Hans Andersen (V), 2025-11-28:
Tak for det.
Jeg har mange gange læst og hørt hr. Bertel Haarder berette om, hvad han som integrationsminister i 00'erne måtte lægge øre til af kritik fra europæiske kollegaer over den danske linje i udlændingepolitikken.
Vi har i Danmark en udlændingepolitik, der er langt strammere end mange andre europæiske lande.
Vi begyndte at stramme gevaldigt op, længe inden mange andre overhovedet ville indse de problemer, som indvandringen medfører.
De seneste år er mange europæiske lande begyndt at kigge imod Danmark og vores tilgang til asyl, familiesammenføring og meget andet, og det gælder også lande, som for 20 år siden var stærkt kritiske over for den politik, vi førte i Danmark.
Der må man konstatere, at tiderne er skiftet, og netop fordi vi igennem mange år har strammet udlændingepolitikken, står vi en langt bedre situation end mange andre steder i Europa.
I den her regering har vi forstsat den stramme og ansvarlige linje.
Vi har bl.a. endnu en gang strammet udvisningsreglerne for kriminelle udlændinge.
Der er stadig betydelige integrationsudfordringer, vi er stadig nødt til at forholde os til konsekvenserne af den naive udlændingepolitik, der blev ført før årtusindskiftet, og det er fortsat ikke muligt at udvise udlændinge eller fratage det danske statsborgerskab i det omfang, som jeg opfatter at et bredt flertal i Folketinget ønsker.
Der er elementer af de internationale konventioner og i nogle tilfælde særligt fortolkningen af dem, som forhindrer os i at gå så langt, som vi ønsker, og hvor vi ikke kan føre, hvad jeg betragter som en helt rimelig og fornuftig udlændingepolitik.
Det sker alt for ofte, at man kan læse om en udlænding, der igen og igen dømmes for grov kriminalitet og på trods af det ikke kan udvises, som oftest med henvisning til den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
I sådanne sager kan man have svært ved ikke at sidde tilbage med en grundlæggende urimelighedsfølelse og undre sig over, hvem der egentlig bør beskyttes.
Jeg har svært ved at forstå, at det skulle være en menneskeret at kunne blive i Danmark, efter at man er kommet hertil og så har udnyttet den gæstfrihed til at begå voldtægt, drab eller bandekriminalitet.
Det er heller ikke rimeligt over for de mange udlændinge, der kommer hertil og vitterlig bidrager positivt, tager det danske samfund til sig og overholder vores spilleregler.
Løsningen er set med Venstres øjne ikke fuldstændig at melde os ud af alle fællesskaber og så sejle vores egen sø.
I Venstre mener vi, at det er i Danmarks interesse at være en del af et internationalt regelbaseret samfund og internationale fællesskaber, særligt som et lille land.
Alternativet er jo en verden domineret af den stærkestes ret, hvor det enkelte land står alene.
Det er ikke i Danmarks interesse.
Men vi bliver nødt til at forholde os aktivt til konventionerne.
Det har i mange år været Venstres holdning, at vi skulle udfordre og afsøge grænserne for konventionerne, når de spænder ben for en stram og ansvarlig udlændingepolitik.
Det indebærer også, at vi skal være villige til at løbe en vis procesrisiko.
Det arbejde har vi fortsat i den nuværende regering, hvor der er igangsat flere tiltag.
Tingenes tilstand er dog ikke statisk.
Ligesom at mange europæiske lande de seneste år er begyndt at kigge mod Danmark og vores tilgang til asyl, familiesammenføring og meget andet, står vi også knap så alene med synspunktet om, at visse dele af konventionerne og særligt Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols fortolkningspraksis er problematiske, og det er jo positivt, men vi er ikke i mål.
Vi skal fortsat finde nye veje til bl.a. at sikre, at vi kan udvise kriminelle udlændinge i videre omfang, og hvis vi skal opretholde opbakningen til konventioner og en regelbaseret verdensorden, må konventionerne også afspejle tiden; ellers eroderer den folkelige opbakning til konventionerne.
Kort sagt er Venstres holdning, at et internationalt regelbaseret samfund er til Danmarks fordel, men vi skal også insistere på, at konventionerne tilpasses virkeligheden, og at dansk udlændingepolitik formes her i Folketinget og ikke i Strasbourg. Tak for ordet.