Mette Abildgaard (KF), 2017-11-23:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at rose dem, som har al ære for det her lovforslag, vi behandler i dag, og det er Alternativet.
Hvis ikke Alternativet havde fremsat deres beslutningsforslag B 169 i sin tid, havde vi aldrig stået her i dag og behandlet det her lovforslag.
Det er godt klaret.
Det er godt kæmpet, rigtig godt klaret!
Vi var et af de syv partier, som var med til at fremsætte beslutningsforslaget dengang.
Vi syntes, at det var en spændende idé, allerede da vi blev præsenteret for den første gang, og vi valgte at tilslutte os.
Det er derimod Alternativets, som fik ideen til det her.
De kiggede til Finland og så på de erfaringer, man har gjort sig der.
De så, hvordan især de unge følte, at de i højere grad havde adgang til demokratiet og kunne blive inddraget i demokratiet.
Det er jo noget, vi tilstræber herhjemme, nemlig at opnå det samme.
Det er ikke sådan generelt i mine første 2 år som folketingsmedlem, at jeg har haft følelsen af, at der mangler beslutningsforslag her i Folketingssalen.
Det tænkte jeg slet ikke den nat, da jeg sad her til klokken halv fem for at diskutere, jeg tror, der var 7-8 forskellige forslag fremsat af Enhedslisten om biodiversitet.
Og det trak altså absolut ud til den lyse morgen.
Der tænkte jeg ikke sådan umiddelbart, at vi manglede beslutningsforslag, og det tror jeg heller ikke vi kommer til at tænke op til jul, når vi sidder her sent for at komme igennem lovprogrammet.
Men lad mig være helt ærlig.
Når jeg så kigger tilbage på de sidste par år – nej, lad mig lige understrege en pointe først.
Det er ikke svært at få politikere til at fremsætte beslutningsforslag i dag.
Det er ikke svært at komme i dialog med politikere.
Det synes jeg er en vigtig pointe, og det er der også flere andre der har nævnt før mig.
Men hvis jeg skal være helt ærlig, er der en type beslutningsforslag, vi ikke ser særlig tit i Folketingssalen her, og det er nogle af de rigtig svære spørgsmål.
Det er nogle af dem, som splitter os som partier, og hvor vi ser forskelligt på sagerne.
Det har vi ikke set, i hvert fald ikke så længe jeg har siddet i Folketinget, og det tror jeg ikke vi har, fordi det er noget, der splitter partierne internt.
Det er helt i orden, at det splitter partierne internt, fordi det er utrolig svære spørgsmål.
Det er spørgsmål, som der ikke findes noget logisk svar på, alt efter om man er medlem af Det Konservative Folkeparti eller Det Radikale Venstre.
Jeg tror, at det, vi gennemfører i dag, kommer til at betyde, at vi bliver tvunget til at forholde os til nogle rigtig svære spørgsmål.
Jeg vil sige allerede nu, at jeg håber, at vi så vil være store nok som kolleger over for hinanden til at sige, at det er okay, at der vil være spørgsmål, hvor vi som partier internt ser forskelligt på sagerne og har forskellige synspunkter.
Det håber jeg vi kan give hinanden håndslag på, altså at der også skal være plads til det i et demokrati.
Det tror jeg virkelig er det, vi kan få ud af det beslutningsforslag, som blev fremsat i sin tid, og det lovforslag, vi behandler i dag, nemlig at vi bliver tvunget til at forholde os til nogle rigtig svære ting.
Det glæder jeg mig til, selv om jeg godt ved, at det ikke bliver nemt.
Så kommer vi jo til at skulle evaluere den her ordning, og jeg håber inderligt, at vi vil se, at det er de svære spørgsmål, vi har skullet forholde os til, og ikke, om der skal indføres maks. kilopriser på bland-selv-slik og medvind på cykelstien og den slags.
Men jeg tvivler på, at demokratiet vil blive brugt til det.
Så tusind tak til Alternativet for at fremsætte forslaget i sin tid.
Tak til de partier, som også vælger at bakke det op i salen i dag, selv om man har set anderledes på det undervejs.
Jeg glæder mig meget til at se det her fungere i praksis.