Mette Abildgaard (KF), 2021-08-26:
Det var alligevel noget af en alliance, der var ved at blive dannet der.
Jeg tror, det var godt, at tiden løb ud.
Tak for ordet.
Men det er desværre nødvendigt.
Den her konflikt har allerede haft ganske store konsekvenser.
Over 60.000 behandlinger og operationer er blevet udskudt, mange på grund af den her konflikt.
Mennesker, der lever med smerter, og som havde en forventning om at blive tilset i vores sundhedsvæsen, er blevet skuffet.
Der er skabt et efterslæb af behandling, som vil tage lang tid at indhente.
Der er så mange sygeplejersker udtaget til strejke nu, at for hver uge vi forlænger konflikten, vil det tage op mod 10 uger at få puklen afviklet.
Derfor skal vi have sygeplejerskerne tilbage på arbejde, og det er, fordi de udgør en vigtig del af vores sundhedsvæsen, og derfor er vi politisk nødt til at blande os i den her konflikt, også selv om vi helst havde været det foruden.
Er det et nederlag for den danske model?
Ja, det kommer man jo nok ikke uden om at det er.
Det er det jo, hver gang man ikke kan forhandle sig til rette.
Det lykkedes at lukke aftaler på de andre områder.
Der var der også mange, der ønskede sig mere i løn og nok også mere, end hvad de fik, men det lykkedes.
To gange troede man også her, at man havde landet et kompromis, som parterne kunne leve med, og som sygeplejerskernes ledelse tilsluttede sig, men som blev underkendt siden hen.
Ifølge forhandlerne fra kommunerne og regionerne gjorde det det også svært, at de ikke følte, at de fik et klart svar fra sygeplejerskerne på, hvad det konkret var, man ønskede, andet end mere.
Nu har sygeplejerskerne så fået en aftale, som giver dem 5,5 pct. mere i løn over de kommende 3 år.
Der er nedsat en komité, der skal se på lønstrukturen i den offentlige sektor.
For os har det givet mening at bakke op om det kompromis, som sygeplejerskernes ledelse også selv godkendte.
Vi står med en pukkel med tusindvis af patienter, som ikke har fået den operation eller undersøgelse, som var planlagt.
Det er slemt.
Men det er også slemt og det er også alvorligt, hvis vi har et sygeplejerskefag, hvor man står tilbage demotiveret og uden lyst til at møde op på arbejde, når det bliver tid igen.
Jeg kan godt forstå, at I er skuffede.
Den her konflikt endte ikke ud i det, man havde håbet på, havde ambitioner om og har arbejdet for.
Jeg forstår godt, at I er skuffede, men jeg håber alligevel, at skuffelsen vil lægge sig, og at I vil møde op på arbejde og gøre den kæmpestore forskel, I gør.
Men jeg har også respekt for, at I skal have lov til at kæmpe kampen videre; sådan fungerer det jo heldigvis i Danmark.
I gør en forskel for udsatte mennesker.
Vi får brug for jer i de kommende år, hvor vi også får flere ældre, der har brug for omsorg.
Vi anerkender også, at tiden med corona har sat vores sundhedsvæsen under ekstra pres.
Jeg forstår godt, at man har følt sig provokeret af honningkagehjerter, og hvad der ellers har været af eksempler på det.
I skal have den største respekt for den indsats, der er blevet leveret.
Jeg er også godt klar over, at der er andre vilkår i vores sundhedsvæsen, som gør, at der ganske ofte skal løbes stærkt, og at arbejdsforholdene ikke er ideelle.
Jeg håber, det er noget af det, vi også kan drøfte, når vi skal drøfte en ny sundhedsaftale.
Det er der brug for.
Det er ikke der, vi kan løse det hele; jeg tror ikke, det kan gøre jer fuldt ud tilfredse.
Jeg ved godt, at der stadig er et ønske om mere i lønningsposen også, men jeg tror på, at tingene kan følges ad.
Det sker sjældent, at der ikke kan landes et forlig.
Vi har ikke haft så lang en konflikt i nyere tid.
Vi har ikke set anden udvej end at få stoppet den her konflikt nu af hensyn til de mange patienter, flere og flere, som den her konflikt har berørt.
Og så vil jeg sige til sidst, at vi gerne videre vil diskutere det her med lønforskellene og med uligheden inden for jobbene i den offentlige sektor, men jeg synes også, at vi skal diskutere det på en ordentlig måde.
Jeg synes, vi skal diskutere de jobs, hvor vi herinde i sidste ende har et indirekte ansvar eller et direkte ansvar som arbejdsgiver.
Jeg synes ikke, det giver mening at sammenligne lønningerne på tværs, altså med den private sektor, og det gør de tal, jeg har fundet på den her hjemmeside for Ligelønsalliancen, og som jeg har nævnt et par gange.
Vi må kigge inden for den offentlige sektor, og så må vi kigge på, om der er noget strukturelt dér, og det diskuterer vi også gerne.
Jeg kommer ikke til at stå på forhånd og love en blankocheck til at måtte løse det, der måtte komme ud af en sådan undersøgelse.
Det må vi diskutere.
Vi Konservative har ikke noget grundlæggende ønske om en større offentlig sektor, men naturligvis skal der være retfærdighed i den måde, vi aflønner på.
Det siger sig selv.
Det kan godt være, at det er sandheden – jeg vil bare godt se dokumentationen for det.
Tak for ordet.