Liselott Blixt (DF), 2021-03-05:
Mange tak.
Som jeg sagde nede fra min plads, synes jeg, det er misforstået, og det handler måske også om, at jeg nævner Luxturna og Medicinrådet; så kørte hele ministerens tale, der var en forsvarstale for Medicinrådet, som har smølet meget lang tid med to genterapityper, en til børn med muskelsvind og en til en nethindesygdom.
Noget af det, som Dansk Folkeparti har arbejdet meget for, er, at man kigger på det på en anden måde, i stedet for at man kun ser på prisen.
Det var også grunden til, at vi i Medicinrådets principper fik sat ind, at vi skulle være innovative og vi skulle have medicin til sjældne diagnoser osv. osv.
Men jeg vil faktisk ikke beskæftige mig så meget med Medicinrådet andet end at sige: Når ministeren siger, at Medicinrådet er uafhængigt, så vil jeg sige, at det vil vi i Dansk Folkeparti ikke mene det er, når dem, der sidder i Medicinrådet, både kan være direktør for et sygehus og samtidig med det sidde i det regionale medicinråd.
Så er de jo ikke uafhængige, for de ved, at hvis de siger ja til et dyrt medicinpræparat, koster det på sygehuset i den anden ende.
Og det er det, vi vil gøre op med.
Vi kunne godt tænke os, at vi satte os sammen og fik lavet en plan og en strategi.
Jamen jeg taler med – så det er jo ikke noget, jeg finder på – læger, jeg taler med forskere, og jeg taler med medicinalfirmaer om, hvor svært det er osv.
Jeg taler med nogle af de mennesker, der faktisk har en sygdom, der gør, at de ikke kan få en behandling.
Og vi ved, at der er rigtig meget på spil.
Altså, jeg fandt Det Etiske Råds 25 år gamle beskrivelse og diskussion af genterapi, og der sagde man allerede, at det her vil være noget, vi vil se i fremtiden, og det er det jo også.
Altså, på Rigshospitalet er der på den hæmatologiske afdeling godkendt fire forskellige genterapier.
Og det er nogle af de folk der fra, jeg har talt med.
Men problemet er bare, at der er en meget lang godkendelsesprocedure.
Samtidig bliver der sagt, at der skal være nogle særlige laboratorier på sygehusene til at kunne håndtere genterapi, og derfor ville det være hensigtsmæssigt, hvis vi allerede nu sagde, at man indrettede et fælles laboratorium på sygehuset, sådan at det var der, til når man skulle bruge det, og så man havde det i hver sin del af landet, så det ikke kun lå ét sted i Danmark.
For det er noget, vi vil se fremadrettet, og det er også derfor, vi ønsker, at der skal være en plan for det.
Når vi så spørger, får vi at vide, at det for en af de her forskere tager 3 år for at få godkendt et middel til en behandling.
Og man kan jo sige, at det her i forvejen måske har været igennem flere andre godkendelsesprocedurer.
Så det er jo der, vi skal starte med at sige: Hvordan kan vi lave lokaliteterne?
Hvordan kan vi gøre det nemmere og bedre?
Kunne vi få nogle mennesker i styrelsen, eller hvor søren det skulle være – ikke i Medicinrådet; det skal klare sig selv ude i regionerne?
Det handler om ny og innovativ forskning, medicin og behandling og om at sørge for, at der sidder nogle og siger: Hvordan kan vi få godkendelser igennem, uden at man skal skrive til Styrelsen for Patientsikkerhed, Lægemiddelstyrelsen, Arbejdstilsynet, Miljøstyrelsen osv. osv.?
Vi kender ventetiderne osv., og det vil sige, at de mennesker, der faktisk står og har brug for en behandling, står og venter.
Så kan man også spørge sig selv: Jamen hvorfor er genterapi relevant?
Altså, der er omkring 4.000 sygdomme, der alene kan kobles til genetiske lidelser.
Det er nogle, der kan være arveligt betingede, men det kan også være nogle, der spontant opstår, og vi kender jo mange af dem, som man også allerede prøver forskellig typer af genterapi på.
Det er kræftbehandling, Parkinson, Alzheimers osv., og genterapi fokuserer jo på hovedårsagen til den genetiske sygdom ved at erstatte, deaktivere eller reparere det defekte dna, altså det, som er årsag til, at man faktisk får en sygdom.
Ved at tilbyde en behandling til danske patienter ville man jo kunne sikre, at Danmark kom i en førende position i forhold til patientbehandling med de nyeste teknologier.
Og vi ved jo, hvordan det er.
Medicinalvirksomheder vil godt arbejde sammen med Danmark, fordi vi kan det her med at registrere, og fordi vi kender vores borgere og patienter.
Derfor er der jo også mange, der gerne vil se Danmark som et foregangsland netop på det her område.
Så jeg synes ikke, ministeren er fremsynet.
Det synes jeg så heller ikke de andre ministre har været.
Der har været noget innovation, som også lige har været fremme – var det i går? – i forhold til at det her science whatever nu kommer, som vi også har været med til at sige ja til.