runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2026-02-25:
Jeg skal måske bare lige korrekse ordføreren.
I forhold til de gældende regler er det ikke forbudt at halekupere, men det er forbudt at halekupere systematisk.
Det er efter min opfattelse, når tallet er 95 pct. – som hr. Claus Jørgensen nævner jo er rigtigt –
for mange.
Om det så er systematisk, er jo så op til den dyrlæge og i sidste ende op til den styrelse, som så er Fødevarestyrelsen, der er ude at kontrollere, altså om man lever op til reglerne, og om man kan dokumentere, hvorfor man har halekuperet så mange.
Men det er mange, og det er forbudt – bare for at slå det fast.
Det er jo derfor, at vi også har initiativer i vores dyrevelfærdsaftale, hvilket jeg igen vil kvittere for, for at bringe det tal ned.
Men det er bare vigtigt for mig at sige, at som reglerne er i dag, må man ikke systematisk halekupere.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-25:
Tak for det, formand.
Mener ministeren, der er nogen rimelig grund til, at det har taget en borger et helt år at få aktindsigt i Danmarks veterinære beredskabsplaner?
Jacob Jensen (V), 2026-02-25:
Tak for spørgsmålet.
Offentlige myndigheder bør efter min mening altid bestræbe sig på at behandle sager om aktindsigt inden for de frister, som lovgivere har fastsat, og mit ministerområde tilstræber selvfølgelig også til enhver tid at overholde de frister.
I nogle sager kan det dog være kompliceret og svært at overholde de frister.
Det kan f.eks. skyldes, at sagen er meget omfangsrig eller kan give anledning til nogle vanskelige og komplicerede juridiske overvejelser, eller sagen kan være længe under behandling, fordi der simpelt hen kommer nye oplysninger frem, eller måske endda, fordi ansøgere klager over den afgørelse, der tidligere har været truffet.
Om der så er nogen rimelig grund til, at sagsbehandlingen trækker ud, vil selvfølgelig altid afhænge af den konkrete sag, og der vil jeg selvfølgelig af principielle grunde ikke gå ind i en konkret sag her.
Men i forhold til spørgsmål om aktindsigt i beredskabsplanlægning kan man, som spørgeren også er bekendt med, ikke bare udlevere beredskabsplanerne, da det kan være nødvendigt at undtage oplysninger af hensyn til statens sikkerhed.
Særlig i den aktuelle sikkerhedspolitiske situation tillægges hensynet til statens sikkerhed stor betydning, og det er fuldstændig afgørende, at vi beskytter oplysninger, som kan give fjendtlige aktører indblik i de danske myndigheders krisehåndtering og beredskab.
Det gælder især detaljerede planer for, hvordan myndighederne så skal agere, når og hvis de står over for en krisesituation.
Det er selvfølgelig overvejelser, som kan trække sagsbehandlingstiden ud.
Det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt for borgeren.
Det anerkender jeg.
Men der mener jeg trods alt, at hensynet til statens sikkerhed må veje tungere i den konkrete sag.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-25:
Nu skal man jo passe på med at bruge argumentet om statens sikkerhed, for der er jo mange ting, man kan hemmeligholde, hvis man siger, at det alene er af hensyn til statens sikkerhed.
Det konkrete tilfælde handler om, at de beredskabsplaner fra 2019, som tidligere var gældende, på et tidspunkt forsvandt fra Fødevarestyrelsens hjemmeside.
Der er så en aktiv og opmærksom borger, en dyrlæge, Astrid Rugaard, der bliver klar over, at de er væk, og hun beder selvfølgelig derfor om aktindsigt i de nye beredskabsplaner, fordi hun jo har en faglig interesse i, hvordan man egentlig vil håndtere det.
Borgeren får så den 20. marts, altså efter en måned, et foreløbigt svar, hvor Fødevarestyrelsen udskyder et svar med begrundelse i den aktuelle geopolitiske og samfundsmæssige situation.
Den 30. marts får borgeren så et afslag på aktindsigt, hvor Fødevarestyrelsen siger, at udleveringen af beredskabsplanerne kan kompromittere statens sikkerhed, og at de undtagne oplysninger ikke kan udleveres under meroffentlighedsprincippet, da dette vil medføre en prisgivelse af hensynet til statens sikkerhed.
Den 11. juli stadfæster ministeriet Fødevarestyrelsens afgørelse.
Den 7. august klager borgeren så til Folketingets Ombudsmand, fordi det jo kan være svært at forstå, hvordan beredskabsplaner skal kunne kompromittere statens sikkerhed, netop fordi der jo kan være behov for at kunne se på dem, også med kritiske øjne.
Det kommer der så et svar på, idet Astrid Rugaard den 12. december får en mail fra Fødevarestyrelsen om, at Fødevarestyrelsen nu har besluttet at genoptage behandlingen af sagen om aktindsigt.
Den 23. januar får hun besked om endnu en udskydelse indtil den 30. januar, og den 2. februar får Astrid Rugaard så en delvis aktindsigt, som hun så vælger at klage over, fordi den kun er delvis.
Er ministeren ikke enig i, at forløbet har været uhensigtsmæssigt, men at der også kan ligge en bekymring i, at sådan noget som beredskabsplaner, som jo angår os alle, især folk med en faglig interesse, bliver hemmeligholdt, så vi ikke får mulighed for at vide, hvordan man skal håndtere så alvorlig en situation?
Jacob Jensen (V), 2026-02-25:
Som jeg også startede med at sige, skal enhver myndighed bestræbe sig på at forsøge at overholde de frister, som vi i øvrigt selv har sat.
Men som jeg også nævnte i min indledning, kan der jo være overvejelser både af juridisk karakter og som følge af den geopolitiske situation, som gør, at man skal tænke sig godt om og også finde ud af, hvordan den aktindsigt i givet fald helt eller delvis så måtte imødekommes.
Vi har jo også haft mange diskussioner om, hvor meget der så kan offentliggøres.
Vi har haft samråd om det, og vi haft møder ovre ved mig, og det er jo den debat, som selvfølgelig fremgår af det her.
Men det ændrer ikke på mit synspunkt om, at man selvfølgelig skal overholde fristerne så godt, som man overhovedet kan, men der kan også være hensyn, som overtrumfer det, og i det her tilfælde kunne det være det, som Fødevarestyrelsen i det her tilfælde har vurderet, nemlig at man har brug for at vurdere det juridisk, og at det er derfor, man har haft den tidsfrist, man har.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-25:
Tak for det.
Gid, at tidsfristerne i aktindsigt blev håndhævet på en lige så striks måde, som taletiderne gør her.
Det her er jo bl.a. et spørgsmål om tidsplanen.
For ministeren har jo helt ret i, at på det politiske niveau har vi også haft en disput omkring, hvor meget af det her der kan tåle offentlighedens søgelys.
Der vil jeg bare spørge ministeren om noget.
Nu har der været et forløb, hvor der først er blevet givet afslag.
Nu er der så blevet givet en delvis aktindsigt efter et år.
Er ministeren ikke enig i, at når nu det er endt med, at der kunne gives en delvis aktindsigt, så er det lang tid, når der skal gå et år, før man når frem til den konklusion?
Mikkel Bjørn (DF), 2026-02-25:
Tak for det.
Morten Dahlin (V), 2026-02-25:
Tak for spørgsmålet.
Det følger af planloven, at der ikke må etableres forhold i strid med reglerne i en lokalplan, og planloven giver allerede i dag kommunalbestyrelsen mulighed for f.eks. at fastsætte lokalplanbestemmelser og om beliggenheden af bygninger til religiøse formål, herunder faktisk også forbud mod anvendelse af bygninger til religiøse formål.
Kommunalbestyrelsen kan således bestemme, om der i et lokalplansområde kan opføres bygninger til religiøse formål, og om eksisterende bygninger i området kan tages i brug til religiøse formål.
Vælger man så at lave sådan et forbud lokalt, skal det begrundes med planlægningsmæssigt relevante og lovlige formål og hensyn.
Det kan f.eks. være at mindske støj eller mindske trafikbelastning.
Det er jo det samme, som hvis man angiver, at et område skal være et boligområde, og lige pludselig bliver det et erhvervsområde.
Det må man heller ikke.
Det er vigtigt for lokaldemokratiet, for muligheden for at gøre indsigelse og for muligheden for at have noget sikkerhed om, hvad der sker i ens lokalområde, at det, der står i lokalplanen, rent faktisk også er det, der sker, uanset om det er udlagt til boliger og så pludselig bliver til erhverv, eller om det er udlagt til kulturaktiviteter og så lige pludselig bliver til religiøse aktiviteter.
Man skal selvfølgelig være sikker på, at lokalplanen giver et retvisende billede af, hvad der foregår i ens lokalområde.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-25:
Tak for ordet, formand.
Jeg står her på vegne af fru Helle Bonnesen, som er optaget andetsteds i dag.
Tak til Enhedslisten for forslaget om, at Danmark skal stille yderligere ressourcer til rådighed for Den Internationale Straffedomstol.
Det Konservative Folkeparti stiller sig positivt over for at diskutere økonomien for alle internationale samarbejder, som vi indgår i.
Som udgangspunkt har vi heller ikke noget problem med at tale om ekstra bevillinger til internationale initiativer, som vi er med i, herunder den internationale retsorden.
I dagens forslag er der dog tale om at række ud den anden vej med øremærkede midler til et specifikt ønske, beskrevet og ønsket af forslagsstillerne.
Vi mener, at domstolen skal administrere både den tilstedeværende økonomi, prioriteringen af sager og fordelingen af ressourcer, frem for at enkelte lande går ind og prioriterer enkelte sager.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.
Tak for ordet.
Alex Ahrendtsen (DF), 2026-02-25:
Tak, formand.
Dansk Folkeparti kan ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.
Peter Have (M), 2026-02-25:
Mange tak.
Jesper Petersen (S), 2026-02-25:
Lovforslaget her er en opfølgning på aftalen om udbygning af sol og vind på land fra 2025.
Det var i oktober måned, vi indgik den, og et blandt flere elementer i den skal vi altså så omsætte til lovgivning i dag.
Det drejer sig om, at vi gerne vil have flere solceller på kommunale tage, særlig på store kommunale bygninger, hvor det kan give mening, og derfor indgår det i aftalen fra oktober at fjerne kravet om selskabsudskillelse af solceller på kommunale tage.
Det krav forsvinder altså.
Det handler også om tilhørende batterianlæg, hvor der er tale om et egetforbrug for kommuner og regioner, og samtidig fjerner vi kravet om kommunal modregning af besparelser fra solcelleanlæg og tilhørende batterianlæg til egetforbrug.
Det foreslås også at undtage solcelleanlæg, der i dag har fået dispensation fra selskabsudskillelse fra modregningsreglerne, og at ændringen af de regler gives virkning fra den 1. januar 2026, så der er et klart snit og en klar overgang.
Tiltaget vil medføre, at kommunerne og regionerne vil kunne spare elafgiften for deres egetforbrug, og der følger altså også en del administrative lettelser med lovforslaget.
Så det bliver både lettere og giver en bedre mulighed for en besparelse i kommunerne at sætte solceller op.
Det forventes at medføre en udbygning af solcelleanlæg på offentlige bygninger på ca. 170 MW i 2030.
Det er rigtig positivt, synes jeg, at vi gør mere for at få flere solceller på tage.
Det vil vi også gerne med andre tiltag, vi har taget, også på etageejendomme, og her er der så tale om at gøre det både nemmere og mere økonomisk attraktivt for kommunerne at bruge nogle af de muligheder, de har.
Det synes vi som sagt er rigtig positivt, så Socialdemokratiet kan uden videre støtte lovforslaget, og vi får omsat en god aftale til lov.
Jeg skal også meddele fra Moderaterne, hvis ordfører ikke har mulighed for at være til stede, at de har samme indstilling til lovforslaget.
Tak for ordet.
Linea Søgaard-Lidell (V), 2026-02-25:
Tak for det.
Med lovforslaget her behandler vi et forslag, der skal gøre det lettere for kommuner og regioner at etablere solceller på deres egne bygninger.
I Venstre ønsker vi en fortsat udbygning af vedvarende energi i Danmark, og vi ønsker også at udnytte de mange tagarealer, vi allerede har.
Solceller på tagene fylder ikke i landskabet, og de generer nok heller ikke naboerne i så høj grad som på marker.
Udbygningen af solceller på tage går faktisk allerede rigtig godt i Danmark.
Kapaciteten er steget de seneste par år.
I dag udgør solceller på tage omkring 30 pct. af den samlede solcellekapacitet i Danmark, og hvis det giver mening i kommunerne at bruge deres tagflader til energiproduktion, er det rigtig godt.
Kommunerne og regionerne har selv peget på, at kravet om selskabsudskillelse var en stor barriere for dem, når de vil etablere solceller til eget forbrug på deres bygninger.
Med lovforslaget imødekommer vi kommunerne og regionerne ved at fjerne kravet om selskabsudskillelse og afskaffe modregningen af besparelser.
Det giver et mere egentligt grundlag for at udnytte tagarealerne, hvor det giver mening lokalt, og derfor støtter Venstre lovforslaget.
Tak for ordet.
Mads Fuglede (DD), 2026-02-25:
Med lovforslaget ønsker man at fjerne unødige barrierer for opsætning af solceller på kommunale og regionale bygninger ved at lave en regelforenkling.
Konkret indebærer det, at det nuværende krav om, at kommunerne skal oprette et separat selskab til at varetage produktionen, forbruget og lagringen af elektricitet fra solcelleanlæg placeret på kommunale bygninger, bliver fjernet.
Ud over kravet om selskabsudskillelsen fjernes også kravet om, at kommunerne skal indberette og modregne de økonomiske besparelser, der er ved at opsætte solceller.
Så kan kommunerne og regionerne spare elafgiften for deres direkte egetforbrug i egne anlæg og skal ikke længere betale afgift af deres egen strøm.
Det er et forslag, som er udmøntet af en kreds af partier – regeringen, SF, Det Konservative Folkeparti, Enhedslisten, Radikale Venstre og Alternativet – hvor vi jo ofte tænker, at der har vi nok en gruppe, der har flere idéer, end Danmark har behov for.
Men lige her er det jo, som om de har fundet deres indre danmarksdemokrat frem og vil gennemføre en politik, som vi har slået på tromme for i meget lang tid, nemlig at vi skal have vores produktion af elektricitet ikke bare ud på havet, men også op på vores tage.
Det hilser vi meget, meget velkommen.
Vi er også parate til at gå meget længere end det, man gør med det her forslag, når det handler om at få en kapacitet af grøn strøm op på vores hustage.
Jeg skal også hilse fra Dansk Folkeparti, der ligesom os er udelt begejstrede for det her forslag, og de vil også vil stemme for, ligesom vi gør, når vi kommer til afstemningen.
Tak for ordet.
Trine Pertou Mach (EL), 2026-02-25:
Jeg vil i virkeligheden bare kvittere for, at ordføreren holder en tale med ret meget indhold, selv om jeg ved, at ordføreren er stedfortræder i dag.
Så jeg vil egentlig bare kvittere for det og også sige tak for, at Moderaterne jo faktisk indikerer, at det her er et meget vigtigt område.
Preben Bang Henriksen (V), 2026-02-25:
Til det sidste kommer jeg til at gentage mit svar fra før: Det kan jeg ikke stå og tage stilling til her, men jeg skal ikke negligere, at med den udvikling, som verdenssamfundet har haft de sidste 24 måneder, er der meget, der tyder på, at de kunne få brug for større midler.
Det er i hvert fald det, jeg på det interne område vil anbefale.
Så nævner fru Trine Pertou Mach Israel- og Gaza-situationen, og jeg kan kun sige, at det løber koldt ned ad ryggen på mig, når jeg ser, hvad der er sket dernede.
Så jeg håber og tror og kan ikke forestille mig andet, end at Den Internationale Straffedomstol vil gøre, hvad den kan, for at undersøge de krigsforbrydelser, som helt givet har fundet sted der.
Charlotte Munch Pasler (DD), 2026-02-25:
Tak for ordet, formand.
Forslaget her går ud på at tilføre yderligere ressourcer til Den Internationale Straffedomstol til opklaring og retsforfølgelse af krigsforbrydelser og andre internationale forbrydelser i lyset af udviklingen i Israel og Gaza fra oktober 2023.
De yderligere ressourcer skal bruges til at sikre, at efterforskning af og retsforfølgelse for internationale forbrydelser begået i Gaza siden 2023 kan finde sted, og at dette sker i regi af de eksisterende internationale organisationer og FN, som er oprettet med det formål.
Derfor går forslaget ud på, at Folketinget skal pålægge regeringen at sikre yderligere ressourcer hertil.
Lad det være sagt med det samme: Danmarksdemokraterne stemmer imod forslaget, og det gør vi, fordi det ikke er tilstrækkeligt oplyst.
Det fremgår ikke af forslaget, hvad de nødvendige midler måtte være, og der er heller ikke anvist nogen form for finansiering.
Hvis man ser nærmere på ICC's budget for 2025, er det på ca. 205 mio. euro svarende til godt 1,5 mia. kr.
Om det er for lidt eller for meget, er der ikke oplyst noget om.
Der er heller ikke henvist til udtalelser fra domstolen om, at de faktisk mangler ressourcer.
ICC finansieres gennem en fordelingsnøgle, hvor medlemslandene betaler en andel af deres bni.
Hvis der ønskes et større budget for ICC, må det aftales i kredsen af de 125 medlemslande.
På den baggrund kan Danmarksdemokraterne ikke støtte forslaget.
Trine Pertou Mach (EL), 2026-02-25:
Tak for det, og tak til fru Charlotte Munch Pasler for talen her.
Desværre konkluderer ordføreren, at Danmarksdemokraterne ikke kan støtte det.
Jeg vil egentlig gerne høre, om det bagvedliggende for det argument, som ordføreren bringer frem, i virkeligheden er, at man ikke synes, at Danmark skal være medfinansierende af de internationale institutioner, som skal opretholde en global retsorden.
Ordførerens parti har før været ude efter FN og diskuteret, hvorvidt det var værd at smide penge den vej.
Er det i virkeligheden det, det handler om, altså at man ikke ønsker at medfinansiere Den Internationale Straffedomstol, som netop bruges til at efterforske og retsforfølge forbrydere, der har begået krigsforbrydelser og andre internationale forbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden?
Charlotte Munch Pasler (DD), 2026-02-25:
Nej, det handler om, som jeg fuldstændig klokkeklart sagde i min tale, at der jo ikke er nogen former for dokumentation for, at ICC beder om flere penge.
Det her er jo Enhedslistens forslag; det er ikke noget, der kommer med en henvisning til ICC.
Så jeg synes simpelt hen, at der mangler alt for meget.
Altså, hvor meget skal vi give?
Og hvad skal det præcis gå til?
Og hvorfor er det Enhedslisten og ikke de 125 medlemslande, der i øvrigt beslutter det?
Så det er, som jeg sagde i min tale.
Trine Pertou Mach (EL), 2026-02-25:
Men anerkender ordføreren, at Den Internationale Straffedomstol er under et ret alvorligt pres, både med sanktioner fra Ruslands side, men nu også med sanktioner fra amerikansk side imod navngivne dommere, hvilket også har konsekvenser for nogle af dommernes familiemedlemmer, og at det i det lys ville være utrolig stærkt og klart og principielt, hvis man fra dansk side signalerede, at man både politisk og økonomisk bakkede op om den institution og tog skarp afstand fra det forsøg på at knægte institutionens virke, som det pres og de sanktioner er udtryk for?
Charlotte Munch Pasler (DD), 2026-02-25:
Jeg anerkender helt klart, at der er meget at se til for ICC, både, som ordføreren også nævner, med hensyn til Rusland og invasionen af Ukraine og naturligvis også med hensyn til Gaza og Israel.
Men det ændrer ikke på, at jeg synes, at det er en lidt fluffy form for forslag, for der er jo ikke noget; det er jo Enhedslistens forslag mere end de 125 medlemslandes, og det er jo Enhedslisten, der beslutter, at ICC har brug for noget, som jeg ikke har fundet noget i forslaget om at ICC skulle have bedt om.
Lars-Christian Brask (LA), 2026-02-25:
Tak, formand.
Jeg starter med konklusionen.
LA støtter ikke B 36.
Det er et skråplan at begynde at finansiere og prioritere enkeltsager og derved påvirke uafhængigheden i, hvad der skulle være en uafhængig straffedomstol, som selv skal træffe de beslutninger, der skal til.
Hvis de mangler midler, må vi gennem andre instanser høre om det.
Så Liberal Alliance støtter ikke B 36.
Peter Have (M), 2026-02-25:
Tak for det, formand, og tak til Enhedslisten for at have fremsat beslutningsforslaget.
Folkeretten gælder alle altid, uanset hvem man er, og uanset hvem ens venner er, og når krigsforbrydelser og andre grove internationale forbrydelser ikke bliver efterforsket og retsforfulgt, svækker vi ikke kun ofrene.
Vi svækker også den regelbaserede verdensorden, som små lande som Danmark lever af.
Når mennesker rammes af krig, skal vi redde liv her og nu og samtidig insistere på, at uret ikke ender i straffrihed.
Regeringen har handlet humanitært med målrettet støtte til Gaza og Vestbredden, og udenrigsministeren har samtidig understreget, hvor alvorlig den humanitære situation er.
Men nødhjælp kan ikke stå alene.
Udenrigsministeren har også sagt det klart: Retsforfølgelsen af krigsforbrydere hænger tæt sammen med Danmarks menneskerettighedsprofil.
Danmark har i praksis vist den linje ved at støtte ICC politisk, økonomisk og praktisk, bl.a. gennem ekstraordinære bidrag og tidligere betaling for at sikre likviditet og ved at sende efterforskningshold til Ukraine i regi af ICC.
Når det gælder Gaza, er det afgørende, at uafhængige internationale mekanismer kan arbejde.
Det gælder ICC's efterforskning, ICJ-sagen og FN's undersøgelseskommission.
Dokumentation kommer fra mange kilder, men adgangen skal, hvor den kan, forbedres, og det er stadig vigtigt, hvis alle beviser ikke skal gå tabt.
Det er sådan, vi skaber et grundlag for retslig ansvarlighed, og uden ansvarlighed bliver freden skrøbelig.
Tak for ordet.
Claus Jørgensen (SF), 2026-02-25:
Tak for det.
I SF er vi, som det er bekendt for de fleste, store fortalere for endnu mere vedvarende energi i Danmark.
Vi er derfor også med i aftalen fra oktober 2025 om udbygningen af energi fra sol og vind på land.
Som kommunalpolitiker har jeg også selv været frustreret over, at vi ikke bare kunne sætte solceller op på de kommunale og regionale bygninger, særlig i forbindelse med nybyggeri af institutioner og haller, som jo ofte har store tagarealer, som kunne bære rigtig mange solceller.
Nu fjerner vi kravet om, at ethvert solcelleanlæg skal have et kommunalt eller regionalt selskab tilknyttet.
Vi fjerner modregningskravet for bloktilskud og giver kommunerne og regionerne mulighed for også at sælge overskudsstrømmen.
Det bliver i det hele taget meget mere attraktivt at sætte solceller op på offentlige bygninger.
Det kan selvfølgelig ikke dække hele Danmarks forbrug af el, men det kan bidrage, og det betyder, at vi alt andet lige skal sætte færre solceller op i det åbne land.
Så SF bakker op om forslaget.
Jens Meilvang (LA), 2026-02-25:
Tak, formand.
Jeg er her i dag som afløser for Steffen W. Frølund, men det er faktisk et forslag, som jeg synes er rigtig godt.
Jeg har selv været kommunalpolitiker i 20 år og formand for teknik- og miljøudvalget i vores kommune i mange år, og er der noget, jeg har arbejdet med, så er det det her.
Så jeg er faktisk egentlig glad for, at jeg fik lov til at tage den her sag.
Som flere ordførere har været inde på, fjerner lovforslaget her kommuners og regioners administrative byrder forbundet med solceller på bygninger.
I det omfang, det stadig væk kan betale sig at sætte flere solceller op, er det jo så oplagt, synes vi, at placere dem på tage frem for på arealer, som kunne have været benyttet til andre ting.
Kommuner og regioner får mulighed for selv at producere, forbruge, lagre og sælge elektricitet fra solcelleanlæg fra egne bygninger, og der er ikke længere krav om selskabsudskillelse.
Det bakker vi op om.
Samtidig vil jeg gerne advare mod, at kommunerne bare går i gang sådan helt vildt nu uden lige at skele til businesscasen i at sætte solceller op, for det er ikke helt så fordelagtigt, som det var for 5 år siden.
Men ellers er det et rigtig godt forslag.
Liberal Alliance er positive og stemmer for.
Jan E. Jørgensen (V), 2026-02-25:
I dag behandler vi et lovforslag, som handler om vores undergrund.
Lovforslaget justerer undergrundsloven, så det bliver muligt at bruge eksisterende anlæg til f.eks. CO 2 -lagring i udtømte olie- og gasreservoirer.
Lovforslaget justerer kontinentalsokkelloven, så det er muligt at bruge rørledningerne til at transportere brint og CO 2 .
Det er godt, at vi skaber klarhed, og det er vigtigt, at vi har rammerne på plads til den udvikling, som heldigvis foregår på klima- og energiområdet.
Venstre støtter lovforslaget.
Mads Fuglede (DD), 2026-02-25:
Så har man oplevet det med: en kort tale af Jan E. Jørgensen.
Men jeg skal holde en, der er næsten lige så kort.
Danmarksdemokraterne og Dansk Folkeparti støtter også dette forslag.
Regeringen er inde i en rigtig god stime.
Man kan godt mærke, der snart er valg; så begynder alle at blive danmarksdemokrater.
Vi stemmer selvfølgelig også for det her.