runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
May-Britt Kattrup (LA), 2017-10-27:
Selvfølgelig skal boligerne indrettes til de mennesker, der skal bo der.
Hvis det er ældre og handicappede, der skal bo der, skal boligerne selvfølgelig være indrettet, så de kan få en god tilværelse.
Men med hensyn til at man ikke lige kan sige, hvem der får en blodprop i morgen, så nej, det kan man ikke, men man har jo et statistisk materiale, som man har lov til at gå ind i og spørge: Hvor mange plejer at få en blodprop?
Hvor mange har gennem de sidste mange år haft brug for en rullestol?
Man kan jo gå ind og lave en rimelig vurdering ved at kigge på det statistiske materiale, plus at de ude i kommunerne jo har et meget bedre og tættere kendskab til det her, end vi har herinde.
Med hensyn til minimumsstandarder er det sådan, at man måske i nogle kommuner har en rigtig god service, bedre end gennemsnittet måske har, og det, der så tit sker, hvis man går ind og laver minimumsstandarder, er, at man nogle steder sænker kvaliteten, fordi man siger: Nu skal vi bare efterleve den minimumsstandard, der så er.
Så minimumsstandarder kan lettere give en dårligere kvalitet, end hvis man overlader det til kommunerne at vurdere i de aktuelle situationer.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-10-27:
Altså, ofte får borgere, som bor i ældreboliger, brug for hjælpemidler, som forudsætter tilgængelighed.
Og så bliver jeg nødt til at spørge: Skal de borgere så flytte, når de får brug for hjælpemidler, eller skal kommunerne bekoste en ombygning, så man stadig væk kan bruge de hjælpemidler, som man bliver afhængig af, jo ældre man bliver? Jeg tvivler faktisk på, at kommunerne selv synes, at den sidste regning ville være fordelagtig.
Og det kunne være grunden til, at kommunerne måske heller ikke helt synes, det her forslag er fantastisk.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-10-27:
Jeg tror da også, at det bliver en spændende udvalgsbehandling, hvor vi får afklaret, om der er et flertal for et eller andet.
For der er sådan set gode elementer i det her lovforslag, og det gør, at det er lidt svært at behandle loven her i Folketingssalen.
Og uanset hvilke processer der tidligere har været med KL, må vi påtage os den opgave at tage bestik af, hvad der er af høringssvar.
Altså, hvis det virkelig er billige boliger, man ønsker, så var det måske det, der skulle have været overskriften på det hele, og måske skulle vi have grebet det an på en anden måde.
Jeg synes, vi mangler en evaluering af de 10.000 boliger, som den tidligere Venstreregering gav mulighed for, da man sagde til kommunerne: Vi har behov for nogle flygtningeboliger, nogle billige boliger, og staten kom med 5 pct. af grundkapitalen.
Så vidt jeg ved, er der ved at blive opført 8.000 boliger derude, og jeg synes egentlig, det kunne være relevant i forhandlingen her at få inddraget, hvad effekten af det har været.
Hvad fik man for de statslige penge?
Fik man sikret nogle små boliger?
Og er det i en standard, som sådan set tilfører noget, som er godt at udleje?
Har ministeren nogle refleksioner over det?
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-10-27:
Den radikale boligordfører havde desværre ikke mulighed for at være her i salen i dag, så han har skrevet en tale, som jeg har lovet at læse op.
Det vil jeg så undlade at gøre, idet der åbenbart, så vidt jeg kan forstå, skal ske en række ændringer under udvalgsbehandlingen, bl.a. på baggrund af et nyt høringssvar, som kom i går.
Dog vil jeg fra Radikales side tilkendegive, at vi sådan set i udgangspunktet støtter hensigten med loven.
Vi er meget kritiske over for den del, der handler om handicapindretningen, altså at man for fremtiden ikke behøver at gøre alle ældreboliger, som kommunerne opfører, handicapvenlige.
Den del er vi ret kritiske over for.
Men hvordan den samlede lov kommer til at se ud efter udvalgsbehandlingen vil vi afvente.
Men vores udgangspunkt er som sagt, at vi er positive.
Kaare Dybvad (S), 2017-10-27:
Det skal være dem vel undt at bruge den mulighed endnu en gang.
Men i forhold til spørgsmålet om ungdomsboliger, som jeg også synes er ret centralt, vil jeg spørge: Hvordan står Det Radikale Venstre i forhold til muligheden for at ændre kravene om toilet og bad osv.?
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-10-27:
Jamen idet jeg ikke er radikal boligordfører, har jeg ikke set et – åbenbart meget sent – høringssvar, der er kommet.
Og det er derfor, jeg ikke har læst ordførertalen op.
For jeg synes ikke, at jeg på baggrund af det, jeg har hørt i salen i dag, kvalificeret kan sige, hvor den radikale holdning er på præcis det område.
Kaare Dybvad (S), 2017-10-27:
Tak for det.
Ordføreren siger, at Det Radikale Venstre støtter hensigten i det her lovforslag.
Nu synes jeg jo, der er mange forskellige hensigter i det her lovforslag, så bare for at gøre det helt klart: Støtter Det Radikale Venstre den her ændrede anvisning til almene boliger, som jo hverken kommunerne eller boligselskaberne er interesseret i?
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-10-27:
Jeg vil så starte med at sige, at jeg faktisk ikke synes, det er helt fair at sige, at vi har svært ved at vælge.
Jeg står ikke her som radikal boligordfører, og derfor har jeg ikke helt de samme forudsætninger.
I modsætning til nogle andre mindre partier, der slet ikke stiller med en, der kommer og tilkendegiver en holdning, syntes vi bare, det var bedre, at jeg kom, på trods af at der ud fra det, jeg har hørt i salen i dag, er nogle ting, jeg er i tvivl om.
Men det, jeg ikke er i tvivl om, er den sidste del, som den socialdemokratiske ordfører spørger til, nemlig det omkring ungdomsboliger.
Og der er vi ret positive.
Vi er faktisk meget positive over for den fleksibilitet, der ligger i forslaget.
Det er klart, som også Alternativets ordfører sagde, at det jo er vigtigt, at vi får kigget på, om der sker noget omkring boligstøttereglerne.
Men udgangspunktet er, at vi er meget positive.
Liselott Blixt (DF), 2017-10-27:
Det er rigtig rart at komme som nummer to, for så behøver man ikke at forklare, hvad hele lovforslaget går ud på.
Jeg vil jo sige, at det var første gang, jeg selv stødte på ordet medicinkister – jeg har nok aldrig arbejdet på et skib eller et fly, hvor man havde medicinkister – så jeg tænkte, at så måtte jeg hellere sætte mig ind i, hvad medicinkister i det hele taget er.
Så jeg surfede lidt rundt på internettet og fandt ud af, at det er sådan, at når man er sømand, er man ofte langt fra land, og så kan man jo blive syg på sådan et skib.
Det kan være en fiskekutter, der er lige ved land, eller det kan være en luksusliner; det kan være små og store skibe på små og store have.
Men uanset hvad skal man jo kunne reagere, hvis der sker noget med en selv, eller hvis man skal kunne hjælpe nogen i en nødsituation ude på vandet, og der skal jo være forskellige lægemidler.
Så gik der en prås op for mig, og jeg tænkte, at man selvfølgelig skal kunne have noget medicin.
Det kan være morfin, det kan være noget andet, der er vigtigt at have i de her medicinkister.
Jeg lærte også, at ude på vandet er det som oftest kaptajnen eller overstyrmanden, der faktisk har ansvaret som sygdomsbehandler.
I Søfartsstyrelsen er der nogle tekniske foreskrifter om arbejdsmiljø osv., og der står også skrevet der, at der skal forefindes en skibsmedicinkiste, og der findes faktisk forskellige typer medicinkister, nemlig A, B, C og CR.
Så jeg er blevet rigtig velbevandret i medicinkister, blot fordi vi nu har det lovforslag, der sørger for, at det bliver Sundhedsstyrelsen, der overtager kontrollen med det, altså hvor det kan købes, hvad der skal være i osv.
Det eneste, jeg vil sige om selve forslaget – der er også andre, der har taget det med i deres høringssvar, og ministeren har også lovet at se på det – er om adgangen til erstatning for lægemiddelskader.
Pudsigt nok er det jo noget, som vi også har diskuteret eller diskuterer i øjeblikket med patienterstatning, altså hvem der har erstatningsansvaret, og der opstår et hul i netop dækningen af lægemiddelskader, fordi noget af den her medicin jo ikke er receptudskrevet til den enkelte, til hvem kaptajnen eller overstyrmanden skal give medicinen.
Så der håber jeg vi finder en løsning, så det ligesom kommer med i lovforslaget, når det bliver stemt igennem.
Men vi støtter det.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-10-27:
Jamen jeg tror, vi løbende kommer til at drøfte det her, herunder også hvad det er for en viden, vi får frem.
Jeg synes, at det, der er vigtigt at sige, og som jeg også sagde i min tale, er, at listen med de fire områder jo ikke er en begrænsende liste i forhold til den enkelte læges ordinationsmuligheder.
Men det er Lægemiddelstyrelsens anbefalinger i forhold til de grupper, hvor man kan se at der er en umiddelbar effekt, og deres vurdering af, at de patientgrupper kan have gavn af medicinsk cannabis.
På epilepsiområdet er vi jo blevet orienteret om, at det firma, der hedder GW – jeg tror egentlig ikke, man må sige det i forhold til at gøre reklame – lige nu kører et fase 3-forsøg med et markedsføringsbaseret og cannabisbaseret præparat, som netop er rettet mod nogle af de sjældne og små epilepsiformer.
Så der sker i høj grad også noget på epilepsiområdet, når vi taler medicinsk cannabis.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-10-27:
Tak for det.
Tak for svaret, vi ser frem til at se, hvad der sker på den front.
Et andet spørgsmål, jeg gerne vil stille nu her i dag, drejer sig om noget af det, jeg selv nævnte i min ordførertale, nemlig epilepsipatienterne og deres bekymringer over ikke at være med på listen.
Hvis der nu undervejs i den her forsøgsperiode fremkommer ny evidens, ny forskning, som peger på, at der er en gavnlig effekt, ud over hvad der måske er forskning om og evidens for i dag, vil ministeren så være åben over for, at vi kan tage en drøftelse i kredsen om, hvorvidt man skulle inkludere epilepsi på listen – altså såfremt der kommer mere forskning, der peger på, at det kunne være hensigtsmæssigt?
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-10-27:
Nu skal vi lave en justering af sundhedsloven, som bl.a. skal kigge på det her punkt.
Når vi kigger på, hvor det er, vi mangler lægerne, jamen så ved vi jo godt, at det primært er i provinsen, hvad angår de praktiserende læger, men også i forhold til andre speciallæger.
Men også i socialt belastede boligområder er der desværre en stor mangel på praktiserende læger.
Der har været nedsat et lægedækningsudvalg, det har talt, og det gjorde det først på året.
Umiddelbart derefter indkaldte sundhedsministeren til en politisk drøftelse, som vi fra socialdemokratisk side anerkendte at vi skulle tage med det samme, for området er så alvorligt, og konsekvenserne er så store for rigtig mange borgere.
Vi ved godt, at det er de fem regioner, der har ansvaret og har opgaven med at sikre praktiserende læger til alle danske borgere.
Det var et ønske fra alle fem regioner, at man fik udvidet deres tidsmæssige ramme fra 4 år til en længere periode, og der blev vi politisk enige om 6 år, i forhold til hvis de skal ud at drive regionale klinikker der, hvor der ikke er praktiserende læger til at drive egne ydernumre og egne klinikker, eller at der heller ikke er udbudsklinikker, som byder sig til.
Det er en rigtig god ændring, vi her laver.
Her har vi været lydhøre i forhold til dem, der har opgaven og ansvaret, altså de fem regioner.
Et andet punkt, vi også ændrer her i sundhedsloven, er, at vi gør det lettere, hvis en praktiserende læge ønsker at købe et ydernummer fra en anden praktiserende læge.
Vi laver en ordning, der er mindre bureaukratisk.
Det er i og for sig stadig væk den samme overordnede ramme, nemlig at de højst må eje seks ydernumre.
Det tredje og sidste element, jeg her vil fremhæve, der er en ændring, er, at man også laver en ændring af Styrelsen for Patientsikkerheds finansiering, hvor man tidligere havde det sådan, at regionerne skulle betale pr. sygehusenhed.
Nu bliver der lavet en forenkling, sådan at det bliver et samlet gebyr pr. region.
Det lyder alt sammen rigtigt, og det er årsagen til, at vi fra socialdemokratisk side støtter det her forslag.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-10-27:
Det tror jeg man må sige er alt, alt for tidligt at sige noget kvalificeret om.
Vi vil forventeligt komme til at skulle importere, men når det gælder den danske dyrkningsordning, som jo træder i kraft parallelt med forsøgsordningen, nemlig pr. 1. januar, har vi fra Lægemiddelstyrelsens side og også i de ting, der er blevet meldt ud fra ministeriets side, lagt vægt på, at hvis der var danske ansøgere, som havde indsendt deres ansøgning her inden for ca. 1 uge siden, altså inden den 22. oktober – vi gjorde status pr. 25. oktober – så ville vi også sikre, at man kunne have en behandling af sagerne, så de i princippet kunne komme i gang pr. 1. januar 2018, altså parallelt med iværksættelsen af forsøgsordningen.
Det vil selvfølgelig kræve, at de kan leve op til de krav, der er, både sikkerhedsmæssige krav i forhold til medarbejderne, krav til bygningsmæssig sikkerhed og selvfølgelig også krav til produktets kvalitet, at man kan kvalificere det.
Lægemiddelstyrelsen oplyste pr. 25. oktober, at der var indkommet 13 ansøgninger om dansk produktion, og at der var indkommet en række ansøgninger om det at håndtere mellemprodukter og altså dermed sikre, at vi også kan få det distribueret ud via apotekerne.
Så jeg er fortrøstningsfuld.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-10-27:
Tusind tak for det.
Det har der været, men jeg nævnte bare, at jeg havde rykket for det nogle gange, og så var der også blevet indkaldt.
Altså, er der nogle estimater, er der nogle beregninger og forventninger til, hvor meget af det her vi kommer til at kunne levere fra dansk side, og skal vi også stadig væk importere fra udlandet?
Mette Abildgaard (KF), 2017-10-27:
Jeg er da glad for, at spørgeren glæder sig over, at Det Konservative Folkeparti er trådt ind i regeringen.
Da spørgeren selv var en del af en regering, blev der også fremsat forslag om medicinsk cannabis, men det bakkede man ikke op om fra spørgernes side.
Dengang der blev fremsat forslag om det fra Alternativets side, bakkede Socialdemokratiet, så vidt jeg husker, heller ikke op om det.
Nu har Socialdemokratiet så besluttet sig for alligevel at være en del af det her, og det kan man jo så undre sig lidt over, når man står og kigger på udefra.
Men vi må jo tage det som udtryk for, at spørgerens parti har ændret holdning i den her sag.
Og det kan jeg egentlig godt forstå, for der har jo været et meget stort folkeligt pres i den her sag, og det tror jeg så man fra spørgerens partis side har givet efter for.
Jeg kan ikke bekræfte, at der ikke er nogen virksomheder, som har forsket i det her, og som har lavet forsøg.
Der er allerede i dag produkter på markedet, som indeholder medicinsk cannabis, men de produkter er jo netop blevet godkendt; man har jo netop kunnet bevise, at de har den kvalitet og sikkerhed, som vi stiller krav om.
Så nej, jeg kan ikke bekræfte, at der ikke er nogen, der forsøger sig med det her, for der er allerede produkter på markedet i dag, men de har kunnet leve op til de sikkerhedskrav, vi stiller til nye lægemidler.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-10-27:
Mange tak.
Jeg vil sige, at det er glædeligt, at Det Konservative Folkeparti er kommet i regering, for det gør jo en forskel her.
Jeg synes, ordføreren havde nogle spændende betragtninger til sidst, for det er præcis det, jeg har præciseret er Socialdemokratiets holdning – at den forskningsmæssige dimension og ramme for det her skal vi arbejde med frem mod tredje behandling.
Det er det, vi ønsker.
Kan ordføreren ikke give mig ret i, at det havde været ønskeligt, hvis der havde været firmaer i medicinalindustrien, der havde udviklet de her produkter og havde søgt en markedsføringsgodkendelse og havde fået den, og at de produkter havde stået på apotekshylderne?
Og kan ordføreren ikke bekræfte, at det ikke er sket, og at der er patienter, der efterspørger de her produkter, og at det her med en forsøgsperiode måske lige nøjagtig kan være en af trædestenene frem mod mere viden?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-10-27:
får man næsten lyst til at sige, eller i det mindste en læge i nærheden, for det kan jo i yderste konsekvens være spørgsmål om liv eller død.
Derfor er det også alvorligt, at vi desværre må konstatere, at det til tider er svært at få besat lægestillinger, ikke mindst i privat lægepraksis, og ikke mindst i bestemte dele af landet.
Jeg mener derfor også, at det er et udtryk for rettidig omhu – om end i sidste øjeblik – at vi fik en aftale i hus om uddannelse af flere læger og om løsninger i forhold til manglen på især praktiserende læger.
Men det er også vigtigt, at vi er enige om, at det er det lange seje træk, der er brug for, hvis vi skal nå i mål med at sikre alle borgere den vigtige lægedækning, også i fremtiden.
Jeg skal heller ikke lægge skjul på, at vi selvfølgelig havde håbet på, at vi i aftalekredsen havde været endnu mere ambitiøse, da vi lavede lægedækningsaftalen i januar måned, så regionerne havde fået mere frie hænder til at oprette regionsklinikker på de områder, hvor det er svært eller umuligt at skaffe almenpraktiserende læger, både fordi yderområderne har et berettiget krav på at få endnu mere varige løsninger på deres lægemangel, men også fordi det ville kunne styrke udviklingen af sundhedsvæsenet i lige præcis de områder, der er blevet ramt eller rammes af centraliseringen af sundhedsvæsenet.
Hvis kommuner og regioner i yderområderne skal have mulighed for at sætte endnu mere kød og blod på tankerne om bæredygtige sundhedshuse og sundhedscentre, som ofte er en del af alternativet til både den tidligere almenpraktiserende læge og det tidligere lokale sygehus, så bør regioner og kommuner have mere frie hænder til at ansætte almene medicinere og overtage klinikker i de tilfælde, hvor der ikke er en praktiserende læge, der vil overtage en forladt klinik. Vi er tilfredse med, at vi er nået dertil i dag, og jeg skal måske også lige understrege, at det, at vi også får uddannet flere læger, er med til at løse problemet på den lange bane.
Men det lange seje træk er nødvendigt, og SF støtter forslaget.
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-10-27:
Det her lovforslag bygger på en politisk aftale fra februar, hvor alle Folketingets partier var enige om at følge en lang række af Lægedækningsudvalgets konkrete initiativer for at få bedre lægedækning i hele Danmark.
Den del af lovforslaget er Radikale Venstre helt med på, og den støtter vi naturligvis.
Men lovforslaget indeholder også en del vedrørende gebyropkrævning.
Vi respekterer, at et flertal har vedtaget loven, og vi støtter derfor nu disse, som vi læser det, mere tekniske ændringer af loven, og vi bemærker, at der heller ikke er nogen kritiske høringssvar over for disse ændringer af gebyropkrævningen.
Liselott Blixt (DF), 2017-10-27:
En gang imellem føler jeg mig som hørende til en anden generation, og det er hovedsagelig, når vi nu taler om læger.
Man husker fra sin barndom, at man kom op i lægehuset til de læger, man kendte.
De kendte hele familien.
Det er nok noget af det, som vi kæmper for i Dansk Folkeparti, altså at vi får familielægen tilbage; men det er også nok et af de steder, hvor vi kan se, at der i fremtiden kommer til at blive en anden måde at kontakte sin læge på.
Vi har utrolig store udfordringer rundt omkring i landet, det være sig i landdistriktsområder og i boligkvarterer med borgere med mange komplekse problemer, altså lige netop i de områder, hvor der er rigtig mange ældre og syge borgere.
Det her lovforslag lægger jo så op til, som også tidligere ordførere har været inde på, at vi prøver at gøre det nemmere at få læger i hvert fald nogle af de steder, hvor vi i dag mangler.
Jeg får jævnligt breve fra folk, der skriver, at de nu er blevet spøgelsespatient, fordi de ikke har nogen fast læge, eller fordi de ikke selv kan vælge en læge.
De kan ikke selv vælge, om det skal være en mand eller en kvinde.
Det er så også svært efterhånden, fordi der er rigtig mange kvindelige læger.
Men der er nogle udfordringer på området, som vi bliver nødt til at tage alvorligt, og vi må sige: Jamen det her løser ikke det hele, men det er en del af det.
Det er jo også, som man kan se, sådan, at en læge nu kan have flere klinikker.
Selvfølgelig kan vedkommende jo ikke være på alle klinikker samtidig, men man kan jo så få ansat nogle af de læger, der ikke tør købe en praksis i et bestemt område.
Men jeg synes også, vi skal lytte til nogle af de gode ideer, der bliver udformet af læger.
Jeg læste den anden dag, at der var en læge, der faktisk boede i Greve Kommune, der fik en praksis i Nysted.
Så foreslog Region Sjælland, at lægen skulle starte arbejdsdagen hjemmefra, og hun fik så en bus til at sidde og arbejde i.
Når hun blev hentet kl. 8 om morgenen, var der telefonkonsultation i bussen med patienterne i de 1½ time, det tog at køre til Nysted, hvor lægen så kunne tage imod patienterne i sin praksis.
Når lægen så kørte hjem igen, kunne hun ordne alt det skriftlige på computeren.
Det her kunne man jo gøre rigtig mange steder.
Det var en idé, som lægen selv kom med, og det var en region, der greb den.
Sådan nogle ideer kan jo også være rigtig gode til at se, hvordan vi kan få læger ud i nogle af de områder, hvor der er brug for det.
Jeg synes i hvert fald, at det er en knaldgod idé.
Med det her forslag kan vi jo kun sige, at vi er glade for, at lægerne får lov til at eje flere ydernumre.
Regionsklinikkerne kan nu køre i 6 år i stedet for 4, selv om vi håber, at vi med tiden kan minimere antallet af regionsklinikker, fordi de læger, der er der, ikke er der i ret lang tid ad gangen.
Men vi støtter forslaget – og håber på, at der sker mere på området.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-10-27:
Tak for det.
Der har gennem en årrække været problemer med lægedækningen i visse områder af Danmark.
Derfor indgik regeringen og alle Folketingets partier en aftale i februar måned i år for at afhjælpe problemet.
Det betyder bl.a. mindre bureaukrati, hvis en læge ønsker at sælge sin klinik, og hvis denne lov vedtages, vil en læge fremover kunne sælge til en anden læge, uden at det skal gå gennem regionen.
Desuden kan en praktiserende læge eje flere ydernumre.
Det giver større mulighed for, at læger, som ikke ønsker administrativt bøvl og ikke ønsker at løbe en økonomisk risiko ved selv at starte op, kan blive ansat i stedet for være selvstændige.
Det er der tilsyneladende et behov for, og det kan derfor løse nogle af problemerne med lægemangel i visse områder.
Samtidig blev det muligt for regionsklinikker at drive klinik i 6 år frem for i dag 4 år.
Det gør det lettere at planlægge og er derfor også med til at afhjælpe lægemanglen.
Denne del af aftalen kræver dog en løbende opmærksomhed.
Jeg mener, at det er ekstremt vigtigt at holde øje med, at vi ikke ind ad bagdøren får en nationalisering eller rettere en regionalisering af almen praksis.
Selv om regionerne skal leve op til udbudslovens regler om ligebehandling, lader det til, at private udbudsklinikker alligevel ikke har helt samme vilkår, og det er noget, som jeg vil undersøge nærmere.
Der kan også være andre forhold, som gør sig gældende i forbindelse med den såkaldte lægemangel, for i bund og grund er problemet nok nærmere fordelingen af læger end en egentlig mangel på læger.
Det er også noget, vi skal se på, og det skal vi se på med respekt for lægerne som selvstændige erhvervsdrivende.
I stedet for, at man opkræver gebyrer for hver enkelt sygehus, vil gebyrer fremover bliver opkrævet hos regionen.
Det betyder, at registrering og administration vedrørende gebyrer samles ét sted i stedet for mange forskellige steder.
Mindre bureaukrati og registrering er altid meget velkomment hos Liberal Alliance, og vi støtter det samlede lovforslag.