Mattias Tesfaye (S), 2023-05-10:
Tak til formanden for ordet, og tak til de partier, der står bag beslutningsforslaget.
Det er jo et forslag, der vil pålægge regeringen at sikre en opdatering af skolesikkerhedsberedskabsplanerne og udarbejde et undervisningsforløb om Muhammedkrisen.
Derudover skal regeringen inddrage Muhammedkrisen i historiekanonen.
Lad mig starte med at sige, at det er en central del af folkeskolens formål at danne vores børn og unge til at blive aktive demokratiske medborgere, og at i det danske samfund er ytringsfrihed en del af fundamentet.
Ingen skal binde os på hånd og mund.
Du kan ikke forlange, at din mening går forud for min, at trusler skal definere hverken debat eller undervisning – det kan og skal vi ikke acceptere.
Undervisningen i folkeskolen skal derfor omfatte demokrati og frihedsrettigheder, herunder ytringsfrihed.
Uden det er der slet ingen demokratisk dannelse.
Muhammedkrisen kan som en væsentlig begivenhed i dansk historie være en naturlig del af den undervisning, og derfor vil jeg også godt slå fast, at det ikke er og aldrig må være et problem, hvis læreren underviser i Muhammedkrisen eller viser Muhammedtegningerne i sin undervisning.
Det står lærerne frit for, ligesom det står dem frit for at lade være.
Problemet opstår, når der er nogle, som bruger trusler om vold til at forsøge at begrænse læreres ytringsfrihed, og hvis lærere vælgere Muhammedkrisen fra på grund af frygt.
Det skal og kan vi selvfølgelig ikke acceptere.
Jeg er selvfølgelig med på, at nogle kan blive såret, hvis de ser deres profet afbildet, men nogle gange gør frihed ondt.
Sådan er det nok bare, for alternativet til frihed er værre.
Derfor stiller beslutningsforslaget også den rigtige diagnose, nemlig: Ingen lærere eller skoler skal undgå at undervise i Muhammedkrisen af frygt for repressalier.
Men vurderingen er, at det her forslag ikke vil fjerne risikoen for den enkelte lærer, især ikke, hvis det direkte eller indirekte øger presset på lærerne for at vise Muhammedtegningerne i undervisningen.
Det er altså den rigtige diagnose, men den forkerte medicin.
Jeg har sådan set stort forståelse for forslagets hensigt.
Jeg mener grundlæggende ikke, at man kan være uenig i hensigten, hvis man er bare nogenlunde demokratisk sindet, men som jeg sagde før, mener jeg ikke, at forslaget løser noget problem.
I stedet risikerer det sådan set bare at stille lærerne i en usikker situation uden at give dem et valg.
Er vi en virkelig interesseret i det?
Kan vi tillade os at forlange, at de skal gøre noget, som de ikke er trygge ved eller har lyst til?
Det synes jeg ikke vi kan.
Man kan være modig på sine egne vegne, men ikke på andres.
Nogle vil sikkert mene, at hvis vi gør det obligatorisk, fjerner vi risikoen, for så er det jo ikke længere lærerens beslutning, mens statens, Folketingets.
Sådan tror jeg ikke religiøse fundamentalister tænker.
Jeg tror ikke, de skelner på den måde eller går op i nuancer.
For dem er alt sort og hvidt, og derfor forstår jeg også godt, hvis nogle lærere tænker, at det alligevel er lærerne, de vil se sig vrede på.
Til sidst vil jeg sige, at jeg er klar over, at der også er en debat om, hvorvidt der overhovedet er et problem her, eller hvor stort det problem er, og om det er et problem, der er voksende i omfang, eller om vi bare skal lade tiden gå, og så løser det sig nok selv.
Derfor har jeg også taget initiativ til at få kortlagt omfanget af selvcensur i skolen.
Jeg er selv ikke i tvivl om, at det her er en udfordring i den danske skole.
Jeg kan godt være lidt i tvivl om omfanget, og hvorvidt problemet er voksende eller ej.
Derfor tror jeg, der er behov for at blive klogere for at kvalificere diskussionen som et grundlag for at sikre den frie, oplyste, demokratiske skole som en vigtig forudsætning for vores land.
Det skal være en kortlægning, der selvfølgelig forholder sig til Muhammedkrisen, men også eksempelvis til særlige former for seksualundervisning; det kan også handle om epoker i udenrigspolitisk historie som Israels dannelse og etablering eller ekstreme politiske grupperinger.
Det skal være en kortlægning, der handler om alle, der kan finde på at sige: Hvis du mener noget andet end mig, kommer jeg efter dig med vold og magt.