Theresa Scavenius (UFG), 2025-08-14:
Vi lever i regressionens tid.
Tilkæmpede rettigheder, principper og institutioner tilbagerulles.
Magten centraliseres igen efter årtiers forsøg på at dele den.
Færre skal vide noget i dag.
Vi er tilbage i den situation, hvor det er den ene eller de få, som menes at vide bedst.
Alle med berettigede indsigelser, det være sig borgere, forskere, faglige myndigheder osv., betragtes som utidige barrierer.
Det har været et smukt eksperiment.
For snart 200 år siden var der en forståelse af, at den centraliserede magt var dysfunktionel, ineffektiv og uretfærdig.
Med oplysningstænkningen opstod der den idé, at det ville være frugtbart med inddragelse og åbenhed i beslutningsprocesserne; det ville skabe klogere samfund.
Det førte til 200 års kamp for retsstat og demokrati, og det førte til fødslen af den moderne stat.
Nu har vi en regering og et flertal af partier i det her parlament, der er af den modsatte overbevisning.
Nu er den politiske agenda at rive det hele ned igen – sten for sten.
Argumenterne for det er nogle falske rationaliseringer, som alle autoritære ledere har brugt igennem tiden: Man mener, at der ikke længere er tid; vurderingen er, at vi har for travlt, for vi skal jo kæmpe for vores demokratiske værdier – så travlt, at vi bliver nødt til at afmontere retsstat, parlamentarisme, viden og sund fornuft for at kæmpe for præcis de ting.
Den vurdering ville ikke overleve førstesemesterslogik .
Den vurdering ville heller ikke overleve første semester på historie, for vi ved af den historiske og praktiske erfaring, at magtforskydning til staten, til forsvaret og til militæret altid sker på bekostning af borgerne, demokratiet og retsstaten.
Men det er ligegyldigt for de fleste i dag; vurderingen er, at det er smartere, og at det er mere smidigt, hvis militærmyndigheder blot kan gøre, hvad de vil, uden begrænsninger som retssikkerhed og demokrati.
Derfor står vi i dag med et lovforslag, som igen-igen afmonterer rettigheder, fjerner klageret og centraliserer magten.
Vi står med et forslag, der igen-igen udvider beføjelserne til den udøvende magt ved direkte at tage magten fra Folketinget og fra nogle af de dømmende magter og give den til den udøvende.
Det sker med gummiparagraffer, som er særdeles uklare, og en lovtekst, som endda manipulerer med trusselsbilledet i forhold til at fejlcitere FE, hvilket Justitia også fremhæver i deres høringssvar.
Dertil kommer det her meget centrale, nemlig at lovforslaget igen-igen udvider mørklægning af vores forvaltning.
Det vil sige, at offentligheden, ngo'er osv. ikke længere får mulighed for at kommentere på de kommende bekendtgørelser.
Denne mørklægning er en kæmpestor kampesten, der bliver taget ud af vores retsstat.
Det følger fint i tråd med det, Justitia har sagt, og som en ordfører fra Enhedslisten allerede har citeret.
Citat: »en bekymrende tendens, hvor centrale retssikkerhedsgarantier og retsstatsprincipper begrænses med henvisning til nødvendighed og sikkerhed.«
Som det er praksis her i Folketinget, sker det her jo med vide og brede og upræcise bemyndigelser, men det ved jeg godt ikke bekymrer Folketinget længere, for vi har diskuteret det rigtig mange gange, og jeg ved, at partierne her i Folketinget udtrykker blind tillid til regeringen; de føler sig betrygget i at være en del af en forligskreds, hvor man kan deltage i lukkede møder med ministeren.
Derfor er det også ret interessant, at der står i det her lovforslag, at de her møder faktisk blot er orienteringer.
Der er ingen parlamentarisk proces her; det er besluttet på forhånd.
Så partierne vælger altså ignorancens vej og fralægger sig deres demokratiske mandat, funktion og ansvar og lader regeringen definerer det hele.
Det er en afmontering af dansk demokrati med åbne øjne.