runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Bjørn (DF), 2024-01-16:
Det virker ikke i ældreplejen, siges det.
Altså, jeg er lidt usikker på, hvor der helt præcis bliver brugt signalementer af kriminelle voldspersoner i ældreplejen, men det sker selvfølgelig sikkert et eller andet sted med den indvandringspolitik, som regeringen fører.
Det, jeg er nysgerrig på, er det, ordføreren siger, nemlig at politiet bruger de her værktøjer, når det er vigtigt for det politimæssige arbejde.
Det er jeg sådan set enig med ordføreren i, og det har jeg sådan set også stor tillid til at politiet gør.
Det, vores forslag her handler om, er, om det er vigtigt for samfundsdebatten.
Det er jo ikke et hensyn, som politiet i øjeblikket har mulighed for at tage i forhold til retsplejelovens § 818, og det er derfor, at vi med det her forslag ønsker at sørge for, at politiet, når medierne kontakter dem vedrørende en specifik gruppevoldtægt eller vedrørende en mand, der er blevet overfaldet og tæsket af 7-8 unge indvandrere, så selvfølgelig oplyser, at det er indvandrere, der har begået den her type af kriminalitet, så borgerne får indsigt i virkeligheden derude.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-16:
Jeg kan lige starte med at afsløre over for spørgeren, at det, jeg nævnte om ældreplejen, jo altså ikke var signalementer, men bureaukrati.
Det er ikke bureaukratiet, der er nødvendigt her, og det er også derfor, at vi ikke støtter det her forslag.
Det vil jo lægge en bureaukratisk byrde på politiet, på retsvæsenet og på andre dele af vores retssystem for den sags skyld netop at skulle journalisere.
Nej, altså, i Liberal Alliance går vi ind for, at der skal være en øget gennemsigtighed, og det ser vi jo at der er i ret høj grad i Danmark, i forhold til hvad vi ser i nogle af vores nabolande.
Man kan også nævne Tyskland som et land, der har haft problemer med den politiske korrekthed på det her område i mange år.
Jeg kan jo bare nævne Köln til nytårsaften i 2016 eller 2017, tror jeg det var, hvor vi jo så de samme problemer, nemlig at man ikke kunne fortælle, hvem det var, der havde begået en forbrydelse.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-16:
Det virker helt ærligt, som om det her er et godt forslag, men at man har bestemt sig for, at det vil man bare ikke give mig ret i at det er, og så vil man ikke iværksætte det her.
Fakta er, at vi har langt flere anmeldelser, at vi har langt flere domme, og at vi allerede nu kunne undersøge det her.
Og det er jo faktisk sådan, at Det Kriminalpræventive Råd allerede har undersøgt synet på samtykke og voldtægtsmyter, siden den nye samtykkelov er trådt i kraft.
Der havde man åbenbart et datagrundlag, som var stort nok til at lave undersøgelser, men her er det åbenbart for lille eller ugyldigt – ellers ved jeg ikke, hvad det er, der er regeringens svar.
Tobias Grotkjær Elmstrøm (M), 2024-01-16:
Jeg vil ikke sige, at jeg synes, det er underligt.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi laver en undersøgelse om ofre hvert år, og jeg anerkender også, at vi skal have en undersøgelse om gerningsmændene i voldtægtssager, særlig på baggrund af den nye samtykkelovgivning, som vi skal se efter i sømmene.
Så jeg anerkender, at vi skal have en undersøgelse.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-16:
Hvis man ikke vidste bedre, skulle man næsten have troet, at Moderaternes ordfører havde fået en kopi af justitsministerens tale.
Det er i hvert fald de samme initiativer, der bliver nævnt, og i øvrigt også dem, som SF fik ind i politiforliget, fordi vi faktisk mener det alvorligt, når vi tænker i forebyggelse.
Men det ændrer jo ikke ved, at den indsats, der er i politiet, er meget reaktiv.
Tænk, hvis vi kunne komme foran og faktisk starte med at forebygge ved at få mere viden om gerningsmændene.
Jeg tror ikke på, at vi, hvis jeg stiller et spørgsmål til justitsministeren om, hvilken viden vi har om dem i en nutidig kontekst, ville få et svar ud af de særlige teams og alt det andet herlige, som ordføreren nævner, altså at det har vi en masse viden om.
For det har man selvfølgelig ikke undersøgt endnu.
Tobias Grotkjær Elmstrøm (M), 2024-01-16:
Det er jo ikke kun de domfældte.
Det er også de sigtede og de tiltalte, man skal kigge på, og det skal også være en del af grundlaget for en eventuel undersøgelse.
Så jeg anerkender det egentlig.
Jeg er enig i, at det også skal med.
Mette Thiesen (DF), 2024-01-16:
Er ordføreren i så fald uenig i forhold til Justitias anbefaling eksempelvis, som jeg sådan set også synes er ganske fornuftig?
Altså, den er, at man netop både før og efter lovændringen foretager en undersøgelse af sager, der afsluttes uden retssag.
Det er ikke bare domme.
Vi er nødt til at kigge på alle anmeldelser osv. og lave den her meget, meget brede vurdering, som det her forslag jo også går ud på.
Altså, hvad er det for nogle gerningsmænd nu?
Der er sket en stigning i forhold til anmeldte voldtægter.
Hvem er gerningsmændene nu?
Jeg tror sådan set, at vi eller de fleste andre ville få øjnene op for, hvad det er for en gruppe, det er nu.
Hvorfor er det, man ikke mener, at det her er vigtigt lige nu?
Tobias Grotkjær Elmstrøm (M), 2024-01-16:
Jo, det er jeg fuldstændig enig i.
Altså, loven er fra 2021, så den er jo ikke så gammel.
Det handler jo meget om, hvornår den her undersøgelse om gerningsmænd i voldtægtssager skal iværksættes, og der er regeringen også enig i, at det skal der kigges på.
Vi er jo så bare lidt uenige omkring tidspunktet for, hvornår den skal iværksættes.
Samtykkelovgivningen er fra 2021, og så er det klart, at man selvfølgelig skal se på de domme, der ligger efter 2021.
Men jeg mener, at der skal være flere domme, før man grundigt kan tage stilling til, om der er brister i samtykkelovgivningen.
Og så har det også noget at gøre med, hvor retspraksis lægger sig, for det er jo lige så vigtigt, at forarbejdet og datagrundlaget er til stede, i forhold til at se på, om der er brister i lovgivningen.
Jeg er ked af, at spørgeren tager det personligt, at vi stemmer nej til beslutningsforslaget.
Jeg synes faktisk, at vi anerkender vigtigheden af beslutningsforslaget; vi anerkender vigtigheden af, at vi skal have lavet en undersøgelse af gerningsmænd i voldtægtssager, for det er uhyre vigtigt, at vi får set samtykkelovgivningen efter i sømmene, også for så vidt angår gerningsmanden.
Mette Thiesen (DF), 2024-01-16:
Tusind tak.
Det kommer jo ikke helt bag på mig, at det tredje regeringsparti nu også siger, at de ikke støtter forslaget, desværre.
Jeg synes jo, det er rigtig ærgerligt, i særdeleshed fordi der er kommet en ny lov, hvor man reelt set kan være i tvivl om, om der sker nogle retssikkerhedsmæssige brister i forhold til de sager, jeg i hvert fald har hørt om.
Det undrer mig egentlig meget, at man bliver ved med at nævne det her med – jeg kan også høre, at SF's ordfører siger præcis det samme – at man ikke vil tage det datagrundlag, vi allerede har på nuværende tidspunkt, hvilket er rigeligt, i hvert fald i forhold til den undersøgelse, vi lavede tidligere, og få kigget grundigt på det.
Det her er jo noget, hvor bl.a. Justitia, men også forsvarsadvokater, juraprofessorer osv. har været ude at sige, at der altså er en problematik i forhold til den her lovgivning.
Mener ordføreren og Moderaterne reelt set ikke, at der er brug for, at vi får kulegravet den her lovgivning?
Tobias Grotkjær Elmstrøm (M), 2024-01-16:
Tak for ordet.
Med dette beslutningsforslag sætter SF fokus på voldtægtssager, hvilket også har høj prioritering for Moderaterne og hos regeringen.
Voldtægt er en grov krænkelse af den seksuelle selvbestemmelsesret.
Ofre for voldtægt skal leve med både de fysiske og psykiske ar på sjælen resten af livet.
Derfor skal vi arbejde målrettet mod at forebygge voldtægtsforbrydelser, så vi kan få så vendt den triste udvikling med et stigende antal forbrydelser.
I 2010 var der 398 anmeldelser af voldtægt; i 2022 var der 1.780 anmeldelser – en betragtelig stigning.
I fremsættelsesteksten til forslaget kan jeg læse, at SF er bekymret for, at det forebyggende arbejde og politiets efterforskning sker på baggrund af et forældet vidensgrundlag, og det er jo særlig med fokus på, at den undersøgelse omkring gerningsmænd i voldtægtssager er tilbage fra 2009.
Derudover lægger SF også vægt på, at politiet plus anklagemyndigheden i den forbindelse risikerer at træffe nogle forkerte afgørelser som følge af manglende opdateret viden.
Den bekymring deler vi ikke i Moderaterne; vi synes tværtimod, at politiet har fået et større fokus på det og også et større vidensgrundlag, efter at samtykkelovgivningen omkring voldtægt trådte i kraft i 2021.
Vi har med den nye flerårsaftale for politiet og anklagemyndigheden netop sat fokus på at oprette specialiserede teams hos politiet med psykologer, kriminologer og socialrådgivere og også med en særlig uddannelse for politiet.
Vi mener ikke, at man kan konkludere, at politiets vidensgrundlag er forældet, fordi vi har så gammel en undersøgelse, der ligger tilbage fra 2009.
Som jeg indledte med at sige, anerkender vi fuldt ud intentionen bag SF's forslag.
Politiet skal have de bedste forudsætninger for at håndtere voldtægtssager og efterforskninger, og vi skal forebygge og undgå voldtægtssager.
Men vi anerkender ikke, at politiets vidensgrundlag skulle være forældet, og derfor kan vi ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-16:
Det bliver sagt flere gange, at det er en ny lovgivning.
Ja, men jeg ved ikke, hvad der ligger i, at det er en ny lovgivning.
Er det, at det datagrundlag, vi har, ikke er validt nok?
Eller er det, vi har, for lidt?
Så jeg prøver bare at være lidt undersøgende i forhold til det, for jeg synes ikke rigtig, at argumentationen holder.
Enten må der ligge i det her med, at det er ny lovgivning, at vi ikke helt har fundet et leje endnu, eller også, at der måske er nogle domme, der er lidt forkerte, eller at der skulle have været dømt flere eller færre.
For hvis talgrundlaget er for lille, holder argumentationen i hvert fald ikke, i forhold til hvor meget der skulle til for at lave en undersøgelse i 2002.
Preben Bang Henriksen (V), 2024-01-16:
Jeg kan ikke sætte tal på, men henset til at det er en helt ny lovgivning, som i den grad har givet anledning til spørgsmål rundtomkring, også her i Folketingssalen, vil jeg sige, at det, vi har nu, er for lidt.
Jeg gentager: Loven trådte i kraft den 1. januar 2021.
Vi skal ind at kigge på de sager, der har været pådømt med et gerningstidspunkt efter den 1. januar 2021, og hvor den så bliver pådømt senere, det vil altså sige efter den nye lovgivning.
Og jeg kan ikke forestille mig, at det er et tilstrækkeligt grundlag.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-16:
Jeg vil gerne dvæle lidt ved det her datagrundlag, som tilsyneladende ikke er tilstrækkeligt.
Jeg vil bare sige, at 2009-opgørelsen jo også baserede sig på domme fra 2000 til 2002, og i den periode var der 1.264 anmeldelser.
Alene i 2022 var der over 1.900 anmeldelser.
Så hvor meget datagrundlag skal der til, for at man har samlet nok?
Jeg synes jo, det er supermærkeligt, at vi har en offerudsathedsundersøgelse hvert år, hvor vi får en masse at vide om ofrene, men det er dog meget mere interessant at få noget at vide om gerningsmændene, for det er jo der, forebyggelsespotentialet ligger.
Derfor vil jeg høre: Hvad er det, der skal til, for at Venstres ordfører har et tilstrækkeligt datagrundlag?
Altså, hvor mange domme skal der til, og hvor mange anmeldelser skal der til, for at vi har nok?
Preben Bang Henriksen (V), 2024-01-16:
Det giver ikke anledning til bemærkninger.
Mette Thiesen (DF), 2024-01-16:
Tusind tak.
Og tak for talen.
Jeg er sådan set også enig med ordføreren i, at vi har en udfordring i, at dem, som falsk anmelder en voldtægt, meget sjældent retsforfølges, og at det faktisk næsten er en gratis omgang.
Som ordføreren fuldstændig rigtigt siger, er det voldsomt, og det er også en voldsom samfundsstigmatisering, og der er også eksempler på, at der er nogle, der har siddet varetægtsfængslet meget længe på baggrund af en falsk anmeldelse.
Men det er egentlig bare en anerkendelse af, at ordføreren står nogenlunde det samme sted, som jeg gør, i forhold til at få sikret, at den her bestemmelse kigges efter i sømmene, og at den måske også bliver ændret, hvis vi vurderer, at der er nogle åbenlyse problematikker.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-01-16:
Tak for ordet, formand.
Vores nuværende viden om gerningspersoner i voldtægtssager stammer fra en undersøgelse tilbage fra 2009; det er lidt ligesom at bruge en gammel mobiltelefon i en verden af smartphones – det virker bare ikke længere.
Der er sket en markant stigning i antallet af anmeldte voldtægter, og vores samfund har ændret sig siden 2009.
Vi har nye love som samtykkeloven fra 2020, og metoobevægelsen har også haft stor indflydelse.
Det betyder, at vores nuværende tilgang baseret på de gamle data simpelt hen ikke er opdateret nok.
Vi har brug for at forstå, hvem gerningspersonen er i dag, og hvad der driver dem.
Med en stigende kompleksitet og ændringer i anmeldelsesmønstre er det nødvendigt at få en opdateret vurdering af situationen.
Det handler ikke bare om statistikker, det handler om at beskytte vores samfund
bedst muligt.
Nu nævnte jeg samtykkeloven tidligere, og den er også vigtig i denne sammenhæng.
Vi kan ikke ignorere, hvordan indførelsen af samtykkeloven i 2020 har påvirket antallet af anmeldelser af voldtægter.
Samtykkeloven var en milepæl, der ændrede den måde, vi ser og definerer voldtægt på.
Men med forandring kommer udfordringer.
Undersøgelser har vist, at siden loven trådte i kraft, har fire ud af ti unge mænd svært ved at afgøre, om der er det fornødne samtykke til sex.
Det betyder, at samtykkeloven ikke kun har ændret spillereglerne for retsforfølgelse, men også skabt en vis usikkerhed og forvirring om samtykke.
Derfor er det afgørende, at vi forstår, hvordan samtykkeloven har formet anmeldelsesmønstrene, så vi kan tilpasse vores tilgang til at håndtere voldtægtssager.
En ny undersøgelse vil give os en nødvendig indsigt og bidrage til at sikre, at lovgivningen ikke blot er et stykke papir, men også en effektiv vejledning for retfærdighed.
Med det sagt støtter Danmarksdemokraterne naturligvis forslaget.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-16:
Det ved vi jo fra nogle af de tal, vi har fået fra vores domstolsforhandlinger, og det er heller ikke, fordi det går superhurtigt ved de tyske domstole eller de svenske domstole for den sags skyld.
De har også relativt lange ventetider, i forhold til at en sag kommer til domfældelse.
Så der må være noget andet, der ligger bag det, når vi har 100 pct. eller næsten 200 pct. flere pr. 100.000 indbyggere, som sidder varetægtsfængslet.
Peter Hummelgaard (S), 2024-01-16:
Jeg siger sjældent noget, der er nagelfast, men jeg forholder mig i hvert fald til, at det, der vurderes at være makronbunden bag de tal, som hr. Steffen Larsen korrekt gengiver, er, at den enkelte også sidder varetægtsfængslet i længere tid.
Det vil jo sige, at der, hvor man måske i nogle lande når at føre det til en domfældelse og derved en regulær fængsling tidligere, så sidder man i den samme sag længere tid.
Ikke desto mindre er det stadig væk værd at kigge ned i, om vi er mere tilbøjelige til at varetægtsfængsle, også målt i antal.
Som jeg også nævnte i mit svar til fru Zenia Stampe, kan det eksempelvis være, at vi er mindre tilbøjelige til at give folk en fodlænke på og bruge surrogat i andre sammenhænge, og der har jeg jo bedt Justitsministeriet om at dykke ordentligt ned i de tal, der ligger bag, for så også at kunne have en politisk drøftelse med Folketingets partier.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-16:
Det fangede lige min opmærksomhed, at ministeren svarede fru Zenia Stampe, at det ikke handler om mængden af varetægtsfængslinger i forhold til befolkningsantallet.
Men nu kigger jeg jo bare på tallene, og jeg kan se, at vi i Danmark har 28 varetægtsfængslede pr. 100.000 indbyggere, mens man i Sverige har 17, i Norge 15, i Finland 12 og i Tyskland 10.
Altså, der er næsten tre gange så mange varetægtsfængslede pr. 100.000 indbyggere i Danmark som i Tyskland, og så kan det ikke kun være, fordi vi har en sløvere sagsbehandling ved domstolene, men der må også være noget andet, der ligger bag.
Peter Hummelgaard (S), 2024-01-16:
Jeg tror, det er vigtigt at holde sig for øje, at der jo er noget, der tyder på, at det i, hvad kan man sige, sammenligning med befolkningen osv. ikke er antallet af beslutninger om varetægtsfængsling, men at det er varetægtsfængslingernes længde.
Og det tror jeg man kan forklare på flere forskellige måder.
En af de nærliggende forklaringer er selvfølgelig, at hele vores retsvæsen, domstolene i særdeleshed, har været præget af meget lange sagsbehandlingstider, som jo så også gør, at den enkelte varetægtsfængslede venter længere tid på at få sin sag afgjort og få en endelig dom, der så kan føre til en egentlig fængsling, hvis dommen tilsiger det.
Så kan der måske være noget i at undersøge – og det er noget af det, jeg har bedt Justitsministeriet om – om vi er mindre tilbøjelige til eksempelvis at varetægtsfængsle ved brug af surrogasi.
Og andre forklaringer kan selvfølgelig også gøre sig gældende.
Men jeg vil være meget tilbageholdende med skarpt at konkludere, at vi skal varetægtsfængsle mindre.
Jeg synes jo, det er en skrækkelig sag og et skrækkeligt eksempel med bilisten på Langebro, der slog en politibetjent ihjel, og hvor man netop ikke varetægtsfængslede den mistænkte, og hvor vedkommende i dag befinder sig i De Forenede Arabiske Emirater, som vi har svært ved at få udleveret ham fra.
Det er bare for at nævne ét eksempel.
Zenia Stampe (RV), 2024-01-16:
Jeg vil starte med at kvittere for talen og især slutningen, hvor ministeren lægger op til en politisk drøftelse, for det var i virkeligheden det, jeg sad og brændte inde med – at jeg måske godt kan forstå, at en regering ikke med det samme er parat til at forpligte sig til ny lovgivning, især ikke når der er alt muligt andet med strafreform osv. i pipelinen, men at man lægger op til en eller anden form for politisk involvering.
Så tak for det.
Altså, når Danmark varetægtsfængsler så meget – det er ca. 40 pct. af vores indsatte, der er varetægtsfængslet; det tilsvarende tal i Tyskland er 20 pct., i Norge ligger det også på 20 pct. og i Sverige på 30 pct. – har justitsministeren så en forklaring på, at der er så stor forskel på, hvor meget man varetægtsfængsler i forhold til de her sammenlignelige lande?
Zenia Stampe (RV), 2024-01-16:
Jeg skal lige spørge om noget formelt først: Hvor lang tid er det egentlig, man har til det?
Okay, så kan jeg godt se, at jeg skal vente med min større tale til til sidst, og så vil jeg bare lynhurtigt motivere beslutningsforslaget.
Varetægtsfængsling og navnlig Danmarks anvendelse af varetægtsfængsling har jo været et varmt emne i mange år, i hvert fald i al den tid, jeg har fulgt retspolitikken, både hvad angår omfanget af varetægtsfængslinger, varigheden af varetægtsfængslinger, men også de forhold, som folk er varetægtsfængslet under.
Derfor handler beslutningsforslaget grundlæggende om en opfordring til regeringen om at indkalde til forhandlinger om regulering af hele varetægtsfængslingsområdet, for i modsætning til almindelig strafafsoning er det et område, der ikke rigtig er reguleret.
Vi er jo ikke principielt imod varetægtsfængsling, selv om varetægtsfængsling i sig selv bryder med princippet om, at man er uskyldig, indtil andet er bevist og man har fået en dom.
Vi kan godt se, at der kan være grunde til at varetægtsfængsle, men vi mener, at det sker med meget stor lemfældighed i dag, og at der ikke er reguleret godt nok, så vi er sikre på, at retssikkerheden og rettighederne er i orden.
Det er den overordnede begrundelse for forslaget, og jeg glæder mig til at vende tilbage og til at høre debatten.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-01-16:
Jamen det er mig, der takker.
Og jeg kan konstatere, at vi er et stort mindretal, der trods alt ønsker at sætte det her i gang.
Det håber jeg at regeringen lytter til, ligesom jeg også håber, at regeringen lytter til de mange organisationer, som også peger på, at vi har behov for den her undersøgelse, herunder faktisk også Mandecentret.
Jeg synes jo, at det er interessant, at det både er kvindeorganisationer og organisationer, der repræsenterer mænd, som mener, at vi har brug for mere viden på det her område.
Mette Thiesen (DF), 2024-01-16:
Tusind tak.
Det er faktisk et forslag, som jeg længe har tænkt at vi skulle fremsætte i Dansk Folkeparti, så det var bare en glædelig overraskelse, at det allerede var fremsat, så vi kunne tage debatten noget før.
Det er, fuldstændig som ordføreren siger, ekstremt vigtigt, at vi får opdateret de her tal.
Der ligger absolut overhovedet ingen argumentation for, hvorfor vi ikke skulle gøre det.
Der er masser af domme, og der er masser af anmeldelser og, som ordføreren siger, masser af lovgivning – og i øvrigt også, synes jeg, måske mindre vigtig lovgivning end det her – som man har evalueret efter ganske få år.
Så jeg vil egentlig bare sige tak til SF for at fremsætte forslaget og for at få rejst den her debat.
Vi kommer til at tage debatten hernede i salen om ganske kort tid igen, når vi i Dansk Folkeparti fremsætter et forslag om at få kulegravet hele lovgivningen.
Så tak for at samle oppositionen om det her vigtige forslag.
Zenia Stampe (RV), 2024-01-16:
Den eneste diskussion, vi havde i vores gruppe, var sådan noget omkring finansiering, og det har vi jo altid med beslutningsforslag, men det tør vi godt gå med til.
Vi regner ikke med, at det er en meget, meget stor post – ikke større, end at den kan rummes inden for Justitsministeriets ramme.
Derfor synes vi, at det er klogt at se på, hvilken betydning det eventuelt har haft for gerningspersonernes profil.
Så der er opbakning herfra.
Mai Mercado (KF), 2024-01-16:
Lad mig starte med en opfordring om at anvende et præcist sprogbrug, når vi taler om voldtægt.
Lad os bruge de betegnelser, der er de korrekte, frem for dem, der er de politisk korrekte.
Jeg har bemærket, hvordan flere i salen i dag bruger den kønsneutrale betegnelse gerningspersoner i stedet for det oprindelige ord gerningsmænd.
Det er unødvendigt at blive så politisk korrekt.
En gerningsmand kan selvfølgelig i bredere forstand godt være en kvinde, ligesom en politimand også kan være en kvinde, men lige præcis i det her tilfælde, er det ikke rigtigt at udvande sproget og gøre det kønsløst, for det er mænd, der voldtager.
Mænd voldtager kvinder, eller mænd voldtager andre mænd.
Derfor er den præcise betegnelse også gerningsmænd og ikke gerningspersoner.
For ved at reducere dem til gerningspersoner åbner man op for, at kvinder også voldtager, og det signalerer, at den kriminalitetsform begås af både mænd og kvinder.
Det gør den ikke.
Det er mænd, der voldtager kvinder.
Så lad os bruge det udtryk, som passer til lige præcis den her kriminalitetsform; lad os bruge betegnelsen korrekt, i stedet for at det bliver politisk korrekt.
Igennem de senere år er der sket en stigning i antallet af registrerede voldtægter, og stigningen er markant.
Det fremgår af beslutningsforslaget, at der i 2010 var 398 registrerede anmeldelser af voldtægt, og i 2022 var det tal steget til 1.780.
Jeg synes egentlig, debatten i dag har været sådan lidt ærgerlig – ærgerlig, fordi regeringen så let kunne gå ind i det her og med så få midler rent faktisk kunne sikre, at vi fik et opdateret vidensgrundlag.
For vores viden om gerningsmændene er jo ikke steget tilsvarende det, som tallene er.
Faktisk er der meget, vi ikke ved.
Derfor støtter vi i Konservative dette beslutningsforslag fra SF, som altså skal sikre en ny opdateret undersøgelse af gerningsmænd i voldtægtssager.
Steffen Larsen (LA), 2024-01-16:
Mange tak, hr. formand.
Lad mig bare lige starte med at slå fast, at voldtægt er en modbydelig forbrydelse, ligesom også anklagen om at have begået en voldtægt er et ekstremt indgribende socialt stigma, og det er derfor vigtigt, at vi behandler det her emne med den største alvor.
Det er det eneste, ofrene for disse forbrydelser kan være tjent med.
Det er derfor også ønskværdigt, at vidensgrundlaget om voldtægtsforbrydelser forbedres, da det nuværende videngrundlag er gammelt.
Vi støtter derfor i Liberal Alliance forslaget, da vi har brug for ny viden om, hvad der sker på dette område efter samtykkelovens indførelse og de ændrede adfærdsmønstre, som det i den forbindelse kan have medført.