Jacob Mark (SF), 2017-03-24:
Det er en spændende debat om skoledagens længde.
Vi har haft den mange gange, og jeg tror heller ikke, vi er færdige med at diskutere det efter i dag.
Der er mange, der spørger mig, når jeg er rundtomkring på skolerne: Hvorfor var det nu egentlig, at I gjorde skoledagen længere?
Der er især mange folkeskoleelever, der spørger mig om det.
De føler ganske enkelt, at de kan nå længere.
Der var et ønske om, at man havde flere timer til det, der i vores optik var aktivitetstimer, altså timer, der ikke var sådan fagfaglige, men hvor man ligesom havde noget undervisning, hvor man kom væk fra skolen – man tog på tur for at se tingene, man fik folk ind for at fortælle ting, man havde et samarbejde pædagogerne og lærerne imellem.
Det vil sige, at når der er længere tid i skolen, er der mere tid sammen med voksne, der tager sig af en, der er mere tid sammen med kammerater, som synes, det er sjovt at være sammen med en, der er mere tid et sted, hvor der er organisering for livet.
Og det betød meget for mange af de SF'ere, der f.eks. arbejder på heldagsskoler, også heldagsskoler før man lavede folkeskolereformen, f.eks. i Odense og i Ishøj.
Der har været rigtig meget snak om, om man så er gået for langt – er skoledagen blevet for lang?
Og der sagde SF allerede for snart halvandet år siden: Ja, det mener vi faktisk at den er; vi synes, at skoledagen er blevet for lang.
Jeg synes, det kommer meget godt til udtryk ved den måde, frustrationen over skoledagens længde har udviklet sig på, for ét var, at man år ét hævede skoledagens længde – jeg tror, at der var omkring 40 pct. af eleverne, der var utilfredse – men så kom man til år to, hvor man gjorde skoledagen 2 timer længere igen ved at gøre lektiecafeen obligatorisk.
Jeg tror, at følelsen af, at skoledagen er blevet for lang, også hænger sammen med, at vi ser et skolevæsen, der i min optik bliver mere underfinansieret, og det vil sige, at der er mindre tid til at tage ud af huset; der er mindre tid til at lave det stærke lærer-pædagog-samarbejde; der er mindre tid til at få spændende personer ind og fortælle om deres syn på verden.
Og det var jo tanken bag folkeskolereformen.
Derfor synes jeg også, det er et problem, der skal løses.
Er det her forslag løsningen?
Altså, i starten af min valgperiode var jeg meget overbevist om, at hvis vi bare fik bredt den der § 16 b ud, løste det hele sig nok, for så har skolerne jo friheden til at veksle, hvis de vil det.
Og jeg kan som sådan godt lide, at skolerne har frihed.
Men jeg synes egentlig, det er en god pointe, som jeg også tror kom fra De Radikales ordfører og måske også Socialdemokratiets ordfører, at en af grundene til, at vi lavede den her reform, også var, at der var for stor forskel inden folkeskolereformen, altså at der var markant forskel på, hvor mange timer eleverne blev undervist, og at det i mange kommuner også handlede om økonomi, og at man ville give en garanti for, at eleverne var stillet nogenlunde lige.
Derudover har § 16 b også den uheldige effekt, at den er med til at udhule normeringen i SFO'en, hvilket jeg også hører Enhedslistens ordfører sige, altså at det er et problem, vi har i dag, som de tager højde for i forslaget.
Så jeg er egentlig af den mening, at forligskredsen, som SF er en del af, bør sætte sig ned og blive enige om at løse det her, for jeg tror, at hvis man løser det her, vil der komme ro i folkeskolen – jeg tror ikke, der kommer det inden.
Derfor har vi lagt et forslag frem, der hedder, at man skal gøre skoledagen ½ time kortere, og det skal man bruge på at finansiere et lavere klasseloft end det, der er i dag.
Vi har foreslået 24, og kan det blive 25, lever vi med det.
Det vigtige er bare, at det vil blive en bedre skole – tror jeg – hvis man sørger for, at klassestørrelserne bliver mindre og skoledagen bliver lidt kortere.
Men det synes jeg er vigtigt er noget, der bliver besluttet i enstemmighed blandt folkeskoleforligskredsen partier, for ellers tror jeg ikke, der kommer ro – det tror jeg er rigtigt.
Jeg tror, det er vigtigt, at man står sammen bag sådan nogle beslutninger, og derfor vil vi selvfølgelig forsøge at rejse det i forligskredsen, og derfor kan vi heller ikke bakke op om det her forslag, om end jeg har sympati for det.