Morten Messerschmidt (DF), 2021-02-26:
Altså, det, der jo adskiller biomasse fra f.eks. olie, er, og nu taler jeg sådan helt frit fra erindringen, at dinosaurerne uddøde for sådan 60 mio. år siden cirka, mener jeg, og der har jo selvfølgelig været noget CO 2 , de har optaget i deres organisme, som så har ligget nede i jorden, hvorimod det træ, vi afbrænder, typisk ikke stammer lige så langt tilbage fra.
Så det, der er udfordringen ved kul og olie, er, at man frigør noget CO 2 , som organisk er blevet optaget og gemt for mange millioner år siden, hvorimod sådan en flot egestamme måske er 100-200 år gammel – maks. Derfor synes jeg, det er okay at bruge biomasse.
CO 2 'en ryger ind ved fotosyntesen under træets opvækst, og så ryger det ud igen, når man frigør det, men regnskabet bliver nul.
Et vigtigt element ved det her lovforslag er, at man lægger op til at fortsætte det nuværende system for oprindelsesgarantier til vedvarende energi, altså det, vi bredt kalder for grønne certifikater.
Det er som udgangspunkt godt, for med oprindelsesgarantierne får VE-producenterne mulighed for at få en indtjening, der gør, at de bliver mindre afhængige af tilskud fra staten.
Vi får altså mere grøn energi for de tilskudsmidler, som der er til rådighed.
Det bør alle ligesom kunne se en fordel i.
Det gør jo også, at vi kan skubbe på for, at vedvarende energi på sigt kan klare sig helt uden støtte, og det er noget, vi i Dansk Folkeparti i hvert fald er meget optaget af.
Derfor kan vi støtte en fortsættelse af systemet og altså dermed støtte lovforslaget.
Men det betyder selvfølgelig ikke, at der ikke er problemer.
Vi oplever i stigende grad, at virksomheder markedsfører sig som grønne, og det kan være svært for forbrugerne at gennemskue, hvornår den ene virksomhed er mere grøn end den anden.
Der er åbenbart en stor lyst til at købe sig til klimagoodwill – hvis jeg må bruge det udtryk, formand – gennem mange forskellige systemer, på trods af at vi har et af de grønneste energiforbrug i verden.
Kort sagt er der altså brug for, at vi hjælper forbrugerne lidt mere på vej.
Man skal kunne gennemskue systemet for oprindelsesgarantier og alle de andre grønne systemer, der er på markedet for klimaaflad, som jeg vil kalde det.
Og jeg hæfter mig ved, at ministeren altså her lægger op til at igangsætte initiativer, der kan styrke forbrugeroplysningen i forhold til oprindelsesgarantier.
Men vi i Dansk Folkeparti ser også et behov for, at vi sådan mere generelt gør noget for forbrugeroplysningen på det grønne område, så vi undgår en stigende tendens til, at man smykker sig med lånte fjer, altså det, man – igen med et engelsk udtryk – kalder for greenwashing.
Med lovforslaget implementerer vi også den politiske aftale om bæredygtighedskrav til træbiomasse, som vi lavede i oktober sidste år, og som Dansk Folkeparti er en del af, ikke fordi vi fik det fuldstændig, som vi gerne ville – sådan er det jo sjældent, hvis man ikke har 90 mandater – men fordi det trods alt er godt, at vi nu får noget klarhed om, hvilke krav vi stiller til den biomasse, der anvendes på varmeværkerne og hjemme i den enkelte danskers pillefyr.
Vi mener stadig væk, at vi med aftalen strammer skruen unødigt meget.
Alligevel er vi med i aftalen ud fra det gode princip, at dansk energipolitik simpelt hen er for vigtig til at overlade i hænderne på socialisterne, også selv om vælgerne har valgt at sammensætte et Folketing, hvor der altså er massivt rødt flertal.
Derfor bider vi i Dansk folkeparti os fast i bordkanten og trækker i en god, snusfornuftig borgerlig retning.
Nogle gange lykkes det at tage et ordentlig hiv, eller rettere trække tingene meget i en rigtig retning – jeg fremstår normalt meget, meget konsistent, når det kommer til marihuanabekæmpelse; det er simpelt hen for skørt – andre gange er det lidt mindre, men alt andet lige er det her en bedre aftale, end den ellers ville have været.
Derfor kan vi overordnet støtte den her aftale.
Dog vil jeg bare erklære mig enig med Venstre i, at det ville være rart, hvis regeringen ville foretage den opdeling af lovforslaget, som hr. Carsten Kissmeyer var inde på, sådan at de dele af loven, der refererer til aftalen om transportsektoren, bliver skilt ud, så vi, der ikke er en del af den aftale, selvfølgelig ikke tvinges til at stemme for.
Det er sådan set også ud fra de givne forudsætninger det eneste malurt, jeg umiddelbart kan finde i bægeret.
Tak for det, formand.