Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-04-12:
Tak for det.
Der er forskel på informerede holdninger og uinformerede holdninger.
Det er også noget af det, debatten handler om.
Begge slags holdninger er sådan set helt legitime holdninger, og holdninger indeholder altid følelser, for vi politikere er i politik alle sammen, fordi vi føler stærkt for det, vi kæmper for.
Det er ofte sådan for os alle sammen, at vi så leder efter viden, der kan underbygge de holdninger, vi allerede har formet.
Vi har brug for viden om konsekvenserne af vores lovgivning.
Vi har brug for at følge lovgivningen meget mere til dørs.
Det synes jeg også debatten med ministeren gav udtryk for.
Vi har brug for hele tiden at blive klogere, og vi har brug for, alle sammen, ja, også vi i Radikale Venstre, at turde indrømme, at vi bliver klogere, for det gør vi jo hele tiden, når vi får ny viden.
Og godt for det.
Der er forskellige tænketanke, der har taget det her emne op, og det er fint, men de er jo alle sammen politisk funderede.
Ministeriets beregninger er også rigtig fine.
Dem har jeg også selv forladt mig på.
Det er man jo nødt til, og der er ingen tvivl om, at de gør det så godt, de overhovedet kan.
De rammer ikke altid rigtigt – det gør andre heller ikke – for økonomer er også mennesker.
Det er jo bl.a. også derfor, vi har et Økonomisk Råd i Danmark, en vismandsinstitution, sådan at den økonomiske politik ikke alene testes i Finansministeriet, men så vi har noget at holde den op imod.
Det er sund fornuft, og den skal vi benytte os af, som ministeren sagde.
Det er jeg enig i.
I Radikale Venstre er vi altså uenige i kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen, og vi bestræber os på, at det er informerede holdninger, for der er analyser, der bl.a. viser, at alene fra 2015 til 2016 steg antallet af etårsfattige børn, børn, der er fattige i 1 år ad gangen, med 10.500 – på 1 år steg antallet fra 37.000 til 48.000 børn i fattigdom.
Og børn med bare 1 år i fattigdom vælger en kortere uddannelse – det er der ikke nødvendigvis noget galt med – og de har en dårligere arbejdsmarkedstilknytning, og de havner oftere i brancher med lave lønninger.
Og en hel række af dem havner uden for arbejdsmarkedet.
Det er jo det, der er konsekvenserne.
Vi ved rent socialt om en opvækst i fattigdom, at sandsynligheden for at blive gift, få en familie, være samboende og have fået børn, når man runder de 30 år, er markant reduceret, hvis man er vokset op i fattigdom.
Der er analyser, bl.a. fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, der viser, at indførelsen af netop kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og integrationsydelsen – fattigdomsydelserne – tilsammen har medvirket til den her udvikling.
Og det er selvfølgelig med til at informere min og Radikale Venstres holdning.
Det betyder faktisk virkelig, virkelig meget for os, fordi vi mener, at det er urimeligt for de børn, og fordi vi mener, at ethvert samfund skal måles på, hvordan vi behandler de mest udsatte og da i særdeleshed de mest udsatte børn, fordi de ingen muligheder har for selv at ændre på deres livsvilkår, og endelig fordi vi mener, at det faktisk har store konsekvenser for os som samfund, også økonomisk – negative konsekvenser.
Men det har vi jo også hele tiden brug for viden om – ny viden, ikke kun fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, men fra mange instanser.
Det er det, vi ønsker med det her beslutningsforslag: viden til at informere vores holdninger.
Det har vi altså brug for i politik, måske endda mere end nogen sinde før, ikke bare ude i verden og i Europa, men også i Danmark.