runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Bjørn (DF), 2024-10-23:
Tak for det.
Er det ministerens grundlæggende holdning, at piraten Lucky, der har forsøgt at dræbe danske soldater, og som efterfølgende er blevet fragtet til Danmark, skal tilbydes sociale ydelser, bolig, sociale indsatser osv. under det danske system?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Det er i hvert fald sådan, at da man indførte den her meget specifikke regel om, at man, præcis når den unge er 16 år gammel, skal gå i gang med at forberede overgangen til voksenlivet, i forhold til at den unge bliver myndig som 18-årig, altså da man vedtog det enstemmigt i Folketinget, så vedtog man samtidig også, at man skulle følge op på det efter et år og efter noget tid.
Og det er jo den undersøgelse, der viser, at der også er flere organisationer, der fortæller, at de faktisk ikke oplevede en tidligere og grundigere forberedelse af overgangen, efter at den her forpligtelse trådte i kraft.
Så regeringen og jeg er jo fuldstændig enige med spørgeren i, at vi skal sikre en god overgang fra ungdomslivet til voksenlivet, og det tror vi også godt at man godt kan finde ud af, uden at man er forpligtet til at gøre det på den her måde.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Det er jo meget interessant, at Ankestyrelsen har den opfattelse; unge mennesker med handicap har en lidt anden opfattelse.
Sammenslutningen af Unge Med Handicap har masser af eksempler – desværre, kan man jo sige – på, at overgangen bliver sat i gang alt for sent.
Og det betyder så dels en kæmpe usikkerhed hos det enkelte unge menneske med en kronisk lidelse eller med et handicap, dels at man jo kommer i gang for sent, og at man ikke får den hjælp, man har brug for til at komme videre og f.eks. starte på en uddannelse, eller ikke får den hjælp, man har brug for til f.eks. at kunne flytte hjemmefra, når man er fyldt 18 år.
Derfor synes jeg, det kunne være dejligt, hvis regeringen ville skele lidt til ikke bare Ankestyrelsen, men til virkeligheden.
For det handler ikke om detailstyring; det her handler ikke om, at hverken unge mennesker med handicap eller Enhedslisten for den sags skyld er optaget af at detailstyre kommunerne.
Det handler om rettigheder, og derfor mener Enhedslisten og jeg, at det er en kæmpefejl, at man i sin iver for at fjerne detailstyring fjerner den her rettighed.
Der var jo en grund til, at vi sammen med ministerens parti indførte det her i den tidligere regeringsperiode.
Så jeg skal bare spørge ministeren, om ministeren synes, at det var en dårlig idé.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Tak for spørgsmålet.
Det er jo afgørende, at unge, der lever med et handicap eller en nedsat funktionsevne, får god hjælp til at få en god start på voksenlivet.
Det er også afgørende, at der bliver sikret en god overgang fra de handicapkompenserende ydelser, som det hedder, altså det, der står i barnets lov, til, at man går ind i voksenlivet og skal have nogle andre ydelser i henhold til serviceloven.
Derfor er det også vigtigt at understrege, at ansvaret for at sikre, at den unge får den rigtige hjælp, jo ikke forsvinder, selv om man fjerner kommunernes forpligtelse til at forberede overgangen, allerede når den unge fylder 16 år.
Vi fjerner blot detailstyringen af kommunerne, i forhold til hvornår arbejdet skal starte, og hvornår man skal gå i gang med at forberede overgangen.
Forslaget skal dermed ses som en forlængelse af den store mængde af forenklinger af regler, som regeringen har aftalt som led i aftalen om kommunernes økonomi for 2025, og disse forslag skal være med til at sikre, at kommunerne bruger mindre tid på administration og mere tid på kerneopgaverne, som netop er at sikre de mennesker, som det handler om, den bedste kvalitet i arbejdet.
Derudover synes jeg også, det er vigtigt at nævne den undersøgelse af overgangen fra ung til voksen for unge med handicap, som Ankestyrelsen foretog, inden den her forpligtelse trådte i kraft.
Ankestyrelsen var dengang inde at kigge på 17 sager, og der så man ikke umiddelbart indikationer på, at man havde givet utilstrækkelig støtte efter det 18. år, selv om man altså på det tidspunkt ikke var forpligtet til at gå i gang med at forberede den her overgang, allerede fra den unge var 16 år gammel.
Den undersøgelse mener jeg overordnet indikerer, at man godt kan være rolig ved, at kommunerne og til dels også regionerne godt kan finde ud af at forberede en overgang fra livet som ung til voksenlivet, på trods af at vi fjerner den her bestemmelse.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Mener ministeren, at forberedelsen af overgangen til voksenlivet for unge med handicap og kroniske lidelser er tilfredsstillende i landets kommuner, siden regeringen har besluttet at afskaffe kravet om, at overgangen skal forberedes bedre, og mener ministeren, at det krav om, at overgangen forberedes i god tid, som vi indførte i forrige regeringsperiode, var en dårlig idé?
Magnus Heunicke (S), 2024-10-23:
Ud over de midler, jeg nævnte her, er der – jeg tror lige, jeg nævnte det kort her – også en sum på lige 37,9 mio. kr. til varige initiativer derefter.
Noget af det, som har slået mig på det her område, og som er nyt for mig, er, at der jo er et enormt mørketal, og nye initiativer har en enorm effekt, og det viser sig, at med en systematik og god indsats fra vores medarbejdere i forskellige sektorer kan man gå ind at få opfanget de her ting på tidspunkter, der er fuldstændig centrale, f.eks. når man står over for at skal have sit første barn og man er i et voldeligt forhold.
Det er jo helt afgørende, at vi hjælper der.
Derfor er jeg stolt over, at den indsats nu ikke kun bliver i Hvidovre, men også omfatter andre steder i Danmark.
Som jeg nævnte, blev der sidste år afsat 233,8 mio. kr. til præcis i de her år også at udvikle nye indsatser.
Jeg tror, det er den største, og i hvert fald er det mig bekendt den mest ambitiøse handlingsplan netop mod partnervold.
Ved noget af det kan vi se, at det allerede nu tyder på, det er en stor succes.
Vi får i hvert fald opfanget langt flere langt hurtigere fra de grupper, som tidligere var mørketal, og vi får dem ind.
Og det er jo afgørende vigtigt, at vores dygtige personale i forskellige sektorer kan gå ind at hjælpe.
Og det kræver, at der er noget systematik og noget fornyelse, og det er noget af det, som de her penge præcis går til.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Jeg kan sådan set et eller andet sted godt se logikken i, at der ikke er uanede mængder af penge til de her tilbud.
På den anden side kan jeg bare heller ikke rigtig se det.
For når vi nu ved, at tilbuddene virker, og at det faktisk virkelig hjælper ofre for vold, som jo primært er kvinder, så er det jo mærkeligt, at regeringen, som ellers er så optaget af f.eks. ofre for negativ social kontrol, ikke bare med det samme siger, at nu permanentgør vi bevillingerne til de her tilbud, som hjælper de her kvinder, som det jo primært er, der er udsat for både fysisk og psykisk vold.
Magnus Heunicke (S), 2024-10-23:
Altså, finansloven ved ordføreren jo godt – hun er så erfaren – at man forhandler i Finansministeriet.
De forhandlinger er i øvrigt i gang, så man kan jo rejse sine sager dér.
Jeg nævnte, at der er en række ting, som er blevet permanente.
Og når vi tager skridt, hvor vi kan tage flere ting og gøre dem permanente, altså gøre dem til varige tilbud, så skal vi jo være sikre på, at det er de rigtige tilbud.
Og jeg nævnte, at der er en række nye initiativer.
Jeg nævnte Hvidovre Hospitals nye initiativ, som vi nu udvider, ikke kun til Hvidovre, men til flere af Danmarks regioner, hvor vi kan lave de her tilbud.
Og viser det sig også at have gode effekter, kan det jo også være noget, som vi skal se på.
Det var bare endnu et eksempel.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Det hænger ikke rigtig sammen for mig.
Men måske kan ministeren så hjælpe os lidt med at svare på: Når nu vi ved, at det virker, er regeringen så villig til på finansloven at afsætte varige midler til ambulant behandling?
Magnus Heunicke (S), 2024-10-23:
Det er en kerneopgave for os at sætte ind over for partnervold.
Der er ingen tvivl om, at de indsatser, som ordføreren refererer til, med ambulante tilbud til voldsudsatte, virker.
Det mener jeg vi har evalueringer om, som er solide.
Det er evalueringer af bl.a. Danners tilbud »Sig det til nogen«.
Også Hvidovre Hospital – jeg har selv besøgt det for et par uger siden – har gode erfaringer med at hjælpe voldsudsatte, og på Hvidovre Hospital er det gravide voldsudsatte, man hjælper.
Systematisk screening gør nu, at de kan finde et til to par om ugen, som de reelt kan gå ind at hjælpe i deres Familieambulatoriet – meget, meget effektivt og meget, meget stærkere end bare for få år siden, hvor man ikke gjorde det.
Der fandt man kun ca. fem til seks om året.
Nu er det en til to om ugen.
Det viser noget om, hvad for et mørketal vi opererer med, og hvordan nye indsatser hele tiden skal sættes i søen.
Derfor har det været en prioritet for den her regering og også den sidste regering at udbrede og udvikle netop tilbud til voldsudsatte, deres børn og også til voldsudøveren, så vi får stoppet det her.
I 2020 kom to ambulante tilbud til voldsudsatte på finansloven med varige midler.
Det var Mødrehjælpen, og det var Danners »Sig det til nogen«.
Derudover fik voldsudsatte på kvindekrisecentre ret til gratis psykologhjælp.
Og sidste år kom jo den, man må vel sige mest ambitiøse handlingsplan netop mod partnervold og partnerdrab til dato.
Initiativerne er samlet set på 233,8 mio. kr. i årene 2023-2026 og derefter 37,9 mio. kr. varigt
, netop for at styrke eksisterende tilbud til voldsudsatte, få voldsudøvere ud af deres voldsudøvelse og også prioritere og udvikle nye tilbud også rettet mod nye målgrupper.
Jeg nævnte f.eks. voldsudsatte gravide.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Det kræver nemlig systematik, og det er derfor, vi i Enhedslisten er så optaget af, at midlerne er varige, så vi ikke hvert eneste år skal sidde ved forhandlingsbordet ovre hos socialministeren og kæmpe penge hjem til eksisterende initiativer som f.eks. Danners »Sig det til nogen«.
Det er præcis på grund af systematikken, at vi er optaget af varige midler.
Og så er det jo rigtigt, at det ser rigtig flot ud i handleplanen, at man har samlet så mange initiativer og derved så mange penge.
Mener ministeren stadig, at vi ikke ved, om indsatserne virker, når ministeren til Avisen Danmark den 17. oktober 2024 om Enhedslistens forslag om at give partnervoldsofre ret til bl.a. ambulant behandling og efterværn udtaler, at »inden vi gør specifikke indsatser permanente, skal vi have mere viden om, hvad der virker«?
Det er dejligt, synes jeg, at vi er enige så langt.
Men nu har man så netop fjernet den sikring af, at overgangen bliver sat i gang i ordentlig tid.
Og der tænker jeg jo, at ministeren med sin erfaring fra lokalpolitik og kommunalpolitik godt ved, at den her forberedelse handler om værdighed, og at den handler om, at overgangen sker i overensstemmelse med borgerens ønsker.
Så jeg vil gerne spørge ministeren: Når nu man har fjernet den her regel, hvad har man så tænkt sig at sætte i stedet for den for netop at sikre overgangen?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Jamen det er jo helt generelt sådan, at når man er 16 år og er ung, og når man fylder 18 år, har man ret til nogle ydelser.
De rettigheder forsvinder ingen som helst steder hen.
Det var også allerede sådan, før loven trådte i kraft, og det var de samme rettigheder, man havde – det var i 2020 – i forhold til at man selvfølgelig skal have en god overgang fra ungdomslivet til voksenlivet, og at man skal sikre, at der er nogle ordentlige ydelser, når man overgår fra barnets lov til serviceloven.
Det gælder i øvrigt også på sundhedsområdet, hvor ministeren tidligere har været regionsrådsformand, at arbejdet med at sikre den her overgang er ekstremt vigtigt, for der overgår man jo også fra at være barn til at skulle ind på en voksenafdeling.
Det arbejde stopper på ingen måde, selv om bestemmelsen stopper.
Som sagt har ministeriet været inde at kigge på, hvad der egentlig står i Sandhedskommissionens rapport, og det er rigtigt, at der er to navngivne børnehjem.
Tidligere har Ankestyrelsen været nede at kigge på 45 adoptionssager fra Holt, og i ingen af de sager var der børn, der kom fra de her børnehjem, og vurderingen er altså, at det er et kæmpestort arbejde.
Katrine Daugaard (LA), 2024-10-23:
Som sagt kan det jo ikke være 4.000 sager, hvis det kun drejer sig om to specifikke årstal, hvor det her er sket.
Jeg ved ikke, om ministeren kan forestille sig, hvordan det må være at være blevet kidnappet, frataget sin biologiske mor på ulovlig vis og være dumpet ned i en helt ny kultur og et helt nyt land.
De har da simpelt hen ret til at vide, hvor de kommer fra, og ret til at kende deres ophav.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Der vil jeg jo sige, at jeg er enig med spørgeren i, at vi skal blive klogere på, hvordan adoptionsformidlingen foregik tilbage i tiden i 1960'erne og 1970'erne, og det kommer vi jo netop også til.
Sidste år blev der afsat 12 mio. kr. til at lave en undersøgelse af de ti lande, hvorfra der er allerflest børn der er adopteret, for at komme til bunds i nogle af de her spørgsmål.
Og lige nu ligger der et forslag, hvor vi sidder og forhandler om at udvide den undersøgelse til de øvrige lande, altså yderligere 59 lande, hvorfra børn er blevet adopteret, og der kommer vi jo til at gå mere i dybden omkring, hvad der er sket, hvad det er for nogle regler, og hvad der var for nogle tanker, der lå bag de adoptioner dengang.
Men som sagt er det, jeg er orienteret om lige nu, altså, at vi ikke på den korte tid kan gennemgå 4.000 sager for at finde frem til lige præcis de børn fra de her to børnehjem.
Katrine Daugaard (LA), 2024-10-23:
Men det er jo simpelt hen bare ikke godt nok, og når man nævner to specifikke årstal, bør man selvfølgelig også kigge de adoptionssager igennem fra de to specifikke årstal.
Altså, det står jo i sagerne, hvilket børnehjem man kommer fra, og for at være helt præcis konkluderede Sandhedskommissionen den 9. september, at to navngivne børnehjem har frataget kvinder deres børn, og at den koreanske stat tog børn fra gaden og placerede dem under den koreanske stats ordre 410, Operation Purifying the streets.
Det skal vi finde ud af hvem er.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Spørgeren har rigtigt nok spurgt ind til en oversættelse, og der er forsøgsvis lavet en – hvad kan man sige – meget grovmasket og rustik oversættelse for at komme frem til, hvor det er, der står noget.
For det er faktisk ikke meget, der står hos Sandhedskommissionen om de her internationale adoptioner.
Det, som der i hvert fald også er blevet udledt af det, er, at det for at komme frem til, hvem det eventuelt skulle være, der var adopteret fra de her to pågældende centre, vil kræve en manuel gennemgang af omkring 4.000 konkrete adoptionssager fra tilbage i tiden, og det har simpelt hen ikke været muligt inden for den tidsfaktor, der har været, og det vil jeg heller ikke tro det er i fremtiden.
Til gengæld kommer vi jo til at lave en undersøgelse af, hvordan adoptionsformidlingen foregik tilbage i tiden, og det blev besluttet allerede sidste år.
Ja, og det spørgsmål har jeg så 2 minutter til at besvare, og for at kunne besvare det inden for den tidsramme vil jeg sige, at ministeriet har foretaget en meget foreløbig oversættelse af den delredegørelse fra Sydkorea af 9. september 2024, som der bliver henvist til i spørgsmålet.
Med det forbehold skal jeg bemærke, at redegørelsen jo primært vedrører en overtrædelse af menneskerettigheder på fire fangefaciliteter i Sydkorea, og at redegørelsen altså kun meget kortvarigt kommer ind på spørgsmålet om internationale adoptioner.
Af denne korte passage i redegørelsen fremgår det, at der har været sager, hvor børn født af kvinder på to institutioner, Daegu City Hope Center og Chungnam Cheonseong Center, er blevet overført til adoptionsbureauer med henblik på international bortadoption, dagen efter at de blev født.
Det fremgår også, at nogle kvinder har samtykket til en adoption, mens andre er blevet presset til at give deres samtykke.
Børnene fra institutionerne blev frigivet til adoption til bl.a. det sydkoreanske adoptionsbureau Holt Children's Services, som har samarbejdet med danske organisationer om international adoption.
Den udtalelse fra Sandhedskommissionen afdækker altså dybt bekymrende forhold i Sydkorea, og den vidner om, at international adoption tilbage i tiden har været præget af langt færre regler, mindre kontrol og et andet syn på adoption end det, vi har i dag.
Det samme viser Ankestyrelsens undersøgelse af adoptionsformidlingen fra Sydkorea i 1970'erne og i 1980'erne jo også.
Ankestyrelsen har i forbindelse med Sydkoreaundersøgelsen gennemgået 45 adoptionssager fra Holt, og i ingen af disse sager er børnehjemmene omkring de to institutioner nævnt, og det fremgår også af et tidligere svar.
Så jeg vil bare sige, at jeg er enig i, at vi skal blive klogere på det her område.
Katrine Daugaard (LA), 2024-10-23:
Hvad er ministerens holdning til de meget alvorlige oplysninger om adoptioner af sydkoreanske børn til Danmark, som fremgår af Sandhedskommissionen i Sydkoreas foreløbige redegørelse, og mener ministeren ikke, at situationen kræver, at vi finder ud af, hvilke adopterede i Danmark det drejer sig om?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2024-10-23:
Det er jo desværre helt naturligt, at vi også som folketingsmedlemmer og politikere bliver præsenteret for de tilfælde, hvor det ikke har fungeret godt nok.
Sådan nogle ting kender jeg selvfølgelig også til.
Men jeg må også bare konstatere, at når vi kigger på det overordnet set, kan vi altså se rigtig mange forløb, hvor det fungerer godt, og det skal vi understøtte.
Det, regeringen har tænkt sig, er jo at sikre, at kommunerne nu får mulighed for at lave de gode overgange til voksenlivet, hvilket allerede står skrevet i lovgivningen, lige såvel som at man kan sikre, at de overgange sker.
Det var man forpligtet til før, og det kommer man også til at være forpligtet til bagefter; det skal bare ikke nødvendigvis være, lige når den unge fylder 16 år.
Rosa Lund (EL), 2024-10-23:
Jeg synes jo, det er dejligt, at vi er enige om målet.
Men jeg har stadig væk bare brug for at vide, hvad regeringen konkret har tænkt sig at gøre.
Og nu skal det her jo ikke blive anekdotisk, men vi hører bare historier om, at det her ikke sker i ordentlig tid, og om, at det er utrygt for de unge mennesker med handicap, som har brug for, at den her overgang bliver god og ordentlig.
Katrine Daugaard (LA), 2024-10-23:
Det er dejligt at høre, at man i ministeriet endelig er begyndt at oversætte det her.
For nu har jeg helt tilbage fra den 11. september stillet spørgsmål til det her, både skriftligt som et § 20-spørgsmål, og jeg har tre gange ovre ved ordførermøder spurgt ministeren ind til, om I var i gang med at undersøge det her, og hver gang har jeg fået at vide, at det var I ikke.
Så hvorfor har det taget så lang tid for ministeriet at komme i gang med at oversætte det her?
Finder ministeriet ikke det her vigtigt nok?
Jeg er i øvrigt heller ikke enig i, at man kræver at kigge så mange sager igennem, idet der jo i oversættelsen står specifikke årstal for, hvornår de her danskere er kommet hertil på ulovlig vis.
Altså, vi taler jo her om børn, som er blevet taget fra gaden, og hvor det simpelt hen drejer sig om grove, grove overtrædelser af menneskerettighederne, og vi får jo konkret at vide, at nogle af de her børn, der er blevet stjålet på gaden, befinder sig i Danmark.
Der skal vi da finde ud af, specifikt hvem de er, så vi kan orientere de specifikke danskere, og især fordi de faktisk kan have familie tilbage i Korea, som de jo nok gerne vil finde ud af hvem er, hvis de bliver gjort opmærksom på det af ministeriet.
Så hvorfor har ministeriet ikke reageret tidligere, når jeg nu gentagne gange har gjort opmærksom på det her?
Og vil ministeriet kigge det igennem i forhold til de to specifikke årstal, der faktisk nævnes?
Mike Villa Fonseca (UFG), 2024-10-23:
Tak for det, formand.
Først og fremmest et offentligt tillykke til den nye minister for samfundssikkerhed og beredskab.
Hvis man ikke har sagt det på kamera og i mikrofon, er det jo ikke officielt.
Det var dejligt at se ministerens store smil på dagen.
Nu vil jeg læse spørgsmålet op for ministeren, og så ser jeg frem til besvarelsen.
Kan ministeren oplyse, hvilke tiltag regeringen og ministeren vil implementere for at forbedre beredskabet i forhold til naturkatastrofer som f.eks. oversvømmelser eller storme?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-10-23:
Jeg er da sådan set enig i, at den nemmeste ven at have jo var en ven, der bare gjorde, hvad man sagde.
Jeg ved for så vidt ikke, om det hen over tiden i virkeligheden ville være noget meget dynamisk venskab.
Men det er jo ikke for at lave morsomheder ud af det her.
Helt ærligt: Vi synes, der mangler lydhørhed hos Netanyahu i forhold til det internationale samfunds helt legitime fordringer til Israel.
Det handler om den humanitære adgang til Gaza, og det handler om Israels adfærd i forhold til UNRWA, hvor vi jo så også nu forsøger at modvirke, at man bringer det endnu et skridt længere hen til et dårligt sted ved i virkeligheden at fjerne UNRWA's muligheder for at løse opgaver.
Det bruger vi sådan set relativt meget energi på, og jeg har tillid nok til USA til at forestille mig, at når man fra deres side kommer med en melding om, at der nu skal ske noget med den humanitære adgang, og man i øvrigt sætter en frist på det og siger, at det ellers har nogle konsekvenser, så kan det ikke være en tom melding; så må det også være en melding, der følges op.
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Mig bekendt har der ikke været meldt noget ud til nogen af de medarbejdere, og det er, uanset om det er i dyrevelfærdsenheder eller andre steder, før der er truffet beslutning om, hvor det er, at man i givet fald skal reducere de 94 årsværk på Justitsministeriets område ud af de 1.000 årsværk.
Det skal der først træffes beslutning om, og det skal der jo som led i finanslovsprocessen, og det er der jo, som jeg nævnte før, ikke truffet beslutning om endnu.
Lige nu er vi i gang med at se på alternative veje til at reducere de årsværk, og når vi måtte have gode bud på, hvad de alternativer kunne være, så vil vi diskutere det med forligskredsen.
Men findes skal de jo.
Helene Brydensholt (ALT), 2024-10-23:
Har regeringen så tænkt sig nu, når det lyder, som om man vil prøve at afsøge alternativer, at sige til de medarbejdere, til enhederne, at det ikke kommer til at ske?
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Jeg er selv en meget stor tilhænger af, at vi har et enhedspoliti i Danmark, altså et politi, der kan varetage mange forskellige typer af opgaver, og at de opgaver, der så også er i politiet, generelt bliver prioriteret ud fra en samlet helhedsbetragtning.
Jeg ved, at der er andre, der er meget optaget af, at man forsøger at specialisere enhederne så meget som muligt.
Jeg synes, vi generelt er gode til at finde en fornuftig balance.
Som jeg nævnte i min indledende besvarelse, er vi lige nu i gang med at afsøge alternativer til det forslag, der blev lagt frem.
Lige så snart de alternativer måtte foreligge, vil vi præsentere dem for forligskredsen.
Helene Brydensholt (ALT), 2024-10-23:
Tak til ministeren for den besvarelse.
Som ministeren også nævner, har dyrevelfærdsområdet og den retslige del af dyrevelfærdsområdet jo også været noget, som har optaget regeringens minister, som er ansvarlig for området, nemlig ministeren for landbrug, fødevarer og fiskeri.
Og som ministeren også siger, har vi for nylig indgået en dyrevelfærdsaftale med regeringen og et bredt flertal af Folketingets partier, hvor vi netop vil kigge på at øge strafferammen og konsekvenserne ved mishandling af dyr samt den kriminalitet, der er relateret til dyr, som bl.a. er de her hvalpefabrikker, som de specialiserede dyrevelfærdsenheder har været særlig gode til at efterforske.
De specialiserede dyrevelfærdsenheder har jo eksisteret siden 2019, og i de 5 år, de har eksisteret, har de opbygget noget særlig viden på området, og der er også blevet skabt et rigtig godt samarbejde mellem de specialiserede dyrevelfærdsenheder og så dyreværnsorganisationerne.
Og alle parter beretter om, at de er rigtig glade for det samarbejde, som de har opbygget.