Mikkel Bjørn (DF), 2024-11-21:
Frisættelse er et ord, der går igen i alle de lovforslag, som vi skal behandle i forbindelse med regeringens ældrelov, og frisættelse er der jo ikke umiddelbart nogen der kan have noget imod.
Det er et positivt begreb.
Problemet er nemlig, at skønt frisættelse lyder godt, er det ikke en løsning på mange af de problemer, vi har i ældreplejen i dag.
Denne frisættelse minder mere om menukortene på restauranterne i de tidligere kommunistiske lande, hvor der på papiret var masser af retter at vælge imellem, men reelt blev der kun serveret en enkelt dagens ret.
I ældreloven kniber det endog med dagens ret.
Hvad sker der for de ressourcesvage ældre?
Hvordan kan de vurdere, hvad de har brug for, og har de ikke snarere behov for ordentlige vilkår, omsorg, empati, de rette tilbud og den rette service end flere frie valg?
Faktisk virker det mere, som om kommunerne får mere frisættelse i forhold til den service, som de skal yde til borgerne.
Og hvad nytter frisættelse, når der mangler sosu'er, omdrejningspunktet i en ordentlig ældrepleje?
Kommunerne er derimod blevet frisat.
Kommunerne bliver frisat fra servicelovens krav om at tilbyde forebyggende hjemmebesøg til de ældre over 70 år, som bor alene, og alle ældre, fra de bliver 75 og 80 år, og årlige hjemmebesøg til alle ældre, fra de er fyldt 82 år.
Det er næppe et problem i kommuner som Gentofte eller andre kommuner, der har en god økonomi.
De skal nok bibeholde sådan et tilbud, men i ressourcesvage kommuner fjerner man lynhurtigt tilbud, som der ikke længere er statslige krav om at man skal give, for at spare penge.
Ikke engang de pårørende vil nu have en chance for at vurdere den reelle tilstand hos deres ældre, og tænk også på de ældre, som er uden pårørende.
De risikerer nu at være fuldstændig overladt til sig selv.
Det er ganske enkelt uværdigt.
Hertil kommer også regningen for den manglende forebyggelse, og den kan blive astronomisk i form af indlæggelser og også lange sygdomsforløb.
Hvor er den bedre ældrepleje?
Dansk Folkeparti kan ikke rigtig få øje på den.
Hvor er pengene til at bygge flere plejehjem og også imødegå demografiske udfordringer?
Det kan vi i Dansk Folkeparti heller ikke se.
Hvor er det særlige fokus på de demente ældre, der er de mest omsorgskrævende overhovedet?
Det kigger vi i Dansk Folkeparti også forgæves efter.
Med ældreloven er vi langt fra målet om at skabe den ældrepleje, vi som samfund er forpligtet til at give vores ældre.
Med andre ord er der tale om en ældrepleje under den standard, som burde være en selvfølge i Danmark.
Af samme grund er Dansk Folkeparti heller ikke at finde i den her aftale.
Det er ikke, fordi vi ikke ønskede at være med til at forhandle bedre vilkår for de ældre, men fordi vi blev bedt om at holde os væk af ministeren.
Det undrer os ikke, men det vidner måske om en erkendelse hos regeringen af, at vi i Dansk Folkeparti ønsker så god en pleje for vores ældre, at den aftale, som man ønskede at lave, ikke kan stå mål med det.
Vi kan så til gengæld forstå, at regeringen er vældig stolt af sit arbejde.
Det siger måske mere om regeringen end om Dansk Folkeparti.
Den eneste frisættelse i den her ældrelov er frisættelsen fra ansvar, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti ikke bakke op om ældreloven.
Tak for ordet.