Marie Krarup (DF), 2019-02-01:
Danmark er et kristent land, og der er religionsfrihed i Danmark.
Det er udgangspunktet, som bestemt ikke skal ændres.
Jeg taler om det islamiske tørklæde, som mange muslimske kvinder vælger at bære eller bliver presset til at bære.
Når man bærer et islamisk hovedtørklæde, er man en omvandrende reklamesøjle for bestemte værdier – islamiske værdier – ligesom man ville være en omvandrende reklamesøjle for kommunisme og kommunistiske værdier, hvis man indsvøbte sig i et rødt flag med hammer og sejl, eller for nazisme og fascistiske værdier, hvis man indsvøbte sig i et banner med svastikaer.
Eller for Trump og trumpistiske værdier, hvis man iklædte sig en Trump-kasket.
Jeg tror, de fleste skoleledere ville bede lærere, der bar den slags politiske, ideologiske tøjgenstande på sig, om at lægge dem fra sig, før de gik ind i klassen for at undervise.
Men når det drejer sig om religiøst politiske og altså ikke direkte politiske budskaber udsendt via tøjet, så er der ofte tale om berøringsangst.
Her ser vi nemlig sygeplejersker, lærerinder, sosu-assistenter osv. bære islamisk hovedtørklæde og dermed udsende bestemte signaler over for deres sagesløse elever eller patienter, uden at nogen løfter en finger.
En sygeplejerske, lærerinde eller sosu-assistent skal selvfølgelig først og fremmest udstråle professionalisme og ikke agitation for bestemte religioner, ideologier eller politiske partier.
Derfor skal vi have gjort op med tørklæde på offentligt ansatte, når de er på arbejde.
De kan naturligvis sagtens bære en halskæde, en ørering, et armbånd eller andet med et religiøst symbol, f.eks. en halvmåne, hvis man ønsker at vise sin muslimske identitet, mens man er på arbejde.
Men at bære tørklædet, der i nogle tolkninger er en efterfølgelse af den islamiske hellige lov, sharia, er noget helt andet.
Det er et klart signal til alle om, at det er vigtigt at efterleve denne lov, og at man adskiller sig fra andre ved at gøre det.
Det er dermed, som jeg nævnte før, en reklame for en bestemt udlægning af islam.
Det bør ikke tillades, når man er ansat i den danske offentlige sektor.
I erkendelse af, at det vil være vanskeligt at lovgive særskilt imod det islamiske hovedtørklæde, har vi fra Dansk Folkepartis side fremsat B 36, der retter sig generelt imod alle religiøse hovedbeklædninger på offentligt ansatte, når de er på arbejde.
Det er naturligvis sørgeligt, at vi med dette beslutningsforslag kommer til at ramme nogle, som vi ikke ønsker at ramme, også selv om det er få.
Vi har på grund af indvandringen fået en sammensat befolkning, for ikke at sige en opsplittet befolkning, hvor ikke alle kan forventes at kende den danske tradition eller bakke op om den danske tradition om at fremstå neutral og ikke agitere, når man udfører arbejde i den offentlige sektor.
Derfor kommer vi til at ramme nogle, der overhovedet ikke udgør et problem, fordi andre udgør et problem, ganske som 24-årsreglen kom til at ramme en række udlændinge fra ikke-EU-lande, som slet ikke havde tradition for tvangsægteskaber.
Men da man ikke kunne lovgive særskilt imod de nationaliteter, der havde tradition for tvangsægteskaber, var vi nødt til at skære alle over en kam.
Det er et problem.
Det er et problem for rigtig mange forældre at aflevere deres børn i vuggestuer, hvor kvinderne bærer tørklæde, eller besøge plejehjem, hvor beboerne bliver passet af nogle, som måske godt kan udføre deres arbejde, og det er fint, for det vil jeg jo ikke benægte, men som samtidig udsender et signal om, at kvinder er mindre værd, mænd må slå kvinder, der skal ikke være religionsfrihed, der er nogle, der er undermennesker, og nogle, der er overmennesker.
Det er et ubehageligt signal.
Det er ikke alle, der prædiker det direkte.
Det er der nogle, der gør, men det er ikke alle, der gør det, fordi de måske ikke selv er klar over, at der ligger de signaler i deres tørklæde, ligesom der helt sikkert også er nogle, der kunne finde på at tage en svastika på eller et kommunistisk symbol, og ikke vide, at kommunismen står for drab på millioner og millioner af mennesker, og en skelnen mellem over- og undermennesker osv. – meget, meget usympatiske værdier.
Der er da nok nogle, der tror, at sådan er det ikke, men det skal ikke få en skoleleder til at sige, at det bare er okay.