Katarina Ammitzbøll (KF), 2021-04-07:
Det var i 1980, at Lech Walesa fik arrangeret den første strejke blandt værftsarbejderne på værftet i Gdansk.
Der var opbrud og omvæltninger: Polen blev åbnet.
Jeg var ikke så gammel, da omvæltningerne fandt sted i Polen, men jeg husker tydeligt, at min mor hjalp med at samle ind til de fattige i Polen: Vi kørte ned i busser med kaffe, sukker, the, tøj og konserves, som blev pakket derhjemme.
Vi fik også selv i vores hjem ofte besøg af polakker, der kom til Danmark.
I mange år talte man om Polen som nøglen til den demokratiske udvikling i Østeuropa og som en af succeshistorierne ved østudvidelsen.
Men en høj arbejdsløshed på 20 pct. kastede stadig lange skygger, og for rigtig mange polakker blev omvæltningen fra det kommunistiske til det kapitalistiske system derfor ikke andet end masseimport af fremmede varer, de alligevel ikke havde mulighed for at købe, og en konstant kamp om arbejdspladser og nedbrydning af deres traditionelle samfundsværdier.
Mange polakker rejste således også til andre europæiske lande for at få arbejde.
Netop dette kan være med til at forklare, hvorfor partiet Lov og Retfærdighed vandt en jordskredssejr tilbage i 2015 og stadig står højt i målingerne.
Men det er ikke nogen undskyldning, og det er ikke en forklaring, der holder i forhold til de menneskerettighedsbrud, vi fortsat ser.
Den demokratiske udvikling er under afvikling i Polen, må man sige: Kvinder har ikke ret til at bestemme over egen krop, dommere får fjernet deres immunitet, og der er zoner med forbud for lgbtq-personer, som er sagen her til aften.
Polen er det EU-land, hvor lgbt-personer ifølge menneskerettighedsorganisationen ILGA-Europe har det værst, når det kommer til rettigheder og ligestilling.
Omkring en tredjedel af landets kommuner er selverklærede lgbt-fri zoner.
Cirka 12 pct. af de polakker, der ikke identificerer sig som heteroseksuelle, har været udsat for fysisk vold.
Samtidig tordner landets præsident, den nationalkonservative Duda, mod det, som han betegner som lgbt-ideologien.
Imens går Lech Walesa nu rundt med en T-shirt på, hvor der står »Frihed«, og han vil blive ved med at have den på, indtil Polen bliver frit.
Det er fuldstændig uacceptabelt, hvad der sker i Polen, fordi det strider direkte imod EU’s fundamentale rettigheder.
Det er et brud på artikel 2.
Kunne man gøre noget, f.eks. ved at lade rule of law-mekanismen håndtere det?
Jo, teoretisk, men i praksis ved vi ikke endnu, hvordan den her mekanisme kommer til at fungere.
Europa-Parlamentet fik den vedtaget i slutningen af sidste år, og gudskelov for det, men det blev jo noget udvandet, fordi det blev et kompromis, også med Polen og Ungarn.
Der skal stadig også være et flertal for at få rejst den her sag.
Vi mener ikke, at vi kan gøre mere nu ad diplomatisk vej i forhold til Polen.
Vi skal selvfølgelig fortsætte, men det er meget vigtigt, at Danmark er et land, som står fast på rettigheder og frihed og demokrati, og at vi nu går forrest og rejser den her sag ved en traktatdomstol.
Hvis det ikke er et brud på menneskerettighederne, at 12 pct. af befolkningen, som ikke er heteroseksuelle, udsættes for vold og noget, der er så kraftige brud på artikel 2, så ved jeg ikke, hvad det er, og hvad man ellers skal rejse ved en domstol.
Ja, det sker sjældent: kun otte gange indtil nu.
Men det er jo netop også en så seriøs sag, så jeg synes, der bør være en niende gang – at vi rejser den her sag.
Derfor står vi bag det her forslag og mener, at det er meget vigtigt, at vi fra Danmarks side her hejser det helt store flag for rettighederne i Polen.
Tak for ordet.