runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2018-11-13:
Vi synes også, at det er en rigtig god idé, at der bliver lovhjemmel til at udøve den heldigvis enkle praksis, det er, at inddrive samlet.
Det er en fornuftig ting på su- og svu-området, og det samme gælder transportbetjentene, så de ikke skal betale su fra uddannelsesforløb tilbage.
Det er alt sammen fornuftigt.
Jeg vil gerne tillægge det den bemærkning, som både Dansk Folkepartis og Socialdemokratiets ordførere bragte frem, hvis det kan hjælpe processen på gled, om at få kigget på den egentlige, store problematik i forhold til inddrivelse, nemlig den su-gæld, som der er i meget omfattende grad fra danskere i udlandet og i noget mindre grad fra udlændinge.
De midler kunne virkelig bruges til at investere massivt i uddannelse, hvis vi kunne få et inddrivelsessystem, der virkede på det område.
Det ville jeg bruge kræfter på, minister, hvis vi skulle bruge kræfter på noget.
Jacob Mark (SF), 2018-11-13:
I SF bakker vi op om regeringens lovforslag.
Vi synes, det er en god idé at forhøje fribeløbet under lønnet praktik på uddannelsen til transportbetjent.
De studerende udtrykker en form for bekymring i høringssvarene om praksissen, og jeg synes egentlig, at det, ligesom det tidligere blev sagt, kunne være spændende at få mere at vide om, hvordan det egentlig går med den måde, det fungerer på i dag.
Men lovforslaget, som det ligger, synes vi er fornuftigt, og i SF stemmer vi for det.
Tommy Ahlers (V), 2018-11-13:
Tak for det, formand.
Tak for en god debat, og tak for opbakningen.
Med den ene del af det her lovforslag ønsker vi at give mulighed for, at flere krav om tilbagebetaling af su og statens voksenuddannelsesstøtte, svu, kan lægges sammen og kræves tilbagebetalt som et samlet tilbagebetalingskrav.
Det har hidtil været den administrative praksis, hvilket flere også var inde på, og det er den, vi nu sørger for der er en klar hjemmel til.
Muligheden for at kunne sammenlægge flere krav er både til fordel for støttemodtagerne og den administrative håndtering af tilbagebetalingskravene.
For støttemodtagerne betyder sammenlagte krav, at de som udgangspunkt kun skal betale afdrag og gebyr på et krav ad gangen i stedet for på flere enkeltstående krav på samme tid.
Samtidig giver det støttemodtagerne et bedre overblik over gælden, når de ikke skal forholde sig til flere enkeltstående krav på samme tidspunkt.
Med den anden del af lovforslaget ønsker regeringen at give mulighed for, at transportbetjente under uddannelse kan tildeles det højeste fribeløb i perioden med lønnet praktik.
Tak for bemærkningerne, jeg har bare lige nogle enkelte kommentarer.
Det helt overordnede her er, at de studerende ikke kommer til at se nogen ændring.
De opfatter det stadig væk som sådan forholdsvis simpelt derude, og det er også det, DSF i høringssvaret gør opmærksom på, for det skal ikke være sådan, at det pludselig bliver sværere for dem.
Vi har gjort en del for at gøre det endnu nemmere bl.a. for at se, om vi ikke kan få tilbagebetalingsraten op, f.eks. kan man nu betale med sit kreditkort i stedet for og lægge nogle faste betalingsaftaler ind.
Det arbejde skal vi fortsætte.
Det her er mere på backend af det her og det administrative, så de studerende skulle helst ikke komme til at mærke noget.
Til hr. Jacob Mark: Jeg vil gerne sørge for, at der i forbindelse med udvalgsbehandlingen af det her tilgår udvalget en status på, hvordan det så går med at gøre det nemt for de studerende at tilbagebetale for meget modtaget su
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Ja, selvfølgelig har det konsekvenser, når man laver lovgivning.
Det har også konsekvenser, hvis man ruller den tilbage.
Så lad os da genindføre de regler, vi havde; lad os da få nogle romalejre nede midt på torvet i København med affald og utryghed og tyverier og sådan noget, ligesom vi havde i sommeren 2017 – lad os da holde en fest!
Det vil jeg da ikke være med til.
Det er jo derfor, at vi helt ansvarligt har lavet et regelsæt, og det er ikke et regelsæt med henblik på at kriminalisere hjemløse.
Og det er at tegne tingene for hårdt op at sige, at politiet skrider ind i enhver situation, hvor man lægger sig til at sove på gaden.
Det er jo ikke i overensstemmelse med den måde, det udvirkes på – det er det jo ikke.
Altså, jeg kender da også byen – jeg går da selv rundt i den.
Og det med diskrimination kan man da godt bare sådan slå hen, men helt ærligt, er det Enhedslistens ambition, at vi skal rulle det der regelsæt helt tilbage, hvor det var, og at hvis vi får det, vi så i 2017, til at gentage sig, altså med lejre i vores parker, egentlige lejre, så skal vi bare have det? Noget andet er så, at der er et alvorligt socialt problem og en kæmpe opgave for kommunerne ...
Aleqa Hammond (NQ), 2018-11-13:
Grønland er i gang med at færdigbehandle lufthavnspakken, og i den sammenhæng er Danmark jo meget med i forhold til statsministerens velvilje til at være med til at sikre, at infrastrukturen i Grønland kommer på højde med befolkningens ønsker.
Det er en meget vigtig brik i vores samspil i rigsfællesskabet.
Når det er sagt, vil jeg sige, at statsministeren nævnte Ilulissaterklæringen lidt indirekte, altså at Arktis skal være et lavspændingsområde.
Amerikanerne har meldt sig på banen om, at de gerne vil være med til at finansiere lufthavnene i Grønland, med henblik på at de kan bruge dem som dual use-lufthavne.
Hvad betyder det for rigsfællesskabet i fremtiden set med statsministerens briller?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Når vi har indgået en aftale med Grønland om at medfinansiere to af de tre lufthavne, er det af flere grunde.
Det er jo først og fremmest, fordi det gør projekterne realiserbare, for økonomien i de projekter bliver markant bedre via dansk bidrag og danske statsgarantier.
Og så er det jo også i fuld erkendelse, at vi lever i et rigsfællesskab, hvor vi må hjælpe hinanden med at sikre, at alle dele udvikler sig optimalt, og der er brug for strategiske investeringer i Grønland, hvis Grønland skal løfte sig og få fuldt udbytte af det potentiale, der er, med turisme og eksport m.v. Så det er det, der driver os.
Jeg har så noteret mig, og endda med glæde, at det amerikanske forsvarsministerium har udsendt et letter of intent, der markerer en eller anden amerikansk investeringsparathed.
Jeg aflæser det nu ikke for nærværende som en parathed til at foretage voldsomt substantielle investeringer i de lufthavne, vi konkret taler om.
Men det er klart, at det er et spor, der må afdækkes fortløbende.
Nu skal vi have vedtaget den her anlægslov – vi skal ikke, for det er Grønland – men altså Grønland skal have vedtaget den anlægslov, og som en integreret del af det skal der laves de aktionæraftaler med det danske finansministerium.
Og så må man jo tage den derfra.
For så vil der over tid komme nogle spørgsmål om Kangerlussuaq og Ilulissat, altså om, hvorvidt det kan bruges.
Aleqa Hammond (NQ), 2018-11-13:
Det er jo et spændende emne.
Vi har i tidens løb haft nogle meget kedelige sager, hvad angår amerikanernes tilstedeværelse i Grønland.
Sidst og ikke mindst var der Camp Century og de militære efterladenskaber, som ikke er godt for miljøet, og som vi ikke på nogen måder vil acceptere stadig væk ligger der.
Til trods for at vi har taget de kedelige emner op med amerikanerne, har FN-observatøren også givet os støtte i forhold til vores krav om total oprydning.
Og til trods for, at der er afsat 180 mio. kr. over en 4-årig periode, er det i henhold til eksperterne ikke nok til total oprydning.
Hvad er statsministerens tanker om total oprydning?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Men jeg synes da, at det for fuldstændighedens skyld også skal nævnes, at det har understøttet Grønlands økonomi, at der har været amerikansk tilstedeværelse i Grønland, og det gør det også helt aktuelt med den aktivitet, der er omkring Thule, og de afledte beskæftigelser, der er i det grønlandske samfund.
Det rokker så ikke ved, kan man sige, validiteten af det andet spørgsmål.
Og jeg er sådan set glad for, at den her specialrapportør fra FN har bemærket de dansk-grønlandske initiativer vedrørende amerikansk militær tilstedeværelse i Grønland, som jo sådan set understreger, at vi tager det alvorligt.
Og der er jo aftalt en proces.
Her tidligere i år underskrev miljø- og fødevareministeren sammen med formanden for Naalakkersuisut en fælles aftale om oprydning med det afsæt, at der i forsvarsforligsaftalen er afsat 180 mio. kr. over de næste 6 år.
Der er etableret en dansk-grønlandsk styregruppe, der er i gang med at udmønte den aftale, så jeg mener sådan set, at vi har skabt en ordentlig proces omkring det.
Det ville jeg jo elske at jeg bare lige kunne svare ja eller nej til.
Jeg tror lige, jeg er nødt til at forbeholde mig, at jeg må foretage et selvstændigt, tættere studie af statsretten.
Men det politiske i det kan jeg håndtere, og der kan jeg sige, at jeg holdningsmæssigt har det afsæt, at den særlige ordning, vi har lavet, er en ordning, hvor det er Færøerne selv, fuldstændig af egen drift, der inden for rammerne af lovgivningen definerer, hvilke områder man tager hjem, og at der derfor hverken vil være nogen politisk interesse eller for mig at se noget rum for, at man så skulle begynde at flytte tingene den anden vej og i hvert fald da slet ikke, uden at der måtte være et færøsk ønske.
Men for en dybere diskussion om de statsretlige aspekter kommer jeg til at tage det forbehold, at jeg nok skal læse grundigere op på sagen.
Magni Arge (T), 2018-11-13:
Jeg tør sige, at det politiske udgangspunkt nok er det allervigtigste.
For hvor der er en politisk vilje, bør der også være muligheder for at lave en statsretlig forankring. Det er jo netop det, der ledte til et af de store politiske dramaer, som vi har været vidne til nede i Nordspanien i Catalonien, hvor man rullede selvstyreordningen tilbage i 2010.
Det har så ført til, at man har fængslet folk, og man har banket vælgere, og hvad ved jeg.
Men hver gang man spørger nogen i de europæiske regeringer, hvad de mener om det, så bliver der svaret, at det er et internt politisk anliggende, og det er, fordi man ikke har den eksterne ret til selvbestemmelse stadfæstet for Catalonien i den spanske forfatning. Det har Frankrig til gengæld gjort over for Ny Kaledonien.
Der blev der afholdt en afstemning om selvstændighed for 9 dage siden, og den foregik ganske fredeligt og ordentligt.
Der blev ingen banket, der var ingen vold, og der var både FN og andre, der var med til at overvåge.
Nu skal jeg slet ikke sammenligne den spanske stat med den danske stats demokratitraditioner, men jeg må bare sige, at Danmark ikke har anerkendt Færøernes ret til selvbestemmelse over for verdenssamfundet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Når og hvis det kommer til en afstemning; for det afgøres jo alene på Færøerne.
Jeg har som statsminister i øvrigt i en konsekvent opfølgning på tilkendegivelser, der har været fra tidligere danske statsministre med skiftende partitilhørsmæssige forhold, sagt, hvad jeg også siger her: at hvis man på Færøerne ønsker selvstændighed fra Danmark, er det et ønske, som vi vil respektere.
Det behøver man egentlig ikke at pakke ind i en hel masse jura.
Det er et meget, meget klart formuleret politisk tilsagn, som er givet – som så i øvrigt ikke udtrykker noget ønske overhovedet.
Jeg ville synes, det var en ulykke.
Jeg ville finde en lille trøst i, at vi trods alt nu har skabt mulighed for dobbelt statsborgerskab, sådan at jeg ikke efterlader min egen familie i identitetskrise – sagt med et smil.
Men jeg ville synes, det var en ulykke.
Men hvis man på Færøerne træffer det valg, vil det i sagens natur blive respekteret.
Magni Arge (T), 2018-11-13:
Goddag.
Spørgsmålet om, hvorvidt selvstyreordningen og de overtagne områder er uigenkaldelige, har ofte været diskuteret, både i den juridiske litteratur og i den politiske debat.
Statsminister Poul Nyrup Rasmussen udtalte i 2001 i et svar til folketingsmedlem Jóannes Eidesgaard, at det med den nye selvstyrelov i givet fald også ville være muligt at gennemføre en ny ordning med det klare sigte, at ordningen ikke alene er politisk og moralsk, men også statsretsligt forankret i et princip om uigenkaldelighed.
Sigtet ville altså være, at Danmark ikke engang i fremtiden kan tage fra det færøske folk, hvad én gang er givet.
Deler statsministeren Poul Nyrup Rasmussens synspunkt om, at selvstyreordningen kan og bør statsretsligt forankres i et princip om uigenkaldelighed?
Så formoder jeg, at en statsministers udtalelse fra 2001 om uigenkaldelighed er lige så bindende som en statsministerudtalelse i dag om retten til selvbestemmelse.
Nu skal vi til noget helt andet.
Det er politistationen i Tórshavn.
Den blev 35 mio. kr. dyrere end forventet, angiveligt fordi færøske entreprenører ikke ville byde på arbejdet.
De trak sig, fordi bygningen af den nye politistation i Tórshavn blev sendt i udbud i Danmark efter EU-licitationsregler, som de ikke følte sig trygge ved.
Jeg mener, det ville være sund fornuft og godt købmandskab og en logisk handling at bruge den færøske udbudslov, men det må man ikke ifølge EU-lov, siger ministrene på ressortområdet.
Jeg vil så gerne spørge statsministeren, om det betyder, at Danmarks engagement i Færøerne i flere sammenhænge reguleres fra Bruxelles snarere end fra København, og at I er bundet på hænder og fødder i, hvordan I kan samarbejde med Færøerne ifølge EU-reglerne?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Ja, det er jo et stort spørgsmål, men først og fremmest ser jeg på det på den måde, at vi har og verdenssamfundet burde have en interesse i at fastholde det egentlige Arktis som et lavspændingsområde.
Det er jo også det, der ligger bag dannelsen af Arktisk Råd.
Det er for så vidt også afspejlet i den NATO-øvelse, der fandt sted i Nordnorge, som jo sådan set havde fokus ikke på det, nogle kalder det høje nord, altså Arktis, men på det nordlige Atlanterhav.
Jeg har ikke nogen ambitioner om, at vi skal militarisere Arktis.
Vi har nu en situation, hvor russerne igennem en årrække ikke har overholdt INF-traktaten.
Det har nu fået amerikanerne til at varsle en opsigelse.
Det vil være til genstand for behandling på et NATO-forsvarsministermøde her i starten af december.
Den slags ting er vi jo nødt til at tage pejling af, og vi er nødt til at bruge vores NATO-paraply til at beskytte os.
Men sigtet skal jo være at prøve at fastholde internationale aftaler, der sikrer Arktis som et lavspændingsområde.
Vi ser russiske aktiviteter, som potentielt også kunne have offensive kapaciteter, og det skal vi være meget, meget opmærksom på, for Arktis er jo en del af menneskeheden med alle de ting, der knytter sig til det, i relation til klimaforandringerne og andet.
Så jeg synes, at der skal være den sondring mellem Arktis og så Nordatlanten – hvis det sådan giver antydningen af et svar på spørgsmålet.
Aleqa Hammond (NQ), 2018-11-13:
Vi ønsker hver især større medindflydelse på verdenspolitikken, på rigsfællesskabspolitikken, men også generelt på politikken for Arktis.
Vi har en strategi for Arktis i rigsfællesskabet, som – som min kollega også sagde – ikke er så ambitiøs og heller ikke så transparent, som man kunne ønske.
Jeg tror, at det er utrolig vigtigt, at man har en arktisk strategi, som alle føler et stærkt medejerskab af og er store fortalere for, så jeg håber, at den nye arktiske strategi, der kommer, vil være en strategi, som vi alle føler at vi er en del af.
Alverdens øjne hviler på Arktis i øjeblikket.
Grønland og hermed også rigsfællesskabet udgør hele 20 pct. af Arktis' landareal, så vi har virkelig noget at skulle have sagt i Arktis.
Alle ser på, hvilke muligheder Arktis kan bringe, hvad angår forsvar, geopolitik, infrastruktur og turisme og fremtidens ressourcer i det arktiske område.
Jeg ser NATO's oprustning i Arktis som et absolut meget vigtigt punkt i de fremtidige relationer mellem Danmark og Grønland.
Hvordan ser statsministeren på Arktis, ikke bare rigsfællesskabet, men Arktis?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-11-13:
Mange tak.
Statsministeren har jo lige været i Frankrig for at markere hundredåret for afslutningen på første verdenskrig.
Store dele af verdenssamfundet ønsker fred, men vi må også konstatere, at vi lever i en mere usikker tid.
Inuit Ataqatigiit ønsker, at Arktis skal være en fredszone, men samtidig ser vi også, at Rusland og England f.eks. opruster i Arktis, ligesom flere og flere russiske og kinesiske statsskibe/krigsskibe befinder sig i grønlandsk farvand.
USA viser interesse for at etablere militære landingsbaner i Grønland, Kina vil investere i råstofudvinding i Grønland, og vi ved, at der er et kinesisk statsejet selskab blandt de selskaber, som kan stå for udvidelsen af lufthavne i Grønland.
NATO-øvelsen havde til formål at sende et stærkt signal til Rusland om, at vi står klar, såfremt der kommer en trussel herfra.
I Folketinget har vi en arktisk strategi for kongeriget, som gælder frem til 2020, men den tager ikke højde for den foranderlige tid, som vi er inde i.
Inuit Ataqatigiit har i Grønland efterspurgt, at vi skulle lave en arktisk strategi i Grønland, ligesom vi også har kritiseret, at den udenrigs- og sikkerhedspolitiske strategi er fra 2011 – den er stærkt forældet.
Statsministeren, som jo også er minister for rigsfællesskabet, vil jeg derfor gerne spørge: Mener statsministeren, at en mere offensiv stil fra amerikansk, kinesisk og russisk side giver anledning til, at vi her i Folketinget skal føre en mere tidssvarende og en mere agil udenrigs- og sikkerhedspolitik?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-11-13:
Og det vil jeg egentlig gerne prøve at holde lidt fast i, for man kan spørge: Hvad er motiverne bag, at man viser interesse fra amerikansk side?
Hvad er motiverne bag, at man viser interesse fra kinesisk side?
Er det udsigten til øget turisme i Grønland?
Er det på grund af et geopolitisk magtspil, der er i gang?
Eller er det noget helt tredje?
Selv om det er nogle naturlige kritiske spørgsmål i Grønland, er der forbavsende få af dem, som bliver stillet i Grønland.
Og fra Inuit Ataqatigiits side har vi været de eneste, som har stillet de her spørgsmål, både i Folketinget, men også i Inatsisartut, fordi vi mener, der er behov for at se konstruktivt kritisk på: Hvad er det for nogle samarbejdspartnere, vi vælger?
Hvad er det for nogle motiver, der er bag ved den interesse, de viser?
Men også: Hvad er det for nogle samarbejdspartnere, som er på linje med Grønlands egne interesser og med de grundlæggende samfundsværdier, som vi har i det grønlandske samfund?
Statsministeren har jo tidligere udtalt, at vi skal kigge på en mere åben og inddragende udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvor Grønland kommer længere ind i den måde, vi fører udenrigspolitik på, men vi har ikke set nogen konkrete initiativer endnu.
Og er det kun regeringerne, eller bliver det også parlamenterne, der bliver inddraget i den proces?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Der er jo to dimensioner i det her.
Jeg lægger meget vægt på i min dialog med den grønlandske regering med Kim Kielsen i spidsen også at diskutere de her emner.
Og det vil blive intensiveret i lyset af de udfordringer, vi står over for.
Vi har også brug for at udvikle det fortrolighedens rum, hvor vi kan diskutere de her ting mellem Grønland, Danmark og Færøerne.
Det har vi en stærk tradition for i Danmark med den sikkerhedsstruktur, der er i regeringen, og den dialog, der historisk også har været i Danmark mellem den til enhver tid siddende regering og partilederne i det danske Folketing.
Og der skal vi søge at række ud til Grønland med den arbejdsform.
Ellers vil jeg igen henlede opmærksomheden på, at regeringen lige er på trapperne med en udenrigs- og sikkerhedspolitisk strategi, som jo bl.a. i sig rummer muligheden for at tage den her diskussion i et åbent forum, nemlig det danske Folketing, når der er forespørgselsdebat om strategi.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-11-13:
Mange tak for de svar.
Man kan jo sige, at det på mange måder er en periode, hvor der sker rigtig meget i Grønland.
Som jeg nævnte, er der de her interesser for at investere fra kinesisk side og fra amerikansk side og fra dansk side, både i infrastruktur, men også i erhvervsudvikling og i råstofområdet.
Og som udgangspunkt er det jo rigtig glædeligt, at der er den interesse for at investere i Grønland, men der er også behov for at stille sig nogle spørgsmål.
For man siger jo, at der ikke er noget, der hedder en gratis frokost – det lyder bedre på engelsk, end det lyder på dansk – men pointen er, at udenlandske interesser i forhold til Grønland jo ikke bare kommer, fordi man er gavmild, men det er også, fordi man har en egeninteresse.
Fra Inuit Ataqatigiits side har vi derfor også stillet en lang række kritiske spørgsmål.
Og med den viden, vi har, kan man sige, at der bestemt er fordele i den selvstyreordning, vi har, men vi har også konstateret, at der er behov for at forbedre hele rigsfællesskabsrelationen.
Så derfor vil jeg spørge statsministeren: Hvorfor mener du, at der er behov for stærke alliancer i en usikker tid, og hvordan kan vi være med til at forbedre det fællesskab, som vi har?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-11-13:
Altså, for mig handler det ikke om, at noget er bundet op i Bruxelles.
Det handler om, at vi har nogle udbudsregler, som også afspejler nogle EU-retlige forpligtelser – som i øvrigt er gode.
For det er jo det, der sådan set skaber en mulighed for, at vi også kan deltage i konkurrencen på et stort indre marked i EU, som vel har gjort vores bruttonationalprodukt 10 pct. større, end det ellers ville være, og givet den almindelige LO-familie noget, der ligner godt 60.000 kr. mere om året, end man ellers ville have haft.
Som jeg forstår det, uden altså at have haft mulighed for på forhånd at sætte mig ind i det, så spiller dansk politi jo i deres udbudsproces efter de regler.
Sådan er det.
Så er jeg da ked af, hvis ikke der har været færøske bud.
Jeg ved ikke, om det også kan hænge sammen med det forhold, at arbejdsløsheden på Færøerne er rekordlav; at det ikke er til at drive en håndværker op; at det sådan set går supergodt.
Jeg ved ikke, om det også kan have spillet en rolle.
Det er i hvert fald ikke sådan, at fraværet af færøske bud har efterladt færøsk industri og færøsk håndværk i ren lediggang.
Det er ikke mit indtryk af, hvordan det går på Færøerne i øjeblikket.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-11-13:
Tak for det, formand, og tak til statsministeren for de indledende bemærkninger.
Jeg er jo statsministerens bedste ven, og det er jeg, fordi jeg og Dansk Folkeparti gør alt, hvad vi kan, for at sikre, at statsministeren fører en rigtig god politik, som danskerne bliver glade for.
Og somme tider, når statsministeren er lidt på afveje, gør vi, hvad vi kan for at få ham tilbage på sporet, og somme tider, når statsministeren går og glemmer nogle af de gode ting, han går og siger rundtomkring, så minder vi gerne statsministeren om dem, så vi kan hjælpe statsministeren på rette vej igen, i forhold til at danskerne kan se, at det går rigtig godt i Danmark.
Statsministeren gav jo tilbage i maj-juni et fantastisk godt interview i juninummeret af Ældre Sagens blad – statsministeren kan nok huske det – og det har jeg gemt på mit kontor, fordi jeg synes, at det ikke skal gå i glemmebogen.
Statsministerens siger bl.a.: »Jeg er helt med på det.
Der er en stor gruppe pensionister, som er blevet ofre, da regeringen og Dansk Folkeparti i februar i år lavede en skatte- og pensionsaftale.
Så helt ærligt, vi har ikke løst det såkaldte samspilsproblem for de mennesker, som allerede er gået på pension.«
De spørger så, om 350.000-400.000 pensionister med rette kan føle sig snydt, og så siger statsministeren: »Jamen det er da et reelt problem.«
Han siger så også: »Men jeg vil tro, at vi i kommende finanslovsforhandlinger vil tvinge os til at interessere os for den gruppe, der ikke lige blev tilgodeset i skatte- og pensionsforliget.«
Så mit spørgsmål til statsministeren er egentlig: Husker han det her glimrende interview, og vil han gøre sig den ulejlighed at sende et eksemplar af bladet over til landets finansminister, så vi ligesom kan få ham til at få noget på gled, så han kan få leveret nogle løsninger for landets pensionister?