Henrik Brodersen (DF), 2018-05-25:
Mange tak til statsministeren for den fine redegørelse om rigsfællesskabet.
Den beskriver også de udfordringer, de nordligste dele af rigsfællesskabet står over for, og der er ingen tvivl om, at vi har udfordringer i rigsfællesskabet.
Der er sket meget siden den sidste redegørelse om rigsfællesskabet fra statsministeren.
I den sidste redegørelse fyldte det meget, at Grønland og Færøerne arbejdede på en forfatningstekst, og der blev lagt stor vægt på i den tekst, at det arbejde skulle rummes inden for Danmarks riges grundlov.
Det er også en del af debatten.
Ved sidste redegørelse var der lagt op til en folkeafstemning om en forfatningstekst på Færøerne.
Den skulle afholdes den 25. april i år.
Den dato er vi forbi, og jeg var lige ved at sige, at der heldigvis ikke har været en folkeafstemning på Færøerne om en forfatningstekst.
Den er i stedet lagt ud i et udvalg, der arbejder videre.
Det synes vi faktisk i Dansk Folkeparti er rigtig godt.
For en forfatningstekst og en beslutning, der skal tages, bør man nok tygge godt og grundigt på, inden man går videre.
Fordele og ulemper skal vejes op, og man bør finde en bred enighed.
En forfatning skal der være bred opbakning til, også i befolkningen.
Anderledes forholder det sig i Grønland.
Her har man ikke overvejet at tage yderligere skridt mod en forfatning, tværtimod.
Siden vi diskuterede rigsfællesskabets sidst, har der været afholdt valg i Grønland.
Jeg har fulgt valgkampen med stor interesse, og efter rigtig, rigtig mange år, hvor der stort set ikke har været snakket om andet end grønlandsk selvstændighed, har jeg bidt mærke i to ting.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er rigtig godt, således at debatten om Grønlands fremtid kan blive lidt mere nuanceret.
Det andet er, at Grønlands udfordring på uddannelsesområdet stod højt på dagsordenen i valgkampen, og at uddannelse står øverst og fylder en hel del i den nye koalitions arbejdsprogram.
Disse ting kan vi så glæde os over, og vi håber, der vil blive taget hånd om de store problemer, der er, med manglende uddannelse i Grønland, især hvis man har planer om at stå på egne ben om kort tid, fordi der så vil være brug for alle disse kompetencer.
Valget på Grønland er gjort op, og det gamle landsstyre er nu udvidet med et nyt løsrivelsesparti, som ønsker løsrivelse her og nu, koste hvad det vil.
Desværre må vi konstatere, at man ikke har taget et skridt til siden og overvejet situationen eller sørget for at få gennemført de mange nødvendige reformer, som der er brug for.
Jeg kan blot nævne, at over halvdelen af Grønlands indtægter er i form af bloktilskud fra Danmark på omkring 3,7 mia. kr. årligt.
Hertil kommer så de sagsområder, der ikke er hjemtaget, f.eks. de finansielle forhold, politiet, retsvæsenet, kriminalforsorgen, havmiljøet, kortlægning, person-, familie- og arveret.
Så det er altså over 4 mia. kr., som skal erstattes krone for krone, før Grønland kan stå på egne ben.
Og så kan vi medføre, at der kommer ca. 228 mio. kr. fra EU.
Derudover har vi gang på gang i Folketinget hørt, hvordan allerede overtagede områder også sejler.
Der er ikke styr på tingene i Grønland, og det er både økonomiske og samfundsmæssige problemer, der skal tages hånd om på Grønland, før en fornuftig løsrivelse overhovedet kan blive en realitet.
Anderledes forholder det sig på Færøerne.
Her har man rimelig godt styr på økonomien og de reelle udfordringer på sigt.
Der er et stærkt erhvervsliv, og man er i gang med at få flere ben at stå på økonomisk, f.eks. i form af øget turisme.
Befolkningen er meget veluddannet, og hver gang Færøerne har hjemtaget et sagsområde, er der stort set ikke nogen af dem, det vedrører, der overhovedet lægger mærke til det.
Det er godt; der er styr på tingene.
På den måde er jeg slet ikke bekymret for, hvorvidt Færøerne kan stå på egne ben.
Det har de bevist de kan, men jeg vil begræde det, hvis Færøerne vælger at forlade rigsfællesskabet
Det vil være et stort tab for både Færøerne og Danmark.
I Dansk Folkeparti er vi store tilhængere af rigsfællesskabet, og vi synes, vi skal bevare et fællesskab med hinanden.
Vores historie og vores fællesskab går flere hundrede år tilbage, og vi har været igennem en stor udvikling sammen.
Derfor ønsker vi fortsat at kunne udvikle rigsfællesskabet sammen, og at fællesskabet kan fortsætte i flere hundrede år mere.
Derfor synes vi i Dansk Folkeparti også, det er ærgerligt og bekymrende for vores fælles fremtid, at det nye landsstyre har valgt at fokusere på at få danskundervisningen nedprioriteret og i stedet sætte engelsk ind som første fremmedsprog.
Det vil skabe en endnu større kløft mellem Danmark og Grønland, og det vil også være med til at skabe en kløft mellem de mange herboende grønlændere, ca. 15.000 i alt, og deres hjemland.
Det vil også være med til at skabe en kløft mellem de mange grønlændere, der rent faktisk kun taler dansk, og de andre i det samfund, de lever i.
Det er ærlig talt yderst bekymrende, for hvordan skal Grønland kunne stå alene med en økonomi, hvor halvdelen af indkomsten kommer i form af støtte fra Danmark og EU?
Hvordan skal man kunne stå på egne ben med egen økonomi og egen forfatning på blot 3 år, hvis tanken bag disse røster fra Grønland bliver gennemført?
Hvordan planlægger landsstyret og Landstinget i Grønland at løse de store sociale problemer, at gennemføre de mange nødvendige reformer og at skaffe den manglende kvalificerede arbejdskraft på blot 3 år?
Jeg mener, at man skylder hele den grønlandske befolkning et svar på, hvorfor man vil rive tæppet væk under dem.
Jeg vil understrege, at vi vil den grønlandske befolkning det godt, og at det er af bekymring for befolkningens ve og vel, at vi stiller kritiske spørgsmål til de aktuelle planer om en snarlig løsrivelse fra Danmark og et farvel til rigsfællesskabet.
Og så længe Danmark også er en del af rigsfællesskabet, har vi et ansvar for mange sagsområder i Grønland.
Så det er vores pligt at blande os og påpege de farlige ting, der er risikoen ved at kaste sig ud i økonomiske og samfundsmæssige eksperimenter, der kan bringe hele velfærdssystemet i Grønland i stor fare.
I Dansk Folkeparti vil vi hellere ønske, at man fra grønlandsk side brugte mere tid på at løse de store økonomiske og samfundsmæssige problemer, som bl.a. er beskrevet i redegørelsen.
Dansk Folkeparti vil også gerne ønske, at man ville bruge mere tid på at udvikle erhverv og uddannelse, sådan at befolkningen bliver stærkere på de områder.
Vi vil ønske, at man tog et skridt til siden og parkerede løsrivelsen, mens man i det mindste fik løst nogle af de store problemer og fik stabiliseret samfundet økonomisk.
I Dansk Folkeparti håber og tror vi, at vi står stærkere sammen, og at vi fortsat kan udvikle rigsfællesskabet frem for at afvikle det.
Så blev der sagt, at vi er det eneste parti, som ikke kunne være med på en fælles vedtagelse.
Og det er også fuldstændig rigtigt.
Men når jeg nu læser vores bud på en vedtagelsestekst op, vil de øvrige partier nok nikke genkendende til den, i hvert fald i starten.
For dér er teksterne enslydende, og det er de, fordi de faktisk omhandler ting, som vi anerkender.
»Folketinget tager statsministerens redegørelse om rigsfællesskabet 2018 til efterretning.
Folketinget opfordrer til, at rigsfællesskabet bygger på ligeværdighed og gensidig respekt, og at det udvikles i anerkendelse af såvel landenes fælles grundlæggende værdier som deres forskellighed.
Folketinget opfordrer regeringen til at holde sig orienteret om Færøernes og Grønlands økonomi og til at tilbyde samarbejde om udvikling af erhvervsmuligheder og om reformer.
Folketinget opfordrer det grønlandske selvstyre til ikke at nedprioritere danskundervisning for at fremme engelsk som fremmedsprog.
Folketinget opfordrer det grønlandske selvstyre til at lægge andre gøremål til side og målbevidst at kaste alle kræfter ind på at løse Grønlands enorme økonomiske, samfundsmæssige og sociale problemer.«
Det er jo nogle af de ting, som man med stor tydelighed kan se der ikke er styr på.
Det bliver vi nødt til at rette op på, og hvis det kræver, at man målrettet går ind og siger, at der er brug for at gøre det anderledes, f.eks. laver en reform på området, skal man gøre det.
Her behøver jeg vist ikke at uddybe, at det er både uddannelsesområdet og det sociale område, som er i fokus.
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige, at vi selvfølgelig hilser det velkommen, at den socialdemokratiske ordfører kan bekræfte, at Socialdemokraterne synes, at vores forslag om at lave en investeringsfond er godt, en investeringsfond, som vil gavne danske virksomheder og også på den måde få et samarbejde op at køre i rigsfællesskabet.
Det var bare det.
Omkring sproget var ordføreren inde på, at man jo kan bruge engelsk lige så godt som dansk, hvis man vil tage en videregående uddannelse.
Det har vi jo sådan set ikke nogen problemer med.
Det vil bare gøre, at hvis man fravælger det danske, bliver der jo de her huller med, at hvis man skal til Danmark og have en videregående uddannelse og så ikke har et niveau i engelsk, så man kan tage den engelske linje, så er det jo desværre, at vi ser det store frafald.
Der er ikke nogen, der skal diskrimineres her i Danmark, ikke på vilkår, og da slet ikke grønlændere og færinger – altså, det kunne da lige passe.
Men det er rigtigt, at der altid har været sådan en undertone af, at de ikke var ligeværdige danskere.
Men selvfølgelig er de det.
Vi har gang på gang sagt til dem, at man skulle gøre mere for i det hele taget at højne det sammenhold, vi har her.
Jeg har stået her i Folketingssalen over for kulturministeren og spurgt, hvad hendes holdning var til, at man tog så nedladende et ord som grønlænderstiv op i den officielle danske ordbog.
Det er da, fordi vi mener, at det her ikke skal finde sted.
Så det er ikke, fordi vi hver eneste gang skal nedgøre det eller sige, at Grønland ikke har styr på tingene, men fordi vi rent faktisk godt vil tage bladet fra munden.
Og det er også derfor, vi står med et andet forslag til vedtagelse end det, der er i dag, for glasuren på lagkagen kan blive så tynd, at den ikke rigtig har noget indhold.
Da vi startede med at have debatten her til morgen, sagde statsministeren: Her skal vi have en åben debat, som vi plejer.
Og det er også derfor, vi tager den indfaldsvinkel til det, at vi gør det med vores eget forslag til vedtagelse.