runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Dahlin (V), 2020-11-11:
Jeg ved ikke, hvad der er med regeringen i den her tid.
Det der med modstridende forklaringer, hvor begge to ikke kan være rigtige, er åbenbart en tendens, der har bredt sig – nu også ovre i Uddannelses- og Forskningsministeriet.
Der står i forståelsespapiret, at man vil fjerne begrænsningen på de engelsksprogede uddannelser.
Ministeren har stået her i dag og sagt, at det har ministeren ikke tænkt sig at gøre.
Altså, hvilke af de ting er rigtige?
Har ministeren tænkt sig at fjerne begrænsningen på engelsksprogede uddannelser – ja eller nej?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Jeg lever i den grad op til forståelsespapiret.
Der står to ting.
Den ene er, at vi skal respektere alle gældende forlig, og det gør vi.
Hvis man så under samme hat kan finde en klogere måde at gøre tingene på, er vi selvfølgelig interesserede i at drøfte det.
Morten Dahlin (V), 2020-11-11:
Jeg vil følge op på et spørgsmål, som hovedspørgeren stillede: Vil ministeren bekræfte, at ministeren ikke har tænkt sig at leve op til forståelsespapiret, hvori der står, at man skal fjerne begrænsningen på engelsksprogede uddannelser?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Ja, du kan tro, at både jeg og regeringen har tænkt os at respektere det forlig, som vi har med hinanden.
Og det er jo også derfor, vi har sagt, at hvis man kan finde en klogere måde at gøre det på end den nuværende, vil vi meget gerne se på det.
Men det er klart, at vi ikke fjerner noget som helst uden at have en bedre og mere solid model at stille i stedet for.
Jeg håber, at forligskredsen er klar på at tage den diskussion.
For det er klart, at hvis vi ikke finder en vej til f.eks. yderligere reduktioner, så er der en forpligtigelse til at finde en anden finansiering.
Og tidligere har Folketinget jo i hvert fald ment, at det ikke var attraktivt at finansiere det inden for su-systemet.
Hvis Venstre har ændret holdning til det, hører jeg det selvfølgelig gerne.
Ulla Tørnæs (V), 2020-11-11:
Vi kommer nok ikke ret meget videre og får ikke ministeren til at dele sine overvejelser med Folketinget i dag – det synes jeg ellers ville være meget rimeligt, al den stund at det jo er Folketinget, der har besluttet, at der skal være et loft.
Så jeg prøver lige et andet spor.
Ministeren har jo understreget, at man ikke vil fjerne begrænsningerne af engelsksprogede uddannelser og dermed ser stort på aftalen i forståelsespapiret, som man har indgået med det parlamentariske grundlag.
Men hvordan betragter ministeren så selve forliget?
Altså, har ministeren tænkt sig at respektere det forlig, som Folketinget har indgået tilbage i 2013?
Hvis nu ministeren svarer ja, og det går jeg ud fra at ministeren gør, så er ministeren jo også forpligtet til at finansiere det ud over loftet inden for su-rammen.
Så hvordan har ministeren egentlig tænkt sig at gøre det?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Selvfølgelig har ministeren hovedansvaret.
Selvfølgelig ligger det primære ansvar til enhver tid hos den siddende regering.
Det er også derfor, at bl.a. spørgeren er inviteret til møde igen den 18. november for lige præcis at drøfte de her ting.
For ja: Der skal gøres noget.
Men jeg synes med al respekt, at det kræver et forhandlingsbord, og at det ikke er en offentlig debat i forhold til at have de følsomme diskussioner, som påvirker rigtig mange mennesker.
Ulla Tørnæs (V), 2020-11-11:
Der var jo heller ikke meget svar at hente i besvarelsen af spørgsmålet her.
Der var igen en reference til det, som den tidligere regering har indført.
Her blev det så understreget, at ministeren gerne vil se på udbuddet af de engelsksprogede uddannelser.
Det synes jeg jo er interessant, for i det forståelsespapir, som regeringen har lavet med sit parlamentariske grundlag, fremgår det jo, at regeringen vil fjerne begrænsningen af udbuddet af engelsksprogede uddannelser.
Der er i hvert fald et eller andet sted en modsætning.
Begge dele kan ikke lade sig gøre på en og samme tid.
Men det er godt at vide, at ministeren her i Folketingssalen har bekræftet, at man ikke vil leve op til forståelsespapiret på det felt.
Så et lille skridt fremad kom vi da trods alt.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det er godt, at vi i Danmark kan tiltrække studerende udefra.
Men jeg er til gengæld arg modstander af, at vi påtager os en uddannelsesforpligtelse for andre lande, og derfor er vi nødt til at se meget mere seriøst på det her, end jeg oplever den nuværende minister gør.
Derfor forsøger jeg én gang til at prøve at opfordre ministeren til at åbne op og sige, hvad det er for overvejelser, ministeren har, for så vidt angår nye værnsinitiativer, som ministeren ganske rigtigt understreger selvfølgelig skal drøftes med forligskredsen.
Ja, det skal de, men det er ministeren, som har hovedansvaret i den sammenhæng.
Derfor er det selvfølgelig også ministeren, som har udspilsforpligtelsen, og jeg er stadig klar til at lytte.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Det korte svar er, at vi vil tage flere initiativer.
For det første har jeg igangsat et arbejde med at få undersøgt, hvilke muligheder vi har for at begrænse vandrende arbejdstageres adgang til dansk su inden for EU-retten.
Jeg vil også se på, hvilke muligheder vi har for at påvirke lige præcis de rammer.
Jeg ved, at det er noget, skiftende regeringer har set på tidligere, og at det har været blindspor indtil videre, men jeg mener alligevel, at det er værd at genbesøge de diskussioner og de potentielle muligheder, der kunne ligge der.
For det andet må vi finde den bedste måde at indføre yderligere reduktioner i antallet af pladser på de engelsksprogede uddannelser på.
Det er ikke specielt attraktivt, men det er det redskab eller tiltag, vi har.
Det vidner tidligere ministres beslutninger jo også om, og derfor er vi fra regeringens side indstillet på at tage de nødvendige skridt for at overholde su-forliget.
Vi skal nøje overveje, hvordan vi gør det her på den mest hensigtsmæssige måde, og vi skal være opmærksomme på, hvilke afledte effekter de forskellige tilgange kan have.
Der er desværre ingen nemme løsninger.
Jeg har på et møde i su-forligskredsen i tirsdags orienteret kredsen om den seneste prognose for udviklingen i su-udgifterne og om de veje, som jeg mener vi kan gå.
Og jeg har inviteret kredsen til et nyt møde igen den 18. november.
Su-forligskredsen har et fælles ansvar for at overholde su-forliget.
Jeg håber, at vi i fællesskab kan finde en hensigtsmæssig og holdbar løsning.
Det synes jeg vi skylder vores uddannelsesinstitutioner og medarbejderne på de berørte uddannelser.
Ulla Tørnæs (V), 2020-11-11:
Den tilføjelse fremgår mig bekendt ikke af forståelsespapiret.
Så det korte af det lange er, at regeringen med ministeren her i spidsen understreger, at den del af forståelsespapiret aldrig nogen sinde bliver indfriet.
Og det synes jeg er udmærket, ikke mindst så længe ministeren ikke kommer med andre bud på, hvad der så skal i stedet.
Altså, hvad er det for værnsinitiativer, ministeren overvejer?
Det har vi ikke hørt noget om endnu.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Det hører spørgeren jo så heldigvis noget om, fordi spørgeren er en del af su-forligskredsen og dermed både forleden og igen om en uge er inviteret til forhandlingsmøder og drøftelser om lige præcis de her spørgsmål.
Med i det billede hører jo, at siden 2018 er der af min forgænger iværksat ret voldsomme initiativer, som trådte i kraft nærmest samtidig med, at jeg trådte ind i ministeriet.
Jeg synes faktisk, at det er fair, når det er så voldsomme reduktioner, som der trods alt blev lagt ud over universiteterne, og som er lavet til stor frustration derude.
Dem holdt vi fast i, men det var selvfølgelig også, fordi vi troede, de ville virke.
Jeg har i øvrigt ikke nogen som helst interesse i ikke at informere Folketinget.
Jeg tror faktisk, at med den orientering, der nu er kommet forleden dag, og som vil komme igen i næste ude, er vi ret tidligt på årshjulet i forhold til orienteringen fra nogle af forgængerne.
Jeg har absolut ingen interesse i, at det her ikke bliver drøftet, for jeg deler bekymringen over den her udvikling, og selvfølgelig skal vi have gjort noget ved det.
Ulla Tørnæs (V), 2020-11-11:
Hvis nu ministeren i sin handling var lige så optaget af at efterleve det her forlig, som kommer til udtryk igennem ordene her i Folketingssalen i dag, så var ministeren jo allerede kommet med bud på værnsinitiativer, for så vidt angår tallene for 2018, som ministeren fremlagde forsinket, ja, men vi trak det så ud af ministeren, og det blev offentliggjort den dag, hvor regeringen fremlagde sit forslag til en ny kommunal udligning, sådan at man var sikker på, at pressen ikke opdagede, at ministeren havde en dårlig sag her.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Det er faktisk et nyt problem, og det er faktisk også nye tiltag.
Som jeg også svarede på et af de tidligere spørgsmål, så er det, spørgerens eget partimedlem, min forgænger, iværksatte, og som trådte i kraft i sommeren 2019, altså for under halvandet år siden, jo netop først lige begyndt at virke med de tal, vi ser nu.
Hvis man bare havde holdt sig til det, der var situationen dengang, havde det været en anden prognose.
Men nu er der så oven i det lagt en ændret adfærd, som vi selvfølgelig politisk bliver nødt til at forholde os til.
Det var det, vi gjorde forleden.
Selvfølgelig er der allerede løsningsforslag udarbejdet, der kan diskuteres inde ved det bord.
Ulla Tørnæs (V), 2020-11-11:
Det er jo ikke nogen ny problemstilling.
Jovist, ministeren har lavet en ny prognose, men problemstillingen er ikke ny.
Og de værnsinitiativer, som fungerer nu, er heller ikke nye.
Det, vi efterlyser, er jo regeringens svar på, hvordan ministeren, som her har stået og sagt, at det er vigtigt, at vi holder fast i det loft, som et flertal i Folketinget blev enige om tilbage i 2013, vil leve op til det.
Simon Kollerup (S), 2020-11-11:
Jamen alt har selvfølgelig en virkning, men man er jo nødt til at se tingene i en sammenhæng.
Jeg appellerer bare til, at vi ikke – og det gælder både regeringen og også Venstre – stirrer os for blinde på det ene værktøj i værktøjskassen omkring rammevilkår.
Det er klart, at skatteværktøjet er et værktøj.
Det er også derfor, at jeg er glad for, at vi kan give et højere fradrag for forskning og udvikling.
Men det handler også om de andre værktøjer.
Det er kompetencer, det er medarbejdere, det er tilgængelighed, det er et stærkt velfærdssamfund, der omgiver vores virksomheder.
Alt det er også rammevilkår for vores virksomheder, og vi skal se det hele i en sammenhæng.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Selvfølgelig er der fra min side tid gjort et grundigt stykke arbejde, i forhold til hvordan de her nye tal, som alt andet lige bygger på en helt ny, ændret adfærd i den her gruppe – og derfor er en helt ny prognose, som først lige er kommet ind – er.
Selvfølgelig har vi kigget grundigt, både i ministeriet og hos mig selv, på, hvordan vi på nogen måde kan reducere i de engelsksprogede uddannelsespladser, så vi kommer ned under det her loft, eller om der er andre veje at gå.
Selvfølgelig er det arbejde i fuld gang.
Morten Dahlin (V), 2020-11-11:
At slynge om sig med potentielle scenarier – det tror jeg er det, andre ville kalde at fremlægge løsninger på et problem.
Vil ministeren inden mødet i forligskredsen fremlægge regeringens holdning til, hvilke initiativer det er, der skal tages?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Der er en række forskellige veje, man kan gå.
Dem drøfter jeg med su-forligskredsen på det møde, der allerede er indkaldt til.
Jeg synes, det er en drøftelse, vi skal have i fællesskab.
Alternativet er, at jeg står og slynger om mig med mulige scenarier og mulige løsninger, inden de er drøftet politisk, til frustration og forvirring for alle dem, der sidder derude og kan se, at deres uddannelsesudbud vil være truet, eller at deres virksomheds arbejdskraft ikke længere vil være der.
Det synes jeg faktisk ikke er fair at gøre på den måde frem for at tage det ved et forligskredsbord, et forhandlingsbord, hvor alle partierne har adgang, og hvor vi stille og roligt og solidt kan finde en løsning på det her i fællesskab.
Det er det, der er min plan.
Det håber jeg at partierne vil være med til – inklusive spørgerens eget.
Morten Dahlin (V), 2020-11-11:
Ministeren nævner, at det er førsteprioriteten at nedbringe de her udgifter.
Ministeren har lavet en redegørelse, der viser, at man sidste år brugte et stort tocifret millionbeløb for meget.
Ministeren har lavet en prognose, der viser, at man i 2023 kommer til at bruge 200 mio. kr. for meget.
Ministeren siger, at det er førsteprioriteten at forhindre hendes egen prognose i at blive til virkelighed.
Kan jeg så ikke bede ministeren om her i dag bare at nævne én ting, ministeren vil gøre for at få sin egen førsteprioritet til at gå i opfyldelse?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2020-11-11:
Det fremgår af su-forliget, at hvis su-udgifterne overskrider det aftalte loft væsentligt, skal forligspartierne i fællesskab tage initiativer til at bringe udgifterne ned og finde finansiering til den fortsatte overskridelse inden for su-rammen.
Den aftale står vi ved fra regeringens side, og det hører jeg egentlig også at der er enighed om i forligskredsen.
Den diskussion startede vi på i forligskredsen sidste tirsdag og fortsætter med i næste uge.
Spørgsmålet om, hvordan vi finansierer en væsentlig overskridelse af loftet for su til vandrende arbejdstagere inden for su-rammen, er jo ligeledes noget, vi så skal drøfte i su-forligskredsen.
Der har hidtil blandt partierne i su-forliget været enighed om, at man ikke finder det rimeligt at forringe su'en for alle danske studerende for at finansiere overskridelser af loftet i su-forliget, men hvis Venstre eller andre partier har ændret holdning til det spørgsmål, er det selvfølgelig en anden situation.
Morten Dahlin (V), 2020-11-11:
Hvordan vil ministeren sikre, at de stigende udgifter til su til vandrende arbejdstagere, der overskrider loftet, som blev fastsat af su-forligskredsen i 2013, finansieres inden for su-rammen?
Louise Schack Elholm (V), 2020-11-11:
Spørgsmålet er: Hvorledes påtænker regeringen at forbedre virksomhedernes konkurrenceevne de kommende år?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg vil endnu en gang minde om, at reglerne vedrørende bo- og gaveafgift osv. hører under skatteministerens ressort, og det er sådan, at reglerne om ægtefælleafhængighed i pensionssystemet er baseret på oplysninger om parrets skattepligtige indkomster, og spørgsmålet om, hvornår der skal betales skat af værdier og gaver fra en samlever, har ikke betydning i forhold til ægtefælleafhængigheden i pensionssystemet.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-11:
Medgiver beskæftigelsesministeren, at det her er en bombe i skattesystemet, hvor der lige præcis på de her områder ikke er nogen, der kan finde ud af, om de skal betale den gaveafgift, som vi alle sammen skal betale?
Altså, hvis jeg giver min kæreste en kæmpemæssig gave, skal jeg betale gaveafgift.
Men medgiver ministeren, at på det her område, hvor vi lægger op til, at den ene part skal give den anden part noget – for ellers havde vi jo ikke indført samleverafhængighed – er der ingen, der kan finde ud af, hvad man skal betale i skat, og at det på den måde er en bombe under skattesystemet og under de menneskers økonomi, i og med at man jo risikerer, at man lige pludselig bliver opkrævet skat 3 år tilbage?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg tror ikke, det tilkommer mig at prøve at udfolde, hvordan de nærmere regler administreres.
I pensionssystemet, som vi kender det, har vi jo et princip om ægtefælleafhængighed, og jeg har flere gange redegjort for, både hvad der er af fordele ved det princip, men også hvad der er af udfordringer ved det.
Og det vil være sådan, at jeg til enhver tid grundlæggende vil mene, at selvfølgelig skal man, hvis man er en familie og har råd til det, være med til at forsørge sin ægtefælle, som er i en situation, hvor vedkommende har vanskeligt ved at forsørge sig selv, inden det er, at vedkommende får ydelser på det højeste niveau.
Og så synes jeg der kan være en diskussion om den præcise indretning, som reglerne har i dag, og som helt åbenlyst bringer mange borgere i en vanskelig situation.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-11:
Det er okay for mig.
Jeg ved godt, at der gudskelov er en grænse for, hvor meget man kan tage af de her menneskers ydelser, fordi de har fundet tosomhed og kærlighed – gudskelov.
Men det, at man tager noget af dem, gør jo, at de mennesker bliver nogle af de fattigste, vi har i vores land.
Altså, nogle af dem kommer jo under kontanthjælpsgrænsen.
Mit andet spørgsmål er: Vil ministeren ikke godt fortælle de borgere og mig, hvad frit underhold er?
Altså, hvis jeg er førtidspensionist og jeg bor sammen med en, der arbejder, hvor meget må hun så give mig?
Må hun give mig leverpostejmadder, må hun give mig et fjernsyn, må hun give mig en rejse?
Hvad må hun give mig?
Hvad er frit underhold?
Hvordan skal man betale sin skat korrekt i den situation?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg ved godt, at der ikke er kutyme for, at man stiller spørgsmål den modsatte vej, men det er også bare for at forstå det.
For i forhold til at hr. Torsten Gejl siger, at førtidspensionister ikke har et retskrav på en ydelse: Altså, det er jo ikke sådan, at hele ydelsen kan bortfalde.
Som jeg var inde på i mit tidligere svar, kan en førtidspensionist på den nye ordning ikke sættes længere ned i ydelse end til 12.889 kr.
Det forstår jeg ganske udmærket, for jeg kender også mange af de borgere, som hr. Torsten Gejl refererer til, og det kan være svært og hårdt.
Men ydelsen bliver jo også kun sat ned, hvis det er, at ens ægtefælle har en indkomst derover.
Og jeg har fuld forståelse for de dilemmaer og problemer og sådan set også den urimelighed, som den enkelte kan føle at vedkommende står i.
Og det er selvfølgelig også derfor, at mange partier i Folketinget rejser det her spørgsmål, og at vi fra regeringens side også er villige til at diskutere det.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-11:
Nu er det jo sådan, at de borgere, der rammes af ægtefælleafhængighed og gensidig forsørgerpligt, er de borgere, som har mindst i vores samfund.
Det er mennesker på overførselsindkomst, som ofte mangler penge til medicin, og som ofte har børn, som ydelsen ikke er korrigeret for.
Det er jo mennesker, som er sat i en utrolig svær situation, som ikke er deres egen skyld.
Det kan også være pensionister, der bare går på en førtidspension.
De mennesker er jo afhængige af deres partners indkomst, netop fordi de er ramt af det om gensidig forsørgerpligt, altså samleverafhængighed – men de har ikke retskrav på det.
Synes ministeren, det er rimeligt, at der er den økonomiske ubalance blandt mennesker, der bare har søgt sammen i kærlighed, at den ene part lige pludselig har langt mere indflydelse på den fælles økonomi end den anden?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Det har jeg.
De regler, som hr. Torsten Gejl henviser til i spørgsmålet, er ikke en del af reglerne for folke- og førtidspensionister i beskæftigelseslovgivningen, men hører under skattelovgivningen.
Og som jeg forstår det, er det helt generelle regler, som ikke har noget at gøre med, om man er pensionist eller ej.
Men det er som sagt uden for mit ressort.
Reglerne om ægtefælleafhængighed i pensionssystemet er baseret på oplysninger om parrets skattepligtige indkomster, og spørgsmålet om, hvornår der skal betales skat af værdier og gaver fra en samlever, har ikke betydning i den sammenhæng.
Jeg vil gerne gentage det, som jeg nævnte i svaret på det foregående spørgsmål, nemlig at formålet med den fælles indtægtsregulering er at sikre en hensigtsmæssig og målrettet brug af de skattefinansierede ydelser.
Det betyder ikke, at jeg ikke har sympati for ønsket om, at ydelserne var højere.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-11:
Det er spørgsmål nr. 33.
Det er sådan, at hvis jeg f.eks. var førtidspensionist og havde en kone, som havde et arbejde, ville jeg blive sat ned i ydelse, fordi min kone arbejder, men jeg har ikke ret til forsørgelse.
Det vil sige, at jeg sådan set bliver sat ned i ydelse uden at have ret til forsørgelse.
Jeg bliver sat ned i ydelse uden at have et retskrav på, at jeg får nogle penge.
Det er det spørgsmål, som jeg gerne, når nu formanden har tilladt det, vil stille igen.
Er det rimeligt, hr. minister?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-11-11:
Tak for det, og tak for den fine udtale af mit navn.
Spørgsmålet lyder som følger: Hvad gør ministeren for at sikre sig, at Europa-Kommissionens forslag om en europæisk mindsteløn ikke griber ind i den danske model?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg synes, det er vigtigt, som jeg har været inde på flere gange, at vi i vores ydelsessystems indretning har et princip, der handler om, at man, hvis man har mulighed for at forsørge sig selv, så naturligvis også skal gøre det, og at man – hvis det er, at man har en ægtefælle, som har en indtægt af en vis beskaffenhed, i den samme husstand – jo så naturligvis også deles om nogle af de udgifter.
Det er jo derfor, vi indtægtsgraduerer i mange forskellige sammenhænge i hele ydelsessystemet.
Om systemet, som vi har nu, hvad kan man sige, stiller så mange borgere så uhensigtsmæssigt, at det er værd at tage en diskussion om – det er i hvert fald det, jeg synes man kan fornemme på mange af de borgere der har stået bag borgerforslaget – er vi ikke afvisende over for at se på.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi opretholder det grundlæggende princip om, at hvis man har mulighed for at forsørge sig selv og sine nærmeste, så gør man naturligvis også det.
Nogle af de elementer, som vi er bekymret for, handler jo særligt om monitorering, og det handler særligt om implementering.
Jeg tror, jeg nævnte de konkrete artikler før, nemlig artikel 9, 10 og 11.
Grunden til, at vi er bekymrede for det, er, at vi ved, at man også med ophæng i de artikler i andre forslag hen over årene efter domstolsafgørelser har udvidet fortolkningen og dermed også udvidet rækkevidden af de konkrete forslag.
Derfor er det afgørende for os, når og hvis vi kommer ind i de meget konkrete forhandlinger, for det er jo også vigtigt for os fra regeringens side i hvert fald.
Og i forhold til det mandat, der skal gives, er det jo noget, vi vil drøfte meget tæt med Europaudvalget, nemlig at vi, hvis vi når dertil, at det er konstateret, at der er hjemmel, og at vi har konstateret, at Danmark ikke besidder en vetoret i forhold til det her forslag, derfor så skal ind og forsøge at arbejde forslaget det bedst tænkelige sted hen.
Så skal vi jo også sørge for at skærme de punkter af, hvor der kunne være grund til bekymring.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-11-11:
Tak for det.
Lad mig også rose ministeren for at være optaget af, at der er hjemmel til de regler, man udsteder.
Det er da rart, at der i hvert fald er én minister, der tænker på det.
Lad mig så spørge lidt mere grundigt ind til, hvor man fra regeringens side bekymrer sig.
Hvor er det, vi skal sætte ind?
For hvis det nu viser sig, at der er hjemmel til et direktiv, er det jo ligesom parkeret.
Hvor er det så i direktivet, der kan være grund til den bekymring fra dansk side?
Peter Hummelgaard (S), 2020-11-11:
Jeg tror ikke, at det ville være fordrende for den videre dialog at påstå, at kommissæren skabte fake news.
Men jeg synes – og det har vi i øvrigt fra den danske regerings side hele vejen igennem gjort Kommissionen opmærksom på – at man skal lytte meget, meget nøje til både de meget bekymrede og kritiske stemmer, der er på både lønmodtagerside og arbejdsgiverside.
Det er noget, som alle jo er nervøse for.
Jeg tror, at der er en almen anerkendelse af, at man har forsøgt at skærme den danske model.
Det har man forsøgt, men det, der er den generelle bekymring, er jo, at nogle af de bestemmelser, der ligger i artikel 9, 10 og 11, kan føre til en eller anden form for domstolsprøvelse, som så også kan udvide fortolkningen af forslaget og derved også udvide rammerne for det.
Det er det, jeg hører især arbejdstagersiden være bekymret for, og det er en bekymring, som vi lytter til og deler.