Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-10-04:
Mange tak.
I sidste uge var jeg i Grønland bl.a. for at deltage i Inatsisartuts åbning.
Men det blev i stedet en kulmination på en parlamentarisk krise i Inatsisartut.
Desværre blev det en trist måde at præsentere vores demokrati på over for omverdenen.
Det ærgrer mig allermest af hensyn til befolkningen i Grønland, som jeg synes har fortjent bedre.
Det er vigtigt, at vi får skabt et endnu stærkere samfund i Grønland.
I denne uge blev en mindretalsregering etableret med Siumut, Atassut og Nunatta Qitornai.
Demokraterne er et støtteparti, og kun for tredje gang i Grønlands nyere politiske historie har vi fået en mindretalsregering.
Sidste gang hørte jeg, at vores mindretalsregering holdt i 3 dage, så nu må vi se, hvordan det kommer til at gå.
Inuit Ataqatigiit har ikke ønsket at være en redningskrans for en politisk ledelse i Siumut, som ikke har formået at skabe stabilitet i Grønland.
Ud fra min bedste vurdering kommer den nye koalition med sit støtteparti desværre heller ikke til at skabe den politiske ro og stabilitet, som vores land har brug for.
Der er ellers hårdt brug for, at vores politikere kommer i arbejdstøjet til gavn for befolkningen i Grønland.
For Grønland står nemlig over for et momentum i forhold til at sætte noget skub i væksten i Grønland.
Vi står over for en åben dør af muligheder, som vi ikke må lade lukke.
De kommende 6 måneder skal der træffes en beslutning i forhold til lufthavnene, i forhold til finansloven og i forhold til vores vigtigste eksport i Grønland, nemlig fiskeriet.
Vi kan ikke i Grønland være tjent med, at vi politikere bliver en hindring i forhold til udviklingen.
Vi skal tværtimod være med til at skabe rammerne for vækst og øget velfærd i Grønland.
Ustabilitet og politisk uro er den værste gift for disse muligheder, som Grønland står over for lige nu.
I august var Folketingets Grønlandsudvalg i Grønland.
Vi besøgte Uummannaq, Saattut i Nordgrønland og Nuuk.
Det er tydeligt, at Grønland ligesom store dele af verden oplever opgangstider.
Særlig salg af rejer og hellefisk er begunstiget af gode priser, og det er de forhold, som skaber væksten i det grønlandske samfund.
Derfor mener vi også fra Inuit Ataqatigiits side, der skal mere gang i iværksætteriet, i byggeriet og i turismen, for det skal være med til at styrke velfærden i Grønland.
Samtidig har vi også en række strukturelle udfordringer, for hvor der er arbejde, er der ikke bolig, og hvor der er bolig, er der ikke arbejde.
Vi tiltrækker folk helt fra Asien for at kunne mætte arbejdsmarkedets behov, mens der er mange af vores egne, som endnu ikke er arbejdsparate.
Vi har ikke alle midler selv, og Grønland skal øge samarbejdet med flere lande, herunder også med Danmark, for at skabe jobs, vækst og muligheder i fremtiden.
Den protektionisme og nationalisme, som vi ser i dele af det politiske miljø i Grønland så vel som i resten af verden, er en stopklods for vores egne muligheder for vækst.
I årevis har vi fra Inuit Ataqatigiits side her i Folketinget kæmpet for dansk medfinansiering i større investeringer og erhvervsudvikling i Grønland, og i mandags mødtes jeg med statsministeren og takkede for hans personlige engagement i at sikre dansk medinvestering til udvidelse af lufthavne i Nuuk og Ilulissat samt i erhvervstiltag, bl.a. via Vækstfonden og Greenland Venture.
Inatsisartut skal i løbet af oktober tage endelig stilling til udvidelse af lufthavnene.
Der er ingen tvivl om, at der er behov for at investere i vores infrastruktur og bogstavelig talt være med til at åbne Grønland op for resten af verden.
For os er det centrale, at hverken økonomien eller arbejdsmarkedet bliver overophedet.
Vi skal også huske på, at selv med den danske håndsrækning skal vi fortsat finde 2,1 mia. kr. i den grønlandske landskasse for at realisere lufthavnsprojekterne.
Fra Inuit Ataqatigiits side vil vi derfor også i debatten minde om, at vi er nødt til at investere i vores børn, i deres folkeskole, i deres trivsel og i en god og værdig alderdom for vores ældre.
Borgernes adgang til sundhed og til hjælp og støtte i Grønland er ikke god nok, som den er i dag.
Og husker vi ikke på også at styrke vores sårbare borgere i det grønlandske samfund, så bliver den skævvridning, som der allerede er, endnu større i fremtiden.
Hvis vi ser på selvstyreloven, så er ånden i selvstyreloven, at vi skal fremme ligeværd og gensidig respekt.
Det er en fælles opgave, som ikke kun en part kan løse.
Derfor er jeg også ærgerlig over, også lidt pinligt berørt over de episoder, som fandt sted, da statsministeren besøgte Grønland for nylig, hvor demonstranter udviste manglende respekt og tog demonstrationen hen et sted, hvor den ikke burde være endt.
Vi har alle ret til at udøve vores demokratiske ret og til at demonstrere, når vi er uenige.
Vi skal også bare vide, at når vi ikke viser respekt, så modarbejder vi også ånden i selvstyreloven.
Enkelte demonstranters opførsel var direkte upassende, og det er en holdning, som i mine øjne er enormt ugrønlandsk.
Heldigvis ved jeg, at der er rigtig mange i Grønland, som deler min holdning og mener, at vi er et gæstfrit og åbent folk, som rigtig gerne vil være med til at blive ved med at være et gæstfrit og åbent folk.
Det er også vigtigt, når vi udøver vores demokratiske rettigheder til at udtrykke vores uenighed.
Hvis vi kigger fremad og kigger på statsministerens tale, hvor der også blev talt om ligeværdighed, så kan man sige, at vi er nødt til at vide noget mere om hinanden, hvis vi skal fremme ligeværdigheden.
Jeg har støttet borgerforslaget om at sætte fokus på rigsfællesskabet i folkeskolen i Danmark.
Grønlandske børn og unge ved rigtig meget om Danmark, men det kniber, når det går den anden vej.
Og der må og skal vi gøre noget mere.
Pengene kunne jo f.eks. bruges til stipendier til grønlandske kunstnere i Danmark.
De kunne bruges til at styrke danske værtsfamilier til grønlandske studerende på efterskoler, ungdomsuddannelser og universiteter, eller til at sikre, at der er mere viden i folkeskolen om Grønland og Færøerne.
På kulturområdet mener jeg også det er oplagt at imødekomme det årelange behov, der har været for en ekstra præst til de knap 16.500 grønlændere, som i dag bor i Danmark.
Det er alt sammen nogle reelle behov, som jeg håber at regeringen vil imødekomme.
Vi vil meget gerne være med til at komme med løsninger omkring dette.
Hvis vi ser på udenrigspolitik og sikkerhedspolitik, har vi fra Grønlands side ønsket større selvbestemmelse, større inddragelse og større indsigt i udenrigs- og sikkerhedspolitiske anliggender.
Og statsministeren kvitterede i sin åbningstale for dette ønske og konstaterede, at det kræver nye måder at samarbejde på.
Inuit Ataqatigiit er i gang med at færdiggøre et globaliseringsudspil, som netop ser på, hvordan Grønland kan spille en større udenrigs- og sikkerhedspolitisk rolle i egne og fælles anliggender.
Det står desværre i skærende kontrast til de manglende visioner og konkrete mål for udenrigs- og sikkerhedspolitikken i Naalakkersuisuts seneste koalitionsaftale, for det kræver, at vi tænker nyt.
Og ud over en bedre koordination samt tidligere og tættere inddragelse i udenrigs- og sikkerhedspolitiske tiltag, er vi også nødt til at se på, hvordan vi styrker Grønlands kompetencer i udenrigstjenesten og samtidig styrker viden ude i de danske ambassader om Arktis og Grønland.
Det er vigtigt, at vi, hvis vi gerne vil spille en større rolle i forhold til en global arktisk dagsorden, også sikrer, at der er den her viden om hinanden, og at vi deler den viden, som vi har.
For ønsker Grønland en større udenrigs- og sikkerhedspolitisk rolle, så er strategisk kompetenceudvikling af vores dygtige unge mennesker fra Grønland også et vigtigst sted at sætte ind.
Og jeg oplevede selv for år tilbage at være den første grønlænder i FN's hovedkvarter i New York.
Selv om der skulle gå 12 år, før det skete igen, så understreger det netop, at der ikke er mange chancer for, at vores unge kan komme ud og styrke deres viden om udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål.
Det kunne f.eks. være, at der kunne komme flere unge grønlændere ud på de danske ambassader, i Kina, i Rusland og på nogle af de andre ambassader, som også arbejder med arktiske spørgsmål.
Jeg ser frem til samarbejdet i det kommende folketingsår.