Lotte Rod (RV), 2024-04-05:
Tak for det.
»Del jer efter anskuelser,« sagde Viggo Hørup, og det her er virkelig en fuldstændig principiel debat.
For når der er flere og flere børn, som slår, sparker, bliver udadreagerende og ikke kommer i skole, kan man vælge to helt forskellige veje.
Man kan vælge at stå på et børnesyn, hvor man tænker, at problemet er inde i barnet, at det nok er forældrene, der ikke er opdraget dem ordentligt, eller man kan vælge at tro på, at børn reagerer på nogle rammer.
Det er det valg, vi står imellem, og vi har nogle politikere, som mener, at der skal være mere straf og flere sanktioner, og så har vi nogle andre politikere, og det er bl.a. os i Radikale Venstre, som står på det, som Børnerådet også skriver i deres høringssvar, nemlig at børns faglige og trivselsmæssige udfordringer hverken kan testes eller straffes væk.
I onsdags i debatten herinde sagde Dansk Folkepartis ordfører, at han gerne ville have, at man meget nemmere kunne smide børn ud af klassen.
Ministeren argumenterede for at få en rød sofa oppe ved skolelederen, som man kunne sende eleverne op til, og at man i øvrigt skulle ringe til forældrene, sådan at de var nødt til at tage fri fra arbejde og kunne komme og hente deres børn.
I dag diskuterer vi så det, at ministeren vil fortsætte med, at man kan dumpe børn i børnehaveklassen på baggrund af en prøve, og at man kan straffe forældre på pengepungen, når deres børn ikke kommer i skole.
Jeg står bare tænker
: Hvor er Peter Sabroes Socialdemokrati?
Peter Sabroe stod på forældrenes side.
Han forsvarede de forældre, som var de mest sårbare socialt udsatte, og som havde så ringe kår, at de ikke kunne være der for deres børn.
Dem forsvarede han.
Og i dag har vi et Socialdemokrati, som har vendt sig imod forældrene og tænker, at de skal straffes og sanktioneres.
Jeg synes, at det er så skuffende, for da vi havde den her debat for et år siden, argumenterede ministeren for, at han gerne ville sætte sig grundigt ind i det og ville afvente evalueringen, inden han tog stilling til, om man skulle fortsætte med reglerne eller ej.
Selv om det jo sådan set er rimelig prisværdigt at gøre sit arbejde grundigt og sætte sig ind i det, havde jeg det også allerede dengang ret svært med det, for bare det at forlænge det med 1 år betød jo, at der var 1 år mere, hvor det gik ud over nogle rigtige børn, som jo kun er børn én gang.
Nu står vi så i den her helt absurde situation, at ministeren jo bare kommer til at fortsætte med at lave den her straf af forældre.
Skolelederforeningen skriver i deres høringssvar, og jeg citerer: »En økonomisk sanktion ... vil blot kunne forstærke barnets udsatte position.
Lærerne er inde på, at når lærerne på den måde skal være med til at indberette, går det jo ud over det forhold og den trygge relation, der skal være mellem lærerne og eleverne.
Derfor er jeg fuldstændig enig i det, som lærerne skriver i deres svar, nemlig at den her lov jo overhovedet ikke tager højde for, hvad det er, der ligger til grund for fraværet, og om eleverne egentlig får den støtte, den specialundervisning og den sprogstøtte, som de har brug for.
Så vi kommer i Radikale Venstre til at stemme nej til det her lovforslag, og så håber jeg, at selv om Socialdemokratiet er endt et sted, hvor de fortsætter med de her regler, så er der trods alt i Peter Sabroes parti lidt eftertanke: Når vi deler os efter anskuelse, står vi så sammen med de mest udsatte børn og deres forældre, eller mener vi virkelig, at den bedste vej frem er at straffe dem?