Louise Elholm (V), 2025-06-03:
Tak for ordet.
Så er vi her igen: den årlige debat om rigsfællesskabet.
Selv om vi står på samme måde som sidste år, føles det nok lidt anderledes i år, for så mange ting har forandret sig rundt om os først og fremmest som følge af USA's nye præsident, Trumps, voldsomme ageren over for Grønland og Danmark.
Men lad os først vende øjnene mod rigsfællesskabet.
Tak til statsministeren om redegørelsen og for den indledende bemærkning.
Det er meget relevant at sætte rigsfællesskabet til debat i Folketinget, så det er jeg rigtig glad for at vi gør igen i år, og det er utrolig aktuelt.
Grønland har fået et nyt Inatsisartut og et nyt naalakkersuisut, altså et nyt Landsting og en ny regering.
Stort tillykke med det.
Med dette valg har Grønland også sat en ny retning: en samarbejdsregering på tværs af alle partier på nær ét parti med tydelige signaler om samarbejde med Danmark for på den måde at blive stærkere i Grønland.
Fra Venstres side vil jeg gerne gøre det klart, at det er et samarbejde, vi rigtig gerne vil være med til at udvikle og samarbejde om.
Mulighederne i Grønland er store, og vi vil gerne støtte det grønlandske folk i deres ønsker om udvikling af det grønlandske samfund.
Færøerne er ikke haft lagtingsvalg, men her har man taget ønsket om WTO så langt, at Danmark og Færøerne i fællesskab har nedsat et tvistløsningsnævn.
Jeg er også rigtig glad for, at den danske regering og Venstre bakker op om, at Færøerne og Grønland kan få egen stemme i Nordisk Råd.
På Færøerne forstår jeg at debatten i høj grad går på en tunnel til Suðuroy og om tilbagetrækningsalder, og for noget tid siden handlede den også om abortlovgivning.
Men alle vores diskussioner inden for rigsfællesskabet blegner i den meget anmassende interesse fra USA: gentagne ønsker fra Donald Trumps side om side om at overtage Grønland – noget, der på mange måder lyder som trusler; besøg fra vicepræsidentens hustru, der bliver til et besøg af vicepræsidenten på Pituffik Space Base midt i den grønlandske valgkamp.
Det har rystet Grønland, og det forstår jeg godt.
Jeg forstår godt, at det giver anledning til stor utryghed.
Det var et meget stærkt og klart signal, som jeg har meget stor respekt for.
Nu har USA tilsyneladende valgt en ny strategi.
Det forlyder fra anonyme kilder, at USA vil spionere mod Grønland og Danmark.
Det er en svær situation, som ryster mig rigtig, rigtig meget.
Jeg har set USA som den frie verdens leder; USA, som har kæmpet for demokrati og menneskerettigheder i verden; USA, som sammen med os og med andre lande har stiftet forsvarsalliancen NATO.
Nu truer USA med at tage dele af et allieret land og vil spionere imod os.
Glemt er årtiers samarbejde, vores støtte til USA, når de bad om det, alle de soldater, som har kæmpet side om side med amerikanerne, fordi de bad om det.
Alt for ofte har danskere måttet ofre deres liv i den kamp, som USA bad os kæmpe.
Alt det bliver bare skubbet til side, fordi Trump vil gøre USA stort.
Det må vi tage alvorligt, men vi må heller ikke overreagere.
USA er stadig vores allierede.
Vi har et tæt forsvarssamarbejde med USA, og det ønsker vi også fortsat at have i fremtiden.
Vi ønsker stadig en fri verden – også en fri verden for Grønland, for Færøerne, for Danmark, for Europa.
Amerikanernes reaktion er voldsom, men den bunder i en bekymring, som ikke er kommet ud af ingenting.
Arktis er igennem en årrække blevet mere og mere militariseret.
Afisningen af det arktiske hav giver nye sejlmuligheder, men også nye risici.
Dem skal vi tage alvorligt.
Derfor investerer Danmark også massivt i forsvaret af Grønland og Nordatlanten.
Med Arktispakken fra foråret har vi i samarbejde med Folketingets partier og ikke mindst sammen med Grønland og Færøerne sikret massive investeringer i forsvaret af Arktis og Nordatlanten.
Det drejer sig bl.a. om arktiske skibe, arktisk basisuddannelse, et bedre situations- og efterretningsbillede og meget, meget mere.