runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Næh, det sætter ikke noget spørgsmålstegn ved det.
Det er sådan, at jeg får forskellige invitationer, og jeg bestræber mig sådan set på at være imødekommende og deltage, og der er intet som helst, der forhindrer mig i som statsminister at besøge et arrangement, der er tilrettelagt af en almenvelgørende fond, hvad enten det nu er Løkkefonden eller andre fonde, fuldstændig ligesom jeg nu lige har givet en reference til det arrangement, der om kort tid skal finde sted ude i Brøndby, initieret af spørgerens egen folketingskollega, hvor jeg uden at kende detaljerne omkring det har et billede af, at der er nogle folk, der betaler for at være med i et netværk, der understøtter noget foreningsarbejde, og der deltager jeg.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-04-04:
Det forhold, at Løkkefonden i en mail til Statsministeriet kobler en pengedonation fra en privat erhvervsdrivende fond til statsministerens konkrete deltagelse i et arrangement i Esbjerg den 13. marts 2017, og at statsministeren imødekommer den henvendelse som statsminister ved at dukke op med Statsministeriets skattebetalte spindoktor, sætter vel temmelig store spørgsmålstegn ved, om statsministeren talte sandt, udtrykte sig korrekt på samrådet den 31. januar, da statsministeren sagde: Er det sådan, at man kan købe sig adgang til mig?
Nej, det er det ikke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg står fuldstændig ved det, jeg sagde på det samråd.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-04-04:
Tak for det.
Statsministeren har tidligere i år på samrådet den 31. januar og altså under ministeransvar sagt: Er det sådan, at man kan købe sig adgang til mig?
Nej, det er det ikke.
Jeg vil gerne spørge statsministeren med alt det, der siden er udrullet om sagen i Weekendavisen, Ekstra Bladet, BT og en række andre medier om statsministeren og Løkkefonden:
Fastholder statsministeren så i dag den udtalelse, eller finder statsministeren det relevant at præcisere den forklaring?
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
Det beklager jeg.
Men den historie handlede om en privat erhvervsdrivende fond, som gerne ville give millioner til Løkkefonden, og som samtidig beder Løkkefonden om at tage kontakt til statsministeren for at bestille ham med det formål at få massiv presseomtale.
Det får en af landets førende professorer, Kurt Klaudi Klausen, til at sige, at statsministeren blander Løkkefonden og sine egne interesser sammen; det viser et billede med en mand med anløben moral og dårlig dømmekraft.
Er det en helt forkert beskrivelse af den situation, eller hvordan?
Jamen så var svaret jo ikke så klart alligevel, når vi ser det i sammenhæng med Løkkefonden.
For da var det jo ikke muligt at få et klart ja eller nej på, om statsministeren var privatperson, når han var i sammenhæng med Løkkefonden.
Jeg står her med BT's forside, den er fra den 25. marts 2018, og den handler om en privat erhvervsdrivende ...
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Det giver mig måske anledning til så lige at uddybe det der »ja«.
For jeg tror, at baggrunden for, at jeg får spørgsmålet, er, hvad jeg sagde på et pressemøde for næsten 8 år siden, den 13. april 2010, og det, jeg sagde der, står jeg selvfølgelig fuldstændig ved, jeg udtrykker nemlig den holdning, at det at være minister jo er en funktion, som man bærer på sig døgnet rundt hele året rundt.
Det betyder også, at jeg har forventninger til mine ministre, og jeg har også forventninger til mig selv omkring arbejdsindsats, om den måde, ministerhvervet varetages på, og det gælder populært sagt jo hele døgnet rundt.
Men at prøve ligesom at trække det ud i den absurditet, at det så skulle betyde, at ministre ikke har ret til noget privatliv, er jo netop en absurditet.
For selvfølgelig har ministre også et privatliv.
Ministre har venner, ministre deltager i foreningsarbejde, ministre deltager i skolesamtaler, ministre har nye venner og gamle venner og tager til påskefrokost og engagerer sig på forskellig vis, og det skal der være plads til.
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
Det var jo et dejlig kort og præcist svar.
Så kan vi måske komme lige så præcist igennem de næste.
For efter det samråd, vi havde med statsministeren den 31. januar i år, udkom der en række artikler, ledere, analyser m.v., som har omhandlet en total kasketforvirring om, hvorvidt statsministeren nu var privatperson eller var statsminister i nogle forskellige sammenhænge, særlig i forhold til Løkkefonden.
Og det er derfor, jeg i dag har brug for at få et klart svar fra statsministeren på, om han er privatperson, når han optræder i sammenhæng med Løkkefonden.
Det må der også kunne svares ja eller nej på.
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener statsministeren, at ministre i regeringen er ministre døgnet rundt, sådan som statsministeren ved en tidligere lejlighed har udtalt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Ja, det udsagn må jo stå for den pågældendes egen regning.
Jeg optræder i mange sammenhænge.
Om kort tid har jeg glæden af at tage ud til Brøndby, hvor spørgerens egen partikollega, Morten Bødskov, har lavet et netværk med erhvervsfolk for at støtte op om Brøndby Idrætsforenings ungdomsarbejde.
Der tager jeg ud, og det gør jeg som statsminister, ligesom jeg også i visse sammenhænge har stillet op, f.eks. for at overrække diplomer til drenge, der har bestået DrengeAkademiet.
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
I hvilke sammenhænge mener statsministeren at han kan optræde som privatperson og ikke som statsminister?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg hørte ikke noget spørgsmål her overhovedet, så jeg ved ikke, hvad jeg skal svare.
Jeg er statsminister – det er en funktion, den har jeg døgnet rundt, også når jeg sover, for jeg kan vækkes, hvis der sker noget.
Kan det kombineres med, at jeg så i øvrigt har et engagement som person, at jeg deltager i foreningsfester, at jeg har venner?
Selvfølgelig kan det det.
Det kræver da åbenhed omkring det, og jeg er et åbent og tilgængeligt menneske.
Der har aldrig været stukket noget under en stol.
Det engagement, jeg har i relation til den her konkrete fond, har jeg været helt åben omkring.
Jeg føler mig helt tryg ved, at danskerne godt kan gennemskue, hvad jeg er for en person, og jeg står fuldstændig ved det, jeg har gjort.
Det havde været lettere at lade være med at lave den fond.
Det havde det, så havde jeg ikke stået her i dag.
Men så var der altså også ret mange drenge, der ikke havde fået en håndsrækning.
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
Statsministeren kan jo ikke fortælle danskerne, hvordan de skal vide, hvilken Lars Løkke Rasmussen de møder på gaden – er det statsminister Lars Løkke Rasmussen, eller er den private Lars Løkke Rasmussen?
Der er jo ingen, der kan vide det.
Det er noget, statsministeren selv tiltager sig retten til at definere.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg har ikke forholdt mig til andet, end at jeg ved den almindelige kalendergennemgang, som vi har i ministeriet, hvor vi tager stilling til de invitationer, der er kommet ind, har forholdt mig til, om det kunne passe ind i kalenderen at deltage i det pågældende arrangement, som forekommer at være et godt arrangement.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-04-04:
Jeg bliver nødt til at sige, at sammenhængen mellem, at den private erhvervsdrivende fond giver en donation til LøkkeFonden, og så statsministerens deltagelse jo ikke er en sammenhæng, jeg finder på.
Det er LøkkeFonden, der skriver til statsministeren, at de håber, at de bliver en fremtidig fast giver, og kobler dermed fondens donation til LøkkeFonden med et ønske om pressedækning og et ønske om statsministerens deltagelse.
Har statsministeren ikke forholdt sig til, om det er problematisk, at der sker en sammenkobling imellem statsministerens deltagelse i et arrangement og så det forhold, at LøkkeFonden får nogle penge?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg tror, det er en meget upræcis gengivelse af tingene.
Jeg kan bare sige, at jeg forholder mig til de invitationer, jeg får, tager stilling til, hvorvidt jeg ønsker at imødekomme en invitation eller ej, og i den vurdering indgår ikke andre overvejelser, end om jeg finder den her invitation relevant, i forhold til om det er noget, jeg kan stå inde for.
Der er intet, der forhindrer mig i at tage imod en invitation til at komme til åbningen af et drengeakademi fuldstændig på linje med at tage stilling til andre invitationer, jeg får.
Nu har jeg fået en invitation fra et netværk ude i Brøndby, som er initieret af spørgerens egen kollega her i Folketinget, hr. Morten Bødskov, et netværk af folk, der betaler penge for at fremme en god sag, nemlig ungdomsarbejdet ude i Brøndby Idrætsforening.
Den har jeg taget imod.
Det er der ikke noget odiøst i.
Men jeg vil da tro, de er glade for det, for ellers havde de vel ikke inviteret mig.
Det står jeg fuldstændig ved, og det er der intet odiøst i.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2018-04-04:
Tak for det.
Jeg synes, det er aldeles glimrende, at vi har en engageret statsminister, som deltager i forskellige arrangementer.
Men vi er nødt til at komme tilbage til det her spørgsmål om, hvorvidt man kan købe sig adgang til statsministeren.
Statsministeren siger klart, at det kan man ikke.
Men i den konkrete sag fra Esbjerg henvender den erhvervsdrivende fond Lauritzen Fonden sig til LøkkeFonden og siger: Vi har et millionbeløb.
Fundraiseren for LøkkeFonden skriver så til statsministeren: Lauritzen Fonden ønsker at give et beløb, vi håber, at de bliver fremtidig donor, og vi håber, at statsministeren kan kaste glans over et arrangement og skaffe massiv pressedækning til Lauritzen Fondens donation.
Det er altså LøkkeFonden selv, der laver koblingen mellem statsministerens deltagelse og så en donation og en fremtidig donation.
Og statsministeren vælger som statsminister at imødekomme den invitation, som klart er blevet koblet til en donation til LøkkeFonden.
Kan statsministeren ikke se det problematiske i det – altså se det problematiske i, at der bliver lavet en klar sammenhæng fra LøkkeFondens side imellem en donation til LøkkeFonden og statsministerens deltagelse, ikke i Rynkeby og KFUM og alt muligt andet, men der er en klar sammenhæng her, som LøkkeFonden laver, imellem en donation, muligheden for fremtidig donation og så statsministerens deltagelse?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg er en meget tilgængelig statsminister.
Jeg siger ikke ja til alle invitationer, for det tillader min kalender ikke, men jeg opstiller ikke nogen særlige vilkår for at tage imod en invitation.
Der er intet som helst odiøst i, at jeg som statsminister på baggrund af en henvendelse fra et medlem af Venstres folketingsgruppe stiller mig til rådighed for en drøftelse med nogle erhvervsfolk.
Det er der en stribe eksempler på at jeg har gjort, og sådan skal det jo også være.
Skulle det så betyde, at jeg derudover ikke må engagere mig i noget?
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
Tak for det.
Det er jo interessant, at man ikke kan få et svar fra statsministeren på, hvad der sker på vej ned ad den trappe, for det er jo kerneeksemplet på, at det, som statsministeren har bevæget sig ud i her, er uladsiggørligt.
Det er uladsiggørligt at være statsminister oppe i mødelokalet på første sal og så trylle sig selv om til en privatperson på vej ned ad trappen.
De fiskere, der fulgtes med statsministeren på vej ned ad trappen, har da ingen anelse om, at statsministeren er blevet privatperson på vej ned ad trappen.
Formanden for fiskeriforeningen i Thyborøn har over for Danmarks Radio klart tilkendegivet, at det, at man fik det omtalte møde i Thyborøn, hang sammen med, at man donerede penge til LøkkeFonden, og at man deltog i det her torskegilde. Mener statsministeren, at den her fiskeriforeningsformand taler usandt i den her sammenhæng?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Jeg synes, det er en fuldstændig absurd leg med ord.
Altså, jeg er statsminister i Danmark.
Det er en funktion, jeg har.
Den har jeg hele tiden.
Er det, hr. Simon Kollerup mener skal være betydningen af det, at man så ikke må have noget privatliv, overhovedet?
Så må man ikke have nogen venner, og man må ikke engagere sig i foreningsarbejde?
Hvad er konsekvensen af det, der bliver spurgt til?
Det er det, jeg har så ufattelig svært ved rigtig at forstå.
Jeg kan bare sige, at jeg er helt åben omkring den måde, jeg gør tingene på, og uden at stå og prale – uden at stå og prale – så tror jeg, at det er svært historisk at finde en mere tilgængelig statsminister end mig.
Jeg er en åben og tilgængelig person.
Simon Kollerup (S), 2018-04-04:
Tak for det.
Det er jo interessant, at statsministeren priser det meget højt at komme ud og være privat og samtidig i øvrigt i forbindelse med samrådet tidligere på året og i andre situationer mener, at det slet ikke påvirker ham.
Man må forstå, at det slet ikke har indflydelse på hans politiske tænkning.
Men når jeg har stillet det her spørgsmål, som vi nu er i gang med, så er det selvfølgelig, fordi statsministerens hidtidige forklaringer er meget forvirrende.
Statsministeren skal til torskegilde og hente den store check til LøkkeFonden, og udvalgte fiskere får så et møde med statsministeren, som jo er i byen alligevel.
Mødelokalet, forstår vi, ligger oven på salen, hvor torskegildet finder sted, og på vej ned ad trappen bliver statsministeren så til den private Lars Løkke.
Vil statsministeren ikke prøve at forklare os, hvad der sker på vej ned ad trappen, der gør, at det hele pludselig bliver så privat?
Hvordan skal folk kunne regne ud, når de møder landets statsminister, om det så er statsministeren eller en privatperson, de møder?
Eller hvordan forholder det sig?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-04-04:
Altså, jeg har forventninger til ministrene i de regeringer, jeg står i spidsen for, til deres arbejdsindsats, til den måde, de varetager deres ministerhverv på i det hele taget.
Det gav jeg også udtryk for for et øjeblik siden.
Og det betyder også, at jeg har forventninger til mig selv.
Men det betyder jo selvsagt ikke, at ministre ikke kan optræde i andre funktioner end ministerfunktioner.
En minister har – det gælder også mig selv – et privatliv med familie, med børn, med venner.
Ministre – det gælder i særlig grad også mig selv – varetager en partifunktion som formand for et parti, indgår i andre relationer.
Og det er der ikke noget nyt i.
Sådan er det, og sådan har det altid været for alle ministre, også for statsministeren.
Derfor har jeg lidt svært ved at forstå, kan man sige, præmissen for dette spørgsmål og sådan set også det første spørgsmål.
Det er helt naturligt, at en minister deltager i arrangementer uden for ministergerningen, og det synes jeg er en god ting.
For hvis man som minister bare burede sig inde på ministerkontorerne døgnet rundt, tror jeg man ville komme til at mangle en kontakt til den virkelige virkelighed.
Og det gør jeg af fuldstændig den samme grund, som jeg i sin tid stiftede fonden, nemlig at den her fond løfter en vigtig samfundsmæssig problemstilling, som jeg gerne ville gøre noget ved.
Den handler om at hjælpe drenge væk fra kanten og ind i fællesskabet.
Og det vil jeg også fremover gøre, når tiden tillader det.
Samtidig bestræber jeg mig så i øvrigt på at være åben og tilgængelig over for alle, og det gør jeg, fordi jeg har en helt grundlæggende interesse i mennesker, og fordi jeg mener, at hvervet som statsminister i Danmark ikke kun er til pynt – det forpligter.
Og det betyder også, at jeg som statsminister deltager i rigtig mange sammenhænge, hvor min tilstedeværelse er ønsket, og hvor jeg finder, at der er tale om et formål, jeg kan stå inde for.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-04-04:
Fra Dansk Folkepartis side kvitterer vi også for det samarbejde, vi har med ministeren, om at skærpe tilsynet med muslimske friskoler, men det handler dette beslutningsforslag jo ikke om.
Det er jo fremsat, fordi Socialdemokraterne har foreslået det i medierne, men ikke har haft tid til at fremsætte det selv.
Spørgsmålet er så, hvorfor regeringen dog siger nej til det.
I regeringens ghettoplan på side 25 står der, at man vil lægge et loft på 30 pct. på daginstitutioner, så hvorfor i alverden siger man ikke bare ja til det her beslutningsforslag?
Så regeringen kan jo egentlig bare gøre det, den gør i ghettoplanen, og sige ja til det her beslutningsforslag, for det er stort set det samme.
Det handler jo om de private friskoler.
Der er en parallelitet mellem regeringens ghettoplan og dette forslag.
Hvorfor siger man ikke ja til det?
Jan Erik Messmann (DF), 2018-04-04:
Tak, fru formand.
Til spørgsmålet: Hvad er ministerens holdning til, at der er sat spørgsmålstegn ved Havarikommissionens uafhængighed i forbindelse med en DSB-sag, hvor en kvinde fik fastklemt armen i et kørende IC3-tog?
Hvad er ministerens holdning til, at der er sat spørgsmålstegn ved Havarikommissionens uafhængighed i forbindelse med en DSB-sag, hvor en kvinde fik fastklemt armen i et kørende IC3-tog?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Tidligere medarbejdere står frem: Så hårdt presser DSB Havarikommissionen« fra Berlingske Business den 14. november 2016.
Merete Riisager (LA), 2018-04-04:
Jamen jeg har udtalt helt klart, og det gør jeg gerne igen, at jeg ikke synes, at bederum er en god idé, hverken på skoler eller ungdomsuddannelser.
Og det hører jo ikke til skolernes og uddannelsernes kerneopgave at stille rum til rådighed for bøn.
Så det er min holdning, og den har jeg kommunikeret klart ud.
Men regeringens holdning er også, at det ikke er noget, vi skal lovgive om; at det også er et lokalt ansvar.
Marie Krarup (DF), 2018-04-04:
Og vi synes jo, det er en smule grotesk, at man f.eks. synes, at det er okay, at der er bederum på uddannelsesinstitutioner, som vi udmærket godt ved udelukkende bliver brugt til islamisk fællesbøn, samtidig med at man så i et andet lokale kan stå og sige, at vi har et meget stort problem med den demokratiske dannelse og med, at man ikke ligestiller mænd og kvinder.
Men inde i bederummet har man lige citeret fra koranen, hvor man siger, at mænd er mere værd end kvinder.
Det hænger jo ikke sammen, og det er derfor, vi synes, at man er nødt til også at tage nogle praktiske skridt, som er dem, vi har foreslået i et beslutningsforslag, som vi desværre ikke har set ministeren støtte.
Merete Riisager (LA), 2018-04-04:
Jamen som sagt tror jeg, at vi kan nå hinanden et langt stykke ad vejen i forhold til en analyse af, hvad det er, der er på spil, f.eks. en helt forskellig forståelse af f.eks. kvindens stilling i samfundet, kvindens retsstilling, kvindens rettigheder som individ, ret over egen krop osv.
Men hvordan skal man så sætte ind?
Og det er jo der, jeg også vil opfordre Dansk Folkeparti til at komme med helt konkrete forslag, som vi så kan drøfte, til at styrke den demokratiske dannelse.
Ole Birk Olesen (LA), 2018-04-04:
Jeg forstår, at spørgsmålet er stillet på baggrund af en artikel i Berlingske Business dateret den 14. november 2016.
Artiklen indgår i en serie af artikler fra efteråret 2016, som jeg tidligere har forholdt mig til på et lukket samråd den 2. februar sidste år.
Det fremgår af lovgivningen på jernbaneområdet, at Havarikommissionen er en uafhængig myndighed.
Den er ikke undergivet instruktionsbeføjelser fra transport-, bygnings- og boligministeren.
Endvidere er kommissionen uafhængig af alle infrastrukturforvaltere, jernbanevirksomheder, myndigheder og alle andre parter, hvis interesse kan komme i et modsætningsforhold til de opgaver, der pålægges undersøgelseskommissionen.
Kommissionen fungerer desuden uafhængigt af sikkerhedsmyndigheden i Trafik-, Bygge- og Boligstyrelsen og alle organer med ansvar for regulering af jernbanesektoren.
Havarikommissionen anvender en arbejdsmetode, hvor de involverede aktører i forbindelse med en given ulykke eller hændelse bliver inddraget undervejs i undersøgelsesprocessen.
På den måde får de mulighed for at handle proaktivt og hurtigst muligt ud fra de informationer, der løbende klarlægges i undersøgelsen.
Denne arbejdsmetode er i overensstemmelse med bestemmelserne i jernbanesikkerhedsdirektivet, hvori det fremgår, at sikkerhedsmæssige undersøgelser gennemføres under størst mulig åbenhed, så alle parter får mulighed for at blive hørt og underrettet om resultaterne.
På den baggrund er min holdning stadig den samme, som jeg udtrykte på samrådet den 2. februar 2017, nemlig at jeg ikke kan se, at Havarikommissionens uafhængighed skulle være kompromitteret, når en part i en pågående undersøgelse har holdninger til forhold i en sag, som de er en del af.
Havarikommissionen er, som jeg har redegjort for tidligere, uafhængig af både ministeren og også industrien og andre myndigheder.
Merete Riisager (LA), 2018-04-04:
Til at starte med vil jeg sige, at det jo er rigtigt, at Dansk Folkeparti og Liberal Alliance på nogle træk er helt forskellige partier, som har forskellige udgangspunkter for at lave vores politik.
Der, hvor vi så er ens, er jo i analysen af, at der sker kultursammenstød både på grundskoleniveau og ude på ungdomsuddannelserne, som også hidrører fra religiøse konflikter, altså simpelt hen værdier, måder at agere på, som er helt forskellige alt efter det værdimæssige ophav, man har.
Så den analyse er vi enige om.
Hvad skal man så gøre?
Jeg er også enig i, at elevråd jo ikke bare løser alt det her.
Og det, vi så kan mødes om at drøfte: Hvad er det så for nogle yderligere tiltag, vi, begge parter – Liberal Alliance og regeringen som en helhed og Dansk Folkeparti – kan stå på mål for?
Og der er jeg sikker på vi godt kan finde nogle tiltag, som kan styrke grundelementerne både i vores grundskole og på vores ungdomsuddannelser og pudse dem af, sådan at vi står stærkere i de kultursammenstød, som faktisk finder sted.
Marie Krarup (DF), 2018-04-04:
Tak for besvarelsen, og også tak for det initiativ, som ministeren har taget.
Det vil jeg godt rose, for jeg synes, det er fremragende, at man tager de her problemer op.
Og jeg er også godt klar over, at der kommer videre forhandlinger i sagen, så vi forhåbentlig får mere indflydelse på, hvilke af de her tiltag man vil tage alvorligt.
Men jeg synes også, det er vigtigt at få stillet skarpt på, at der trods alt er en forskel på tankegangen hos det parti, jeg kommer fra, Dansk Folkeparti, og så Liberal Alliances tankegang.
For det er sådan, at når der er de her såkaldte demokratiske problemer på skolerne, skyldes det jo, at der som noget nyt inden for de sidste 30 år er kommet en kultur og en religion i landet, som modvirker den frihed, som vi er vant til i Danmark, og som kommer fra kristendommen.
Det er altså det, der er centrum i problemet.
Og derfor er vi også nødt til at signalere, at det er dansk kultur og frihedstradition, som skal være bærende i vores skoler.
Derfor mener vi, at det er bedre f.eks. at forbyde islamisk fællesbøn, lukke bederum og forbyde islamiske tørklæder for at give plads til den danske frihed, end det er at gøre mange af de ting, som er foreslået blandt tiltagene i den her dialoggruppe, hvor man f.eks. ønsker, at flere elever skal deltage i elevråd og andre demokratiske processer.
Samtidig mener vi, det er vigtigt, at der i uddannelserne stilles helt skarpt på forskellen mellem det islamiske og det kristne menneskesyn, sådan at det bliver klart for alle, at det kristne menneskesyn er et, der kan bære et demokrati, fordi man f.eks. anser alle folk for lige, mens det islamiske lægger forhindringer i vejen for det.
Der må ikke være nogen berøringsangst over for forståelsen for problemets kerne.
Derfor mener vi, det er nødvendigt, at man indser, at problemet kommer fra et frihedsfjendsk budskab, og at vi i Danmark har en skole, der bygger på et andet budskab.
Derfor mener vi, at vores frihed og demokrati bedst forsvares ved grænsen med en stram udlændingepolitik og ved de ting, jeg nævnte før – ved at lukke bederum og lukke muligheden for at holde islamisk fællesbøn på skoler osv. osv. – end ved at man laver øvelser i demokrati i skolerne.
Jeg vil godt høre, om ministeren ikke er enig med mig i det.