Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-05-23:
Jeg var jo i mine indledende bemærkninger inde på, at det ikke er fuldt afklaret, om kommissionen kun udarbejder et forslag til en forfatning, der skal gælde for et selvstændigt Grønland, eller tillige et forslag, der skal gælde, mens Grønland er en del af rigsfællesskabet.
Har den det andet sigte, altså et selvstændigt Grønland, er det jo et helt andet perspektiv, der tegner sig.
Vi vil naturligvis følge arbejdet i kommissionen, og jeg har så i øvrigt også den forventning, at der etableres en direkte dialog mellem medlem af naalakkersuisut for selvstændighed og justitsministeren, hvis der bliver behov for drøftelser mellem regeringen og landsstyret undervejs.
Spørgsmålet om Grønlands forfatning rejser nogle udfordringer, hvis forfatningsforslaget lægges ud til en folkeafstemning.
Det vil jeg gerne benytte lejligheden til lige at fremhæve her i dag, fordi det var også et spørgsmål, som gav udfordringer i forhold til Færøernes ønske tilbage i 2001 om en folkeafstemning om selvstændighed med udskudt ikrafttræden, altså, hvis man opererer med den tanke, at man har en forfatning, som altså i princippet træder i kraft, når man bliver selvstændig og man stemmer med udskudt ikrafttræden.
Dengang anså regeringen den første afstemning, som Færøerne ville gennemføre, for at være en de facto-afstemning om selvstændighed, selv om der først skulle stemmes endeligt om selvstændighed 10 år senere.
Det er klart, at en sådan afstemning om selvstændighed med udskudt ikrafttræden i givet fald ville sætte gang i en proces, der skal finde sted mellem regeringen og landsstyret om gennemførelse af Grønlands selvstændighed, og her forudsætter folkeretten, at forskellige spørgsmål drøftes.
Det drejer sig bl.a. om statsborgerforhold for personer, som bliver berørt af Grønlands selvstændighed.
Jeg siger ikke det her, fordi jeg på nogen måde har en ambition om at stå og foregribe nogen konklusioner her i dag, men bare for at anmelde problematikken, fordi det jo i givet fald må bero på de konkrete omstændigheder, som gør sig gældende på det tidspunkt, hvor det måtte blive aktuelt.
Men jeg gentager bare for en god ordens skyld, at jeg ikke kan forestille mig en situation, hvor statens tilskud eller opgaveløsning fortsætter i en længere periode efter Grønlands selvstændighed.
Helt afgørende er det her spørgsmål om økonomi, og et Grønland på egne ben forudsætter jo en selvbærende økonomi.
Der er overordnet tre elementer heri.
For det første, som jeg var inde på i min indledning, og som det også har været temaet her i dag, har Grønland behov for reformer og nye indtægter.
Finanspolitikken er ikke holdbar.
Ifølge Grønlands Økonomiske Råd er holdbarhedsudfordringen altså i omegnen af 1 mia. kr. eller 7 pct. af BNP i 2035.
Det er en realitet, man i givet fald skal forholde sig til.
For det andet er der statens tilskud til Grønland, som jo altså udgør de her 3,7 mia. kr. eller lidt over halvdelen af landskassens samlede indtægter, og som aktuelt jo gør det muligt, at man kan have et højere velstandsniveau end det, man ellers ville kunne have, og som man i sagens natur også bliver nødt til at forholde sig til fraværet af, i et scenarie med selvstændighed.
For det tredje er der de over 30 sagsområder, som Grønland har mulighed for at overtage, men som stadig varetages af staten, og hvor vi altså aktuelt har omkostninger i omegnen af skønsmæssigt 0,5 mia. kr., hvor det jo følger af selvstyreloven, at Grønland selv finansierer disse sagsområder, hvis de overtages.
Endelig er der, som jeg også nævnte i mit første indlæg, jo de opgaver, der er rigsmyndighedsopgaver, og som aktuelt altså udøves på en måde, hvor der anvendes i omegnen af 0,5 mia. kr. på Forsvarets opgavevaretagelse; det styrkes med den Arktisindsats, vi har aftalt, der bliver tilført yderligere 120 mio. kr. Så det er i hvert fald vigtigt, at de her ting holdes i erindring i forhold til det videre arbejde.
Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg har den største respekt for, at man i Grønland jo selv bestemmer, hvilke politiske spørgsmål man vil fokusere sin energi på.
Jeg håber blot, at man vil tage de ting, jeg har nævnt her, med i det videre arbejde, og så skal jeg bare gentage, hvad jeg også har sagt før, nemlig at i mine øjne er den nuværende selvstyreordning ganske unik.
Den giver en sikkerhed for det grønlandske samfund, som har udfordringer, samtidig med at Grønland har mulighed for at overtage yderligere kompetence og udvikle selvbestemmelse i den takt, som Grønland selv ønsker at det sker.
Så lad mig runde af med en tak til alle for en god og engageret debat, ikke bare om Grønlands fremtid i denne forespørgselsdebat, men om rigsfællesskabet helt generelt i den forudgående debat.
Det har været nogle interessante timer.