Trine Torp (SF), 2017-02-21:
Først vil jeg selvfølgelig sige tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her forespørgselsdebat, som er både vigtig og nødvendig.
I Danmark har vi jo et generelt diskriminationsforbud, som sikrer, at man ikke må diskriminere på baggrund af køn og etnicitet.
Det betragter vi nærmest som en selvfølge i en demokratisk retsstat.
Men diskriminationsforbuddet har hidtil ikke været gældende for handicap.
Mennesker med handicap er med den nuværende lovgivning kun beskyttet mod diskrimination på arbejdsmarkedet, og det er uforståeligt og et eksempel på en helt urimelig ulighed i vores samfund.
Ligebehandlingen af mennesker handler i bund og grund om, at vi som samfund anerkender menneskers forskellighed, og at alle skal kunne opnå samme muligheder i samfundet, uanset hvem man er, og uanset hvordan ens livssituation måtte være.
Det er en kerneværdi i vores samfund og en grundidé for vores samfundsmodel, som jeg synes vi skal værne meget om.
Derfor har det selvfølgelig også været problematisk og udfordrende, at vi i Danmark ikke har haft et generelt diskriminationsforbud i forhold til mennesker med handicaps – ikke kun for os som samfund, men i allerhøjeste grad også for de mennesker, som i deres liv og hverdag har mødt diskriminationen og har oplevet konsekvenserne af den.
Det gælder for den 4-årige, der ikke var velkommen i en privat børnehave på grund af diabetes.
Det gælder for den blinde mand, der blev nægtet adgang til en restaurant, fordi han havde en førerhund med sig.
Det gælder for manden med en psykisk lidelse, som ikke kunne tegne en livsforsikring.
Det gælder for moren med en hjerneskade, som ikke kunne få skriftlig information fra sin søns skole.
Og i alle tilfælde synes jeg at der er grund til at stille spørgsmålet, om vi som samfund kan se os selv i øjnene, hvis ikke der bliver gjort noget ved det.
I SF har vi i mange år rejst spørgsmål og fulgt debatten på området – både i forhold til diskrimination af handicappede i sundhedssektoren, i forhold til diskrimination af handicappedes ret til at tegne forsikringer og i forhold til det generelle diskriminationsforbud.
Så sent som i foråret sidste år
spurgte jeg den daværende minister på området, hvilke initiativer hun og regeringen agtede at iværksætte for at imødegå FN's kritik af, at Danmark ikke har et forbud mod diskrimination af folk med handicap.
Da svarede regeringen, at den var i gang med at overveje mulighederne, og derfor kan jeg jo også kun en dag som i dag glæde mig over, at der kommer et lovforslag på området.
På den baggrund er jeg selvfølgelig også enormt glad for at opleve den tilslutning, der er.
Det er samtidig et vigtigt skridt, vi nu tager, i forhold til at leve op til FN's handicapkonvention, som vi har tilsluttet os.
Det skal ministeren have ros for, og det kan vi i SF støtte hundrede procent.
Det begynder vi så med i dag – med det fælles forslag til vedtagelse, som vi støtter.
Fjerner man så al forskelsbehandling med sådan en vedtagelse?
Nej, det kræver, at der følges op på den, og det må vi jo så gøre i fællesskab.
Til sidst vil jeg også gerne rette en særlig tak til Institut for Menneskerettigheder for at have kvalificeret debatten med mange eksempler og også med input til løsninger, som jeg synes vi skal lytte til.
De har spillet en væsentlig rolle for debatten og for, at der nu sker noget på området.
Så med fælles hjælp får vi – i hvert fald snart – et generelt forbud mod diskrimination på grund af handicap.