runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Åh, jeg synes, det er svært, for jeg synes virkelig, din tale var rigtig god, og jeg sad og følte, at vi egentlig måske ikke var så langt fra hinanden.
Men så kommer netop de her forskelle ind i debatten, hvor jeg synes, at ordføreren går alt, alt for langt i gerne at ville designe hele vores samfund helt ind over folk private dørtærskel, og det er jo der, hvor vi er forskellige.
Vi mener, at der kan folk godt selv finde ud af at fordele den slags, sådan som det fungerer for dem i den enkelte familie.
Problemerne opstår i det øjeblik, man ikke længere er en familie, og det er jo der, hvor vi ser de her problemer.
Det er, når man bliver skilt eller man ikke længere er samlevende, eksmanden får måske en ny kæreste osv. osv.
Vi kender jo alle sammen de historier, vi ofte får i vores indbakker om de her sager.
Altså, det er der, problemerne begynder, og hvor man ser, at der er børn, der bliver afskåret fra deres fædre.
Lotte Rod (RV), 2026-01-23:
Jo, jeg mener, vi skal gøre os mere umage for, at der ikke er så mange mænd, som kommer i klemme.
Jeg synes bare, at ordføreren svigter ved ikke at tage det andet lige så alvorligt.
For man kan jo tro, at problemet skyldes, at det er sådan en gammeldags opfattelse, at mor er den bedste, men det kan jo også godt være, at beslutningerne netop ryger ud til mors fordel, fordi det er mor, der har været der indtil nu.
Derfor betyder det jo noget, at mænd tager mere barsel, at mænd tager flere sygedage, at mænd er lige så vigtige i børns liv, som mødre er.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det tror vi sådan set vi er enige i.
Nu handler det her jo ikke om barsel.
Jeg er nok bare imod, at EU skal diktere, hvad vi skal gøre i Danmark, og grundlæggende set har jeg som borgerlig det bedst med, at familierne selv bestemmer.
Der er nogle familier, hvor det giver god mening, at manden også tager noget barsel.
Der er også rigtig mange familier, hvor det ikke ville give nogen mening, og hvor man måske heller ikke har lyst.
Der mener jeg grundlæggende, at det er godt, at det ligger ude hos familierne, men lad os nu lægge det til side.
Det er ikke fædre, der ikke ønsker at være sammen med deres børn.
Det er fædre, der bliver afskåret fra at være sammen med deres børn, og det er derfor, jeg mener, at vi er nødt til at lave noget lovgivning i forhold til det her.
Mener ordføreren ikke, at det er presserende, at vi får ændret så mange ting i det Familieretshus, fordi systemet ikke fungerer i dag?
Lotte Rod (RV), 2026-01-23:
Jo, jeg mener, det er et kæmpeproblem, at så mange mænd kommer i klemme.
Jeg forstår bare ikke, at ordføreren ikke er mere optaget af også at gå til roden af problemet.
Jeg tror jo på, at vi også skal sikre, at mænd har barsel, at det også er mænd, der kan tage sygedage, at det også er mænd, der kan fylde i børns liv, for selvfølgelig har det også en betydning for, når vi deler børnene, at det ikke altid bare bliver moderen.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Tusind tak, og tak for en god tale.
Jeg anerkender fuldt ud præmissen i forhold til det her med, at man i familierne er bedst til at bestemme, hvem der tager barslen.
Jeg skal være ærlig og sige, at jeg gerne selv ville tage barslen dengang med mine børn.
Det var mit valg, fordi jeg gerne ville gå hjemme med dem.
Der var også noget praktik i det, fordi man eksmand var selvstændig og jeg var offentligt ansat.
Så der var også noget praktik i det.
Men jeg anerkender fuldt ud præmissen om, at familierne godt kan selv.
Det mener jeg sådan set grundlæggende, og jeg tror også, at langt de fleste fædre rigtig gerne vil.
Det er jo også det, vi ser.
Så på det punkt mente jeg ikke man behøvede at lave lovgivning.
Altså, vi kan se, at der er en praksis i Familieretshuset, som tilgodeser kvinder på bekostning af nogle mænd, der faktisk gerne vil, og det er det, jeg har et problem med; man har så skævvredet et system.
Anerkender ordføreren ikke, at det præcis er det, der er problemet?
For det bedste ville jo være, hvis folk bare kunne aftale sig ud af det i alle tilfælde.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Tak for svaret.
Jeg vil også gerne lige høre ordføreren om det moderne børnesyn, som jo ligger til grund for meget af den lovgivning, der bliver lavet her, og sådan set også for folkeskolen.
Det er altså det her med, at forældre og voksne i det hele taget tager mindre og mindre ansvar for børn, og det er jo også det, der er problemet i hele det familieretlige område.
Er det ordførerens oplevelse, at vores børn trives bedre, efter det her moderne børnesyn har fundet vej igennem stort set al lovgivning på området?
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Nej, med de tal, ordføreren siger her, virker det ikke logisk.
Det vil jeg give ordføreren fuldstændig ret i.
Er der fejl i systemet?
Ja, det er der, og som en tidligere ordfører sagde: Der er kæmpe fejl i systemet.
Kunne vi gøre det bedre?
Ja, det kunne vi godt.
Jeg synes også selv som far, at det er forkert, når fædre ikke bliver ligestillet med kvinder i mange af de her sager.
Men for mig og for vores parti er det bare barnets tarv, der er det vigtigste i den her sag, og det er ikke altid i barnets tarv med en 7-7-ordning.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jeg anerkender, at du ikke er ordfører på området, men jeg vil alligevel gerne spørge dig om noget sådan logisk, måske også lidt med en snert af noget moral og etik.
For i Danmark er det sådan, at næsten hvert tredje barn oplever, at deres forældre bliver skilt.
Synes ordføreren så, det er logisk, at det kun er 4 pct., der ender med at have deres far som bopælsforælder?
Altså, nu er ordføreren selv en mand.
Tænker han, at det lyder logisk og retfærdigt, altså i forhold til vores system, at 4 pct. ender med at have deres far som bopælsforælder?
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Tak for det spørgsmål.
Jeg er enig i, at en 7-7-ordning ville være god i mange sager.
Der er ingen familier, der er ens, der er ingen børn, der er ens, og man kan spørge, om det er det rigtige at køre med 7-7, eller om det er det rigtige at køre med 5-9, og der er, som nogle andre ordførere siger, her mange forskellige ordninger.
Men det vigtigste for os er, at man kigger på barnets tarv, og nogle af de forældre skulle måske tage og blive voksne og snakke sammen i stedet for at råbe og skrige ad hinanden.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det er jo ikke bare et uperfekt system, men det er også et fuldstændig falleret system, som overhovedet ikke fungerer.
Der er lange ventetider, og der er en voldsom bias.
Altså, der er jo nærmest intet, der fungerer i det familieretslige system, for at være fuldstændig ærlig, og det her er en lille ting, som man kunne gøre bedre, og det er bare, at udgangspunktet altid skal være 7-7.
Som der også er blevet sagt her, og som der klart og tydeligt står i forslaget, handler det jo netop om barnets ret til at se begge forældre.
Sådan er det desværre bare ikke i dag, og der understøtter systemet, at man kan lyve, at man kan samværschikanere, og at man kan forældrefremmedgøre sig til at få børnene fuldtids.
Tusind tak.
Det var jo en meget fin tale, ordføreren læste op, og det er selvfølgelig altid lidt utaknemligt at være standin for den anden ordfører.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre ordføreren om noget.
For ordføreren mente i talen, at det, hvis der er en konflikt mellem forældrene, så er bedst for barnet, at man ikke ligedeler samværet, og det undrer mig ret meget.
For så går konflikten jo netop ud over barnet.
Det ser vi også i rigtig mange sager i dag, og der er jeg bare nødt til at sige, at der er en voldsom bias.
Det er stort set altid mændene, der taber.
Kvinden laver en konflikt, hun holder barnet væk, og hun lyver om diverse ting – ja, der er jo nærmest mors manual – og hun ender så faktisk med at vinde i systemet.
For hun har måske holdt barnet væk fra faren i så lang tid, at barnet er mest knyttet til hende.
Mener ordføreren reelt set, at det er i barnets tarv, at man understøtter, at folk kan lyve og bedrage sig til at få deres børn fuldtids?
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Jeg står her i dag som vikar for vores ordfører, som desværre ikke kunne være her, så I må bære over med mig, hvis jeg ikke har lige så stor viden på området som de andre ordførere, der sidder i salen.
I Moderaterne står vi på børnenes side.
Det gør vi, når det handler om mere trivsel i skolen,
det gør vi, når vi handler om stærke foreninger og fritidstilbud, og det gør vi i særdeleshed, når det handler om svære sager om skilsmisse.
En skilsmisse er altid svær.
Det er den for de voksne, der gennemgår den, men det er den i særdeleshed også for de børn, der gennemgår det, og det skal vi behandle med den dybeste respekt.
For det handler grundlæggende om, hvordan vi sikrer børn, hvis familie skal skilles.
Derfor er det for Moderaterne også vigtigt, at vi hæver blikket, og at vi forholder os til, hvad vi ved på området.
Vi ved bl.a., at noget af det mest skadelige for børn i en skilsmisse er at blive fanget i en konflikt mellem to forældre, der ikke længere kan sammen, og netop det er for mig kernen i sagen.
For selv om jeg har sagt, at jeg kan se det sympatiske i, at man som udgangspunkt skal dele forældreskabet, så må jeg også bare slå fast, at det, hvis der er tale om et konfliktfyldt forhold, så ikke er i nogen børns interesse, men udelukkende forældrenes interesse.
Vi kan derfor heller ikke støtte forslaget, og det er ikke, fordi det ikke er sympatisk, men fordi det flytter fokus fra barnets tarv til forældrene.
Det må og skal altid være sådan, at udgangspunktet er hos børnene, når de ofte svære konflikter skal behandles.
Samtidig skal vi anerkende, at ingen familier er ens.
Der er derfor heller ingen skilsmisser, der er ens.
Derfor kan vi heller ikke indrette vores lovgivning sådan, at vi antager, at vi skærer alle over en kam.
Det vil i min optik være tilfældigt, hvis vi går ned ad den vej, som forslagsstillerne nævner her i forslaget.
Kan man som forældre aftale sig ud af en skilsmisse på en god måde, er det selvfølgelig det bedste.
Det kan vi desværre ikke lovgive os ud af.
Derimod skal vi indrette loven, så den netop tager højde for de triste situationer, hvor der ikke er enighed, for den ene forælder skal vinde mere eller mindre over den anden.
Men det handler om at sikre børnene, så de ikke bliver kastebold i en konflikt mellem to voksne.
Jeg anerkender, at det er en svær diskussion.
Det er det også for mig, men ikke desto mindre mener jeg, at vi skal stå fast om den nuværende lovgivning.
Kan vi gøre mere for forholdene i forældreretshuset?
Er det her et forslag, som komme til at skabe færre konflikter, der skal løses i forældreretshuset?
Nej, det tror jeg ikke det er.
I Moderaterne tror vi på at sætte barnets tarv først, særligt når livet står en kolbøtte og to forældre skal skilles.
Det er særlig forpligtende at stå på børnenes side.
Derfor kan vi desværre ikke støtte forslaget.
Tak for ordet, formand.
Astrid Carøe (SF), 2026-01-23:
Altså, der kan også være sager, hvor det er lidt mindre vanvittigt, end at nogen er bimlende sindssyge eller er rockere.
Det kan jo også være, som der er blevet talt om tidligere, at man bor langt væk fra hinanden.
Der kan jo være alle mulige årsager til, at det er nødvendigt at lave en mere skæv deling end en 7-7-ordning.
Jeg synes, at ordføreren modsiger sig selv en lille smule, også i forhold til hvad der står i forslaget, for der står jo, medmindre man i fællesskab har fundet ud af noget andet.
Det er det jeg siger rigtig mange familier jo gør, og så kommer de til Familieretshuset.
Jeg ved ikke, om ordføreren forestiller sig, at Familieretshuset så skal sige: Nej nej, I skal ikke have en 5-9-ordning, I skal have gode grunde til ikke at have en 5-9-ordning, det skal være en 7-7-ordning.
Det er da om noget noget, der kan skabe konflikt.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Der er masser af familier, som kommer til Familieretshuset for at få stadfæstet en eller anden form for samværsordning osv.
Der er de her tre gradueringer, altså, der er de grønne, de gule og de røde sager, og det ved ordføreren jo også godt.
Så det her handler jo netop om at forebygge højkonfliktsagerne, fordi man som udgangspunkt, medmindre noget andet taler imod det – det kunne være, at mor var bimlende sindssyg, eller at far var rocker eller noget andet – så har en 7-7-ordning.
Der kunne jeg bare godt tænke mig at høre ordføreren: Mener ordføreren, at systemet, som det er i dag, fungerer?
Det mener vi i Dansk Folkeparti i hvert fald overhovedet ikke.
Astrid Carøe (SF), 2026-01-23:
Tak for det.
Først tror jeg lige, at jeg vil sige, at jeg er glad for kvitteringen af, at jeg skulle være godt forberedt, men jeg synes faktisk ikke, at det klæder debatten at spekulere vildt meget i, hvor meget andre er forberedte.
Jeg forestiller mig, at langt de fleste af os tager vores arbejde herinde alvorligt og har forberedt os til den her debat.
Men tak.
Altså, der er masser af forskning, der viser, at en 7-7-ordning ikke nødvendigvis for alle børn er det bedste.
Det bedste er, at man har kontakt med begge forældre.
Selvfølgelig skal vi undgå, medmindre det er sådan nogle meget grelle sager, at børnene helt mister kontakten til den ene forælder.
Men ordføreren og nogle af de andre ordførere taler meget om det her med de fleste familier.
Heldigvis er de fleste familier slet ikke inde at røre ved Familieretshuset.
De finder ud af det i fællesskab, og der synes jeg jo, det er rigtig fint, hvis man finder ud af, at man skal have en 7-7-ordning, en 5-9-ordning, eller hvad der passer til den enkelte familie.
Det er jo det, der er »de fleste familier«.
Så det her er jo i højkonfliktsager eller i konfliktsager, hvor man skal ind forbi i Familieretshuset.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det er jo en god pointe.
Det er altid sådan, når vi taler ligestilling: Når det gavner mænd, er der meget få partier, især på venstrefløjen, der har lyst til at sige noget som helst.
Tværtimod plejer de at modarbejde det.
Men hvis det gavner kvinder med bestyrelsesposter eller et eller andet andet, vil man rigtig gerne tale ligestilling.
Vi så det for nogle år tilbage i forhold til det her med at tage sine børn med på krisecentre, altså det, der hedder servicelovens § 9, hvor det var kønnet.
Det var simpelt hen kun kvinder, der havde de her rettigheder, og det havde vi mange debatter om hernede i Folketingssalen, hvor jeg harcelerer dybt imod det og sagde, at der simpelt hen må være ligestilling.
Så fik man det efter noget tid ændret, men det var først efter nogle debatter, hvor jeg fik at vide, at det, jeg stod og sagde, nærmest var skørt.
Det er jo lidt det samme her.
Selvfølgelig er det helt naturligt, at udgangspunktet må være en ligedeling, fordi det er bedst for barnet, men jeg synes, det er, som jeg også sagde i min tale, sådan, at hykleriet driver ned ad væggene, når man ikke kan støtte noget, der er så basalt som det her.
Det sidste er jeg meget enig i.
Der er jeg meget enig.
Ordføreren er virkelig gået ned i hver enkelt del.
Så det vil jeg egentlig bare kvittere ordføreren for.
Det her med en 7-7-ordning er jo udgangspunktet.
Det er klart og tydeligt anført, også i beslutningsforslaget, at det her jo selvfølgelig er sådan, og sådan vil det altid være, at man skal kigge på den enkelte situation.
Men en 7-7-ordning må altid være udgangspunktet, for det ved vi som udgangspunkt er det bedste.
Så kan der være en masse af omstændigheder, der gør, at man skal lave nogle særordninger.
Der var nogle, der talte om små børn, der bliver ammet, eller børn, som eksempelvis har svær autisme eller noget andet, der gør, at man skal lave nogle særordninger, men i udgangspunktet er det sundt, at det er ligeligt.
Mener ordføreren ikke det?
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Men det er jo netop ikke i barnets tarv, at så mange børn ikke får den samme adgang til deres far som til deres mor.
Det er jo et system, der har en bias, og som forfordeler mødre konstant.
Der vil jeg bare sige noget til ordføreren, for jeg ved, at det er en kvinde, der har skrevet ordførerens tale, og vi er nærmest kun kvinder i Socialudvalget.
Jeg vil sige til alle de mandlige kolleger herinde, jeg har herinde: Jeg håber, at I vil sætte jer ind i det her, på jeres køns vegne.
For her er der reel ligestilling at komme efter politisk.
Henrik Rejnholt Andersen (M), 2026-01-23:
Nej, jeg mener ikke, at det er i barnets tarv, at nogen forældre lyver, eller at det er i barnets tarv, at barnet ikke har kontakt med begge forældre.
Men jeg mener heller ikke, at det her forslag om 7-7 nødvendigvis gør det rigtige.
Er det et perfekt system, vi har i dag?
Nej, det er det ikke.
Kan vi gøre mere?
Ja, det kan vi godt, men det drejer sig om barnets tarv og ikke om forældrenes konflikt.
Derfor mener jeg, at barnets tarv står forrest i forhold til forældrene.
Jeg vil så starte med at afkræfte, at det er en kvinde, der har skrevet min tale.
Det er en mand.
Men uanset hvad er loven kønsneutral.
Vi behandler alle køn lige i det her fællesskab, om det så er perfekt eller ej, og det er det ikke.
Her er vi bare meget uenige om, om 7-7 er den perfekte ordning, eller om det skal være i barnets tarv.
Det er så, hvad det er.
Det her forslag, som forslagsstillerne har fremsat, er vi ikke enige med jer i, og vi kan desværre ikke støtte det.
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-01-23:
Barnets tarv står højest for os.
I vil gerne have en 7-7-ordning, og I mener, det kan reducere konfliktniveauet.
Det er jo ikke, om det er en 7-7-ordning eller 12-5-ordning, eller hvad det nu er.
Det er konflikten, der er problemet, og det er den, der skal reduceres, og den skal vi hjælpe med at få reduceret.
Men det gør vi ikke med det her forslag.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Jo, det mener jeg faktisk at den gør med det her forslag.
For konflikt er netop ikke en grund til, at børn lige pludselig ikke skal se begge deres forældre.
Man kan sagtens have en deleordning, uden at forældrene faktisk overhovedet behøver at have noget med hinanden at gøre.
Det handler om barnet og barnets ret til at se begge sine forældre.
I dag lader man konflikten forstyrre, og dermed ser vi den her forskelsbehandling, som oftest er til fordel for moren.
Jeg vil bare sige tak for en flot tale.
Tak for det gode samarbejde om at styrke en større lige ret på det her område og ikke mindst at sikre børnenes rettigheder til at have kontakt til begge deres forældre.
Jeg er lidt interesseret i noget af det, ordføreren var inde på i sin tale.
Hvordan tror ordføreren det kan være, at partier, der normalt kæmper for ligestilling og endda har stemt for, at man skal gå ind politisk og bestemme, hvordan barslen skal fordeles, ikke vil være med til at kigge på, hvordan fordelingen skal være, når forældrene så 10 år efter bliver skilt?
Hvorfor tror ordføreren det kan være så farligt for de samme partier, der normalt går herop og kæmper for ligestilling?
Nogle af dem vil nærmest ikke anerkende, at det eksisterer.
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-01-23:
Den forskelsbehandling forsvinder ikke med det her forslag.
I vil gerne have, at 7-7-ordningen automatisk skal være det bærende princip.
Katrine Daugaard (LA), 2026-01-23:
Ordføreren spørger: Hvornår fraviger man en 7/7-ordning?
Det gør man jo, når der er gode faglige grunde til ikke at have den.
Men det, vi jo ser, er en bias i systemet, som gør, at børnene ikke får lige adgang til deres forældre, og det er jo det, det hele handler om.
Man kan fravige det, hvis der er en god grund til, at den ene forælder ikke kan varetage en 7-7-ordning ordentligt.
Det kan være, fordi han bor i den anden ende af landet.
Det kan også være, fordi personen ikke selv ønsker det, og det er der jo også masser der ikke gør.
De vil så nok være dem, der selv finder ud af, at det ikke skal være sådan.
Men når det gælder dem, der virkelig kæmper for gerne at ville være en aktiv del af deres børns liv, og når de børn som oftest også gerne vil have begge forældre i deres liv, skal vi ikke undgå den uretfærdige forskelsbehandling, vi ser i dag, og finde nogle løsninger på det?
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-01-23:
Vi vil altid gå efter den lovgivning, der vil give mindst mulig konflikt.
Selvfølgelig vil vi det, men jeg har svært ved at se, at det der har den store effekt.
Forslaget i Spanien er jo ikke så meget anderledes end det, vi foreslår her.
Så jeg har svært ved at se, hvad det skulle have for en effekt.
For os er det afgørende barnets tarv.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Det er det også i det her forslag.
Udgangspunktet er en 7-7-ordning, og så skal der være en individuel vurdering, hvor man bl.a. kigger på, om andet er aftalt, eller om der er noget, der taler imod det.
Så der er ingen diskrepans, overhovedet.
Så det undrer mig sådan set lidt, at man bliver ved med at sige det, for det står ret klart og tydeligt i forslaget.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre om noget.
Hvis det arbejde, vi har i Retsudvalget i forhold til det her, ender med, at et af punkterne vil være noget a la det her, vil Konservative så også stemme imod den del?
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-01-23:
Tak for det.
Det forslag, de har i Spanien, handler jo ikke om en automatisk ret til en 7-7-ordning.
Der ligger også en individuel vurdering, og de har også det her om, at det altid er barnets tarv, der står højest.
Så jeg har lidt svært ved at se, hvad det er for en konflikt, ordføreren forsøger at stille op.
Mette Thiesen (DF), 2026-01-23:
Jeg har efterhånden mistet fornemmelsen for, hvordan det der konservative kompas nogle gange svinger.
Som minimum kunne man have stemt gult, hvis der var nogle dele, man måske var enig i.
Men lad nu det ligge.
Det her er jo et forslag, hvor man netop sikrer børnenes ret til begge forældre.
Vi ser et system, som i høj grad favoriserer moren – lad os sige det, som det er – og vi ser et system, som åbenlyst ikke fungerer.
Det her er en del, men der er mange ting, der skal laves om i det familieretslige system.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren om noget helt konkret.
For noget af det, vi sidder og undersøger i Retsudvalget, er, at man eksempelvis i Spanien netop har ligestillet i forhold til det her.
Det er en af årsagerne til – og selvfølgelig står det ikke alene – at man mener, at de i hvert fald i nogle regioner har nedbragt antallet af tilfælde af partnervold og partnerdrab på kvinder meget betydeligt.
Vil ordføreren så støtte det, hvis det er?
Joachim Hoffmann-Petersen (KF), 2026-01-23:
Tak for det, formand.
Intentionen bag B 59 er sympatisk.
Det er et bærende udgangspunkt i vores familieret.
Men det her forslag løser altså ikke de problemer, der gør allermest ondt i de familier, hvor konflikterne er store.
Konflikten og ikke ugedelingen er den afgørende faktor for barnets trivsel, og derfor mener vi, at barnets tarv altid må være afgørende.
Desuden mangler vi i det her forslag klare kriterier for, hvornår man fraviger en 7-7-ordning, og vi mangler løsninger for de mere end 12.000 § 7-sager, der er om året, hvor forældrene ikke selv kan finde løsninger.
Forslaget adresserer heller ikke de grundlæggende problemer med bopæls- og samværsforældrebegreberne, som i dag skaber konflikt og ulighed mellem forældrene.
Konservative ønsker en familieret, der tager udgangspunkt i det enkelte barn, og ikke en standardløsning.
Det Konservative Folkeparti kommer til at stemme imod, men vi ser frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi gerne vil arbejde for et mere balanceret forslag.
Vi vil også gerne se på nogle af de her dele om, hvordan økonomien i højere grad kan blive delt.
Men fokus må altid være på barnets tarv.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-01-27:
Men når ministeren siger, at det er domstolene, der skal tage stilling til det, så kommer vi ud i noget snak om, at ministeren har en forventning om, at domstolene ikke tager en opfordring til vold for værende det, som grundloven siger om, at man ikke må virke enten ved vold eller ved opfordring til vold.
Det skurrer bare i ørerne, når man så samtidig hører en regering, der står og siger, at man er fuldstændig imod det, og at det skal fjernes.
Hvorfor prøver man det ikke bare af?
Hvorfor har man ikke åbnet den her sag og prøvet det af?
Anklagemyndigheden taber jo af og til de sager, der bliver taget op, men ministeren er enig i, at jihad er opfordring til vold, og grundloven siger, at man ikke må opfordre vold, så hvorfor er det, at man tøver man fra regeringens side?