Leif Mikkelsen (LA), 2019-04-02:
Tak for det.
Når jeg bragte Foreningsdanmark ind i billedet over for statsministeren, var det sådan set, fordi jeg er færdedes i den verden igennem ret mange år, og i den verden følte jeg faktisk, at jeg havde betydelig indflydelse, som også rakte ind i det her hus under skiftende regeringer.
Jeg har somme tider tænkt på, om jeg måske egentlig havde større indflydelse end ved at være herinde, men jeg havde betydelig indflydelse og savnede ikke andre indgange.
Derfor var min reaktion, da det med borgerforslag kom: Hvorfor er vi egentlig kommet dertil, at det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt overhovedet?
Jeg ved ikke, om vi også skal søge lidt af svaret i det engagement, der er i politiske partier, for når jeg tænker tilbage – ikke kun på det frivillige foreningsarbejde, men også på partiarbejdet – så havde man jo gode muligheder for at få indflydelse ved at komme til vælgermøde i partiforeningen og møde den minister, der var valgt, og som kunne tage bud med tilbage, og som kunne afklare spørgsmål osv.
Sådan foregik det jo, og derfor tænkte man jo ikke over, om der var behov for andre ting.
Det kan godt være, at medlemstallene i vores partisystem er medvirkende til, at der er opstået andre behov.
Der kan man så sige, at det faktisk er både ærgerligt og trist, og at vi måske nok skulle gøre noget ved det.
Når der så alligevel er en hel del godt at sige om det med borgerforslag, er det, fordi jeg sådan set betragter det herindefra.
For det har faktisk betydet, synes jeg, at vi lytter bedre til hinanden.
Der er måske en indgroet evne til i det her hus, at når forslag kommer fra bestemte partier, hører man mindre efter, end hvis det kommer fra nogle, man er mere enig med.
Når det er et borgerforslag, er det mere neutralt, og systemet her gør, at alle ordførere lægger forslaget frem.
Og det er måske noget af det, vi har haft brug for at lære som politikere, altså at lytte lidt mere til hinanden.
Så der må jo være noget godt i det.
Jeg ved ikke, om de partier, hvis ordførere har gjort det, stemmer anderledes til det næste forslag, vi nu skal behandle, når de er så begejstrede, at de vil rose deres vælgere for, at de er kommet med forslaget.
Det skal man måske lige diskutere, inden vi kommer til vejs ende.
Vi har fået påvirket både debatten og politikernes evne til at lytte, og vi har fået andre spørgsmål serveret på bordet, for det har vi.
Som også statsministeren var inde på, er der nogle spørgsmål, som har en meget lang vej, når der nu er uenighed i partierne, før de finder plads på vores bord herinde, for hvem skulle tage dem op?
Så der er gode begrundelser for at fastholde den her mulighed for demokratisk udvikling.
Jeg synes bare, at vi alle sammen egentlig skal arbejde for, at vi får flere af dem, der nu bliver engageret, til så også at bruge de politiske partier til at få indflydelse ved, at de melder sig ind og ad den vej bruger det som værktøj – og ikke kun ved en underskrift sammen med mange andre.
Så vi har ikke ændret syn på borgerforslag.
Det her er et godt værktøj.
Vi ærgrer os lidt over, at vi er kommet dertil, at det er så nødvendigt, som det er, men det må vi så prøve at gøre noget ved.
Men vi har måske lært at lytte til hinanden, og det er hele øvelsen værd.
Tak for ordet.