Søren Pape Poulsen (KF), 2020-06-22:
Der er meget, jeg har savnet det seneste folketingsår – og ikke mindst her på det seneste.
Jeg har savnet, at alle danskere kunne være trygge i deres hverdag, jeg har savnet at kunne give folk hånd, når man møder dem, og jeg har savnet at være i regering.
Men jeg tror, at jeg og rigtig mange danskere også har savnet at kunne være sammen med andre og hjælpe vores nære og kære, som er gamle eller syge.
Vi har savnet at gå på arbejde, som vi plejer.
Vi har savnet at være sammen med venner.
I stedet for har vi været sammen hver for sig – det er det, jeg kalder: Ikke rigtig sammen.
Isolation, værnemidler og overlevelse på hjælpepakker – det har ikke været en god tid; det har været undtagelsernes tid.
Vi har gjort mange nødvendige ting, men den tid, vi har været igennem, må jo aldrig blive indeks 100.
Det har været nødvendigt at indføre hjælpepakker, men det er et krisetegn.
Man har fra centralt hold lukket Danmark ned.
Det var også et krisetegn.
Staten har opstillet regler for danskernes hverdag med en detaljeringsgrad, der er enorm – endnu et tegn på en krise.
For mange danskere er hverdagen, som de kender den, kommet tilbage.
Andre er fortsat hjemme, fordi de helt har mistet deres job.
For 93.000 mennesker gælder det, at de har fået den tunge fyreseddel, fordi deres arbejdsgivere ikke længere har råd til deres løn.
Langt flere har fået deres job lagt i koma – så er der løn i en periode, men man kan ikke gå på arbejde.
Heldigvis har vi aftalt at stimulere økonomien.
Vi har presset på; danskerne har presset på.
Vi har fået regeringen til at udbetale 3 uger af danskernes egne feriepenge.
En gennemsnitlig lønmodtager står nu til at få 15.000 kr. udbetalt efter skat, og vi leder fortsat efter et flertal i Folketinget til at sikre, at de 2 sidste uger af danskernes feriepenge bliver udbetalt.
Den kamp fortsætter vi i det kommende folketingsår, hvor mærkesagerne i en konservativ genopretningsplan står klar: Det handler om skattelettelser til danskerne, skattelettelser til virksomheder, hjælp til eksporten og massive investeringer i den grønne omstilling, som skal gøre Danmark rigere.
Der er noget, der ikke kan vente til efter sommerferien, hvis det står til mig.
Næsten 100.000 danskere står til at blive nye topskatteydere, hvis de vælger at få deres feriepenge udbetalt.
Jeg har sendt et brev til finansministeren og opfordret regeringen til at indkalde til forhandlinger om, hvordan vi løser dette problem.
Det var ikke tanken med udbetalingen af feriepengene, at yderligere 100.000 danskere skulle betale topskat.
Meningen var, at danskerne skulle hæve feriepengene og sætte gang i forbruget og økonomien.
Nu risikerer vi, at mange gemmer deres feriepenge til pensionstilværelsen.
I dagspressen har jeg også konstateret, at en lang række af partier ser positivt på løsningen – jeg har også stillet spørgsmål om det her i dag.
Jeg synes, det kunne være flot, hvis vi kunne samarbejde om det og lande sådan en aftale, inden vi gik på sommerferie.
For dem nytter feriepenge jo ikke noget; uanset hvor rige vi danskere bliver, får det jo ikke tyskerne til at købe flere varer.
Her må vi hjælpe danske virksomheder med skatte- og afgiftstrykket.
Jeg har foreslået, at vi letter byrderne for vores virksomheder, altså at vi eksempelvis sænker selskabsskatten for at gøre det endnu mere attraktivt at vælge et dansk produkt ude i verden.
Desværre gjorde regeringen og dens støttepartier det sidste år sværere at drive virksomhed, da de tredoblede arvebeskatningen på de familieejede virksomheder, som de her 850.000 danskere altså er ansat i.
Det gjorde de, til trods for at både 3F og Dansk Metal har advaret imod det.
Jeg håber, at vi i den næste folketingssamling får mulighed for at rette op på den fejl, der blev begået.
En tredoblet arveafgift er simpelt hen hverken retfærdigt eller en god idé i en økonomisk krise, hvor danskerne i forvejen mister deres arbejde.