Karin Gaardsted (S), 2021-04-27:
Tak for det.
Nu kunne jeg jo bare nøjes med at sige, at jeg er enig i det, ministeren har sagt, for det er jeg.
Men jeg vil gerne knytte nogle flere ord til, for det her er jo faktisk en sag, der optager mange danskere.
Så enkelt kan det måske siges.
I torsdags annoncerede regeringen udpegningen af tre nye naturnationalparker ved Tranum i Nordjylland, Stråsø i Vestjylland og Almindingen på Bornholm.
De kommer så oven i de to, som vi allerede har udpeget, ved Fussingø og ved Gribskov.
I alt har vi bl.a. sammen med SF afsat 888 mio. kr. til en natur- og biodiversitetspakke, fordi vores natur er trængt.
Vores dyr og planter har brug for plads – plads til at udfolde sig og plads til at udvikle sig.
Når vi har sat så stort et beløb af til at passe bedre på vores natur, er det også for at beskytte de mange både dyre- og plantearter, som lever rundtomkring i det danske land.
Vi skal passe på vores vilde dyr og planter, ikke skade dem eller slå dem ihjel, fordi de ikke lige passer ind i de økonomiske interesser, man selv har, eller fordi man er en besat samler.
Jeg kan godt forstå, at sager om udjævning af fredede klitter i Skagen, forgiftning af fredede rovfugle eller indfangning af fredede sommerfugle får ordførerne op i det røde felt.
Det gør de også hos mig.
Forslagsstillerne fra SF har fremsat dette beslutningsforslag, som skal pålægge regeringen at øge strafferammen for natur- og faunakriminalitet, fordi de ikke mener, at straffene givet i bl.a. de sager, som jeg nævnte før, er tilstrækkelige.
Det kan vi faktisk godt blive enige om at de ikke er.
Men det er jo i dag stadig væk dommerne, der dømmer.
Generelt har straffen været en bøde, når natur- og faunakriminalitet er kommet for en dommer.
Men her på det sidste har vi dog set betingede fængselsdomme.
Jeg vil gerne slå fast, at det ingen steder hører hjemme at gøre skade på beskyttede dyr eller på den natur, som vi ihærdigt prøver at beskytte bedre, og at det naturligvis er kriminelt at tage sagen i egen hånd.
Men om en øgning af strafferammen ville lede til, at vi får mindre natur- og faunakriminalitet, er jeg faktisk ikke overbevist om.
Som nævnt bliver den gældende strafferamme ikke udnyttet fuldt ud, og samtidig er det faktisk utrolig svært at opklare forbrydelser mod vores natur og fauna.
Derfor er der også så få sager, der overhovedet leder til dom, og det er i sig selv en meget stor udfordring.
Derfor bør vi i stedet vende fokus over på først at få afdækket udfordringen nærmere, så vi sikrer, at de indsatser, som vi foretager, faktisk har den effekt, som vi ønsker.
Her tror jeg ikke, at en øget strafferamme i sig selv vil føre til den effekt, som vi ønsker.
Vi ønsker, at kriminalitet mod vores natur og fauna ikke forekommer.
Som ministeren nævnte, skal vi også rette blikket mod andre håndtag.
Jeg vil især fremhæve forslag til, hvordan vi kulturelt og samfundsmæssigt kan ændre forholdet til faunakriminalitet, altså hvordan vores befolkning i det hele taget ser på det.
Det er også en god idé med en whistleblowerordning.
Og hvad med samarbejde med jægerne og lokalsamfundet?
Og kan vi styrke det her arbejde ved at sætte mere vejledning ind og lave nogle rigtig gode kampagner?
Og så, ja, måske skal der også en højere strafferamme til, når vi har fået sagen undersøgt tilstrækkeligt.
Ud fra de ting, jeg har nævnt her, er der faktisk efter Socialdemokratiets opfattelse en mulighed for, at vi for alvor kan mindske overgreb på dyr, planter og landskaber og allerhelst få det bragt til ophør.
Socialdemokratiet bakker ikke op om beslutningsforslaget, men vi inviterer gerne SF ind i et samarbejde om det videre arbejde for at beskytte vores dyr og natur, for noget skal der gøres.
Lad os se, om vi ikke kan finde hinanden i udvalgsarbejdet.