runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jane Heitmann (V), 2017-02-23:
Man har jo, som spørgeren selv var inde på, netop været et støtteparti og garanten for den socialdemokratisk ledede regering, og derfor synes jeg, at det da ville være på sin plads, hvis ordføreren måske lige kunne pege på bare et enkelt eller to eller tre helt konkrete initiativer, hvor Enhedslisten har sat sit aftryk og sagt, at her har vi lige præcis sikret, at der kom f.eks. flere varme hænder ude i ældreplejen, som jeg kan forstå fylder meget, også for ordføreren.
Det gør den bestemt også for mig.
Men giv bare lige et par eksempler på konkrete aftryk, altså at dér har Enhedslisten gjort en forskel som støtteparti.
Jeg vil lige starte med sige, at jeg er lidt i tvivl om, om ordføreren mener ældremilliarden, eller om ordføreren mener værdighedsmilliarden – der er jo forskel.
Men det kan ordføreren følge op med et svar på om lidt.
Jeg vil gerne være helt ærlig og sige, at hver eneste gang vi på tv har kunnet følge de her ulykkelige sager om ældre borgere, som der af den ene eller den anden grund ikke er blevet taget hånd om på en værdig måde, rører det mig da dybt.
Jeg bliver bekymret, og jeg bliver ked af det.
Nogle gange har jeg også svært ved at forstå, hvordan det overhovedet kan lade sig gøre, at der kan sidde mennesker derude i virkeligheden og kalde fire gange med et nødkald, og der ikke bliver reageret.
I forhold til sagen fra Lolland har jeg i hvert fald noteret mig, at der jo både er myndigheder, der er gået ind i sagen, og at man også selv følger op fra kommunens side.
Jeg synes, det er et vigtigt signal, vi har sendt til kommunerne, om, at vi fra Venstres side prioriterer en værdig ældrepleje.
Vi har oven i købet ikke bare sendt signalet, vi har faktisk også ladet der følge penge med gennem værdighedsmilliarden.
Og jeg har faktisk glædet mig over, at 86 pct. af værdighedsmilliarden, hvis jeg ikke husker helt galt, går til varme hænder derude på plejehjemmene, derude i virkeligheden, hvor livet leves, og hvor både personalet og de ældre borgere skal have en hverdag til at gå op i en højere enhed.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-23:
Alternativet anerkender den demografiske udfordring, som kommunerne står over for, med et stigende antal ældre.
Vi anerkender, at det er en stor udfordring for kommunerne, at udgifterne til ældreområdet stiger, og at kommunerne derfor i mange tilfælde i praksis tager penge fra andre områder, f.eks. daginstitutioner og folkeskoler, og det er problematisk.
Det er derfor fornuftigt at se på, hvordan kommunerne kan kompenseres for udgifterne forbundet med det stigende antal ældre, sådan som SF foreslår her, men vi er alligevel ikke overbevist om, at SF's løsning er den rigtige.
Gruppen af borgere over 65 år er større og mere mangfoldig end nogen sinde.
En stor del af nutidens ældre lever ikke op til stereotypen om at være en samfundsmæssig belastning, og især de yngre ældre er velfungerende og i stand til at klare dagligdagens gøremål, passe et frivilligt arbejde og bidrage til de fællesskaber, de er en del af.
Når det er sagt, har vi også ældre, der lever uacceptable liv, og WHO anslår, at en femtedel af mennesker over 60 år lider af psykisk sygdom.
I Alternativet mener vi, at der skal noget større til, nemlig en kulturændring.
Der skal en konstant målrettet indsats til over år, for at vi bæredygtigt kan få forandret kulturen.
Der er tale om en kulturændring, som indbefatter vores tilgang til uddannelserne, vores ledelsespraksis og vores styringsmidler, og tale om en indsats, hvor vi fokuserer på sundhedsfremme og forebyggende initiativer – initiativer, som kan sikre, at ældre har det højest mulige funktionsniveau i længst mulig tid.
Så vi deler SF's bekymring, men vi mener desværre ikke, at dette er løsningen.
Finn Sørensen (EL), 2017-02-23:
Vi har ikke kunnet rette op på de nedskæringer, som VK-regeringen havde gennemført tidligere, da Thorningregeringen kom til, i kraft af at Venstre hele tiden bød sig til.
Hver gang vi stillede forslag om, at nu skulle vi have sikret velfærden ude i kommunerne, så trådte Venstre til og hjalp Thorningregeringen igennem med den økonomiske politik.
Det har forhindret os i at gennemføre de forbedringer, som skal til.
Det har forhindret os i at sikre, at der ikke blev de nedskæringer, som vi i dag mærker resultaterne af.
Det er Venstres politiske ansvar, at vi er i den her situation – så enkelt er det.
Det var, fordi ordføreren sagde, at det ikke var den måde, det skulle gøres på, altså som SF foreslår, og det, SF foreslår, og som jeg synes er positivt, er sådan set netop den del med, at der skal tilføres flere penge.
Det er så ikke finansieret, og det er et problem, men tanken er da god nok.
Så opfattede jeg det bare sådan, at ordføreren ikke mente, at det var vigtigt.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-23:
Jeg kan svare meget kort på et meget langt spørgsmål: Nej, det er ikke lige meget.
Finn Sørensen (EL), 2017-02-23:
Kulturændringer er altid godt – måske – hvis det er kulturen, der er hovedproblemet.
Men skal jeg forstå ordførerens indlæg sådan, at det er helt ved siden af at tale om, at ældreområdet skal tilføres flere midler, sådan at man kan tage højde for den store vækst, der er, i antallet af ældre og også i antallet af plejekrævende ældre.
Der er nogle her, der ligesom vil have det til at se ud, som om de er så raske alle sammen, så det betyder ikke noget.
Altså, gruppen af over 80-årige vokser jo også.
Hvad mener ordføreren om det?
Er det lige meget med pengene, bare vi ændrer kulturen?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-23:
Først til det, som fru Astrid Krag kalder hokuspokus.
Det er sådan set gennemregnet af selv samme Finansministerium, som fru Astrid Krag henviser til.
Så det er altså Finansministeriets egne tal, som lige blev kaldt hokuspokus her.
Men lad nu det være.
Med hensyn til Finansministeriets fremskrivning er der det at sige til den, at det er rigtigt, at den har taget højde for en delvis forbedring af aldring, det, vi kalder sund aldring, men det, som der absolut ikke er taget højde for i den her fremskrivning – og det fremgår direkte af Finansministeriets egne noter – er teknologisk udvikling, smartere arbejdsgange, og hvor meget man kan effektivisere og nå via det.
Og der er rigtig meget at hente.
Jeg kan bare tage et eksempel fra Aarhus Kommune, hvor man kan se, at de har hentet besparelser på 15 mio. kr. på teknologisk udvikling.
Det har bl.a. været robotstøvsugere, lifte, vasketoiletter, spiserobotter og automatiske vindues- og døråbnere.
Og de forventer at spare endnu flere penge fremover ved at bruge tekniske hjælpemidler, bl.a. også i genoptræningen, og de oplever endda en stor glæde hos de ældre ved at gøre det.
Så der er masser at hente.
Og der er også masser at hente – nej, nu må jeg nok hellere slutte.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-02-23:
Der skal fokuseres på nye modeller, f.eks. nye styringsprincipper, som jeg kaldte en kulturændring, og det udelukker jeg ikke koster penge.
Grunden til, at vi bl.a. ikke siger ja til det her, er, at jeg mener, at det ikke er nok.
Det her er ikke nok.
Det er nogle andre ting, der skal til, som er mere vanskelige, ja, det anerkender jeg.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-23:
Liberal Alliance ønsker absolut stadig væk at effektivisere den offentlige sektor.
Nu henviser fru Astrid Krag til vores 2025-plan, og det er rigtigt, at i vores 2025-plan havde vi et effektiviseringspotentiale på 10 pct.
Det drejede sig om en generel effektivisering i hele den offentlige sektor.
Det er ikke en grønthøster, det er ikke et stift system, hvor man går ind og siger, at der skal effektiviseres 10 pct. på ældreområdet.
Faktisk havde vi i vores 2025-plan afsat hele 26 mia. kr. til den demografiske udvikling, og de var alle sammen finansieret.
Astrid Krag (S), 2017-02-23:
Skal jeg så forstå det sådan, at Liberal Alliance ikke anerkender Finansministeriets tal, som jo dokumenterer – og lad os så lade være med at diskutere Liberal Alliances politik; jeg synes, det der lyder som noget hokuspokus, men det kan vi tage i en anden sammenhæng – at hvis vi skal følge med demografien, skal vi altså have en vækst, som er omkring 1,5 mia. kr. højere hvert eneste år for at kunne følge med og bare holde det niveau i vores kernevelfærd i ældreplejen, som vi har nu.
Anerkender Liberal Alliance ikke det?
Er det bare sådan noget, hvor Finansministeriet har stukket en finger i vejret og har fundet på det?
Eller er det et helt reelt problem, at vi i 2025 vil mangle 16.000 medarbejdere i den offentlige sektor bare for at holde det niveau, vi har i dag?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-02-23:
Tak for det.
Ordføreren er bekymret over, at der er flere over 65 år, som ikke har brug for hjemmehjælp derhjemme.
Ordføreren siger, at det er en følge af økonomisk tvang.
Kunne det ikke tænkes, at det var som følge af, at vi er friskere længere tid, vi bliver længere på arbejdsmarkedet, vi bliver senere nedslidt?
Personligt kender jeg rigtig mange langt op i halvfjerdserne, som aldrig nogen sinde har spurgt om at få hjemmehjælp, fordi de ikke har behov for det, ikke fordi der er økonomisk tvang, men fordi der ikke er behov for det.
Kunne det ikke tænkes, at det var det, der var årsagen til det, og ville ordføreren så ikke glæde sig over det i stedet for at være bekymret over det?
Finn Sørensen (EL), 2017-02-23:
Ork jo, jeg kender da også eksempler på friske ældre over 65 år – vi kan jo bare kigge os lidt rundt her i lokalet.
Vi kan alle sammen komme med eksempler på det.
Jeg har bare som grundlag for den debat, vi har her, præsenteret Folketinget for nogle fakta om, hvad der er sket på hjemmehjælpsområdet, nemlig at i perioden fra 2008 til 2014 er antallet af hjemmehjælpstimer faldet med 5,5 millioner, og at den gennemsnitlige hjemmehjælpsmodtager får næsten det samme antal timers hjemmehjælp om ugen, som man har fået hele tiden.
Men det dækker jo altså over, at langt færre modtager hjemmehjælp i dag, end de gjorde dengang.
I 2008 modtog 18 pct. af de ældre over 65 år hjemmehjælp.
I 2014 var dette tal faldet til bare 12 pct.
Det vil sige, at der sker en voldsom indskrænkning af den gruppe, der modtager hjemmehjælp, på trods af at antallet af ældre vokser.
Astrid Krag (S), 2017-02-23:
Tak for det.
Jeg bliver bare nødt til at sige til Liberal Alliances ordfører, der står og siger, at der er flere midler til ældre end i mange år, at jeg jo over for Venstres ordfører kunne læse op fra Økonomi- og Indenrigsministeriets nøgletal, der viser, at pr. ældre er der det samme beløb i 2015 og 2016.
Og når ordføreren så siger, at det ikke betyder noget, at man ikke vil lade pengene følge med det stigende antal ældre i fremtiden, så er man altså på en lidt anden planet.
Derfor vil jeg spørge ordføreren, om ordførerens eget partis politik, der jo handler om at få minusvækst i den offentlige sektor og effektivisere med 10 pct., som man har vurderet fra Liberal Alliances side at vi skal.
Det beløber sig i kroner og øre til et beløb, der er større, end hvad vi bruger samlet set på vores ældrepleje.
Men skal jeg høre
Liberal Alliance sådan nu, at det mener de pludselig ikke mere, og at Liberal Alliance ikke vil effektivisere i den offentlige sektor, som de selv har meldt ud, og at Liberal Alliance ikke længere ønsker minusvækst i den offentlige sektor?
Er det sådan, jeg skal forstå ordføreren i dag?
Finn Sørensen (EL), 2017-02-23:
Problemet er, at der er en masse, der ikke får hjælpen, selv om de gerne vil have den.
Så enkelt er det jo.
Og de historier kan ordføreren jo også selv, hvis ellers ordføreren vil åbne ørerne for det, gå ud i kommunerne og finde.
Mener ordføreren virkelig, at nedskæringer ikke efterlader en eller anden konsekvens ude i kommunerne?
Det må jo åbenbart være holdningen.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Kan min kollega, fru Carolina Magdalene Maier, som ovenikøbet er sociolog, ligesom jeg selv er, ikke prøve at forklare mig – muligvis sociologisk, muligvis politisk – hvorfor det er et problem, at der er den tredjelaveste ulighed blandt alle OECD-landene i Danmark.
Det næstmindst ulige land er Island, og det er, fordi der var så mange mennesker, der mistede alt, hvad de ejede, under krisen.
Er det sådan, at vi skal gribe det an?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-02-24:
Det kommer jo an på, hvilket perspektiv man kaster på det.
I et sammenligningsperspektiv med resten af OECD-landene er det så et problem?
Nej, det er det da ikke.
I et sammenligningsperspektiv er det da ikke noget problem, at vi er nr. 3.
I et absolut perspektiv er det så et problem, at der er ulighed i Danmark?
Ja, det er det, fordi vores mål altid må være at skabe lighed i vores samfund.
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Men ligheden i Danmark opstår som følge af omfordeling.
Før vi omfordeler, er Danmark et meget ulige land, fordi vi har et ekstremt ekskluderende arbejdsmarked, hvor det er svært at komme ind.
Omfordelingen har jo så nogle afledte problemer, i form af at det hæmmer den økonomiske aktivitet.
Kan ordføreren ikke kommentere lidt på de problemer, der opstår, ved at vi afhjælper uligheden ved at omfordele?
Jeg har den opfattelse, at det er i familierne, den primære socialisering finder sted, og det er der, slaget skal slås.
Der kan godt gøres noget, men hvis familierne ikke fungerer, vil det altså ifølge Heckmans forskning i mange situationer have meget negative konsekvenser for børnene i forhold til de variabler, som Heckman ser på.
Anni Matthiesen (V), 2017-02-24:
Alternativets ordfører siger i talen, at Alternativet rigtig gerne vil have, at der kommer mere eller øget fokus – tror jeg der blev sagt – på de kreative fag i grundskolen.
Så er jeg nødt til at spørge Alternativet: Hvad er det for fag, Alternativet mener skal fjernes?
Eller mener Alternativet, at dagene er nødt til at blive længere for at få øget fokus på de kreative fag?
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Daginstitutioner er jo ikke et tilbud om, at, hvad skal vi sige, få familier på ret køl, og få familier til at præge børn på en mere hensigtsmæssig måde.
Så jeg kan ikke sådan helt se, hvordan pasningstilbud hænger sammen med, at man vokser op i en familie, der er præget af uhensigtsmæssige værdier.
Lotte Rod (RV), 2017-02-24:
Jo, men der kan jo også være nogle familier, som har brug for hjælp, og der kan daginstitutioner spille en vigtig rolle.
Så jeg vil bare høre Liberal Alliance om det.
Når man taler om den tidlige indsats, er det så kun familierne, eller kan man faktisk godt se en god idé i, at vi også støtter op om, at der er tid til at gøre en særlig indsats i vores daginstitutioner?
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Ikke nødvendigvis den eneste indsats, men den vigtigste indsats er altså i familierne.
Det er der, den værdimæssige prægning sker, så lad os holde os til det.
Lotte Rod (RV), 2017-02-24:
Jeg bed mærke i, at Liberal Alliances ordfører taler meget om den helt tidlige indsats.
Derfor har jeg bare et spørgsmål.
Når nu vi i Radikale Venstre gerne vil have flere pædagoger i vores daginstitutioner, løber vi så åbne døre ind hos Liberal Alliance?
Henrik Dahl (LA), 2017-02-24:
Hvis jeg kan få en time eller sådan noget til at forklare det, kan det muligvis godt lade sig gøre, men det er jo nogle meget, meget komplicerede spørgsmål.
Uligheden i Danmark er ikke særlig stor.
Vi er stadig væk det tredjemindst ulige land i OECD, og det er jo det, der er lagt til grund for, at vi ikke anser det for at være et uoverstigeligt problem.
Vi er næsten OECD-mestre i lighed.
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Derfor er den videre konklusion for Heckman jo lige præcis, at det er derfor, der er brug for nogle gode pædagogiske tilbud, der kan kompensere for det, man ikke kan i hjemmene.
Der vil jeg bare lige igen sige at Liberal Alliances synspunkt – i hvert fald i opposition – var, at den sociale arv består af den påvirkning, forældre giver deres børn, og at den kan vi ikke fjerne.
Men jeg kan høre, at ordføreren her er lidt mere åben over for, at vi dog har institutioner, der kan være med til at give flere børn lige muligheder.
Ordføreren nævnte også en del forskning.
Niels Ploug, som har udgivet den nye bog om social arv og ulighed, siger bl.a., at økonomisk ulighed hænger uløseligt sammen med ulige muligheder.
Nu er Liberal Alliance meget tilhængere af ulighed til at øge motivationen: Kan ordføreren lidt uddybe sammenhængen med at øge den sociale mobilitet, som man støtter i forslaget til vedtagelse?
Anni Matthiesen (V), 2017-02-24:
Det får mig så til at stille spørgsmålet, om Alternativets ordfører ikke synes, at det var et problem, at inden vi gik i gang med den nye skolereform, var der rigtig, rigtig mange elever, som gik ud af grundskolen uden at kunne læse og regne, og det var jo derfor, at en bred politisk opbakning her i Folketinget satte fokus på det, altså rigtig mange partier mente, at nu er vi nødt til at få taget fat på det, fordi det er urimeligt, at så mange elever, når de forlader grundskolen, ikke kan læse og regne og dermed har sværere ved at starte på en ungdomsuddannelse.
Er ordføreren ikke bekymret, i forhold til at man så jo åbenbart vil fjerne nogle af timerne i både dansk og matematik?
Havner vi så ikke samme sted, hvor rigtig mange vil ende med faktisk ikke at kunne læse og regne?
Merete Riisager (LA), 2017-02-24:
Når jeg sagde sådan, var det, fordi Socialdemokratiets ordfører i sin tale sagde, at Liberal Alliance var ligeglade med social mobilitet, og der tillægger man jo Liberal Alliances politikere en intention og en holdning, som vi selvfølgelig ikke har.
Vi er meget optaget af, at alle typer af familier får gode muligheder for deres børn.
Jeg kan nævne en række områder, hvor vi har været optaget af det her, men f.eks. har jeg været meget optaget af børn med særlige behov; dels i forhold til omskiftelighed i skoledagen, hvor der er noget, der tyder på, at de mange skift, der er i skoledagen nu, kan være særlig hårde for børn med adhd eller andre handicap; dels at børn med særlige behov kan få et frit skolevalg.
Det er bare for at nævne et par eksempler, hvor jeg har beskæftiget mig med det.
Men det er klart, at vi er forskellige partier, og vores tilgange til et politisk område er jo forskellige.
Det betyder bare ikke, at man er ligeglad.
Christine Antorini (S), 2017-02-24:
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren forholdt sig til det helt principielle, nemlig om det skal være en del af de uddannelseslove, vi har, at det er et mål, at børn og unge selvfølgelig skal blive så dygtige som muligt, men at det også skal være uanset social baggrund – hvorfor det at have som mål at øge den sociale mobilitet også er uddannelsesstederne formål.
Liberal Alliance har jo modarbejdet det hele vejen igennem, og derfor spørger jeg, om undervisningsministeren nu vil gøre alt, hvad undervisningsministeren kan, for, at de institutioner, som ministeren varetager ansvaret for, også udvikler undervisningsformer, læringsmiljøer osv., som rent faktisk er med til at fremme social mobilitet.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at det er velkendt, at der er mange forskellige ting, der har betydning for børns muligheder videre i livet, og at den tidlige indsats gør en verden til forskel på bl.a. nogle af de ting, som ordføreren også nævnte, som evnen til behovsudsættelse – det sagde ordføreren ikke direkte, men det sammenfatter noget af det – motivation osv.
Noget af det, der begejstrer i Danmark, er, at vi så har daginstitutioner, hvor børn kan starte tidligt og det netop ikke bare er rå pasning, men en mulighed for også at opbygge og udvikle de kompetencer.
Derfor vil jeg gerne høre, om det er Liberal Alliances holdning, eller hvor Liberal Alliance står, i forhold til at det alene er forældrenes ansvar.
Det var det, som den tidligere familieordfører for Liberal Alliance, der nu er undervisningsminister – fru Merete Riisager – sagde: Det er alene forældrenes ansvar at sikre børns chancer videre i livet.
Punktum.
Men det står jo lidt i modsætning til Heckmankurven, som ordføreren selv nævnte, for den viser faktisk, at det gør en forskel, når andre også kan træde til, hvis hjemmet ikke kan gøre det.
Ministeren gjorde det til et spørgsmål, om det var onde hensigter, at vi har rejst en forespørgselsdebat om, hvad regeringen ønsker at gøre for at øge den sociale mobilitet.
Jeg vil gerne understrege, at for os har det intet med onde hensigter at gøre.
Vi er reelt optaget af noget, der har været et fundament for udviklingen af det danske velfærdssamfund, nemlig at gøre alle børn og unge så dygtige som muligt uanset deres sociale baggrund.
Liberal Alliance ønskede ikke at være med.
Det samme gjaldt i forhold til gymnasiereformen, hvor Liberal Alliance var ret hårdnakkede modstandere af, at det skulle med som en del af den.
Derfor vil jeg gerne høre undervisningsministeren, som nu står bag et forslag til vedtagelse her – og det vil jeg gerne kvittere for – hvor der står, at regeringen og Dansk Folkeparti faktisk synes, at man skal gøre noget for at øge den sociale mobilitet, om det betyder, at Liberal Alliance har ændret holdning og nu bakker op om, at det er vigtigt, at daginstitutioner, grundskole, ungdomsuddannelser og videregående uddannelser også har den opgave for at kompensere der, hvor forældre af forskellige grunde ikke nødvendigvis alene kan udvikle deres børns potentialer fuldt ud.
Merete Riisager (LA), 2017-02-24:
Socialdemokratiet fik jo rent faktisk mulighed for at være med.
Det var der så en række andre partier der var klar til – og der er ikke tale om forligsstof.
I forhold til udformningen af det vil jeg sige, at selv om jeg er cand.mag. i pædagogik, er der altså folk, der er dygtigere til at lave sådan en metode end mig.
Og derfor kommer vi til at inddrage nogle eksperter, i forhold til hvordan den konkret skal udformes.
Annette Lind (S), 2017-02-24:
Undervisningsministeren nævnte også den her uddannelsesparathedsvurdering, som skal have en faglig dimension.
Det er vi enige i i den røde blok.
Det har vi også tilkendegivet i en mail til undervisningsministeren.
Alligevel går undervisningsministeren uden om den røde blok og laver det her, inden ekspertudvalget på tirsdag kommer med sine anbefalinger, som vi gerne ville have ventet på.
Nu haster det så meget at få lavet den her i forhold til lovgivningen.
Når det haster så meget – og man kan ikke nå at bruge den her uddannelsesparathedsvurdering i næste skoleår – må ministeren vide, hvordan den skal være, og hvad den indeholder.
Kan ministeren lige løfte sløret for, hvad den her uddannelsesparathedsvurdering skal indeholde?
Og er det god forligsskik at gøre det uden om en forligskreds?
Merete Riisager (LA), 2017-02-24:
Som jeg lige nævnte, ser vi jo lidt forskelligt på social mobilitet.
En ting, man kan sige, er, at vi ikke er nær så gode til social mobilitet i Danmark, som vi går og tror.
Vi er ikke specielt fantastiske, hvis man ser på det i forhold til andre vestlige lande som f.eks. USA.
Vi tænker: Vi er meget, meget bedre end dem.
Det er lidt vores opfattelse, vores værdi, og vi vil gerne være bedre.
Men måske er vi ikke så gode, som vi tror.
Det, jeg mener, og regeringen mener, er, at vi skal sørge for, at uanset hvor du kommer fra, har du rigtig gode muligheder i livet.
Men de forslag, vi kommer med, vil jo nogle gange ikke være fuldstændig de samme, som dem, Socialdemokratiet kommer med, f.eks. de 500 mio. kr., som vi har afsat til de skoler, hvor man har svært ved at løfte nogle elever, og hvor skolelederne måske ikke arbejder systematisk nok med den her indsats.
Annette Lind (S), 2017-02-24:
Tak for det.
Da vi lavede de nye rammer for folkeskolen, havde vi som det øverste mål, at alle elever skal blive så dygtige, som de kan, uanset social baggrund, og så skal man trives med at gå i skole.
Den aftale var Liberal Alliance ikke med i, da vi lavede den.
Da vi så skulle lave de nye rammer for gymnasiereformen, ønskede vi i Socialdemokratiet at have det samme mål, fordi vi synes, at det med social mobilitet er en enormt vigtig del af det, vi står for.
Der var det bl.a. Liberal Alliance, som ikke ønskede det.
Er det et udtryk for, at man ikke synes, at det skal være en del af skolens arbejde, at man skal øge den sociale mobilitet, og hvorfor er det, at man ikke vil have det som et overordnet formål?