Kim Valentin (V), 2024-12-10:
Tak, formand.
Jeg har lyst til at starte med en lille historie, for jeg kommer til at tænke på, at jeg sad med min gamle morfar i 2009.
Det var jo året efter hvad?
Det var året efter finanskrisen.
Det var en af de største kriser, vi har haft igennem rigtig mange år, men min morfar, som var 92 år på det her tidspunkt, kunne sige: Det er jo ikke rigtigt.
Hvorfor siger jeg det?
Det siger jeg af to grunde.
Den første er, at han så sagde, at der er to ting, der kan ødelægge en god økonomi, og det er jo fuldstændig rigtigt.
Du kan bare bruge alt for mange penge, og så kan du optage alt for meget gæld.
Det er sådan set de to måder, du kan ødelægge en rigtig god økonomi på.
Så er der det forhold, at vi jo i Danmark faktisk har forbedret os igennem rigtig, rigtig mange år, og hvorfor har vi det?
Hvorfor er vi bedre, end man er rigtig mange andre steder i verden?
Hvorfor er vi et af de bedste steder i Europa?
Hvorfor er vi et af de bedste steder, hvor man kan være sikker på, hvad man får i folkepension fra år til år, sådan nogenlunde i hvert fald, og hvor man kan være sikker på, at vi har nogenlunde stabile velfærdsydelser?
Jamen det er jo, fordi vi har en tradition for at kigge frem i tiden.
Vi kigger langt, når vi laver politik, og det er det, velfærdsforliget går ud på.
Det er lige præcis det, som er det allervigtigste for dansk politik i øjeblikket.
Det er, at når vi her snakker om pensionsalderen, snakker vi ikke om pensionsalderen om 2 år, om 4 år eller om 6 år; nej, det er efter 2040 og 2045.
Det er jo det, der flytter den danske økonomi og den danske befolkning og skaber tryghed.
Det er fundamentet for den almindelige dansker.
Det er, at vi rent faktisk gør de ting, at vi holder fast i dem, og at vi er tro mod de forlig, som vi laver.
Derfor vil jeg også sige, at det er rigtig ærgerligt at lytte til, hvad Dansk Folkeparti siger her.
Altså, man har indgået et forlig, og det må man jo stå ved.
Sådan er det.
Det er i virkeligheden ikke mere, end at man holder sit ord, når man har lavet en aftale.
Nå, men altså, i dag står vi over for, at vi skal behandle pensionsalderen i Danmark.
Siden 2006 har det jo været den økonomiske politik i Danmark, og derfor vil vi også gerne slå fast fra Venstres side, at når danskernes levetid stiger, stiger folkepensionsalderen.
Det er det, som velfærdsforliget siger.
Det er faktisk kernen, og det er det princip, som vi også vil have i fremtiden.
Det er en central forudsætning for, at vi har råd til at prioritere vores fælles velfærd, den grønne omstilling og Danmarks forsvar og sikkerhed, og lige præcis den sammenhæng er vigtig.
I Venstre er vi optaget af, at danskerne har et godt arbejdsliv, både som unge og som seniorer, og det er godt at se, at der er flere og flere seniorer, som faktisk også tager et job i de her år og bliver på arbejdsmarkedet.
Derfor er det også alt for ensidigt at sige, at det her kun handler om længden på arbejdslivet.
Der er mange andre ting, der ligger i det spørgsmål, og vi mener i Venstre, at velfærdsaftalen er et godt økonomisk fundament at stå på, og vi synes stadig væk, at det er et godt økonomisk fundament at stå på.
Selvfølgelig siger vi ja tak til det, men det er fundamentet.
Så har vi jo foreslået at nedsætte en arbejdslivskommission, som skal se på, hvordan vi kan give danskerne et bedre og mere fleksibelt arbejdsliv, og det gør vi, fordi vi synes, pensionsalderen indeholder sådan nogle potentielt meget store beslutninger for danskernes dagligdag, og det skal tages i en sammenhæng med Arnepension, med seniorpension og med efterlønnen.
Vi skal sikre, at vores økonomi er stærk nok.
Vi kan ikke gå på kompromis med vores økonomiske styrkemål.
Jeg glæder mig til jeres spørgsmål.