runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Nej, jeg vil ikke erkende, at den politik, vi gik til valg på, var forkert eller vil være forkert.
Man skal altid tage bestik af situationen.
Vi, et meget, meget bredt udsnit af Folketinget, har været enige om afgiften på cigaretter.
Det er ganske få partier, der står uden for den aftale.
Jeg går da ud fra, at alle de partier, der har været optaget af afgiftsspørgsmålet vedrørende cigaretter i relation til folkesundheden, holder ved det synspunkt, også selv om der er en situation med corona lige nu.
Det er også bare for at sige, at den der optælling af skatter og afgifter jo indeholder nogle forskellige elementer.
Jeg står fuldstændig på mål for, at eksempelvis afgiften på plastic er blevet forhøjet, og indsatsen mod plasticforurening bliver ved med at være vigtig, også selv om vi har en krise med corona.
Så jeg vil i virkeligheden nøjes med at gentage, hvad jeg sagde før, nemlig at jeg altid synes, vi, Folketing og regering, er forpligtet til at tage bestik af den virkelighed og den situation, danskerne står i, hvad enten man er erhvervsvirksomhed, lønmodtager eller står uden for arbejdsmarkedet.
Og det skal selvfølgelig med ind i lokalet, også når vi diskuterer klima, og når vi diskuterer skat.
Først og fremmest vil jeg gerne have lov til også at takke for hr. Alex Vanopslaghs opbakning i den nuværende situation – det glemte jeg at sige i mit første indlæg.
Det bliver lidt en gentagelse, for enhver forandring af vores samfund skal ses i lyset af det, vi står over for, og det gælder selvfølgelig også på skatteområdet.
Derfor vil vores tilgang i hvert fald være den at tage de skridt i det tempo, vi kan se ting udvikle og forandre sig, og derfor bliver fokus på likviditet den første indsats, og så vil vores anbefaling også være, at vi allerede nu ser på nogle af de brancher, der er allermest udsatte.
Afhængig af hvordan tingene udvikler sig, kan vi jo stå i en situation, hvor økonomien mere strukturelt bliver udfordret og forandret, og det er en helt anden diskussion, og den vender vi selvfølgelig også tilbage til her i Folketinget.
Marie Krarup (DF), 2020-03-10:
Om et øjeblik skal vi stemme om det her forslag, hvor vi vil forhindre, at folk, der har fået tildelt statsborgerskab, men har begået kriminalitet, kan fastholde deres statsborgerskab – altså, statsborgerskabet skal være betinget af, at man ikke begår kriminalitet.
Vi har i Dansk Folkeparti med stor undren set i betænkningen, at Det Konservative Folkeparti ikke har tænkt sig at stemme for, for vi har jo med glæde set, at Det Konservative Folkeparti ønsker at føre en meget stram politik på statsborgerskabsområdet.
Det har vi set på Berlingskes sider, men vi ser det åbenbart ikke i virkeligheden.
Derfor vil jeg gerne opfordre Konservative til lige at bruge de næste sekunder til at tænke sig om – om man ikke alligevel, når man nu ønsker at være så hård i munden i Berlingske, kunne overføre det til handlinger i Folketingssalen og så stemme for en fornuftig og stram politik på det her område.
Så jeg ser frem til at følge med i, hvad man trykker på knapperne derovre i den ende af Folketingssalen, når vi om et øjeblik skal stemme.
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Men ganske mange industriarbejdere i Danmark i dag går på arbejde på grund af den grønne omstilling og kun på grund af den grønne omstilling.
Altså, en meget, meget stor del af beskæftigelsen i Danmark knytter sig jo til den del af dansk erhvervsliv, store som små og gamle som nye virksomheder, der har evnet at sætte sig i spidsen for den grønne omstilling.
Så der er jo ikke det modsætningsforhold, hvis vi gør det klogt, og det har dansk erhvervsliv og det har danske lønmodtagere vist igennem en årrække, at vi magter i Danmark.
Det, vi skal gøre nu, er jo at træffe beslutninger, der understøtter det, ikke modvirker det.
Jeg var forleden i det sønderjyske og ser der samspillet mellem Syddansk Universitet, ingeniøruddannelsen, og det, der sker på en stor virksomhed som f.eks. Danfoss eller LINAK, hvor der er høj beskæftigelse, og hvor der er turbo på den grønne omstilling, og ovenikøbet på en sådan måde, at både højtuddannede og eksempelvis faglærte i dag er sikret en rigtig god beskæftigelse i det sønderjyske.
Så vi har jo masser af eksempler på, at det er den grønne omstilling, der gør, at beskæftigelsen i Danmark er høj, og det er det, vi skal understøtte – også fremadrettet.
Pernille Skipper (EL), 2020-03-10:
Det er jeg glad for.
Jeg tror faktisk, at det er vigtigt at få sagt, for der bliver talt meget om danske virksomheder og måske ikke så meget om de danske lønmodtagere, og der er nogle af dem, som går en meget usikker fremtid i møde, hvis det her breder sig, som det kan.
Jeg har også lovet, at jeg vil sørge for, at vi ikke glemmer klimaforhandlingerne midt i den her situation, ligesom så mange andre har haft det oppe.
Alle skal bidrage.
Det skal vi.
Helt almindelige mennesker skal også bidrage.
Vi kommer formentlig også til at kigge på eksempelvis forbrugsafgifter af en eller anden art, men vi skal sørge for at gøre det på en måde, sådan at det ikke vender den tunge ende nedad, og sådan at dem, der har rigtig meget, og dem, som sviner rigtig meget, ikke får lov til at slippe billigere end alle andre.
Noget af det, Klimarådet er inde at kigge på, og som jeg meget gerne vil spørge statsministeren til, er at anvende den grønne check.
Det er i virkeligheden en ret fantastisk mekanisme, vi allerede har, for at sikre, at uligheden ikke stiger, når vi lægger afgifter på ting, som forurener eller belaster klimaet meget.
Er statsministeren enig i, at det er en mekanisme, som vi skal anvende, også i fremtiden?
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Jeg skal være helt ærlig og sige, at jeg ikke har fået nærlæst alt, hvad Klimarådet sagde i går, grundet andre opgaver, men jeg har selvfølgelig noteret mig nogle af de store diskussioner.
Jeg vil sige i forhold til den grønne check, at det er et instrument, vi kender, og som vi har brugt tidligere til at fremme den grønne omstilling.
Så jeg vil bestemt ikke afvise, at det er en vej at gå.
Jeg afviser i det hele taget nødigt alt for mange ting, inden vi går i gang med de her klimahandlingsplaner, fordi vi kommer til at træffe store beslutninger, strukturelle beslutninger i forhold til ting, der kan flytte rundt på ting i vores samfund.
Jeg er ligesom Enhedslisten meget optaget af, at vi gør det på den rigtige præmis, nemlig at vi gør det, uden at uligheden kommer til at stige, og uden at vi sætter dansk beskæftigelse, konkurrenceevne og eksport over styr, og det er det, der bliver opgaven.
Det er en svær opgave; det er ikke en umulig opgave, og hvis der er et samfund, der kan det, så er det vores.
Men det er godt at få understreget, at det er den præmis, vi skal arbejde på, fordi det ganske enkelt også er for kortsigtet, forstå mig ret, at løse klimakrisen ved så at skabe nogle andre problemer, vi så skal i gang med at løse bagefter.
Så vi kan lige så godt få det håndteret undervejs, selv om det er svært.
Pernille Skipper (EL), 2020-03-10:
Altså, der er jo meget snak om de her klimaforhandlinger, allerede før de er kommet i gang.
Jeg kan afsløre, at der var et par sættemøder i formiddags – så vi er i gang.
Der har været en masse snak inden, også sagt hårde ord, også fra vores side.
70-procentsmålsætningen og realiseringen af den er jo en af de bærende grundpiller for den her regerings dannelse, og derfor er den det selvfølgelig også den for den her regerings videre liv.
Det tror jeg godt statsministeren ved.
En anden ting, som jeg også er helt sikker på at statsministeren kan huske vi brugte rigtig meget tid på, var at snakke om, at vi ikke skulle lave nogen reformer, som ville øge uligheden voldsomt i vores samfund; at den tid var slut.
Og de to ting skal spille sammen.
Så derfor er jeg egentlig glad for at høre nu, at når vi går ind i forhandlingerne om klimahandlingsplanerne, er statsministeren med på, at de to bærende principper, de grundpiller, også gælder hele vejen igennem de forhandlinger.
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Jeg vil sige, at jeg husker forhandlingerne om forståelsespapiret lysende klart, og jeg tror egentlig, at jeg tager dem med mig igennem livet.
Det er jo rigtigt, at hele klimadiskussionen var noget af det, der fyldte allermest.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at både Enhedslisten, SF og Det Radikale Venstre var klar til at gå op på 70 procent, lang tid før Socialdemokratiet var det – ganske enkelt fordi vi var i tvivl om, om vi ville evne at nå derhen.
Jeg er glad for, at vi lavede den aftale med hinanden.
Nu har vi en 70-procentsmålsætning, og den har jo så vist sig at have en selvstændig værdi både i forhold til omverdenens syn på Danmark, men også i forhold til at få lagt det pres på os alle sammen politisk med klimapartnerskaberne med dansk erhvervsliv og danske lønmodtagere, som jo nu for første gang står samlet om at løse opgaven.
Man kan sige: Så langt, så godt.
Det er vigtigt, når vi går ind til de her forhandlinger, at det ikke kun bliver en klimaforhandling.
Det bliver nødt til at være en klimaforhandling, der selvfølgelig har et øje på dansk erhvervsliv, danske lønmodtagere, beskæftigelse, eksport, sammenhængskraft og bekæmpelse af ulighed og det, som er unikt for det danske samfund, nemlig at vi gør tingene sammen – og ikke kun for nogle af os.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-03-10:
Jeg kan med det samme sige, at jeg har tre spørgsmål om coronavirus, for jeg synes, vi står i en situation, hvor vi næsten ikke kan tale nok om, hvad det er, vi skal gøre.
Jeg anerkender fuldt og helt, at det udvikler sig, og at vi ikke har alle svar fra dag til dag.
Det tror jeg heller ikke der er nogen der forventer.
Stor ros til regeringen, til vores styrelser og til embedsmænd hele vejen rundt for måden, det er håndteret på.
Jeg tror stadig væk, vi mangler nogle skridt på vejen, før det sådan er gået op for os alle sammen – 5,7 millioner mennesker – hvad det egentlig er, vi står over for her.
Jeg talte med en kommunalpolitiker i går, som jeg ringede op og spurgte: Hvad gør I egentlig med de ældre medborgere, der får besøg flere gange om dagen af hjemmeplejen, og som jo ikke vil kunne tåle at få den her virus?
Hvad er scenariet?
Jeg er enig i, at vi ikke skal lave politik på det – politik forstået på den måde, at det er sådan noget med at have en kamp, hvor man skyder mod hinanden.
Men jeg tror også, det er vigtigt, at vi får stillet de spørgsmål, vi har, og får diskuteret det, der må være.
Jeg tænker selvfølgelig på, om der ligger en plan, og om regeringen nu arbejder med planer om, hvad vi gør, hvis det her ender som i Italien eller andre steder.
Hvad er beredskabsplanen for, når vi har måske 2.000, 10.000, 20.000 syge og mange af dem skal på et hospital?
Det forventer jeg ikke man bare lige kan svare på, men jeg har sådan set en forventning om, at vi har nogle myndigheder, der gør sig overvejelser om, hvad vi gør i de særlige situationer.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Er det noget, man er langt med?
Er det noget, man aktivt vil lægge frem, eller vil man mere vurdere sagen step by step?
Jeg synes faktisk, det er vigtigt, at folk kan have en eller anden tryghed i, at hvis der sker det voldsomme, så er der faktisk nogle planer, også for de helt svære situationer.
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Tusind tak for spørgsmålet og også for opbakningen til det arbejde, der pågår.
Myndighederne arbejder selvfølgelig med scenarier, også dem, vi gerne vil undgå at vi overhovedet kommer til at stå i.
Men selvfølgelig bliver vi nødt til fra politisk hold og baseret på myndighedernes informationer at kigge ind i de forskellige scenarier, der er.
I forhold til de ældre er der jo behov for flere ting.
Først skærpede myndighederne det jo sådan, at hvis man har været i et af risikoområderne og er medarbejder på ældre- eller plejeområdet, så skal man lade være med at møde på arbejde.
Det næste er jo, at hvis man arbejder på det her område og er det mindste syg, så skal man også tage hensyn til dem, man møder.
Vi har behov for, at man som pårørende ikke kommer på plejecenteret, ikke besøger ens ældre familiemedlem, ikke besøger syge i familien, hvis man er almindeligt syg, eller – og selvfølgelig i endnu højere grad – hvis der er mistanke om corona, men altså også hvis man er almindeligt syg.
Til sidst vil jeg sige, at mange ældre får behov for hjælp, og noget af det, der er rigtig godt i den her situation, er, at man ikke er der, hvor der er mange mennesker.
Det er bare for at sige, at der er noget, der handler om medarbejdere, og noget, der handler om familie og pårørende, og så bliver vi nødt til at hjælpe hinanden i den kommende tid.
Pernille Vermund (NB), 2020-03-10:
Tak for svaret igen.
Det, der kommer fra dansk erhvervsliv, og det, der kom fra dansk erhvervsliv, er en kombination, hvor man har sagt: Vi kan godt nå de her målsætninger, mod at vi får nogle voldsomme både skatte- og afgiftslettelser, som gør, at vi har råd til at sætte ind på de her områder.
Det er jo faktisk det stik modsatte af at hæve afgifterne, som man var ude med fra Klimarådets side i går.
Jeg synes sådan set, at man fra regeringens side og fra dem, der nu sidder med ansvaret for Danmarks side, skylder at forklare, hvad en landmand på tvangsauktion eller en arbejdsløs industriarbejder kan bruge til, at vi i Danmark er foregangsland på klimaområdet, hvis man står der og har mistet sin virksomhed, sit landbrug eller sit job.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-03-10:
Dét er jeg meget enig i, altså at vi som familier må tage et ansvar for hinanden og ikke kun kigge på, at myndighederne løser det.
Så vil jeg godt vænne mig mod det mere virksomhedsrettede i mine to næste spørgsmål.
For man kan have mange tilgange til det her, men man er også bare nødt til at erkende, at forudsætningen for, at Danmark har det godt, jo er, at familierne har det godt.
Og forudsætningen for, at de har det, er, at de har et arbejde.
Og for mig handler det ikke om, at der er en særlig økonomi, som sådan set er fokuseret på virksomhederne.
Men det at hjælpe virksomhederne kan jo betyde, at folk kan beholde deres arbejde.
Og det at gøre noget for virksomhederne er også at gøre noget for lønmodtagerne.
Jeg mener simpelt hen ikke, at man kan skille de to ting ad.
For det første: Er tiden ikke kommet til nu, at vi som samfund må tage det fælles ansvar, det er at komme med påbud i stedet for henstillinger, når det handler om arrangører, der har arrangementer?
Altså, det kan jo betyde, at de måske kan gå til deres forsikring og få godtgjort det, eller at vi som fællesskab må hjælpe.
For det betyder uendelig meget for den enkelte virksomhed med et kæmpe tab til følge.
Altså, det er jo lidt nemt for os at komme med henstillinger, men det er måske et påbud, der vil hjælpe.
Og efterlader vi ikke for mange på perronen ved bare at tale om henstillinger i stedet for påbud?
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Altså, i diskussionen om anbefaling eller påbud arbejder vi på baggrund af de henstillinger, vi får fra myndighederne om, hvad myndighederne mener er nødvendigt.
Og det er det, der er baggrunden for de beslutninger, der er truffet indtil nu.
Det kan ændre sig.
Når det er sagt, får vi behov for i den økonomiske håndtering af den her situation at se ind i de tab, der kan være for erhvervslivet som følge af corona.
Og så vil jeg nok afslutningsvis, i hvert fald lige i forhold lige det her konkrete spørgsmål, sige: Jeg tror simpelt hen ikke på, at vi kan lovgive om alt, hvad angår coronavirus.
Vi får behov for en ændring af danskernes adfærd på så mange områder, at vi kommer til at se anbefalinger og henstillinger på en lang række områder, hvor vi er meget afhængige af at folk følger dem.
Vi kommer ikke til at kunne lovgive os ud af det hele.
Det betyder ikke, at det ikke kan være nødvendigt at gøre det på et bestemt område, men altså, rækkefølgen er valgt, som den er valgt.
Det korte svar er ja.
Likviditet handler både om, hvornår man skal betale til eksempelvis statskassen, moms og skat.
Men det kan også handle om, at der er ting, man ikke skal betale i en periode, for at vi holder hånden under virksomhederne.
Så det kan man bestemt godt forestille sig.
Fordelingen af arbejdet er jo et velkendt instrument, og det sidder vi også og kigger på nu; om det er noget af det, der skal bruges.
Og endelig er der spørgsmålet omkring bankerne.
Altså, vi har en ret sund finansiel sektor i Danmark, og derfor mener jeg også, at der er plads til, at bankerne hjælper nogle virksomheder igennem en forhåbentlig tidsbestemt periode, og at det så givet vil kræve noget af os andre i forhold til vores håndtering af den finansielle sektor.
Og det vil jeg tillade mig allerede nu at anmelde at vi inviterer til drøftelser af i Erhvervsministeriet.
Så svaret er: Ja, man kan forestille sig at kigge på alle tre elementer.
Pernille Vermund (NB), 2020-03-10:
Tak for ordet.
Statsministeren sagde til pressen i går, at de økonomiske effekter af corona nok bliver større, end hvad mange har forestillet sig.
Økonomer taler om en risiko for tilbageslag i den globale økonomi på linje med finanskrisen i 2008 – en krise, som satte væksten tilbage i mange år.
Den kostede rigtig mange danskere deres arbejde, og den kostede mange virksomheder livet.
Vi ved ikke, om det kommer til at gå så galt igen, men en ansvarlig regering må selvfølgelig være på forkant og ikke på bagkant med risikoen.
Det hører jeg også statsministeren sige regeringen er enig i.
Regeringen har jo bundet sig til en 70-procentsreduktion af CO 2 -udslip inden 2030.
Som bekendt mener jeg og Nye Borgerlige, at den beslutning er en rigtig, rigtig dårlig beslutning.
Det er den af flere årsager: For det første fordi dansk enegang ikke vil have nogen som helst effekt på klimaet globalt; for det andet fordi det bliver voldsomt dyrt for danskerne og for det danske samfund.
I går kom Klimarådet med deres anbefalinger til, hvordan de 70 pct. kan nås, og anvisningerne bekræfter mine værste anelser: markant højere afgifter over hele linjen, øgede omkostninger for dansk erhvervsliv, alvorlig risiko for tab af produktion og arbejdspladser til udlandet og ekstra byrder på dansk landbrug.
Sådan lyder opskriften.
Mener statsministeren, at det vil være ansvarligt at insistere på at indføre fordyrende klimatiltag, samtidig med at ikke bare Danmark, men det meste af verden er på vej i recession og trues af økonomisk tilbageslag på grund af corona?
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Først og fremmest afslører det her jo en politisk uenighed, der også var der før coronavirus.
Modsat fru Pernille Vermund mener jeg jo ikke, at det er dårligt for Danmark at have indtaget den grønne førertrøje igen.
Hvis vi gør det her på den rigtige måde, mener jeg også, at der er et meget, meget stort potentiale for dansk erhvervsliv og dermed også for danske lønmodtagere i at være dem, der virkelig presser på i forhold til den grønne omstilling.
Så er der spørgsmålet: Hvordan håndterer vi en 70-procentsmålsætning og de forhandlinger på klimaområdet, vi selv skal i gang med nu, og så en coronavirus, der potentielt kan vise sig at sætte sig mere strukturelt i økonomien?
Der er mit foreløbige svar, at det skal vi tage rigtig alvorligt, og det er jo i virkeligheden ikke en politisk forhandling, man kan tillade sig at gå ind i uden at se på det, der er bagtæppet, eller den præmis, hvorpå man står.
Og det er klart, at hvis coronavirus vender op og ned på dele af dansk økonomi, skal det faktum jo med ind i forhandlingslokalet, når vi diskuterer klimahandlingsplan.
Det er klart.
Men vi fraviger ikke vores mål på klimaområdet, selv om vi aktuelt står i en svær situation.
Pernille Vermund (NB), 2020-03-10:
Tak for svaret.
Det var desværre ikke helt, hvad jeg havde håbet på.
Jeg havde håbet på en garanti til danskerne om, at der ikke på nuværende tidspunkt kommer klimaafgifter.
Jeg så gerne, at de aldrig kom.
Men i en situation, hvor vi står med en trussel på grund af coronavirus, og hvor truslen kan blive større i den nærmeste fremtid, synes jeg egentlig, det havde været betimeligt, at man på nuværende tidspunkt sagde klart fra regeringens side: Nej, vi kommer naturligvis ikke til at øge afgifterne.
Det svar havde jeg håbet på, men det fik jeg desværre ikke.
Vi kigger ind i en situation, hvor vi skal lave hjælpepakker og understøtte likviditeten, og så sidder vi i forhandlingslokalet og er klar til at trække tæppet væk under virksomhederne.
Mette Frederiksen (S), 2020-03-10:
Det skal vi ikke gøre i den aktuelle situation, det skal vi heller ikke gøre, når vi diskuterer klimahandlingsplaner.
Jeg glæder mig til at se udkommet af de klimapartnerskaber, som blev igangsat sidste år, hvor dansk erhvervsliv jo – med alt, hvad jeg hører – er gået ualmindelig ambitiøst til opgaven.
Det kan jo godt være, at der er dele af dansk erhvervsliv, der faktisk foreslår ændringer på skatte- og afgiftsområdet, fordi man som erhverv mener, at det er den rigtige vej at gå, så jeg er ikke helt sikker på, at det er så sort-hvidt.
Altså, store dele af dansk erhvervsliv siger jo, at 70-procentsmålsætningen kombineret med de rigtige beslutninger potentielt vil gavne dansk erhvervsliv, hvis vi gør det på den rigtige måde.
Så modsætningsforholdet behøver ikke at være der, men igen, selvfølgelig kan vi jo ikke nu diskutere klimahandlingsplanerne uden at have et øje på den aktuelle udvikling, der er i gang, hvad angår dansk økonomi; det er klart.
Søren Pape Poulsen (KF), 2020-03-10:
For mig er det bare vigtigt at sige, at én ting er, hvad myndigheder anbefaler.
En anden ting er, hvad vi politisk vil.
Og der er jo også plads til, at vi politisk kan have en holdning og sige: Er det så det, vi vil?
For der er nogle mennesker, der kommer i klemme her.
Og det er også en helt legitim faktor at have i den her diskussion.
Så vil jeg bare gerne høre statsministeren om noget.
Hvis jeg nu spørger: Hvad kunne vi gøre, for at virksomhederne får noget ilt i den situation?
Altså, kunne man forestille sig, at man suspenderer arbejdsgiverperioden, så man refunderer sygedagpenge fra første dag for dem, der er hårdt ramt af coronavirus, selvfølgelig ikke af alt muligt andet
Kunne man forestille sig, at det ville være nemmere at lave noget om, at man kan sende folk på arbejdsfordeling?
Det så vi i finanskrisen, altså hvordan folk jo sådan set kunne beholde deres job, ved at nogle virksomheder og de faglige organisationer lavede nogle aftaler om fordeling.
Kunne man forestille sig, at vi lige satte det på pause, hvor meget bankerne skal polstre sig, så de havde nogle midler til at kunne styrke virksomhedernes likviditet?
Altså, jeg er sådan set meget åben for, at vi diskuterer det her bredt.
Der kan også være noget, der ideologisk ikke lige ville ligge til mig, men hvor jeg tænker, at vi står i en særlig situation, hvor vi er nødt til at holde hånden under vores samfund.
Ellen Trane Nørby (V), 2020-03-10:
Det er jo fuldstændig korrekt, at vi ikke sådan lige har udviklet en ny test.
Vi kan jo også se, at det vil tage 3-5 år, hvis vi kigger på, hvor lang tid det tog sidst, og hvis vi følger VIVE's anbefalinger.
Det er også derfor, vi nu laver nogle justeringer i de nationale test og netop har besluttet ikke at berosætte de nationale test, og vi så udelukkende i år tager et repræsentativt udsnit.
Men hvad angår det system, vi skal have fremadrettet, så har vi jo aftalt nogle principper for det, nemlig nogle principper, der flugter med den måde, vi udfører de nationale test på i dag, nemlig at det er alle elever i folkeskolen, der er omfattet – selvfølgelig på udvalgte årgange – og at det ikke er et repræsentativt testsystem, men at det er et altomfattende testsystem, netop for at sikre, at alle elever i folkeskolen kommer igennem, også i det fremtidige system.
Jens Joel (S), 2020-03-10:
Ja, det er rigtigt, og jeg mener ikke, at jeg har sagt, at vi ikke skulle evaluere og bedømme alle elever.
Jeg har sagt, at vi jo også skal gøre det på en måde, så vi rent faktisk får en pædagogisk gevinst ved det.
Men vi skal kunne følge med i, hvordan det går i folkeskolen, og det er ikke sådan, at man, hvis man går på en eller anden bestemt skole, så kan falde fuldstændig igennem systemet fremadrettet.
Det er jeg sådan set enig med Venstres ordfører i, så jeg er ikke sikker på, at jeg forstår, hvori konflikten består.
Men ja, det er rigtigt, at det kommer til at omfatte alle elever.