Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-05-23:
Tusind tak for det.
I dag skal vi have den årlige forespørgselsdebat om rigsfællesskabet, og det har jeg set frem til.
Det er en god tradition, at vi samles for at diskutere udfordringer og muligheder i rigsfællesskabet, og i dag stopper det så ikke der, for senere skal vi så have en særskilt debat om Grønlands forfatningsarbejde og økonomiske muligheder som et selvstændigt land rejst af Dansk Folkeparti.
Det ser jeg også frem til, og der får vi jo lejlighed til at gå i dybden med de spørgsmål.
Regeringen ønsker et stærkt rigsfællesskab, hvor vi både står sammen og giver plads til forskellighed.
Det gør vi bedst gennem et ligeværdigt og tillidsfuldt samarbejde på tværs af geografiske og politiske skel.
Sådan har vi det heldigvis i dag, både på områder, som Danmark varetager for hele rigsfællesskabet, og hvis Færøerne og Grønland ønsker det, også på de områder, som er overtaget.
Rammerne for vores samarbejde er jo selvstyreordningerne.
Det er ordninger, som er moderne og fleksible, hvor Færøerne og Grønland har mulighed for at overtage yderligere kompetence og udvikle selvbestemmelse i den takt, de selv ønsker det.
Stort set alle vigtige beslutninger om det færøske og grønlandske samfund træffes i dag på Færøerne og i Grønland, og sådan skal det selvfølgelig være.
Det kan rent juridisk lade sig gøre, fordi grundloven giver meget vidtstrakte muligheder for selvbestemmelse.
Men på nogle områder sætter den jo også grænser.
Det gælder f.eks. i udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Færøerne og Grønland kan ikke føre en selvstændig udenrigs- og sikkerhedspolitik, uafhængigt af det kongerige, som de er en del af.
Det betyder jo ikke, at Færøerne og Grønland er frataget en international stemme.
Selvfølgelig er de ikke det, for også på det udenrigspolitiske område har vi fundet konstruktive løsninger.
Det gælder f.eks. vores arbejde i Arktisk Råd, hvor vi har fundet praktiske løsninger, så alle tre rigsdele har mulighed for at komme til orde, og det synes jeg er en god ordning, og det giver god mening.
Jeg vil også godt klart sige i dag, at jeg respekterer, at Færøerne og Grønland har et ønske om at kunne repræsentere sig selv som en selvstændig og uafhængig part i udenrigspolitikken, og jo især der, hvor Færøernes og Grønlands interesser krydser hinanden, som f.eks. på fiskeriområdet.
Jeg tror egentlig, det gælder for os alle, at der er en respekt for det.
Det er bare ikke muligt inden for grundlovens rammer, og ingen dansk regering kan sætte sig ud over grundloven.
Jeg tror, vi kommer længst, hvis vi bruger vores energi på dialog med hinanden og sammen arbejder for at finde praktiske løsninger, der tilgodeser Færøernes og Grønlands interesser mest muligt.
Det er min tilgang til det.
Jeg er helt opmærksom på, at den tilgang ikke imødekommer Færøernes ønske om, at den gældende fuldmagtsordning bliver udvidet, så Færøerne får flere selvstændige handlemuligheder i udenrigspolitikken, men sagen er jo bare den, at det ikke er muligt inden for grundloven, som indebærer, at kongeriget i statsretlig og folkeretlig forstand er ét folkeretssubjekt.
Med det afsæt har jeg derfor inviteret til, at vi sætter os sammen og ser på, hvordan vi optimerer handlemulighederne og minimerer konflikterne inden for den gældende juridiske ramme, ligesom vi er parate til sammen at belyse og konkretisere fuldmagtsordningens forudsætninger.
Det er stadig mit håb, og jeg vil gerne gentage det her i dag, at Færøerne vil være med til at finde de pragmatiske løsninger i denne sag, så vi undgår store konflikter den dag, der skal findes fælles løsninger, som både vedrører Færøerne og Grønland.
Også i forhold til Brexit lægger regeringen vægt på et løbende og tæt samarbejde om bl.a. at afdække konsekvenserne for Færøerne og Grønland.
Der venter Færøerne og Grønland vigtige forhandlinger med Storbritannien, hvor ikke mindst fiskeriområdet er helt centralt, og vi bistår gerne, hvis Færøerne eller Grønland ønsker det.
Både i Grønland og på Færøerne arbejdes der med egne forfatninger.
Grønlands forfatningsarbejde skal vi jo som sagt diskutere mere indgående senere i dag, så her vil jeg nøjes med at sige, at den grønlandske forfatningskommission har fået sit kommissorium og netop har indledt sit arbejde.
Det har den så gjort, uden at der på nuværende tidspunkt er fuld klarhed over, om kommissionen kun udarbejder forslag til en forfatning, der skal gælde for et selvstændigt Grønland, eller tillige et forslag, der skal gælde, mens Grønland er en del af rigsfællesskabet.
Det vender jeg tilbage til.
Færøernes arbejde med en egen forfatning har strakt sig over lang tid, og landsstyret har endnu ikke afsluttet sit arbejde med forfatningsforslaget.
Men lagmanden har for nylig tilkendegivet, at en færøsk forfatning vil have karakter af et identitetsdokument, der ligger inden for rammerne af rigsfællesskabet, og det er ikke hensigten, at Færøerne med forfatningen skal træde ud af rigsfællesskabet.
Regeringen ønsker en god dialog om de her spørgsmål, så det forhåbentlig kan lykkes at nå i mål med arbejdet på en måde, som både er tilfredsstillende for Færøerne og respekterer rigets grundlov.
Når jeg ønsker det, er det jo, fordi vi ønsker det bedste for Færøerne.
Derfor glæder det mig også, at Færøerne har haft stor økonomisk fremgang siden 2013.
Der har været vækst, og den har især været drevet af stigende eksport af fisk og fiskeprodukter.
Ledigheden på Færøerne er nu på kun 2,3 pct., og der er meget stor aktivitet, især i bygge- og anlægssektoren, stærke konjunkturer, som betyder, at landsstyret i år og de næste år forventer et pænt overskud på de offentlige finanser.
Det er selvklart positivt.
Det ændrer dog ikke ved, at der fortsat er et betydeligt behov for en konsolidering af den offentlige økonomi.
Færøernes Økonomiske Råd har vurderet, at der er behov for budgetforbedringer på 750 mio. kr., eller hvis man sætter det i forhold til den færøske økonomi, hvad der svarer til 5 pct. af bruttonationalproduktet, for at sikre balance mellem indtægter og udgifter på lidt længere sigt.
Hvad Grønland angår, har vi drøftet den økonomiske situation flere gange de senere år her i Folketinget.
Grønland står over for ganske store økonomiske udfordringer i forhold til vækst, beskæftigelse og finanspolitisk holdbarhed, men også i forhold til uddannelse og sociale problemer.
Grønlands Økonomiske Råd har i en årrække redegjort for problemstillingerne i deres rapporter.
Grønlands Økonomiske Råd peger på, at hvis udviklingen fortsætter, vil de offentlige udgifter overstige indtægterne med næsten 1 mia. kr., eller hvad der svarer til over 7 pct. af bruttonationalproduktet, i 2035.
1 mia. kr. er et meget stort beløb.
Regeringen respekterer naturligvis selvstyrelovens kompetencefordeling, der indebærer, at Grønland selv har ansvaret for den økonomiske politik, for at gennemføre nødvendige reformer i tide og for at skabe et økonomisk fundament for velfærden.
Reformer og opstramninger – det ved jeg alt om – er sjældent populære, men i min optik er der behov for, at Grønland tager flere skridt i den rigtige retning.
Man kan ikke alene satse på nye indtægter eller investere sig ud af problemerne.
Det er noget, som Grønlands Økonomiske Råd også har peget på.
Når det er sagt, er erhvervsudviklingen selvfølgelig en del af svaret på udfordringerne, og vi er derfor bl.a. parate til at samarbejde om at tiltrække finansiering til samfundsøkonomisk bæredygtige erhvervsprojekter.
Vi har f.eks. gjort det muligt for Vækstfonden i Danmark at yde medfinansiering til virksomheder i Grønland, og Eksport Kredit Fonden kan garantere for grønlandske projekters køb af danske produkter.
Jeg ved, at der for et par uger siden var en stor erhvervskonference i Nuuk, Future Greenland, hvor et af hovedtemaerne netop var tiltrækning af kapital til Grønland.
Både politikere og befolkningen i Grønland har fokus på investeringer i lufthavne.
Hvis man har rejst i Grønland, har man jo også oplevet, sådan som jeg har gjort det, at man skulle mellemlande i Kangerlussuaq.
Det er jo et fantastisk sted, men det ændrer ikke ved, at det fordyrer og forlænger rejsen, hvis man skal flyve over 300 km sydpå igen, f.eks. til et møde i Nuuk, som de fleste besøgende jo skal i en erhvervsmæssig sammenhæng.
Det svarer jo til, at rejsende, der skulle til et møde i Danmarks hovedstad, København, ude fra Europa skulle mellemlande i Aalborg for at komme til København.
Samlet set lægges der fra Grønlands side op til meget store og komplekse investeringer i nye lufthavne flere steder i Grønland.
Projekterings- og finansieringsplanerne er ved at blive udarbejdet, og det er derfor endnu ikke muligt at få fuld klarhed over alle aspekter.
Naalakkersuisut omtaler i sin koalitionsaftale et ønske om, at der oprettes en fælles dansk-grønlandsk udviklingsfond til investeringer i rentable anlægs- og infrastrukturprojekter i Grønland, og jeg vil her tilkendegive, at regeringen naturligvis er parat til at drøfte det spørgsmål, hvis det grønlandske landsstyre henvender sig.
Servicekontrakten på Thulebasen er en vigtig sag for både Grønland og for Danmark, som vi samarbejder tæt om.
Der er tale om fortrolige forhandlinger, og det er afgørende, at vi giver mulighed for, at forhandlingerne når frem til et tilfredsstillende resultat.
Forskerne anslår, at der vil gå flere årtier, inden der er risiko for udsivning af forurenet smeltevand ved Camp Century, og derfor er der også tid til at tilrettelægge en hensigtsmæssig miljøindsats.
Vi har en stærk tradition for at samarbejde i rigsfællesskabet.
Det er også en stærk tradition om at samarbejde om de svære sager, og vi har en stærk tradition for sammen at finde løsninger på de udfordringer, vi bliver stillet over for.
Samarbejde og solidaritet er nøgleord, der beskriver kernen i rigsfællesskabet, en åben og en ligeværdig dialog er vejen frem, og jeg tror, at alle tre lande i rigsfællesskabet står stærkest, når vi holder sammen.
Vores samarbejde og sammenhold kan kun fungere, fordi vi taler åbent og ærligt med hinanden, og fordi vi respekterer hinandens forskelligheder og forudsætninger.
Også derfor ser jeg frem til en god og konstruktiv debat her i dag.
Tak for ordet.