runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2017-11-30:
Tak for det.
Den ene del handler om – hvad hr. Mattias Tesfaye også var inde på – at man i dag giver en økonomisk garantistillelse, hvis man ønsker at få en ægtefælle til landet og skal familiesammenføres med vedkommende.
Garantien gælder så i 5 år, og efterfølgende skal man sørge for at få den forlænget.
Det foreslås her, at perioden skal fastsættes til at være på 10 år, og hvis man så ikke har fået permanent opholdstilladelse efter de 10 år, bortfalder den økonomiske garantistillelse.
I Dansk Folkeparti tænker vi umiddelbart, at det er udmærket.
Vi vil spørge ind til det under udvalgsbehandlingen, men umiddelbart tænker vi, at den økonomiske garantistillelse bør gælde, indtil man rent faktisk har fået en permanent opholdstilladelse.
Når vi nu behandler et lovforslag, som handler om økonomisk garantistillelse, vil jeg sige, at det ikke er nogen hemmelighed, at vi mener, at den skal sættes op fra det nuværende beløb.
Der er så også den del, der handler om at fjerne den lidt nemme adgang til at få prøvet sin sag ved domstolene, og man må så klage til Udlændingenævnet i stedet for.
Umiddelbart har vi ikke nogen problemer med den ændring.
Dog vil jeg tilføje – og det kan godt være, at der kommer et ændringsforslag fra Dansk Folkeparti – at vi synes, at der generelt er for mange klagemuligheder og alt for nem klageadgang på udlændingeområdet og sådan set også på det her område.
Men vi vil stille nogle spørgsmål og kommer muligvis med nogle ændringsforslag, og så afgør vi under udvalgsbehandlingen, hvordan vi stemmer, når det her kommer til tredje behandling.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-11-30:
Det her lovforslag består af to dele, som ikke har noget med hinanden at gøre.
Den anden handler om at afskaffe den eksisterende særlige lette adgang til at prøve en sag om familiesammenføring med børn ved domstolene.
Igen må jeg sige, at jeg synes, det er noget sjusk, at man blander to emner, som ikke har noget med hinanden at gøre, i samme lovforslag.
Hvad det første emne angår, altså det, som har med sikkerhedsstillelsen at gøre, anerkender vi, at ændringen nok vil betyde en administrativ lettelse for de borgere, den vedrører.
Det er der også flere organisationer som peger på.
Det vil vi i Enhedslisten gerne lytte til.
Men vi har lidt svært ved at forstå, at sikkerhedsstillelsen skal gælde for en 10-årig periode, når man i udlændingeloven opererer med 8 år som den periode, folk skal bo i Danmark for at opnå ret til at søge om permanent opholdstilladelse.
Derfor vil vi også spørge ind til den del under behandlingen af lovforslaget.
Den anden del af lovforslaget er betydelig mere problematisk.
Her vil regeringen fjerne den særlige lette adgang til at få prøvet sager om familiesammenføring med børn.
Begrundelsen er, at retssikkerheden er god nok, fordi vi jo har Udlændingenævnet.
Det er vi ikke enige i i Enhedslisten.
Vi mener, at forslaget er en svækkelse af et vigtigt stykke retssikkerhed i vores udlændingelov.
Børn udgør en særlig sårbar gruppe.
I FN's børnekonvention har Danmark forpligtet sig til, at barnets tarv i alle myndighedsafgørelser skal komme i første række, og det er et vigtigt retssikkerhedsmæssigt gode, at der er en særlig let adgang til domstolsprøvelse, også af Udlændingenævnets afgørelser.
Laura Lindahl (LA), 2017-11-30:
Det andet element handler om, at man afskaffer den særlig lette adgang til domstolsprøvelse, og det synes vi sådan set også er fornuftigt, set i lyset af, at vi også har tillid til det nuværende nævn.
Så på den baggrund støtter Liberal Alliance lovforslaget.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-11-30:
Tak for det.
Den første del, som handler om den økonomiske sikkerhedsstillelse, som nu hæves til 10 år, kan jo umiddelbart virke som en stramning, men der er også noget, der taler for, at det faktisk er en administrativ lettelse, ikke bare for administrationen, sagsbehandlingen, men også for de mennesker, det handler om. Vi har også nogle spørgsmål til det, ligesom tidligere ordførere, der har stillet spørgsmål.
Det kunne vi sådan set, tror jeg, godt have støttet, men når nu lovforslaget er blandet sammen med ophævelsen af den adgang til domstolsprøvelse i visse sager om familiesammenføring, som familier med børn har, kan vi ikke støtte det her lovforslag.
Hvis det blev delt op, kunne vi jo overveje det, men det går jeg ikke ud fra at ministeren er indstillet på.
De argumenter, som den tidligere ordfører fra Alternativet fremhævede, gælder også for mig.
Jeg synes, der er en række eksempler på retspraksis, der viser, at der ikke er den samme retssikkerhed, og der er jo i alt fald ikke den samme fart på, som netop gælder med den nuværende praksis for børn.
Og det er det, der for os i Det Radikale Venstre er det allervigtigste, altså at børn faktisk har hurtig adgang til afgørelse i det mest afgørende for dem i deres liv, nemlig familiesammenføring med deres egne forældre.
Og det er grunden til, at vi på ingen måde kan støtte det her lovforslag.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-11-30:
Vi kan ikke støtte det her lovforslag.
Det skyldes, som også andre har været inde på, den forringelse, der er af muligheder for at få domstolsprøvet sager i forbindelse med familiesammenføringer, hvor der er børn involveret.
Vi er meget uforstående over for, at det skal strammes op, og synes i og for sig, at problemet er det modsatte i øjeblikket, nemlig at der er for svag en retsstilling for børn, så børn ofte kommer i klemme i mange af de sager om familiesammenføring, som er her i Danmark.
Derfor kan vi selvfølgelig ikke støtte, at man laver den her forringelse.
Marcus Knuth (V), 2017-11-30:
Jeg beklager forsinkelsen.
I Venstre går vi som bekendt ind for en stram og konsekvent udlændingepolitik, hvor vi stiller krav til de udlændinge, der vil være en del af vores samfund.
Det afspejler sig jo også typisk i de lovforslag, som vi behandler.
En anden vigtig prioritering i Venstres lovarbejde og i vores arbejde i det store og hele er afbureaukratisering.
Vi skal sørge for, at administrationen i myndighederne bliver så let at gå til som overhovedet muligt og ikke mindst på vores område, udlændinge- og integrationsområdet, hvor der jo er så mange sager at behandle.
Lovforslaget her fokuserer på den sidstnævnte prioritering, nemlig afbureaukratisering.
Med forslaget lægges der op til, at den periode, som der i ægtefællesammenføringssager skal stilles økonomisk sikkerhed for, fastsættes til 10 år mod de nuværende 5 år.
Det skal fjerne de uhensigtsmæssigheder, som de nuværende regler skaber.
Det skaber en del administrative problemer, som vi kan se beskrevet i lovforslaget, og som jeg er sikker på at ministeren også vil komme ind på.
Derfor glæder det mig, at vi med lovforslaget kan få rettet op på det.
Så vil jeg lige vende den anden del af lovforslaget, nemlig afskaffelsen af den lette adgang til domstolsprøvelse i sager om familiesammenføring med børn.
Forslaget går på, at der ikke længere skal være denne lette adgang til domsprøvelse.
Årsagen er, at vi siden lovens indførelse nu har fået Udlændingenævnet.
Her hæfter regeringen sig ved, at nævnet sagtens kan varetage retssikkerheden for parterne i disse sager.
Det mener jeg også at Udlændingenævnet kan, for nævnet er et meget domstolslignende organ, hvis medlemmer er uafhængige.
Derfor støtter Venstre dette lovforslag, og jeg skal hilse fra De Konservative og sige, at det gør de også.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-11-30:
Ministeren siger, at det er umiddelbart fornuftigt med de 10 år, men hvorfor egentlig?
Hvorfor sætte grænsen på 10 år, når nu man efter 8 år har muligheden for at søge tidsubegrænset ophold?
Jeg kan faktisk ikke se logikken i det.
Og vil ministeren være indstillet på at ændre det, således at det bliver 8 år og dermed kommer til at følge grænsen for, hvornår man kan søge tidsubegrænset ophold, frem for de 10 år?
Inger Støjberg (V), 2017-11-30:
Ja, det er korrekt, at i mange tilfælde – eller i nogle tilfælde – ville man i hvert fald kunne søge om tidsubegrænset ophold efter de 8 år.
Man kan altid forsøge, men det er så ikke sikkert, at man får retten.
Men når det er sagt, så er vurderingen, at de 10 år sådan set er meget fornuftige netop i forhold til en tidsubegrænset opholdstilladelse, som kan gives efter 8 år.
Men altså umiddelbart vil jeg bare sige, at det her er en lettelse, som fru Johanne Schmidt-Nielsen også er inde på, fordi man nu netop slipper både som ansøger, som kommuner, som myndigheder helt generelt og som bank for at skulle forlænge den her periode fra de 5 år og så forlænge en gang mere, så det bliver til de 10 år.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-11-30:
Som ministeren også selv siger, så har man jo mulighed for at søge tidsubegrænset ophold efter 8 år, men sikkerhedsstillelsen hæves her fra 5 år til 10 år.
Og der er jo sådan set en række organisationer, som siger, at de godt kan se fornuften i, at man sparer noget administrativt bøvl ved ikke igen at skulle til en sikkerhedsstillelse, de siger bare, det er lidt dumt eller lidt upraktisk, at grænsen så ikke er 8 år frem for 10 år.
Kan ministeren forklare, hvorfor man har valgt at sige 10 år i stedet for 8, når nu 8 er det tidspunkt, hvor man har mulighed for at søge om tidsubegrænset ophold?
Inger Støjberg (V), 2017-11-30:
Det er jo sådan et spørgsmål, man altid kan diskutere.
Men jeg mener som udgangspunkt, at det er mest fornuftigt bare at holde det her i et samlet lovforslag.
Men lad os tage en drøftelse af det.
Mattias Tesfaye (S), 2017-11-30:
For Socialdemokratiet er det jo vigtigt, at der er den bredest mulige opbakning til dansk udlændingepolitik, og så vidt jeg kunne forstå på flere partier her i salen, er de egentlig positivt indstillet over for lovforslagets første del om den økonomiske sikkerhedsstillelse.
Så vil regeringen være indstillet på at opdele lovforslaget, så vi i hvert fald kan få bred opbakning til den første del af lovforslaget?
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Jeg tror, at hvis fru Maria Reumert Gjerding har en interesse i at købe en af campingpladserne og gerne vil lave det til en rideskole, så vil der ikke være noget til hinder for det.
Altså, medmindre der er noget i lokalplanen, der gør, at kommunen ikke vil lave sådan en ændring. Så det tror jeg ikke der er nogen hindringer for.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Det vil sige, at de kan blive solgt til et fuldstændig andet formål, og at den nye ejer kan beslutte, at der så skal ske noget ganske andet på arealet.
Carsten Bach (LA), 2017-11-30:
I det omfang at arealerne er dækket af andre former for regulering af adgangen, vil disse selvfølgelig bliver opretholdt, men ellers er der selvfølgelig, hvis man afhænder arealer til nogle private, nogle andre forhold, der gør sig gældende, i forhold til ejendomsret.
Ida Auken (RV), 2017-11-30:
Det kan vi måske få afklaret i udvalgsbehandlingen, men der står i hvert fald i høringssvaret her, at Naturstyrelsen i dag giver udvidede adgangsrettigheder, altså at de ikke indsnævrer adgangsrettighederne, fordi de selv har en campingplads, som de forpagter ud.
Synes ordføreren ikke i frihedens ånd, at den frihed for resten af befolkningen til at færdes på de her arealer stadig skal være der, også når de bliver udstykket?
Carsten Bach (LA), 2017-11-30:
Lovforslaget ændrer mig bekendt ikke reglerne for f.eks. adgang til områder inden for strandbeskyttelseslinjen osv., så det mener jeg ikke der for langt de fleste af campingpladsers vedkommende faktisk bliver ændret væsentligt på.
Christian Poll (ALT), 2017-11-30:
Tak for det.
De campingpladser, der i dag drives af en forpagter, men ejes af staten, ønskes altså med dette forslag solgt til private.
Jeg tror, det er mere usikkert, hvis pladserne bliver privatejet, hvordan beskyttelsen og adgangen kan sikres også fremadrettet.
Vi har stillet en række spørgsmål og forventer at stemme imod forslaget, men vil vente med den endelige stillingtagen.
Svaret er: »Regeringen ønsker ikke at stille kommende ejere dårligere i konkurrencen med de øvrige campingpladser ved at pålægge dem yderligere begrænsninger end dem, der følger af lovgivningen.
Som enhver anden grundejer, vil det derfor være op til den kommende ejer at beslutte, om offentligheden skal have en særlig vidtgående adgang til arealerne.«
Det er jo klar tale.
Der er altså ikke ønske at imødekomme det, som fru Ida Auken netop spurgte om, og som Friluftsrådet foreslår, altså at man kan køre videre med en udvidet offentlig adgang.
Derfor er det klart, at vi ikke kan støtte det her forslag.
Carsten Bach (LA), 2017-11-30:
Mange tak for det.
Jeg er jo faktisk meget glad for på en eller anden måde at have været medvirkende til en meget højtflyvende ideologisk diskussion her i Folketingssalen.
Det sker jo nogle gange.
Det er ikke altid, at den er helt så højtflyvende, men i dag virker det til, at vi er kommet op over skyerne, og så vil jeg sige, at der i hvert fald her også er en ret bred kløft imellem Liberal Alliance og Enhedslisten.
For med det her lovforslag adresseres faktisk en af Liberal Alliances kæpheste, vil jeg tillade mig at kalde det.
Det kan virke som en meget lille sag, men det er sådan set meget, meget principielt.
Staten skal nemlig ikke drive kommerciel virksomhed eller unødigt eje arealer, hvorpå der drives kommerciel virksomhed.
En ting er, at staten sjældent er ret god til at drive kommerciel virksomhed rentabelt, uden at det dog nødvendigvis behøver at havne i cubanske tilstande, men en anden ting er, at staten slet ikke bør gøre det i et ellers frit marked.
Sagen er nemlig den, at Naturstyrelsens campingpladser konkurrerer direkte med alle andre helt almindelige privatdrevne campingpladser, og det er derfor også af rent og skært principielle grunde, at vi mener, at det ikke er statens opgave, ligesom vi heller ikke ønsker, at staten skal blande sig på uhensigtsmæssig måde andre steder i det frie marked.
Der er med andre ord tale om ulige markedsvilkår, når Naturstyrelsen driver virksomhed med staten i ryggen.
Dertil kommer, at vi i forvejen har at gøre med et turismeerhverv, som har problemer nok med konkurrenceevnen.
Danmark har som bekendt nogle af verdens højeste energi- og punktafgifter, høje lønninger og høj moms, og tilsammen udgør de en byrde, der ikke ligefrem skaber de rammevilkår for turismeerhvervet, som vi i Liberal Alliance mener at der er brug for.
Som det allerede er nævnt, fremsatte Liberal Alliance for halvandet års tid siden et beslutningsforslag her i salen, som ville pålægge den daværende Venstreregering at sælge de statslige campingpladser.
Dengang var der ikke opbakning til forslaget, og derfor glæder det mig jo selvfølgelig ekstra meget i dag, at det nu lader til, at flere partier er kommet til fornuft og regeringen nu sætter gang i salget.
Der er undervejs også sket nogle enkelte andre ændringer, sådan at det rent faktisk kan lade sig gøre at foretage de her udstykninger inden for bl.a. strandbeskyttelseslinjen.
Det viser endnu en gang, hvorfor det giver mening at tage et ansvar og indgå i et regeringssamarbejde.
Vi støtter naturligvis lovforslaget, fordi turismeerhvervet har brug for bedre rammevilkår for at styrke konkurrenceevnen, og fordi private virksomheder i fremtiden skal konkurrere på lige vilkår og ikke imod staten.
Men vi stopper ikke dér.
Alene inden for statens såkaldte Naturstyrelse drives der både almindeligt kommercielt skovbrug og landbrug, endda med EU-landbrugsstøtte, som bestemt ikke på nogen måder fremmer naturen.
Det vil Liberal Alliance også meget gerne opfordre til at vi snarest muligt tager et opgør med.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Men hvor er det egentlig bare en absurd betragtning, at tingene enten skal privatiseres, eller også ender vi i Cuba.
Kunne der måske være en eller anden form for gylden mellemvej?
Kunne det være, at staten måske også kunne være med i en konkurrence?
Kunne det ikke godt være, at man stillede nogle krav eller havde et mål om også at udbyde en acceptabel service, selv om vi ejer tingene i fællesskab?
I Danmark har vi en meget, meget stor offentlig sektor, som driver en hel masse ting, og som jo netop ikke gør det alene med det formål at tjene penge, men hvor man lægger en hel række andre hensyn ind i den drift, man har.
Det kan da sagtens være, at man i en lang række øvrige sektorer og områder kan lægge en række samfundsmæssige hensyn, fællesskabsbaserede hensyn, ind ud over de økonomiske.
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Jeg ventede bare på, at formanden gav mig ordet.
Jeg er glad for, at ordføreren siger, at Cuba er et smukt land, for der kan vi i hvert fald enes og være fuldstændig på bølgelængde.
Men der er ikke noget godt at sige om serviceniveauet på de statslige hoteller, som bliver drevet i Cuba.
Jeg boede selv på et i sommer og har læst om mange tilsvarende, der har boet på et, og der er jo generelt et fuldstændig horribelt og dårligt serviceniveau.
Det er jo bl.a. et af argumenterne for, at det skal være private, der er i et konkurrenceforhold, der driver det her, og ikke staten.
Ida Auken (RV), 2017-11-30:
Jeg tænkte bare, at nu vi var i gang med den store ideologiske diskussion, kunne man jo spørge Liberal Alliance, når nu man er et parti, der går ind for frihed, om ikke man skulle støtte Friluftsrådets ønske om, at der kommer en klausul om, at offentlighedens ret til at færdes og opholde sig fortsat skal svare til de udvidede adgangsrettigheder, som Naturstyrelsen har givet – altså at man ikke skal indskrænke offentlighedens mulighed for at færdes på de her arealer, blot fordi man nu vælger at sælge dem.
Er det ikke en god frihed for offentligheden at beskytte, så alle stadig væk kan gå på de her arealer?
Det må da lige være i Liberal Alliances ånd.
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-11-30:
Ja, jeg har rejst i Cuba – et meget smukt land på mange måder.
Men der, hvor jeg synes at der er en ideologisk blokering, er den her automatiske forståelse af, at hvis vi som samfund ejer aktiviteter i fællesskab, må det nødvendigvis blive ineffektivt, dumt og dårligt.
Det synspunkt er jeg så meget modstander af.
Det er meget svært at se ordføreren herfra ...
Jeg er lidt nysgerrig i forhold til videresalg.
Er det muligt at videresælge til andre formål end campingplads, når nu det her areal sådan set privatiseres?
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Som jeg har fået det oplyst, gør det sig gældende for tre campingpladser.
Vi kan lige sende noget skriftligt materiale over, men som udgangspunkt er jeg blevet oplyst om, at det gælder tre campingpladser, hvor der i dag er adgang ned til stranden, og hvor den mulighed ophæves.
Man vil så ikke have adgang til stranden via campingpladsen, men via andre arealer; det er ikke sådan, at man så ikke vil kunne komme ned til stranden.
Der bliver ikke rystet vildt på hovedet ovre i embedslogen, så jeg tror, det er rigtigt, hvad jeg siger.
Men jeg vil gerne følge op skriftligt.
Ida Auken (RV), 2017-11-30:
Vi har jo diskuteret lidt, hvad man får ud af at gå i regering, og nogle har måske spurgt, hvad Liberal Alliance har fået ud af at gå i regering og måtte droppe alle sine ultimative krav og sine meget store ideologiske visioner om totalt at omvælte skattesystemet og andre ting i Danmark og blive sådan en lille smule, hvad skal man kalde dem, lunkne reformister frem for at være de revolutionære, der blev valgt ind i Folketinget.
Det er jo politik, og jeg synes sådan set, det er fornuftigt nok at indgå kompromiser og få noget igennem.
Men i dag står vi med en af de store sejre, Liberal Alliance har fået.
Ud over billige biler har Liberal Alliance nu fået deres forslag om, at staten ikke må eje campingpladser og forpagte dem ud, igennem.
Tillykke!
Det er rigtig, rigtig flot af Liberal Alliance.
Så vil jeg til gengæld sige, at det jo selvfølgelig er rigtig ærgerligt, at resten af regeringen har bøjet sig på det her område.
Man kan spørge sig selv, hvorfor man mon har gjort det.
Dengang sagde miljøministeren følgende: »Campingpladserne indgår alle som en integreret del af et større rekreativt skov- og naturområde under Naturstyrelsen, hvor der samtidig er behov for at kunne opretholde den frie offentlige adgang til arealerne. Naturstyrelsens arealforvaltninger er fokuseret på at sikre friluftsmuligheder for danskerne og naturbeskyttelse af vores arealer.«
Det var klogt, dengang miljøminister Esben Lunde Larsen sagde det for nogle måneder siden, og det er også klogt i dag.
Det er bare ærgerligt, at vi så står med et lovforslag med samme minister som fremsætter, som nu gør det stik modsatte af, hvad man sagde dengang.
Det er rigtig ærgerligt, at vi med Dansk Folkeparti i spidsen nu fjerner en udvidet adgang, som er givet til alle danskerne af Naturstyrelsen, til de her områder med en campingplads.
Den vil Dansk Folkeparti nu tage fra danskerne.
Nu er der simpelt hen naturarealer, der kan blive udstykket, og hvor man så ikke længere som dansker kan få lov til at færdes, og der har man åbenbart bevæget sig mere i retning af den her lidt forsimplede frihedstænkning, der er i Liberal Alliance, hvor det er den enkelte frie campingpladsejer, der skal have retten, og ikke samfundet, og hvor mange mennesker ellers har haft ret til at bevæge sig på de her naturarealer.
Det synes vi fra radikal side er rigtig ærgerligt.
Vi synes, det er en god idé, at staten på sine arealer også kan have campingpladser, som man forpagter ud til private, men at man samtidig sørger for, at de her naturarealer er åbne for adgang for hele befolkningen, og at man kan beskytte naturindholdet.
Esben Lunde Larsen (V), 2017-11-30:
Tak for det.
Jeg vil gøre det ganske kort.
Jeg synes, det er godt, at man som parti søger indflydelse i regeringen, og så får man nogle af sine sejre igennem, og det er det, der er tilfældet her.
Derfor gennemfører vi en ændring, som gør det muligt at sælge statens campingpladser.
Så jeg har ikke ændret holdning, jeg har kun ændret standpunkt, og det ved jeg at man kan gøre.
Så med det har jeg ikke yderligere at sige.
Mette Abildgaard (KF), 2017-11-30:
Jeg skal skynde mig, så det kan være, at vi også kan nå ministeren.
Det Konservative Folkeparti bakker op om det her lovforslag, L 103 eller lex Carsten Bach, som vi også kalder det.
Vi bakkede også op om beslutningsforslaget i sin tid, fordi vi i udgangspunktet ikke synes, at staten skal eje campingpladser.
Trine Torp (SF), 2017-11-30:
Som det allerede er sagt, skyldes det her lovforslag jo et beslutningsforslag fra Liberal Alliance, som nu er kommet med i regeringsgrundlaget – fint stempel på det.
Beslutningsforslaget fik dengang kun støtte af Liberal Alliance og Konservative.
SF mener som under behandlingen af Liberal Alliances beslutningsforslag, at staten ikke skal drive campingpladser, og det gør staten jo heller ikke.
Campingpladserne forpagtes på markedsvilkår, og så burde alle liberale jo være glade.
Med forslaget skal der på de arealer, som staten ejer, og som huser campingpladser, ske en afregulering af naturbeskyttelsen for at give plads til private ejere.
Det er ideologi, der vil noget, og det har debatten i Folketingssalen jo også allerede vist meget tydeligt.
Men konsekvensen er jo netop ophævelse af naturbeskyttelsen.
Og hvilke konsekvenser, som der også er rejst spørgsmål om, får det for den eksisterende udvidede offentlige adgang til områderne?
Det ville være en klar forbedring af lovforslaget, hvis denne ret blev indført i lovforslaget.
Så på den måde har man med de to lovforslag fået forvandlet de områder, som jo var rekreative muligheder i skov- og naturområder for alle borgere, til nu at være projekter, hvor vi ikke ved, hvad der sker med naturbeskyttelsen, og hvor vi heller ikke ved, hvad der sker med den frie og lige adgang til områderne.
Så vi er imod i SF.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-11-30:
I den lidt mere alvorlige ende synes jeg jo sådan set, at man kan gøre noget for at inkorporere ministerens tidligere synspunkt om adgangen til arealerne i det lovforslag, som ministeren i dag har fremsat, altså i forhold til at fastholde den udvidede adgang.
For der kan være alle mulige bekymringer for, om en nye campingplads vil være mere intensiv naturmæssigt.
Det tror jeg ikke, vi kan gøre noget ved, hvis ministerens forslag fastholdes.
Men man kunne jo fastholde den udvidede adgang.
Og dermed kunne ministeren fastholde sine synspunkter om, at det er vigtigt, at der bliver adgang til de områder for offentligheden, og samtidig få sit lovforslag igennem, som han har lovet Liberal Alliance.