Pelle Dragsted (EL), 2019-04-12:
Mange tak.
Hensigten med det her forslag fra SF er rigtig fin, nemlig at fremme og skabe bedre rammevilkår for virksomheder, der er ejet af medarbejderne på virksomheden.
Den hensigt er god af flere årsager.
Det handler grundlæggende om at distribuere ejerskab og dermed også magt og indflydelse ud til flere borgere.
Det er godt, fordi det skaber mere demokrati.
Det er klart, at når vi er flere, der er med til at eje, så er vi også flere, der er med til at bestemme.
Det skaber mere økonomisk lighed, fordi vi deler overskuddet, som bliver skabt i virksomheden, når vi selv ejer den, og det er vigtigt i en tid, hvor vi ser en ekstrem koncentration af ejerskab, ikke mindst i den her nye digitale sektor.
Så er det faktisk også sådan, at demokratiske virksomheder, herunder medarbejderejede virksomheder, viser sig i al forskning at være mere effektive og mere produktive.
Og derfor ser vi også i de her år en enorm opblomstring i andre europæiske lande af demokratiske virksomheder og medarbejderejede virksomheder.
I Sverige startede der, sidst man målte det, omkring 500 nye medarbejderejede virksomheder op på 1 år, i Danmark under 20.
Det er egentlig mærkeligt, for Danmark er jo et land med en lang tradition for en udstrakt grad af fælleseje i økonomien.
Vi har andelsvirksomheder, vi har brugsforeninger, vi har andelskasser, sparekasser, foreningsejet realkredit.
Vi er jo i virkeligheden et pionerland, når det kommer til de kooperative principper.
Og det har altid været almindelige menneskers svar på uretfærdigheder.
Hvis avancen var for høj hos mellemhandlerne, hvis man skulle betale for høje priser for varerne nede hos grossistens købmand, så lavede man sin egen brugsforening osv.
Det er et rigtig godt og sundt og demokratisk princip.
Desværre har vi i en årrække set, at det har været i defensiven, altså hvor den ejerform er blevet presset lidt i defensiven her i Danmark i modsætning til i mange andre lande, og det er på tide, at vi får vendt den udvikling.
I forhold til selve forslaget vil jeg sige, at jeg nok deler kritikken af, at det ikke er så præcist.
Det er sådan lidt på den ene side og på den anden side, og jeg synes også, man roder forskellige ting lidt sammen, altså medarbejderaktieprogrammer med en decideret demokratisk selskabsform osv.
Jeg savner måske også, at man forholder sig lidt mere konkret til, hvad den her selskabsform skal kunne, som f.eks. et a.m.b.a. eller et f.m.b.a. ikke kan – der er nogle ting, som jeg kunne pege på, men det tillader tiden ikke her – og måske også mere konkrete anvisninger på, hvad man foreslår.
For mig er det f.eks. oplagt, at sådan en selskabsform skal basere sig på de kooperative principper, som findes i det, der hedder ICA, altså den internationale kooperative alliance, og det er også det, som lovgivningen i en lang række andre lande bygger på, herunder f.eks. at der skal være åbent medlemskab for den gruppe, det vedrører.
Det er et vigtigt princip, at hvis man træder ind som medarbejder, skal man have mulighed for at blive medlem på linje med andre medarbejdere.
Det er selvfølgelig princippet om en person, en stemme – og en række andre centrale principper.
Der er masser af erfaringer fra andre lande.
Der er mange lande, der har en decideret selskabsform for demokratiske virksomheder.
Der er få, der har det kun for medarbejderejede virksomheder.
Det er som regel en del af en bredere lovgivning, som regulerer alle demokratiske virksomheder eller andelsvirksomheder eller kooperativer, eller hvad vi vælger at kalde dem.
Der er også rigtig mange eksempler på, hvordan man understøtter det her, både gennem målrettet erhvervsfremme, gennem adgang til kapital, gennem fordelagtige skatteregler, simpelt hen fordi man værdsætter demokrati i økonomien som noget særligt, ligesom vi også i Danmark f.eks. værdsætter bæredygtig adfærd i økonomien.
Vi vil inden for kort tid fremlægge et ret omfattende udspil fra Enhedslistens side, der netop med baggrund i andre landes lovgivning og regelsæt kommer med en række konkrete forslag til, hvordan man kan forbedre rammevilkårene for de demokratiske virksomheder over en bred kam, både dem, der er ejet af forbrugerne, dem, der er ejet af medarbejderne, og andre.
Og på den baggrund er vi rigtig glade for, at SF rejser den her debat, så vi kan begynde debatten og prøve at få bygget bro.
For jeg tror, det er vigtigt, at vi ikke opfatter det her som et rent socialistisk påfund.
Det er klart, at det at have mere demokrati i økonomien også spiller godt sammen med socialistiske ideer om fælleseje, men i lige så høj grad tager det altså udgangspunkt i solide traditioner, som kommer fra den modsatte side af Folketingssalen.
Det er de traditioner, som vores friskoler, vores højskoler, vores brugsforeninger, vores andelsselskaber og andet bygger på, og derfor burde vi kunne bygge bro og komme på omgangshøjde med andre europæiske lande, som understøtter og anerkender den her sektor, som man kunne kalde den erhvervsdemokratiske sektor i økonomien, som noget særligt, som noget, der spiller en særlig og vigtig rolle, netop fordi den modvirker nogle af de tendenser, vi alle sammen er lidt bekymrede for i de her år, med meget stærk koncentration af ejerskab og mindre indflydelse til almindelige borgere.
Derfor synes jeg, det er så godt, at vi får taget fat på den diskussion, og jeg er sikker på, at i den næste valgperiode vil vi kunne tage skridt på et oplyst grundlag til, hvordan vi i Danmark kan komme på omgangshøjde med andre lande.