Peder Hvelplund (EL), 2019-01-10:
Tak for det, og tak til Alternativet for at rejse forespørgslen her i dag.
Vi ved, at det kan have store konsekvenser både nu, men også for deres muligheder videre i livet.
Vi har tidligere i dag behandlet B 27, som netop handlede om at styrke alkoholbehandlingen gennem autorisation, kvalitetskrav og referenceprogrammer – netop for at sikre, at der findes et kvalificeret behandlingstilbud i alle kommuner.
Vi kan i hvert fald konstatere efter den debat, at vi der fik et løfte om, at der ville blive lavet et servicetjek af alkoholbehandlingen i kommunerne, og jeg sporede også en stor vilje til at ville arbejde videre med at få løftet kvaliteten af alkoholbehandlingen i kommunerne.
Det er særdeles positivt, at det gennemsnitlige forbrug af alkohol blandt de unge er faldende og har været det gennem en længere årrække.
Men faldet i det gennemsnitlige forbrug dækker også over, at der i visse ungdomskulturer kan være et for stort forbrug.
Det kan f.eks. være i overgangen fra folkeskole til ungdomsuddannelse.
Det er imidlertid helt afgørende, at vi fokuserer på, at et alkoholforbrug ikke alene og i sig selv er et problem, men at det også er udtryk for et muligt socialt eller trivselsproblem.
Mange unge føler sig i dag presset i et uddannelsessystem og på et arbejdsmarked, der hele tiden stiller store og stadig højere krav om tidlige uddannelsesvalg og om karakterer.
Det kan være med til at frembringe et uheldigt alkoholmønster, hvor alkohol bliver et let alternativ, hvor man kobler af.
Derfor kan der også være brug for en mere inkluderende tilgang i den opsporende indsats.
Det er veldokumenteret, at ungdommen er særlig sårbar over for et stort alkoholforbrug, især fordi alkohol er skadelig for unges hjerner, som stadig er under udvikling.
Der er derfor behov for at sikre, at alle gymnasier og erhvervsskoler har og arbejder med en alkoholpolitik, som understøtter et mere begrænset forbrug blandt eleverne.
På nogle erhvervsskoler og gymnasier er det en del af alkoholpolitikken, at man bliver smidt ud, hvis man møder op påvirket.
Her kunne der være brug for, at man i stedet for fik en mere inkluderende tilgang, hvor man tilbyder hjælp og rådgivning til visitation til et velfungerende kommunalt behandlingstilbud som f.eks. et ungeteam.
Men det forudsætter selvfølgelig, at regeringen er villig til at sikre midler til, at kommunerne kan løfte opgaven.
Ligeledes er det bekymrende, at regeringen fortsat afviser at hæve afgiften på alkohol og alkoholsodavand.
Med erhvervspakken fra 2017 fjernede regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Radikale tillægsafgiften på alkoholsodavand.
Det mener vi er den helt forkerte vej at gå.
Det er veldokumenteret, at lavere priser får forbruget til at stige.
I Danmark er prisen på alkohol ikke fulgt med den almindelige prisudvikling.
Alkoholiske drikkevarer steg kun halvt så meget som andre forbrugsvarer fra 2001 til 2017 og er derfor blevet billigere relativt set.
Desuden bør det også være en selvfølge, at den eksisterende lovgivning om aldersgrænser for køb af alkohol bliver håndhævet.
I forbindelse med at kontrollen med salg af alkohol og tobak blev flyttet fra politiet til Sikkerhedsstyrelsen, blev der afsat 0,7 årsværk til kontrolindsatsen.
Det svarer rundt regnet til 15 minutters kontrol om ugen i hver af de 98 kommuner, inklusive transport.
Det er vist indlysende, at den indsats skal forbedres, hvis der skal være en reel effekt.
Konsekvensen af den lemfældige kontrol er da også, at tilgængeligheden til at købe alkohol for unge under 16 år er meget høj.
Derfor mener vi i Enhedslisten, at der trods positive tendenser i et generelt faldende alkoholforbrug hos unge mennesker er klare muligheder for at forbedre indsatsen – både i forhold til at begrænse tilgængeligheden, i forhold til opsporing, hjælp og støtte, i forhold til at sikre et kvalificeret alkoholbehandlingstilbud og generelt i forhold til at forbedre unges trivsel.
Vi kan derfor støtte det forslag til vedtagelse, som Alternativets ordfører har fremsat.