Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-11-27:
Og tak til sundheds- og ældreministeren for redegørelsen.
Jeg vil først og fremmest sende en varm tanke af sted til alle de ældre i Danmark, som i den her svære periode er særligt udsatte og mere ensomme, end de plejer at være.
Jeg håber, at den varme tanke snarest muligt kan byttes ud med et varmt kram.
Vi bliver flere og flere ældre, og vi lever længere.
Det er i sig selv vældig positivt, og det er jo et udtryk for en god udvikling i samfundet.
At der bliver flere ældre, som lever længere og længere, vil dog også resultere i, at presset på ældreplejen bliver større.
Vores fornemste opgave er, at det her pres ikke forringer ældreomsorgen; vi skal altid sikre alle borgere uanset indkomst en værdig ældrepleje af høj kvalitet.
Det er en kæmpeopgave, som delvis er løst med økonomiaftaler med kommunerne, som sikrer, at budgetterne nu følger med den demografiske udvikling, men der er stadig et stort efterslæb, som jeg håber vi kan få taget hul på at dække ind med den her finanslov.
Optakten har været god med indgåelse af en trepartsaftale forleden, som igen gør det muligt for kommunerne at ansætte social- og sundhedselever som voksenlærlinge, for vi har to helt afgørende problemer på området, som vi skal have løst.
Vi skal have rekrutteret flere social- og sundhedshjælpere, social- og sundhedsassistenter og sygeplejersker til området.
Og så skal vi have løftet kvaliteten i plejen ved at sikre en fast og gennemgående personale i hjemmeplejen og på vores plejecentre.
Den ældre borger skal populært sagt have ret til sin egen hjemmehjælper.
Selvfølgelig vil der være forskellige medarbejdere i forskellige vagtlag, men vi bør arbejde hen imod mere faste teams i ældreplejen.
Det var også den altoverskyggende melding fra ældretopmødet i oktober.
En af de beretninger, der gjorde mest indtryk på mig selv, var social- og sundhedsassistentens, som berettede om mødet med en dement borger, da hun mødte ind på aftenvagt: Der er en, som kender mig, sagde beboeren.
Og det er lige netop den form for tryghed, som ældre efterspørger.
Det er godt at vide, at den ansatte kender beboerens behov; det er godt at vide, at den ansatte reelt er i stand til at vurdere tilstanden hos en beboer; og det er helt afgørende for personalet, at det kan vurdere, om beboerens tilstand har ændret sig.
Det forudsætter altså, at man kender beboeren.
Det forudsætter også kendskab til beboeren at vurdere, om igangsatte indsatser virker.
Kendskabet til beboeren er også en altafgørende forudsætning for at forebygge arbejdsmiljøproblemer.
Det gælder, både når der er travlhed som følge af manglende overblik over dagens opgaver, fordi man ikke kender beboerne, men det gælder også skader, som følger af, at man ikke har indgående kendskab til håndtering af den fysiske støtte, som beboerne måtte have behov for.
Kendt personale gør det også muligt at udvise den nødvendige fleksibilitet, når nogle behov er vigtigere netop i dag end andre.
Det er måske ikke i dag, der skal gøres rent – i stedet skal der måske ordnes negle, eller måske skal man ud at gå en tur i forårssolen, eller hvad der nu lige er vigtigt i dag.
I disse coronatider er det også et faktum, at et kendt personale også kan reducere antallet af kontakter med forskellige ansatte og dermed skabe lidt mere rum til, at beboere også trygt kan se deres pårørende.
Tilbage til redegørelsen, som bl.a. også gør rede for, hvordan selvmord i Danmark tilbage i 2018 var et alvorligt problem, hvor op mod hvert tredje selvmord var begået af ældre på 65 år eller derover; en andel, der siden 2006 er blevet gradvis større og større.
Det er yderst bekymrende og noget, vi skal have langt større fokus på.
Især skal vi adressere, at alt for mange ældre frygter en alderdom, hvor de er afhængige af hjælp.
Ingen skal frygte den situation.
Derfor venter der også et stort genopretningsarbejde.
Det forudsætter både kontinuitet som en forudsætning for kvalitet, og det forudsætter også, at vi sikrer, at antallet af plejehjemspladser følger udviklingen i antallet af ældre, som måtte få brug for det.
I den forbindelse vil jeg såmænd gerne blot sige nej tak til tryghedsforsikringer, for tryghedsforsikringer er jo netop et udtryk for, at vi i højere grad mangler de tilbud til ældre i den kommunale ældrepleje, som man kan forvente.
Men ingen skal være afhængige af at forsikre sig i forhold til en tryg alderdom.
Ja, med disse ord vil jeg sådan set blot sige tak for ordet.