Benny Engelbrecht (S), 2021-02-25:
Tak, formand.
Tak for ordet, og tak til Venstre for at fremsætte beslutningsforslaget og dermed sætte fokus på ekspropriationsområdet.
Ekspropriation er kendetegnet ved at være en af de mest indgribende foranstaltninger, som staten kan iværksætte over for borgerne, og samtidig er det et lovgivningsområde, der kan være ganske komplekst at navigere rundt i for borgerne.
Det stiller et helt rimeligt krav om, at lovgivningen både er klar og forståelig og samtidig giver borgerne den retssikkerhed, som de har krav på, når staten i forskellige sammenhænge foretager ekspropriation.
Jeg har noteret mig, at der i bemærkningerne til beslutningsforslaget henvises til ekspropriationsudvalgets betænkning fra 2018 om ekspropriation efter planloven og de anbefalinger fra udvalget, som endnu ikke er udmøntet, og dem vil jeg gerne indlede med at adressere.
Venstre foreslår således, at der skal etableres en forenklet klageproces ved ekspropriation, og at de processuelle regler for ekspropriation, erstatning, fredning og kompensation skal samles i en ny proceslov.
Begge forslag er konkrete anbefalinger fra ekspropriationsudvalget, og det er anbefalinger, jeg fuldt ud kan tilslutte mig.
Transportministeriet er netop nu ved at færdiggøre et lovforslag, der skal udmønte præcis de anbefalinger, og jeg havde tidligere på året lejlighed til at præsentere Transportudvalget for lovforslagets overordnede indhold.
Jeg skal ikke gå nærmere ind i de enkelte detaljer om lovforslagets indhold nu, men jeg vil dog sige, at hensigten med lovforslaget netop er at højne borgernes retssikkerhed ved at skabe et mere enkelt og ikke mindst mere gennemskueligt system i sager om kommunal ekspropriation.
Dermed håber jeg også på, at der kan opnås bred opbakning til lovforslaget, når det efter planen fremsættes i den kommende folketingssamling.
Det er også klart, at ud over den inddragelse, der allerede har været af Transportudvalget, forestiller jeg mig også, at der vil komme yderligere inddragelse, frem imod at vi nærmer os den kommende folketingssamling.
Beslutningsforslaget her indeholder også konkrete forslag, som ikke var en del af ekspropriationsudvalgets anbefalinger.
Først og fremmest fremgår det af beslutningsforslagets bemærkninger, at det skal være et krav, at offentlige myndigheder undersøger, beviser og beskriver et indgrebs konsekvenser for private borgere og virksomheder.
Det er et krav, som umiddelbart er svært at være uenig i, og heldigvis er det sådan, at der allerede i gældende lovgivning er en proces for, hvordan en ekspropriation skal forløbe, herunder både optakten til ekspropriationen og selve ekspropriationens udførelse.
På det statslige område skal der forud for en ekspropriation afholdes en besigtigelsesforretning, hvor konsekvenserne ved den planlagte ekspropriation fremlægges for den enkelte.
Som optakt til besigtigelsesforretningen skal oversigtsplaner være offentligt tilgængelige, og i det omfang, det er muligt, skal berørte borgere og virksomheder underrettes direkte.
Dertil kommer, at anlægsmyndigheden meget ofte lancerer en grundig og omfattende kommunikationsstrategi og offentlig dialog om projektets indvirkninger, lang tid før selve ekspropriationerne.
Og anlægsmyndighederne lægger generelt stor vægt på, at borgerne fra start får ordentlig besked om projektets karakter og påvirkning.
For en, som selv har prøvet at stå i den modtagende ende af den type information, må jeg sige, at min egen oplevelse har været, at det er de statslige myndigheder også gode og kompetente til, om end det skal siges, at det er en oplevelse, der ligger langt tilbage i tid for mit vedkommende.
Det sørgede den tidligere regering for at indarbejde i en ændring af planloven, som blev vedtaget i 2018.
Sagt kort mener jeg, at lovgivningen om myndighedernes praksis allerede i dag opfylder de krav til undersøgelser og beskrivelser af konsekvenserne ved en ekspropriation, som Venstre stiller.
Men hvis Venstre har konkrete forslag til forbedringer, er det klart, at jeg så naturligvis meget gerne lytter til det.