Morten Messerschmidt (DF), 2020-02-06:
Tak, formand, og tak for debatten.
Jeg kan jo godt forstå, hr. Ole Birk Olesen, at det må være trist, hvis man først har været minister og så vender tilbage til Folketinget.
Hverdagen er måske lidt trist, og indflydelsen lidt mindre – ja, det hele er lidt gråt.
Men må jeg så prøve at fortælle hr. Ole Birk Olesen, hvordan virkeligheden ser ud, hvis han var i mine sko.
Jeg har henslæbt 10 år i Europa-Parlamentet og er så vendt tilbage til et rigtigt parlament fuld af energi, fuld af virkelyst og lyst til at bekæmpe den regering og det socialistiske flertal, som vælgerne for godt et halvt år siden desværre valgte at sætte sammen.
Og jeg kan sige, at det samme gælder for mine 15 kollegaer i folketingsgruppen.
Jeg vil egentlig håbe, at hr. Ole Birk Olesen og hans kollegaer ville lægge samme arbejdsglæde for dagen.
Og ja, skulle det så – o ve, o skræk – betyde, at vi skal arbejde ud over grundlovsdag, klarer hr. Ole Birk Olesen og vi andre nok også det – mon ikke.
Må jeg ikke i den forbindelse sige, at det her forslag handler om – og det vil hr. Ole Birk Olesen kunne gøre sig bekendt med, hvis han læser bare side 1 – at vende tilbage til de flagregler, der gjaldt inden september sidste år.
Og hvis man holder et NATO-møde, et EU-møde, eller hvad det måtte være for et møde, kan man selvfølgelig flage med det pågældende flag.
Det, som man traf beslutning om i Præsidiet i september sidste år, var, at man skal gøre EU-dagen og FN-dagen, til flagdage, uanset om der måtte befinde sig så meget som en enkelt bureaukrat fra de to organisationer i Danmark.
Det er det, som vi modsætter os.
Og nej, hr. Ole Birk Olesen, det her forslag er faktisk ikke fremsat for at vise, at vi i Dansk Folkeparti skulle være større venner af Dannebrog end hr. Ole Birk Olesen – det behøver vi sådan set ikke fremsætte forslag for at vise.
Nej, det her forslag er fremsat af en enkelt årsag, nemlig for at vælgerne også kan gøre sig bekendt med, hvad hr. Ole Birk Olesen mener om den her sag, idet hans parti jo ikke sidder i Præsidiet.
Og derfor vil jeg egentlig sige, at det her er sådan en slags håndsrækning til Liberal Alliance og andre partier, der ikke måtte have størrelsen til at være i Præsidiet.
Så er der hr. Christian Juhl, som vævede noget rundt i sine tidligere citater om Dannebrog, nordiske flag og politiske flag, og hvad ved jeg.
Altså, da Dannebrog blev hængt op i Folketinget, var det et enigt Præsidium.
Da man traf beslutning om at droppe EU-dagen og FN-dagen som flagdage, var det et enigt Præsidium.
Og da man traf beslutning om at tage den tidligere gobelin bag Folketingets talerstol ned, var det et enigt Præsidium.
Ja, jeg ved selvfølgelig ikke, hvad hr. Christian Juhl ville have stemt, hvis han havde været til stede ved mødet, men i forhold til de tilstedeværende var det et enigt Præsidium.
Det her forslag handler som sagt – og det kan man jo godt forledes til at misforstå – slet ikke om Dannebrog.
Det handler om Folketinget.
Det handler om, at den her institution tilhører os alle som en del af det danske folk, uanset om man elsker EU, om man hader EU eller bare er lidt lunken, uanset om man elsker eller hader FN, uanset hvordan man har det med alle de politiske organisationer, som et flertal i Folketinget har meldt os ind i.
Et flertal i Folketinget kan aldrig bemægtige sig Folketinget som institution.
Det ville være et attentat imod hele konstruktionen, fordi Folketinget jo netop ikke er flertallets, men er alle demokratiske partiers – fuldstændig som Dannebrog ikke tilhører et bestemt parti, men tilhører alle.
Der kunne jeg tænke mig at minde om, hvordan den gamle landsfader Thorvald Stauning, da vi fejrede 700-året for nu 101 år siden, netop betonede, hvordan man burde bære Dannebrog ved siden af den røde fane.
Jeg tror oven i købet, det var i avisen Social-Demokraten – det kan jeg lige slå op, hr. Flemming Møller Mortensen.
For den røde fane var arbejderbevægelsens, men Dannebrog var alles – alle partiers.
Det var ikke et modsætningsforhold, men det var netop betoningen af, at vi er her, både som danskere og som medlemmer af et politisk parti, hvadenten det så er Konservative, Socialdemokraterne, eller hvad det måtte være.
Der må man bare sige, at det også dér er gået gevaldigt ned ad bakke for Socialdemokraterne siden Stauning, for det er ikke mange dannebrogsflag, man ser i reverset længere.
Og det er en skam – ikke fordi Dannebrog er socialdemokratisk, ikke fordi det tilhører Dansk Folkeparti, men fordi vi, ved at vi alle sammen bærer det og alle sammen hædrer det, gør det til alles – og dermed bliver det til ingens.
Tak, formand.