Pernille Schnoor (ALT), 2017-05-04:
Og tak først og fremmest til SF for at rejse den her debat.
Lad mig starte med et eksempel: Der er to patienter.
Den ene patient er en veluddannet mand, der hurtigt kan forklare om sin situation.
Den anden er stofmisbruger og har flere diagnoser samtidig.
Begge er indlagt med hjerteflimmer, og der er en læge til stede, som har ½ time til rådighed.
Hvem skal lægen behandle?
Lægen kan gøre det fagligt forsvarlige og arbejde en time over
Hvad er målet med produktivitetskravet?
Det er bedre behandlinger.
Men det er tydeligvis ikke den effekt, det har.
Fem ud af seks læger vil gerne af med produktivitetskravet, kunne man læse i det seneste nummer af Dagens Medicin.
Det er fra en undersøgelse, som TNS Gallup har lavet.
Det virker, som om vi alle sammen herinde gerne vil have, at alle patienter behandles lige.
Det vil sige, at den ene patient ikke får en bedre behandling end den anden.
Men som det er nu, overlader vi problemet med at prioritere til sundhedspersonalet.
Det er vigtigt for os, at vi får åbenhed om, hvordan der prioriteres i vores sundhedsvæsen, og lige nu finder der jo en prioritering sted.
Men vi ved ikke helt, hvordan den finder sted, og nogle gange virker det ikke helt rationelt, f.eks. når der er en bestemt type behandling, der fravælges, fordi der ikke findes en DRG-takst i kataloget.
Mantraet mere sundhed for pengene, der udelukkende tager afsæt i økonomiske rationaler, udfordrer behandlingen af den enkelte patient.
Efter mange år med produktivitetskrav og DRG-takster som styringsredskab er tiden for længst kommet til at tænke nyt.
Det er tydeligt, at vores sundhedsvæsen lider under det rigide styringsmål, som har haft negative konsekvenser for både personalets faglighed og trivsel og for patienternes oplevede kvalitet i hospitalsvæsenet.
Vi ser, at patienter sendes hjem, fordi sygehuset rammes af overbelægning.
Vi ser, at syge og svage ikke får den bedst tænkelige rådgivning, fordi der ikke er tid til det.
Vi ser ansatte, der går ned med stress, fordi de ikke kan overskue arbejdsbyrden, eller fordi deres arbejdsdag ikke giver mening for dem.
Vi ser, hvordan indlagte patienter ikke får skiftet tøj eller sengebetræk, eller at sygeplejersker om natten føler sig nødsaget til at lægge patienter til at sove med medicin.
Vi ser også medarbejdere, der bruger tid på f.eks. ydelsesregistreringer, som ikke bidrager til kvaliteten, eller på anden måde bidrager til, at de finder mening i deres arbejdsdag og i deres arbejdsliv.
Det er nogle alvorlige tilstande, vi har mange steder i vores sundhedsvæsen, og det er en udvikling, vi er nødt til at gøre noget ved, for
den kan hverken vi eller borgerne eller medarbejderne være tjent med.
Hvis vi skal løse problemerne og give de ansatte bedre arbejdsbetingelser, er vi nødt til både at forbedre de økonomiske rammer og skrue ned for kontroltyranniet og op for tilliden.
Det er bl.a. derfor, vi i Alternativet er kritiske over for det nuværende produktivitetskrav, da det er et usundt og forældet styringsprincip.
Der er brug for en ny model, der ikke alene baserer sig på økonomi og køb og salg af ydelser, men som sætter fokus på patienternes behov, på kvalitet og på patientsikkerhed.
Der er brug for et alternativ til den nuværende styrings- og afregningsmodel, og det glæder mig, at jeg oplever, at de fleste partier her i dag er positivt indstillet over for i hvert fald at kigge på en alternativ model.
Nu skal jeg passe på, hvad jeg siger, i forhold til den tidligere ordfører, der lige var heroppe.
Men i hvert fald vil jeg gerne slutte af med at være positiv over for debatten her i dag og positiv over for, at der er fokus på, at vi må kigge på nye styringsmodeller, der sætter kvalitet i centrum.
Og så kunne vi også prøve at kigge på, om der kunne tænkes andre parametre ind i det.
Så vil jeg gerne på vegne af Alternativet og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at regeringen inden for den kommende tid igangsætter forhandlinger med Danske Regioner om regionernes økonomiske rammer for 2018.
Folketinget opfordrer på den baggrund til, at regeringen søger at indgå en aftale med Danske Regioner om regionernes økonomi for 2018, der understøtter en fortsat udvikling af sundhedsvæsenet, der er kendetegnet ved et balanceret fokus på aktivitet, kvalitet og patientsikkerhed, således at der leveres sundhed og værdi for patienterne for de ressourcer, der prioriteres til sundhedsvæsenet.
Ligeledes opfordres regeringen til at stoppe det årlige krav om 2 pct.s produktivitetsstigninger, hvilket vil sikre et bedre arbejdsmiljø for medarbejderne.«