Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-23:
Først tak til ministeren for at have sendt de her to ganske korte og overskuelige redegørelser.
Det er jeg glad for.
Jeg kan godt forstå fru Theresa Scavenius, som har et meget fagligt indblik i det.
Jeg har godt nok været ked af at have haft 800 sider, der skulle læses til i dag.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at når jeg hører debatten i dag, er jeg glad for at være en af dem, der ikke er med i aftalen.
Når man først er blevet rød, er skaden sket, og resten hopper med på den.
Så kan jeg godt forstå, at folk nu sidder herinde og siger: Så få dog fingeren ud, kom i gang, 2025 er lige om lidt.
Jeg tror, en af løsningerne – vil jeg sige til Enhedslisten – i forbindelse med det der med, om vi når det i 2025, er, at det ikke er sikkert, at der står den 1. januar 2025, og så har de købt sig et helt år og endnu en finanslov i hvert fald, inden de er i mål der, men så har vi da købt os lidt tid.
Det er nok det, der er problemstillingen i det her, for i Nye Borgerlige er vi ikke med, og skaden er sket, men vi vil selvfølgelig være behjælpelige med at udbedre så mange skader, som vi kan, for den danske befolkning.
Lige nu ser vi, at regningen bliver lagt ude på landet.
Det er det, vi ser, og det er vores mavefornemmelse.
Den er ikke skrevet ned på 400 sider, men det er en mavefornemmelse.
Når vi kommer ud i virkeligheden og vi ser en vinter som den, vi er kommet igennem, så havde dem inde i byerne fastprisaftaler på deres affaldsforbrænding, både på strøm og på varme, så det ramte dem ikke.
Men ude ved os kunne folk ikke få briketter.
De havde ikke råd til at fyre med gas.
Så hører jeg en ordfører sige, at vi også skal have sat EU's bygningsregler ind, og så bliver alle vores huse listet som »G«, og så må vi ikke sælge dem, eller det må vi godt, men der er ikke nogen, der kan låne penge til dem.
Vi glemmer udkanten, men det er et dejligt sted at stille vindmøllerne, det er et dejligt sted at stille vindmøllerne.
Så sætter vi alle vindmøllerne ud i vandet vest for Jylland.
Som gammel entreprenør siger jeg: Held og lykke med at finde dem, der skal nå at grave de kabler ned.
Jeres gode forslag, jeres 70-procentsreduktionsmål, som jeg hørte en anden ordfører sige var en dejlig klimating hver anden uge, rammer virkeligheden lige nu, og det er derfor, det er et problem.
Så ingen atomkraft, det er noget fy, og det snakker vi ikke om.
Atomkraft kunne løse mange af infrastrukturproblemerne, for infrastrukturen gløder lige nu som små røde strenge ud fra alle vores kraft-varme-værker rundtomkring, og hvis de blev byttet ud med atomkraftværker, var det CO 2 -frit, og infrastrukturen var på plads.
Men vi rammer virkeligheden, og det skal vi have løst, hvis vi skal i mål.
Jeg anerkender fuldt ud, at alle dem, der sidder her i dag, har sagt, at vi skal nå 70 pct.
Jeg er ikke sikker på, at vi når det i 2030.
Det bliver jeg bare nødt til at sige som en af dem, som godt kan tillade sig at sige det, fordi jeg er uden for aftalen.
Det, der også er virkeligheden, er, at vi har sat os et mål i 2030,
og der skal Socialdemokraterne faktisk have ros, for de sagde – det var der, de fik skudt det med en hockeystav i skoene – at de kendte noget af vejen, og det sidste vidste de ikke rigtig.
Nu har de så købt ind på det.
Men det er dyrt at gøre tingene forhastet.
Landbruget sagde det i dag: Hvis vi nu også havde sagt, at vi skulle nå de her reduktionsmål over 20 år, kunne vi have gjort det, uden at det ville koste skatteborgerne en krone.
Landmændene ville gerne være med til det.
Men når vi skal nå det i 2030, koster det 3 mia. kr. om året, cirka.
3 mia. kr. om året er så 500 kr. i skat, og det har jeg jo efterspurgt svar på tidligere: Hvad koster det her for en almindelig dansker?
Vi har siddet i Folketingssalen og har godt villet sige de fede ting Vi har læst meningsmålingerne og har sagt, at klima er det nye sorte, så det er dér, vi får stemmerne.
Så vi er alle sammen for klimaet, vi er alle sammen grønne.
Det er vildt, som alle folk lige pludselig blev grønne.
Nu er DF her ikke, men de blev også grønne lige pludselig.
Mette blev grøn, før hun var rød.
Vi glemte virkeligheden, og det er det, jeg er bekymret for.
Lige nu får vi de her redegørelser, og vi glemmer lidt virkeligheden.
Vi glemmer lidt de der helt basale ting som problematikker omkring f.eks. at grave hul i jorden, som vores fine mål herinde har lagt op til.
Og der giver jeg fru Mona Juul ret: Det er regeringen, der skal finde ud af, hvordan vi løser det.
Det er det.
I har banket os i hovedet med, at I har flertal, lige siden Folketinget blev sat, og på det første møde, jeg havde med en minister, fik jeg at vide, at hvis ikke jeg sagde ja til det, regeringen kom med, kunne jeg ikke være med til de næste forhandlinger.
Men det er jo komplekst.
Vi ved godt, det er komplekst, for vi rammer virkeligheden.
Jeg synes, det er nogle gode redegørelser.
Jeg synes, det er synd, at alting bliver pakket ind i klima.
Kilometerafgiften skulle være for klimaet, men det er 0 pct. klimaet og 100 pct. skat.
Men det hele bliver pakket ind i klimaet, og vi slår det hele sammen som klima.
Energi er vigtigt for sig selv, og vi kunne godt have lavet en redegørelse om det alene.
Jeg ved godt, jeg ikke har haft tid til at være i udvalget, men den ene stemme, jeg har, havde jo ikke flyttet det her.