Mikkel Bjørn (DF), 2023-05-04:
Tak for det.
Kære medlemmer af Folketinget, kære ordførere, vi drøfter i dag endnu et lovforslag om tildeling af indfødsret, og når jeg siger »endnu et«, er det, fordi vi hvert år behandler cirka tre lovforslag, der tildeler statsborgerskaber til udlændinge her i Danmark.
Det er tre lovforslag med hver et utal, ofte over 1.000 navne, på mennesker, som et flertal her i Folketinget vælger at tildele statsborgerskab, vælger at invitere fuldt og helt ind i familien, at tildele stemmeret, fuld adgang til sociale ydelser og diplomatisk beskyttelsesret i udlandet.
Disse mennesker bliver fremadrettet betragtet som danskere, som en del af folket, som en af vores og dermed også vores ansvar.
Dansk Folkeparti anerkender den værdi, som indfødsretten har for den enkelte, og derfor ønsker vi også at sikre, at denne værdi ikke udvandes, at statsborgerskaber alene gives til mennesker, der gennem adfærd og initiativ har gjort sig fortjente til det, og hvor vi som Folketing har en berettiget og velbegrundet formodning om, at tildelingen af et statsborgerskab vil være en god beslutning, ja, man kunne også sige en god investering kulturelt, socialt og økonomisk for det danske samfund og de danske borgere, og at de på linje med et flertal herinde føler grund til at betragte deres nye landsmænd som netop landsmænd.
En person, der ikke kan citeres nok i den henseende, er indfødsretsudvalgets første formand, nemlig selveste Grundtvig, der ved den første indfødsretslovs forelæggelse udtalte følgende: Indfødsretten udspringer af folkets ejendomsret og arveret til sit fædrene land, som det kan have gyldig grund til at skænke enkelte udlændinge del i, men aldrig bør gøre det uden hensyn til sit eget tarv og det almindelige bedste.
Grundtvig understreger det selvfølgelige synspunkt, at indfødsret ikke er noget selvfølgeligt, men derimod noget, man ekstraordinært kan erhverve, hvis Folketinget, folkets repræsentanter, finder en sådan erkendtlighed fordelagtig for Danmark.
Statsborgerskabet er med andre ord en investering på vegne af det danske folk, der kan tildeles udvalgte individer i forventningen om, at dette vil være til gavn for Danmark nu som i fremtiden.
Vi er i Dansk Folkeparti bekymrede over, at Folketinget tilsyneladende ikke har sådan en formodning, når der gang på gang tildeles statsborgerskaber, og vi vil på den baggrund gerne udtrykke vores bekymring over nogle af de foreslåede modtagere af indfødsretten, og vi vil også bede ministeren om at redegøre for deres tilknytning til Danmark, samt om ministeren mener, at der foreligger en begrundet formodning om, at disse mennesker på sigt vil være til gavn for Danmark.
På lovforslaget er der bl.a. en russisk statsborger, der er bosiddende i Rusland.
En anden ansøger har tilsyneladende indsendt et høringssvar til Københavns Kommune vedrørende opførelsen af en moské, og jeg citerer her fra brevet: »JA til mosker i Danmark , det vil hjælpe os med vores tro vi vil kunne forsætte, tænk på jer selv dansker , vis vi ødlage jers kikker hvordan villle i så have det i ville blive sure og ked af det , så vi har også lov til at have mosker ligesom i har lov til at have kikker , i tegnede billeder af mohammed og gjorde mange ting , vi giver ikke de mærklige danker som ikke kan give respekt til deres gud som er alles gud , forstå det ,mosker har lov til at være her som kikker har lov til at være her«.
Ja, det er her, hvor vi i Dansk Folkeparti bliver en lille smule bekymrede.
Hvorfor skal en person som den her have et statsborgerskab, når vi ovenikøbet ved, at man i Folketinget her har erfaring for at tildele statsborgerskaber til mennesker, der på ingen måde fortjener det?
I Dansk Folkeparti mener vi fuldstændig i tråd med Grundtvig ikke, at man bør tildele statsborgerskaber til mennesker uden en kraftig og velbegrundet formodning om disse menneskers absolutte loyalitet og gavn for Danmark.
En sådan formodning er ikke tilvejebragt, og derfor stemmer Dansk Folkeparti imod nærværende forslag.
Tak for ordet.