Jeppe Bruus (S), 2025-02-27:
Tak for det, formand, og tak til fru Theresa Scavenius for det her beslutningsforslag.
Det bliver kritiseret, at Danmarks klima- og miljøpolitik kun fokuserer på enkeltsektorer, og at den ikke adresserer Danmarks samlede klima- og miljømæssige aftryk og udfordringer, og løsningen er så, at al relevant lovgivning skal stilles op mod et ressourcebudget og et ressourceregnskab, og at der dertil skal oprettes et uafhængigt organ, der skal stå for de bagvedliggende udregninger.
Lad mig først slå fast, at vi har problemer med, at der bliver udledt for mange næringsstoffer til vores havmiljø og kulstof til vores atmosfære, og det er jeg helt enig i er et kæmpeproblem.
Vores havmiljø og vandmiljø er jo under et massivt pres, og der er i alt for mange år sket for lidt.
Derfor vil jeg selvfølgelig også gøre det helt klart, at jeg hver dag arbejder for, at vi i Danmark bruger de arealer og de ressourcer, vi har, så smart og så bæredygtigt som muligt.
Det er jo også det, der er hele grundessensen i den grønne trepart, altså at vi laver en reel arealomlægning, der gør, at vi får forudsætningerne for at få livet tilbage i vores fjorde og ved vores kyster, at vi stopper med at udlede til vores atmosfære fra vores lavbundsjorder, at vi får en bæredygtig landbrugs- og fødevareproduktion, og at vi får meget mere natur og biodiversitet.
Det er jo grundessensen af det arbejde, som jeg er sat i spidsen for på bagkant af den historiske aftale, vi lavede, først i den grønne trepart, og den politiske aftale, vi lavede i efteråret.
Derfor forstår jeg godt, at man ønsker et mere fyldestgørende billede af, hvor vores ressourcer kommer fra, og hvor de i sidste ende havner.
Heldigvis har vi jo i Danmark faktisk allerede et omfattende og detaljeret overblik over vores udledninger af næringsstoffer og kulstof, som vi arbejder med i et tæt samarbejde med uafhængige forskningsinstitutioner.
Hvad angår kulstof, har vi styr på det gennem Klima-, Energi- og Forsyningsministeriets årlige klimastatus og fremskrivning, der redegør for Danmarks drivhusgasudledninger.
Med udgangspunkt i det har vi jo faktisk et ret klart billede af, hvad der skal til, for at vi i Danmark kan overholde vores internationale forpligtelser, og det er også det, der ligger til grund for de politiske aftaler, vi har lavet.
Jeg har jo også selv, da jeg var skatteminister, været med til at lave en CO 2 -afgift på industrien, en afgift på vores tunge vejtransport, en flypassagerafgift, og senest også med den grønne trepart, og alt det materiale, der ligger til grund for det, er jo bl.a. også det, der kommer fra det samarbejde, vi har med uafhængige organer.
Derfor er jeg og regeringen ikke enige i, at det så nødvendigvis er hensigtsmæssigt at lave endnu et uafhængigt organ, som kan lave et stykke arbejde, der er baseret på det, der faktisk i forvejen i vid udstrækning eksisterer.
Indførelsen af og en snæver styring efter et regnskab, som jo også er det, som ligger i forslaget her, vil selvfølgelig på en eller anden måde omdefinere måden, vi driver miljø- og klimapolitik på i Danmark, og jeg tror ikke, det er hensigtsmæssigt at begynde at lave en stor øvelse på det nu.
Man kan sige rigtig meget godt om vores klimapolitik, og det vil jeg gerne gøre, og jeg tænker ikke, vi skal bruge så meget tid på det her, og det er jo først og fremmest, at vi har modbevist den skepsis, der har været i forhold til, om de politiske aftaler, vi har, rent faktisk fører os fremad, og den skepsis, der har været i forhold til Klimarådets klimafremskrivninger – der er jo en fremskrivning lige på trapperne, jeg tror faktisk nærmest, den kommer i dag – som har været, om vi er i stand til at levere på de politiske ambitioner, vi har haft.
Bare i den tid, jeg selv har været med, hvor vi tilbage i 2019 ved lov fik indført den ambition, der var om 70-procentsreduktioner i 2030, var der jo mange, der var i tvivl om, om det kunne lade sig gøre, og der var en enorm kritik af det: Ja, ja, det er fint nok med det 2025-mål – som altså er i år – om at skulle reducere med mellem 50 og 54 pct., men I gør alt for lidt.
Og en af mine forgængere, altså Dan Jørgensen, har jo mange gange skullet stå på mål for og få skudt i skoene, at det var for fodslæbende, for lidt og for dårligt.