at placere sine penge i skattely, men betaler den skat, der skal betales.
Hvis det så senere via et læk kan dokumenteres, at jeg har foretaget denne ulovlige skatterådgivning, så vil jeg kunne blive straffet.
Og det vil med det her beslutningsforslag og den lovgivning, som vi gerne ser kommer i forlængelse af det, blive tydeliggjort, at den form for rådgivning er strafbar.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-12-06:
Tak, formand.
Det kan jeg rigtig godt forstå.
Der var tale om en gruppe mennesker, der havde formået at bringe deres formue i skattely for at undgå at betale skat.
Hr. og fru Jensen, der altid har betalt deres skat, også selv om pengene ikke har hængt på træerne, har sikkert med rette følt, at det var dybt, dybt uretfærdigt.
Det er det også, når en gruppe mennesker ikke svarer den skat, som samfundet har pålagt dem at betale, for naturligvis skal man følge reglerne, uanset om man måtte ønske den skatteprocent, vi har nu, eller en anden.
Man skal følge de samme regler.
Jeg deler derfor også den frustration, som forslaget er udtryk for, og den intention, der ligger i det, nemlig at de personer, der hjælper til med at snyde i skat, på en eller anden måde skal stilles til ansvar.
Derfor har vi som udgangspunkt sympati for forslaget.
Jeg har hæftet mig ved, at der i bemærkningerne står: »En selvstændig bestemmelse vil gøre det klart, at man kan straffes, også selv om den konkrete skatteunddragelse ikke opdages, ikke kan bevises, ikke gennemføres eller forsøges gennemført eller sammenhængen mellem rådgivningen og en konkret skatteunddragelse er uklar eller svær at bevise«.
Det, som jeg lægger i de her bemærkninger, som jeg egentlig har brugt noget tid på at kigge på, er, at hvor de gældende regler altså giver mulighed for at straffe rådgivere, der medvirker til beviselig skatteunddragelse eller forsøg på beviselig skatteunddragelse, vil det med beslutningsforslaget pålægges regeringen, at der tages initiativ til at skabe regler, der betyder, at rådgivere kan straffes selv i de tilfælde, hvor man ikke beviseligt ved, at der har fundet noget sted.
Det lyder jo, synes jeg, som et meget interessant forslag, som vi rigtig gerne bidrager til at drøfte yderligere i Retsudvalget.
Fra Dansk Folkepartis side ser vi velvilligt på forslaget, for vi er sådan set positive over for, at det rum, der er, til at stille rådgivere, der medvirker til skattesnyd, til ansvar, udvides.
Det synes vi vil være et rigtig godt skridt.
Jesper Petersen (S), 2016-12-06:
Kvitteringen er modtaget, og jeg håber både på, at vi kan samarbejde, men også at vi kan samarbejde med andre partier i Tinget og med regeringen for at få det her bragt igennem.
Det er egentlig mere væsentligt, end hvad partier tidligere har sagt om et forslag som det her, at det ender med, at det lykkes at få gjort nogle fremskridt i den her indsats mod skattely.
Rune Lund (EL), 2016-12-06:
Jeg har da også noteret mig de mange forslag, som Socialdemokratiet kom med den 1. maj, om bekæmpelse af skattely.
Jeg har også hele tiden tænkt, at det her også var noget, der hang sammen med den forhandling, der skulle ligge i forlængelse af den hasteforespørgsel, som ordføreren selv nævner.
Men jeg er glad for støtten til forslaget, og jeg er sikker på, at vi kan tage fat på mange af de andre gode forslag, som der er på området her, om at komme skattely til livs, og også tage fat bl.a. på den liste af forslag, som Socialdemokratiet er kommet med.
Der er jo en stor mængde fælles gods, i forhold til hvad vi går og siger og har sagt og mener i Enhedslisten om den sag.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-12-06:
Tak for kommentaren.
Jeg fornemmede ikke rigtig noget spørgsmål, men jeg synes jo, det er rigtig vigtigt, at vi i Retsudvalget får taget spørgsmålet om, hvor grænserne lige præcis går,
Det er jo noget at det, som jeg måske synes er svagheden ved forslaget, altså spørgsmålet om, hvad der skal til, for at man rådgiver tilstrækkeligt til at risikere at blive retsforfulgt.
Det synes jeg er meget interessant at få uddybet, altså hvor det lige præcis er man forestiller sig snittet skal ligge.
For jeg er sådan set enig i, at der er et problem med folk, der straffrit kan rådgive andre til at begå skattesvindel, fordi man måske ikke lige præcis kan dokumentere det konkrete tilfælde.
Der er sådan set en udfordring.
Den køber jeg.
Jeg synes bare, man også skal være meget, meget påpasselig med, hvem man i princippet gør til kriminel.
Så der skal selvfølgelig være nogle grænser, og dem vil vi jo meget gerne have udboret i løbet af udvalgsbehandlingen.
Simon Kollerup (S), 2016-12-07:
Tak for det, og spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er en forudsætning for god regeringsførelse, at ministerierne til enhver tid skal fremsende retvisende oplysninger til bl.a. Folketinget og Europa-Kommissionen i forbindelse med forhandlinger om gennemførelse af lovgivning?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Vi kan jo allerede nu se, at der i en af de her sager er blevet bedt om, at Ombudsmanden går ind i sagen.
Det gør Ombudsmanden så.
Det vil jeg ikke prøve at tale uden om eller sige noget andet om.
Jeg synes bare, vi har en fælles interesse i, at det, der skal frem, kommer frem.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-12-07:
Det står ekstremt klart, hvad fru Mette Abildgaard mener her.
Hun siger med udgangspunkt i en helt konkret sag, at der er ved at udvikle sig en rådden politisk kultur i ministerierne, hvad angår behandling af aktindsigtsbegæringer fra journalister i det her land.
Jeg vil gerne anmode ministeren om at svare klart på, om ministeren mener, at der har udviklet sig en rådden politisk kultur i centralforvaltningen, som fru Mette Abildgaard mener.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Nej, jeg synes ikke, man kan sige, at der er en rådden politisk kultur, hvis jeg skulle udtale mig om det.
Jeg konstaterer bare, at ethvert folketingsmedlem, også mine partifæller, har lov at udtrykke sig på forskellig måde.
Nogle gange udtrykker man sig måske så lidt kraftigere, end andre ville have gjort, men jeg mener ikke, man kan sige, at der er en rådden politisk kultur.
Simon Kollerup (S), 2016-12-07:
Jeg skal bare slutte af med at spørge justitsministeren om det her med, at der kommer store historier, hvor flere professorer i forvaltningsret og miljøret og eksperter over en kam siger, at flere ministerier på ingen måde overholdt reglerne, da de udleverede de her aktindsigtsdokumenter.
Vil ministeren, hvis vi beder ham om det i Folketinget, hjælpe Folketinget med at komme til bunds i de konkrete sager om aktindsigt og undersøge, om den blev givet efter reglerne, når der nu påstås det modsatte af førende eksperter og professorer?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Det er en grundlæggende forudsætning for vores demokrati, at man kan stole på de oplysninger, som ministre lægger frem.
Det gælder bl.a. i forhold til oplysninger, som ministre lægger frem for Folketinget.
Der er jo en del af den lovgivende magt, der fører parlamentarisk kontrol med regeringen.
De oplysninger, som ministre giver Folketinget, f.eks. i forbindelse med fremsættelse og behandling af lovforslag, skal være både sande og dækkende.
Denne sandhedspligt følger direkte af ministeransvarlighedsloven og ligger bl.a. til grund for de retningslinjer, der gælder for udarbejdelse af lovforslag.
Det er også vigtigt for demokratiet, at offentligheden, herunder medierne, har mulighed for at følge med i og få et retvisende billede af regeringens og Folketingets arbejde.
En forudsætning er bl.a., at lovforslagenes indhold er tilstrækkelig enkelt og præcist beskrevet i bemærkningerne.
Når det kommer til vores internationale samarbejdspartnere, kan det være ødelæggende for Danmarks troværdighed, hvis regeringen giver misvisende eller urigtige oplysninger.
I internationale relationer er tillid helt centralt.
Altså, jeg kender ikke til, at der er sket videre i sagen.
Men det er jo heller ikke mig, der sidder med det, for det er nu engang en anden minister, der sidder med den her sag, med hele landbrugspakken.
Derfor er det meget svært for mig at sige, præcis hvilke skrivelser der har været frem og tilbage i en sag, som jeg ikke er part i.
Simon Kollerup (S), 2016-12-07:
Jeg spørger selvfølgelig, fordi vi jo havde sagen med landbrugspakken, som justitsministeren, som også på det tidspunkt var partiformand, blev involveret i, fordi der netop kom misvisende oplysninger til Folketinget.
Det førte til, at man mistede tilliden til en minister.
Så kom der efterfølgende en præåbningsskrivelse fra Europa-Kommissionen til Danmark, og i den forbindelse sagde den konservative gruppeformand og på daværende tidspunkt miljøordfører, Mette Abildgaard, om det her kvælstofregnskab i landbrugspakken: »Vi undrede os over, hvorfor der var behov for at få tallene til at se bedre ud, end de reelt var.
Dengang tænkte vi, om det var på grund af EU, og det er klart, at sådan en præåbningsskrivelse får os til at tænke, at det var det nok« .
Det sagde altså fru Mette Abildgaard tilbage i maj måned.
Og der er det bare, jeg har lyst til at spørge justitsministeren, som nu er en del af regeringen – Det Konservative Folkeparti er en del af regeringen – om det er ministerens opfattelse, at den tidligere Venstreregering har givet misvisende oplysninger til Europa-Kommissionen i forbindelse med det miljøregnskab, man har sendt ned, og som landbrugspakken er baseret på.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Vi har i hvert fald haft en lang diskussion om de tal.
Det kan man vist roligt sige.
Altså, man sendte sagen derned.
Vi havde nogle holdninger til, hvordan man skulle have gjort det op.
Vi sagde ikke, at de enkelte tal var forkerte, men det handlede om, hvordan man gjorde det op.
Det reagerede vi på.
Den sag tror jeg alle kender, og den fandt jo så sin afslutning.
Nu har vi også fået svar fra EU, og så er den sag sådan set for vores vedkommende lukket.
Simon Kollerup (S), 2016-12-07:
Nu skal jeg lige forstå det rigtigt: Der er altså kommet svar fra Europa-Kommissionen til regeringen om, at præåbningsskrivelsen er bortfaldet.
Det var sådan, jeg hørte ministeren, og det må ministeren meget gerne lige kommentere, for det er ikke noget, jeg på nuværende tidspunkt er bekendt med.
Men ellers bliver der jo snakket om den måde, man gør tallene op på, i forhold til kvælstofregnskabet.
Det var der, kritikken var.
Det var den måde, man havde gjort tallene op på, som var blevet sendt til Europa-Kommissionen, og det, jeg spørger om, er, om ministeren føler sig sikker på, at de er blevet gjort op på den rigtige måde af den danske regering, eller om ministeren vil sikre, at de bliver det.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Nu skal jeg passe på, man skal jo ikke udtrykke sig forkert på denne plads.
Men min forståelse har været, at den gang, der er i EU-systemet i forbindelse med landbrugspakken, i hvert fald indtil videre ikke har givet grundlag for yderligere fra Kommissionen.
Det kan jeg af gode grunde ikke svare ret meget på, for det henhører under en anden minister, præcis hvad der foregår dér.
Men jeg har det også sådan, at jeg har lidt svært ved at se, at jeg skulle gå ind i en sag, som en tidligere regering har håndteret, en sag, der sådan set har fundet sin afslutning.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-12-07:
I det sidste svar, som justitsministeren giver til min kollega, har vi igen formuleringen, at sagen har fundet sin afslutning.
Jeg skal lige høre: Er det justitsministerens opfattelse, at EU har svaret Danmark i forhold til præåbningsskrivelsen?
Altså, som jeg kender sagen, er der muligvis fundet en afslutning på det forhold, der gælder nitratdirektivet.
Men jeg mener fortsat, som jeg kender sagen, at det er åbent, hvorvidt vandrammedirektivet og habitatdirektivet er overholdt, hvad angår landbrugspakken.
Har De Konservative i regeringen taget noget initiativ til, at regeringen har ændret position i det her spørgsmål i forhold til EU?
Har man taget initiativ til, at man lægger andre oplysninger til grund i forhold til kvælstofregnskabet?
Har det haft nogen betydning, at De Konservative er indtrådt i regeringen, i relation til den dialog, der er imellem Europa-Kommissionen og regeringen?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-12-07:
Vi må jo hver især have lov at udtrykke os, som vi nu synes.
Der er også nogle, der måske belægger dem i særlige situationer.
Jeg er enig i, at når man får magt, har man et helt særligt ansvar, og hvis man ikke forvalter det ansvar ordentligt, får det ret afgørende betydning for synet på vores folkestyre.
Det handler også om tilliden til politikerne.
Derfor har det også været sådan, og det er fortsat sådan, at jeg ønsker en ændring af den nuværende offentlighedslov.
Det er sådan set det, jeg kan sige om det.
Jeg har stor tillid til min gruppeformand.
Hun har udtrykt sig meget kraftigt i en bestemt situation.
Men hvordan man lige udtrykker sig, vil jeg ikke stå og forholde mig til.
Og hvad ligger der dybere i den her facebooklinje?
Hvad hun dybere mener med det, står der ikke nogen steder.
Thyra Frank (LA), 2016-12-07:
Alle ældre, der får hjælp, skal behandles godt, ordentligt og med omsorg.
Med finansloven for 2016 afsatte vi 1 mia. kr. til en mere værdig ældrepleje, og i den nye finanslov er der afsat 2 milliarder over de næste 4 år, bl.a. til en klippekortordning, som giver plejehjemsbeboerne ekstra pleje og omsorg efter eget valg.
Det er initiativer, som er med til at sikre varme hænder i ældreplejen.
I 2016 har kommunerne brugt to tredjedele af værdighedsmilliarden på at ansætte flere folk, og de foreløbige tal fra kommunernes redegørelse om anvendelse af værdighedsmilliarden i 2017 tyder på, at en endnu større del af midlerne til næste år vil blive brugt på medarbejdere i ældreplejen.
Det er rigtig glædeligt, synes jeg, og jeg håber også, at spørgeren deler min glæde.
Astrid Krag (S), 2016-12-07:
Jeg synes, at klippekortet er en rigtig god ting.
Det var jo noget, vi startede, da vi havde regeringsmagten, altså hele tanken om at lave et klippekort – så det kan jeg selvfølgelig kun bakke op om.
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at ældremilliarden kommer til kommunerne på ryggen af et omprioriteringsbidrag, hvor man altså har skullet skære ned.
Kan ministeren bekræfte det?
Lad det lige blive ved det i den her runde, så lader jeg være med at bruge al min tid på de konkrete spørgsmål.
Man har virkelig prioriteret ældreplejen, siger ministeren.
Vi har jo lige så sent som i dag set tal, der viser, hvordan der er sket en reduktion på helt op til 20 pct. over de seneste år i, hvor mange penge der bliver brugt på de ældre.
Alt det, som ministeren siger, lyder meget flot, men er det rigtigt, at ældremilliarden, værdighedsmilliarden kommer på ryggen af et omprioriteringsbidrag, hvor kommunerne har skullet skære ned, og at når vi kigger på de konkrete budgetter for i år, er der faktisk 29 kommuner, der decideret skærer ned på ældreområdet?
Er det ikke rigtigt?