Simon Kollerup (S), 2019-12-13:
Tak for det.
Tak for forespørgslen og også for motivationen til, at vi kan holde den her, synes jeg, også meget vigtige debat om udviklingen i vores landdistrikter.
Jeg – og det gælder for hele regeringen – deler ønsket om at understøtte og fremme en positiv udvikling i landdistrikterne.
Og ud over erhvervsministerrollen tager jeg også mit ansvar som landdistriktsminister meget, meget seriøst.
Det er en vigtig prioritet for mig at arbejde for, at vi får skabt et sammenhængende Danmark.
Jeg kan i hvert fald selv se, at den økonomiske fremgang i Danmark i flere år har været skævt fordelt mellem land og by.
Der er mange, der oplever, at vores landdistrikter ikke får tilstrækkelig del i det opsving, som resten af Danmark har oplevet de seneste år.
Og det er min overbevisning, at de danske landdistrikter har forskellige forudsætninger, forskellige styrker, men også forskellige udfordringer.
Og derfor findes der ikke en hurtig one size fits all-løsning, som kan hjælpe landdistrikterne sådan over et.
Som bekendt fremlagde Socialdemokratiet i august 2018 udspillet »Nærheden tilbage«.
Formålet med det udspil er at tage et opgør med centraliseringsbølgen, der trækker Danmark skævt.
Det er fortsat regeringens ønske.
Og vi vil arbejde for at styrke landdistrikterne ved at bringe velfærden tættere på borgerne og skabe bedre vækstbetingelser for produktion og erhverv i hele Danmark.
Vi vil sikre, at der er udvikling, muligheder, velfærd og arbejdspladser i hele vores dejlige land.
I Norge har man siden 1990 omtalt den allernordligste del af landet som tiltagszonen.
Forslaget om oprettelse af den her tiltagszone udsprang af kriser i fiskeriet og fiskeindustrien, og tiltagene, der blev målrettet zonen, skulle afhjælpe arbejdsløshed og generelt dårlige levevilkår for befolkningen i Nordnorge.
I dag søger man med ordningen at skabe en attraktiv region at bo, arbejde og drive virksomhed i.
De væsentligste virkemidler er fritagelse for arbejdsgiverafgift, nedskrivning af studielån og reduktion i personbeskatningen.
Ambitionen om at fremme udviklingen i udfordrede områder deler vi sådan set i den danske regering med vores norske kollegaer.
Og jeg er enig med Dansk Folkeparti i, at det er værd at holde øje med gode ideer og løsninger i vores nabolande.
En tiltagszone – sådan en til en efter norsk eksempel – har jeg alligevel svært ved at se for mig som et greb, der kan overføres direkte til Danmark, og det er der flere grunde til.
Som ordføreren for forslagsstillerne også siger, er vores lande forskellige på mange punkter.
Danmark er ikke nær så udfordret som Norge i forhold til at skabe bosætning i alle dele af landet; det gælder hverken, når vi taler geografi eller klimamæssige forhold.
Tiltagszonen er kun indført i de allernordligste kommuner i Norge, hvor bosætning er forbundet med væsentlige udfordringer.
I Danmark er vi så heldige, at selv om klimaet fylder mere og mere i vores hjemlige diskussion, er der ingen steder, hvor klimaet besværer bosætningen i samme grad som i Nordnorge.
Det betyder, at vi ikke på det parameter oplever forskelle i vores levevis – men vi har andre udfordringer.
I forespørgslen fremhæver Dansk Folkeparti muligheden for at reducere studiegæld ligesom i den norske tiltagszone.
Det danske su-system er anderledes indrettet end det norske.
I Danmark kan su-stipendiet suppleres af su-lån.
I Norge får studerende på videregående uddannelser som udgangspunkt støtten som su-lån.
Og en del af lånet kan på visse betingelser konverteres til stipendier efterfølgende.
Bare sådan en forskel mellem det danske og det norske su-system betyder, at eftergivelse af lån som incitament for bosætning ville virke på en anden måde i Danmark, end det gør i Norge.