runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-11-05:
Det, der bliver påpeget her, er jo ikke problemer med treparten.
Problemet er, at regeringen spiller ud med et scenarie, der simpelt hen er mindre ambitiøst.
Men nu har jeg et andet spørgsmål, som også rummer en stor fortvivlelse, og det er nemlig, fordi krigen i Gaza fortsætter.
Langt flere end 40.000 palæstinensere er blevet dræbt og deriblandt flere end 11.000 børn.
Flere børn er blevet dræbt i Gaza end i en tilsvarende periode i nogen anden konflikt de seneste to årtier.
Netanyahu har på intet tidspunkt vist interesse for reel våbenhvile, ej heller for nogen former for nedskalering af konflikten.
Han lytter ikke, hverken til FN eller EU.
Samtidig fortsætter danske virksomheder med at levere våben til Israel, og på den måde er vi jo med til at bidrage.
Så hvorfor sætter regeringen ikke en stopper for, at danske virksomheder bidrager med våben til folkemordet i Gaza?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Spørgeren siger, at jeg var ude at sejle med Bonderøven, miljøministeren og nogle kameraer, men glemmer nogle af dem, der var allervigtigst på den sejltur.
Det er dem, der faktisk arbejder med fjorden i Vejle; det er dem, der er der og er i gang med at udbedre nogle af de skader, der er blevet påført.
Det er lige fra at få udplantet ålegræs til at arbejde med muslinger og til i det hele taget at sørge for et bedre vandmiljø.
Jeg synes måske, at det er en vigtig pointe, for det er jo ikke sådan, at der ikke pågår arbejde rundtomkring i Danmark, der får os i en bedre retning.
Der er masser af mennesker, der er engageret i at gøre Danmark grønnere og få skabt de rigtige klimaløsninger.
Nej, det er ikke rigtigt, at vi har et ønske om at sænke ambitionsniveauet, for så havde vi ikke lavet den grønne trepart.
Den grønne trepart er unik.
Den er unik.
Der er intet andet land i verden end Danmark, der har kunnet lave sådan en.
Jeg bliver nødt til sige, at det altså ikke er takket være Alternativet.
Det er takket være nogle andre gode kræfter, at den grønne trepart er kommet på plads.
Jeg synes, det ville være ærgerligt, hvis der var et entydigt fokus på den gamle landbrugsaftale, som jo ikke var god nok.
Det tror jeg at man får med det, der er sket i den tredje grønne trepart, nemlig at vi reelt ændrer danmarkskortet, får meget mere natur og får flyttet landbrugsproduktioner væk fra de områder, hvor miljøbelastningen er for stor, bare for at nævne et par eksempler.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-11-05:
I august sejlede statsministeren ud i Vejle Fjord sammen med »Bonderøven«, miljøministeren og et par kameraer for at sætte fokus på de massive problemer, der findes i det danske vandmiljø.
Og det er jeg meget enig i.
Mange vil huske, at Vejle Kommune i 70 timer trak et kamera hen over bunden af fjorden, og at man mødte én fisk.
Mange vil vide, at 70 pct. af det udledte kvælstof kommer fra landbruget.
Så ja, proppen skal sættes i.
Men nu kan vi så forstå fra forhandlingerne om den grønne trepart, at regeringen vil sænke ambitionsniveauet, og at regeringen nu har spillet ud med, at kvælstofindsatsen i den grønne trepart skal være mindre ambitiøs end i den seneste landbrugsaftale fra 2021.
Det ryster mig ærlig talt temmelig meget at finde ud af det, og derfor vil jeg spørge statsministeren, om det virkelig er regeringens ambitionsniveau.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Jeg sagde ikke, det er ligegyldigt, hvad der sker de næste par år.
Jeg har jo set rigtig mange landbrugsaftaler, og jeg har også set rigtig meget, der ikke er blevet realiseret.
Jeg har også set nogle få andre steder på jordkloden, hvor man har talt om en CO 2 -afgift på landbruget, men hvor det ikke er blevet til noget.
Jeg synes bare, at perspektivet i det er så meget større, end hvad der sker lige de næste par år.
Det betyder ikke, at det er ligegyldigt.
Jeg synes bare, perspektivet i det andet er langt, langt større, og jeg håber, det er det, vi holder fast i, for det er mange års forsømmelse, vi er i gang med at rette op på.
Og det tror jeg vi kan gøre i fællesskab med den grønne trepart, men det kræver, at vi gør den til virkelighed nu.
Martin Lidegaard (RV), 2024-11-05:
Der må jeg bare sige, at hvis vi skal nå at være i mål med EU's vandrammedirektiv og god vandkvalitet i 2027, er det ikke ligegyldigt, hvad der sker i 2025 og 2026.
Hvis der kommer endnu mere kvælstof ud end i år og sidste år, bliver det umuligt at nå den gode økologiske vandkvalitet.
Jeg er da enig i de langsigtede perspektiver, men jeg er ikke enig i, at der ikke skal tempo på, for det skal der, og der skal også ske noget i 2025 og 2026.
Det gælder i øvrigt også gas.
Jeg var glad for det, statsministeren sagde om at gøre os fri for russisk gas.
Hvor er strategien for udfasning af gas?
Hvor er strategien for mere vedvarende energi på land?
Hvor er power-to-x-strategien fra regeringens side?
Det er også noget, der haster, men som vi ikke ser ske, desværre.
Jeg tror faktisk, jeg er enig med statsministeren på rigtig mange ledder og kanter i de grønne visioner, men vi er ikke enige om, hvor hurtigt det skal gå, for det kræver altså også, at der faktisk sker en reel forandring med hensyn til kvælstof, mindre gas og mere vedvarende energi.
Det står stille med det danske gasforbrug i øjeblikket, men det burde jo gå ned, også næste år og næste år igen.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Men forstå mig ret: Den grønne trepart er jo meget større, end hvad der sker de næste par år.
Det er jo det, der gør den grønne trepart så stærk, altså at det netop ikke handler om, hvad der sker lige nu eller næste år eller næste år igen, for alle her i Folketinget ved, at vi ikke kommer til at rette op på alle problemerne inden for de næste par år.
Det er derfor, den grønne trepart har et langt sigte – et langt sigte – og det er både i forhold til udtagning af jorder og opkøb til plantning af skov og i forhold til mindre kvælstof.
Det er jo det hele, der er inkluderet, og der er en reel fremtidssikring af den danske natur.
Så jeg er ikke først og fremmest optaget af, hvad der sker lige her og nu.
Jeg er optaget af, at vi får den grønne trepart i hus med alt, hvad det indebærer.
Og så er jeg optaget af, at vi kommer i gang med at få det til at virke.
Og vi er meget, meget tæt på at være bag efter tidsplanen, fordi det er et kæmpe arbejde, der skal udføres lokalt, for at de rigtige jorder bliver opkøbt og vi får lavet alle de forandringer af vores natur, som vi gerne vil.
Så jeg synes faktisk, det er et lidt forkert sigte at være optaget af, hvad der primært sker her og nu, i stedet for at se, hvad der er muligt i den virkelighed – for det her er jo ikke kun en vision, det er jo en virkelighed – vi har skabt.
Martin Lidegaard (RV), 2024-11-05:
Det er en fantastisk flot vision, og det er også vores egen, ligesom andre partier har været inde på at det er, at tage 400.000 ha land ud.
Det er en flot vision.
Men derfor skulle den også gerne blive til virkelighed.
Hvis det skal ske, er der noget i, hvilke virkemidler vi tager i brug, og hvilket ambitionsniveau vi fastsætter.
Så lad mig prøve at spørge sådan lidt mere direkte: Er vi ikke enige om, at vi bliver nødt til at sikre os, at vi de næste 2 år – altså i 2025 og 2026 – ender med at få en lavere kvælstofudledning, altså en lavere kvælstofudledning og ikke en højere kvælstofudledning, end hvis vi laver en politisk aftale nu?
Vi har jo en politisk aftale, hvor der står, at vi gør sådan og sådan, hvis ikke der kommer noget andet.
Så hvis vi bare kan have det sigtepunkt i forhandlingerne, at der helst skulle komme mindre kvælstof ud i hovedet på fiskene og faunaen og fjordene end mere kvælstof både i 2025, 2026 og årene frem, og hvis statsministeren kunne give den indikation i dag, så ville det være guidende for nogle forhandlinger, som netop sigter mod det fra vores side, i hvert fald.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Mest af alt – og det er med en vis risiko for, at jeg gentager mig selv –
Og så vil jeg egentlig hellere bruge kræfterne nu på at få det til at virke ude i virkeligheden.
For lige nu taber vi jo også noget tid.
Der er fastsat nogle ret skrappe tidskrav i den grønne trepart.
Vi har rigtig, rigtig travlt, for vi er bagefter.
Det er jo mange, mange regeringer, og det er mange, mange flertal her i Folketinget, der ikke har løftet opgaven med at passe ordentligt på vores drikkevand.
Det gode er, at nu er vi enige om, at vi gerne vil gøre mere i fremtiden.
Så jeg håber jo på, at vi får den grønne trepart ud at virke, og at vi begynder at købe det land, udtage det, få plantet den skov, få det omlagt til biodiversitet og få stoppet den store kvælstofudledning.
Så det er sådan, mit temperament er.
Jeg synes, vi har brugt alt for meget tid på at gøre det forkerte på naturområdet.
Nu har vi muligheden for at gøre det rigtige.
Og så er det klart, at der jo selvfølgelig altid vil være hjørner – og jeg siger ikke, at det med scenarier er en detalje – hvor man ikke er helt enige.
Jeg synes bare, at den grønne trepart er så stærk, at den burde vi kunne blive enige om nu.
Martin Lidegaard (RV), 2024-11-05:
For godt et halvt år siden fik jeg en reprimande af Folketingets formand, fordi jeg havde været til begravelsen af Vejle Fjord og kom til at tage et glas med vand med fra Vejle Fjord – som var stendød; der var ikke noget liv.
Det må man ikke i Folketingssalen, og det vil jeg hermed gerne offentligt beklage.
Jeg har også ladet det blive uden for døren i dag af samme grund.
Så skete der jo det, at statsministeren tog ud at sejle en tur i sommer på Vejle Fjord.
Der er blevet lavet nogle akutindsatser for Vejle Fjord, som vi er rigtig glade for,
og nu er vi så i gang med at forhandle det, som statsministeren har betegnet som en historisk generationskontrakt, nemlig den grønne trepart.
Men det, som min gode kollega fru Pia Olsen Dyhr spurgte om før, var, at der i den aftale, altså den grønne trepart, jo ikke var aftalt, hvilket ambitionsniveau man skulle have for indsatsen.
Så er der efterfølgende kommet tre scenarier for den opfølgning på den gamle landbrugsaftale, vi havde, hvor man kunne vælge tre niveauer: scenarie 1, 2 eller 3.
Og bare for Vejle Fjord er forskellen på at tage scenarie 3, som regeringen nu foreslår, og scenarie 1 50 t ekstra kvælstof i Vejle Fjord.
Derimod er scenarie 1, som vi andre – SF, Konservative, Radikale Venstre og andre gode kræfter – gerne vil have, altså 50 t mindre bare i Vejle Fjord.
Det, vi står tilbage med, er, at hvis man gerne vil lave en historisk aftale her – og det har ikke noget med den grønne trepart at gøre; det er jo regeringens politik – kunne vi så ikke få et lidt højere ambitionsniveau, sådan at vi rent faktisk får lavet den oprydning i udledningen af kvælstof, som der skal til?
Vi vil gerne bygge oven på den landbrugsaftale, og det vil den grønne trepart også gerne.
Regeringen siger: Ahr, lad os nu bare erstatte landbrugsaftalen og glemme de mål, vi lavede for 3 år siden.
Så det er jo ikke nogle detaljer på kvælstofområdet, vi diskuterer her; ellers stod vi heller ikke der, hvor vi gør i forhandlingerne.
Men det, der forundrer mig, er, at regeringen – og det har jo intet at gøre med parterne – er uenige om det her spørgsmål.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Jeg synes, det er en meget god politisk debat, vi har i dag, og vi bliver jo også nødt til at kunne diskutere tingene meget direkte med hinanden.
Jeg skal nok svare på de spørgsmål, jeg får, men jeg bliver også nødt til at sige, at hvis man ikke ønsker så meget vedvarende energi, har det jo en konsekvens; man kan jo ikke både stå at sige, at man vil være fri af Ruslands fossile brændstoffer, og samtidig med det sige: Hm, det er ikke sikkert, at Danmark skal eksportere grøn energi ud over vores landegrænser.
Hvis man går op i sorgorlov, som jeg synes er en ædel sag, så synes jeg, at man skal blive i finanslovsforhandlingerne.
Og jeg synes, at det er lige frisk fyr-agtigt nok at bruge al sin taletid på noget, der mest af alt er politisk drilleri, i stedet for at gå ind i opgaven.
Men jeg vil bekræfte her til sidst, at vi er enige om, at den nuværende udenrigsminister ikke skal være statsminister igen.
Her kommer vi så lige lidt tættere på hinanden igen, for jeg er meget enig med Alternativet og spørgeren i, at klimakrisen skal tages meget alvorligt, og det gør vi jo også fra dansk side.
Det er vel få lande, der har leveret lige så meget på sine egne reduktioner som det, vi er i gang med i Danmark.
Jeg er rigtig glad for, at alt tyder på, at vi når vores 2025-mål, selv om mange undervejs sagde: Det er ikke sikkert, at I kommer i mål med det.
Alt tyder på, at vi også kommer i mål med vores 2030-målsætning.
Det er rigtig, rigtig positivt, og det er der også mange der har sagt vi nok ikke ville gøre.
Hvor man mange andre steder splittes, også på den grønne dagsorden, går vi i Danmark sammen, fordi det er lykkedes os at skabe rigtig mange arbejdspladser i den grønne omstilling, og det er lykkedes os at gøre det på en måde, som er rimelig og socialt balanceret.
Det vil være min opfordring fremadrettet både til mine nordiske kolleger, til forskerne og til alle andre, at vi gør det her på vores særlige danske måde, hvor vi har høje ambitioner, og hvor vi når dem, men hvor vi gør det på en måde, så vi tager hensyn til de mennesker, vi har i vores land, og ikke lader os splitte og ikke lader uligheden stige eksplosivt.
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-05:
Jeg tror, det er ude i det helt hypotetiske, fordi der ikke er udstedt en arrestordre og vi derfor heller ikke kender til, hvad et eventuelt anklageskrift måtte bygge på i sin fulde længde.
Det er et forundersøgelseskammer ved domstolen, som er blevet bedt om at udstede en arrestordre, og det er klart, at det må de retshåndhævende myndigheder tage stilling til, skulle den hypotetiske situation opstå.
Zenia Stampe (RV), 2024-11-05:
Men det gør jo så i virkeligheden spørgsmålet endnu mere relevant, for hvis den så ikke er i kraft – og vi ved jo så ikke engang, om sådan en arrestordre træder i kraft, og om den så i sidste ende bliver godkendt – desto vigtigere er det så, hvad der kommer til at ske i Danmark.
Hvis ikke ønsket fra Den Internationale Straffedomstol om at udstede en arrestordre bliver effektueret, hvad vil den her nye paragraf så betyde, hvis Benjamin Netanyahu lander i Københavns Lufthavn?
Peter Hummelgaard (S), 2024-11-05:
Nu er vi ude i hypoteser.
Jeg tror, det først og fremmest er vigtigt at understrege, at Danmark er en fast støtte at Den Internationale Straffedomstol, som yder et vigtigt bidrag til den internationale retsorden.
Jeg tror også, det er vigtigt at understrege for besvarelsen af spørgsmålet, at straffedomstolen jo ikke har udstedt en arrestordre på hverken Israels premierminister eller på nogen som helst andre.
Jeg har noteret mig, at straffedomstolens chefanklager har anmodet et forundersøgelseskammer ved domstolen om at udstede en arrestordre, bl.a. mod den israelske premierminister på grundlag af mistanke om en række forbrydelser.
I den forbindelse vil bl.a. de folkeretlige regler, også om immunitet, kunne være afgørende for Danmarks forpligtelser i forhold til en arrestordre.
Zenia Stampe (RV), 2024-11-05:
Det er med fare for at stille et spørgsmål, som ministeren måske ikke er i stand til at svare på, fordi det er juridisk.
Men hvis vi forestiller os den situation, at Benjamin Netanyahu ankommer til Københavns Lufthavn, hvad vil der så ske efter vedtagelsen af det her?
Vil man arrestere ham og så sende ham til Haag på grund af den arrestordre, eller vil man se på, om der er grundlag for at retsforfølge ham efter dansk lov?
Det er virkelig ikke et polemisk spørgsmål; det er bare for, at jeg også helt forstår, hvad der er lagene i det her.
Zenia Stampe (RV), 2024-11-05:
Tak for det.
Jeg skal gøre det kort – det siger jeg, og så ved jeg aldrig, om det lykkes mig.
Jeg kan starte med at sige, at Radikale Venstre selvfølgelig bakker op om lovforslaget.
Ud fra et politisk perspektiv er det et vigtigt signal, at krigsforbrydelser får deres egen deres eget kapitel i straffeloven.
Vi synes også, at det er et godt gennemarbejdet forslag, hvor vi for en gangs skyld, skulle jeg til at sige, bygger videre på et meget fagligt solidt udvalgsarbejde.
Derfor støtter vi det selvfølgelig.
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at holde en lang, polemisk tale.
Det vil jeg heller ikke.
Det er jo svært at læse sådan et forslag, der åbner for at straffe krigsforbrydelser – det har man jo godt kunnet tidligere, men nu giver man dem deres eget kapitel i straffeloven – uden at tænke på de konflikter, der er rundtom i verden.
Man tænker selvfølgelig på Rusland og Ukraine, men selvfølgelig også på den diskussion, vi har omkring krigsforbrydelser mod palæstinenserne.
Man tænker selvfølgelig også på krigsforbrydelser mod israelerne.
Jeg tror, vi alle er enige om at fordømme det frygtelige terrorangreb den 7. oktober for over et år siden.
Med de krigsforbrydelser, som jeg vil mene det står mere og mere tydeligt og klart at den israelske regering har gjort sig skyldig i, er det ærgerligt, at vi ikke ser en større fordømmelse fra dansk side.
Og jeg skal ikke lægge skjul på, at da jeg sad og læste lovforslaget igennem, tænkte jeg: Hvordan ville det stille medlemmer af den israelske regering, hvis de mødte op i Danmark?
Men heldigvis er der jo udstedt en international arrestordre på flere, så derfor vil det måske i virkeligheden ikke betyde så meget, fordi man så ville udvise dem til retsforfølgelse ved de internationale domstole, der er på området.
Men der er i hvert fald ingen tvivl om, at spørgsmålet om krigsforbrydelser og spørgsmålet om at kunne retsforfølge krigsforbrydelser er meget aktuelt, også for os.
Med de ord skal jeg gentage, at Radikale Venstre selvfølgelig bakker op om lovforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-11-05:
Se, så kan det jo være, at det slutter helt salomonisk, for nu kommer vi ind på et område, hvor statsministeren og jeg er rørende enige, nemlig om, at udenrigsministeren ikke skal være statsminister; han skal faktisk slet ikke være minister!
Og det kunne jo være, at vi kunne hjælpes ad om det.
Nå, jeg synes, det her tjener til, at statsministeren måske overvejer lidt, hvad det egentlig er, hun vil med de her spørgetimer i Folketinget.
For det giver ikke nogen mening, at vi oppositionspolitikere forventes at danse efter statsministerens pibe.
Ingen kan sige, at det ikke er relevant, og at man skal have skældud for at komme og bede om statsministerens holdning til den slags ting og få at vide, at man ikke tager verdenssituationen alvorligt.
Det er ikke en statsminister værdigt.
Jeg har ikke flere spørgsmål.
Jeg synes bare, det her tjener til eftertanke.
Det må det også gøre for statsministeren.
Tak, formand.
Nanna W. Gotfredsen (M), 2024-11-05:
Tak for ordet, formand.
Der følges her og nu op på Krigsforbrydelsesudvalgets forslag og anbefalinger, så vi selvstændigt kriminaliserer forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og tortur.
Det er en meget klar og meget vigtig melding.
Moderaterne støtter forslaget.
Steffen Larsen (LA), 2024-11-05:
Mange tak, hr. formand.
Verden er fyldt med rigelig smerte, uretfærdighed og ondskab uden krigen som multiplikatoreffekt for denne smerte, uretfærdighed og ondskab.
En endnu større ondskab er dog krigsforbrydelser, hvor man begår overgreb, bruger voldtægt som våben, henretter civile og tager gidsler og bruger våben så inhumane, at intet menneske fortjener den lidelse, som de bringer med sig.
Krig er forbandet, og krig fører altid mennesker til mørket; det er uundgåeligt.
Det er ikke en fejl, at det er sådan; det er en del af krigens væsen.
Krig udvisker menneskets iboende værdi.
Mennesket bliver noget, man ofrer for nationen, for idealet og for noget andet.
Krig er derfor i sig selv forfærdeligt.
Men krig føres inden for regler, der er grænser for krig, og der er civilisatorisk værn omkring krige, der skal beskytte de civile og uskyldige.
Der er dog et stadie, der er lavere end krig, for man kan helt forlade civilisationen og bevæge sig over i barbariet.
Det er her, krigsforbryderne hører til, uden for civilisationen.
Det er der, hvor ondskaben får lov til at slå rod i mennesket.
Det er også derfor, at civiliserede mennesker må søge at forhindre krigsforbrydelser, hvorfor man etablerede Domstolen i Haag, og hvorfor man har lavet principper og konventioner, som Genèvekonventionen.
Så når vi nu laver lovgivning rettet mod krigsforbrydelser eksplicit, er det svært ikke at være enig.
Vel vidende at krigsforbrydelser naturligvis allerede ville kunne forfølges inden for eksisterende ret, vil vi i Liberal Alliance alligevel støtte forslaget, ligesom vi støttede det oprindelige beslutningsforslag.
For den barbarisme, vi f.eks. så i Butja, da russiske tropper invaderede Ukraine og derefter henrettede og torturerede civile i hobetal, bagbundne civile, der uden rettergang blev henrettet med skud i baghovedet, er en barbarisme, der ikke må begås ustraffet.
Det er en forbrydelse imod alt det, der er godt.
Så vi stiller os klart på linje med lovforslagets intentioner og støtter det.
Serdal Benli (SF), 2024-11-05:
Tak for det.
Det er rigtigt, at SF har været bannerførere for det her forslag med det beslutningsforslag, som vores retsordfører, fru Karina Lorentzen Dehnhardt, sådan set stod i spidsen for.
Hun kunne desværre ikke være her i dag
Ruslands ulovlige og helt afskyelige angrebskrig mod Ukraine har snart varet i 3 år.
Det var bl.a. den krig, der tilbage i februar 2023 fik SF til at foreslå en styrket dansk lovgivning mod krigsforbrydelser og krigsforbrydere gennem en særskilt kriminalisering af tortur, krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden i dansk strafferet.
Der var i offentligheden rejst tvivl om, hvorvidt alle alvorlige krigsforbrydelser var dækket, og om de var dækket godt nok i dansk lovgivning.
Samtidig kunne vi konstatere, at Italien og Danmark stak ud som eneste lande i Europa, der ikke har en særskilt kriminalisering af de her alvorlige krigsforbrydelser skrevet ind i deres lovgivning.
Der var heldigvis flertal for SF's forslag i Folketinget, og i dag behandler vi så det lovforslag, der er blevet til som følge af SF's forslag og den grundige udredning fra Krigsforbryderudvalget, vi står med.
Under debatten har man jo kunnet få det indtryk, at den danske lovgivning allerede var fin, og at det nok mest var kosmetisk, hvis der skulle ændres noget, men her har det så vist sig, at vi havde ret i, at der var plads til forbedringer.
Under krigen i Ukraine har der været gentagne rapporter om voldtægt, tortur og henrettelser og andre krigsforbrydelser mod civile begået af russiske soldater og russiskkontrollerede lejesoldater fra den såkaldte Wagnergruppe.
Dem skal vi selvfølgelig kunne komme efter overalt, hvor de måtte søge hen.
I Norge har man modsat i Danmark haft en opsøgende tilgang til de ukrainske flygtninge og har registreret 4.000 krigsforbrydelser i forbindelse med krigen i Ukraine.
I Danmark har krigsforbrydelser i Ukraine kun kastet tre anmeldelser af sig.
Det er jo en lidt flov statistik, og myndighederne bør være mere offensive og opsøgende.
Når Norge kan, kan vi selvfølgelig også herhjemme.
Vi har jo at gøre med mennesker, der ikke nødvendigvis kender lovgivningen eller sproget og samtidig er traumatiserede, så det er utopi at tro, at de bare henvender sig af sig selv.
Hvis ikke opsporingen og efterforskningen af krigsforbrydelser følger med, er vi lige vidt, og det bør vi i Danmark tage ved lære af.
Med de ord vil jeg sådan set sige tak til regeringen for at fremsætte det her vigtige lovforslag.
Og vi vil gerne takke de gode folk fra DIGNITY, som fik os på sporet, og som har været gode og konstruktive samarbejdspartnere undervejs.
Tak for ordet.