Jette Gottlieb (EL), 2023-11-30:
Tak for det.
Jeg synes faktisk, det er både spændende og morsomt at være i en ordførerkreds, der på det overordnede plan siger det samme hele raden rundt.
Det vigtigste er jo nemlig den sætning, der står i redegørelsen på side 1: »Regeringen ønsker et Danmark i geografisk balance, hvor det er attraktivt at leve, bo og arbejde i hele landet.«
Ja, det er vi alle sammen enige om, er jeg sikker på, og jeg synes, det er en smuk hensigt, og jeg ville ønske, at det gennemsyrede regeringens politik på alle områder.
Lad os først se på uddannelsesområdet, som er en af de allerstærkeste lokaliseringsfaktorer overhovedet.
Vi ser, at antallet af folkeskoler er faldet stærkt fra 2010 til 2022, og dermed er afstanden til skolen vokset, både i landkommuner og i kommuner i de større byers opland.
Det er af stor betydning for målsætningen om, at et land er i geografisk balance, at der overalt i landet er nærhed til den lokale folkeskole.
Når skolerne bliver færre og afstanden bliver større, bliver levevilkårene for børnefamilier ringere i de tyndere befolkede områder.
Det er ikke en naturlov, at det udvikler sig sådan; det er et resultat af den politik, som skiftende regeringer har ført på området.
Den ene faktor er den stramme økonomiske politik, som kommunerne er pålagt; den anden er vilkårene for især den kollektive skolebustransport i de enkelte kommuner.
Mange kommuner har i de senere år måttet vælge, om de ville lukke en skole, en børnehave eller et par busruter.
Nogle har måttet gøre alle tre ting.
Det har så betydet, at stærke grupper af forældre har taget initiativ til at opretholde eller genoprette den lokale skole – og rigtig godt for det.
Men det er et udtryk for, at vi som samfund ikke tager samlet ansvar for, at livsbetingelserne er attraktive i alle dele af landet.
Det er konsekvensen af, at de enkelte kommuner er presset til alene at indtænke rentabilitet i de enkelte beslutninger.
Kan det betale sig at opretholde en lille skole?
Kan det løbe rundt?
Nej, det kan det ikke altid, og det er vigtigt, at vi derfor er opmærksomme på, at det er et samfundsmæssigt ansvar at tage det fælles ansvar for, at betingelserne bliver mere lige i landet.
Med det som eksempel tror jeg, at vi må se i øjnene, at den bedste styrkelse af landdistrikterne, vi kan give, er at bedre vilkårene for folkelige, lokale initiativer med alt fra styrket foreningsliv til lokalt og kollektivt drevne butikker og skoler, at lokale fællesskaber kan tage initiativer, som kan forbedre vilkårene i de enkelte landsbyer, og at man kan lave energifællesskaber og alt sådan noget.
Vi må jo f.eks. sikre, at lokale fællesskaber kan drive vindmøllelaug som f.eks. det bornholmske havvindprojekt ved Nexø – der blev skrottet.
Og hvorfor blev det skrottet?
Ja, det blev det jo, fordi man ville skrotte åben dør-ordningen.
Det er så et eksempel på, at de beslutninger, man tager, virker modsatrettede.
Så må vi også sikre nogle meget enklere solcelleregler, der gør, at alle kommuner kan sætte solceller på deres tage.
Vi skal lige huske, at 85 pct. alle offentlige bygningers tage er kommunale, og de fleste af os vil hellere have solceller på tage, end vi vil have dem ude på markerne.
Det er i hvert fald ret vigtigt.
Man kan sige, at uddannelseslokalisering er vigtigt, at produktionslokalisering er vigtigt, at sundheds- og sociale institutioner er vigtige, at transport og kommunikation er vigtigt, og at energi er vigtigt.
De ting skal der til for at sikre, at man kan have et levedygtigt lokalsamfund.
Det er der, hvor jeg mener, at mange af de beslutninger, der i øvrigt træffes af regeringen, peger den gale vej.
For mange af regeringens øvrige initiativer fører modsætningsvis til en fortsat meget stærkere centralisering.
Der kan jeg lige nævne den postlov, vi lige har vedtaget i dag, eller beslutningen om at anlægge en Lynetteholm, der vil øge den københavnske befolkning på bekostning af det øvrige lands.
Jeg tror derfor, at det kunne være et rigtig vigtigt initiativ, hvis man helt seriøst og overordnet sikrede, at alle lovforslag – og det er så det, som SF og Danmarksdemokraterne har foreslået – blev bedømt seriøst i forhold til deres indvirkning på den geografiske balance i landet.