Finn Sørensen (EL), 2018-12-04:
Jeg skal bare bede om, at forslaget kommer tilbage til udvalget – det kan vi godt nå og så alligevel overholde tidsfristen – og det skyldes, at jeg har stillet en række spørgsmål, som jeg først har fået svar på, efter at der er afgivet betænkning.
Og jeg synes, det er rimeligt, at udvalget får mulighed for at forholde sig til det.
Nogle gange sker der jo noget nyt mellem en første og en anden behandling, og det er der også gjort i det her tilfælde.
Det vender jeg tilbage til.
Som nogle er klar over, har LO udarbejdet et forslag til, hvordan man kan stoppe den udvikling, og det er simpelt hen ved at forhøje den maksimale dagpengesats fra nu af og frem til 2025.
Det er et godt forslag, som Enhedslisten har gjort til sit eget, og som har været til første behandling den 16. november.
Det var desværre kun SF og Alternativet, der kunne støtte det, men i hvert fald tak til de to partier for den opbakning til fagbevægelsens ønske.
Ifølge hr. Leif Lahn Jensen mener hans parti, at det er en vigtig problemstilling, vi har rejst, at det ikke er et forkert forslag, vi har fremsat, og at dagpengesatsen sagtens kan være højere.
Men hvorfor så stemme imod?
Jo, for det første mener hr. Leif Lahn Jensen og hans parti ikke, at man bare kan vedtage sådan et beslutningsforslag, der koster så mange penge.
Nu er vi jo ikke enige i, at det koster så mange penge, som Finansministeriets regnemaskine påstår.
Men bortset fra det må Socialdemokratiets argument jo være opfundet til lejligheden.
Det gjaldt da i hvert fald ikke for et år siden, da Socialdemokratiet fremsatte et beslutningsforslag om, at væksten i den offentlige sektor frem til 2020 skal være 0,7 pct. om året, hvilket vil koste 25 mia. kr. Der havde man ikke problemer, og det er vi jo glade for, og det støttede vi, men det er da et eksempel på, at det åbenbart ikke er pengene, det drejer sig om.
Til hr. Leif Lahn Jensens argument må jeg sige: Nej, Socialdemokratiet er ikke med i noget forlig om regulering af dagpengesatsen, for der er nemlig ikke noget forlig om det spørgsmål.
Det vil sige, at det står Socialdemokratiet helt frit for at kæmpe for en forhøjelse af dagpengesatsen, de behøver ikke at spørge nogen af de borgerlige partier om det.
Nu siger hr. Leif Lahn Jensen så, at man skal sidde omkring et bord og regne og blive enige om at ændre tingene.
Ja, det skal man, og det kommer der nogle gange noget godt ud af.
Men hvem er det, hr. Leif Lahn Jensen vil sidde til bords med om det spørgsmål?
Tror han virkelig selv på, at han kan overbevise Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Radikale Venstre om, at det er en god idé at hæve dagpengesatsen?
Det er partier, der har sat en ære i at forringe dagpengesystemet, og som virkelig har haft succes, hvad det angår.
Alt det kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Leif Lahn Jensens svar på.
Han er her vist ikke i dag, men så kunne en anden repræsentant for Socialdemokratiet måske gå op og forklare visdommen i det her.
Spørgsmålet er jo meget enkelt: Hvem er man mest loyal over for – nogle partier, der har besluttet, at dagpengenes værdi skal falde, eller er man mest loyal over for medlemmernes og fagbevægelsernes berettigede krav om at stoppe udhulingen af dagpengene?