Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-12-05:
Altså, en åben og ærlig debat er jeg altid tilhænger af.
Der er jo ikke ret meget her i livet, der er sort-hvidt, og det her er heller ikke bare enkelt.
Det er jo sådan, at Danmark sammen med langt størstedelen af verdens lande er statspart til Ottawakonventionen om personelminer og Oslokonventionen om klyngevåben, altså sammen med langt størstedelen af verdens lande, og det er vigtigt lige at få frem, når der bliver tegnet et billede af, at alle andre har nogle muligheder, vi ikke har.
Siden vi tiltrådte konventionerne, har vi set dramatiske forandringer i det sikkerhedspolitiske landskab.
Efter Ruslands angreb på Ukraine i 2022 står vi med en krig i Europa.
Det giver uforudsigelighed, og det giver nye trusler mod Danmark og vores allierede.
Det er også rigtigt, at i kølvandet på det har flere ligesindede landes udmeldelse af konventionen om personelminer, som forslagsstillerne er inde på, givet anledning til debat.
Jeg anerkender, og regeringen anerkender, at der er tale om et vanskeligt spørgsmål.
På den ene side har vi et hensyn til den internationale retsorden, risikoen for tilbageskridt i forhold til folkeretten og ønsket om at begrænse krigens uønskede konsekvenser mest muligt.
På den anden side er der et hensyn til så effektivt som muligt at kunne agere over for modstandere, nærmere bestemt Rusland, der ikke har tilsluttet sig de to konventioner.
Vi ser dog ikke udtræden af Ottawa- og Oslokonventionerne som den rette vej, og det vil jeg gerne uddybe.
For det første har Danmark som et lille land en stor interesse i at bevare den internationale retsorden, der også bidrager til vores sikkerhed.
Det sker ved at skabe forudsigelighed og stabilitet.
Det gælder også de to konventioner, vi debatterer i dag, som bygger på grundlæggende principper i den humanitære folkeret om ikke at forårsage unødvendige lidelser, skade og ødelæggelse.
Det tog lang tid at få forhandlet de to konventioner på plads, og de nyder i dag ganske bred opbakning i det internationale samfund.
Danmark forsvarer også i andre sammenhænge den internationale retsorden.
Det er med til at give os troværdighed, og det er med til at give os gennemslagskraft på den internationale scene.
Står man ikke ved konventionerne, når det gælder, mister de jo deres værdi.
Det er derfor også vigtigt, at opbakningen til Ottawa- og Oslokonventionerne ikke kun gælder i fredstid.
Det hører i den sammenhæng med til billedet, at Danmark ville være det første land – det første land – uden en grænse til Rusland, der udtrådte af konventionerne.
For det andet har Danmark, som jeg nævnte indledningsvis, tilsluttet sig Ottawa- og Oslokonventionerne sammen med langt størstedelen af verdens lande.
Det er ud fra en erkendelse af, at ammunitionstyperne har alvorlige humanitære konsekvenser.
De har mange civile ofre og medfører særlig stor lidelse, både under konflikter og også i lang tid efter konflikters ophør.
Derfor er konventionerne også med til at mindske risikoen for ustabilitet og konflikter, idet de indeholder forpligtigelser inden for eksempelvis assistance til ofre, rydning af ueksploderet ammunition og uddannelse.
Alligevel udgør minerne fortsat en fare.
Så sent som i september i år blev dele af Skallingen ved Blåvand afspærret af sikkerhedsmæssige årsager efter fund af efterladte miner fra anden verdenskrig i området.
Det siger også lidt om langtidsvirkningerne af ikke mindst personelminer, og hvorfor konventionerne fortsat er vigtige.