Rasmus Jarlov (KF), 2018-10-23:
Tak for en god og grundig debat, som blev lidt længere, end jeg havde regnet med.
Men det er glædeligt, at der er en stor interesse for det her lovforslag, og jeg er helt enig i, at det er ganske omfattende og også kompliceret stof.
Der er ingen tvivl om, at det er en akademisk krævende øvelse at være folketingsmedlem, når man skal sætte sig ind i lovforslag af det her omfang og af den kompleksitet.
Jeg vil meget gerne invitere til en teknisk gennemgang ovre i ministeriet.
Så det vil I få en invitation til, så eventuel tvivl om enkeltelementer i lovforslaget kan blive afklaret, hvis der er et ønske om det.
Og så vil jeg selvfølgelig opfordre til, at man deltager i det, og så stiller vi gerne op til en grundig gennemgang af det hele. I forhold til opdeling af lovforslaget gør vi også gerne det.
Der er et par ordførere, der har bedt om at få det delt op, således at man kan stemme for de skærpede bødestraffe og måske imod andre dele af lovforslaget.
Jeg skal dog minde om i forhold til de partier, som er medlem af den finansielle forligskreds, at det har været sendt ud i forligskredsen, og at det dermed er forligskredsen, der står bag lovforslaget.
Men der er jo andre, der ikke er med i forligskredsen, og som er frit stillet til at stemme for eller imod – hvad de end måtte ønske sig – her i Folketingssalen.
Grunden til, at vi har lavet så omfattende et lovforslag, er jo nok, at jeg i forvejen har 21 lovforslag, der skal fremsættes i den her folketingssamling.
Og hvis man skulle tage hvert enkelt af de her nogle og tredive elementer i lovforslaget og lægge dem frem hver for sig, ville vi se meget til hinanden hernede i Folketingssalen, kan man sige, i løbet af den her samling, altså hvis vi skulle op over 50 lovforslag, der skulle fremsættes.
Så det er simpelt hen derfor.
Men tak for den overordnet positive modtagelse af lovforslaget.
Og det gør vi, fordi vi simpelt hen mener, at der er behov for, at der er et kraftigere incitament til at overholde lovgivningen.
Når man kigger på sagen om Danske Bank, fremtræder det jo ret tydeligt, at der ikke er blevet gjort nok for at forhindre hvidvask i Danske Bank.
Og når man så ser på det, fremtræder det også meget tydeligt, at der er et behov for højere straffe, således at incitamentet til at forhindre, at der foregår hvidvask, bliver meget større.
Og det gør det nu med den her meget markante hævelse af strafniveauet, som vi forhåbentlig vedtager med den her lov.
Noget af det første, jeg gjorde, da jeg trådte til som minister, var at kaste mig over Danske Bank-sagen, og noget af det første, jeg også gjorde, da jeg så det her lovforslag, som stort set allerede var forberedt, da jeg trådte til, var at sige: Jamen jeg synes, at vi skal tage en runde mere på strafniveauet.
Oprindelig var der lagt op til en femdobling, og jeg syntes ikke, det var nok, og derfor foreslog jeg, at vi satte det op til en ottedobling af bødeniveauet.
Og det er jeg glad for at der er bred opbakning til hele vejen rundt i Folketinget.
Det vil betyde, at i en sag, hvor man tjener 1,5 mia. kr. på ulovlige transaktioner – sådan som sagen om Danske Bank fremstår, uden at have endeligt bevis for det hele, men som den i hvert fald fremstår – vil det udløse en bøde på mellem 24 og 30 mia. kr.
Det er mange penge sidst på måneden.
Det er et kraftigt incitament, også for store banker, til at sørge for at forhindre og bekæmpe hvidvask og at have de foranstaltninger på plads for at forhindre hvidvask, som vi kræver af vores store banker.
Vi vil ikke have det, vi accepterer ikke hvidvask i danske banker.
Det er en dybt alvorlig forbrydelse.
Det er en forbrydelse, hvor man hjælper kriminelle med at gennemføre kriminelle aktiviteter.
Hvad enten det er narko- eller våbensmugling, eller hvad det måtte være, er det ikke noget, som danske banker skal være mulige at misbruge til, og derfor forventer vi altså, at der er en meget, meget bedre kontrol og meget bedre foranstaltninger på plads, end der har været i den sag, som fylder så meget i øjeblikket, og som er baggrunden for den her skærpelse, som vi nu lægger op til.
Det er ikke nok at skærpe bødeniveauet.
Der er jeg sådan set også enig med bl.a. hr. Martin Lidegaard, som jeg tror sagde det.
Det betyder, at straffen, hvis man bliver opdaget, bliver meget større.
Det, der så også er vigtigt, er, at risikoen for at blive opdaget også bliver større.
Og derfor er der mange andre ting, vi også skal gøre.
Jeg har bedt om en redegørelse fra Finanstilsynet om, hvad de har af ideer til stærkere værktøjer til at bekæmpe hvidvask – det kan være i form af stærkere hjemmel, eller det kunne være mere dataadgang, eller det kunne være flere ressourcer.
Hvad Finanstilsynet end mener at de har brug for, har jeg bedt dem om at forelægge for os, og derefter vil vi se på, om ikke vi har muligheder for at styrke Finanstilsynet, så vi aldrig igen kommer i en situation, hvor en sag af det her omfang kan køre i en dansk bank.
Der er også andre elementer i lovforslaget, bl.a. udpegningen af SIFI'er.
For at øge robustheden i den finansielle sektor foreslår vi, at kravene til, hvornår et institut kan udpeges som et såkaldt systemisk vigtigt finansielt institut, en SIFI, bliver sænket, og på den måde sikres det, at alle de institutter, der har systemisk betydning for den danske finansielle sektor, omfattes af reglerne for SIFI'er, der bl.a. indebærer ekstra krav til kapitalpolstring.
På den måde sikrer vi, at risici håndteres betryggende, og vi forventer på den baggrund, at et yderligere pengeinstitut i Danmark vil blive udpeget som SIFI i løbet af 2019.
Der hører jeg bl.a. Enhedslisten sige: Hvorfor skal vi deregulere den finansielle sektor i en tid, hvor der er så store problemer med hvidvask i den?
Der vil jeg godt understrege, at regeringens holdning fortsat er, at vi skal have en stærk finansiel sektor i Danmark.
Den skal være stærk og ren.
Det med at sikre, at vi har en ren finansiel sektor, håndterer vi ved, at der skal være hårde straffe for hvidvask, og at der skal være et effektivt tilsyn.
Men vi har ikke generelt et ønske om, at det skal være besværligt at drive bank i Danmark.
De regler, vi skal have, skal tjene et formål.
Vi går ikke ind for at have unødigt besværlige regler alene for at genere den finansielle sektor.
Så når vi her har lagt en række forslag frem til områder, hvor vi kan gøre reguleringen mere smidig og effektiv, synes vi jo fortsat, det er en god ting.
Vi er ikke ude på at hindre den danske finanssektor i at fungere.
og vi har sådan set også et ønske om, at de kan udføre deres forretninger, og at det er en god og effektiv regulering, som ikke opstiller unødige hindringer, som ikke tjener nogen formål.
Her har vi altså fået øje på en lang række regler, som vi kan forbedre, således at det bliver nemmere for den finansielle sektor at kanalisere penge derhen, hvor de kan gøre gavn i dansk erhvervsliv og i dansk økonomi generelt.
Det mener vi er til gavn for Danmark, og det er underligt, hvis man synes, at man skal modarbejde det.
Med ændringerne følger vi op på anbefalingerne, som arbejdsgruppen for eftersyn af den finansielle regulering har afgivet.
Det gælder bl.a. ændringer, som skal sikre, at pengeinstitutter kan udvikle og tilbyde nye digitale løsninger ved accessorisk virksomhed.
Det kan f.eks. være apps, der tilbyder kunderne overblik over f.eks. forbrug, finansielle forhold på tværs af forskellige virksomheder eller forsikringsforhold og lignende.
De ændringer understøtter pengeinstitutternes mulighed for at udvikle og fremtidssikre deres forretningsmodel i takt med den digitale udvikling.
Der er ikke tale om, at der bliver givet frit los, og at banker så kan begynde at drive alle mulige obskure former for forretning, for det skal ligge i forlængelse af det at drive bank.
Men som flere andre har nævnt, er det, at man udvikler f.eks. en mobile pay-løsning eller andre digitale løsninger, meget svært at finde på fornuftige indvendinger imod.
Det synes jeg i hvert fald, og det er det, vi giver mulighed for nu, og det er stadig væk under Finanstilsynets påsyn.
For de skal stadig væk tillade den virksomhed, som bankerne vil drive.
Så er der spørgsmålet om skriftligt samtykke, som jeg også tror at der var et par stykker der spurgte til.
Der er det sådan i dag, at det også følger af en anbefaling fra arbejdsgruppen, og vi ophæver kravet om, at en finansiel virksomhed skal indhente skriftligt samtykke fra kunder til at videregive oplysninger.
Det synes vi også er til kundernes fordel.
Jeg tror, der er mange, der har vænnet sig til i dag, at man kan give samtykke elektronisk, og der er ingen grund til at holde fast i forældede arbejdsgange, alene fordi man synes, at tingene skal være, som de altid har været.
Der er krav om, at pengeinstitutterne fortsat skal kunne bevise, at der er givet et samtykke, og dermed synes jeg hverken, det er en form for deregulering, som giver mulighed for hvidvask, eller noget, der på andre måder gør, at den finansielle sektor vil bringe dansk økonomi ud i et uføre.
Der er bare tale om, at vi fjerner en uhensigtsmæssig, gammeldags arbejdsgang, hvilket vil gøre det nemmere for kunderne at være kunder i bankerne, og det er en form for deregulering, som regeringen meget gerne understøtter og meget gerne sætter i værk.