Kathrine Olldag (RV), 2020-11-24:
Lovforslaget her er et af de skattepolitiske forslag, der har givet Folketinget allermest hovedpine, i hvert fald i den tid, jeg har været her; det handler nemlig om den danske implementering af EU's skatteundgåelsesdirektiv.
Men lad os lige lægge ud med formålet med direktivet.
Det skal nemlig sikre, at skatten betales der, hvor overskuddet genereres og værdier skabes.
Konkret skal CFC-regler fungere som et værn mod, at moderselskaber flytter mobile aktiver til udenlandske datterselskaber i lavskattelande, til tomme selskaber uden substans.
Med direktivet følger således en substanstest, som står helt centralt i den danske debat, og som har skabt en masse bekymring.
For skal vi have sådan en, eller skal vi ikke?
De nuværende danske CFC-regler anvendes på en bred vifte af indkomsttyper.
I andre EU-lande, hvor de ikke har haft CFC-regler, anvendes substanstesten typisk på alle indkomsttyper.
Men nu tilbage til bekymringerne.
For Skatteministeriets bekymring er, at de danske CFC-regler undermineres af det nye direktiv og ikke mindst af substanstesten.
De mener, at en svækkelse af CFC-reglerne vil gøre det danske selskabsskattegrundlag mere sårbart over for indkomstflytning.
Men de er ikke helt sikre på, at eller hvor meget det vil ske – måske vil det ske.
Store danske globale selskabers bekymring er, at de konkurrencemæssigt stilles ulige i kampen om store globale opgaveudbud; eller sagt med andre ord: at de skal leve op til andre og strengere regler end deres kolleger i resten af EU, hvis der ikke kommer en substanstest.
Her er der bekymring for, at den manglende omsætning ligeledes løber op i et milliardbeløb – måske vil det ske.
Det kan altså ikke lade sig gøre for os politikere at vurdere, hvordan det her skal landes ud fra et provenumæssigt skøn.
Derfor er den radikale tilgang at forsøge at lande det et sted, som vi håber de fleste kan leve med.
For vi kan jo konstatere, at det fremsatte lovforslag er det samme som sidst, og eftersom vi ikke kunne stemme for det sidst, kan vi heller ikke stemme for det nu.
Vi vil derfor gerne bede om et ændringsforslag, der indeholder en substanstest, som alene undtager kategorien anden indkomst fra immaterielle aktiver fra CFC-indkomsten.
Men fordi vi også lytter til Skatteministeriets bekymring, foreslår vi på forhånd, at substanstesten hegnes ind så godt, den kan.
Og det har vi faktisk også nogle idéer til.
Man kunne jo f.eks. tilbagerulle nogle af de lempelser fra L 48, altså fra sidst, hvor vi arbejdede med det her forslag.
De ville jo ikke længere give mening, hvis vi indfører en substanstest.
Enkelte af de lempelser kan vi dog bevare, f.eks. muligheden for at vælge at blive beskattet udelukkende for CFC-indtægter i datterselskabet.
Man kunne også tilføje en effektiv evalueringsklausul, hvor vi hurtigt kan handle og stramme op, hvis der konstateres misbrug.
Vi kunne også – det er den tredje idé, vi har – lave en meget, meget tydelig undtagelsesliste, altså en forhåndsmelding om, at en substanstest ikke vil være tilgængelig i specifikke omgåelsessituationer.
Vi forestiller os en skematisk oversigt, hvor det fremgår, at substansen ikke gælder, hvis der er tale om de og de forhold eller de og de typer datterselskaber.
Listen skal være meget klar, utvetydig og nem at navigere efter for virksomhederne, og listen må meget gerne fremgå af ændringsforslaget.
Hvis Skatteministeriet selv har yderligere forslag til, hvordan vi hegner substanstesten ind, er vi naturligvis også lydhøre over for det.
I Radikale Venstre mener vi, at det her er den rigtige håndtering af lovforslaget, og vi håber også, at Folketingets øvrige partier kan se sig selv i det.
Så for også at skabe en god proces omkring ændringsforslaget vil vi gerne bede Skatteudvalget om at sende ændringsforslaget i høring, når det kommer, så vi kan se, hvordan det modtages hos dem, som vi lovgiver om.