runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er meget optaget af, at boligejerne får et energimærke, de har tillid til, og som de kan bruge.
Derfor er det min hensigt at lave ændringer i ordningen, og det gælder i høj grad også for parcelhuse.
Energimærket berører rigtig mange danskere, og derfor lægger jeg vægt på, at ændringerne sker på et solidt vidensgrundlag og på, at alle parter omkring mærket er med til at løfte opgaven.
I januar holdt jeg et meget konstruktivt møde med en lang række aktører om energimærket.
På mødet inviterede jeg aktørerne til at hjælpe Energi-, Forsynings- og Klimaministeriet med at lave det nødvendige vidensgrundlag for at ændre på ordningen.
Helt konkret afholder ministeriet og Energistyrelsen her i første halvår tre heldagsmøder med organisationer og andre aktører om energimærket.
Det gør vi, for at al viden kan komme på bordet, inden jeg skal træffe beslutninger om ændringer af mærket.
Formålet er at få et energimærke, der giver købere på boligmarkedet et klart billede af en bygnings energiforbrug.
Samtidig skal energimærket i højere grad fremme energibesparelser ude i bygningerne.
Jeg er rigtig glad for at se, hvor stor opbakning der er fra organisationerne til arbejdet.
Derfor ser jeg også frem til at få forelagt et samlet vidensgrundlag i sensommeren, som vil give mig et fundament for at lave de rigtige ændringer af mærket.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil sige om sammenligningen med til biler, at jeg jo selv har gjort mig den erfaring at købe en bil, som nogle påstod havde et meget lavt energiforbrug, og så viste det sig, at det ikke helt holdt stik.
Den kørte altså ikke helt så langt på literen.
Det er helt afgørende her, og det gælder jo, hvad enten det er biler eller boliger, at man kan have tillid til det energimærke, der er, og at det er så operationelt som overhovedet muligt.
Altså, det handler jo om, at vi får sikkerhed for at få mest mulig viden.
Men den har også betydning, i forhold til hvilke investeringer det vil kunne være fornuftigt at gennemføre.
Og det har hr. Carsten Kudsk jo også været inde på i sit indledende spørgsmål.
Derfor er det jo helt afgørende, at man kan have tillid til det her mærke, og at det er operationelt.
Det synes jeg også er meget vigtigt.
Og det er også noget af det, jeg i de drøftelser, jeg har haft med branchen omkring det her, har lagt stor vægt på.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Borgerne har jo den her fornemmelse, hvilket ministeren også påpeger.
Og det er sjovt nok, at når den her energirådgiver er ude, så påpeger vedkommende ikke, hvad de faktiske forhold er.
Fornemmelsen for borgerne er den samme, som når man køber en bil og får den her fornemmelse af, at den ikke kører det antal kilometer på literen, man havde forventet.
Så det kræver jo noget oplysning.
Og som jeg fortolker det, ministeren siger, vil man til at begynde med nogle informationskampagner eller prøve at gøre noget for at forklare borgerne, hvad det her reelt betyder.
Er det ikke korrekt opfattet?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Der er mange gode pointer i det, som spørgeren, hr. Carsten Kudsk, her udtrykker.
Jeg er meget, meget opmærksom på, at det nok er nødvendigt at gøre noget mere for at kommunikere om det her, altså om der er forskel på, hvad det beregnede og hvad det faktiske er.
Men omvendt er det selvfølgelig også vigtigt, at vi kan bruge energimærket til at sammenligne.
Altså, hvis man står i en købssituation og skal sammenligne hus A og hus B, er det også vigtigt, at der er nogle ens faktorer.
Hvis der i det ene hus har boet en folkepensionist, der måske har haft et meget, meget lavt energiforbrug, og i det andet har boet en familie med tre børn, så er det klart, at de har haft et højere energiforbrug.
Og det kan være samme type bolig.
Derfor skal det alligevel kunne lade sig gøre at sammenligne.
Men jeg medgiver, at der er en udfordring i forhold til kommunikationen omkring det her, i forhold til hvordan vi i det hele taget indretter det.
Og det er også noget af det, vi kommer til at kigge på under den revision af energimærket, som vi har sat i gang.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Jeg har snakket med rigtig mange grønne eksperter, som har sagt, at vi har haft et problem, der svarer lidt til det med bilerne, hvor folk har købt en bil, der f.eks. skulle kunne køre 30 km på literen, men hvor de har en fornemmelse af, at det reelle forbrug ikke stemmer overens hermed.
Og her står vi i en lignende situation, hvor borgerne f.eks. energirenoverer deres huse og får en fornemmelse af, at de får en besparelse, som reelt ikke holder vand.
Det, man har gjort i mange, mange år, er, at man simpelt hen bare stille og roligt har skærpet bygningsreglementet.
Og i den forbindelse kommer den her rapport jo sådan set frem til, at man siger: Det har været fint nok med en skærpelse, men nu bliver man nødt til at kigge på, hvordan man kan gøre det her på en anden måde.
For borgerne kommer ud for, at deres følelse er, at deres forventninger ikke bliver opfyldt.
De kan have fået en eller anden energirådgiver ud, som siger: Hvis du låner nogle penge – det kan f.eks. være fra 100.000 til 200.000 kr. – og laver en stor renovering, forventer vi, at du kan få den og den besparelse.
Man siger jo aldrig nogen sinde til borgeren: Nu skal du høre; du skal nok forvente, at der kan ske det, at den her energibesparelse ikke holder vand.
Altså, det er jo det, der gør, at når borgerne går hen og låner penge i banken, så får de et chok, når det lige pludselig viser sig, at den her energibesparelse reelt ikke kommer.
Og det viser jo også bare, at det her er noget, man skal kigge på i forhold til folks forventninger.
Det er jo sjovt nok, for når skærpelsen af bygningsreglementet kommer, og folks ejendom bliver placeret i en bedre klasse, så begynder de også at skrue op i forhold til deres udgifter.
Så hvis man skal lave den reelle CO2-besparelse, som man gerne vil, har det jo – som der også bliver lagt op til i rapporten – meget at gøre med forbrugerens adfærd, som ministeren også påpeger.
Men det er sjovt nok med folks adfærd, for mange gange er det sådan, at jo bedre energirenoveret deres hus er, jo hidsigere bliver deres adfærd i forhold til den energibesparelse, som de sådan set reelt ikke får.
Så det er jo også derfor, vi skal til at kigge på det på en helt ny måde.
Så det, ministeren skal til at kigge på, er, hvordan vi kan komme i gang med at kigge på det på en ny måde, så borgerne ikke får en forventning, som ikke bliver indfriet.
Er det ikke korrekt?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Hr. Carsten Kudsk spørger til min mening om konklusionen i en rapport, som Statens Byggeforskningsinstitut lavede i 2016.
Det faktiske energiforbrug afhænger jo meget af, om der bor en enkelt person i bygningen, om der bor et forældrepar med tre teenagere, om de har 20 eller 22 grader i stuen osv.
Men det er vigtigt, at energimærket kan sammenlignes på tværs af bygninger.
Det vil sige, at alle energimærker for parcelhuse er beregnet ud fra samme antagelse om, hvem der bor i huset, hvor mange de er, og hvilken energiadfærd de har.
Det er derfor ikke overraskende, at der er forskel på bygningers beregnede og deres faktiske forbrug.
Rapportens konklusion peger også på, at det ikke er nok at fokusere på bygningernes fysiske egenskaber, når vi skal fremme energibesparelser, vi skal også fortsætte arbejdet med at påvirke adfærden inde i bygningerne.
Jeg er enig i konklusionen.
Det er en forudsætning for energieffektive bygninger, at de er tætte og velisolerede, men vi skal også fokusere på adfærden i bygningerne gennem målrettet information.
Endelig kan jeg sige, at der i øjeblikket pågår en revision af energimærket.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Tak til ministeren.
Jeg læser lige spørgsmålet op: Hvad mener ministeren om konklusionen i rapporten fra Statens Byggeforskningsinstitut »Forskellen mellem målt og beregnet energiforbrug til opvarmning af parcelhuse«?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Det er jo også det, der er baggrunden for, at jeg vil ændre på mærket.
Og det er også derfor, at vi har indkaldt branchen til en drøftelse af det.
Der er udfordringer, uanset hvordan man gør det her, tror jeg.
Det er en opgave, der er bundet, vi skal gøre det, men vi skal gøre det på en måde, så dem, der skal bruge energimærket, får mest muligt ud af det, og så det bliver mest muligt anvendeligt.
Ikke mindst i forhold til at kunne bruges som grundlag for at foretage investeringer i energibesparende tiltag
Hvis der ikke er den værdi i mærket, er det jo spild af penge, og det må det ikke være.
Mette Bock (LA), 2018-04-25:
Som sagt kan der stadig væk være en masse aktiviteter derude, og det her – det vil jeg gerne understrege endnu en gang – handler jo ikke om, at der er et krav om, at Flakfortet skal føres tilbage til, som det så ud, da spørgeren havde sin gang der under statens ejerskab.
Så jeg håber, vi finder en mindelig løsning på det.
Men som sagt: Regler og love skal altså overholdes, og så må vi se, om vi kan finde en løsning.
Om det lykkes at finde en løsning, som alle parter er tilfredse med, kan jeg selvfølgelig ikke udtale mig om på nuværende tidspunkt.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Hvad mener ministeren om konklusionen i rapporten fra Statens Byggeforskningsinstitut »Forskellen mellem målt og beregnet energiforbrug til opvarmning af parcelhuse«?
Jan Erik Messmann (DF), 2018-04-25:
Det er jeg helt enig i.
For hvis vi ser på, hvad det er, der trækker folk til, så er det nemlig, at der er hyggeligt og rart, at der er noget at komme efter, at man har det godt, og at det ser pænt ud.
Det kan man tydeligt se her i Københavns Havn, hvor der lejes goboats og kajakker ud.
Der er sådan lidt tømmer her og der og lidt forskelligt, og derfor synes jeg, at man skal tænke på, at det ikke altid er det der med, hvordan det ser ud, der lokker folkene til.
Jeg håber, at ministeren er enig i det, så vi kan få en løsning på det.
Mette Bock (LA), 2018-04-25:
Altså, der er jo ingen uenighed om, at det er rigtig dejligt, at mange også har mulighed for at besøge vores fortidsminder, i det her tilfælde Flakfortet, og derfor vil jeg gerne understrege, at der er lavet faciliteter, som det her ikke handler om.
Det er altså ikke Slots- og Kulturstyrelsen, som har lukket en lystbådehavn.
Det er ikke et spørgsmål om, at alt skal føres tilbage til, som det var, før man havde denne private investor, som har gjort rigtig mange gode ting.
Men det er altså et spørgsmål om, at når man har love og regler i dette land, så bliver man nødt til at overholde dem.
Det er der en god dialog om, og jeg ved, at Slots- og Kulturstyrelsen vil gøre sit bedste for at finde en ordentlig løsning.
Men vi bliver nødt til at holde fast i, at lovgivningen skal overholdes, og det jeg går også ud fra at spørgeren er enig med mig i.
Jan Erik Messmann (DF), 2018-04-25:
Jeg ved præcis, hvordan det er, for jeg er kommet derude næsten hver uge, fra det startede, og så igennem hele perioden i 1970'erne og 1980'erne.
Så jeg ved, hvordan det er, og jeg ved, hvordan det så ud før, og der var ikke nogen mulighed for andet end bare at gå rundt og kigge på vand og sjask og møg og ingenting.
Så at der er nogle, der har lagt nogle fliser og har gjort det beboeligt og til at være der, synes jeg ikke er spor forkert.
Så jeg synes, man skulle tænke ekstra over det, og jeg håber, at ministeren mener det samme som jeg, så vi kan få en løsning på det her.
Mette Bock (LA), 2018-04-25:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men vi må også slå fast, at vi lever i et retssamfund, hvor gældende love og regler skal overholdes, og jeg må igen understrege, at der allerede i købsaftalen blev gjort udtrykkeligt opmærksom på, at det var et fredet fortidsminde, hvor en særlig restriktiv lovgivning gælder, og at enhver ændring kræver en dispensation.
Så er arbejdet blevet påbegyndt, og da man bliver opmærksom på det, har man selvfølgelig taget fat i ejeren af Flakfortet.
Der er så med tilbagevirkende kraft givet tilladelse til en række faciliteter, som jo gavner lystsejlerne: moleanlæg, bolværk, fortøjningsfartøjer osv. Så er der nogle enkelte ting, som vi bliver nødt til at få rettet op på, og det synes jeg er fair, især i betragtning af at ejeren faktisk har vidst det her på forhånd.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Og det er den måde, kommunerne har gjort det på.
Problemet er bare, at nu er der begyndt at komme et mætningspunkt.
Det vil sige, at man skal kigge på det her på en ny måde.
Det hjælper ikke.
Og det er jo det, der bliver spændende.
Mette Bock (LA), 2018-04-25:
Tak for spørgsmålet.
Lad mig først slå fast, at det er en kompliceret sag, og at det også er en sag, hvor Slots- og Kulturstyrelsen har kompetence til at træffe afgørelse, men hvor der er en klagemulighed til Miljø- og Fødevareklagenævnet.
Og så er det altså også en sag, hvor der har været en række misforståelser i pressen.
En af de historier, som florerer, er f.eks., at Slots- og Kulturstyrelsen har krævet lystbådehavnen lukket.
Det er ikke rigtigt.
Det er også vigtigt at vide, synes jeg, at ejeren allerede i købsaftalen blev gjort opmærksom på, at det var et fredet fortidsminde, han købte, hvor en særlig restriktiv lovgivning derfor gælder, og at enhver ændring kræver en dispensation.
Det stod udtrykkeligt i købsaftalen.
Alligevel har det vist sig, at ejeren har udført en række ændringer uden at ansøge.
Slots- og Kulturstyrelsen har givet en lovliggørende tilladelse til en række af de her ændringer, bl.a. toilet, bade, flugtveje, industrikøkken, varme og radiatorer.
Slots- og Kulturstyrelsen har også givet tilladelse til en række faciliteter til glæde for lystsejlerne.
Det drejer sig om moleanlæg, bolværk, fortøjningsudstyr og eludtag m.v. Hvad angår de forhold, som styrelsen har påbudt reetableret, har jeg fået oplyst, at nogle af dem formentlig vil kunne godkendes i en alternativ udformning eller placering.
Det gælder f.eks. borde og bænke og grillplads.
Men styrelsen skal i hvert enkelt tilfælde vurdere, om der er tale om store indgreb i det historiske monument.
Det ulykkelige i den her sag er, at ejeren jo står med en regning i det omfang, styrelsen vurderer, at de ændringer, ejeren har gennemført, er for indgribende i forhold til det fredede fortidsminde og derfor skal justeres eller reetableres.
Det er kedeligt, at ejeren har valgt at tage den risiko.
Jeg synes ligesom Slots- og Kulturstyrelsen, at det er vigtigt, at så mange som muligt får mulighed for at besøge et fortidsminde som Flakfortet, så jeg håber selvfølgelig, at der bliver åbnet for lystsejlerne og andre besøgende igen.
Jeg har noteret mig, at der er en dialog mellem Slots- og Kulturstyrelsen og ejeren, og jeg håber, at man derigennem kan finde alternative løsninger.
Jan Erik Messmann (DF), 2018-04-25:
Tak, hr. formand.
Spørgsmålet til ministeren lyder: Hvad er ministerens holdning til, at Slots- og Kulturstyrelsen har krævet, at gennemførte ændringer på Flakfortet skal føres tilbage, hvilket vil være en bebyrdende forvaltningsakt for en virksomhed, der har brugt millioner af kroner på at renovere Flakfortet?
Hvad er ministerens holdning til, at Slots- og Kulturstyrelsen har krævet, at gennemførte ændringer på Flakfortet skal føres tilbage, hvilket vil være en bebyrdende forvaltningsakt for en virksomhed, der har brugt millioner af kroner på at renovere Flakfortet?
Siden 1967 har tusinder af sejlere nydt at komme på Flakfortet, fordi der er så gode faciliteter.
Flakfortet er i dag et af de mest populære udflugtsmål i Øresund.
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig klogt i sådan en proces her at lade sig inspirere alle steder fra.
Og vi har en god dialog med branchen.
Jeg tror, der var 20-25 forskellige brancherepræsentanter til stede på det møde, vi havde tilbage først på året.
Og jeg har en ambition om, at vi skal gøre det her rigtig, rigtig grundigt og dermed også kigge på, hvad der sker i landene omkring os, så vi får indrettet et energimærke, der fungerer, og som er et ordentligt grundlag for den enkelte familie i forhold til at kunne træffe beslutninger om energibesparende tiltag.
Carsten Kudsk (DF), 2018-04-25:
Det lyder positivt.
Og det, jeg godt vil spørge ministeren om, handler om, at vi nu hører om de svenske erfaringer i forhold til målt forbrug.
Har ministeren så planer om at tage fat i andre lande, altså Sverige og andre lande, og gå ind og kigge på, hvordan de har energimærket, og hvordan de har lavet de forskellige former?
For det kunne jo være, at det var den type, vi måske skulle implementere.
Jeg har i hvert fald hørt, at der skulle være meget positive erfaringer med den svenske model.
Er det noget, ministeren så også har planer om at tage med i grundlaget til sit kommende arbejde?
Lars Christian Lilleholt (V), 2018-04-25:
Der er jo mange muligheder.
Der er selvfølgelig det her mærke, men der er jo også mulighederne for, at man kan bruge forskellige, havde jeg nær sagt, digitale og tekniske løsninger til at reducere energiforbruget.
Altså, det vigtigste, tror jeg, er, at en forbruger skal have et så godt udgangspunkt som overhovedet muligt i forhold til at skulle kunne foretage investeringer.
Og derfor er det jo helt afgørende, og derfor lægger regeringen meget, meget stor vægt på, at når vi skal have lavet det her energimærke om, skal det i langt højere grad, end det er nu, være operationelt.
Jeg har ikke opskriften på det, og det er jo også baggrunden for, at jeg gerne lytter til kloge mennesker som dig, men også til branchen i det hele taget, folk, der har indsigt i det her, som kan komme med gode ideer; spørgeren er selv kommet med et par gode ideer til steder, hvor man også kan kigge hen, bl.a. til Sverige.
Jan Erik Messmann (DF), 2018-04-25:
Flakfortet har været benyttet af militæret frem til 1968.
Derefter lå stedet ubevogtet hen til 1975, hvor det forfaldt, da alt af værdi blev fjernet fra fortet.
Det gamle maskinrum og andet på øen blev udsat for groft hærværk, og hele øen var under nedbrydning af vejr og bølger.
Efter 1975 havde bl.a. Dansk Sejlunion i perioder brugsretten over Flakfortet.
I den periode skete der noget vedligehold, men ikke nok til at gøre øen besøgsværdig for sejlere og turister.
I 2001 blev Flakfortet solgt af det statslige ejendomsselskab Freja til Malmøkranen, på betingelse af at køberen satte fortet i stand og vedligeholdt Flakfortet med henblik på at åbne det op igen for sejlere, turister, historisk interesserede og gæster generelt.
Det er blevet gjort, og de har brugt masser af millioner.
Der er ingen tvivl om, at bevaringsværdige bygninger skal bevares, og at restriktioner på fredede bygninger skal respekteres.
Men når det er sagt, er det også vigtigt at have blik for, at Flakfortet er et anlæg, der kun kan blive vedligeholdt, hvis der er aktiviteter på fortet, der kan lokke folk derud.
Hvis ikke der er aktiviteter på fortet, er der intet indtægtsgrundlag og dermed heller ingen reel mulighed for at vedligeholde fortet.
Staten vidste, at aktiviteter på fortet var en forudsætning for, at fortet blev vedligeholdt, og at vedligeholderen ville kræve, at det foregik på en sådan måde, at det tiltrak bl.a. sejlere og turister.
Jeg går ud fra, at det også er grunden til, at staten valgte at sælge Flakfortet til en privatejet virksomhed som Malmøkranen og ikke et museum.
På en gravhøj skal der være så få aktiviteter som muligt, for at gravhøjen ikke bliver ødelagt.
Mener ministeren ikke, at det er i almenvellets interesse at sikre, at der er aktiviteter på Flakfortet, så det ikke forfalder, som det gjorde, da staten ejede Flakfortet?
Brian Mikkelsen (KF), 2018-04-25:
Det kunne jeg også godt tænke mig at vide, for det er jo slet ikke realiteten.
Spørgsmålet er da godt nok, men det har bare ikke noget at gøre med den virkelighed, der er derude.
Jeg forstår godt spørgsmålet, for jeg har også noteret mig den debat, som har været om den såkaldte centralisering af den kommunale erhvervsservice i forlængelse af forenklingsudvalgets forslag om at etablere nye kommunale erhvervshuse.
Først og fremmest skal vi lige holde skæg for sig og snot for sig.
Det, vi har diskuteret i det offentlige rum – eller som nogle har diskuteret – har været et forslag fra et forenklingsudvalg, som er kommet med nogle forslag.
Regeringen er ikke kommet med noget forslag endnu, men et forenklingsudvalg er kommet med nogle forslag.
Forenklingsudvalget lægger ikke op til at tage erhvervsservicen fra kommunerne.
Det, der lægges op til, er, at kommunerne samarbejder mere om nogle af de mest specialiserede tilbud til virksomhederne.
Så er der nogle, der har gjort gældende, at man er ved at lukke de lokale erhvervskontorer.
Der vil jeg godt slå fast, at regeringen ikke har nogen som helst ambitioner eller idé om at ville lukke de kommunale erhvervskontorer og erhvervsråd.
Det betyder, at det, der i dag er et tilbud om væksthuse til en smal gruppe af vækstvirksomheder, gøres tilgængelige i de kommunale vækst- og erhvervshuse for alle virksomheder.
Og det, som udvalget her er kommet med, synes jeg er en god idé.
Det vil betyde, at kommunerne fremover vil kunne tilbyde vejledning til alle virksomhederne og forstærke faglige miljøer i de nye kommunale erhvervshuse.
Det har alle erhvervsorganisationer, altså virksomhederne, bakket op om.
Og det er udgangspunktet for opgaven her: Hvordan får vi bedst mulig erhvervsservice, bedst mulig vejledning ud til vores virksomheder og iværksættere?
Vi har ikke kigget på systemerne og strukturerne og de aktører, som lever af det.
Nej, vi har kigget på: Hvem er det, vi vil hjælpe?
Det er virksomhederne og iværksætterne.
Bjarne Laustsen (S), 2018-04-25:
Tak, hr. formand.
Spørgsmålet lyder: Hvad er meningen med, at man vil lave en forenkling af erhvervsfremmesystemet, og så ender det op med en centralisering, uden at dem, der har forstand på det, er med?
Hvad er meningen med, at man vil lave en forenkling af erhvervsfremmesystemet, og så ender det op med en centralisering, uden at dem, der har forstand på det, er med?
Kristian Jensen (V), 2018-04-25:
For i december 2016 valgte man at skifte opgørelsesmetode, og det betyder, at det fremadrettet bliver lidt svært at sammenligne bagudrettet med regnskabstallene og de nye regnskabstal, der kommer.
Men det, vi kan sammenligne med, de tal, vi har inde, baseret på de gamle opgørelser, viser faktisk, at kommunerne samlet set har valgt at prioritere mere.
Det betyder ikke, at der ikke i enkelte kommuner kan være udfordringer, og der synes jeg at vi både fra Folketingets side og fra lokalt hold skal være meget opmærksomme.
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-04-25:
Man kan jo sige, at det er rart, at kommunerne har valgt at bruge mere, end de har budgetteret med, men det kan jo også have noget at gøre med, at budgetprocessen ligger sådan, at kommunerne vedtager deres budgetter i september-oktober måned.
Når vi så lægger penge oveni i forbindelse med en finanslov, er det klart, at der kommer penge oven i det budget, som kommunerne selv har vedtaget, og der er jo ingen garanti for, at en finanslov for næste år nødvendigvis tilfører kommunerne flere penge.
Så det kunne jo være fint, at man forpligtede kommunerne til af egen drift at sikre, at de her penge bliver brugt på ældreområdet.
Kristian Jensen (V), 2018-04-25:
Så der er ikke grundlag for for mig at konstatere, at kommunerne samlet set har skåret ned på ældreområdet.
Der er selvfølgelig en udfordring i det.
Vi bliver på den ene side sundere og raskere og har mindre brug for hjælp, fordi vi har mindre nedslidende arbejde, men på den anden side bliver der en større gruppe ældre, så der bliver et træk.
Der tror jeg at det nok er ret forskelligt fra kommune til kommune, hvordan det der lige vejer ind, og derfor er der også noget at kigge på: Hvad er det, kommunerne så fremadrettet kommer til at gøre?
Der er jeg helt enig med spørgeren i, at det skal være et punkt, vi er opmærksomme på.
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-04-25:
Det giver trods alt meget mere mening i en travl hverdag.
Men så vil jeg blot opfordre finansministeren til, at det i hvert fald var et redskab, at man kunne gå ind og lave nogle mekanismer i sådan en økonomiaftale, der gjorde, at hvis kommunerne i forbindelse med deres budgetlægning mod forventning skulle fjerne penge fra ældreområdet, så kunne det få konsekvenser for kommunerne, hvis man f.eks. prioriterer anlæg i stedet.