Hans Christian Schmidt (V), 2016-11-24:
Tak for det.
Altså, jeg vil ikke begive mig ud i det, for det er jo muligt at forestille sig nogle ting, som jeg måske bare ikke kan forestille mig.
Men man må jo sige, at det i dag er sådan, at der ikke er noget til hinder for, at førere med almindelig hørelse afskærer sig fra lydindtryk udefra, så altså, vi har jo ment, at hvis man sidder i en bil eller andet, er det i orden, at man har afskåret sig muligheden for at kunne høre lyd udefra, vel at mærke så længe man lever op til færdselslovens krav om at være opmærksom i trafikken.
Så det påvirker derfor ikke trafiksikkerheden negativt, at hørehæmmede eller døve kører bil, ligesom de allerede kan i dag.
Så længe der er to spejle på køretøjet, er der tilstrækkelig mulighed for at kompensere for den nedsatte eller manglende hørelse.
Og det er det, fagkundskaben siger, altså at når man ikke kan høre lyde udefra, skal man altså have de to spejle, så man kan orientere sig på den måde.
Jeg forstår godt det, hr. Rasmus Jarlov siger, for det har selvfølgelig at gøre med oplevelser, man kan have.
Den diskussion kan man godt tage – det kan jeg godt se.
Men det her tager udgangspunkt i, hvad fagkundskaben siger, og det er i det lys, hr. Rasmus Jarlov skal se det.
Jeg vil gerne starte med at takke ordførerne for den positive modtagelse af lovforslaget.
Der var lidt variationer over det, men jeg oplevede det generelt positivt.
Jeg vil også godt starte med at sige, at der var nogle spørgsmål, og dem skal jeg nok vende tilbage til til sidst i mit indlæg.
Men først vil jeg lige sige, at forslaget jo har til formål at gøre det muligt for personer, der er hørehæmmede eller døve, at få kørekort på samme vilkår som andre.
Jeg skal også sige, at når vi er nødt til at gøre det ved lov, er det jo, fordi reglen her stammer tilbage fra 1913.
Som det er dag, skal døve og hørehæmmede personer undersøges af lægen for den nedsatte hørelse, før de kan få kørekort, og lægeattesten sendes til politiet, der afgør, om den pågældende kan få kørekort.
For øvrige personer træffes afgørelsen af kommunen, hvilket tager væsentlig kortere tid.
Personer, der er døve eller hørehæmmede, skal dermed gennemgå en meget længere og mere kompliceret sagsbehandling, selv om manglende hørelse ikke udgør en risiko for trafiksikkerheden.
Vi skal altså lige minde hinanden om, at vi her har lavet en regel, ikke på baggrund af trafiksikkerhed, men på baggrund af noget andet.
For den manglende hørelse udgør ikke en risiko for trafiksikkerheden.
Vi forholder os jo til færdselsloven i dag, og jeg vil bare sige, at det derfor er det, der skal være i fokus, altså trafiksikkerheden.
Jeg siger det også lidt, fordi jeg ikke så gerne vil ind i en debat om, hvad man måtte mene om det.
Jeg kan godt høre, at der kan være nogle synspunkter, men jeg forholder mig udelukkende til det her, som danner grundlaget for de indspil, jeg får fra fagkundskaben.
Der stilles nemlig kun krav om, at man for at kunne kompensere for den manglende hørelse skal have to sidespejle på sit køretøj.
Det har langt de fleste køretøjer allerede i dag, ligesom der for størstedelens vedkommende også er EU-krav om to sidespejle.
Så der er ingen grund til, at vi kræver, at døve og hørehæmmedes fornyelse af kørekort skal undergå en helbredsmæssig vurdering for at konstatere, at deres bil skal have to sidespejle.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Jeg vil bare opfordre til, at fordi vi har gjort noget i lang tid – det er så lidt et svar til hr. Henning Hyllested – behøver det ikke at være rigtigt.
Altså, det kan da sagtens være, at vi har foretaget os noget, som sådan set ikke er rigtigt.
Når vi opdager det og kommer frem til det, så synes jeg også, at vi skal gå ind og kigge på det.
Og til det spørgsmål, som hr. Henning Hyllested stillede, altså hvorfor man ikke har gjort det for lang tid siden, ja, der må jeg svare, at det er ude af mine hænder med hensyn til at svare på det, for jeg har først fået færdselsloven over i mit område ved regeringsskiftet, altså for godt halvandet år siden.
For man kunne måske godt finde tilbage og se, om der har været nogle overvejelser og sådan noget, men jeg bliver spørgeren svar skyldig, for jeg har kun haft det her, siden vi trådte i regering.
Forslaget her skal sikre, at de krav, vi stiller til personers helbred, når de skal have kørekort, giver god mening.
Jeg foreslår derfor, at vi fjerner kravet i færdselsloven om, at man skal have tilstrækkelig høreevne for at få kørekort.
Det står i forarbejderne til denne lov, at man skal kunne høre godt for at få kørekort.
Det er således nødvendigt med en lovændring, før man kan fjerne kørekortbekendtgørelsens krav til hørelse, da kørekortbekendtgørelsen ikke må være i modstrid med lovens krav.
Det skulle selvfølgelig nok have været gjort på et tidligere tidspunkt, det kan man jo sagtens diskutere.
For når man kunne kompensere ved at have sidespejle, giver det jo ingen mening at have det stående.
Men sådan tror jeg nu at der er så meget.
Så vil jeg godt sige lidt om, hvorfor vi er i gang med det her.
For hvorfor kommer det op?
Jamen det gør det, fordi vi i Transport- og Bygningsministeriet er i gang med – og det har vi været i godt og vel det seneste år – et større reformarbejde på kørekortområdet.
Arbejdet består bl.a. af en gennemgang af det trafikmedicinske område for at fjerne unødige regler og afbureaukratisere sagsbehandlingen af de sager.
De fleste af Folketingets partier har jo været med, hvor vi har diskuteret nogle ting, uden at jeg vil begynde at komme ind på de forlig, vi har indgået med hinanden.
Men der har jo været en del ting heri.
Og jeg vil også allerede bare advare om, at der er mere i sigte, for når vi går ind og kigger på ældre og deres forhold, når de skal have kørekort osv., så vil jeg håbe, at vi også her i Folketinget vil lade det være det bærende element, nemlig at vi kigger på, om der er noget færdselssikkerhedsmæssigt i det.
Vi har også haft nogle andre ting, hvor vi havde en diskussion om hash og alkolåse osv.
Jeg beder bare om, at vi hele tiden holder det fokus, nemlig at når det er færdselsloven, vi taler om, kan vi godt have synspunkter på mange områder af det – det kvitterer jeg for og respekterer i den grad – men vi skal huske at kalde det ved sit rette navn.
Hvis det er noget, der er færdselssikkerhedsmæssigt, skal det altså også kunne begrundes af eksperter med, at det er på grund af færdselssikkerhed og ikke på grund af, at man har nogle andre holdninger til det.
Så altså, jeg beder Folketinget tage vel imod det, og det har jeg også kunnet høre man har gjort.
Og samtidig annoncerer jeg, at der kommer andre ting, fordi vi er i gang med et stort arbejde for at finde ud af, om vi i grunden har flere regler – det har vi – som jo ikke kan begrundes med færdselssikkerheden, men må begrundes med noget andet.
Der håber jeg også på Folketingets velvillighed.
Men indtil da siger jeg tusind tak for den pæne modtagelse, og jeg tror, at der er mange mennesker, som bliver glade for, at det nu er det fokus, der gør, at når vi kan gå ind og fjerne kravet her, er det, fordi der færdselssikkerhedsmæssigt ingen betænkeligheder er.