Torsten Gejl (ALT), 2024-05-30:
Tak, formand.
Der findes ingen bedre finansiering, ingen bedre måde at finde 3 mia. kr. om året og 8.500 ekstra fuldtidspersoner til arbejdsmarkedet ifølge Venstres hr. Kim Valentin.
I Alternativet synes vi, det er omvendt.
Når 70 pct. af befolkningen er imod den her idé om at afskaffe store bededag, synes vi ikke, der findes nogen ringere måde at gøre det på.
Hvis man endelig skulle finansiere det, kunne man jo finde nogle af pengene, i hvert fald en slags startkapital, i råderummet til at få store bededag tilbage de første par år, og så kunne man f.eks. aflyse en runde topskattelettelser.
Med hensyn til beskæftigelsen og de 8.500 fuldtidspersoner skriger folk med handicap på at komme ind på arbejdsmarkedet.
Vi er alt for ringe til at få mange tusind mennesker med handicap ind på arbejdsmarkedet, og der er stadig væk masser af ældre, som efter en tid på pension har lyst til at deltage igen, så der er efter vores mening en stor ressource, der kan bruges til det.
I Alternativet er vi som bekendt imod afskaffelsen af store bededag.
Vi mener faktisk, at arbejdsmarkedet koger rent mentalt.
Ifølge de seneste tal, jeg så, har 430.000 mennesker symptomer på alvorlig stress hver dag.
Og svaret er at sætte arbejdstiden op.
Her er jeg selvfølgelig glad for, at statsministeren er på tilbagetog og ikke længere mener, at vi skal blive længere ved samlebåndet.
I Alternativet vil vi gerne have flere danskere ud af hamsterhjulet eller i hvert fald have hamsterhjulet til at køre lidt langsommere.
Og vi håber, at Socialdemokraterne i stedet for at bekæmpe forsøg og projekter med nedsat arbejdstid som en sygdom i stedet for kommer ind i kampen, f.eks. i forhold til en 4-dagesarbejdsuge.
Det er utrolig interessant, at mange steder indfører man en 4-dagesarbejdsuge med arbejdstidsnedsættelse, og faktisk højner man produktiviteten – ikke på grund af at man presser medarbejderne og stresser medarbejderne, men fordi der åbenbart kan skabes rammer, hvor der opstår bedre trivsel og bedre arbejdskultur.
Jeg fatter ikke, at regeringen ikke er mere nysgerrig på det, når det breder sig i det danske samfund.
Her synes jeg, at regeringen og fagbevægelsen skal påvirke vigtige beslutninger på det danske arbejdsmarked, ligesom man har gjort i 100 år, og sikre, at reduktionen af arbejdstid rundtomkring også kommer de laveste indkomstgrupper til gode.
Uanset hvad handler det nu om store bededag, og jeg synes, at der er nogle interessante overskrifter i Berlingske, som jeg har læst.
Der siger statsministeren, at der jo kommer en dag, hvor hvert parti må svare på, om man vil have store bededag tilbage.
I Alternativet vil vi gerne have store bededag tilbage allerede i dag.
Det næste, som statsministeren siger, er, at hvis vi vil have store bededag tilbage, må vi selv finde pengene.
Det vil jeg selvfølgelig gerne være med til at skaffe, men jeg synes, det er lidt groft, at statsministeren bruger pengene, og så skal vi andre skaffe dem, især når der er så mange penge i samfundet.
Det er lidt, som når man giver sine børn lommepenge, og så vil de alligevel have, at man skal betale deres is.
Før jeg kom i Folketinget, var jeg forretningsmand, og så ved jeg godt, ting koster penge, og derfor koster det også penge at få store bededag tilbage.
Jeg synes, vi skal have det løst.
Jeg synes, vi skal have store bededag tilbage ved at investere i de første par tilbagekøb af store bededag fra råderummet, og derefter kunne vi f.eks. aflyse et par runder topskattelettelser, så burde den være hjemme, og så finde de der 8.500 fuldtidspersoner blandt alle de mennesker med handicap, der gerne vil arbejde, og ældre, som gerne vil ind på arbejdsmarkedet.
Så er det handlet af, formand, så kan vi få fri og gå hjem.