Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-03-23:
Tak for det.
I SF mener vi, at ligeløn er en forudsætning for reel ligestilling, og det er et rigtig vigtigt emne, som Enhedslisten sætter fokus på her.
Til gengæld er jeg også enig med fru Marianne Jelved i, at vi står over for en ret alvorlig situation; om få uger risikerer vi nemlig, at hele det offentlige Danmark lukker ned.
Jeg kan ikke huske, at vi tidligere har stået i så alvorlig en situation, som jo er opstået, på trods af at alle har spillet efter de regler, som gælder i den danske model.
Organisationerne har fremsendt deres krav og har indgået en historisk musketered, som ikke er set før.
Det har de gjort, fordi erfaringer fra de seneste ti års overenskomstforhandlinger har vist, at sammenholdet er nødvendigt og vigtigt.
Det betyder også, at 51 organisationer har prioriteret, at lærerne eksempelvis skal have et overenskomstaftalt arbejdstidsregelsæt, at de statsansatte skal have en betalt frokostpause, at der skal afsættes en pulje til ligeløn, og ikke mindst at de offentligt ansatte generelt skal have et lønløft, som kan mærkes, efter flere meget magre overenskomstforhandlinger.
De offentlige arbejdsgivere spiller sådan set også efter reglerne; de spiller bare efter regeringens regler, hvor et meget større råderum skal bruges på skattelettelser og lavere bilafgifter i stedet for løn til samfundets kernetropper og til velfærd.
Og med udgangspunkt i forhandlingerne er mere fleksibilitet også sat på dagsordenen, hvilket i mine øjne også vil resultere i meget mindre kontinuitet.
Kort sagt: Brikkerne er på plads, og man er hurtigere end normalt nået til et punkt, hvor begge parter overvejer det næste træk for at undgå at blive sat skakmat.
Derfor er det også lidt som hunden i et spil kegler, at vi skal behandle det her forslag i dag.
Enhedslistens og Alternativets forslag er ikke kun upræcist; det er ærlig talt også utidigt.
For organisationerne har netop ikke fremsat det her forslag til overenskomstforhandlingerne.
Jeg skal ikke kloge mig på, hvorfor de ikke har fremsat kravet, men det er sikkert og vist, at det, der lige nu ligger på bordet i Forligsinstitutionen, er de krav, som henholdsvis organisationerne og arbejdsgiverne har lagt på bordet.
Men selv hvis man forestillede sig, at Folketingets partier efter forgodtbefindende kunne spille forskellige forslag ind på forligskvindens bord, ville det unægtelig ikke gøre noget godt for den stilling, som parterne har indtaget på spillebrættet.
Hvem skulle i givet fald have de 5 mia. kr., som forslaget her handler om?
Og er 5 mia. kr. overhovedet nok?
Hvorfor er det ikke 6 mia. kr.?
Skal Folketinget kun tage stilling til det kønsbestemte arbejdsmarked på det offentlige område, eller skal pengene også dække den kønsbestemte ulighed, som er på det private arbejdsmarked, og som de artikler, som Enhedslisten henviser til i deres forslag, jo faktisk også handler om?
Fakta er, at der hersker uenighed om, hvad der er årsagen til uligelønnen.
Det er komplekst og dækker over mange forskellige forhold.
Det er eksempelvis interessant, som den radikale ordfører også nævnte, at den kønsbestemte ulighed også ses inden for samme fag.
Et citat fra en af artiklerne lyder: »Eksempelvis tjener en mandlig sygeplejerske omtrent 259 kr. i timen, mens hans kvindelige »kolleger« må nøjes med 18,50 kr. mindre i timen«.
Forskellen opstår primært grund af den lokale løn.
Den ulighed er udtalt på rigtig mange fagområder, og den nærliggende løsning kunne jo være at foreslå den lokale løn afskaffet.
Men det forslag er heller ikke fremsat.
Der er også andre faktorer, som spiller ind, eksempelvis at løn i den offentlige sektor forhandles i procenter i stedet for i kroner.
Det øger hele tiden forskellen mellem de lavestlønnede og de højestlønnede, både inden for det samme fag og fagene imellem.
Det er også sådan, at den hierarkiske lønindplacering af kvinder – og det er nok i virkeligheden en del af sagens kerne – i tidernes morgen, hvor man gik fra tjenestemandsansættelse til overenskomstansættelse, også spiller en rolle i forhold til det kønsbestemte arbejdsmarked.
Vi vil meget gerne være med til en drøftelse i Ligestillingsudvalget med henblik på en afdækning af, hvad det er for nogle håndtag, der skal drejes på, hvis vi skal lykkes med ligeløn både på det offentlige område og på det private område.
For et er sikkert og vist, nemlig at vi i SF mener, at reel ligestilling forudsætter ligeløn.
Så vil jeg for resten gerne benytte lejligheden til at opfordre regeringens forhandlere til, at de får slået hul på den her sparegris og finder frem til et forlig, som organisationerne også kan se sig selv i.
I mellemtiden giver det nemlig bedst mening, at vi i øvrigt ikke blander os i indholdet.
Og SF støtter derfor heller ikke lige det her forslag.