runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Bendixen (DF), 2020-01-29:
Jeg er da også glad for, at Venstre ikke ideologisk set synes, at dagtilbud er så meget bedre end familien.
Men jeg bliver alligevel lidt ked af det, når ordføreren siger, at vi så risikerer, at forældrene trækker sig ud af arbejdsmarkedet.
Børnene må vel være det vigtigste i samfundet, punktum.
Der kan ikke være noget, der står over ens børn – heller ikke et arbejde.
Så siger ordføreren, at det kan have nogle samfundsmæssige konsekvenser.
Det kan det muligvis nok, men kunne man i det mindste ikke, som det står i forslaget, nedsætte en arbejdsgruppe, så man kunne få beregnet de konsekvenser?
Det er så en holdning, man kan have.
Men hvis nu forslaget bare handlede om, at man nedsætter en arbejdsgruppe, der kan se på det her – punktum, og så har Dansk Folkeparti ikke bestemt noget som helst andet – kunne det så være interessant at få afdækket, hvilke modeller man så eventuelt kunne bringe i spil?
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-01-29:
Ja, men det lagde jeg jo næsten også op til i min indledende ordførertale, altså at vi netop synes, det er vigtigt at snakke familiepolitik.
Og vi vil rigtig gerne være i en dialog med Dansk Folkeparti omkring det her emne.
Jeg synes bare ikke, at vi på forhånd kan lægge os fast på noget så konkret som de krav, der ligger i beslutningsforslaget.
Marie Krarup (DF), 2020-01-29:
I Dansk Folkeparti er vi bekymret for familien i dagens samfund, og vi ønsker derfor at give den bedre vilkår.
Vi mener, at familien har umådelig stor betydning for både børn og voksnes psykiske sundhed og deres oplevelse af mening og nærhed.
Familierne udgør den mindste og den væsentligste enhed i et land og i en kultur.
Det, som man lærer og praktiserer i sin familie, er i vidt omfang også det, som man bringer med sig ud i det store samfund.
Familien er her endnu vigtigere end skolen.
Derfor er det så væsentligt at give familierne gode vilkår i dag.
I Danmark har man valgt en samfundsmodel, hvor begge forældre i børnefamilierne er udarbejdende og børnene tilbringer deres tid i institutioner.
Vores økonomiske system er indrettet herefter.
Mange er glade for og tilfredse med ordningen, men det giver meget lidt plads til valgfrihed for den enkelte familie.
De familier, der gerne selv vil tage sig mere af deres børn, kan have svært ved at finde plads i økonomien til det, og vi ved dybest set ikke, om det er godt for børnene at komme i institution.
Som børneforsker John Halse siger: »Vi putter børn i institution fra 10 måneders alderen i fem-seks år af deres liv, uden at vi ved, hvad der kommer ud af det.
Vi aner ikke en kæft om, hvad der ud fra børnenes udvikling er bedst«.
Vi ved f.eks. heller ikke, om den høje forekomst af stress og depression blandt unge kan stamme fra den tidlige institutionalisering.
Derfor foreslår Dansk Folkeparti med dette beslutningsforslag, at der nedsættes en familiepolitisk arbejdsgruppe, der skal finde muligheder for at gøre det nemmere for familier at tage sig af deres egne børn, mens de er små.
Vores forslag om, at det skal være nemmere for forældre at passe deres børn selv, bliver efter min mening endnu mere relevant i dag, hvor vi taler meget om kvaliteten af daginstitutionerne og om normeringer.
Det vil jo være lidt lettere at få færre børn pr. voksen i institutionerne, hvis der er flere børn, der kan passes i hjemmene.
Dertil kommer, at den nuværende kritik af kvaliteten i institutionerne også kan give forældre et ekstra incitament til at passe børnene selv.
Vi mener derfor i Dansk Folkeparti, at vores forslag om at gøre det lettere for forældre at passe deres børn selv er særdeles aktuelt.
Vi har opstillet en række retningslinjer, som vi mener er nødvendige at tage med i sådan et udspil.
Vi ønsker nemlig ikke, at dette forslag skal være med til at undergrave udlændinges integration i Danmark og deres kendskab til det danske sprog.
Derfor bør forslaget kun omfatte dem, der er så fortrolige med det danske sprog, at de som noget naturligt taler dansk med deres barn.
Ellers vil vi bare være med til at skabe parallelsamfund med dette forslag.
Derudover går vores forslag jo ud på, at man skal kunne få et tilskud svarende til dagpengesatsen, mens man går hjemme i barnets første 4 år.
Tak for ordet.
Ina Strøjer-Schmidt (SF), 2020-01-29:
Der er blevet talt alt for lidt om økonomien i det her forslag.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvor mange milliarder kroner Dansk Folkeparti har beregnet det her forslag til cirka at ville koste.
Marie Krarup (DF), 2020-01-29:
Vi ved ikke, hvor mange der vil benytte sig af det.
Indtil videre kan vi jo se, at der ikke er overvældende mange, der benytter sig af den mulighed, der allerede foreligger i dag, hvor man kan få tilskud til at passe barnet i eget hjem i ½ år.
Der er ca. 1.000 familier, der benytter den ordning lige nu.
Det er svært at lave en realistisk beregning af, hvor mange det her ville omfatte.
Så vi har ikke lavet en fuldstændig beregning, og det mener jeg ikke man kan.
Men det er jo noget, som man, når man nedsætter den her familiepolitiske arbejdsgruppe, som vi foreslår, vil kunne forsøge at lave nogle målinger på.
Det er jeg glad for, for det betyder jo, at Venstre ideologisk set ikke vil afvise, at det kan være godt for forældrene at få lov til at passe deres egne børn.
Og det vil sige, at det er den økonomiske del af det, der er den væsentligste for Venstre.
Altså, man prioriterer hos jer arbejdsmarkedet højere end familien; forældre er i højere grad en arbejdskraft, end de er en vigtig del af familien.
Kasper Sand Kjær (S), 2020-01-29:
Det synes jeg faktisk ikke helt er det, forslaget går ud på.
Den valgfrihed er der jo i dag.
Det står jo enhver frit for at gå hjemme med sine børn.
Det, som det her handler om, er jo, hvorvidt vi i fællesskab skal finansiere, at man kan gå derhjemme med sine børn.
Der må jeg bare sige, at jeg prioriterer fællesskabets midler til fællesskabets institutioner og ikke til, at den enkelte kan gå derhjemme med sine børn.
Men det står jo enhver frit for at gøre det på egen forsørgelse.
Mette Thiesen (NB), 2020-01-29:
Men det her er jo sådan set ikke sort-hvidt.
Det handler om, at hvis man har lyst til at have sit barn i en daginstitution, har man selvfølgelig mulighed for det.
Hvis man ikke vil havde sit barn i en daginstitution, skal man have bedre mulighed for at passe barnet hjemme i de første år.
Jeg er nødt til at spørge: Mener ordføreren virkelig, at det er vigtigere at være på arbejdsmarkedet end at være sammen med sine børn – også i en sådan grad, at man ikke vil give kvinder og mænd bedre mulighed for at være sammen med deres børn, hvis det er det, de ønsker?
Kasper Sand Kjær (S), 2020-01-29:
Det er forhåbentlig ikke et enten-eller, altså at enten går man på arbejde, eller også er man sammen med sine børn.
Jeg tænker, vi er mange forældre i det her land, der forsøger at balancere begge dele.
Men det er klart, at daginstitutionerne giver muligheden for, at man kan gøre begge dele; at man kan gå på arbejde og forsørge sig selv og bidrage til fællesskabet og samtidig være sammen med sine børn.
Jeg synes, der er masser, vi kan tale om i forhold til den brede familiepolitik.
Hvordan gør vi det lettere og mere fleksibelt på arbejdsmarkedet, så man får mere tid med sine børn?
Men det, som spørgeren argumenterer for, ville jo betyde, at ingen skulle gå på arbejde, fordi vi bare skulle gå derhjemme og være sammen med vores børn.
Det tror jeg ikke vores samfundsmodel kan holde til.
Mette Thiesen (NB), 2020-01-29:
Det er sådan set heller ikke det, jeg taler om.
Det er jo det, vi skal drøfte, og det er det, vi drøfter nu: at der skal være bedre mulighed for at kunne gøre det.
Men ordføreren kom også ind på hele den her ligestillingsdebat, og der er jeg nødt til at spørge ind til, om ordføreren virkelig mener, at de kvinder, der vælger at prioritere at være hjemme hos deres børn de første år, prioriterer forkert.
Kasper Sand Kjær (S), 2020-01-29:
Nej, det er da fuldstændig op til den enkelte mand såvel som kvinde, om man gerne vil gå hjemme de første år med sine børn.
Det har man jo også muligheden for i dag.
Men hvis vi strukturelt går ind og understøtter det, mener jeg, det ville være et tilbageslag for ligestillingen.
Hvis vi som fællesskab opfordrer til, at man går derhjemme og ikke er en del af arbejdsmarkedet, ja, så mener jeg, det ville være et tilbageslag for ligestillingen.
Jeg synes tværtimod, at vi nu i 50-60 år har bevæget os i den anden retning, hvor vi strukturelt gerne i fællesskab vil understøtte, at kønnene er lige, også med hensyn til deres muligheder på arbejdsmarkedet.
Pernille Bendixen (DF), 2020-01-29:
Tak for det.
Man bliver jo ikke mindre ligestillet af, at man frit vælger at gå hjemme.
Så er man jo stadig væk lige så ligestillet som alle andre; man har bare fravalgt en mulighed, man havde givet sig.
Ordføreren snakker lidt om en tidlig indsats, og det er jo rigtigt.
Det ved vi er vigtigt.
Men det vigtigste for barnet i barnets første to leveår er faktisk af at have den trygge nære relation til sine forældre, og det er faktisk uden omsvøb den bedste tidlige indsats, man kan give et barn.
Er ordføreren ikke enig i det?
Kasper Sand Kjær (S), 2020-01-29:
Det er også derfor, vi har omfattende barselsordninger i Danmark og jo bl.a. har nogle rigtig stærke overenskomster gennem vores arbejdsmarkedsmodel, som har sikret muligheden for en relativt lang barsel sammenlignet med andre lande: Det er bl.a. også ud fra den erkendelse, at det er helt afgørende for en god start på livet, at man har stærke bånd til sine forældre, og det skulle der jo også gerne være mulighed for at man kan have ikke bare i de første leveår, men jo i mange af de år, hvor man er barn, altså at have stærke bånd til sine forældre.
Samtidig med at man også kan møde pædagoger og pædagogisk personale, der kan give en både læring og omsorg, og man kan blive en del af nogle stærke børnefællesskaber, når forældrene skal også passe deres arbejde.
Jeg mener ikke, det er i modstrid med hinanden.
Pernille Bendixen (DF), 2020-01-29:
Man mener ordføreren så, at det, som en pædagog kan, kan en mor eller en far ikke?
For det synes jeg tit, at vi hører i debatten: Pædagogerne og al den her læring og alt det, pædagogerne kan give, er meget fint, men hvad er det, en mor ikke kan?
Kasper Sand Kjær (S), 2020-01-29:
Nej, det synes jeg bestemt ikke at man skal.
Men jeg synes da – og det ville jeg da synes var helt mærkeligt nu hvis spørgeren ikke anerkender – at en pædagog, der går på arbejde i en daginstitution, kommer med en faglighed og en pædagogik, som kan sættes i anvendelse på en hel anden måde, end forældre vil kunne.
I øvrigt jo også, fordi man står med fællesskabet af børn, og dér kan skabe noget unik fælles læring, som jeg tror er enormt vigtigt sådan i dannelsen af det hele menneske at have med sig.
Det synes jeg da er en ærgerlig underkendelse af den faglighed, som pædagogen har, men jeg tror ikke på, at det ene kan erstatte det andet.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-01-29:
Tak for ordet.
Som familieordfører er det skønt at se familiepolitikken komme på dagsordenen.
Tankerne om en arbejdsgruppe med fokus på en justeret model for dansk familiepolitik er også rigtig gode.
Vi i Venstre er dog ærgerlige over, at man i beslutningsforslaget allerede på forhånd har beskrevet, hvad det skal indeholde.
Det afholder os jo fra, at vi kan få en grundlæggende dialog omkring familiepolitikken: Hvor skal vi hen, og hvordan kommer vi derhen?
Den moderne familie skal have frihed til at vælge, om børnene skal passes i det offentlige, i det private eller i hjemmet i form af hjemmepasning, og det er vigtigt, at der bliver levet op til de kvalitetskrav, der er opstillet, når valget skal træffes.
Venstre er jo et liberalt parti.
Vi ønsker ikke at spænde ben for forældrenes frie valg.
Vi skal derfor imødekomme familierne med en fleksibilitet til at forme det liv, de ønsker for deres børn.
Men det økonomiske grundlag skal også give mening.
Forslagsstillerne af dette beslutningsforslag lægger op til en justeret model for dansk familiepolitik med krav, som Venstre ikke mener er økonomisk ansvarlige at bakke op om.
Det er bl.a., at økonomiske tilskud til pasning af egne børn i hjemmet skal sættes op og tage udgangspunkt i dagpengesystemet, og at tilskuddet som udgangspunkt skal svare til dagpengesatsen.
En sådan ordning, hvor der skal ydes økonomisk støtte på niveau med dagpengesatsen, er ikke blot dyr, men vil også resultere i, at mange forældre trækker sig fra arbejdsmarkedet i længere tidsperioder, fordi ordningen kan benyttes i barnets første 4 år og op til 6 år pr. familie.
Det kan komme til at gå ud over mange danske arbejdspladser og virksomheder, som kommer til at mangle ansatte i længere perioder.
Beslutningsforslaget bliver, hvis gennemført, formentlig rigtig dyrt, også for de danske virksomheder og i sidste ende for samfundet og dermed danskerne.
Marie Krarup (DF), 2020-01-29:
Tak for talen, og tak for den positive indstilling, selv om Venstre så desværre ikke kan støtte det.
Der er jo lige nu en ordning med, at kommunerne kan give et tilskud til forældre, der ønsker at passe deres egne børn i ½ år ad gangen, men det er ikke engang halvdelen af landets kommuner, der bruger den ordning.
Vil ordføreren være med til at gøre den ordning obligatorisk?
For det ville være et lille plaster på såret; det ville være et lille skridt i retning af det, som vi i Dansk Folkeparti gerne vil.
Vil man være med til at gøre den obligatorisk for alle kommuner at tilbyde?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2020-01-29:
Det, man kan sige, er, at kommunernes praksis skal være i overensstemmelse med de gældende regler, og det findes der jo sådan et helt system for.
De sten, jeg kan vende i den sammenhæng, vil jeg i sagens natur gerne vende, og jeg vil også gerne gå tilbage og kigge på, om der er mere, man kan gøre.
Min opfattelse er egentlig den, at opmærksomheden omkring den her sag er relativt stor, men jeg vil i sagens natur altid gerne gå tilbage og kigge på, om der er mere, man kan gøre.
Marie Bjerre (V), 2020-01-29:
Tak for det meget klare og præcise svar.
Det er sådan, at vi stod hernede i Folketingssalen for 2 uger siden, hvor blå blok havde et beslutningsforslag om at videreføre registreringsafgifterne for de billige elbiler i 2021.
Desværre ville rød blok ikke være med, fordi man venter på Transportkommissionens arbejde.
Transportkommissionen kommer desværre først med deres konklusioner til sommer.
De skulle ellers være kommet med delkonklusioner her i efteråret.
I regeringens forståelsespapir kan man så se, at regeringen vil undersøge, om man kan fremrykke arbejdet for den her Transportkommission.
Men ministeren har udtalt i Børsen den 16. januar, at ministeren ikke vil presse på for det her arbejde.
Så jeg vil høre, om ministeren kan uddybe, om regeringen har undersøgt, om man kan fremrykke konklusioner fra Transportkommissionens arbejde, eller om man mener, at det ikke er så presserende, og at man dermed sagtens kan vente.
Anni Matthiesen (V), 2020-01-29:
Der er der jo brug for en støttepædagog, der, man kan næsten sige oversætter, hvad de børn andre gør, for at det blinde barn kan blive en del af fællesskabet.
Så må jeg stadig væk sige, at på det her tidspunkt, hvor vi står og snakker om det her i Folketingssalen, ved Palomas forældre stadig væk ikke, hvordan Paloma vil blive hjulpet i dagtilbuddet.
Inden jeg gik i salen, har jeg sikret mig oplysning om, at de ikke allerede har fået et svar, og det har de ikke, og selv om ministeren understreger så kraftigt, som ministeren gør, at kommunerne skal følge de her regler, er der så mere, ministeren kunne gøre for at hjælpe både Paloma, men så sandelig også forældrene?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Den sådan helt præcise formulering må det være rigtigst at vi venter med at give til Europaudvalgsmødet på fredag.
Det må være det rigtigste.
For i dag har vi en mere åben debat om, hvor vi står, og hvor vores prioriteter er, men den sådan helt præcise skæren mandatet til må det være på fredag at vi gør.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Ja, okay.
Det er ekstremt vigtigt, men har ikke afgørende vægt.
Altså, vi kender jo alle sammen det sprog, vi bruger i forhold til de her mandater – det er jo også det, vi diskuterer her i dag, så jeg synes egentlig, det er synd, at Venstre ikke har gjort op med sig selv, om man virkelig mener, at indholdet er lige så vigtigt som størrelsen på budgettet.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Nu skulle jeg til at sige noget upassende med størrelsen, men jeg må hellere holde mig til, at Venstre mener, at både størrelse og indhold er vigtigt.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-29:
Nu vil Venstre også bruge flere milliarder ekstra på EU fra Danmark fremover.
Og nu vil jeg ikke spørge om, hvor pengene skal komme fra, for det ved jeg jo godt.
Til gengæld kunne jeg godt spørge om, hvor mange flere penge Venstre egentlig er indstillet på at betale til EU om året.
For man har krævet meget konkrete svar af regeringen, og derfor kunne det også være interessant at høre: Har Venstre en smertegrænse, eller er det i virkeligheden sådan – for vi kender jo regeringens mandat; det har jo været fremlagt, og det kan man gå ind og læse – at Venstre kommer til fuldstændig at tilslutte sig det mandat, som det står og er fremlagt?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Jeg tror simpelt hen, hr. Søren Søndergaard har lige så store problemer med sin hørelse som hr. Morten Messerschmidt.
Altså, hvornår har jeg eller nogen andre fra Venstre sagt, at vi er villige til at øge budgettet til EU?
Altså, det mener Venstre ikke, og det ved hr. Søren Søndergaard også, eller det burde han i hvert fald vide, og derfor synes jeg ærlig talt, det er lidt ærgerligt, at man skal få skudt noget i skoene, som man ikke mener.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-29:
Jeg vil prøve at se, om jeg kan komme lidt tættere på at få et svar fra Venstre, for vi har jo lige, indtil for kort tid siden, haft en Venstreledet regering, hvor vi sad med en række mandater på delelementer af det flerårige budget, og hvor det hver gang var størrelsen på budgettet, der var altafgørende i forhold til det vigtige indhold.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Det er ikke så svært.
Altså, da vi f.eks. forpligtede os til 0,7 pct. af vores bni til ulandsbistand i forlængelse af en FN-resolution, er det jo 0,7 pct., og hvis vi bliver rigere, ryger der flere penge til de fattige lande – sådan er det.
Men det er stadig væk 0,7 pct., og når vi har en målsætning om 1,0 pct., kan det jo heller ikke komme bag på selv en lommeregnersocialist, at beløbet så vil stige, når Danmark bliver rigere.
Det er sådan set ret logisk, og derfor synes jeg, det er et mærkværdigt spørgsmål.
Halime Oguz (SF), 2020-01-29:
Tak, hr. formand.
Vi er glade for at få mulighed for at debattere EU's kommende 7-årsbudget her i Folketingssalen med så kort varsel, dels fordi EU's 7-årsbudget er en vigtig sag, dels fordi det er vigtigt, at regeringen får en klar ramme at forhandle indenfor, så Danmarks interesser og prioriteter kan varetages bedst muligt i forhandlingerne.
Vi har i de seneste uger talt lidt for meget om rabatter og procenter.
I SF mener vi, at det er det politiske indhold, der bør være i fokus frem for rabatter eller spørgsmålet om, om det nu skal være 1 pct. eller 1,05 pct. af bni, der skal udgøre budgetrammen.
Derfor håber jeg også, at vi kan få en god debat om politisk indhold i dag.
Det er vigtigt, at vi fokuserer på en modernisering af EU's budget i retning af de fælles udfordringer som klima, migrationsindsatsen, forskning og Afrika frem for landbrugsstøtte, der stadig sluger alt for mange penge fra EU's budgetter.
Der er mange gode elementer i det, regeringen lægger op til at kæmpe for i forhandlingerne, nemlig en ny plastikskat; en retsstatsmekanisme, der kobler EU-finansiering til retsstatsprincippet; et mål om, at den næste MFF samlet set udgør et markant bedre EU-klimaregelsæt, økonomisk set, så den grønne omstilling i EU kan styrkes; mulighed for at kunne flytte betydelig flere midler fra den direkte støtte til landdistriktsstøtten, hvis midlerne anvendes til miljø- og klimatiltag; stærkere fokus på forbedrede indikatorer, så vi kan måle den reelle klimaeffekt af de EU-midler, vi bruger til klimarettede tiltag, altså så der ikke bliver tale om en skrivebordsøvelse, men om tiltag med faktiske og reelle effekter.
Hvad angår rabatterne, så SF gerne, at alle rabatter på EU's rammebudget blev helt afskaffet eller udfaset, som Kommissionen foreslår det.
Men kommer der stærke ønsker om rabat fra andre velhavende lande – og det kan sagtens tænkes – kommer vi jo i en situation, hvor vi skal være med til at betale en stor del af en rabat til velhavende lande, og i den situation kan det give mening, at vi også beder om rabat – men helst ikke i så fastlåst en position, som regeringen lægger op til.
Vi er overordnet enige i regeringens prioriteringer, selv om vi gerne så en mere ambitiøs tilgang til klima og mindre optagethed af den afgørende vægt på rabat.
Jens Rohde (RV), 2020-01-29:
Tak for det, det var dagens ubetinget bedste EU-tale.
Tusind tak for det, og det er ikke ironisk eller noget som helst.
Jeg mener det virkelig.
Det var jo fremragende.
Men med det følger der også en pligt, og det er, at man virkelig også viser, at man mener det.
Så mit spørgsmål til SF er jo, om man er med på at stille det krav til regeringen, at vi vil have alt det, som fru Halime Oguz har talt om her, nemlig indholdet, sidestillet – nu har jeg lært det danske ord – med de ting, hvor vi indgår kompromis, nemlig ved at sige ja til eventuel rabat og en budgetrestriktiv linje på 1 pct.
Halime Oguz (SF), 2020-01-29:
Altså, for os er det helt afgørende, som jeg også sagde i min tale, simpelt hen det politiske indhold.
De punkter, jeg læste op, er faktisk nogle punkter, der er blevet forbedret, efter at SF gik til ministeren og bad om at få lagt større vægt på de her ting, som optager os.
Det, der også er ved det,
er, at når vi f.eks. er med til at forhandle de ting, er vi også med til at kunne evaluere en gang om året og holde regeringen op på den politik, der føres.
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-29:
På en række andre områder gælder den logik jo ikke.
Den gælder ikke, når vi snakker dagpenge.
Den gjaldt ikke, da vi snakkede det demografiske træk på kommunerne og i forhold til velfærden ude i kommunerne.
Der lod man det heller ikke stige i forhold til det, der var det gængse behov.
Så nej, den gælder ikke altid.
Og de skal jo komme et sted fra.
De skal jo bruges til et eller andet.
Men spørgsmålet står jo tilbage: Har man en grænse i Venstre, eller vil Venstre stemme for det mandat, der ligger fra regeringen?
Jan E. Jørgensen (V), 2020-01-29:
Det er vigtigt, at vi ikke opkræver flere penge end de 1,00 pct.
Det står Venstre stærkt på.
Og det er vigtigt, hvad pengene bliver brugt på; det er vi helt enige i.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-29:
Tak til Venstres ordfører, som jo, må man sige, lægger klart afstand – og det er fint at vide; Venstre ved man hvor man har, ikke sandt? – til statsministerens retorik.
Spørgsmålet, som jeg så ønsker at stille, er, om hr. Søren Gade også kan betragtes som en del af Venstre.
For jeg konstaterede i hvert fald den 17. oktober sidste år, at han på Twitter erklærede sig fuldstændig enig med statsministeren.
Og det var som bekendt i forbindelse med de bemærkninger fra statsministeren, som hr. Jan E. Jørgensen ikke helt kan forlige sig med.
Så spørgsmålet er, om vi er i sådan en Bergsk situation ligesom for 140 år siden, så Venstre er begyndt at sejle i to forskellige retninger, nemlig dér, hvor hr. Jan E. Jørgensen tydeligvis befinder sig, og som er en retning mod en helt fjern og ukendt planet, og så den retning, hvor man stadig har begge ben på jorden, og det er måske hr. Søren Gade nede i Bruxelles.
Eller er der en eller anden linje imellem de to Venstremænd, som vi andre bare ikke helt kan se?