runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-05-27:
Det er jo svært at opdrive en rigtig uenighed mellem Socialdemokratiet og Enhedslisten i den her sag, men når vi har bragt det op, er det ikke kun for at få en god snak om det, men fordi vi lige præcis synes, at der faktisk mangler noget mere handling.
Var det ikke fornuftigt, at vi satte os sammen politisk og forsøgte at lave sådan en samlet national strategiplan for, hvordan vi tilpasser uddannelserne til den grønne omstilling?
Jens Joel (S), 2021-05-27:
Jeg er meget enig med Enhedslistens ordfører i, at vi selvfølgelig er nødt til ligesom at kigge på, hvordan vi sikrer, at vi rent faktisk følger med.
Der er jo i virkeligheden mindst to diskussioner.
Der er diskussionen om, at når vi nu har forankret vores erhvervsuddannelser i de faglige udvalg og altså i aftagerne, fagbevægelsen og arbejdsgiverne, som i høj grad har indflydelse på, hvad det er, der skal uddannes i, så skal vi jo hele tiden diskutere, om de kigger langt nok frem, eller om de kun kigger på det, der kommer lige om lidt.
Så nævnte Enhedslistens ordfører også tidligere, at vi jo skal lægge en makronbund for det her; vi har også brug for nogle almene kompetencer.
Vi har jo i fællesskab lavet indsatser på ordblindeområdet og andre ting.
Det er jo ikke noget, der er direkte motiveret af den grønne omstilling, men det kan jo være forudsætningen for, at man faktisk kan få den uddannelse, som bliver afgørende for den grønne omstilling.
Endelig mener jeg, at vi bliver nødt til at diskutere strategien bredere end voksen- og efteruddannelse, for vi har jo i virkeligheden brug for at kigge på, hvordan vi får alle vores uddannelser i den grønne retning, og hvordan vi får sikret, at der bliver koordineret, at der ikke bliver lavet dobbeltarbejde, men også at der ikke er huller, der ikke bliver lukket.
Når vi lavede den aftale, i øvrigt også med andre partier, om at hæve dagpengesatsen som reaktion på, at nogle var røget ud i arbejdsløshed, og fordi vi havde brug for dem et andet sted, og, om man så må sige, kunne lokke nogle til at tage uddannelse på forhøjet dagpengesats, så er det jo, fordi vi anerkender, at det i nogle situationer selvfølgelig også er økonomien, der er afgørende.
I andre situationer er det nogle andre barrierer.
Det er måske noget modstand mod at sætte sig på skolebænken.
Måske har vi også nogle gange en udfordring med, at arbejdsgiverne måske er for dårlige til at fortælle, at hvis du som ansat også skal bevare dit job om 5 år, skal du have efteruddannelse undervejs.
Så vi skal kigge på alle barriererne.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Tak, formand.
Det er en uvant fornøjelse for mig at få lov til at sidde og lytte til den her debat.
Jeg sidder ikke i det pågældende udvalg, og jeg er her på vegne af min kollega Jens Henrik Thulesen Dahl, men det er jo hævet over enhver tvivl, at det her er et uhyre væsentligt spørgsmål, og derfor er det rart, når man er vant til at sidde og nørkle med energiregulering og kultur, også at få lov til at få den her verden åbenbaret for sig.
Men min gode kollega har forberedt nogle ord, som jeg vil fremføre på hans vegne.
Uddannelse er vigtigt, vi har brug for et uddannelsessystem, som kan uddanne på alle niveauer og igennem hele livet.
Som samfund har vi brug for en veluddannet befolkning, og der er stadig for mange, som aldrig får en uddannelse.
I Dansk Folkeparti ønsker vi uddannelsestilbud
bredt ud over hele Danmark.
Vi ønsker på den måde at sikre et mere lige Danmark uden de store forskelle mellem land og by, som tegner sig i dag.
Der er mange, som gerne vil have en uddannelse, men som ikke ønsker at tage ind til storbyen, og vi vil jo også gerne have, at der stadig er uddannet arbejdskraft at få for de virksomheder, som ligger spredt ud over det ganske land.
Og hvis man er uddannet i lokalområdet, så er man meget mere tilbøjelig til at blive i lokalområdet.
I forhold til temaet for forespørgslen i dag bliver dette ekstremt relevant.
For mange ufaglærte er undervisning og skolegang forbundet med noget negativt, forbundet med ubehag.
Derfor er det en særlig udfordring at skabe rammer for uddannelse af ufaglærte.
Det er ikke nok at have muligheden, men tilbuddet skal også være tilgængeligt, sådan at man kommer af sted.
Ja, måske skulle de endda gerne foregå på virksomhederne, hvor de ufaglærte er ansat.
Men generelt på uddannelsesområdet og således også i forhold til uddannelse og videreuddannelse af ufaglærte og faglærte tror vi i Dansk Folkeparti på, at forudsætningen for, at der kan skabes relevante uddannelsesmiljøer, er, at de skabes i et samarbejde mellem kommuner, lokale offentlige og private arbejdsgivere og uddannelsesinstitutionerne.
Vi kan heldigvis se, at der er en bevægelse i gang, hvor mange kommuner aktivt arbejder på at skabe de rette rammer for sådanne lokale uddannelsescampusser, og her ligger der så en politisk opgave i at støtte op om initiativerne og skabe de rette rammer.
Derfor ser vi frem til kommissionens anbefalinger til reformer på det her område.
Det er vigtigt, at der bliver taget fat.
Tak, formand.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-05-27:
Tak til ordføreren.
Jeg ved, at ordføreren i kraft af sin tidligere beskæftigelse jo kender til de faglige uddannelser og efteruddannelser og måske også den træghed, der somme tider kan være.
Det ville være forkert for åben skærm at sige, at de faglige udvalg ikke gør det godt, og at efteruddannelsesudvalgene ikke gør det godt, men der kan jo være en tilbøjelighed til – meget naturligt – at man kigger på de fag, man nu er sat i verden til at varetage og planlægge, mens der kan være en tendens til, at det at få skabt det mere overordnede overblik over, hvad der samlet set er behov for, ikke er en opgave, som de faglige udvalg kan løse.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-27:
Jo, jeg kan jo kun bekræfte hr. Jakob Sølvhøjs oplevelse af, at der er en vis inerti i de faglige udvalg.
Jeg har selv henslæbt adskillige år som medlem af de der udvalg, og der er en traditionel tænkning, som skal udfordres.
Det er rigtigt.
Jeg tror til gengæld også, som situationen er nu, at der har været meget stor åbenhed over for måske ikke lige sådan at gå ind og pille så meget ved de egentlige faglige grunduddannelsers indhold, men så at se på det på en ny måde, og at man skal lære på nye måder.
Det er der også lavet en række forsøg med, hvor man prøver at give efteruddannelserne stærkere tilknytning til den enkelte virksomhed, og det kan bl.a. være gennem jobrotation, men egentlig også på andre måder.
Vi har også i flere år været i den lidt underlige situation, at vi alle sammen erkender, at der er brug for flere faglærte, og alligevel har amu-systemet været ved at implodere og nærmest forsvinde fra store områder i landet.
Det er en grotesk situation at stå i.
Jeg vil altid gerne sammen med Enhedslisten give en hjælpende hånd til regeringen.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-05-27:
Ja, jeg håber, vi kan få snakket os frem til, at vi får arbejdet med mere systematisk planlægning.
Det andet, jeg vil spørge om, er hele det økonomiske incitament til at uddanne sig.
Ordføreren kan måske huske, at et af de store slagnumre fra fagbevægelsen for 10 år siden, især fra det daværende SiD, nu 3F, var at få etableret et egentligt system af betalt frihed til uddannelse, fordi det skulle sikre, at dem, der har en økonomisk barriere i forhold til at uddanne sig, fik langt bedre uddannelsesmuligheder.
Er der ikke behov for, at vi samlet set kigger på bedre økonomiske betingelser for at tage voksen- og efteruddannelse?
Martin Geertsen (V), 2021-05-27:
Tak til hr. Peder Hvelplund for talen.
Det er ikke for at pære rundt i, hvad det lige var, der skete omkring tredjebehandlingen, for så vidt angår spørgsmålet om revision her til efteråret.
Altså, det er jo en del af det parlamentariske system, at man bliver tørret en gang imellem, og jeg blev tørret dér, ikke?
For jeg havde en eller anden fornemmelse af, at der var dele af den politiske venstrefløj, som støttede de blå partier i at pålægge regeringen til efteråret at fremsætte et lovforslag, altså at genfremsætte epidemiloven, så lovmaskinen kunne køre igen med høringer og debat i Folketinget og den slags.
Det går op for mig, vel her under tredjebehandlingen, at det flertal havde jeg så alligevel ikke, fordi man havde lavet en anden aftale om, at man bare skal lave en eller anden revision, som regeringen laver, uden at man dermed er forpligtet til noget.
Peder Hvelplund (EL), 2021-05-27:
Nu kan jeg ikke lade være med at citere hr. Martin Geertsen.
For hvis man starter sit indlæg med at sige, at man ikke vil pære rundt i noget, og man så gør det efterfølgende, så er det måske ikke er den bedste måde at tage en debat på – men fair nok.
Regeringen er jo forpligtet til at gøre det, som et flertal i Folketinget pålægger regeringen at gøre.
Og der er det klart, at hvis det er sådan, at der er et flertal i Folketinget til oktober måned, der siger, at det her betyder, at vi bliver nødt til at have en decideret revision af loven, altså at den skal fremlægges på ny, jamen så er det jo det, der vil blive udkommet af det.
Men det er klart, at det, vi vedtog i forbindelse med tredjebehandlingen af loven, jo netop var, at vi skulle samle op på de erfaringer, der ligger, og det gælder jo både for regeringen, men også for Folketinget som sådan.
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Jeg kan ikke paragrafferne i hovedet, hr. Jeppe Bruus, og det skal jeg selvfølgelig beklage.
Men jeg er ret sikker på, at en del af dansk udlændingelovgivning ikke har det her – i hvert fald det, der blev lavet, inden Københavnererklæringen blev lavet tilbage i 2018 – uden at jeg kan nævne paragrafferne.
Men det vil jeg gerne vende tilbage til.
Mads Andersen (KF), 2021-05-27:
Tak for det, formand.
Jeg vil godt starte med at sige til fru Rosa Lund, at når nu ringetonen ikke kan fjernes, kunne fru Rosa Lund i det mindste vælge en anden, så vi fik lidt mere skæg ud af det – jeg har et par gode, som du må få, hvis det er.
Undskyld.
Da loven om forbud mod tiggeri blev vedtaget, var vi jo selvfølgelig med, for det første fordi justitsministeren dengang hed Søren Pape Poulsen og forslaget i øvrigt kom fra Justitsministeriet, og for det andet fordi det var nødvendigt – og det er det stadig væk.
Vi drøfter jo i øjeblikket en del alle mulige andre tryghedsskabende foranstaltninger og måske i virkeligheden at undgå utryghedsskabende ting i det offentlige rum.
Derfor glæder det os naturligvis også, at et bredt flertal i Folketinget i dag stadig væk bakker op om princippet om at begrænse udenlandske tiggeres og eventuelle bagmænds mulighed for at skabe den utryghedsskabende tilstand, som vi næsten alle sammen ønsker at stoppe.
Så må jeg også indrømme, at jeg bliver en lille smule ked af det, når adskillige ordførere i salen her får det til at lyde, som om vi har et system i Danmark, hvor vi nu går længere ned ad en vej, hvor vi ikke gør nok for udsatte og sårbare borgere i Danmark, for det synes jeg simpelt hen ikke passer.
Jeg kommer jo fra en kommune, hvor vi også har hjemløse, og hvor vi faktisk har igangsat en ret stor og omfattende strategi for at hjælpe de udsatte, og jeg synes faktisk, at vi som samfund i Danmark skal være rigtig stolte af, at der nok ikke findes et samfund i verden, der gør mere for lige præcis de allermest udsatte og sårbare, end vi gør.
på grund af.
Så skal vi nu ikke også blive enige om, at den her ændring og den her strafskærpelse tilbage fra 2017 helt klart handlede om, at et stort antal udenlandske tiggere opholdt sig særlig på pladser og ved stationer og særlig i hovedstadsområdet og skabte en utryghedsskabende situation der, og derfor lavede man loven her.
Der er ikke nogen tvivl om, at der er nogle grundlæggende uenigheder i salen her om loven som helhed, og vi vil blot fastholde, at vi er super glade for, at der stadig væk er et stort og bredt flertal, som endda er blevet lidt større, på grund af at Nye Borgerlige er kommet til, som arbejder videre for, at den her lov skal bestå.
Vi har også fuld tillid til, at Justitsministeriets notat er dækkende for, at vi kan stå på mål for det her, så vi bakker op om den vedtagelsestekst, som der indtil videre er et flertal for, og som blev læst op af hr. Morten Messerschmidt.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-27:
I 1992 inkorporerede et flertal i Folketinget menneskerettighedskonventionen i dansk lovgivning.
Det betyder, som det også er nævnt tidligere, at de danske myndigheder skal indrette sig efter de domme, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afgiver.
Det har på en række væsentlige områder fået vidtgående konsekvenser for danskernes frihed og sikkerhed, ikke mindst i forhold til vores mulighed for at slippe af med kriminelle udlændinge.
En af flere skøre sager fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er den omtalte Lacatusdom.
For hvordan skal et samfund kunne lovgive imod utryghedsskabende tiggeri, hvis Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol vurderer, at et forsvar for at tigge er retten til respekt for privatlivet for tiggeren?
Det giver jo simpelt hen ingen mening.
Det er tæt på at være lige så absurd som Jansendommen mod Norge.
Her fastholdt Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, at en mor havde ret til samvær med sin datter i et hjem med vold, misrøgt og omsorgssvigt, efter at datteren var blevet misrøgtet i hjemmet i en grad, så hun havde fået udviklingsskader.
Det er ikke bare absurd, det er jo også umenneskeligt.
En så ekstremistisk fortolkning af menneskerettighederne skal vi naturligvis ikke underlægge os.
I Danmark er det den danske befolkning, som skal bestemme lovgivningen.
Hvis internationale konventioner forhindrer dette med urimelige konsekvenser til følge, skal de opsiges eller undsiges ved at give dansk lov fortrinsret frem for konventionen.
I dag er utryghedsskabende tiggeri forbudt i Danmark.
Reglerne blev, som det også er nævnt tidligere, skærpet i 2017 med en ændring af straffeloven efter en periode med store problemer med særlig udenlandsk utryghedsskabende tiggeri.
Sidste år fjernede vi så den solnedgangsklausul, som oprindelig var en del af loven.
Derudover er det under lovgivningen muligt at give ubetinget fængselsstraf på op til 6 måneder, bøder og udvisning fra Danmark.
Siden straffeloven blev skærpet i 2017, er problemerne med utryghedsskabende tiggeri mindsket, og det er godt.
Danmark skal ikke plages af utryghedsskabende tiggeri, og vi skal på ingen måde ligge under for dommere i Strasbourg, der aldrig kommer til at mærke konsekvenserne af de eventuelle lempelser af lovgivningen, som eksempelvis dommen mod Schweiz ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol eventuelt kunne medføre.
Derfor bakker vi i Nye Borgerlige op om det store politiske flertal, der ønsker at fastholde en konsekvent og ansvarlig politik over for utryghedsskabende tiggeri.
Tak for ordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Tak for det.
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, blot takke for de tilsagn, der er kommet, bl.a. fra ministeren om både at håndtere den konkrete sag, men også være agtpågivende i forhold til fremtidige sager.
Der er ingen tvivl om, at den her dom som andre vil gøre, at både de folk, der føler, at de kan få en privilegeret retsstilling ved at henvende sig ved domstolene, altså ved at gå den vej, men også den hær af advokater, der altid står til rådighed for at fremme den internationale ret, som den hedder – selv om der er mere uret end ret i den i min optik – vil forsøge at udfordre det her.
Det gælder dels det der med, hvem der nu lige er i telefonen, når man tager den, og at så er det det råd, man skal følge, dels det, vil jeg sige meget, meget bizarre syn på, hvordan man kommer tiggeri, der jo i stadig større omfang bliver organiseret, og hvor der står bagmænd bag, til livs.
Så jeg forventer og håber på, at ministeren vil inkludere den kreds af partier, som har fundet sammen i et forslag til vedtagelse her, såfremt der måtte opstå nyt, sådan at vi kan løse det i den samme stemning og gode tone, som debatten her har fundet sted i.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Jeg vælger at opfatte det meget positivt, at ministeren i hvert fald siger, at det her er noget, vi skal se på, og så kan jeg jo fortælle, at vi faktisk havde besøg af fagforeningerne i Retsudvalget, og at det nøjagtig er deres forslag, som ligger her.
Men selvfølgelig skal de inddrages.
Er ministeren enig med spørgeren i, at det at lovgive kan sende et signal til både arbejdsgivere og medarbejdere om, at det ikke alene er lovligt at ytre sig, men at vi faktisk også ønsker det, at vi har brug for de offentligt ansattes ytringer?
Det er jo den eneste måde, vi kan finde ud af, at nogle af de initiativer, som vi sætter i søen, måske ikke er gode.
Det kan være diskussioner om ressourcer på en arbejdsplads, det kan være sagen om Else, som jo godt nok blev afsløret af TV 2, men hvor det måske havde været bedre, at der var nogle medarbejdere, der ligesom havde talt om arbejdsforholdene.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Det er jeg enig i.
Man kan godt lovgive for at sende et signal, men man skal, tror jeg, hvis man vælger at bruge lovgivningsværktøjet, også have andre motiver end bare det at sende et signal.
For man bliver, hvis man kun lovgiver for at sende et signal og man så ikke når dertil, at signalet virker, så nødt til at lovgive endnu skrappere.
Det er jo en problematik, som vi nogle gange har diskuteret i forbindelse med f.eks. med strafskærpelser.
Hvis man laver strafskærpelser bare for at sende et signal, risikerer man jo at stå i en situation, hvor man må konstatere, at den pågældende type forbrydelser fortsætter, og at man så derfor bliver nødt til at øge straffen mere.
På den anden side er der jo også den rigtighed i, at lovgivningen er et meget, meget potent værktøj, hvis man vil lave kulturpåvirkning, og det er også derfor, jeg siger, at jeg sådan set er åben for at se på, om det er den rigtige vej at gå.
Men jeg synes bare, der er nogle omstændigheder, som kalder på nogle refleksioner af, om lovgivning nu er det rigtige værktøj i den her situation.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Ja, nu viger justitsministeren vist ikke tilbage for at bruge signallovgivning i mange andre sammenhænge, det tror jeg vist ikke er nogen hemmelighed.
Så selvfølgelig betyder det også noget, at der her ligger en retlig ramme.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Jeg bliver ikke let fornærmet – det skal man ikke gøre, hvis man laver det, jeg laver – og jeg anerkender også, og det var sådan set også det, jeg sagde, at det at sende signaler med lovgivningen kan være vigtigt.
Men jeg vil bare gerne anholde det her med, at regeringen skulle betjene sig af signallovgivning alene.
Det gør vi ikke.
For så vidt angår den anden del af spørgsmålet, er det jo noget af det, der knytter sig op til, hvordan man skal sikre, at den her lovgivning – hvis det måtte være en lovgivning – kommer til at virke.
Kristian Hegaard (RV), 2021-05-27:
Jeg vil også bare kvittere for, at ministeren efter sommerferien påtænker at indkalde til drøftelser om at udvide offentligt ansattes ytringsfrihed.
Det sætter Radikale Venstre også meget pris på, fordi offentligt ansatte jo har en enormt stor viden om de funktioner og det store arbejde, som de har rundtomkring.
Og det var jo noget beskæmmende at se den sag, der var i Esbjerg Kommune for ca. halvandet års tid siden, hvor der var en direktør, der ved et seminar decideret sagde, at man som medarbejder i den kommune ikke måtte tale med pressen.
Er ministeren ikke enig i, at sådan en situation som den kunne være ret oplagt at have med ind i en regulering, altså de der deciderede påbud i forhold til at udtale sig?
Det er i hvert fald noget, der kan være ret nemt at bevise, og noget, hvor man siger, at der altså virkelig er et behov for at sætte ind.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Jo, sådan som sagen præsenteres her, synes jeg, det er selvindlysende rigtigt, og det er ikke for at tale problemet ned.
Jeg tror, der vil være et stykke tid imellem, at der er nogen, der ligefrem stiller sig op og siger til folk, at de ikke skal udtale sig.
Det er ikke det samme, som at det ikke forekommer, og selvfølgelig skal det også kunne rummes af den regulering, vi måtte bevæge os ud i, eller den måde, som vi vælger at håndtere det her problem på.
Jeg tror i virkeligheden bare, det vigtigste er, at offentligt ansatte bliver klar over muligheden, og at de betjener sig af muligheden.
Det er mere vigtigt end at have fokus på noget, som jeg trods alt vil formode er et ikke uvigtigt, men dog et relativt marginalt problem.
Jeppe Bruus (S), 2021-05-27:
Så var det nok Strasbourg, der ringede, hvis Line Barfods nummer er i telefonen.
Men nu spurgte jeg ikke til lignende lovgivning, hvor der også er en procesrisiko.
Jeg stillede faktisk spørgsmålet anderledes: Er der lovgivning af lignende karakter, hvor der ikke er en procesrisiko?
For nu gør man det til noget unikt, at der står et lille forbehold til allersidst i det her notat.
Og så er det jo meget naturligt at spørge: Findes der overhovedet lovgivning af den her karakter, hvor der ikke vil være en procesrisiko?
Preben Bang Henriksen (V), 2021-05-27:
Tak for det.
Ønsker Enhedslisten ligesom Radikale Venstre, at tiggeri bliver lovligt i Danmark?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Vi går i hvert fald ind for, at den her lov bliver afskaffet, og det er jo rigtigt, at konsekvensen så må være, at tiggeri bliver lovligt.
Men det betyder jo ikke, at vi bare ser det som løsningen på noget som helst.
Vi vil som sagt rigtig gerne sætte ind med de her transitrum, hvor man hjælper udenlandske hjemløse hjem til deres oprindelsesland på en værdig måde, hvor de kan få en værdig behandling, og så vil vi jo meget gerne have bedre forhold for hjemløse i Danmark.
Altså, for os er det her sådan set meget mere et socialpolitisk spørgsmål, end det er et retspolitisk spørgsmål, hr. Preben Bang Henriksen.
Preben Bang Henriksen (V), 2021-05-27:
Det svar tolker jeg som et ja: Enhedslisten ønsker, at tiggeri skal være lovligt i Danmark.
Er det korrekt – ja eller nej?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Jamen konsekvensen af at fjerne det her forbud vil jo være præcis det, som hr. Preben Bang Henriksen siger.
Jeg synes bare ikke, det kan stå alene.
Det var mere bare det, jeg prøvede at sige i mit svar før.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Vi vil meget gerne høre, hvad det er, Enhedslisten vil sætte i stedet for § 197, men først må vi bare vide, om § 197 findes i Enhedslistens univers eller ikke findes.
Det er ikke helt klart.
Hvad er det, man vil?
Vil man gøre det lovligt at betle i Danmark, altså helt afkriminalisere både stk. 1 og stk. 2, eller er det kun en del af det osv. – medmindre man lige skal ringe til Strasbourg for at spørge?
Vil man lovliggøre alt betleri, eller er der noget, der skal være ulovligt?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Jamen jeg har egentlig mest lyst til at ringe til tidligere folketingsmedlem fru Line Barfod og spørge, end jeg har lyst til at ringe til Strasbourg og spørge.
Men vi har det sådan i Enhedslisten, at vi synes, at vi skal gå tilbage til loven, som den så ud før 2017.
Men jeg synes da, at det er en relevant diskussion, for hvad vil der ske, hvis man afkriminaliserer det her område fuldstændig?
Jamen så vil der jo ske det, at vi vil være tvunget til at flytte spørgsmålet om fattigdom ud af Justitsministeriet og over i Socialministeriet, og det synes jeg faktisk er fornuftigt.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Så vi fik i hvert fald etableret, at man ønsker at vende tilbage til tingenes tilstand før lovændringen i 2017.
Har fru Rosa Lund nogen idé om, hvor mange udenlandske tiggere der var på det tidspunkt, og hvad det betød for danskernes tryghed på gaden; hvad det betød for danskernes mulighed for at være i fred for anmassende tiggere, der sjældent har haft den helt store tilknytning til det danske samfund?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Som jeg også redegjorde for i min tale, sagde vi dengang under førstebehandlingen af loven i 2017 – da var det hr. Rune Lund, der var Enhedslistens retsordfører – at vi ønsker de her transitrum, som man kender fra Sverige, hvor man på den måde kan hjælpe udenlandske hjemløse til en mere værdig behandling på vej hjem igen.