runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Jamen jeg er da lidt ked af, at hr. Uffe Elbæk erklærer sig lodret uenig i det, jeg siger, når det, hr. Uffe Elbæk selv sagde, bare var forkert.
Der bliver sagt, at det er afhængigt af, hvor man bor.
Nej, det er jo netop ikke afhængigt af, hvor man bor.
Det er afhængt af, hvor man begår sin kriminalitet.
I øvrigt er det heller ikke sådan, at vi bare foreslår, at et hvilket som helst område, der nu er defineret som en ghetto, skal have en skærpet strafzone.
Altså, det her er et instrument, der kan bruges af politimesteren, hvis der i en periode i et bestemt område er et særlig alvorligt kriminalitetsbillede.
Det kunne være i forhold til ghettoområder.
Det kunne i princippet også være i forhold til et eller andet lille, hvad ved jeg, sommersted, hvis det pludselig blev hærget af unge mennesker igennem en periode med ballade og hærværk, altså at politiet så sagde, at hov, nu gælder der nogle særlige regler her.
Og så er det afgørende, hvem der begår det, og ikke hvor de bor.
Så hvis der var en skærpet strafzone i Mjølnerparken, så ville den, der gik ind i Mjølnerparken og lavede den type kriminalitet, blive ramt af det, hvad enten vedkommende boede der eller ikke boede der, ligesom dem, der måtte bo der eller ikke bo der, og som begik noget kriminalitet et andet sted i byen, ikke ville blive ramt af det.
Derfor er det lighed for loven.
Ganske kort i forhold til det andet spørgsmål: Jeg har ikke nogen holdning til, hvordan Folketinget vil håndtere placeringen af Folketingets egne institutioner.
Det er ikke et regeringsanliggende.
Det må Folketinget diskutere med sig selv.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-02-27:
Jeg glæder mig jo til, at vi skal diskutere udspillet, når vi bliver inviteret, men jeg er lodret uenig.
Men det kan vi jo så finde ud af, når vi får den egentlige tekst.
Man kan være ung og være født i Tingbjerg og begå en forbrydelse, og man kan tilsvarende være ung i Ringkøbing – for den samme forbrydelse vil den unge, der er født i og bor i Tingbjerg, få en fordobling af straffen.
Der mener jeg simpelt hen ikke at der er lighed for loven.
Men det kommer vi til at diskutere, og jeg glæder mig til det.
Det andet, som jeg har lyst til at spørge om og dykke ned i, er regeringens plan omkring at udflytte statslige institutioner.
Jeg er egentlig enig med regeringen i intentionerne.
Der kan være alle mulige gode grunde til, at vi styrker sammenhængskraften i Danmark.
Når man så læser udspillet, har jeg det sådan, at noget af det synes jeg er sådan lidt symbolpolitik.
Deres opgave er at kontrollere netop Folketinget, ministrene, regeringen.
Mit spørgsmål til statsministeren er: Vurderer statsministeren, at det, hvis man vælger at flytte de her tre institutioner ud, vil være en svækkelse for deres mulighed for at kontrollere?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Desværre er det sådan, at hr. Uffe Elbæks spørgsmål tager afsæt i en forkert gengivelse af det, vi foreslår, når der bliver sagt: afhængigt af, hvor man bor.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Vi har ikke nogen tanker om at indføre regler om, at man straffes, afhængigt af hvor man bor.
Det har vi ikke.
Vi har et forslag om at lave det, vi kalder skærpede strafzoner, som vil gøre det muligt for politiet at definere nogle områder, der er præget af ekstraordinært meget kriminalitet, og sige, at begås der kriminalitet af den og den type her, så er det med en større straf.
Men det er jo gerningsstedet, der er afgørende, det er jo ikke gerningsmanden, der er afgørende, og hvor gerningsmanden bor, og det er egentlig ikke ukendt.
Det er jo fuldstændig på samme måde, som at vi i dag også har regler om fartgrænser, og vi giver bøder, hvis folk sprænger fartgrænserne, og hvis man sprænger fartgrænserne i forbindelse med vejarbejde, siger vi, at vi tillægger det noget ekstra betydning.
Det er ekstra alvorligt, og det er jo ligegyldigt, hvem det er, der kører bilen, og hvor de bor.
Så jeg tror ikke, det er nogen bevidst misforståelse, men det er en misforståelse af forslaget.
Det er ikke et forslag om, at man, hvis man bor i Mjølnerparken, eller hvis man bor i Hellerup frem for Gellerup, skal have en højere straf, hvis man begår hærværk.
Det afgørende er, at vi får et instrument til, at politiet kan gå ind i områder, hvis der i en periode er et voldsomt kriminalitetsbillede.
Det er lidt efter samme tankegang, som at vi har visitationszoner, hvor vi siger, at her må man på grund af kriminalitetsbilledet ligesom tåle, at man kan blive visiteret uden dommerkendelse, og ligesom vi har sagt, at hvis man bruger kniv i nattelivet, så har det en anden alvorlig konsekvens, end hvis man bruger kniv i andre sammenhænge, og så er det ikke afhængigt af, hvem der fører kniven.
Så det er simpelt hen en misforståelse, at det her skulle være udtryk for, at folk ikke er lige for straffeloven.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-02-27:
Tak for det, og vi skal sådan lidt rundt i manegen med mine tre spørgsmål.
Vi skal både snakke om det kommende udspil fra regeringen om parallelsamfund, vi skal se lidt på udflytningen af statslige institutioner, og så slutter vi af med offentlighedsloven.
Så det er nogle rimelig store tematikker, som vi jo slet ikke har tid til at nå i dybden med.
Men noget har vi fået at vide om jeres udspil om parallelsamfund, og hvad vi gør ved det, og jeg glæder mig til at læse det på torsdag, når det bliver egentligt præsenteret.
Men noget er kommet frem, bl.a. at man vil fordoble strafferammen for visse forbrydelser i specifikke boligområder.
Det vil altså sige, at afhængigt af hvor man bor, vil man få en fordobling af straffen for en given forbrydelse.
For mig virker det simpelt hen så udansk, og det siger jeg på den måde, fordi statsministeren selv i et interview i Berlingske, hvis jeg husker det korrekt, sagde, at en af grundene til, at det her udspil kommer, netop er, at danskheden er truet.
Men noget af det, som for mig er allermest dansk, er faktisk, at vi er lige for loven, og nu kigger jeg lige over skulderen, og jeg kan se, at Bertel Haarder er gået.
Men han var kulturminister i 2016 og kom ud med det, der hed en Danmarkskanon, hvor man havde ranglistet de ti vigtigste principper i det at være dansk, og hvad der er vigtigt for Danmark, og et af dem var netop lighed for loven.
Og nu citerer jeg direkte fra, hvad der står i den her Danmarkskanon, hvor afsenderen jo altså var den daværende borgerlige regering, og der står: »Lighed for loven er en værdi, der også i fremtiden skal værnes om.
Det er en af samfundets grundlæggende spilleregler«.
Så derfor har jeg lyst til at stille det første spørgsmål, som er: Er statministeren enig i, at lighed for loven er fuldstændig afgørende for den måde, vi tænker Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Jamen jeg synes da heller ikke, det burde være så umuligt, men der skal jo ligesom to parter til at forhandle.
I forhold til spisepausen citerer jeg den ansvarlige minister for forhandlingerne – det er et direkte citat: »Vi vil ikke afskaffe den betalte spisepause – det vil jeg gerne understrege.
Og så vidt jeg ved, er der ingen statslige arbejdspladser, der har opsagt eller har planer om at opsige spisepausen.«
– og så fortsætter hun, og det vil jeg da gerne stille mig bag –
»Derfor er det også fuldstændig useriøst, når nogen hævder, at regeringen vil tage den arbejdsgiverbetalte spisepause fra medarbejderne i staten.«
Der listes jo tre krav, hvor det med spisepausen er det ene.
Jamen hvad er udfordringen her?
Den opgave ligger hos forhandlerne, det vil sige hos moderniseringsministeren, for så vidt angår de statslige ansatte, hos KL og Danske Regioner i forhold til de kommunalt og regionalt ansatte.
Det er i ingens interesse, at der kommer en konflikt.
Derfor har jeg bare en opfordring til, at der kommer gang i de forhandlinger igen.
Pernille Skipper (EL), 2018-02-27:
Det er også derfor, at jeg synes, jeg bliver nødt til at slutte af med at spørge, om det her egentlig er så svært, og jeg vil spørge statsministeren, for statsministeren har jo ry for at være håndværkeren herinde på Christiansborg.
Altså, vi taler om forhandlinger og om, at de offentligt ansatte skal have en lønfremgang på lige fod med de privatansatte, at lærerne skal have en arbejdstidsaftale, som alle andre med en overenskomst har, og at man selvfølgelig skal sikre den betalte spisepause – en spisepause, man har haft i mange, mange år.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Nu ved jeg ikke, om spørgeren kan oplyse, hvor mange timers arbejde den lønseddel dækker over?
Jamen jeg synes, det er fair, at folk får en ordentlig løn.
Og vi forsøger i øvrigt også på anden vis at føre en politik, altså ved siden af det her med overenskomstforhandlingerne, som sikrer, at der opleves fremgang hos alle danskere, hvad enten de nu er ansat i den offentlige eller den private sektor.
Det er klart, at hvis overenskomstforhandlingerne skal landes, skal de landes lige præcis på det punkt, hvor arbejdsgivere og lønmodtagere kan se, at det ser fornuftigt og balanceret ud.
Og der kan jeg bare notere helt stilfærdigt, lidt fra periferien, at nogle af de ting, der ligesom har sat sig i medierne, ikke matcher virkeligheden, f.eks. det billede, der er skabt om, at nogen skulle være ude efter at angribe frokostpauserne.
Det ved jeg notorisk er forkert, og derfor håber jeg jo, at der kan komme gang i det her igen, om ikke andet så ved forligsmandens mellemkomst efter på torsdag.
Pernille Skipper (EL), 2018-02-27:
Det vil jeg da glæde mig til.
Når jeg spørger, hvad statsministeren synes er fair, er det jo, fordi jeg tror, selv om det formelt er arbejdsgiverne og der er en klar skelnen mellem politikerne herinde, at det kan være lidt svært at skelne mellem fru Sophie Løhde, chefforhandleren, og fru Sophie Løhde, ministeren.
Vi har også set finansministeren være ude og blande sig i debatten og mange andre fra regeringens hold.
Så jeg synes, det er fair nok at stille et spørgsmål om, hvad der er fair.
Og den diskussion har jo været taget – regeringens innovationsminister fik jo faktisk antydet, at de offentligt ansatte nærmest havde holdt lønfest, og det gik så mange offentligt ansatte på, at de begyndte at lægge deres lønsedler ud til offentlig skue.
Der var bl.a. en sygeplejerske – jeg tror endda, hun var den, der startede det hele – som er ansat på et plejehjem for bl.a. demensramte, og hun får omkring 15.225,90 kr. udbetalt efter skat.
Der er mange andre, der har gjort det samme.
Synes statsministeren ikke, at det er helt fair, nu når krisen er slut og hun har udvist løntilbageholdenhed sammen med sine kollegaer, at hun også får en reallønsfremgang?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Tak for det.
Jeg synes, det var en meget flot italesættelse af det arbejde, som udøves hver dag af tusindvis og atter tusindvis af dygtige mennesker i den offentlige sektor.
Det er jeg fuldstændig enig i fra ord til andet og ville ønske, at jeg selv med samme glød kunne anprise deres arbejde på samme måde.
Jeg vil så tage alle dem i den private sektor med også.
Derfor skal vi jo i øvrigt så sørge for, at alle folk, der går på arbejde, behandles ordentligt, det er derfor, at vi har et overenskomstinstrument.
Og jeg skal da meget beklage, at der i hvert fald ikke endnu er en aftale.
Jeg ved, at innovationsministeren som statens forhandler – og det er jo så den ene del af de offentlige overenskomster – jo er klar til at forhandle, når andre er det, og at noget af det, der har været fremstillet i pressen, som at vi ville angribe spisepauserne, notorisk er forkert.
Og jeg har da kun et ønske om, at der kan komme gang i de forhandlinger igen, så de kan sluttes på en ordentlig, balanceret måde, hvor også de offentligt ansatte oplever, at de får en ordentlig løn for det arbejde, de udfører.
Nu er der i hvert fald et midlertidigt nedbrud.
Der er ved forligsmandens mellemkomst aftalt et møde på torsdag.
Jeg kan jo udtrykke den forhåbning, at det kan være med til at genstarte nogle processer, men ellers kan jeg jo ikke gå længere ned i det.
Vi forhandler jo ikke overenskomsterne her i Folketingssalen.
Det gøres mellem parterne.
Det er ligesom indbegrebet af den danske model, som jeg også ville kunne holde et rigtig flot foredrag om.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-02-27:
Egentlig skulle jeg have stillet et spørgsmål om offentlighedsloven, men det dropper jeg nu, for jeg er faktisk uenig, vil jeg sige til statsministeren, i, hvordan man fortolker spørgsmålet omkring dobbeltstraf inden for et givet postnummer.
Men hvad sker der, hvis en ung i det pågældende boligområde, der bor der, gennemfører en kriminalitet?
Der blev nævnt hashhandel, der blev nævnt hærværk.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det, men jeg glæder mig til, at vi skal diskutere det, for jeg forstår simpelt hen ikke logikken, og jeg forstår ikke formålet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Det kan jo så næppe have den effekt, at vi kan skubbe valget til 2021, kan jeg forstå, for ellers kunne det jo være ganske fristende at gøre det, men det går jo nok ikke.
Jeg kan ikke stå her og binde mig til, at vi skal sætte den lov i kraft inden den 17. juni næste år, hvor valgperioden udløber, tror jeg.
Det kan jeg ikke.
Men jeg tager gerne en diskussion om det, for jeg kender heller ikke detaljerne i det.
Jeg ved jo, at en del af den problemstilling, der er ved siden af selve lovgivningen, er afsoningsforholdene på Færøerne, som vi jo også arbejder på at kunne forbedre.
Og jeg må egentlig henvise til, at hr. Sjúrður Skaale får en direkte mødeaftale med justitsministeren for at se, om noget af det, der er planlagt skal gøres, kan gøres hurtigere, end det allerede er planlagt, og det vil jeg jo som sådan ikke have nogen principielle indvendinger imod.
Tak for det.
Og det svar, der er på vej fra justitsministeren, kommer jeg til at henvise til her i dag.
Aleqa Hammond (UFG), 2018-02-27:
Statsministeren siger gang på gang, hvor vigtigt det er med rigsfællesskabet, og at man gerne vil bevare rigsfællesskabet.
Han snakker om ligeværdighed, respekt og samarbejde og om, at vores relationer internt er meget vigtige.
Vi har meget tilfælles, mange gode succeser, mange stærke relationer og blandede ægteskaber med børn i hele rigsfællesskabet, som alt sammen har en stor betydning for vores opfattelse af, hvad rigsfællesskabet er for noget.
Vi står meget sammen, men vi har også mange ting, som vi på mange måder ikke står sammen om.
I 1951 stod staten med Eske Brun i spidsen bag det eksperiment, hvor man sendte 22 børn fra Grønland til Danmark.
Det har vi set i filmen »Eksperimentet«, og vi har læst om det i bl.a. Tine Brylds bog »I den bedste mening«.
Disse børns oplevelser, traumer og fremmedgørelse af deres eget sprog, land og kultur stod staten i spidsen for.
Folketinget har for ikke lang tid siden besluttet med tilbagevirkende kraft at ophæve forældelsesfristen for erstatnings- og godtgørelseskrav i sager om myndighedssvigt.
Hvad kan statsministeren sige til det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Der er mange ting i relationerne, som godt kan blive bedre, og som vi skal arbejde på bliver bedre.
Hvis der er en særlig problemstilling i forhold til arveloven, vil jeg gerne gøres mere bekendt med den og også følge op på den.
Det er også derfor, vi har iværksat et målrettet grænsehindringsarbejde inden for rigsfællesskabet for at bryde de hindringer, der er for den frie bevægelighed, ned – altså de facto fri bevægelighed mellem Danmark-Grønland, Danmark-Færøerne, Færøerne-Danmark, Grønland-Danmark, Færøerne-Grønland, Grønland-Færøerne.
Så vi ønsker egentlig at forfølge det her.
Og så er der jo helt oplagt – og det er så en anden diskussion, men det eksisterer dog – en del hjemmearbejde i Grønland, der skal gøres, hvis man generelt ønsker at have de samme standarder, også på hjemtagne områder.
Det dog lige være sagt.
Så det er åbenlyst, at der er udfordringer, og dem skal vi arbejde med, og det er vi også indstillet på at gøre.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-02-27:
Mange tak.
Jeg vil gerne lige kommentere det og sige, at det jo ikke kun er på justitsområdet, der er behov for et løft, det er der sådan set også på en række andre områder.
Det er jo virksomhedsejere, som bidrager økonomisk til det grønlandske samfund, det er virksomhedsejere, som også jobmæssigt bidrager til det grønlandske samfund, og her efterlyser de en opdatering af arveloven i forhold til et kommende generationsskifte.
Arveloven blev i Danmark revideret for 8 år siden, og i Grønland gælder der stadig væk den arvelov, som gjaldt før ændringen i 2007.
Så både erhvervslivet og naalakkersuisut ønsker sådan set også, at arveloven bliver opdateret, men arbejdet trækker rigtig meget i langdrag, og vi har endnu ikke set et lovudkast.
Hvordan mener statsministeren at gammel lovgivning er med til at påvirke relationen mellem Grønland og Danmark?
Mange tak.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Ja, jeg mener bestemt, at det er realistisk at arbejde med den målsætning at sætte rigsfællesskabsstandarder igennem og sikre ny lovgivning.
Om man kan komme helt i mål inden folketingsvalget, kan jeg jo ikke stå og garantere, det kan jeg ikke, men jeg kan give et løfte om, at vi arbejder ned ad den vej.
Det synes jeg også vi har vist vilje til, dels ved at afsætte ressourcer, dels ved – og det synes jeg også jeg selv fik bekræftet, da jeg havde lejlighed til at mødes med Grønlandsudvalget mere uformelt i sidste uge – at have en ret tæt, og også, når jeg sammenligner det historisk med regeringer, jeg tidligere selv har været medlem af, åben dialog med de grønlandske medlemmer, og det gælder også de færøske medlemmer og regeringen.
Det er både i forbindelse med finanslovsforhandlinger, forsvarsforlig, men også i den her løbende diskussion om, hvilken rækkefølge vi skal løse de uløste problemer i.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-02-27:
Jeg takker for svaret.
Det er jo trods alt et ærligt svar, kan man sige.
I regeringsgrundlaget står der jo meget klart, og jeg citerer følgende: »Regeringen vil opprioritere løbende at opdatere lovgivningen for Færøerne og Grønland på områder, som Danmark har ansvaret for.« Regeringen plejer også at henvise til, at der mellem Grønland og Danmark skal samarbejdes regering til regering, og derfor er det jo selvfølgelig også afgørende, hvad det er for nogle udmeldinger, som Inatsisartut kommer med i forhold til at få sat skub i en større opdatering af gamle love. Nu er det sådan, at Inatsisartut for første gang i nyere tid har indleveret en strategi og en handlingsplan med nogle meget klare prioriteringer, i forhold til hvilke love der skal opdateres.
Vi ved, at der er cirka et år tilbage af denne valgperiode her i Folketinget, og derfor må man jo sige, at regeringen har et rigtig stort arbejde foran sig.
Så derfor vil jeg spørge, om statsministeren mener, at det er realistisk at leve op til sit eget regeringsgrundlag i forhold til at opdatere gammel lovgivning.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Det korte svar på spørgsmålet er selvfølgelig nej, for vi skal klart have den målsætning, at de steder, hvor der ikke er helt særlige grunde til, at tingene er indrettet anderledes, er standarden den samme.
Og det er også derfor, at justitsministeren har stået til rådighed og fortsat står til rådighed for en løbende dialog med de to grønlandske medlemmer af Folketinget om, hvordan vi prioriterer vores indsats.
For det korte svar er som sagt stadig nej.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-02-27:
Mange tak.
Når vi går ind her i Folketingssalen, er det med en påmindelse om, at med lov skal land bygges.
Det står der ved døren ind til Folketingssalen, og det minder os om, at en af vores fornemste opgaver som folkevalgte er at sikre en lovgivning, som svarer til samfundets behov.
Vi skal samtidig være et par skridt foran.
Vi skal forudse problemstillinger i samfundet, og på den måde kan man sige, at lovgivningen skal være en rettesnor for den ønskede udvikling.
Lad mig give et par konkrete eksempler.
I Danmark kan forældre af samme køn vedkende sig medmoderskab.
Dette er ikke muligt i Grønland, da centrale dele af børneloven er fra 1962.
I Grønland betyder det, at den ene forælder skal være adoptivmor og ikke kan anerkendes som medmor, som man kan her i Danmark.
Et andet konkret eksempel er persondataloven, som heldigvis her for nylig er blevet opdateret også for Grønland.
Dette er en opdatering af registerloven fra 1978.
I Danmark er persondataloven løbende blevet opdateret og ikke mindst tilpasset de nye udfordringer og de muligheder, som digitalisering og øget aktivitet på internettet medfører.
I dag er meget grønlandsk lovgivning under dansk ansvar fortsat ikke opdateret.
Mener statsministeren, som også er minister for rigsfællesskabet, at det er tilfredsstillende med gammel dansk lovgivning i Grønland?
Mange tak.
Aleqa Hammond (UFG), 2018-02-27:
Tak for svaret.
Jeg vil glæde mig til at læse det.
Jeg vil gerne spørge lidt til udlændingeområdet.
Jeg har stor respekt for regeringens udlændingepolitik, eftersom det er ren dansk jurisdiktion.
En del af disse læger har, som jeg har fået kendskab til, søgt om statsborgerskab og vil gerne bo i Grønland for altid.
Men de får afslag på afslag, får ikke opholdstilladelse og får ikke det, som de beder om i ansøgningen.
Disse mennesker har en meget stor betydning for den grønlandske befolkning, for vores sundhed, for vores sikkerhed, men helt bestemt også fordi de er med til at redde liv.
Jeg vil gerne spørge lidt ind til, om statsministeren kan informere om, om der også kan ses med lidt nuancerede briller på fremtidige ansøgninger, når det drejer sig om andre dele af rigsfællesskabet, som har behov for disse mennesker.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-02-27:
Jeg vil i hvert fald meget gerne – og det er nok så ikke inden for rammerne af spørgetimen, men måske mere direkte for spørgeren – høre lidt mere om de eksempler, der ligger her, for dem er jeg jo ikke bekendt med på stående fod.
Altså, helt generelt må jeg sige, at de regler, vi har for indfødsret, har vi, og dem skal vi have.
Dem kan vi ikke begynde at gradbøje ud fra en eller anden overvejelse om, at folk efter at have fået statsborgerskab ønsker at bo i en bestemt del af rigsfællesskabet frem for en anden.
Det bliver jeg nødt til at sige.
Så jeg er sådan lidt uforstående over for, at der skulle være en eller anden særlig problemstilling her.
Nu sagde fru Aaja Chemnitz Larsen før, at mit svar egentlig var et ærligt svar, det prøver jeg nu egentlig at give løbende, men jeg vil da så gerne lægge det til her.
Jeg vil meget gerne vide mere om den, og så må vi jo tage diskussionen derfra.
Vi har jo en indfødsret, der statuerer, hvilke kriterier man skal leve op til for at få indfødsret.
Det er i øvrigt et regelsæt, som regeringen har planer om skal revideres med afsæt i drøftelser med Folketingets politiske partier senere i det her forår.
Det bliver næppe med henblik på at lempe mulighederne for at blive statsborger, for vi har det grundsynspunkt, at man, når man bliver dansk statsborger i rigsfællesskabet, altså i ord og handling og vandel og levned, skal vise vilje til at være dansk.
Det sagt er jeg helt bekendt med, at det grønlandske samfund ligesom det danske på mange vigtige positioner er beroende på, at der er kommet folk til udefra, som løfter vigtige opgaver.
Hvis jeg havde kendt spørgsmålet, inden jeg kom, kunne det være, at jeg slet ikke var mødt op, for jeg tror egentlig ikke, det er en diskussion, jeg fremmer ret meget ved at blande mig meget direkte i.
Ingen skal være i tvivl om mine og regeringens grundholdninger i alle de her spørgsmål, der drejer sig om kvinders ret til at bestemme over egen krop og om spørgsmål om at udleve egen seksualitet, og hvor man vel også – mildt sagt, tror jeg, og uden at intervenere i indre færøske forhold – må sige, at det var med et vist langmod, at Færøerne nærmede sig en retstilstand, der minder om den danske.
Altså, det er mine grundholdninger, men jeg har sådan set også grundlæggende respekt for, at Færøerne er et folk, en nation, som derfor også har et egetansvar for at få defineret sine egne spilleregler.
Det gør ikke, at jeg er enig i dem alle, men jeg har den grundlæggende respekt for det.
Jeg anser det for værende et indre spansk anliggende.