runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Nu skal jeg jo passe på med at gøre mig klog på teknikken.
Men jeg kan da bare sige, at vi, som fru Josephine Fock også nævnte før og kvitterede for, dog har en ambition og også sætter midler af på klimaområdet for at kunne fortsætte den grønne omstilling.
Det er jeg lidt i tvivl om – nej, det vil hun ikke, for hun vil støtte sit eget parti.
Socialdemokratiet har jo sagt nul om det her område i deres brochurer.
Der synes jeg at det er vigtigt, at man dog trods alt kan sætte en ordentlig portion penge af.
Man kan så forhandle om, hvordan den skal fordeles.
Men lige præcis specifikt det om elbilmarkedet vil jeg overlade til fagkyndige at kommentere yderligere.
Rune Lund (EL), 2018-09-06:
Her i sommerferien, faktisk mere præcist den 22. juli, var finansministeren, som jo er partifælle til ordføreren, ude at sige i Jyllands-Posten, at nu havde Venstre ikke længere en ambition om nulvækst.
Så er min interesse vakt, for hvordan skal det egentlig forstås?
I det finanslovsforslag, der er fremsat her, kan vi se, at der er en vækst i det offentlige forbrug på 0,4 pct., og at det demografiske træk ligger på 0,6 pct., som jo lige akkurat er nok til at holde skindet på næsen.
Og hvis den offentlige sektor ikke permanent skal sakke bagud, ikke bare skal stå stille, mens resten af samfundet udvikler sin velstand, så skal vi faktisk helt op på en vækst i det offentlige forbrug på 1,2 pct. frem mod 2025.
Men mit spørgsmål er: Hvordan skal det her med nulvækst egentlig forstås?
For hvis der kun er en vækst på 0,4 pct. i den offentlige sektor, er der jo ikke bare tale om nulvækst pr. bruger, men faktisk om minusvækst pr. bruger, altså fordi man ikke er oppe på niveauet for det demografiske træk.
Så hvordan skal nulvækst egentlig forstås?
Er det i virkeligheden bare valgflæsk, altså noget, der skal lyde godt?
Eller er det et røgslør, en camouflage for en nedskæringspolitik?
Kan vi lige få nogle mere præcise definitioner her?
René Christensen (DF), 2018-09-06:
I Dansk Folkeparti anerkender vi fuldt ud, at det her er et vigtigt område.
Det er vigtigt at have et godt arbejdsmiljø for alle.
Også selv om man måske ikke er dansk statsborger, men kommer udefra, er det vigtigt, at vi også har en kontrol, som kommer ud og kigger efter, om man har ordentlige arbejdsvilkår, ikke kun lønvilkår, men også arbejdsvilkår, at sikkerheden altså er i orden ude på arbejdspladserne.
Det, der nok er problemet, og det er nok det, som ordføreren tager udgangspunkt i, er, at vi havde – og nu kan jeg faktisk ikke huske hvornår – 2 år, hvor man havde et meget højt niveau, og hvor man satte ekstra penge af.
Og når man så har et højt niveau i en årrække, kommer man ned igen.
Altså når de penge er væk, så kommer man jo ned igen.
Så er det rigtigt, at vi så havde et år, hvor man var væsentlig længere nede, end man var før den ekstrabevilling, og det fulgte Dansk Folkeparti sammen med regeringen jo op, for at vi skulle have et godt arbejdsmiljø.
Christian Juhl (EL), 2018-09-06:
Dem, der kan forstå noget, er de mennesker, der kommer galt af sted i dag, og der er 110 mennesker mindre næste år, der kan passe på dem og kontrollere de dårlige arbejdsforhold.
Det har du, undskyld,
det har Dansk Folkeparti været med til.
Jeg vil gerne citere ordførerens yndlingsminister, hr. Troels Lund Poulsen.
Er det ikke på tide at investere i forebyggende arbejde og spare nogle af de 80 milliarder, som man mener det koster samfundet og virksomhederne?
80 milliarder om året koster det her.
Er det ikke på tide, at vi snart skal have en investering i det forebyggende arbejde i stedet for bare at høvle det ned og få det helt ned under gulvbrædderne?
René Christensen (DF), 2018-09-06:
Jeg er faktisk enig – jeg er faktisk enig i, at det her er vigtigt.
Jeg siger ikke, der skal færre penge til, der skal nok også flere penge til, det er jeg sådan set enig i.
Men vi må også kigge på, hvad det er for et kontroltryk, vi har liggende derude.
Hvad er det for en måde, som vi kontrollerer på?
Nu skal vi i gang med de ret store infrastrukturprojekter, både Femern, Storstrømsbro og andet, og der kan det også undre, hvis man sidder og kigger, at der så faktisk på det område også bliver skåret ned i forslaget, og det er da nogle af de ting, som vi selvfølgelig også har med til finanslovsforhandlingerne.
Dan Jørgensen (S), 2018-09-06:
Tak for det.
Tak skæbne, en tour de force i H.C. Andersen-citater, kærlighedserklæringer til en stor digter, til sit land og til sin finansminister.
Jeg kom til at tænke på et andet citat af H.C. Andersen: »Det er med kærlighed som med skildpadde: De fleste kender den kun forloren.«
Den danske befolkning måles igen og igen som en af de lykkeligste i verden, men det går altså også den forkerte vej på en lang række parametre.
F.eks. bliver flere og danskere utrygge, og noget af det, der gør dem utrygge, er, at de ikke tror, der vil være velfærd til dem i fremtiden.
En af grundene til, at de har det sådan, er selvfølgelig, at de kan se, hvad der sker, de kan se på en regering, der skærer og skærer.
Nu kommer man så med lidt øgede udgifter, ikke nok, men dog trods alt lidt, men det er jo en sølle trøst, når man har skåret massivt i de forgangne år.
Hvad vil regeringen egentlig gøre fremover?
Nu giver man lidt i år, men hvad med politikken fremover?
Er det fortsat regeringens politik, at der ikke skal være en offentlig vækst, som er højere end 0,3 pct. om året?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Jeg ved ikke, hvorfor hr. Dan Jørgensen er så negativ, men det er måske oppositionens rolle at være det.
Når man kigger på, hvad der er sket de sidste år, ikke bare de sidste få, men de sidste mange år, vil man se, at vi har haft regeringsansvaret i 13 ud af 17 år.
I den periode er der tilført massive ressourcer til den fælles velfærd.
Der var så lige et par år, 3 år cirka, hvor det gik den modsatte vej, og det var pudsigt nok under den S-ledede regering, hvor man netop skar i ressourcetildelingen, bl.a. til kommunerne og dermed den borgernære velfærd.
Det er ikke tilfældet under vores regeringer.
Så er det rigtigt, at Socialdemokraterne tager udgangspunkt i det her demografiske træk, altså at der bliver flere ældre, der bliver flere børn osv., men det er og bliver en mekanisk tilgang til tingene, for en ting er, at vi har tilført yderligere ressourcer for at sikre, at der også er mulighed for at kunne udvikle velfærden, men nok så vigtig er den måde, som vi bruger pengene på: Hvad er det, der kommer ud af det, hvad er det for en produktivitet, vi får, har vi fundet ud af at arbejde klogere med vores medarbejdere?
Ja, det har vi.
Så ikke nok med, at der er blevet tilført flere ressourcer, en øget produktivitet har også været følgen.
De to ting lagt sammen giver selvfølgelig nogle muligheder.
Men jeg står ikke og siger, at landet er perfekt, for det er det ikke, da der er steder, vi skal gøre det endnu bedre, og det gælder de psykisk syge og sundhedsområdet og andre steder, absolut, og det er også derfor, vi netop prioriterer de områder i vores finanslovsudspil.
Dan Jørgensen (S), 2018-09-06:
Nu lykkedes det ordføreren sådan set fuldstændig at undlade at svare på det spørgsmål, som egentlig var meget konkret.
Det kan vel næppe stilles mere konkret: Er det fortsat regeringens politik, at der i de kommende år ikke skal være en offentlig vækst højere end 0,3?
Det var egentlig bare det, jeg spurgte om.
Så siger ordføreren så, at han ikke kan forstå, hvorfor jeg er så sur og negativ.
Det er sådan set ikke mig, der er sur og negativ.
Jeg er bekymret, men det er jeg jo, fordi der er rigtig mange danskere, der er bekymrede.
Det er ikke bare noget, de føler, det er noget, de kan mærke.
Der er ikke den samme velfærd, som der burde være.
Der er over 17 pct. af den danske befolkning, som grundlæggende er utrygge.
I 2004 var det kun lidt over 2 pct.
Så i alle de der år, ordføreren gerne vil prale med, hvor man har haft magten, er det gået den forkerte vej med trygheden for danskerne, og det er jo bl.a., fordi der ikke bliver sat nok penge af til at sikre en ordentlig velfærd, til at sikre ordentlig ældrepleje, til at sikre, at der er hænder nok derude i kommunerne.
Derfor vil jeg spørge, om ikke bare vi kunne få ordføreren til at svare klart og tydeligt: Er det fortsat regeringens politik, at den offentlige vækst ikke skal være mere end 0,3 pct. om året?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Men jeg vil sige til hr. Dan Jørgensen, at det simpelt hen ikke passer, når det bliver påstået, at vi har skåret ned i tildelingen af ressourcer til fælles velfærd.
Der er blevet tildelt ressourcer.
Men det er jo ikke det, jeg vil måles på, og det kan vi godt have en lang diskussion om.
Jeg kan bare sige, at da hr. Dan Jørgensen sad i regering, gik det den modsatte vej.
Vi har tildelt ressourcer, men det behøver jeg ikke at tage hverken æren for eller stå og juble over, for det er bare et faktum.
Men det, jeg gerne vil måles på, er, hvad der så kommer ud af den tildeling af ressourcer, hvad det er, vi får ud af vores dygtige medarbejdere, hvad det er, vi får af strukturtilpasninger, som gør, at vi kan få afbureakratiseret nogle områder, så vi kan få frigjort nogle hænder, så borgerne netop kan mærke, at der bliver en bedre velfærd.
Vi får halveret ventetiden til kræftbehandling, vi får øget overlevelsesraten, når man har haft kræftsygdom, vi har fået tilpasset også på ældreområdet, så man nu også i mange tilfælde kan få et måltid mad, vi har fået lavet nye scannere, vi har fået en lægehelikopter.
Det er alt sammen bare eksempler på, hvad det betyder at have en velfærd.
René Christensen (DF), 2018-09-06:
Tak for det, formand.
Og tak for ordførertalen.
Det, jeg gerne vil spørge om, angår det, man hører fra regeringen og i særdeleshed fra Venstre, for man taler jo også meget om de her udfordringer, der er, med rekruttering af arbejdskraft.
Derfor er det egentlige spørgsmål, om Venstre og ordføreren sådan deler den bekymring, der er, for, at så få kommer ind på erhvervsskolerne, og for erhvervsskolerne, som vi kan se er pressede?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Ja, det gør jeg faktisk, jeg deler faktisk den bekymring.
Det er også derfor, at jeg er rigtig glad for, at vi netop også i forbindelse med finansloven siger, at vi om kort tid kommer med et erhvervsskoleudspil, og at vi vil lave en reform af det, som det ene element, for det er netop så vigtigt, at vi også i de kommende år har nok med faglært uddannede.
Velkvalificeret arbejdskraft er nøglen til at have velfærd ikke bare til i år, men også til den næste generation; så det er bare om at få lavet en reform af det, så vi simpelt hen får det gjort mere attraktivt.
Jeg skal dog lige sige, at vi endog har fået brudt kurven for den andel af dem, der går ud af 9.-10. klasse og søger ind på erhvervsskolerne, den kurve er faktisk for opadgående i de her år, og det er godt.
Udfordringen er så de ældre, kan man sige, og en stor del af grunden er vel, at vi har højkonjunktur, og det vil sige, at det i udgangspunktet er mere attraktivt at søge ind og tage nogle af de her ufaglærte jobs, og dermed har vi en lavere andel af den gruppe, der søger ind på erhvervsskolerne.
Og det er jo en del af forklaringen på det lavere elevtal og det lave taxametertilskud og på, at man dermed også er presset økonomisk på erhvervsskolerne.
Men jeg deler fuldstændig hr. René Christensens bekymring, kan man sige, og derfor sætter vi også ind på det her område i den kommende tid.
René Christensen (DF), 2018-09-06:
Jamen jeg vil gerne kvittere for det svar, der kommer tilbage; vi vælger jo også at tage det op som en del af finanslovsforhandlingerne og venter ikke til bagefter.
Der er en anden ting, og det er omkring uddannelse, for uddannelse jo er vigtig.
Og igen må jeg sige, at jeg stadig væk kan blive helt forskrækket over, at der er så mange, der er visiteret til fgu.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren, der er repræsentant for et regeringsparti, Venstre, om adgangen til uddannelse, altså den geografiske placering, også er vigtig.
Vi mener i hvert fald i Dansk Folkeparti, at det vil være uhensigtsmæssigt, hvis vi oplever, at der er uddannelser i provinsen, der lukker ned, for derved vil de unge jo få længere til uddannelsesstedet, og derved kan vi jo risikere – det kan vi ikke vide nu – at der er nogle unge, der vælger uddannelse fra.
Så spørgsmålet er egentlig, om man har den samme bekymring for, at de skal få længere til uddannelsesstedet, når vi ser på provinsen.
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Jeg siger ikke hermed, at vi så skal have skoler i hver provinsby; det siger jeg ikke.
Selvfølgelig skal der være folkeskoler og grundskoler, men også videregående uddannelser, men det, jeg siger, og det er egentlig også det, der allerede er lagt op til med den politik, vi har ført, er, at det at kunne udflytte nogle af de her uddannelsesmuligheder – ude i vores område har vi fået en ingeniøruddannelse til Kalundborg; bare for at nævne et eksempel, der er andre eksempler – selvfølgelig er en vej at gå, men der skal selvfølgelig stadig være kvalitet bag, men det er jeg sådan set også tryg ved at der kan være.
Så det er klart, at geografi betyder noget, og det er jo det, der ligesom skal indgå i bl.a. erhvervsskolereformen, nemlig hvordan vi sikrer, at de unge, som er de områder, hvor vi har brug for arbejdskraften, men hvor der bare pr. definition er længere til uddannelsesinstitutionerne, får de muligheder, så vi får dem sat i uddannelse og dermed får en velkvalificeret arbejdsstyrke at bruge af senere.
Tak i øvrigt for rosen, og det er helt oprigtigt ment.
Jeg synes sådan set, at det er en god måde at tage det på.
Selvfølgelig er det ikke alting, vi enige om, det er jo derfor, at vi er forskellige partier, men æres den, som æres bør, og det gælder begge veje, så tak for det.
For ligesom at vende de her områder igen kan man jo tage mange greb i værktøjskassen for at afhjælpe de udfordringer, der ligger.
Vi har været lidt inde omkring rekruttering, også i forhold til, hvor mange ansatte der så er brug for, og jeg har ikke et fikstal på, hvor mange ansatte kommunerne skal vælge at ansætte i ældreplejen eller i børnehaverne.
Det er sådan set kommunernes ansvar og opgave at vurdere.
Det kan være forskelligt fra kommune til kommune.
Nogle steder har man gjort tingene på én måde, og andre steder har man gjort det på en anden måde.
Børnetallet stiger og falder osv., så jeg vil igen ikke fokusere på et tal.
Jeg vil sådan set hellere fokusere på, hvad det er, vi får ud af de midler, vi nu afsætter.
Når fru Lisbeth Bech Poulsen spørger til, at der mangler penge – var det 5 mia., tallet var? – i forhold til demografien på ældreområdet, vil jeg derfor igen insistere på at sige, at vi får flere ældre, ja, men fordi vi gør det, er det jo ikke ensbetydende med, at man så lige kan lave en excelregnearksfremskrivning, der hedder, at den næste ældre er lige så dyr som den tidligere ældre.
Det lyder forkert at sætte pris på, men jeg tror, man forstår, hvad jeg mener.
For det er de jo ikke.
Der er også ældre, der bliver mere raske, mere sunde, ja, man lever længere, og det er også positivt, men der sker en parallelforskydning i den retning, som ikke gør, at fordi vi bliver flere ældre, kan vi bare pr. mekanismen i excelregnearket ligestille det med, at en ekstra ældre er lig med en ekstra krone.
Sådan tror jeg ikke, at det fungerer ude i virkeligheden.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-09-06:
Det er klart.
Hr. Rune Lund havde også eksemplet med hofteoperationer, og der er mange ting, der bliver lavet meget smartere og meget billigere.
Der er bare også nye ting, der kommer til, hvor folk har en berettiget forventning om at få den nyeste sundhedsbehandling eller sygdomsbehandling, selv om den er meget, meget dyr.
Men det er den forventning, man har, og derfor ved vi også, at vi ikke kommer til at spare på sundhedsområdet, selv om der kommer rigtig, rigtig mange nye og smartere behandlinger.
Så det, der også kommer til, trækker i den anden retning.
Derfor er de fleste også enige om, at vi bliver nødt til at se på det antal flere ældre, der er, og indregne det i, hvordan vi finansierer vores velfærdssamfund.
Og jeg synes, det er ærgerligt, at nogle af de her ting kører i ring, og det var bare derfor, jeg sagde, at konkret på ældreområdet – her og nu – mangler der 5 mia. kr.
Og det er ikke vores tal, altså, det er sundhedsøkonomer, det er – hvad hedder det nu – ud fra de beregninger og tal, der kommer fra Finansministeriet.
Derfor vil jeg bare igen gerne sige: Er det ikke et spørgsmål om politiske prioriteringer, når man f.eks. laver skattelettelser, som regeringen har gjort for 20 mia. kr.?
Jamen det er jo en politisk prioritering, hvad det er, man vil finansiere.
Er det ikke?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Hr. Nick Hækkerup må jo have gode erfaringer både fra sin tid som borgmester og også fra sin tid i regering med at fyre folk i den offentlige sektor.
Det må jeg gå ud fra, for det var i hvert fald det, der skete, da Socialdemokratiet sad i regering.
Under den her regering er der kommet flere.
Det er jo ikke et mål i sig selv at have et bestemt antal offentligt ansatte.
Det vil jeg gerne understrege.
Derfor er det jo ikke i sig selv en opgave at have x tusinde flere eller færre.
Det handler igen om, som jeg har sagt tidligere i debatten, hvad vi får ud af det, og hvilken kvalitet vi får i den service, som vi skal levere til borgerne.
Det kan ske på mange måder.
Det kan ske med varme hænder, men det kan også ske med hjælpemidler og på anden vis.
Så tallet i sig selv er ikke afgørende.
Pelle Dragsted (EL), 2018-09-06:
Man kunne jo fortsætte med H.C. Andersen-analogierne.
En oplagt analogi var måske historien om den grimme ælling, som kommer udefra og ser lidt anderledes ud og bliver så hårdt behandlet af de store og stærke i andegården.
Men den kan vi jo tænke lidt over alle sammen.
Lad os tage fat i finansloven.
Venstre lægger jo op til at fortsætte de nedskæringer på vores uddannelsesområde, som har kørt over det seneste år, og som allerede har haft voldsomme konsekvenser, altså afskedigelse af mange gymnasielærere, specielt også ude i vores udkantsområder.
Og det var flot spundet af Venstre, at man ligesom fik visse medier til at hoppe på historien om, at man nu droppede nedskæringerne.
Virkeligheden var, at man sådan set fortsatte dem et budgetoverslagsår mere.
Virkeligheden er jo, at man næste år, næste år og næste år vil fortsætte med at gå ud og skære i vores uddannelser.
Til gengæld kan vi sige i dag, at en samlet opposition, nu også med Socialdemokratiet, meget klart siger, at får vi flertallet, så vil det være slut med det.
Så kan ordføreren anerkende helt faktuelt, at ambitionsniveauet for vores uddannelser bare er større i oppositionen end hos regeringen?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Helt faktuelt: Nej, det kan jeg ikke anerkende.
For oppositionen har en ufattelig evne til at fokusere på penge og tal, det må jeg medgive.
Jeg ved godt, at Socialdemokratiet havde en anden holdning for et par dage siden til det her spørgsmål, og nu har man så en ny holdning.
Man er blevet presset af omstændighederne.
Man kan jo kun gætte på, hvilke andre politiske områder man af den resterende del af oppositionen kan blive presset til at skifte holdning til efter et valg i givet fald.
Det kan vi gætte på.
Men man kan fokusere entydigt på, hvordan budgetrammen ser ud og fuldstændig glemme, hvad der er inde i rammen, hvad det er for nogle strukturer, hvad det er for nogle muligheder, hvad det er for nogle lovgivningsmæssige rammer, vi stiller til rådighed for også erhvervsskolerne og andre.
Det er derfor, vi bl.a. lægger op til en erhvervsskolereform for netop at styrke det område.
Så det kan jeg ikke anerkende.
Pelle Dragsted (EL), 2018-09-06:
Der betyder penge pludselig noget.
Så lad os nu være ærlige.
Penge betyder noget.
Min datter er lige startet på en ungdomsuddannelse.
Hvis det er Venstre, der fortsætter efter et kommende valg, vil hun opleve, at der skal skæres år efter år på hendes gymnasium.
Hvis det er oppositionen, der vinder næste valg, vil hun opleve, at det ikke sker.
Altså, det er jo meget enkelt.
De vil have færre penge til at tilrettelægge god undervisning, til at ansætte de rigtige lærere og til at kunne lave det rigtige forløb, til at kunne købe de hjælpemidler, der er brug for.
Kan vi ikke bare få en helt grundlæggende erkendelse af det faktum?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Nej, det kan vi ikke, hr. Pelle Dragsted.
For jeg ved ikke, hvad Socialdemokratiet mener i morgen, ligesom hr. Pelle Dragsted ikke kunne vide, at de mener det, de gør i dag, for de mente noget andet for 2 dage siden.
Det er det ene.
Det andet er, at vi bl.a. fokuserer på de her uddannelsestyper, altså erhvervsskolerne, som jeg har været inde på, for at skabe bedre rammer for dem.
Det tredje er, at vi med finanslovsudspillet også sætter penge af til uddannelsesområdet, mange penge, 600 mio. kr., for at være præcis.
Det er for at følge op på det, som bl.a. Disruptionrådet sidder og arbejder med.
Det skal sikre en sammenhæng og en større effektivitet på uddannelsesområderne.
Så nej, hr. Pelle Dragsted, vores ambition rækker langt videre end bare at diskutere penge.
Ja, penge er noget, men det er absolut ikke alt.
Benny Engelbrecht (S), 2018-09-06:
Tak, formand.
Jeg kunne egentlig bare godt tænke mig at vide, hvad Venstre mener i dag.
Og jeg kunne godt tænke mig at starte med et faktuelt spørgsmål, for det er måske lettere at svare på for Venstre end at svare på, hvad Venstres politik så er efter næste valg; det virker i hvert fald helt uklart, hvad det egentlig er, man kommer til at gå til valg på.
Hr. Jacob Jensen har selv påpeget, at diskussionen om det demografiske træk handler om en mekanisk fremskrivning.
Men hvis vi antager, at den mekaniske fremskrivning jo så er de her 0,65 pct., som Finansministeriet har regnet sig frem til, kan hr. Jacob Jensen så bekræfte, at der inden for det råderum, der er til rådighed frem imod år 2025, faktisk er plads til, at man samlet set over årene kan leve op til det demografiske træk?
Og nu snakker vi ikke politik, nu taler vi bare.
Kan det lade sig gøre inden for det råderum, der er til stede, at leve op til det demografiske træk?
Jacob Jensen (V), 2018-09-06:
Altså, jeg vil starte med at sige, at det lige er stærkt nok, at man skal høre en socialdemokrat stå og skose os for ikke at sige ned til sidste komma, hvad vi mener om 1 år, når man ikke engang selv kan sige, hvad man mente for 2 dage siden.
Altså, vi skal måske lige have de proportioner på plads.
I forhold til demografien vil jeg sige: Jamen vi har jo lagt det her finanslovsforslag frem ud fra den vurdering, som vi har, og som vi mener også er den ansvarlige del af økonomien : Hvad er der plads til?
Men jeg vil også bare minde om, at da vi overtog regeringsmagten i 2015, overtog vi en økonomi, som var bragt helt til kanten – helt til kanten – af det tilladelige med et underskud på 0,5 pct. af bruttonationalproduktet.
Og det har vi selvfølgelig brugt nogle år på at rette op, bl.a. med omprioriteringsbidrag og andet.
Men det er bare for at sige: Vi har nu gjort os den ulejlighed at komme derhen, hvor vi faktisk kan øge det offentlige forbrug, men på et niveau, hvor vi rent faktisk mener at det er ansvarligt fremadrettet, altså også frem mod de næste år.
Benny Engelbrecht (S), 2018-09-06:
Da Venstre overtog regeringsmagten, antog man, at dansk økonomi havde det dårligt, indtil Danmarks Statistik lavede en ændring af deres opgørelsesmetode.
Og så viste det sig faktisk, at dansk økonomi havde det betydelig bedre.
Det er så, hvad det være vil.
Jeg kan næsten fornemme på hr. Jacob Jensen, at han nødig vil indrømme, at der faktisk er plads til – inden for det råderum, som er til rådighed frem til 2025 – at disponere.
Når der så er, at der er råd til mere, hvis man virkelig ønskede det, så må Venstre jo have nogle andre prioriteringer.
Så hvad er det, Venstre ønsker at prioritere inden for råderummet, når man ikke prioriterer at leve op til det demografiske træk på offentlig vækst?