Flemming Møller Mortensen (S), 2025-04-08:
Tak for det, formand.
Jeg vil gerne starte med at takke det Radikale Venstre og SF for, at vi får den her forespørgsel.
Det er jo rigtigt, at det ikke er mange måneder siden, vi var har – det var den 18. december – men det er bare fuldstændig afgørende i forhold til den her dagsorden, at vi får mulighed for her i Folketingssalen at gendrøfte det, der er den faste danske position, og det er, at vi skal presse og lave det pres, der er muligt for at få os frem mod en tostatsløsning.
Det er jo sådan, at det har været en virkelig fast og urokkelig dansk holdning, at den internationale retsorden skal støttes, den står vi på.
Og vi støtter Den Internationale Domstol som institution ethundrede procent, og dermed har vi også den lydhørhed, der skal til for de meldinger, der kommer fra Domstolen.
Og det er jo, og det var det, der var udtalelsen fra Domstolen, en helt uholdbar situation, i forhold til at besættelserne fortsætter og har det omfang, det har.
Jeg er helt tilfreds med det, der er regeringens udmelding på, hvordan man fra regeringens side sikrer fordømmelsen på det kraftigste, hvordan man får taget afstand i forhold til de ekstremistiske bosættere, og hvordan man får sat ord på bosættervolden.
Alene det, at der findes et begreb, der hedder bosættervold, synes jeg er tankevækkende.
Det er jo præcis det, som hr. Martin Lidegaard også indledte med at sige, at hvis ikke vi får den ro på plads, er det her med til at underminere alt det positive og det håb og det håbefulde, der ligger, frem mod en tostatsløsning.
Det gælder det med, at udenrigsministeren har sagt, at den danske holdning bliver der givet udtryk for både unilateralt og bilateralt, det med, at vi allerede nu har diskuteret og sat flere ord på, hvordan det er, EU-sanktionerne er det kraftigste instrument, der er, både økonomisk og måske også med en lydhørhed, hvordan der bliver kigget på eksporten til Israel, hvordan dual use er et fast princip, når der gives tilladelser, hvordan der bliver arbejde diplomatisk på alle måder, og hvordan de forskellige ministre i de sammenhænge, hvor de samtaler diplomatisk, også italesætter det danske ønske og målet i forhold til en tostatsløsning.
Det gælder også, hvordan vi også fra dansk side i forhold til UNRWA og den meget alvorlige humanitære situation i Gaza, støtter op om den rammesætning, hvor vi jo alle er vidne til, at der ikke er noget alternativ til det.
Det gælder også, hvordan vi med vores position i øjeblikket i FN's Sikkerhedsråd påtaler tingene, og at der aldrig fra dansk side er udtrykt en anerkendelse i forhold til annekteringen og besættelserne foretaget af Israel af de palæstinensiske områder.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi her i Folketingssalen igen får trukket det omkring tredjestatsforpligtelser og rollesætning frem, som udenrigsministeren, men også hr. Martin Lidegaard, allerede har sat tydelige ord på hvad der ligger i.
Så hermed har jeg givet udtryk for, hvad der er den socialdemokratiske holdning til den her alvorlige situation.
Så skal jeg læse en vedtagelsestekst op, som umiddelbart for nuværende støttes af regeringspartierne, Radikale Venstre, SF, Enhedslisten og Alternativet.
Så jeg skal hermed fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til, bilateralt og gennem EU og FN, fortsat at arbejde for - at støtte Den Internationale Domstol som FN’s primære juridiske organ, herunder med vægt på ICJ’s fortolkning af folkeretten, og som led i dette at identificere konkrete konstruktive tiltag, der kan bidrage til at styrke implementeringen af ICJ’s rådgivende udtalelse af 19. juli 2024, - at støtte opretholdelsen af de grundlæggende folkeretlige regler, herunder den humanitære folkeret og retten til selvbestemmelse, - at fraråde aktiviteter og engagementer med henvisning til tidligere vedtagelser og i overensstemmelse med ICJ’s udtalelse, der giver de ulovlige bosættelser forbedrede økonomiske muligheder, og understøtte fælleseuropæiske tiltag på området, - at støtte en tostatsløsning med udgangspunkt i 1967-grænserne, - at Israel indstiller sin bosættelsespolitik og tager mærkbare skridt til at forbedre palæstinensernes hverdag på Vestbredden og i Gaza og - at støtte Israels ret til fred og sikkerhed.«