Christina Egelund (M), 2024-01-30:
Tak for det.
Egentlig vil jeg først og fremmest sige tak til Danmarksdemokraterne for at tage initiativ til denne forespørgselsdebat om et rigtig vigtigt emne.
Jeg tror, de fleste her og også uden for Christiansborg er sig fuldstændig smertelig bevidst om, at søgningen til de professionsrettede uddannelser er alt for lille, og at det er en kurve, der skal knækkes, og med det står vi jo med det, man kan kalde et egentligt samfundsproblem.
Set i det lys er det rigtig, rigtig fint, at vi også tager debatten om det her i Folketinget.
For det er nemlig rigtigt, at bl.a. uddannelserne til pædagog, sygeplejerske, lærer og socialrådgiver i dag står over for en række udfordringer.
Derudover stiger frafaldet undervejs i uddannelsen.
En relativt stor andel af dimittenderne fra uddannelserne føler sig ikke godt nok klædt på til arbejdsmarkedet, og flere nyuddannede søger væk fra fagene.
Læg dertil, at hvis man så har en af de her uddannelser og senere i livet gerne vil videreuddanne sig, fører det ret ofte ud af fagene og ind i mere administrative roller, og det tror jeg simpelt hen ikke har været meningen for nogen af dem, der i sin tid søgte ind på nogle af de her uddannelser.
Jeg tror, at det, man gerne ville, var at komme ind og arbejde med mennesker og gøre en forskel for mennesker.
Det er udfordringer, som regeringen tager meget alvorligt, og det er også nogle relativt komplekse udfordringer, som man ikke alene kan løse med flere penge eller med justeringer af enkelte uddannelser.
Hvis uddannelserne skal blive et mere attraktivt valg, og hvis kvaliteten på uddannelserne skal styrkes, er der efter min vurdering behov for en mere grundlæggende reform af de professionsrettede uddannelser.
Derfor var det også en del af ambitionen med aftalen om rammerne for reform af universitetsuddannelserne i Danmark, at flere unge skal få interesse for de professions- og erhvervsrettede videregående uddannelser.
Vi var også enige om, at der skal igangsættes et ambitiøst reformarbejde i forhold til de professionsrettede videregående uddannelser på velfærdsområdet, og det er et arbejde, som der med universitetsreformen er afsat 200 mio. kr. årligt til allerede fra 2025 og 300 mio. kr. årligt fra 2030.
Regeringen vil i første halvdel af 2024 fremlægge et reformudspil på det professions- og erhvervsrettede videregående uddannelsesområde.
Her vil vi, som det også fremgår af universitetetsaftalen, bl.a. se på vejene ind, opbygningen af og selvfølgelig især indholdet i professionsuddannelserne.
Det kan f.eks. handle om at se på nye uddannelsesmodeller, hvor man som studerende kan uddanne sig eller videreuddanne sig, mens man er i job, og i det hele taget skabe nye veje for alle dem, der gerne vil arbejde med mennesker.
Jeg glæder mig over, at der her i Folketinget er en stor interesse for at komme i gang med at se på, hvordan vi kan gøre de her uddannelser mere attraktive, og jeg ser frem til, at vi skal arbejde videre med det sammen.
Så vil jeg bare helt afslutningsvis sige, som jeg også indledte med at sige, at der er en kurve her, som skal knækkes, og det er ikke for at male alvoren tungere op, end det kan bære, men det, der jo er på spil her, hvis ikke vi lykkes med at få knækket kurven, er jo sådan set i hvert fald dele af velfærdssamfundets egentlige sammenhængskraft, for uden mennesker, medarbejdere, i den nære, praksisrettede velfærdssektor har vi jo ikke noget velfærdssamfund.
Det var et stort spørgsmål.
For det første håber jeg ikke, jeg fik sagt, at det var lige på trapperne, for så kommer jeg til at skuffe – afhængigt af hvor lange de trapper er, selvfølgelig.
Men det bliver hverken i den her uge eller i næste uge, vi er færdige med et udspil.
Hvordan kan vi få flere til at søge ind?
Det har jo rigtig mange facetter.
Jeg tror, at hvis vi får knækket kurven, så flere faktisk tager uddannelsen, kan det i sig selv være selvforstærkende, for noget af det, man savner ude i velfærdssektoren, er jo flere medarbejdere, flere kolleger, og jo i virkeligheden også – nu har vi brugt mange år på det, og med god grund – at tale om problemerne.
Jeg tror også, det kan sætte en positiv spiral i gang, at vi nu begynder at tale om løsningerne.
Så det er ikke gjort med ét greb alene.