runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Mit klare udgangspunkt er jo, at det er ude lokalt, man prioriterer og træffer beslutningerne om, hvad der fungerer bedst i den enkelte kommune.
Og i de enkelte kommuner kan man jo også godt have forskellige løsninger.
Man kan jo godt i nogle kommuner have nogle børnehuse, hvor man har en lille-, en mellem- og en storegruppe, eller man kan have aldersintegrerede stuer, altså hvor man har sådan et rul én gang om året, og så kan man have nogle, hvor der er et direkte ryk.
Det kommer jo an på, hvad det er for et område.
Er der tale om børn, som er udsatte?
Er der tale om børn, som har et handicap og alligevel bliver inkluderet i institutionen?
Det er jo der, hvor man skal have det fagprofessionelle blik, og det er derfor, at jeg bare appellerer til, at man er varsom med at tro, at det er inde på Christiansborg, man har de bedste løsninger, som man så kan presse ned over hovedet på dem ude lokalt.
Det tror jeg ikke på.
Jeg tror på, at det er ude lokalt, man kan finde de bedste løsninger.
Lotte Rod (RV), 2019-03-19:
Men med det her forslag vil der være præcis den samme individuelle vurdering fremover, som der er i dag.
Spørgsmålet er bare, hvad udgangspunktet er – om udgangspunktet er, at børn starter i børnehave, når de er 3 år, eller når de er 2 år og 10 måneder.
Derfor vil jeg bare spørge ministeren, hvad hun siger til det, som pædagogerne siger: at det, der er sket, ved at børn nu kommer tidligere i børnehave, er, at der er mange flere blebørn, og at den normering, vi har i vores børnehaver, bygger på, at børn har smidt bleen, når de starter i børnehave.
Anerkender ministeren, at vores normeringer i børnehaven er for dårlige, når der er så mange små børn?
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Fru Lotte Rod er lige så heldig, som jeg er, i forhold til selv at have børn.
Jeg har både en, der går i vuggestue, og en, der går i børnehave.
Børn er jo lige præcis forskellige, og derfor er spørgsmålet ikke meningsfuldt.
Altså, det er jo ikke meningsfuldt at spørge, hvilken alder der er den rigtige for at rykke op i børnehave.
Det skal jo være op til en vurdering lokalt, og det skal være op til de politikere, som er ude i kommunerne, at tage den drøftelse om, hvad det er for dagtilbud, man har.
Hvis man eksempelvis har et dagtilbud, som har organiseret sig i tre grupper med en lillegruppe, en mellemgruppe og en storegruppe, så giver hele det skifte fra vuggestue til børnehave ikke mening.
Og det er det blik, jeg egentlig bare appellerer til at man har, nemlig at der findes rigtig mange forskellige måder at organisere sig på ude lokalt.
Lotte Rod (RV), 2019-03-19:
Ministeren holder en hel tale uden at sige, hvad hun egentlig mener.
Og derfor vil jeg gerne prøve at spørge direkte: Hvad mener ministeren er den rigtige alder for, hvornår man skal starte i børnehave?
For den her diskussion handler jo ikke om at lave en eller anden fast regel, men handler bare om, hvornår det normale tidspunkt er.
Er det 2 år og 10 måneder?
Eller er det 3 år?
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvad mener ministeren bør være udgangspunktet for, hvornår børn starter i børnehave?
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Der er i hvert fald helt klart en forskel.
Når man starter i skolen som 6-årig, er det jo, fordi der er undervisningspligt, og den undervisningspligt har man i Folketinget i fællesskab valgt at oversætte til, at man starter i skolen, når man er 6 år.
Der er jo ikke nogen børnehavepligt for børn i al almindelighed.
Så kan der være det for børn, der bor i udsatte boligområder, hvor der jo siden 2010, mener jeg det var, blev indført en regel om, at børn på 3 år skulle i institution, og det er jo så der, hvor vi ændrer det til, at det sker, fra de er 1 år.
Men der er ikke nogen pligt i forhold til at skulle gå i børnehave.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
Jeg kan godt blive i tvivl om, om ministeren har læst forslaget, for det er nemlig indrettet så snedigt, at der er lokal frihed.
Det er rigtigt, at udgangspunktet er, at børn flyttes, når de er 3 år, og det er det, den økonomiske ressource skal gives til.
Men der står fuldstændig klart, at hvis et barn har brug for at blive rykket tidligere, kan man i samråd med forældrene rykke barnet tidligere.
Det tager nemlig udgangspunkt i pædagogik og ikke i økonomi.
Det er fuldstændig det samme.
Mai Mercado (KF), 2019-03-19:
Jeg tror, det er vigtigt at sige, at børn er forskellige.
Der er børn, som har et enormt drive og simpelt hen har behov for at blive rykket op, og hvor forældre beretter om, at børnene keder sig, og at de trænger til nye udfordringer.
Dem skal man være opmærksom på.
Og så er der de børn, som man også skal være opmærksom på, og som kan sidde med nogle udfordringer, som gør, at det vil være det bedste for dem at vente.
Det kan f.eks. være, at barnet er for tidligt født eller har andre udfordringer, og det er jo der, der er behov for det pædagogiske blik og for fagprofessionelle, som kan gå ind og tage den her vurdering.
Jeg er ikke parat til at trække den kompetence væk fra kommunerne.
Jeg tror på, at når det handler om den her meget nære velfærd, træffes de beslutninger altså bedst ude hos borgerne.
Jacob Mark (SF), 2019-03-19:
Tak for talen.
Jeg synes, det var et godt spørgsmål, der blev stillet, om, hvorfor vi i SF egentlig ikke selv har fremsat det før.
Det tror jeg ærligt er, fordi vi ikke har været opmærksom på problemet før.
Det er første gang nogen sinde, det her forslag bliver fremsat i det danske Folketing, og jeg fremsætter det, på baggrund af at en række forældre, der har kontaktet mig, har sagt: Vi oplever, at vores børn bliver rykket tidligere, og vi føler, at det sker, før vores børn er klar til det; og det er netop i flere kommuner blevet sådan af sparehensyn, at man rykker børnene tidligere og tidligere.
Man har kunnet se tendensen, den er klar, man rykker børnene tidligere og tidligere for at spare penge, og det er egentlig derfor, vi først nu fremsætter det her forslag.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren om, hvad ministeren vil gøre ved den udvikling, hvor vi ser kommuner rykke børn tidligere fra vuggestue til børnehave for at spare penge.
Ministeren siger, at ministeren ikke synes, det er særlig godt.
Men hvad gør vi ved det, for udviklingen går kun en vej lige nu?
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-19:
Jeg tilgiver spørgeren.
Jeg synes, det er meget interessant, hvordan ordføreren vender det om.
Der var for nylig et forskningsresultat fra Norge.
Der var nogle, der var sendt fra en mand, og nogle, der var sendt fra en kvinde.
Cheferne vurderede ansøgningen og relevansen.
Og afhængigt af om det var et mandenavn eller kvindenavn, traf de her mænd, der skulle ansætte vedkommende, nogle vidt forskellige beslutninger.
Formålet med at sige det er, at der implicit ligger en bias – dvs. en forudindtagethed – hos rigtig mange mænd inklusive mig selv, og hvis jeg ikke arbejder aktivt med den, kommer den til at præge de valg, jeg tager, og mine handlinger i samfundet.
Det giver mig en kæmpestor fordel som mand, hvis jeg ved, at andre mænd har sådan nogle tildelingskriterier, vores egne kvoter, som egentlig fylder ret meget i samfundet, fordi vi ikke er bevidste om dem.
Det er dem, jeg gerne vil komme til livs.
Martin Geertsen (V), 2019-03-19:
Dem, der sidder og arbejder med det her, og som f.eks. er beslutningstagere i regioner og kommuner, siger, at det her sådan set mere er en administrativ byrde, end det er et bidrag til udbredelsen af ligestilling her i landet.
Og det er altså dem, der sidder og arbejder med det her.
Vi andre, du og jeg, kan jo have alle mulige meninger om det her.
Undskyld, ordføreren og jeg kan jo have alle mulige meninger om det her.
Men når det er dem, der sidder med fingrene nede i materien, der siger, at det mere er en administrativ byrde, end det er noget som helst andet, påvirker det så ikke ordføreren?
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-19:
Det samme gør jeg, når Kvinderådet siger, at når der ikke er nogen konkrete måltal i det her forslag, så er en målsætning ikke forpligtende, og dermed mister målsætningen værdi.
Det er jeg enig i.
Der var i 2017 en analyse blandt folketingspolitikere i Danmark, hvor der blev stillet fem spørgsmål: Er ligestillingen gået helt over gevind?
Er der ligestilling i Danmark?
Er der langt endnu?
Det var i 2017.
Påfaldende nok – synes jeg – når vi kigger på de strukturer, som er med til at forevige et løngab, ligger fordelingen på nogenlunde det samme ude i erhvervslivet, og det er vi nødt til at blive bevidste om, hvis vi skal komme det til livs.
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-19:
Undskyld, jeg har svært ved at lade være med at trække på smilebåndet af det, hr. Roger Courage Matthisen siger fra talerstolen.
Nu har jeg i hvert fald fortalt, hvordan jeg føler som kvinde i forhold til det, hr. Roger Courage Matthisen har sagt fra talerstolen.
Derudover er jeg da enig i, at selvfølgelig er det jo godt, at mænd har fundet ud af, at kvinder godt kan selv, og at de sådan set er ret uundværlige, for jeg tror da, at mænd var ilde stedt, hvis de ikke havde en kvinde bag sig.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-19:
Tak for det.
Jeg tænker næsten, at det mere var en kommentar end et spørgsmål, men jeg vil gerne kommentere kommentaren.
Jeg beklager, hvis ordføreren opfatter det som at tale ned til ordføreren som kvinde eller til kvinder generelt.
Det er absolut ikke hensigten – absolut ikke hensigten – men jeg vil rigtig gerne slå et slag for anerkendelsen af, at hvis ikke mænd kommer på banen, har vi desværre et kæmpe stort safe space for vores kromosomer til at forevige en patriarkalsk struktur, som vi er nødt til at gøre op med.
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-19:
Jeg må sige til hr. Roger Courage Matthisen: Jeg føler mig så provokeret af det, ordføreren siger på talerstolen, at der er en fordel i at være mand.
Det, ordføreren gør fra talerstolen, er lige netop det at tale ned til det at være kvinde.
Vi er kvinder, vi kan da godt selv, vi har da ikke brug for hr. Roger Courage Matthisens kampgejst, for det er fuldstændig det omvendte, der sker i forhold til ligestillingsdebatten.
Det, der sker, er lige netop det, at man taler kvinder ned, som om de er sådan nogle, der ikke kan klare sig selv og ikke kan nå til tops, uden at de har sådan nogle ordførere fra Alternativet, der står og kæmper deres såkaldte kamp på talerstolen.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-19:
Det er helt i orden, og det er fint, at du tiltaler mig direkte, men det er også fint, at formanden italesætter det.
Jeg mener, at der er en masse ubevidsthed, som nogle gange, tror jeg, desværre er en bevidst fornægtelse af at fremme et ligeværdigt samfund.
Det kan være på baggrund af køn, etnisk oprindelse osv.
Så jeg mener et hundrede procent, at vi går rundt og diskriminerer på baggrund af en ubevidst bias.
Og så synes jeg, det er underligt, at ordføreren, når jeg læner mig op ad en masse forskningsresultater og viden, siger, at man sagtens kan citere fra en masse undersøgelser og forskningsresultater, men det er den onde lyne mig sådan ...
Laura Lindahl (LA), 2019-03-19:
Altså, man kan sagtens referere til alle mulige undersøgelser, men at stå her og sige i 2019, at man i Danmark har en fordel, fordi og alene fordi man er en mand, er simpelt hen for langt ude.
Er det rigtigt forstået, at du mener, at mange mænd inklusive dig selv går rundt og er en del af nogle onde mandeklubber, som holder kvinderne ude?
For det var det, jeg hørte ordføreren sige.
Mener ordføreren virkelig det?
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Jeg fæstede mig ved, at Socialdemokraternes ordfører sagde, at man måske ikke skulle vælge den største hammer i første runde.
Der kunne man måske passende starte for at reflektere lidt over det beslutningsforslag, som de tre partier Alternativet, Enhedslisten og SF har fremsat.
I Dansk Folkeparti er vi sådan set varme fortalere for menneskerettigheder.
Vi synes faktisk også, at Danmark kan ranke ryggen i forhold til vores ageren med hensyn til menneskerettigheder – der har vi ikke noget at være flove over for at sige det ligeud.
Dansk Folkeparti har den grundlæggende holdning til det her, at den bedste måde at nå ind til virksomheder – specielt de store virksomheder, der også bliver omtalt i bemærkningerne – jo ikke er ved at tage en stor hammer og så ellers begynde at slå på glastaget, nej, det er bedre, at tingene spirer og gror i den rigtige rækkefølge.
Hvis man kigger på virksomheder i dag, gør mange af dem, der er rigtig store, det jo selvfølgelig, fordi det allerede i dag er lovpligtigt for dem at redegøre for en række ting, og mange andre gør det nærmest helt frivilligt, fordi de ved, at det kan være med til at gøre deres virksomhed bedre, og de kan faktisk ovenikøbet gøre den mere profitabel ved at spekulere i at gå ind og diskutere klimamål, verdensmål, bæredygtighedsmål, miljømål, arbejdsmiljømål og generelt arbejdstagerrettigheder i de lande, hvor man eksempelvis får produceret nogle af sine halvfabrikata eller får sine råvarer fra.
Efter alle de her forskellige steder, hvor man kan gå ind og agere, kommer man selvfølgelig også til begreber som menneskerettigheder, som jeg i hvert fald synes hænger ganske fint sammen med mange af de andre delelementer.
Det er ting, som kan gøre det bærende for danske virksomheder at beskrive deres egen virksomheds politik.
Det kan være med til at brande dem, hvis man skal bruge sådan et ord, som nogle godt kan lide at bruge.
Der synes jeg ikke, hvis jeg skal være helt ærlig, at danske virksomheder har noget at være kede af eller flove over eller bør synes, at de ikke har bidraget til de processer, der er sat i gang.
Så vi kan ikke støtte forslaget som sådan.
Vi vil gerne være med til at diskutere menneskerettigheder, men vi vil ikke være med til at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag på den relativt løse formulering, der ligger; ministeren har været inde på det.
Jeg noterede mig, at Enhedslistens ordfører i hvert fald i forbindelse med et spørgsmål tidligere her i salen har sagt, at man gerne vil ind og kigge på noget, der hedder retsprocesser.
Når jeg hører det fra Enhedslisten i forhold til danske virksomheder, begynder der at blinke nogle ret store advarselslamper, og så skal man til at passe på, efter vores opfattelse.
Det er ikke på den måde, vi vil lovgive over for danske virksomheder.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-19:
Er det korrekt, at jeg hørte Alternativets ligestillingsordfører sige: Som mand har jeg den fordel, at jeg er en mand?
Det er jo helt vanvittigt, hvis en ligestillingsordfører rent faktisk i 2019 mener, at det er en fordel at være mand.
Det bliver jeg da ærlig talt som kvinde en lille smule pikeret over.
Du står på talerstolen i Folketinget og siger, at det er en fordel at være mand.
Det er godt nok groft.
Laura Lindahl (LA), 2019-03-19:
Det er jo et absurd spørgsmål, at jeg skal stå her og redegøre for, hvilke partier der sidder i den nuværende regering.
Men det gør jeg gerne.
Ja, Liberal Alliance sidder i regeringen.
Der sidder tre partier, og det betyder, at hver gang der skal tages stilling til ny lovgivning, skal alle tre partier være enige.
Nogle gange er Liberal Alliance ikke enig med Venstre og Konservative, og så må man indgå et kompromis, og på det her punkt er Liberal Alliance ikke enig med Venstre og med Det Konservative Folkeparti.
Men ja, hvis Liberal Alliance havde 90 mandater efter et valg, ville vi afskaffe de her ligestillingsredegørelser.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-19:
Det bringer mig videre til det andet, jeg bed mærke i at ordføreren for Liberal Alliance sagde, nemlig at ordføreren i forhold til det her konkrete forslag, vi diskuterer i dag, siger: Hvis det stod til os, så skulle det helt afskaffes.
Det bringer mig hen til: Er Liberal Alliance stadig med og stadig en del af regeringen i Danmark?
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-19:
Jo, det påvirker mig i den retning at spørge, om dem, der sidder med arbejdsopgaven, har de nødvendige redskaber og kompetencer til effektivt at målrette arbejdet på området.
Spørgsmålet er, om de har det.
Den betjent, en dansk betjent, skriver til mig i 2019, at det nok er, fordi der er så mange, der lyver om voldtægter, selv om vi faktuelt gennem forskning ved, at der ikke er flere, der lyver eller laver falske anmeldelser om voldtægt, end på alle mulige andre områder.
Det er, fordi han baserer det på en mavefornemmelse, og det er det, vi skal til livs.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Tak for det.
Og hvis det ikke var en fortalelse, men ordføreren mener, at ordføreren har en fordel, hvori består så den fordel?
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Virkeligheden er jo, at man kunne have valgt meget.
Jeg kan da godt se, at man i hvert fald ved at begrænse ejerskabet til et enkelt ivs – jo i hvert fald for folk, der kontinuerligt har rigtig dårlige intentioner – så begrænser deres gøren og laden til et enkelt selskab, men omvendt vil det jo stadig væk være et selskab, hvor der så ikke er en kapital bag, altså hvor investoren ikke ligesom lægger hånden på kogepladen med sine egne penge og dermed reelt ikke risikerer noget.
Man kan vel sige, at risikoen er, at så kan man relativt hurtigt lade et iværksætterselskab gå ned og så etablere et nyt, og så er spørgsmålet, om ikke bare man har gjort det lidt mere bøvlet og heller ikke har fjernet de problemer, der har været.
René Gade (ALT), 2019-03-19:
Jeg synes jo, at ordføreren beskriver både for og imod ganske udmærket, og jeg anerkender helt sikkert, at der har været problemer med ordningen.
Men hvad tænker ordføreren om muligheden for, som man har gjort det i Luxembourg, at sige, at man kun må eje én anpart i et ivs ad gangen?
Det ville så være den her modellering, vi har talt om, også da DF fremsatte beslutningsforslag tidligere om at afskaffe dem, hvor vi var et af flere partier, der sagde, at vi godt lige vil vente, og at vi hellere vil have en anden model end at afskaffe dem.
Kunne man forestille sig, at man havde lavet en model, hvor man i stedet bare havde sagt, at man må begrænse det til kun at kunne have anpart i ét ivs ad gangen, altså sådan at den her snyd ikke kan blive lige så udtalt?
Eller hvad var det, der var årsagen til, at man ikke har valgt den tilgang?
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Altså, der er ingen tvivl om, at vi skal undgå de problemer, som der blev peget på i analysen – det giver sig selv.
Og altså, de har været der ved den model, vi har lavet.
Det er klart.
Det fremgår meget klart.
Omvendt synes jeg også, at vi bør lytte til iværksætterne og prøve at tage en diskussion af, om det, vi laver her, rent faktisk er den model, der skal til for at sikre, at vi stadig væk kan have iværksættere, som kan udleve deres drøm og også i en selskabsform, der er relativt nem at etablere.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Så kunne jeg godt tænke mig, at Socialdemokratiet var lidt mere håndfast, i forhold til hvad det så egentlig var for nogle initiativer, der skulle løse de problemer, som iværksætterselskaberne jo tydeligvis har ifølge den analyse, der er lavet.
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Altså, vi indrømmer gerne, at det her er meget kompliceret, og det vidner den rapport, der er lavet, jo faktisk også om at det er.
Det ved dem, der var med i arbejdet for at sikre, at den her model blev til virkelighed, jo også at det er.
Det er sådan set det, der er vores ærinde, og det synes jeg sådan set er meget legitimt.
Hr. Torsten Schack Pedersen kan jo også se, hvad det eksempelvis er, at Dansk Industri siger til det.
Det ligger nogenlunde i forlængelse af det, som Socialdemokratiet siger fra talerstolen i dag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Tak for det.
Jeg tror, der er tale om en politisk helgardering.
Man anerkender, at der har været problemer med iværksætterselskaberne, at de for manges vedkommende har været anvendt til svig, og at der har været efterladt en stor regning til skattemyndighederne.
Og det er jo positivt, at vi er enige om, at hvad der jo var en god idé, desværre har vist sig også at have nogle problemer.
Men hvis ikke Socialdemokratiets svar er, at vi konstaterer, at nu prøvede vi det, men det gik desværre ikke, som vi havde håbet på, og derfor fjerner vi det igen, kunne ordføreren så være lidt mere præcis på, hvad det så er for nogle tiltag, som Socialdemokratiet påtænker, hvis der fortsat skal være en selskabskonstruktion som iværksætterselskaber?
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Tak for det.
Det her lovforslag, som vi skal behandle, handler bl.a. om de såkaldte iværksætterselskaber og er et forsøg på at finde en vej ud af de problemer, som har været med den model, som blev oprettet for en lille håndfuld år siden, og som skulle gøre det lettere for iværksættere at oprette selskaber, således at de kunne udleve deres drøm og deres iværksætteri.
Der er så siden hen blevet lavet en analyse af den model, som man valgte at lave der tilbage i tiden, og den har vist, at der er problemer.
Der er for mange tilfælde af svig.
Der er opbygning af gæld til det offentlige og en hel række andre problemer.
Derfor fremlægger regeringen i dag det her lovforslag, som fremadrettet skal sikre, at der ikke oprettes flere iværksætterselskaber, og at de eksisterende iværksætterselskaber får en overgangsperiode på 2 år, fra vi eventuelt vedtager den her lov her i Folketinget, til at omregistrere sig til et anpartsselskab.
Hvis man ikke gør det inden for 2 år, bliver det selskab, man har, tvangsopløst.
For trods alt – sådan må man forstå det – at gøre det nemmere at være iværksætter vil man så nedsætte kravet til anpartsselskabers selskabskapital fra 50.000 til 40.000 kr.
Det er der ingen tvivl om.
Det, Socialdemokratiet er bekymret for, er, om snittet her er rigtigt.
Der har været kritik på nogle områder af lovforslaget.
Rammer man for hårdt?
Det kan man altid diskutere om det er.
Men ikke desto mindre synes jeg, vi skal tage kritikken alvorligt.
For med de mange initiativer, vi på tværs af regeringsskel har lavet i det her Folketing, for at sikre flere iværksættere, går jeg ud fra, at der er en interesse i, at vi ikke med det her lovforslag slår ting ihjel, som kunne gro.
Derfor vil Socialdemokratiet foreslå – det vil i hvert fald være Socialdemokratiets indstilling i udvalgsarbejdet – at vi dykker mere ned i det her for at se, om snittet er rigtigt, for samtidig på den ene side at sikre, at vi ikke gentager de problemer, som analysen fra Erhvervsstyrelsen har vist at der rigtigt nok er, men på den anden side stadig væk kan være med til at sikre, at iværksætterne også i en selskabsform får nemme og ordentlige muligheder for at etablere deres virksomhed.
Det er jo iværksætterne, der har snuden i sporet i forhold til den geniale idé, de har fået, og det skal de have de bedst mulige vækstbetingelser for.
Derfor er vores hovedspørgsmål her til ministeren og det videre arbejde, om balancen er rigtig.
Vi er enige i, at der er problemer.
Dem skal vi have fundet et svar på.
Omvendt skal vi ikke lave ting her i Tinget, som slår vækstmuligheder og gode vilkår for iværksætterne ihjel.
Det vil være vores indstilling til lovforslaget.