Rosa Lund (EL), 2025-11-25:
Med det her lovforslag skal Danmark implementere EU's direktiv om retlige repræsentanter for tjenesteudbydere.
Formelt lyder det teknisk.
Det handler om kontaktpunkter og procedurer for, hvordan udenlandske myndigheder kan få elektroniske beviser i straffesager.
Men når man læser lovforslaget og høringsmaterialet igennem, står én ting klart.
Det her er faktisk ikke teknisk; det er principielt.
Det handler om danskernes retssikkerhed.
For selv om regeringen understreger, at direktivet ikke strider imod retsforbeholdet, medfører L 55 i Enhedslistens optik reelt en alvorlig udhuling af det forbehold, der skulle beskytte danske borgere i det europæiske retssamarbejde.
Af høringsnotatet fremgår det direkte, at udenlandske myndigheder via en retlig repræsentant i et andet EU-land kan pålægge danske tjenesteudbydere at udlevere oplysninger om danske brugere – uden en dansk dommer, uden en dansk retskendelse, og uden at danske myndigheder overhovedet har været involveret.
Det er en markant ændring af retstilstanden, og det betyder, at en anklagemyndighed i et andet EU-land kan kræve udleveret oplysninger om personer bosat i Danmark, og det skaber en alvorlig utryghed.
Vi har jo heldigvis stærke retssikkerhedsgarantier her i Danmark.
Vi mener i Enhedslisten ikke, at det er en god idé, at Orbáns politi uden videre domstolskontrol kan forlange private oplysninger om danske borgere.
Det betyder også, at centrale danske retssikkerhedsgarantier som kildebeskyttelse og advokatfortrolighed ikke nødvendigvis vil blive respekteret.
I stedet bliver det op til udenlandske myndigheder at vurdere, om danske borgere og danske særregler skal tages i betragtning.
Det er ikke en teoretisk risiko.
Det står sådan set i ministeriets eget høringsnotat.
Danmark står uden for e-bevis-forordningen og kan derfor ikke selv bruge den hurtige ordning, som andre EU-lande har adgang til.
Men andre EU-lande får til gengæld hurtigere adgang til danske borgeres data.
Vi ender i en situation, hvor Danmark afgiver retssikkerhed uden at få retssikkerhed tilbage.
Formelt deltager vi ikke i forordningen, men i praksis bliver danske borgere omfattet af dens virkninger uden dansk kontrol.
Regeringen påpeger, at virksomhederne kan gøre indsigelse efter artikel 17. Men i virkeligheden vil danske virksomheder skulle stå over for udenlandske anklagemyndigheder og hævde, at dansk ret, som i den sammenhæng betragtes som tredjelandsret, forhindrer udlevering af data.
Det er hverken en reel eller en rimelig beskyttelsesmekanisme.
I Enhedslisten anerkender vi naturligvis behovet for internationalt samarbejde om kriminalitetsbekæmpelse.
Men samarbejdet må ikke ske på bekostning af borgernes grundlæggende frihedsrettigheder eller på bekostning af det forbehold, som et flertal af danskerne har vedtaget at vi skal have.
Hvis lovforslaget skal kunne forsvares, må regeringen levere stærkere garantier end dem, vi har fået.
Vi mangler klare afgrænsninger af, hvilke oplysninger der kan udleveres; vi mangler sikkerhed for, at danske beskyttelsesregler bliver respekteret, også når anmodningen kommer udefra; og vi mangler en reel sikring af, at retssikkerheden ikke forskydes til fordel for udenlandske myndigheder.
Vi er ikke specielt positivt indstillede over for det her lovforslag, som I nok kan høre.
Vi har også en del spørgsmål, som vi vil rejse i udvalgsbehandlingen, og som måske kan ændre vores stillingtagen, men foreløbig vil vi i hvert fald stemme imod lovforslaget.
Tak for ordet.