Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Tak for det, formand.
I Enhedslisten er vi selvsagt optaget af at komme til bunds i den her sag omkring aflivningen af mink og den manglende lovhjemmel og selvfølgelig i spørgsmålet om, hvem der vidste hvad hvornår.
Det er ikke, fordi vi ligesom højrefløjen er uenig i den beslutning, tværtimod mener vi, at det var en rigtig og klog beslutning, fordi vi sikrede folkesundheden midt i en farlig og alvorlig epidemi.
Vi er optaget af det, fordi vi går op i, at der er fuld gennemsigtighed i, hvordan magten fungerer i Danmark, og fordi vi naturligvis skal kunne stole på de oplysninger, vi får fra regeringen.
Her er der ikke nogen slinger i valsen.
Vi behandler røde og blå lige.
Vi går op i sagens substans.
Det var derfor, at vi, da der blev nedsat en instrukskommission til at undersøge sagen omkring fru Inger Støjberg, ikke blandede os i Instrukskommissionens arbejde.
Vi har afventet Instrukskommissionens konklusioner, og vi har afventet de uvildige advokaters redegørelse, og først derefter har vi taget stilling til, hvorvidt der skulle rejses en sag.
Det er præcis det samme, der gør sig gældende i forhold til Granskningskommissionen.
Vi blander os ikke i Granskningskommissionens arbejde.
Vi bistår den i at sikre, at den får de optimale arbejdsbetingelser, men det er ikke vores opgave at gå ud og drage konklusioner.
Det gør vi, når Granskningskommissionen konkluderer henne i slutningen af april måned.
Det står i skærende kontrast til højrefløjen, hvor mange på højrefløjen allerede på forhånd havde frikendt fru Inger Støjberg, uanset hvad Instrukskommissionen måtte komme frem til, og mange af de samme har allerede på forhånd kendt statsministeren og regeringen skyldig, uanset hvad kommissionen kommer frem til.
Flere forsøger endda med et dygtigt spinhåndværk at tegne et billede af statsministeren som en hårdkogt forbryder.
Det er så den samme højrefløj, som nedlagde den Irakkommission, som skulle understøtte det lovgrundlag, der var, for at gå i krig i Irak.
Det er altså lidt svært dermed at se, at der ikke bliver opereret med dobbelte standarder.
Hvordan sikrer vi så, at sagens substans kommer frem i lyset?
Set med Enhedslistens øjne skal vi både gøre noget på kort og på lang sigt.
Det er først og fremmest afgørende, at kommissionen får mulighed for at arbejde, og at regeringen fremskaffer de dokumenter, oplysninger og kilder, som kommissionen beder om.
Det har regeringen forsikret ved flere lejligheder at den vil gøre.
Men vi tager selvfølgelig ikke kun regeringens ord for det.
Vi kommer til at holde den op på det hele vejen igennem.
Hvis kommissionen på noget som helst tidspunkt henvender sig til os og siger, at regeringen ikke samarbejder eller ikke leverer de oplysninger, de beder om, kommer vi til at bistå kommissionen med alle tænkelige midler.
Derudover viser sagen, at vi mangler en klar procedure for journalisering af sms'er og også for, hvordan man gemmer sms'er.
Det skal selvfølgelig være en teknologineutral funktion, men man skal have sikret elektronisk kommunikation, der vedrører en sag, så man også efterfølgende kan efterprøve vurderingen af, om en besked er journaliseringspligtig eller ej.
Det skal udarbejdes nu, og det er en bunden opgave.
Men vi skal også gøre noget på lang sigt.
Vi skal tage demokratiet alvorligt nok til at sikre langt mere åbenhed i vores forvaltning, og vi skal lære af de her sager og overveje, om vi kan gøre det bedre.
Det er jeg ret overbevist om at vi kan.
Offentlighedsloven giver demokratiet spændetrøje på og forhindrer offentligheden, borgere og journalister i at have adgang til at se, hvordan magten fungerer.
Det slår skår i tilliden til det demokratiske arbejde, især når der er større sager.
Den tvivl kan vi kun modvirke og komme til livs, hvis vi har modet til at tage de nødvendige skridt for at trække de gardiner fra, som offentlighedsloven har trukket for demokratiets vinduer, så der kommer bedre indsigt i magtens arbejde – også når det er svært.