runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Bøgsted (DD), 2024-04-24:
Nu snakker vi meget specifikt om fiskeriet her.
Så kan skatteministeren prøve at tørre den af på alt muligt andet.
Lige her snakker vi om et erhverv, som kommer i mål, og som kommer til at opfylde alle målsætningerne.
Det gør de uden at få en afgift.
Men man mener alligevel, at de skal have afgiften.
Så bliver afgiften til fiskeriet jo ikke andet end en ekstra skat, de skal betale.
De har ikke andre omstillingsmuligheder, som det er for nuværende, og de når det uden at få en skat.
Jeppe Bruus (S), 2024-04-24:
Her er der en sådan helt grundlæggende politisk forskel på mig som socialdemokrat og repræsentant for regeringen og på Danmarksdemokraterne.
For Danmarksdemokraterne siger: Vi vil ikke være med til en CO 2 -afgift på industrien, vi vil ikke være med til at gøre noget ved dem, der forurener på vores veje, vi vil ikke være med til at lave en flyafgift, vi vil under ingen omstændigheder være med til overhovedet at diskutere, hvordan afgifter skal se ud i forhold til vores landbrug, men vi mener fortsat, at vi er tilhængere af klimaloven, men det er ikke så vigtigt, om det er i 2030, 2035 eller 2040, hvilket lidt er en modsætning, fordi det jo sådan set er det, der står i klimaloven.
Så der tror jeg bare, vi må anerkende, at vi er uenige om, om man – hvis vi er enige om, at klimaforandringerne betyder noget og er en kæmpe udfordring og menneskeskabte – så også skal gøre noget ved det.
Kristian Bøgsted (DD), 2024-04-24:
Det er meget fint, men jeg har bare stadig væk svært ved at se, at det skulle være en incitamentsmodel, man har behov for over for fiskeriet.
De er på vej i mål.
De har allerede reduceret 62 pct.
Deres egne tal siger, at de når i mål i 2027.
Så hvorfor er det, at der er behov for en incitamentsmodel mere til fiskerne, der gør, at der ikke bliver andet end bare en ekstra skat til dem?
For de når i mål uden.
Jeppe Bruus (S), 2024-04-24:
Der er to spørgsmål her.
Det ene er, om det er lovligt at indføre en afgift i forhold til EU's energibeskatningsdirektiv.
Der må jeg bare henholde mig til den juridiske vurdering, der er fra embedsværket.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er i overensstemmelse med EU's energibeskatningsdirektiv.
Det er ligesom den juridiske vurdering, vi står på.
Så det er sådan set mit svar på det spørgsmål.
Så er der det andet spørgsmål om, om fiskerierhvervet ikke i sig selv bidrager til den grønne omstilling.
Det gør det.
Det er kun godt.
Men det at lave en CO 2 -afgift er jo med til – det kan vi jo bare se på den historie, der var fremme i går – at gøre, at det bliver endnu mere rentabelt at lave investeringer i den grønne omstilling.
Det er jo sådan set også det, der er formålet med det.
Kristian Bøgsted (DD), 2024-04-24:
Tak for det.
Jeg er måske ikke helt enig, for jeg mener nu helt bestemt, at der står, at luft og sejlads, herunder erhvervsfiskeriet, i henhold til konkurrenceevnen i EU-farvande er obligatorisk friholdt for afgifterne.
Det er nu sådan, jeg læser det.
Så læser jeg det, som om man ikke bare kan smide den afgift over på erhvervsfiskerne.
Vi snakker meget om incitamentsmodellen her, men er ministeren ikke enig i, at det ikke er en afgift på fiskeriet, der har gjort, at de allerede i dag har nået 62 pct.s nedskæring på CO 2 -udslippet, faktisk måske endda mere.
Altså, fiskerierhvervet kommer i mål med 70 pct.s reduktion inden målet uden en CO 2 -afgift.
Er ministeren ikke enig i, at det ikke er afgiften, der har gjort, at de allerede er kommet så langt, som de er nu?
Mai Mercado (KF), 2024-04-24:
Jeg håber, det vil være en ordførerkreds, som vil være positivt stemt for at finde de sidste 30 mio. kr.
For det her har taget rigtig lang tid, og der er heller ingen tvivl om, at selv om ministeren egentlig ret tydeligt sidste år tilkendegav, at der ikke var nogen penge med den dag, at der ikke var en kuffert fuld af penge, så er der selvfølgelig skabt en forventning.
Så derfor vil jeg egentlig bare til allersidst – hvis man sidder lige nu og følger med fra Søby Havn – stille spørgsmålet: Hvornår vil man så tidligst kunne få mulighed for at kunne starte den udvidelse?
Thomas Danielsen (V), 2024-04-24:
Altså, det er sådan lidt et stort spørgsmål at besvare på 20 sekunder.
Men det, jeg kan som transportminister, er jo at komme med forslag til, hvordan vi kan finansiere det her.
Det har jeg en konkret løsning på, og hvis der er opbakning til det i Folketinget, så gør vi det.
Hvornår de så kan sætte skovlen i jorden, er der jo en masse andre omstændigheder, der afgør.
F.eks. skal man have lavet en supplerende miljøkonsekvensvurdering af sådan et projekt, men det er jo fuldstændig beskrevet, så en supplerende miljøkonsekvensvurdering vil ikke være særlig omfattende.
Men selvfølgelig er der nogle formaliteter i den forbindelse, og så er det sådan set egentlig bare lokalt, at man skal sætte i gang.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Det er meget interessant, at netop materiale, der er relateret til en kalender, ikke er omfattet.
For det, som det forrige spørgsmål handlede om, var jo, hvad der sker med de love, vi vedtager i Folketinget, og hvad de har af konsekvenser, og at vi faktisk ikke ved det på lovgivningstidspunktet.
Det her spørgsmål handler så om, hvad der sker i det lovforberedende arbejde, før lovforslaget kommer ind i Folketingssalen.
Det er helt rigtigt, at spørgsmålet her relaterer sig til svaret på det skriftlige spørgsmål 6, jeg har stillet, hvor jeg netop har været interesseret i at forstå, hvordan det her lovforslag er blevet til, hvad for nogle interesser der har været på spil, hvad der er blevet diskuteret, og hvem der har taget initiativet til det, altså alle de her politiske diskussioner, som jo ligger i maven på det her lovforslag, og som fuldstændig er forsvundet fra den her proces.
Jeg har så fået det svar, at det vil ministeren ikke oplyse på grund af den gældende aktindsigtslov.
Nu kører der i øvrigt noget om aktindsigtsloven, hvor ministerens regering også strammer yderligere, og det kan jeg så tage med ministerens kollega.
For det er et rimelig godt eksempel på, hvordan der virkelig bliver lukket over for offentligheden, når det drejer sig om, hvordan et lovforslag bliver til, hvorfor det bliver til, og hvad der er det politiske grundlag for det.
Men det, der er det interessante i svaret på mit spørgsmål, er jo det her med, at der faktisk i rigtig høj grad er blevet holdt møde med både Dansk Industri, vandselskaberne og kommunerne, men også med Landbrug & Fødevarer, og det vil sige masser af stærke interesseorganisationer.
Det er jo noget, jeg synes er meget relevant at vide, fordi det jo handler om, at vi skal vide, hvad vores embedsmænd laver, og vi ved jo fra forskningen, at embedsfolk i praksis udformer de her lovforslag, og at de så gør det i en tæt dialog med enten virksomhederne eller de stærke lobbyorganisationer for industriens interesser, som de holder mange møder med.
Og det skal vi jo vide, når vi så skal træffe beslutning om et lovforslag, som netop indeholder det her.
Men spørgsmålet er ligesom, hvad ministeren, ud over at ministeren refererer til den gældende aktindsigtslovgivning, mener.
Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at man i forhold til det her lovforslag har mørkelagt det lovforberedende arbejde, så vi faktisk ikke ved, hvad det er for nogle interessekonflikter og diskussioner, der har været i det lovforberedende arbejde?
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Tak for spørgsmålet.
Det er vigtigt, at interessenter bliver inddraget, så lovgivningen bliver praktisk gennemførlig og branchens behov og udfordringer afdækkes.
Som jeg tidligere har svaret skriftligt, har der derfor været flere møder med bl.a. KL og brancheorganisationerne DANVA og Danske Vandværker, netop så vi sikrer, at lovgivningen bliver hensigtsmæssig i forhold til de formål, vi politisk ønsker at opnå, og jeg vil godt tilføje her, at det jo er særlig vigtigt, at den dialog er tæt, når det er nogle specifikke brancher, der bliver berørt af given regulering.
Vandsektorens kontaktudvalg er nedsat for at rådgive ministeren i forhold til vandsektorloven, herunder dette lovforslag.
Det er sammensat af en bred vifte af vandselskaber, ejere, vandforbrugere og Danmarks Naturfredningsforening.
Selve implementeringen af lovgivningen foregår derimod helt overvejende med vandbranchen, som jo er dem, som underlægges loven, dvs. kommunale og forbrugerejede vandselskaber og deres brancheorganisationer som f.eks. DANVA.
Der er dermed ikke tale om at samarbejde med industrien.
Det er vandselskaberne, der er i fokus i den fase.
For så vidt angår spørgsmålet om aktindsigt, har ministerierne oplyst følgende: Det følger af reglerne i offentlighedsloven, at retten til aktindsigt ikke omfatter sager om lovgivning, før lovforslaget er fremsat for Folketinget.
Efter det tidspunkt, hvor et lovforslag måtte være fremsat, vil der være adgang til aktindsigt i sagen efter offentlighedslovens almindelige regler.
Det omfatter i udgangspunktet også dokumenter, som vedrører den dialog, myndighederne måtte have haft bl.a. med interesseorganisationer som led i det lovforberedende arbejde.
I det omfang, oplysninger om mødeaktiviteter, dagsordener og referater må anses for kalenderoplysninger og dermed en del af en kalender, vil der ikke være aktindsigt i materialet.
Det skyldes, at kalenderen i det hele er undtaget fra retten til aktindsigt.
Så jeg vil på den baggrund gerne præcisere svaret fra L 106, spørgsmål 6, som spørgeren refererer til, og tilsvarende L 106, spørgsmål 5, hvor spørgeren ønsker udleveret notater og korrespondance, der har været delt med forligskredsen.
I det omfang, spørgeren ønsker at få eventuelle dokumenter og oplysninger udleveret, vil disse i det omfang, de ikke udgør en del af en kalender, udleveres efter offentlighedslovens almindelige regler.
Jeg vil på den baggrund anbefale spørgeren at sende ministeriet en anmodning om aktindsigt i det ønskede materiale.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Spørgsmålet lyder: Hvad er ministerens holdning til, at det lovforberedende arbejde i forbindelse med lovforslag nr. L 106 samt udmøntningen af lovforslagets mange bemyndigelser sker i tæt samarbejde mellem forvaltning og industri, og at denne dialog ikke er omfattet af adgang til aktindsigt?
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Det mener jeg er faktuelt forkert.
Så det kan jeg ikke genkende.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Det er jo netop essensen af det her med de mange bemyndigelser, at det bliver meget vanskeligt for embedsmændene at administrere inden for rammerne, som ministeren siger, fordi de selv skal udfylde en hel masse af indholdet.
Det er det, jeg vil kalde politiske beslutninger.
De skal beslutte, hvad styrkeforholdet mellem kommunalbestyrelsen og deres eget kontor er.
Det er jo en politisk beslutning, jeg synes vi burde tage her, og derfor bliver det ligesom netop problematisk, at man flytter politiske beslutninger fra Folketinget til embedsfolkene.
Det i hvert fald det, jeg er bekymret over.
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Embedsmænd skal træffe beslutninger inden for rammerne af den lovgivning, som vedtages i Folketinget, og i det omfang, det udøves via en ministerbemyndigelse, sker det ofte, ved at ministeren udsteder en bekendtgørelse, og så skal de administrere inden for den.
Det vil sige, at når der står mange ting i bemærkningerne om, hvordan den myndighedsopgave skal udføres, er det netop for at give retning til embedsværket.
Så embedsmændene skal administrere på det lovgrundlag, som vedtages i Folketinget, og på den måde, hvorpå det udmøntes på de enkelte ministerområder.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Men det ændrer ikke på, at lovforslaget er meget uklart, og det er derfor, at der er mange, der i høringssvarene har udtrykt bekymring over vandselskabernes retsstatus, fordi vi endnu ikke ved, hvordan den her lov bliver bemyndiget.
Så man laver en lov, hvor bemyndigelsen og de her bekendtgørelser først kommer på et senere tidspunkt.
Men det, der jo også er essensen af det, er, at der bliver truffet mange politiske beslutninger, f.eks. kompetencefordelingen mellem vandsektoren og styrelsen og kommunalbestyrelsen.
Så mener ministeren, at det er okay, at embedsfolk skal træffe masser af politiske beslutninger?
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Der er en række præmisser indlagt i spørgsmålet, som jeg selvsagt ikke er enig i, men det tillader tiden nok ikke at vi kommer helt omkring.
Vandsektorlovforslaget har været i høring, der er kommet høringssvar ind, og det er blevet drøftet i den forligskreds, der er, og det bliver fulgt op bl.a. af nogle bekendtgørelser.
De bekendtgørelser kommer i høring.
Sektoren kommer med input.
Den relevante forligskreds vil vi også tage ind og drøfte bekendtgørelserne med.
Så der følger jo et stykke arbejde herefter.
Og det er helt almindelig praksis på mange ministerområder, inklusive mit, særlig på de her meget tekniske områder, at detaljerne håndteres i bemyndigelser, og at der så delegeres kompetence til embedsværket til at træffe afgørelser.
I det her tilfælde er det så til Vandsektortilsynet.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Under førstebehandlingen var der mange af ordførerne, der også nævnte det her med, at de var bekymrede over de mange bemyndigelser, og der er også flere høringssvar til lovforslaget, som netop siger, at det her er meget vidtgående.
Men det er faktisk derfor, jeg har et spørgsmål her i spørgetiden til ministeren i dag; det er faktisk for at have en politisk samtale om, om det virkelig er den mest hensigtsmæssige måde at lave lovgivning på.
Vi taler også tit om, at der her i Folketinget træffes beslutninger og vedtages lovforslag, som man ikke rigtig kender konsekvenserne af.
For mig at se er det her et ret godt eksempel på, at man vedtager et lovforslag, og at vi faktisk ikke ender med at vide, hvordan det er, vores vandsektor bliver reguleret – og det er jo både i høringssvarene og fra ordførerne, mig selv inklusive.
Nogle af uklarhederne opstår, ved at der nærmest er nogle sådan dobbeltbemyndigelser.
Det står bl.a. i § 8, at det er ministeren, der bliver bemyndiget til at fastsætte nogle regler, som så skal angå det her nye tilsyns fastsættelse af nogle regler.
Det vil sige, at det her lovforslag ligesom bare er en rammesætning, men det reelle politiske indhold er enormt uklart.
Og hvad er det så, der bliver bemyndiget til?
Det er jo ikke kun drift.
Det vil sige, at det ikke er drift, men at det er en politisk bestemmelse, hvor man sætter nogle embedsmænd til at træffe nogle politiske beslutninger.
Så mit spørgsmål er ligesom, hvad ministeren mener om det her med, at vi laver noget lovgivning, som er ret uklar og i en så bred ramme, at vi skal have embedsfolk til at udfylde det hele, og derfor ved vi faktisk ikke på lovgivningstidspunktet, hvad de reelle konsekvenser og implikationer bliver specifikt i forhold til vand og i forhold til rammestyringen her.
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Tak for spørgsmålet.
Jeg har jo fremsat lovforslaget, så svaret er egentlig ret simpelt, og det er ja.
Jeg tænker på, om vi måske lige kan få en afgrænset begejstring på bagsædet, så jeg har mulighed for at høre, hvad jeg selv siger.
Men det var måske også et lige lovlig kort svar til spørgeren, så jeg vil godt sige lidt mere.
Jeg vil gerne slå fast, at lovforslaget følger ganske almindelig praksis i Danmark, og at embedsmændene forvalter udmøntningen inden for klare politisk fastsatte rammer.
Det er forudsat i grundloven, at vi har ministerialstyre i Danmark.
Det vil sige, at den siddende fagminister er ansvarlig for sit eget ressortområde.
Derfor er det også helt sædvanligt, at kompetencen til at udøve de aktiviteter, der indgår i lovforslaget, tilgår den siddende klima-, energi- og forsyningsminister og ligeledes andre ministre, for så vidt angår de øvrige ministerområder.
Det er ikke kun almindelig praksis, det er i min optik også en god praksis.
For så at sikre klarhed over, hvilke kompetencer ministrene får tildelt ved lov, uddybes det i lovbemærkningerne, hvordan hjemlerne i loven forventes at blive udmøntet efterfølgende i diverse bekendtgørelser.
Vores embedsværk, inklusive kommunale og statslige myndigheder, er netop udviklet, med henblik på at en løbende drift udføres af kompetente og sagkyndige embedsmænd.
I spørgsmålet hæfter fru Theresa Scavenius sig ved ordet fastsætter, som anvendes i forskellige kontekster i lovforslaget.
Ordet bruges bl.a. i forbindelse med bemyndigelse til ministrene og i bemærkningers beskrivelse af bemyndigelserne og den forventede udmøntning.
Derudover er det brugt til at beskrive de helt konkrete myndighedsopgaver, der varetages i Forsyningssekretariatet, fremover kendt som Vandsektortilsynet.
Det gælder fastsættelse af indtægtsrammer og regnskabsmæssige kontrolrammer, modeller for benchmarking af vandselskaberne og fastsættelse af markedsmæssige priser.
Det foreslås ikke at bemyndige Vandsektortilsynet til at fastsætte regler.
Vandsektortilsynet tillægges kun de beføjelser, der er nødvendige for at kunne gennemføre et effektivt tilsyn og en effektiv administration af reglerne.
Ordet bruges også i de foreslåede regler om vandselskabernes fastsættelse af drikke- og spildevandstakster og kommunalbestyrelsernes myndighedsopgaver i den forbindelse.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-04-24:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er en hensigtsmæssig måde at lovgive på, når det i lovforslag nr. L 106 fremgår over 1.679 gange, at ministeren eller vandsektortilsynet »fastsætter« regler senere, hvilket i praksis betyder, at det er embedsfolk i Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, som skal træffe en række politiske valg i udmøntningen af de mange bemyndigelser?
Lars Aagaard (M), 2024-04-24:
Lovforslaget har ophæng i en bred politisk aftale.
Så det er da ret transparent, hvor det kommer fra, altså at det er et politisk ønske fra en bred kreds af partier, at vi skal foretage nogle justeringer af vandsektorloven, og at vi så i øvrigt følger det op med et udvalg, der skal kigge på yderligere muligheder for at regulere de økonomiske rammevilkår for vandsektoren, sådan at de kan levere den kvalitet, vi vil have fremadrettet.
Så det er med ophæng i en politisk aftale.
Derudover er det mit grundsynspunkt, at Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet skal være meget nøjeregnende, når de lever op til offentlighedsloven, og hvis man ønsker en anden offentlighedslov, må man jo, som spørgeren siger, drøfte det med den minister i regeringen, der har ressortansvaret for offentlighedsloven.
Jeppe Bruus (S), 2024-04-24:
Tak for spørgsmålet.
Lad mig starte med at slå fast, at lovforslaget om at lægge en CO 2 -afgift på fiskerierhvervet overholder EU's energibeskatningsdirektiv.
Selv om direktivet ikke indebærer en obligatorisk afgift på fiskerierhvervet, indeholder direktivet mulighed for, at der alligevel lægges en afgift på fiskerierhvervet.
Som bekendt er klimakrisen vores generations største udfordring, og vi har alle sammen et ansvar for at nedbringe udledningen af drivhusgasser markant og bidrage til den grønne omstilling – alle sektorer.
Det ansvar har vi jo taget på os her i Folketinget ved at lave aftaler om at udvide og forhøje CO 2 -afgiften for at nå vores reduktionsmål.
Her kan jo særlig fremhæves den aftale, som et bredt flertal i Folketinget lavede i sommeren 2022, om en CO 2 -afgift på industrien.
Med den aftale reducerer vi 4,3 mio. t i 2030.
Det er den største enkeltstående klimaaftale, vi har lavet.
Princippet om, at forureneren betaler, er et godt princip, som bør gælde for alle og alle steder.
Det giver de rigtige incitamenter til at skifte til bæredygtige brændstoffer.
Når det er sagt, er der nogle virksomheder, som ikke har mulighed for at omstille sig.
Derfor har vi gjort noget for at understøtte fiskerierhvervet, der altså også bliver omfattet af den her afgift.
Kristian Bøgsted (DD), 2024-04-24:
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at indførelsen af en dansk CO 2 -afgift på erhvervsfiskeriet muligvis kan være i strid med EU’s energibeskatningsdirektiv?
Peter Hummelgaard (S), 2024-04-24:
Tak for spørgsmålet.
Lad mig starte med at gentage, hvad jeg også tidligere har sagt, også under en af de her seancer: Den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelse var et helt afgørende skridt for ligestillingen i Danmark, både for de personer, som bliver udsat for overgreb, og for den måde, vi taler om sex på.
Den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelse blev som bekendt vedtaget af et enigt Folketing, og mit håb er, at bestemmelsen på den længere bane også vil føre til en varig kulturændring, så vi i fremtiden vil se færre voldtægtssager.
Med den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelse ændrede vi på, hvad der udgør en voldtægt, men det er vigtigt for mig at slå fast, at den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelse ikke har ændret på, at man som tiltalt i en straffesag er uskyldig, indtil det modsatte er bevist, og det er fortsat anklagemyndigheden, der skal føre bevis for, at der er begået et strafbart forhold.
Der er altså ikke indført omvendt bevisbyrde.
Beviset skal have en sådan styrke, at der ikke er nogen rimelig tvivl om, at den tiltalte er skyldig.
I voldtægtssager betyder det normalt, at anklagemyndigheden skal føre bevis for, at de pågældende har haft samleje, at der ikke var samtykke fra begge parter, og at den tiltalte var klar over det.
Den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelse blev udpeget som anklagerfagligt fokusområde i januar 2021, og Rigsadvokaten har derfor fulgt anvendelsen af bestemmelsen tæt for at belyse, hvordan den anvendes i praksis.
Rigsadvokaten har bl.a. konkluderet, at bestemmelsen anvendes som forudsat i lovgivningen, og at der f.eks. er set eksempler på sager, hvor retten lægger til grund, at den tiltalte ikke havde indset, at der ikke var samtykke, og hvor der derfor er sket frifindelse i overensstemmelse med de almindelige beviskrav i straffesager.
Men det er vigtigt, at vi fortsat kvalificerer vores viden på området, bl.a. for også at kunne sætte forebyggende ind.
Det er også derfor, regeringen og Folketinget er blevet enige om, at der bør gennemføres en evaluering af den samtykkebaserede voldtægtsbestemmelses anvendelse i retspraksis, så vi kan blive endnu klogere på, om den virker efter hensigten.
Tak for ordet.
Mette Thiesen (DF), 2024-04-24:
Tusind tak, formand.
Finder ministeren, at samtykkeloven er præcis nok, og at den dermed ikke rammer uskyldige, som dømmes som gerningsmænd?
Troels Lund Poulsen (V), 2024-04-24:
Så kan vi jo få belyst de elementer, som også kommer frem her.
Jeg har ikke decideret kendskab til alle de udfordringer, der har været med fartøjet »Jacob Frederiksen«, men det vil fremgå af den orientering, der bliver lavet, og det vil også fremgå, hvad der så kan gøres ved det.
Kristian Bøgsted (DD), 2024-04-24:
Jamen den tager jeg meget gerne imod.
Til sidst vil jeg godt lige høre, hvordan ministeren forholder sig til den seneste oplysning, der er kommet her, om, at der tilsyneladende er noget med nogle rigtig langvarige processer i forbindelse med nogle tilladelser, der også spiller ind i den lange reparationstid, der har været her, og at det franske værft henviser til, at vi skulle have nogle specifikke nationale regler, der har gjort, at man har haft problemer med det, der er blevet leveret.
Er det noget, ministeren er orienteret om, altså hvordan og hvorledes det hænger sammen?
Troels Lund Poulsen (V), 2024-04-24:
Det er jeg slet ikke uenig i.
Derfor giver den her sag jo selvfølgelig også anledning til at overveje, hvordan fremtidige anskaffelser skal være.
Det er jeg enig med hr. Kristian Bøgsted i, og det tænker jeg at vi så kan tage en mere oplyst diskussion om, når vi kommer frem til maj måned, og der kan jeg sige, at der tænker jeg jo også, at jeg kan indbyde hr. Kristian Bøgsted til et møde, hvor vi kan gennemgå den orientering, i og med at hr. Kristian Bøgsted jo har interesseret sig meget for det her vigtige tema.
Så det er sådan set også en invitation fra min side.