Alex Ahrendtsen (DF), 2025-05-07:
Tak, formand.
Det er lidt underligt, at centrum-venstre-flertallet i Folketinget ikke vil sige ja til dette beslutningsforslag om en national undersøgelse, især når man tænker på, hvor nidkært man forfølger Herlufsholm.
Hvis det, som vi har været vidne til i den afdækning i Berlingske, havde været gældende for Herlufsholm, havde vi set et ministerium fare ud med bål og brand og også en regeringen og en minister, der havde gjort noget.
Derfor er det lidt underligt, og jeg synes også, det er ærgerligt.
Til gengæld er det godt, at vi så skal tale om det i folkeskoleforligskredsen – bedre sent end aldrig.
Det er jo en sag, der har optaget Dansk Folkeparti meget længe.
Allerede for mere end 10 år siden foreslog vi at stramme op på ordensbekendtgørelsen, og vi foreslog det flere gange, der skete bare ikke noget.
Så kan man selvfølgelig rose den nuværende minister for endelig at have gjort det nødvendige, nemlig at stramme ordensbekendtgørelsen.
Et andet område, som Dansk Folkeparti længe har været optaget af, er magtanvendelsen.
Vi fik udarbejdet et notat af hr. Jørn Vestergaard, som klart viste, at der var en gråzone, og at lærerne ikke var sikret rent juridisk i folkeskolen, og vi havde endda nogle sager, der viste, at lærere kunne blive anklaget af politiet, hvis forældrene var sure over, at de havde grebet ind.
Det er jo nogle uholdbare situationer for lærerne, fordi de så ikke kan opretholde disciplin, de kan ikke udøve deres myndighed.
Jeg forsøgte også at få Lærerforeningen i tale.
Man erkendte, der var et problemet, men man ville ikke gøre noget.
Der var modstand i systemet, og der var modstand overalt i lærerstanden.
Nu er problemet så vokset lærerne over hovedet.
Vi har endnu ikke så ilde stedt som i Tyskland, hvor det er helt galt.
Men det, vi kan se, er, at hvor der har været en stor muhamedansk indvandring, er der også store problemer med vold.
Det er måske en af grundene til, at man ikke har villet lægge sig ud med store dele af branchen, altså fordi man ikke ønskede at åbne den diskussion.
Derudover hidrører det selvfølgelig også, at man i den påstand måtte indrømme, at det, man har troet på siden slutningen af 1960'erne, simpelt hen ikke har virket.
Socialliberalismen, socialismen, den venstreorienterede pædagogik er slået fejl.
Den kan ikke løse problemerne.
Vi skal tilbage til myndighed, vi skal tilbage til ansvarlige voksne, vi skal tilbage til disciplin, vi skal tilbage til, at det er den voksne, der bestemmer, og at eleverne skal lære at opføre sig ordentligt, og ikke mindst skal forældrene opdrage deres børn.
Forældrerollen har jo været udsat for et voldsomt angreb siden 1960'erne og 1970'erne.
Forældrene havde ikke forstand på at opdrage deres børn, og de måtte endelig ikke opdrage dem disciplineret.
I dag ser vi resultatet af det, ikke bare i Danmark, men i hele Vesteuropa – flere generationer, der er mere og mere fortabte, fordi de ikke ved, hvordan de skal gebærde sig.
Min oplevelse er, at unge og børn skriger efter rammer, efter regler, efter myndighed, efter voksne, og vi har svigtet dem i alle disse år.
Heldigvis ser det ud til, at tingene nu begynder at ændre sig.
Jeg kan bare undre mig over, at man ikke har villet lytte til Dansk Folkeparti.
For vi ved, det virker, når voksne sætter rammerne for børn, og hvad vi vil acceptere, og hvad vi ikke vil acceptere.
Hvis de voksne ikke er der, opstår der et magttomrum, og hvor der er magttomrum, er der andre, der udfylder det.
Og det er altid de stærke elever, det ikke dem med den her, men det er dem med dem her, musklerne.
Det vil vi bare ikke have.
Alle, der har udsat for mobning og vold, ved hvad jeg taler om, så vi har svigtet.
Jeg håber på, at vi kan få rettet op på det.
Når regeringen og centrum-venstre ikke vil sige ja til denne undersøgelse her i salen, kan vi håbe på, at vi kan få dem overbevist, når vi skal mødes i folkeskoleforligskredsen.
Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig initiativet og takker Liberal Alliance for det.