Søren Søndergaard (EL), 2025-12-02:
Det lovforslag, vi behandler her, indeholder en række ændringer til den nugældende lov om beskyttelsesrum fra 2003, revideret i 2016, som Enhedslisten bestemt kan støtte.
Umiddelbart er der efter vores meninger tre ændringer, som er de vigtigste: Punkt 1, at der i § 3 indsættes et stk. 2 om, at offentlige beskyttelsesrum skal klargøres med kort varsel, som ministeren for samfundssikkerhed og beredskab fastsætter; punkt 2, at der indsættes en ny § 3a om, at ministeren for samfundssikkerhed og beredskab kan pålægge kommunalbestyrelser at opføre offentlige beskyttelsesrum, hvis væsentlige civile beredskabsformål tilsiger det; og punkt 3, at § 4, stk. 1 affattes med følgende ordlyd: »Ministeren for samfundssikkerhed og beredskab kan fastsætte regler om, at der opføres sikringsrum i nye bygninger«.
Det er efter vores mening de tre vigtigste ting.
Og så kan det være nødvendigt med forslag, som går langt mere konkret til værks end det, der ligger her og nu.
Jeg vil bare tage et eksempel op, som jeg synes er interessant.
Altså, der kan ske virkelig meget på 4 år.
Jeg kunne forstå, hvis der havde stået og det var om et år eller hvert andet år eller et eller andet, men 4 år er lang tid.
Den undren bliver altså til forbløffelse, når jeg så i ændringsforslaget til CER-loven ser, at denne ændring første gang skal ske senest den 1. januar 2030, altså om over 4 år.
Har vi ikke mere travlt?
Efter min mening afspejler det en kæmpe diskrepans mellem de trusselsbilleder, som regeringen og ikke mindst statsministeren igen og igen fremmaner, og så den hastighed, hvormed forberedelserne til at beskytte civilbefolkningen bliver foretaget.
Eller er det mig, der har misforstået det hele?
Tidligere i år, den 29. april, spurgte en af vores kollegaer her i Folketinget, fru Lise Bech, ministeren, om det var ministerens ambition, at alle danskere skal søge dækning i et beskyttelsesgrundlag i tilfælde af luftangreb i fremtiden.
Jeg har det måske lidt ligesom hr. Rasmus Jarlov, at der måske ikke er lige stort behov for beskyttelsesrum alle steder i Danmark.
Der kan være områder, hvor der ikke er grund til det, man sikringsrum kan måske være relevante at opbygge i forbindelse med, at man alligevel laver ombygninger og nybygninger.
Derfor læste jeg med interesse ministerens svar, og jeg må sige, at det er jo ikke var særlig konkret.
Det henviste til, at et analysearbejde i relation til beskyttelsesrum var i gang, og at ministeren så frem til at dele tilgangen på området med en kreds af udvalgte partier inden for kort tid.
Nu tilhører jeg jo ikke denne kreds af udvalgte partier
så der er jo mange ting, som jeg ikke får besked om, og mange ting, jeg ikke ved, men jeg ved så meget, at det ikke er en kreds af udvalgte partier, der vedtager finanslove i det her land; jeg ved, at det ikke er en kreds af udvalgte partier, der sammensætter regeringen i det her land.
Det er Folketinget.
Det er Folketinget, der i sidste ende har afgørelsen, og derfor er det relevant, at Folketinget får en klar besked.
Nu er der så gået over et halvt år og i den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre her i Folketingssalen, hvad ministerens svar er på spørgsmålet
Så vil jeg bare for at slutte med noget positivt ønske regeringen tillykke med, at retningslinjerne for, hvad man gør, når man skal på toilettet i en krisetid, nu er blevet klarlagt efter halvandet års grundigt arbejde.
Ifølge Jyllands-Posten har taget længere tid at få klargjort det, end det tog at få bygget Empire State Building i New York.
Men tillykke med, at vi nu ved, hvordan vi går på toilettet i en krisetid.