Bruno Jerup (EL), 2022-04-26:
Enhedslisten ser med stor alvor på den natur- og biodiversitetskrise, som vores havnatur er midt i.
Derfor har det også været et meget centralt krav fra os, at den havplan, vi er ved at udforme, bliver økosystembaseret og ligesom har fokus på havnaturens bæreevne.
I den forbindelse har det været vores tilgang – og vi har snakket meget om procenter her – at vi sådan set støtter det, der er kommet fra Danmarks Naturfredningsforening og andre, om, at der faktisk skal være 30 pct. beskyttet hav, og af de 30 pct. skal der være 10 pct., som er stærkt beskyttet eller strengt beskyttet, som det også står her i det her.
Så det er i virkeligheden større.
Men det betyder jo ikke, at de 70 pct., der er tilbage, bare kan pløjes op, som man har lyst til.
Det vil stadig væk være sådan, at vi også mener, at man sådan set for de 100 pct. skal ind og lægge nogle regler og nogle rammer for, hvordan vi udnytter det.
For det er jo rigtigt, at der er rigtig mange interessenter.
Det kan sikkert være meget fornuftigt, men det betyder jo bare, at der lige pludselig også er et meget stort areal, der ligesom bliver inddraget.
Så er der selvfølgelig – og det er den diskussion, som vi også har i forbindelse med havplanen – spørgsmålet, om der er mulighed for noget sameksistens på forskellige områder, hvor det er sådan, at de forskellige interesser godt kan være til stede på samme tid eller i hvert fald måske i et eller andet omfang.
Og kan man lave nogle andre typer af beskyttelse, f.eks. i forhold til fiskeriet?
Men derfor kan der jo godt være noget sameksistens, og det kan også godt være, at vi har mulighed for noget regulering, hvor vi går ind og kigger på, hvordan de forskellige interesser skal være til stede, hvad for en type fiskeri vi vil have – altså snakken om bæredygtigt fiskeri, snakken om, hvorvidt man har bestemte zoner og områder, hvor det er sådan, at her vil vi overhovedet ikke have fiskeri for at beskytte biodiversiteten, for måske at beskytte en fiskebestand, for at beskytte, hvis der er ynglepladser for fisk, hvor de ligesom skal vokse op.
Så der er nogle forskellige hensyn, som man godt kan lægge ind oveni i forhold til det og så sige: Jamen der kan godt stadig væk være et fiskerierhverv, men vi er også nødt til at lægge nogle rammer ind for, hvordan det så kører.
Så forslaget er jo i virkeligheden, hvis man tager det, som jeg siger, et forslag, der er for snævert i forhold til den opgave, vi faktisk har i forhold til havplanen.
Det er efter min opfattelse slet ikke vidtgående nok i forhold til, hvad vi faktisk har brug for, og som jeg også mener er det, vi forhandler om i forhold til havplanen.
Igen vil jeg sige om det med vores havplan: Hvis nu det er sådan, at det skal komme til at fungere og vi også skal have plads til et område på de 30 pct. til vindenergi, til udvinding af vedvarende energi på havet, støtter vi det sådan set som tanke.
Vi er også tilhængere af, at man laver energiøer, og vi er som sagt også tilhængere af, at vi har nogle områder, der er stærkt beskyttede.
Det giver ikke nogen mening.
Derfor er det klart, at man er nødt til også på det område ligesom at give naturen plads, give havmiljøet og havnaturen plads, forrang i nogle sammenhænge, også selv om det er et sted, hvor der måske potentielt er meget liv, så man kan fange fisk.
Nu kan jeg se, at formanden synes, jeg har brugt min taletid, så jeg vil bare afslutningsvis sige, at vi ikke kan støtte forslaget, som det ligger her.
Vi har tænkt os at tage de ting, som jeg sagde her – også de 10 pct. strengt beskyttede områder – med ind i forhandlingerne om havplanen.