runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2017-11-30:
Tak for det.
I forlængelse af det, der allerede er sagt på området, kan jeg sige, at det er et ganske glimrende lovforslag, som Venstre også støtter.
Der er allerede redegjort for forslaget, så det er der ingen grund til at gøre igen.
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Jamen vi udbyder dem til salg, og hvad der kommer til at foregår vil jo afhænge af, hvem der køber dem.
Så vi laver nu bare muligheden for at kunne udstykke campingpladserne og sælge dem.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Jeg får sådan en lyst til at stille ordføreren nogle spørgsmål efter den her tale.
Hvad er det efter ordførerens mening – sådan helt konkret, så vi kan se det for os – som folk skal have lov til at kunne gøre foran deres ejendomme og ned på en strand?
Og er ordføreren ikke bekymret for, at det så kan skæmme dels andres adgang til stranden, dels oplevelsen ved at være der, hvis der er helt tilfældige og individuelt udvalgte hårde kystsikringsmetoder på sårbare kyststrækninger?
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Nej, jeg er ikke bekymret.
Jeg ved godt, at Danmarks Naturfredningsforening har ført en kampagne, der siger, at man nærmest kan vippe en losseplads af ude på strandkanten, for så har man en beskyttelse.
Men det er vi aldrig nogen sinde gået med til, og det kommer ikke til at ske.
Så den kampagne giver jeg ikke meget for.
Men derfor er jeg også lidt glad for spørgsmålet, for så kan man jo svare meget klart.
Det er klart, at når man laver en skråningsbeskyttelse, skal den have en eller anden form for udseende.
Men jeg tror, at de fleste danskere er vant til at se meget store sten som en skråningsbeskyttelse.
Jeg tror, at de færreste danskere ved, at der er 25 km hård kyststrækning fra Søndervig og nordpå, som faktisk er lavet af beton.
Men der er bare sand på.
Det er der ingen, der ved, men det er der, og det virker.
Så når man siger, at vi har de her store uberørte kyster, er det en sandhed med modifikationer, må man sige.
Og jeg skal ikke sidde og gøre mig til dommer over, om noget er pænt eller ej; smag er forskellig fra person til person.
Jeg vil også gerne have, at der selvfølgelig er adgang til strandene – selvfølgelig.
Der er steder i Nordsjælland, hvor det er meget, meget svært at komme rundt.
Men jeg kan også godt forstå, hvis borgere sidder og er meget bekymret for, at deres huse falder i vandet, og at de så gerne vil have lov til at gøre noget.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Nu taler jeg jo ikke om Danmarks Naturfredningsforening.
Jeg er meget interesseret i at høre, lige præcis hvad ordføreren tænker.
Jeg synes, at lige præcis den del af debatten er utrolig vigtig, for smag og behag er jo individuelt.
Altså, jeg har heller ikke noget imod, at man laver rør, hvis man selv betaler for dem, men de er jo skjult.
Så kan ordføreren ikke lige uddybe, om man – hvis man laver den form for hård kystsikring – så skal sørge for, at det passer ind i landskabet, og prøve på at skjule det på en eller enden måde?
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Nu kan store sten være svære at skjule, og så kan vi godt bede borgerne om at bruge en masse penge på at putte sand på, som så forsvinder – nu når der er lidt vind og lidt blæst og lidt vand, forsvinder det sand meget hurtigt.
Så man kan sige, at det er en driftsomkostning, som kan blive ret dyr for de borgere, der bor de steder.
Jeg synes, at det, der er vigtigt, er, at folk får lov at beskytte deres ejendomme og deres værdier.
Jeg har ikke en udtømmende liste over, hvad man må, og hvad man ikke må, men når jeg henviser til Danmarks Naturfredningsforening, er det selvfølgelig med henvisning til den kampagne, der har kørt om affald.
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
Det gav mig bare lige anledning til at følge op med et spørgsmål for sådan at få det præciseret lidt, for jeg syntes faktisk, det var nogle meget udmærkede spørgsmål, som Enhedslistens ordfører stillede.
Hvor går grænsen for Dansk Folkeparti for, hvad for en form for kystsikring der må anvendes, og hvad kan få Dansk Folkepartis ordfører til at vægte f.eks. naturhensyn eller samfundsmæssige hensyn som f.eks. lige adgang til stranden?
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Lige adgang til stranden – det synes jeg jeg har fortalt – skal der selvfølgelig være.
Det vil jeg bare sige, sådan er virkeligheden jo.
Det kan man f.eks. tage en tur op til Liseleje og se ude foran en kystvej.
Der er skråningsbeskyttelse, og når der har været en storm, er der ikke ret meget strand at gå på.
Det er jo lidt vanskeligt at gå på de her store sten, men jeg synes, det er i orden, at de har fået lov at lave stenene, for ellers falder deres huse i vandet.
Så det er jo helt klart en afvejning.
Jeg har heller ikke noget imod den kystbeskyttelse, der er på en 25 kilometers strækning ude på Vestkysten, som så er pumpet til med sand.
Der er ingen, der ved, at den er der, men den er der.
Men det er også staten, der er medfinansierende til al den sandfodring derovre.
Det er det ikke nødvendigvis andre steder.
Så vi er jo nødt til hele tiden at kigge på, hvad vi kan forlange af borgerne de skal betale, i forhold til at de selvfølgelig skal have en ret til at beskytte deres ejendom og værdier.
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
Så bare lige opfølgende: Hvad vil ordføreren ikke være med til?
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Det ved jeg faktisk ikke.
Erling Bonnesen (V), 2017-11-30:
Tak for det.
Vi har mere end 7.000 km kyststrækning i Danmark, og lige meget hvor man befinder sig, er man maksimalt 50 km fra kysten.
Kysterne er jo indbegrebet af Danmark, og vi ved alle sammen, at kysterne er unikke, og vi kan lide dem, vi holder af dem, og derfor skal vi også værne om dem og sikre, at vi stadig væk har dem, og at de kan bestå.
Vi er også en del af en tid, hvor klimaændringer påvirker vejret meget.
Der er global opvarmning og kysterosion og en gang imellem også nogle oversvømmelser, så der er også nogle udfordringer at tage hånd om.
Så det er godt, at vi nu med det her lovforslag så at sige får gjort noget ved det og givet mulighed for det.
Hidtil har vores lovgivning jo bremset for en del af det, og dette lovforslag skal så være med til at åbne op for flere mulige løsninger.
Man kan også sige, at der altså bliver flere forskellige håndtag at trække i.
Det vil også være godt, for udfordringerne er jo forskellige rundtomkring.
Lovforslaget giver bedre rammer for at foretage kystbeskyttelse på den måde, som også borgerne flere steder jo ønsker det.
Det er klart, at man helt lokalt ved, hvordan udfordringerne er, og hvor skoen så at sige trykker.
De har jo så også en masse gode bud på, hvad der konkret skal til.
Kystbeskyttelsesmetoderne skal dog stadig tage højde for eventuelle skadevirkninger på ejendomme, eller man kunne sige kollision med samfundsmæssige interesser.
Samtidig giver lovforslaget mulighed for, at kystbeskyttelsesloven nu også gælder fast ejendom i en lidt bredere forstand, herunder også ubebyggede arealer, dyrkede arealer m.v.
Denne ændring af kystbeskyttelsesloven er med til at sikre kysterne og ejendomme i højere grad end tidligere, og det er også rigtig godt, at der kommer mere lokal indflydelse ind.
Det vil give bedre lokale løsninger.
Så vi får altså i højere grad beskyttet de danske unikke kyster, og Venstre stemmer selvfølgelig for dette lovforslag.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Jeg synes, det kan være rigtig, rigtig fint at tale om det.
Men det, jeg er glad for med hensyn til det her forslag og også det tidligere om planloven, er, at der rent faktisk sker noget.
Altså, vi har snakket kystbeskyttelse i al den tid, jeg har været i Folketinget – og det har jeg været i 10 år – og der er ikke sket noget.
Folk har bare mistet deres ejendomme, men med det her forslag sker der rent faktisk noget.
Jeg vil gerne tale fond, og jeg vil gerne se, om vi kan gøre noget, men det betyder ikke, at vi skal ændre på det her forslag, synes jeg.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-30:
Vi har sådan set også masser af forbehold og spørgsmål.
Det her er jo ikke nogen nem sag.
Det tror jeg sådan set vi er enige om.
Det lyder i hvert fald sådan.
Jeg siger jo heller ikke, at ordføreren for Dansk Folkeparti skal komme med et pengetræ.
Det må vi kigge på, og der er jo forskellige måder at finansiere det på.
Det kan både være via finansloven og andre ting.
Men hvis vi er enige om, at der skal være en diskussion af det her iblandt partierne, skulle vi så ikke udnytte det flertal, vi sidder på, og sørge for, at regeringen rent faktisk indkalder til de her drøftelser?
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Jeg vil sige det sådan, at jeg ville ønske, at jeg kunne finde alle pengene på finansloven – det ville være dejlig nemt – og at kystsikringen var et nationalt anliggende.
Det har vi altid syntes i Dansk Folkeparti, fordi Danmark er et land med rigtig mange øer.
En kystfond kan være en måde at gøre det på, og jeg vil godt sige, at vi også gerne vil være åbne for at diskutere, hvad man kan gøre.
Men jeg vil også sige, at det ikke skal være sådan et sted, hvor kun store projekter godkendes, mens noget andet bliver afvist.
Altså, man skal jo netop ind og lave de der meget store visionære nationale handlingsplaner, og sådan som jeg ser det i forhold til kystbeskyttelsen, tror jeg faktisk efterhånden på, at det er meget, meget bedre, at det kommer ud lokalt.
Når det bliver nationalt, bliver det også meget sådan med, nå ja, men herregud, der sker ikke så meget, fordi det lige er et sted, hvor det egentlig ikke har den store betydning, og hvor der måske ikke er så mange mennesker.
Der kan jeg egentlig bedre lide tanken om, at det så bliver lokalt forankret og lokalt besluttet.
Så ja, vi er åbne for en diskussion, men jeg har også nogle forbehold, som ordføreren helt sikkert kan høre.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-30:
Tak for det.
Dansk Folkeparti har jo tidligere været i salen med et beslutningsforslag om, at der skulle oprettes en kystfond og sikres en større grad af statslig finansiering af nogle af de lidt større kystbeskyttelsesprojekter, projekter, hvor det er ganske åbenlyst, at det dækker mange kommuner, virksomheder og borgere og det har en kompleksitet og en økonomisk tyngde, som betyder, at det er ret oplagt, at det kan kommuner og grundejere ikke selv håndtere.
Netop et sådant forslag har Socialdemokratiet jo været ude med uden at være alt for konkret, for det er klart, at det er sagkundskaben, der skal afgøre, hvad det så er for nogle store projekter, vi skal have sat i gang, når vi kigger ind i et scenarie, hvor klimaforandringen betyder stigende vandstand.
Og vi har også ladet det være op til en diskussion iblandt partierne, hvordan man skal finansiere det.
Man kan jo forestille sig både en almindelig finanslovsfinansiering, men også en forsikringsfinansiering, som man kender det fra Stormrådet og lignende.
Det er lidt uklart, hvor Dansk Folkeparti i øjeblikket står i det spørgsmål, og det ville jo være meget hjælpsomt, hvis Dansk Folkeparti fortsat stod ved deres tidligere beslutningsforslag.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Jo, jeg er fuldstændig enig.
Jeg synes, det er rigtig godt med den aftale, der er lavet, hvor det netop er ude lokalt, man finder ud af, hvad det er, man skal gøre.
Så undgår vi også situationer, som vi f.eks. så det i Hjørring Kommune, hvor nogle borgere ønskede at lave et kystbeskyttelsesprojekt.
Kystdirektoratet spurgte kommunen: Hvad siger I?
Og høringssvaret var: Det synes vi faktisk ikke de skal have lov til.
Da husene så faldt i vandet, stod alle de lokale politikere og kunne jo nok have ondt af, at alle husene var faldet i vandet, men havde sådan set selv været medvirkende til det, sådan som jeg ser det.
Carsten Bach (LA), 2017-11-30:
Jeg trykkede mig ind, fordi der pludselig blev sådan en fokus på, hvad Dansk Folkepartis ordfører synes er grænsen for, hvad god og ordentlig kystbeskyttelse er og ikke er.
Men min opfattelse er – og det håber jeg jo så også er Dansk Folkepartis opfattelse – at den ændring, vi er på vej ind i med bl.a. det her lovforslag og flere andre initiativer, der også er blevet taget fra regeringens side med støtte fra bl.a. Dansk Folkeparti, jo netop betyder, at kystbeskyttelse fremover skal være mere lokalt forankret, at den skal besluttes ude lokalt i kommunerne, i de forskellige kommunalbestyrelser, med vejledning fra Kystdirektoratet.
Vil Dansk Folkepartis ordfører ikke give mig ret i, at mange af de her projekter jo rent faktisk er langt bedre forankret ude lokalt, hvor man ved, hvad det er, der skal til for at tilpasse kystsikringen til de omkringliggende omgivelser, natur, by, havn osv.?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-30:
Tak for det.
Med L 100 gives der mulighed for, at grundejere nemmere kan kystsikre deres huse og gøre det med en større metodefrihed.
Indledningsvis finder jeg det relevant at kommentere, at regeringen præsenterer lovforslaget som en del af udmøntningen af årets økonomiaftale mellem regeringen og KL.
Det er muligvis teknisk korrekt, men læser man aftalen, vil man se, at Kommunernes Landsforening ikke har skrevet under på eller godkendt en række af de kystsikringstiltag, som regeringen lægger op til.
De er altså alene skrevet ind i aftalen som elementer, som regeringen selvstændigt vil tage initiativ til.
Dette forhold blev tydeliggjort, da KL i nærværende forslags høringsfase kritiserede, at regeringen med lovforslaget ville skrive naturhensyn og hensyn til kystlandskabet ud af kystbeskyttelsesloven.
Jeg skal i den forbindelse bemærke, at jeg glæder mig over, at regeringen har taget kritikken fra bl.a. KL, Danmarks Naturfredningsforening, men også Socialdemokratiet til efterretning og tilpasset lovforslaget, så det i dag ved behandlingen fremstår mere balanceret, og sådan at naturhensyn og hensyn til kystlandskabet igen står i lovforslaget.
Klimaforandringerne taget i betragtning er det fornuftigt og nødvendigt, at vi fra Folketingets side åbner for bedre mulighed for at kystsikre ens ejendom.
Således er Socialdemokratiet umiddelbart positivt indstillet over for forslaget, om end vi har en række opmærksomhedspunkter og bekymringer, som jeg forventer og håber vi kan få plads til at diskutere i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Således er det afgørende for Socialdemokratiet, at kystsikringsanlæg ikke bliver en undskyldning for at forhindre offentlighedens lovsikrede ret til færdsel langs kysten.
Som ovenfor nævnt er det positivt og afgørende for Socialdemokratiets opbakning til lovforslaget, at naturhensyn og det samlede hensyn til kystlandskabet fortsat er nogle af de hensyn, der skal tages, når myndigheder vurderer en ansøgning om kystsikring.
Her er det afgørende, at ministeren under udvalgsbehandlingen klart tilkendegiver, at loven anvender samme brede naturdefinition, som loven gør i dag.
Jeg glæder mig til fremadrettet at diskutere det her vigtige stykke lovgivning, som åbner op for den kystsikring, og mere af den kystsikring, som er nødvendig.
Det er jo helt åbenlyst, at kystsikring i forbindelse med grunde er grundejerens ansvar.
Jeg mener dog også, at det må være tydeligt for enhver, når man kigger ind i det klimascenarie og de klimaforandringer, som er en realitet, at der så med årene vil komme et større behov for kystsikring, også kystsikringsprojekter, som ligger ud over det, som en grundejer eller en kommune vil kunne håndtere.
Derfor tror jeg, at vi i dag gør klogt i at forholde os positivt til det her lovforslag, men jeg er også rimelig overbevist om, at det her lovforslag og andre af regeringens initiativer ikke er nok.
Med de bemærkninger ser jeg frem til behandlingen af lovforslaget.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Tak for det.
Nu har vi endnu et lovforslag, som jo relaterer sig til de klimaforandringer, vi står midt i, og de ændringer, vi oplever som følge af klimaforandringerne, og som bl.a. er, at vandstanden stiger i vores have og vi vil opleve mere voldsomme storme og dermed også flere oversvømmelser af vores kyster og vores kystnære områder.
Vi er fuldstændig enige i, at kystsikring er enormt vigtigt.
Det er også derfor, vi har fremsat et beslutningsforslag om lige præcis det her helt tilbage for et år siden, hvor vi kom med vores bud på, hvordan man bedst kunne sikre en kystsikring, der tager nogle overordnede nationale, samfundsmæssige hensyn og sikrer nogle sammenhængende kystprojekter.
Vi er meget kritiske over for det lovforslag, der ligger her, fordi vi synes, at hensynet til landskab og natur nedprioriteres.
Vi er meget bekymrede for, at man giver kommuner og den enkelte lodsejer mulighed for at vælge deres egne individuelle løsninger, bl.a. hård kystsikring.
Det er i hvert fald det, vi er bekymrede for, nemlig at man netop vil bruge hård kystsikring – det kan være sten, det kan være en mur, det kan være en række forskellige løsningsmuligheder – som sådan set vil påvirke naturen og landskabet negativt for alle de mange, mange mennesker, der kommer til vores strande og vores kystnære områder for at opleve dem, for at være i dem og for at nyde naturen og landskabet.
Så det er de kritiske bemærkninger.
Jeg har en række spørgsmål til ministeren, bl.a. om det her med, at man tager landskab og natur og fjerner det fra lovens selvstændige formål og putter det et andet sted hen.
Hvad det konkret vil have af konsekvenser, kan jeg ikke fuldstændig læse ud af lovforslaget, som det ligger her.
Det, vi også frygter, er, at vi vil se meget kaotiske forhold i kystområderne med nogle kommuner, der giver lov til nogle løsninger, andre kommuner, der ikke giver lov til de samme løsninger, og den kritik og store diskussion, der så formentlig vil være som konsekvens af det.
Og der vil også være alle mulige underlige løsninger, som vi ikke kan forudsige i dag, der så kan komme til at udspille sig på vores kyster.
Så helt grundlæggende synes vi, det her åbner op for tilfældighed og et vildt vesten, som vi er meget, meget stærkt kritiske over for.
Vi synes, at kystbeskyttelse er ekstremt vigtigt, men det er så vigtigt, at vi ser det, som at vi er nødt til at tænke tingene sammen på tværs af de enkelte grundejeres interesser, på tværs af de enkelte kommunale interesser, og som nogle sammenhængende projekter, hvor vi også nationalt fra statens side går ind og prioriterer, hvad vi skal vælge at kystbeskytte, og hvad vi skal vælge ikke at kystbeskytte.
Det er jo også et aktivt valg at sige: Det her område vælger vi så ikke at kystbeskytte.
Og hvis der så er nogen, der skal en hjælpende hånd i forhold til at bo et andet sted, så må vi også være parate til at hjælpe.
Og når jeg taler med nogle af de mennesker, der er ramt af det her, er det, de i virkeligheden efterspørger, en afklaring af, hvad der skal ske.
Tak for ordet.
Pia Adelsteen (DF), 2017-11-30:
Tak for det.
Jeg har bare et spørgsmål vedrørende ordførerens bemærkning om, at det her vil åbne for tilfældighed og det vilde vesten, tror jeg det var.
Jeg har en lille historie fra Nørlev Strand, hvor man i 2008 søgte om at få lov til at lave skråningsbeskyttelse og fik nej for derefter i starten af 2017, tror jeg det var, at få ja til selv samme projekt, fordi Kystdirektoratet nu havde ændret praksis.
Er det det samme som tilfældighed og det vilde vesten, eller hvad?
For her er der tale om fuldstændig det samme projekt, som man i 2008 fik nej til, men efter at mindst 26 huse er faldet i vandet, får man så ja.
Er det ikke også en tilfældighed?
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
Så vil jeg bare gerne høre, hvorfor det ikke kan skrives i formålet.
Hvis det stadig væk er det, der er hensigten, hvorfor kan det så ikke stå forrest i formålet med loven?
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Nej, der vil fortsat være et beskyttelsesniveau, som vi kender det i dag, men det, der jo er forskellen, er, at kommunerne i den praktiske virkelighed får en opgave i at lave en vurdering på baggrund af den vurdering, der kommer fra Kystdirektoratet, så man tager hensyn både til borgernes private ejendomsret, men naturligvis også til kysterne.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Men hvad vil det betyde for naturen og for landskabet?
Der må være en eller anden forandring, når man netop fjerner det som et selvstændigt element i lovens formål.
Betyder det noget for naturen og for hensynet til naturen og landskabet?
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Tak for spørgsmålet.
I praksis vil beskyttelsesniveauet være, som det er i dag.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Jeg vil bare gerne høre ministeren sætte ord på, hvad baggrunden er for og hvad de konkrete konsekvenser vil være af, at man tager hensynet til natur og landskab ud af selve lovens formål.
Det er jo reelt noget nyt.
Hvad kommer det til at betyde i praksis?
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Men jeg tror egentlig i virkeligheden, at de, der har den allerstørste interesse i også at passe på kysterne, er de kommuner, som har store kyststrækninger, og som er klar over, at det, at de har de her attraktive kyststrækninger, er afgørende for, at de kan tiltrække turister, sælge sommerhusgrunde og alt mulig andet.
Derfor tror jeg og har en meget høj grad af tillid til, at man vil være opmærksom på at sikre, at det ikke er noget, der kommer til at skæmme landskabet.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Men som jeg også havde en dialog med Dansk Folkepartis ordfører om, er det jo selvfølgelig meget individuelt, hvad man synes er skæmmende, og hvad man ikke synes er skæmmende.
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Fordi vi har formuleret det, som vi har, og det finder regeringen er meget fint.
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
Så det vil sige, at hvis vi stiller et ændringsforslag, kan vi egentlig lige så godt også få det vedtaget, for det har egentlig ikke nogen betydning i ministerens øjne?
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-30:
Når vi behandler L 101, behandler vi et lovforslag, der følger op på ændringen af drikkevandsbekendtgørelsen.
Lovforslaget skal sikre, at kommunerne har pligt til at underrette enkeltvandforsyninger om deres vandforhold.
I Socialdemokratiet mener vi, at det er vigtigt, at de enkeltvandforsyninger, der ikke længere er underlagt obligatorisk kontrol af drikkevandet, bliver informeret om de mindskede krav til kvalitetskontrol af deres drikkevand.
Det er afgørende, at de ved, hvad god vandkvalitet er, sådan at de kan vide, hvordan man sikrer, at drikkevandet ikke er – eller bliver – forurenet.
Derfor støtter Socialdemokratiet forslaget.
Vanskeligere har jeg ved at forstå behovet for ændringen i drikkevandsbekendtgørelsen, som er foretaget af miljøministeren uden inddragelse af Folketinget.
I Socialdemokratiet er vi glade for, at ministeren trods alt har valgt at lytte til vores kritik plus de mange kritiske høringssvar.
Vi er glade for, at boringer, der giver mindre end 10.000 liter vand i døgnet, fortsat skal foretage obligatorisk kontrol.
Som drikkevandsbekendtgørelsen er nu, er det kun enkeltvandforsyninger, der leverer vand til egen husstand, der bliver undtaget fra den obligatoriske kontrol.
Det er naturligvis bedre end den oprindelige tilsigtede ændring, hvor 400.000 danskere ville miste kontrollen med deres drikkevand.
Men 40.000 private boringer, der leverer drikkevand til private husstande, bliver stadig undtaget fra den obligatoriske kontrol – og det, selv om det er påvist, at der særlig i de mindre, private drikkevandsboringer er en større sandsynlighed for forurenet vand.
Det viser en undersøgelse fra 2004, som fandt, at der i 68 pct. af små vandforsyningsanlæg forekom overskridelser af grænseværdierne for enten pesticider, nitrat eller bakterier, herunder colibakterier.
Jeg har på den baggrund meget vanskeligt ved at forstå, at ministeren ønsker at sænke niveauet for kontrollen med drikkevandskvaliteten i de private boringer, og jeg finder, at argumentet om direktivnærhed er en lille smule svagt i den forbindelse.
Med de ord støtter Socialdemokratiet forslaget om underretningspligten.
Hvis de her husstande absolut skal undtages fra den obligatoriske kontrol, skal de selvfølgelig have den bedst mulige information om deres drikkevand.
Så vi bidrager gerne til at rydde op efter den forringelse, som vi mener bekendtgørelsesændringen er udtryk for.