Torsten Gejl (ALT), 2021-06-01:
Jamen jeg starter forfra.
Jeg tager ordet her under andenbehandlingen af loven om anlæg af Lynetteholm, fordi man er ved at andenbehandle en lovgivning, som vi slet ikke synes er klar til at blive behandlet endnu.
Det handler om, at Socialdemokraterne, SF, Venstre, DF, Radikale Venstre, Konservative og LA i København vil lave en halvø ved at hælde 80 mio. t jord i Øresund og bygge en by på den på størrelse med Hillerød.
Der skal være en tilhørende omfartsvej og metro, og så skal rensningsanlægget ved Lynetten flyttes, så det ikke generer den nye by.
Det er en 80 milliarderkronersplan, som man normalt ville miljøkonsekvensvurdere i sin helhed
, så københavnerne og alle andre, der interesserer sig for danmarkshistoriens største anlægsprojekt, kan se, hvilke miljøkonsekvenser det samlede projekt indebærer.
For mens boligministeren taler om byudvikling og infrastruktur og 50.000 boliger, så taler transportministeren kun om jorddeponi og kystsikring.
For det er transportministeren, der skal have vedtaget anlægsloven, så man kan lave halvøen.
Og hvis man lader, som om det kun er jorddeponi og kystsikring, man vil lave, så behøver man ikke lave en miljøkonsekvensvurdering af hele projektet.
Man kan derimod lave miljøkonsekvensvurderinger af projektets enkeltdele, så borgerne først kender projektets samlede miljøkonsekvenser, når det meste af byggeriet er bygget og der ikke er mulighed for at spole projektet tilbage igen.
Den metode kalder professor Peter Pagh fra Københavns Universitet for slicing, også kendt som salamimetoden.
Han har i en eksperthøring her på Christiansborg sagt, at det er en fremgangsmåde, som EU ikke accepterer, og at vi derfor risikerer at få en EU-sag på halsen, hvis vi ikke laver en samlet miljøkonsekvensvurdering af hele Lynetteholmsprojektet, eller i det mindste det, man kalder en strategisk miljøvurdering.
Han er ikke den eneste, der mener, at Danmark er i konflikt med EU-retten.
Professor Ellen Margrethe Basse fra Aarhus Universitet er nemlig sikker på, at miljøkonsekvenserne for Natura 2000-områder af at grave Lynetteholm ud og anlægge en halvø vil være så meget i konflikt med EU's habitatsdirektiv, at hun vædder en god flaske rødvin på, at Danmark også ville tabe en EU-retssag på den konto.
En anden grund til at vente med at vedtage anlægsloven til Lynetteholm er, at anlægget af Lynetteholm ifølge Dansk Hydraulisk Institut vil reducere saltgennemstrømningen gennem Øresund til Østersøen, og derfor burde man efter Alternativets mening lave en høring med landene omkring Østersøen.
Dansk Hydraulisk Institut siger, at saltgennemstrømningen bliver reduceret med 1/4 pct., men der er videnskabsfolk, f.eks. ph.d. Morten Holtegaard, der siger, at de udregninger er stærkt fejlbehæftede.
Tilbage står vi, der ikke ved noget om oceanografi, og vi ved ikke helt, hvad vi skal mene.
Det er jo endnu et argument for at sætte lovgivningen på standby.
Jeg vil også dvæle et øjeblik ved jorden, der skal bruges til at anlægge Lynetteholm.
80 mio. t jord er meget jord, og da der også skal bruges 20 mio. t til anlæggelse af Avedøre Holmene, så er der i de kommende årtier mindst brug for 100 mio. t jord bare i Storkøbenhavn.
Hele anlæggelsen af Lynetteholm er bortset fra et lån fra Københavns Kommune på 400 mio. kr. til kystlandskab finansieret af, at man får betaling for at deponere overskudsjorden.
Det betyder, at jorden ikke bare er det fysiske indhold i den ø, som man vil bygge på.
Modtagelsen af 80 mio. t jord er også den grundfinansiering, som øprojektet og den medfølgende kystsikring bygger på, og her synes der at være en udfordring.
Det er nemlig svært at se, hvor den jord skal komme fra.
Men man kan ikke altid beskrive fremtiden ved at kigge bagud.
By & Havn kalkulerer med, at der kommer mellem 1,6 og 2,6 mio. t overskudsjord ind til deponi i Lynetteholm om året.
Hvis der kommer 2,6 mio. t om året, regner man med, at det vil tage 30 år at anlægge halvøen.
Så skal der jo køres jord i 50 år eller mere.
Og hvis det tager 50 år at køre jorden og 15-20 år at bygge den nye by, så er byen jo ikke færdig i 2070, som boligministeren forleden estimerede.
Så varer byggeprocessen næsten helt frem til århundredskiftet, og lastbilerne med jord, der kører igennem den indre by, vil blive erstattet, altså fra at køre med jord til at køre med byggematerialer i den sidste del af perioden.
Det er så jord, man slet ikke har redegjort for hvor skal komme fra.
Det synes vi er problematisk.
Alle, der har lavet en forretningsplan over et større projekt, vil vide, at man skal have en meget præcis definition af kundegrundlaget.
Det er jo det allervigtigste, især når kunderne skal levere den jord, som både finansierer projektet, og som halvøen skal bygges af.