Peder Hvelplund (EL), 2016-11-29:
Tak for det.
Enhedslisten er umiddelbart positivt indstillet over for en modernisering af psykologloven.
Det er fornuftigt, at Psykolognævnet får mulighed for at anvende skærpet tilsyn og påbud i sager, hvor en autoriseret psykolog har udvist alvorlig eller gentagen kritisabel faglig virksomhed.
Vi kan tilslutte os offentliggørelse af alvorlig kritik, påbud, skærpet tilsyn og sanktioner over for autoriserede psykologer.
Det vil kunne forbedre borgernes og myndighedernes muligheder for at træffe det rigtige valg af psykolog.
Men lovforslaget lider af alvorlige mangler på andre områder.
Hvis man vil skærpe Psykolognævnets beføjelser som foreslået, kræver det, at der er klarhed om de faglige og etiske kriterier, som nævnet skal arbejde efter og træffe afgørelser ud fra.
Det skylder vi ikke bare den enkelte psykolog – det skal stå klart for psykologerne, hvad de skal leve op til i deres arbejde, hvis de vil undgå sanktioner – men det skylder vi også de borgere og myndigheder, der skal benytte sig af psykologernes arbejde.
Alle skal vide, hvad psykologer skal leve op til fagligt og etisk.
Den opgave mener vi i Enhedslisten ikke ministeren har løst med det fremsatte lovforslag.
Men det burde også være en selvfølge, at hvis man indskriver sådanne begreber i en lov, der udstyrer et nævn med vidtgående beføjelser til at sanktionere, så skal der være nogle retskilder, som belyser, hvad disse begreber betyder, og hvordan de skal anvendes i nævnets arbejde.
Det kan vi ikke finde i lovforslaget eller i bemærkningerne.
I sit svar til Dansk Psykolog Forening svarer ministeren blot, at det må fremgå af nævnets praksis.
Det er ikke godt nok, når man ser på de beføjelser, som nævnet udstyres med.
Vi er heller ikke enige i forslaget om nævnets størrelse og sammensætning.
Det er en dårlig idé at indskrænke nævnet.
Det er fornuftigt med en dommer for bordenden, men der er ingen saglig grund til, at KL og Danske Regioner skal deles om en plads.
Der er heller ingen repræsentation af organisationer, som varetager forældres og børns interesser, på trods af at netop børnesager udgør hovedparten af de sager, som nævnet beskæftiger sig med.
Der mangler en klar forpligtelse til at inddrage den fornødne psykologfaglige ekspertise ved behandlingen af sagerne – også det bør være et krav, når man ser på de beføjelser, nævnet får.
Det må jo være sådan, at jo flere beføjelser, man udstyrer et nævn eller en myndighed med, desto større krav er der til åbenhed og klarhed om faglige og etiske kriterier til den enkeltes retssikkerhed og til den faglige kvalitet i arbejdet.
Det lever lovforslaget ikke op til.
Konsekvensen kan nemt blive vilkårlighed i afgørelserne og frustration hos borgere, myndigheder og psykologer og uforståelige afgørelser.
Vi mener, at Dansk Psykolog Forening har stillet en række gode forslag til, hvordan loven kunne forbedres.
Det skal anerkendes, at ministeriet har imødekommet nogle af dem, men det er ikke tilstrækkeligt til, at det retter op på de grundlæggende mangler, som her er blevet beskrevet.
Vi vil især henlede opmærksomheden på Psykologforeningens forslag om, at der nedsættes et psykologfagligt råd, og forslaget om, at loven ikke træder i kraft, før en arbejdsgruppe har beskrevet de grundlæggende fagetiske principper og kriterier, som nævnet skal arbejde ud fra.
Vi kan således ikke støtte lovforslaget i dets nuværende form, men vi vil stille en række spørgsmål og eventuelt også ændringsforslag i håb om, at loven kan blive forbedret i en grad, så vi kan støtte den.