Mette Thiesen (NB), 2021-05-19:
Tak for ordet.
Det her forslag er et forsøg på at komme manglen på præster til livs, og det er en rigtig, rigtig god hensigt.
Det fremgår af forslaget, at man vil løse problemet med præstemangel ved at omlægge dimensioneringen af optagne på teologiuddannelsen fra en ledighedsbaseret dimensionering til en uddannelsesspecifik dimensionering.
Og det er der dog nogle udfordringer ved.
For det første er der en massiv ledighed – 23 pct. blandt dimittender, der har læst teologi.
Her er det også værd at gøre opmærksom på, at studerende på pastoralseminariet ikke tæller med i den her ledighedsopgørelse.
I modsætning til de 23 pct. er den gennemsnitlige ledighed blandt dimittender med en kandidatuddannelse 9 pct.
Det betyder kort sagt, at hvis man vil uddanne tilstrækkelig med teologer for at komme præstemanglen til livs, vil der også helt naturligt følge en tilsvarende ekstra andel ledige teologer med.
Og så kan man jo mene, at det er det værd for at komme præstemanglen til livs – det er jo et helt legitimt synspunkt.
Men er der mon ikke bedre måder at løse problemet på, som ikke vil medføre store mængder ledige teologer?
Da jeg stod her og holdt tale om L 25, som er det her lovforslag, som vi behandlede for noget tid siden, om, at man netop kan kvalificere sig til at blive præst gennem andet end teologistudiet, nævnte jeg min egen præst.
Jeg er fra Fredensborg, og vores præst var en rigtig lokal præst.
Han var den der lokale ildsjæl, der cyklede ud til folk, når der blev født børn, og når der var nogen, der afgik ved døden, som var der, og som var et helt fantastisk menneske, som jeg stadig husker, og som jeg vil sige er sådan en rigtig lokal præst.
Derfor mener jeg også, at vi i højere grad skal se på, om den her L 25, som vi vedtog i december 2020, får løst problemerne tilstrækkeligt, for den handlede jo som bekendt netop om at gøre det nemmere for andre akademikere end teologer at kvalificere sig til at blive præst gennem ekstra- og videreuddannelse.
Og hvis ikke den løser problemet tilstrækkeligt, kunne det måske også være en mulighed at kigge ind i at udvide meritmulighederne mere, sådan at f.eks. en folkeskolelærer eller andre, der ikke har en akademisk kandidatuddannelse, men måske kun en bacheloruddannelse, også kunne tage den nødvendige efteruddannelse.
Men vi kan måske også spørge os selv om, hvordan vi kan få flere teologuddannede til at vælge præstegerningen til, for det er jo lidt paradoksalt, at man på den ene side har præstemangel, og på den anden side har 23 pct. dimittendledighed blandt teologer.
Hvordan får man løst det her paradoks?
Det synes jeg i hvert fald er meget værd at tænke videre over.
Hvis vi også skal tænke over den her landdistriktsproblematik med netop præstemangel, synes jeg jo også, at det giver mening at kigge på, om der er nogle lokale ildsjæle, som har den her landsdel eller landsby i blodet – har boet der, er opvokset der og har arbejdet der i mange år – og om de måske kunne have lyst til at videreuddanne sig og blive den her lokale præst og ildsjæl, som vi mangler mange steder i dag.
Så jeg har i hvert fald brug for at få nogle ting afklaret.
Jeg tror ikke nødvendigvis, at det her vil løse problemerne, vi har med præstemangel.
Jeg kommer til at stille nogle spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen, men umiddelbart tænker jeg ikke, at det her vil være løsningen på problemet.