Morten Messerschmidt (DF), 2024-02-23:
Ja, partielt, ligesom Dublinforordningen jo er en del af retsområdet, som Danmark har tilsluttet sig, er det her en del af retsområdet, som Enhedslisten nu foreslår at Danmark skal tilslutte sig, og det er jo det, der er så underligt.
Der var ikke noget snak om, at man ville afvikle lidt af retsforbeholdet der tilbage i 2015.
Der stod man på demokratiets side, og i forhold til den måde, jeg kender hr. Søren Søndergaard på, er jeg også lidt ærgerlig over, at han ikke er her til debatten i dag, selv om jeg altid nyder fru Rosa Lunds selskab.
For jeg har taget en hel bunke af citater med fra for 10 år siden, som jeg havde glædet mig til at trække ham rundt i manegen på.
Det er underligt, at Enhedslisten kommer med det her forslag, når man ellers i andre sammenhænge har været så fast på at være EU-modstandere.
Det her er jo mere EU.
Det her er et spørgsmål om at overdrage beføjelser, måske ikke sådan i grundlovsmæssige forstand, men i enhver anden forstand – politisk, juridisk – til EU.
Og det er bare ikke det Enhedslisten, jeg kendte engang.
Tak, formand.
I almindelighed tror jeg ikke, der er ret meget, som Dansk Folkeparti og Enhedslisten ser ens på.
Men i mine år i Europa-Parlamentet var hr. Søren Søndergaard faktisk en af de parlamentarikere, som jeg alligevel oftest kunne dele sag med.
Vi var nemlig enige om at være uenige, men vi var også enige om, at på alle de områder, hvor EU ikke burde blande sig, stemte vi nej.
Jeg husker f.eks. den debat, der, måske for 10 år siden, var om en dom fra EU-domstolen, nemlig Metockdommen, som fik stor betydning for dansk udlændingepolitik i en retning, hvor man givetvis tændte de røde julelys ovre hos Enhedslisten af glæde over, at udlændingepolitikken blev lempet, og hvor man i Dansk Folkeparti var dybt bekymrede for, at det ville føre til en ny indvandring.
Men hr. Søren Søndergaard og jeg var enige om, at det var skidt, for det skulle EU ikke bestemme.
I Enhedslisten som i Dansk Folkeparti var man enige om, at udlændingepolitikken lå bedst her i Folketinget.
Derfor er det jo en interessant rejse, man kan betragte her.
Den gælder åbenbart flere partier, for vi har også på det seneste set Liberal Alliance springe ud som et parti, der nu omfavner Europa og lægger EU-skepsissen til side, og det er åbenbart også, hvad der er undergået Enhedslisten.
Jeg synes, det er underligt, for hvis jeg skulle sige noget pænt om Enhedslisten, ville det være, at det er et parti, som er på demokratiets side, på befolkningens side, og som respekterer en afgørelse, vælgerne har truffet, også selv om den går ens egne synspunkter imod.
Det er jo ikke lang tid siden, at vælgerne havde lejlighed til at tage meget specifik stilling til det her spørgsmål.
Når Danmark i udgangspunktet jo er uden for EU's asylpolitik, er det faktisk takket være de danske vælgeres oplyste og gode, vil jeg tillade mig at sige, beslutning, for det var vi dengang enige om, at holde fast i retsforbeholdet og at holde fast i, at udlændingepolitikken lå i Folketinget.
Jeg har ad flere omgange søgt råd blandt mine gode kolleger i debatten her om, hvordan det er kommet dertil, og om, hvad det er, der har slået Enhedslistens EU-skeptiske kompas i stykker.
Helt grundlæggende er der noget skørt over den mekanisme, som man vil lave i EU, hvor man så skal fordele migranter.
For det første er det jo skørt, at der overhovedet er behov for en fordelingsmekanisme, for når man lytter til retorikken blandt hovedparten af regeringerne, som vil have flere indvandrere til Europa, kan man jo forstå, at det er en berigelse.
Jamen hvorfor står de så ikke med åbne arme?
Hvorfor så ikke bare lave en ordning, hvor man ligesom kan tilmelde sig og så bare få så mange, man har lyst til?
Det er noget underligt noget, at en berigelse er noget, man skal tvangsfordele.
Hvorfor anvende tvang, hvis det er så godt?
Det er selvfølgelig, fordi alle fornuftige regeringsledere, det vil sige dem, der er sådan centrum-venstre og resten, har indset, at muslimsk indvandring i det omfang, vi har været udsat for det i Europa de seneste 40 år, og det pres, det genererer på Sydeuropa, ikke bare en dårlig ide.
Det er en katastrofe.
Det er en katastrofe, som står til at kunne destabilisere hele vores kontinent, vores demokrati, den sammenhængskraft, der binder os sammen, osv. osv.
Og at ville lave en ordning, hvor man så prøver at skubbe problemerne ind i andre lande, er en rigtig dårlig ordning, for vi er jo i Danmark også afhængige af, at Tyskland er et stabilt land, et stabilt demokrati og en velordnet økonomi.
Vi har en interesse i, at det gør sig gældende i Polen og i Frankrig og alle de lande, med hvem vi deler en eller anden form for interesse og sjælsforbund, og derfor er det trist at se de lande bukke under for migrationspresset i en eller anden floromvunden tanke om, at det så er solidaritet.
Det er trist.
Migrationspagten og asylfordelingen er endnu en brik til det, der bliver Europas dødsattest, og derfor skal vi selvfølgelig ikke være en del af det.