Peder Hvelplund (EL), 2020-02-26:
Tak for det, formand.
Danmark er et af de ganske få lande, der stadig behandler statsborgerskabssager efter principper fra første halvdel af 1800-tallet.
I landene omkring os og i de lande, vi normalt sammenligner os med, er statsborgerskab noget, man søger efter gennemskuelige kriterier, hvor offentlige myndigheder ved en forvaltningsakt og med begrundelseskrav og klagemuligheder tager stilling til, om den enkelte ansøger opfylder betingelserne.
I Danmark opererer vi stadig efter principperne og bestemmelserne i grundloven fra 1849, senest videreført i grundloven fra 1953.
Hver enkelt naturaliseret dansk statsborger er et stykke lovgivning.
Ganske vist er der fastlagt retningslinjer i det såkaldte naturalisationscirkulære – en politisk aftale, der er indgået bag lukkede døre af partier, der tilsammen udgør et flertal.
Ikke desto mindre kan Folketingets medlemmer stemme nej til at give statsborgerskab.
Det ser vi jo ved de halvårlige afstemninger, hvor Dansk Folkeparti og senest også Nye Borgerlige stemmer nej til lovforslagene om indfødsrets meddelelse.
Hvis man ikke opfylder retningslinjerne i naturalisationscirkulæret, er der i visse tilfælde en mulighed for at få forelagt sin sag for Indfødsretsudvalget.
Det gælder bl.a., hvis man har en alvorlig sygdom eller et handicap, der gør det umuligt for en at bestå indfødsretsprøven eller den krævede danskprøve.
På dette punkt er vi ikke alene underlagt grundloven og folketingsmedlemmernes politiske vilje til at stemme ja eller nej til en ansøger.
Heldigvis for de mennesker, der har et handicap, har Danmark forpligtet sig til at følge handicapkonventionen.
Det indebærer bl.a. en forpligtelse til at sikre, at borgere med handicap skal have samme rettigheder som andre borgere.
Vi har også inkorporeret den europæiske menneskerettighedskonvention i dansk lovgivning.
Den indebærer et forbud mod forskelsbehandling.
Domstolene fortolker reglerne i konventionerne på den måde, at det konkret kan være konventionsstridigt, hvis Folketinget og Indfødsretsudvalget giver afslag på dispensation.
Så sent som den 7. februar i år afgjorde Vestre Landsret i en konkret sag, at en ansøger med handicap havde fået afslag på indfødsret i strid med konventionerne.
I Udlændinge- og Integrationsministeriet er man meget opmærksom på risikoen for, at Danmark bryder konventionerne.
Lige før jul, den 22. december 2019, kunne man i Politiken læse, at ministeriet havde givet en klar advarsel om, at Danmark i en konkret sag var på vej til at bryde Danmarks konventionsmæssige forpligtelser, og at et flertal i Indfødsretsudvalget derefter havde ændret opfattelse og stemt ja til en dispensation i en sag, hvor udvalgets flertal to gange tidligere havde afvist at give dispensation, men hvor sagen nu var indbragt for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det ændrer desværre ikke på, at Indfødsretsudvalget i hundredvis af tilfælde hvert år giver afslag på dispensation.
I de her sygdomssager, som de kaldes, hvor ansøgerne søger dispensation, fordi de kan dokumentere med lægeerklæringer, at de ikke kan bestå indfødsretsprøven eller den krævede danskprøve, gives der afslag i 99 pct. af alle sager, sådan som det fremgik af Informations forside den 14. november 2019.
Artiklen byggede på svar fra ministeren, der var givet på Enhedslistens spørgsmål.
En afslagsprocent på 99 – 99!
Der var en klar afgørelse fra Vestre Landsret om, at konventionen var brudt i en konkret sag, og en anden sag, der havnede i Strasbourg, hvor udvalgets flertal bøjede af og endte med at give dispensation, fordi ministeriet advarede.
Sagen er desværre, at Indfødsretsudvalget efter Enhedslistens opfattelse begår hundredvis af konventionsbrud hvert år.
Kriterierne for forelæggelse er formuleret, så de lægger sig tæt op ad formuleringerne i handicapkonventionen, så en forelagt sag er en sag, der er omfattet af handicapkonventionen.
Svaret fra den daværende minister, som ingen vel vil mistænke for at uddele statsborgerskab til højre og venstre, har tilsyneladende ikke gjort det store indtryk på udvalgets flertal.
En dispensationssag, der havner i udvalget, vil med 99 pct.'s sikkerhed ende med et afslag.
Enhedslisten vil med den her forespørgsel spørge både regeringen, men også især Folketingets flertal, om man fremover vil sikre, at Danmarks konventionsmæssige forpligtelser overholdes i de her sager om dansk statsborgerskab, og det vil jo i praksis betyde, at den praksis, der nu lægges til grund i Indfødsretsudvalget, skal ændres.