Rosa Lund (EL), 2022-03-15:
Føles krigens rædsler anderledes i Afghanistan end i Ukraine?
Er Assads bomber mere ødelæggende end Putins?
Hvordan måler man egentlig desperationen hos en flygtning fra Eritrea i forhold til en fra Ukraine?
Det er umulige svar på umulige spørgsmål, men ikke desto mindre er det spørgsmål som disse, som regeringen mener at have svar på, når man nu laver en særlov for ukrainske flygtninge uden hensyn til, at flygtninge også kan komme fra andre lande, når de flygter fra Putins krig.
I Enhedslisten, vil jeg gerne være helt ærligt at sige, står vi i et dilemma med det her lovforslag, fordi vi mener, at det er dybt problematisk og diskriminerende, at der skal gælde forskellige regler for forskellige mennesker, der har samme behov for beskyttelse.
Vores mål er at lave forbedringer i udlændingeloven, som skal gælde for alle mennesker på flugt, og ikke specifikke særlove for bestemte grupper.
Men samtidig mener vi ikke, at vi kan lade ukrainerne i stikken i den her frygtelige situation, hvor der er mere end 2 millioner mennesker på flugt fra Putin.
I Enhedslisten vil vi aldrig sige nej til at hjælpe mennesker på flugt, og vi er klar til at hjælpe ukrainerne, ikke fordi de er ukrainere, eller fordi de ligner os, som hr. Morten Messerschmidt siger, men fordi de er flygtninge.
For grundlæggende mener vi, at spørgsmålene om, hvornår og hvilke flygtninge vi skal give beskyttelse, er åbenlyse, og det er spørgsmål, som bør være renset for krav om oprindelse, geografi, religion, hudfarve og etnicitet.
I virkeligheden er den her særlov jo i vidt omfang et udtryk for den rigtige tilgang til flygtninge.
De skal ikke visne hen i et asylcenter, mens deres sag behandles.
Med særloven kan ukrainske flygtninge komme i arbejde, få bolig, gå i skole og få et så normalt liv som muligt i Danmark.
Det er godt, det er det rigtige at gøre, og det er den rigtige måde at behandle mennesker på flugt på.
Særloven gælder så bare kun flygtninge fra Ukraine, mens flygtninge fra Syrien og Somalia ikke får de samme rettigheder.
De er nemlig omfattet af udlændingeloven, og det er, ja, en forskelsbehandling – det er det.
Det er en kynisk udvælgelse af mennesker på baggrund af nationalitet, kultur og geografi.
Og jeg spørger bare: Hvorfor egentlig?
Vi har jo i løbet af debatten i dag forsøgt at få svar på det her med, hvad et nærområde er, fordi der er flere, der siger, at argumentet for at lave en særlov er, at vi skal hjælpe i vores nærområde.
Men hvor mange kilometer skal man bo fra Danmark for at have krav på beskyttelse?
Hvad er egentlig afstanden mellem liv og død?
Jeg synes ikke, at vi har fået svar på det i dag – hverken fra hr. Rasmus Stoklund eller hr. Mads Fuglede.
Derfor synes jeg, at det er et meget mærkeligt argument.
Vi hjælper mennesker, fordi de er på flugt – ikke på grund af religiøse hensyn eller på grund af kulturelle hensyn, eller på grund af hvor mange kilometer de er væk fra os.
Hvis den danske udlændingelov ikke er god nok til ukrainerne, hvorfor er den så god nok til syrerne, til afghanerne, til somalierne?
Svaret er fra Enhedslistens side, at det er den ikke.
Når det er nødvendigt at lave en særlov for at kunne beskytte mennesker, der flygter fra en tyran som Putin, så udstiller det jo, hvor stram, inhuman og umenneskelig vores udlændingelov er.
Faktisk er den så utidssvarende og absurd, at kun få flygtninge fra Ukraine ville kunne få ophold efter vores nuværende regler, og det er jo derfor, man nu laver en særlov.
I Enhedslisten vil vi gerne hjælpe alle mennesker på flugt, ikke med særlove, men ved at ændre den nuværende udlændingelovgivning, så den giver asyl til alle de mennesker, der har behov for beskyttelse.
For det er nu på dette historiske tidspunkt, hvor der er en sjældent bred opbakning herinde til at hjælpe mennesker på flugt, at vi skal lave om på udlændingeloven.
Så når vi i Enhedslisten støtter den her særlov, er det ikke med glæde, for vi ville hellere have set det anderledes; men vi støtter den her særlov, fordi vi aldrig nogen sinde vil sige nej til at give beskyttelse til mennesker, der er på flugt.
Så er der et kæmpestort udestående og problem med finansieringen.
Det kan simpelt hen ikke passe, at så stor en del nu skal tages fra udviklingsbistanden.
Den ramme, vi har aftalt i finansloven, er på 300 mio. kr.; det, der lægges op til med det her lovforslag, er 2 mia. kr.
Det er en væsentlig økonomisk forskel, og det mener jeg simpelt hen vi er nødt til at diskutere i udvalgsbehandlingen.
Jeg har ikke mere tid tilbage nu, tak for ordet.