Susan Kronborg (RV), 2022-04-06:
Mange tak, formand.
Først og fremmest er der lovligheden: Det er muligt at anse et gebyr for ulovligt, hvis det ikke er proportionalt med udgifterne ved behandlingen af ansøgningen eller den ansøgte ydelse.
Det betyder, at et gebyr ved genansøgning kan betragtes som ulovligt opkrævet skat.
Grundlovens § 43 bestemmer, at der ikke må opkræves nogen form for skat, uden at det er bestemt ved lov.
Med hensyn til sagsbehandlingstiden lyder det jo godt, når man mener, at et gebyr kan nedbringe sagsbehandlingstiden.
Aftalen om en ny cirkulæreskrivelse af 2018 indeholdt også en ny forhøjelse af ansøgningsgebyret fra 1.200 kr. til 3.800 kr., og igen i den seneste aftale sidste år, hvor gebyret er hævet fra 3.800 kr. til 4.000 kr.
Og har vi så i den forbindelse fået nedbragt sagsbehandlingstiden, og er der ansat flere årsværk?
Sådan kan man spørge.
Og foretog ministeren skridt til at ansætte flere medarbejdere, eller foretog ministeren en ansættelse af flere årsværk i 2018, 2019, 2020 eller 2021?
Det er også et spørgsmål.
Videre vil jeg gerne have belyst, hvordan udlændinge og -integrationsministeren kan forhøje gebyret for ansøgning om statsborgerskab fra 1.200 kr. til 3.800 kr. til nu 4.000 kr. uden at ansætte flere årsværk.
Begrundelsen for den massive stigning i gebyrer var i øvrigt angiveligt et arbejde med en dybdeborende gennemgang af tildelte statsborgerskaber i perioden 2014-2018.
Men ministeriet har jo forlængst afsluttet sin gennemgang, og gebyret er derefter ikke blevet nedsat, men er som sagt blevet forhøjet.
Så det lyder besnærende at indføre et ekstra gebyr ved genansøgninger, men sagsbehandlingstiden bliver ikke af den grund nedbragt.
Der er ikke den automatik, desværre.
Med hensyn til tilbagevirkende kraft må det jo så anføres, at selv om man godt ved, at betingelserne ikke er opfyldt, kan man åbenbart alligevel søge.
Og det mener man så bliver udnyttet i for stort omfang.
Der skal man jo så lige huske, at der er indført betingelser med tilbagevirkende kraft, så det er ikke sådan, at man nødvendigvis ved, når man søger, om man er købt eller solgt, og deraf er det jo så, at man nogle gange søger, selv om det så viser sig, at man ikke opfylder betingelserne.
Man skal således efter permanent opholdstilladelse tage indfødsretsprøven og beregne sagsbehandlingstiden, men kan altså blive afvist, fordi der ikke er gået 2 år, efter at man opnåede den permanente opholdstilladelse.
Og i de tilfælde vil man selvfølgelig søge igen.
Det bør man selvfølgelig kunne gøre, altså søge igen, uden et nyt gebyr, for sagsbehandlingstiden må ikke være ansøgerens risiko.
Og så vil jeg afslutningsvis hilse fra SF og sige, at de heller ikke støtter forslaget.
Det er simpelt hen et holdningsspørgsmål.
Og der tænker vi i Radikale Venstre også, at vi bliver nødt til også se på proportionaliteten i, hvad man har begået, og hvilken virkning det skal have.
Det gælder så ikke kun på det her område, men i alle tilfælde.
Og jeg kan da sagtens forstå, at Konservative, som jo har en anden indgangsvinkel, også ønsker andre muligheder i de forhandlinger, som ministeren måske på et eller andet tidspunkt indkalder til.
Så nej, vi mener ikke, at det på den måde skal have en betydning.
Vi vil meget hellere se på den gavnlige effekt af det at få statsborgerskab.