runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Jeg vil sådan set gerne kvittere for spørgsmålet her, for spørgeren har fat i noget, som jeg selv anser for meget, meget vigtigt.
Der er jo mange tal, som kan blive smidt rundt i luften her, men i henhold til den SU-aftale, som også Dansk Folkeparti er en del af, har vi faktisk forpligtet hinanden på, at hvis loftet rammes, skal der findes en løsning inden for SU-rammen.
Og meget tyder på, at vi er meget tæt på at ramme det loft, som blev aftalt tilbage i 2013.
Noget af det, jeg har haft særlig fokus på, er, at stigningen blandt det, vi kalder vandrende arbejdstagere, har været helt særlig på erhvervsakademiuddannelserne.
Og det er præcis derfor, at jeg har foranlediget iværksættelsen af en analyse, som netop nu er ved at blive gennemført.
Analysens formål er for det første at se på, om kvaliteten af de engelsksprogede erhvervsakademiuddannelser lever op til de kvalitetskrav, vi i øvrigt har, og så for det andet at se på, om de vandrende arbejdstagere, altså EU-borgere, som kommer hertil, også bliver her efter endt uddannelse.
Og der er desværre noget, der tyder på, at de ikke gør det.
Jeg vil imidlertid gerne have mulighed for at afvente analysens færdiggørelse, før jeg griber til handling.
Det er jeg sådan set enig i, og jeg har lyttet mig til, at det er det, spørgeren egentlig efterlyser.
Omvendt kan jeg spørge fru Eva Flyvholm, om der overhovedet er 90 mandater, der vil sige ja til det, fru Eva Flyvholm siger her.
Nej, det er der ikke.
Der er heldigvis et ansvarligt flertal her i Folketinget, der er fuldt ud opmærksom på, at Danmark selvfølgelig skal være et konkurrencedygtigt samfund.
Ellers går det ud over væksten i det danske samfund, og væksten er forudsætningen for, at vi også kan tilføre ressourcer til uddannelse og forskning.
Det er præcis det, regeringens politik handler om.
Det er det, vores 2025-plan handler om: Hvordan kan vi blive et rigere samfund?
Og det vil naturligvis også afspejle sig i uddannelses- og forskningssektoren, hvor vi vil øremærke 1 mia. kr. i form af en kompetencepulje, som netop skal bruges til noget af det, som fru Eva Flyvholm efterlyser.
Eva Flyvholm (EL), 2016-11-16:
Jamen jeg kan jo konstatere, at ministeren simpelt hen ikke kan komme med nogen, der har bakket op om den her politik, der handler om at skære ned på uddannelse og forskning.
Og det passer jo meget godt med det billede, jeg har af det, nemlig at elever, studerende, forældre, institutioner, dansk erhvervsliv, Dansk Industri, alle har været ude og kritisere de her massive nedskæringer, og jeg synes, at det er så kritisabelt, at regeringen ikke tager det til efterretning.
Og så må vi jo sige: Nej, vi har ikke 90 mandater lige nu til at hente pengene på skattelettelser og luksusbiler og de steder, jeg synes det er nødvendigt, men det håber jeg så sandelig at vi snart får, så regeringen ikke kan fortsætte med de her katastrofale nedskæringer.
Hans Kristian Skibby (DF), 2016-11-16:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens svar, og jeg vil heller ikke sige, at det er mig ubekendt, at ministeren har været ude med et svar i sidste uge.
Jeg skal selvfølgelig beklage, at ministeren måtte ulejlige sig to gange i salen til det her spørsmål.
Men grunden til, at jeg insisterer på at få det på igen, er egentlig, at regeringen jo tidligere selv har sat et maksimum, så der må være 5.500 fra andre EU-lande med ret til fuld SU i Danmark.
Og hvis man kom over det tal, ville regeringen byde ind med en ekstraordinær indsats.
Da jeg tidligere stillede nogle spørgsmål til ministeren om det, viste de nyeste tal – jeg tror, de var fra 2015 – at man havde rundet de 5.500.
Man var faktisk oppe på 5.621, og i sidste uge fik vi så nogle tal, hvor man siger, at 7.600 er tallet, man skal gå ud fra.
Det betyder jo alt andet lige, at der er et stigende antal specielt østeuropæiske studerende, der tager til Danmark for at få deres uddannelse, hvor de kan få mere lukrative forhold, end de kan i deres hjemlande.
Det er selvfølgelig meget plausibelt, at de unge mennesker tager til Danmark, men jeg synes jo , at vi skal fokusere på, at det også koster penge i den sidste ende.
Vi kan også se, at rigtig mange af dem, der så gennemfører uddannelser i Danmark, også videregående uddannelser, faktisk ender med at forlade Danmark, ganske kort tid efter de har bestået deres eksamen.
Det er jo derfor, at vi i Dansk Folkeparti har insisteret på, at vi gerne vil have regeringen og selvfølgelig ministeren her i dag til at gå lidt mere i brechen i forhold til den her helt åbenlyse udfordring, som vi synes det er.
Jeg skal også sige, at min taletid har været væk under hele spørgsmålet, men nu kom den så frem her, 8 sekunder før den sluttede.
Jeg vil selvfølgelig takke for den indledende bemærkning og ser frem til ministerens besvarelse af spørgsmålet.
Ulla Tørnæs (V), 2016-11-16:
Svaret kunne egentlig være ganske kort: Nej, det mener jeg ikke er rimeligt.
Men jeg vil gerne benytte lejligheden til at uddybe hvorfor.
Lad mig derfor gentage, hvad jeg sagde i interviewet med TV 2/Øst Jylland: Det har aldrig været meningen med det danske uddannelsessystem eller SU-systemet, at vi skal finansiere andre landes uddannelsesforpligtelse.
De danske videregående uddannelsesinstitutioner skal uddanne studerende til beskæftigelse i Danmark.
Det gælder også for de østeuropæiske studerende og studerende fra andre EU-lande.
De danske uddannelsesinstitutioner skal ikke tiltrække eller stå for uddannelsen af andre EU-landes borgere, hvis der ikke er behov for dem på det danske arbejdsmarked.
Det er omvendt en god forretning, hvis dygtige unge mennesker fra udlandet uddanner sig i Danmark og bliver her og finder beskæftigelse, når de har afsluttet deres uddannelse.
Jeg har netop igangsat en undersøgelse af kvaliteten og relevansen af de engelsksprogede erhvervsakademiuddannelser, og jeg har besluttet at udvide undersøgelsen til også at omfatte de engelsksprogede professionsbacheloruddannelser.
Undersøgelsen forventes at være færdig i starten af det nye år, og jeg vil på den baggrund tage stilling til, hvad der skal ske derefter.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-11-16:
Jeg har ikke noget godt at sige om udviklingen i Tyrkiet.
Det er på vej imod et diktatur.
Man kan diskutere, hvad det har været tidligere – sådan et autokratisk system med valg til parlamentet osv. – men i dag er det ved at udvikle sig til et gedigent diktatur, hvor man fængsler oppositionsfolk, lukker aviser og arresterer folkevalgte politikere, og hvor Erdogan vil have absolut magt over det tyrkiske samfund.
Det synes jeg vi er nødt til at forholde os til, og derfor har vi også den her debat i dag.
Det er klart, at det er et problem for andre lande i den vestlige verden, at Tyrkiet går i den retning, for vi har et tæt samarbejde med Tyrkiet i forskellige fora, ikke mindst i NATO.
Og for NATO, som i sin tid blev oprettet som et værn til forsvar for demokratierne, er det jo mildest talt lidt mærkeligt, at man der har et land, som i den grad er i gang med at undergrave demokratiet.
Vi har at gøre med Tyrkiet i kampen mod Islamisk Stat, hvor Tyrkiet spiller en fuldstændig kontraproduktiv rolle, hvor Tyrkiet insisterer på at være med til at bekæmpe IS, men hvor Tyrkiet reelt bekæmper kurderne – hvorfor der ligger en selvstændig opgave i at holde Tyrkiet væk fra kampene i Syrien og Irak.
Så er der optagelsesforhandlingerne vedrørende EU, som pågår.
Jeg synes, der er al grund til at skærpe kritikken i forhold til Tyrkiet – der er al mulig grund til det – at få den danske regering til at hæve stemmen og også at kræve løsladelse af de politiske fanger.
Og jeg synes i og for sig, at det forslag til vedtagelse, som er fremsat af det store flertal her og jo stiller det krav, at fangerne skal løslades, er et vigtigt signal, der bliver sendt af et stort flertal her i Folketinget.
Jeg havde sådan set ønsket, at hele Folketinget kunne stå bag et sådant signal.
Jeg tror, det havde været det stærkeste i forhold til den tyrkiske regering, hvis man kunne have gjort det.
Og i betragtning af at der faktisk er sket en skærpelse, i forhold til hvad regeringen tidligere har sagt, så undrer det mig meget, at Enhedslisten ikke er med på det forslag, at de bruger alle kræfterne på at diskutere EU i stedet for at kritisere Erdogan.
Det må jeg sige, det undrer mig lidt, men det er jo partiets eget valg.
Jeg synes nu under alle omstændigheder, det er vigtigt, at vi, der står bag det her forslag til vedtagelse, fastholder, at det danske Folketing – et stort flertal i det danske Folketing – markant kritiserer Tyrkiet og markant forlanger, at man skal løslade de politiske fanger, og ikke mindst at vi gør det i forhold til de parlamentarikere, der er blevet arresteret.
Det synes jeg i og for sig er et fremskridt i forhold til tidligere, og det synes jeg vi skal stå sammen om.
Og vi skal også sige det i offentligheden i stedet for at gå ind i en masse interne skænderier og polemik om, hvad der ikke er i det her.
Lad os i stedet for ligesom stå sammen om, at vi faktisk i det her forslag til vedtagelse leverer en ganske, ganske stærk kritik af Tyrkiet.
Martin Lidegaard (RV), 2016-11-16:
Den udvikling synes jeg ikke var entydig for 2 år siden; det var det billede, jeg havde for 2 år siden.
F.eks. når det handler om fredsprocessen og forhandlingerne med det kurdiske mindretal, mener jeg sådan set at man var tættere på at nå et lykkeligt resultat der, end man har været i mange årtier i Tyrkiet.
Det er jo ikke nogen lille ting i Tyrkiet, og det tror jeg hr. Søren Espersen vil give mig ret i.
Og så vil jeg bare sige: Jeg vil ikke påstå, at livet er rosenrødt for flygtninge i Tyrkiet, men at påstå, at Tyrkiet ikke bruger et anseligt milliardbeløb på at underholde og støtte et helt ekstraordinært stort antal flygtninge i Tyrkiet, er trods alt også ikke at anerkende en ret stor indsats fra Tyrkiets side på det her område.
Søren Espersen (DF), 2016-11-16:
Med hensyn til flygtningene er det jo sådan, at Tyrkiet altid har haft en porøs østgrænse, hvor folk kunne komme ind, og kunne de finde et eller andet job, var det fint, eller kunne de vaske en bil, fik de penge for det.
Så jeg vil bare sige til det her med at skildre det, som om Tyrkiet har taget et vældig stort økonomisk ansvar for sine flygtninge, så folk tror, de sidder på samme måde, som de gør her, under ordentlige forhold, at det er forkert.
Sådan har det ikke været.
Så vil jeg spørge hr. Martin Lidegaard om, hvad det betyder, når hr. Martin Lidegaard siger, at Tyrkiet bevæger sig i den rigtige retning.
Betyder det, at man sagde ja til en hel masse ting, man ville gøre, men alligevel ikke gjorde det?
Er den rigtige retning ikke reelt en islamistisk retning?
Det er det, jeg har forsøgt at fremføre flere gange i dag.
Martin Lidegaard (RV), 2016-11-16:
Altså, situationen i Tyrkiet var ikke lyserød fra 2 år siden.
Det var heller ikke mit udgangspunkt.
Udgangspunktet var, at de bevægede sig langsomt, men stille og roligt i den rigtige retning.
Nu gør de det stik modsatte, er min opfattelse.
Og det er rigtigt, at ikke alle flygtninge i Tyrkiet har det godt, men det er der ikke særlig mange flygtninge der har nogen steder i verden, og en del af flygtningene i Tyrkiet bor i flygtningelejre, som jeg bl.a. selv har besøgt, og som er af ganske høj international standard.
Og så er det fuldstændig rigtigt, som hr. Søren Espersen siger, at mange andre er der ikke plads til i flygtningelejrene, og de bor under mere forhutlede vilkår – privat, i garager, i baghaver, i telte – og ja, det er ikke rosenrøde vilkår, men de har dog fået husly, i modsætning til hvad de havde i Syrien.
Altså: Vores holdning til det med Tyrkiet er jo, at Tyrkiet ikke kan og ikke skal og ikke bør blive medlem, før de lever op til de optagelseskrav i Københavnskriterierne, som er fastsat for det, og det er helt korrekt, at det er der rigtig, rigtig lang tid til.
Jeg synes bare heller ikke, der er nogen grund til ligesom at sige det modsatte: Det kan aldrig nogen sinde ske.
For hvad er det egentlig, man vil få ud af det?
Søren Espersen (DF), 2016-11-16:
Jeg synes godt nok, det blev malet med meget fine rosenrøde farver, hvordan Tyrkiet var for 2 år siden.
Sådan husker jeg det ikke, altså, det var en forfærdelig udvikling, Tyrkiet var på vej ind i, helt klart i en islamistisk retning, og det blev da bl.a. også drøftet her i Folketinget.
Lad det nu ligge.
Vi kan eksempelvis tage de 1,5 millioner flygtninge, som hr. Martin Lidegaard henviser til Tyrkiet tager sig af, ja.
Vel gør de ej.
De går rundt og er forskellige steder, hvor de kan få lov til at lave lidt arbejde og tjene lidt penge.
Sådan fungerer det i Tyrkiet, og det tror jeg også hr. Martin Lidegaard kan forsikre sig om, hvis han taler med tyrkiske journalister om det, ligesom jeg har gjort.
Jeg vil bare lige sige om optagelsen i EU, at selv inden kuppet var der eksempelvis stemmer fra Frankrig, der sagde: Det kommer aldrig til at ske, at Tyrkiet bliver optaget i EU.
Det var langt ude, det var ikke engang om 50 år, det var langt, langt ude, hvis det overhovedet skulle ske.
Så skal vi ikke også i den her forstand være fair over for Tyrkiet og sige: Det går altså ikke.
Det kommer ikke til at ske.
Det vidste man altså allerede for 2 år siden.
Martin Lidegaard (RV), 2016-11-16:
Det er korrekt.
Europarådet vil jo have den dialog og har den.
Men som hr. Nikolaj Villumsen også selv er inde på, må man nok erkende, at EU i denne sag taler med større vægt end Europarådet, og at den kritiske dialog, der pågår i regi af EU's optagelsesforhandlinger, lægger et større pres på Erdogan, end Europarådet gør.
Det er ikke noget, jeg gerne vil have skal være sådan, men jeg tror, det er sådan, det er, fordi det er så attraktivt for Tyrkiet på andre områder end lige menneskerettighederne at søge optagelse i EU – bl.a. af handelsmæssige årsager, som hr. Nikolaj Villumsen også var inde på.
Derfor tror jeg, at det at tro på, at man kan tale med lige så stor vægt i Europarådets regi, er en illusion.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-11-16:
Jeg er helt enig i, at hvis man siger, at Tyrkiet aldrig bliver medlem af EU – altså at Dansk Folkepartis forslag vinder bred opbakning i EU og går igennem, så Tyrkiet aldrig kan blive medlem af EU – så vil Erdogan kunne sige det, hr. Martin Lidegaard lige stod og sagde at han ville sige.
Men jeg synes, der er meget, meget stor forskel på det og så en suspension ud fra den betragtning, at så længe der ikke er demokratiske rettigheder, kan man ikke forhandle; når der er demokratiske rettigheder, kan man igen forhandle.
Det er meget, meget anderledes, og jeg tror oprigtigt, det vil virke.
Jeg tror altså, det er vigtigt, at vi sætter hårdt mod hårdt, for man skal huske, at Tyrkiet allerede er medlem af Europarådet.
Der er intet i det, Erdogan gør nu med fængslinger af parlamentarikere og fængslinger af journalister, som han ikke allerede har lovet med sit medlemskab af Europarådet og sin underskrift på den europæiske menneskerettighedskonvention at han ikke ville gøre.
Så Tyrkiet vil jo fortsat være i en dialog med Europarådet, selv hvis EU-optagelsesforhandlingerne suspenderes.
Martin Lidegaard (RV), 2016-11-16:
Det, der foregår inde i de forhandlingslokaler, hvor man nu forhandler om optagelse, er jo ikke, at man sidder og er ved at sætte en dato for, hvornår Tyrkiet kan træde ind i EU.
Det er, at EU's forhandlere gør opmærksom på, at det, der foregår i Tyrkiet i øjeblikket, bringer Tyrkiet længere væk fra nogen sinde at kunne blive optaget.
Det er helt præcise tilkendegivelser af, hvor Tyrkiet i dag går den forkerte vej, hvor menneskerettighederne bliver trådt under fode og derfor gør det sværere.
Og det er jo netop den dialog, den kritiske dialog og det pres, som jeg sådan set tror at både hr. Nikolaj Villumsen og jeg gerne vil lægge.
Lad os nu bare lege med den tanke, at EU sagde: Nu afbryder vi alle forhandlinger.
Så er der ikke det rum længere, og hvordan ville Erdogan mon tage det ned?
Hvad ville vi mon få ud af det?
Nu har vi ikke nogen grund til overhovedet at lytte til EU længere, nu kan vi køre præcis den vej, vi vil.
Sådan tror jeg resultatet vil være, hvis man trækker stikket nu, og derfor er jeg imod det.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-11-16:
Tak for det.
Først vil jeg sige, at jeg ikke er enig med hr. Martin Lidegaard i, at det kun er EU-optagelsesforhandlingerne, som vi har at presse Tyrkiet med.
Tyrkiet har en toldunion, der er meget, meget exceptionel og tæt forbundet med EU.
Vi giver årligt milliarder i økonomisk støtte fra skatteborgerne i Europa til den tyrkiske regering.
Vi har militære bidrag fra NATO til støtte for Tyrkiet.
Så jeg er ganske enkelt ikke enig i, at det er det eneste, vi har at presse Tyrkiet med.
Men jeg mener, at lige præcis en suspension – hvis man gjorde det nu – kunne være et redskab, der oprigtigt ville presse Erdogan, fordi det ville betyde, at rigtig store dele af hans befolkning ville vende sig imod ham.
Hvorfor kan det ikke være et redskab nu?
Altså, giver det virkelig mening for De Radikale at føre forhandlinger om optagelse i EU med en regering på et tidspunkt, hvor den her regering fængsler den demokratiske opposition, fængsler de regeringskritiske journalister?
Giver den dialog, de forhandlinger om optagelse på et sådant tidspunkt mening?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-11-16:
Situationen i Tyrkiet er stærkt skræmmende.
Den senere tids eskalering af overgreb på menneskerettigheder og demokrati kan vi ikke bare ignorere.
I Alternativet fordømmer vi som resten af Folketinget selvfølgelig den udvikling, der er sket over de senere år, og som i den grad er eskaleret siden kupforsøget i sommer.
Når man kigger ud i verden i dag, kan man undre sig over den forandring, der sker.
Vi ser i stigende grad flere og flere lande sætte spørgsmålstegn ved, hvad der for få år siden var selvfølgeligheder, nemlig internationale standarder for menneskerettigheder og demokrati.
Det siger jeg på ingen måde for at sidestille, hvad der sker i Tyrkiet, med den diskussion, der foregår andre steder i forhold til f.eks. internationale konventioner og menneskerettigheder.
Men når noget som det, der foregår i Tyrkiet, kan ske efter en årrække, hvor der faktisk har været en positiv udvikling, så kalder det på refleksion fra os alle.
Når frie medier lukker, når journalister og dommere og selv skolelærere bliver fyret og forfulgt, når vores gode kollegaer fra HDP, det tyrkiske parlament, sættes bag tremmer, så har vi en forpligtelse til at reagere.
Der er også grund til alvorlig bekymring, når det kommer til kurdernes generelle situation i Tyrkiet.
Tyrkiet blokerer for den frie presses mulighed for at dække de her forhold og for at dække konflikterne i kurdiske områder både i Nordsyrien og i Tyrkiet generelt.
Den fri presse er afgørende for at dokumentere begivenheder og overgreb og danne grundlag for en oplyst debat, der sikrer et oplyst grundlag at træffe beslutninger ud fra.
Så vi må og skal ikke glemme kurdernes situation, fordi vi eksempelvis er bange for, at der kommer flygtninge til Europa.
Når man skal reagere på den her slags situationer, handler det selvfølgelig om hele tiden at afveje: Hvad er det, vi får mest ud af?
Vi mener, det er helt åbenlyst, at man bliver nødt til at se på den flygtningeaftale, der er lavet mellem EU og Tyrkiet, og suspendere den.
Det er netop, fordi den indeholder rigtig mange penge på den ene side og på den anden side indeholder mennesker, der er på flugt, mennesker, der har krav på beskyttelse i henhold til internationale regler.
Det er samtidig en aftale, som er stærkt kritiseret af menneskerettighedsorganisationer, netop fordi den også kan ses som et brud på menneskerettighederne.
Derfor er det et åbenlyst sted at tage fat i første omgang.
Men der er nu behov for i almindelighed, at vi arbejder aktivt, at regeringen arbejder aktivt, både bilateralt og gennem alle de internationale fora, vi kan, for at presse Erdogan til at overholde demokratiets spilleregler og overholde menneskerettighederne og droppe den undtagelsestilstand, som bliver brugt som undskyldning for at angribe, fyre og forfølge borgere.
Der er behov for, at vi fra dansk side bakker fuldt og helt op om menneskerettigheder, om internationale aftaler, for derigennem kan vi også presse et land som Tyrkiet.
Christina Egelund (LA), 2016-11-16:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at vi ikke må undervurdere præsident Erdogan, og hvad han er både i stand til og parat til at gennemføre over for sit folk.
I virkeligheden tror jeg, at det har vi gjort alt for længe, altså netop undervurderet ham og hans projekt.
Så spørger ordføreren igen, hvor det er, at vi trækker stregen i sandet.
Hvis jeg vidste, præcis hvordan udviklingen ville være i Tyrkiet, altså kunne fremskrive den, så kunne man også lettere svare sådan mere konkret på det.
Jeg kan i hvert fald sige det så konkret, at den dag, man formelt måtte beslutte at indføre dødsstraffen i Tyrkiet, stemmer vi også for at suspendere optagelsesforhandlingerne – muligvis før.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-11-16:
Helt ærligt tror jeg – som jeg har sagt tidligere – slet ikke, at vi skal undervurdere den tyrkiske præsident Erdogan.
Hvis jeg fornemmer det rigtigt, er diskussionen om dødsstraf noget, man kan lege kispus med Europa om, så lang tid man nu har lyst til det.
For så skal vi diskutere mulighed for dødsstraf eller ej, og så skal vi ikke diskutere, om det skal have konsekvenser, at man laver den voldsomme undertrykkelse, man lige nu laver, af den demokratiske opposition.
Så hvis Liberal Alliance er enig i det, hvorfor er det så ikke nu, at vi skal sætte en streg i sandet?
Og hvad andet end dødsstraf kan udløse, at man skal suspendere forhandlingerne?
Tak for det.
Altså, der er ingen tvivl om, at jeg havde håbet, at vi kunne opnå tre ting med den her debat i dag: en klar kritik, et krav om løsladelse og så også samling omkring en konkret handling.
Og jeg mener, det bedste, vi kunne gøre, ville være en suspension af optagelsesforhandlingerne, indtil de demokratiske rettigheder er sikret.
Det er jeg helt enig med hr. Holger K. Nielsen i, det er rigtig positivt.
Jeg er ikke ude på at spolere debatten.
Tværtimod var det vores bedste bud, at en suspension kunne være en konkret handling, der virkelig ville presse Erdogan.
Er hr. Holger K. Nielsen enig i, at det ville være et konkret krav, der ville kunne presse Erdogan?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-11-16:
Jamen det tror jeg sådan set nok det kunne, men i stedet for at tage debatten om det – og det er jo det, som hr. Nikolaj Villumsen har brugt hele eftermiddagen på – er det så ikke vigtigere, at vi ligesom lægger vægt på, at vi faktisk får to af de ting opfyldt, hr. Nikolaj Villumsen nævnte før, altså at vi faktisk skærper kritikken af Erdogan, og at vi forlanger en løsladelse af de politiske fanger?
Er det ikke et vigtigere budskab at få ud fra den her debat end at hænge sig i, at der er nogle partier, der ikke vil være med til det krav?
Vi ved jo godt, hvordan det er.
Enhedslisten ved også udmærket godt, hvordan det hænger sammen.
Derfor synes jeg ikke, det er særlig politisk klogt i forhold til kurdernes situation eller i forhold til kritikken af Tyrkiet, at man kører en stor konflikt op på, at der er nogle partier, der ikke vil være med til at suspendere optagelsesforhandlingerne, i stedet for at lægge vægt på det positive i det her, som jo netop er, at vi leverer en kraftigere kritik af Tyrkiet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2016-11-16:
Anser ministeren det – idet der henvises til ministerens udtalelser til TV 2/Øst Jylland den 17. og 18. oktober 2016 om de 20.000 udenlandske studerende på danske videregående uddannelser og deres værgekampagner, som gennemføres i en række østeuropæiske lande – for rimeligt, at danske skatteborgere skal betale de mange udlændinges uddannelser, ofte til ugunst for danske interesser?