Magni Arge (T), 2019-03-26:
Tak, hr. formand.
Nordic is cool
Norden er cool.
Det har en stor coolhedsfaktor, hvis du spørger folk fra andre lande i verden.
Selv om vi internt kan se forskelle landene imellem, er det tankevækkende, at omverdenen opfatter Norden som en homogen region, til trods for at man for mange år tilbage droslede ned for ambitionerne om at udvikle det nordiske fællesskab.
Men det skyldes nok, at vi har et stærkt folkeligt fundament, der bygger på en lang række fælles værdier som demokrati, retsstat, ligeværdighed, velfærd, sprog og kultur for at nævne nogle.
Jeg tror, at der i øjeblikket er et nyt, stærkt momentum for at tage væsentlige skridt fremad i det nordiske samarbejde, bl.a. fordi et større samarbejde kan styrke de nordiske landes position i en verden, som synes i opbrud, siden Trump, Putin og kinesiske Xi har indtaget den globale scene.
Autokratiske tendenser inden for Europas mure sætter også demokratiet yderligere under pres, ligesom brexit ændrer positioner på skakbrættet i både Europa og Nordatlanten, ikke mindst hvad angår grænsedragningen vedrørende fiskeri, som har stor interesse blandt de nordiske lande.
Forsvarsminister Claus Hjort Frederiksens initiativer til at skabe tættere samarbejde mellem nordiske lande i forsvarsanliggender har tydeliggjort, at der findes vægtige udviklingsmuligheder for det nordiske samarbejde, som giver god mening for alle parter og styrker de nordiske landes position over for omverdenen – glem bare ikke at inddrage de færøske myndigheder, når det omfatter færøsk territorium, vil være mit budskab til forsvarsministeren.
I redegørelsen lægges der ikke op til de helt store visionære armbevægelser, men flere andre indsatsområder bliver nævnt, og en afgørende faktor for øget samarbejde ligger selvfølgelig i mobilitet mellem landene og reducering af grænsehindringer.
Det går fremad, bl.a. fordi man har en stærk forkæmper i Folketingets nestor, hr. Bertel Haarder, som utrætteligt arbejder for at udvikle det nordiske samarbejde.
Der følger nok med det også et voksende behov for samarbejde mellem politi og retsinstanser i landene, og også det er på radaren i det nordiske samarbejde.
Jeg finder det også særdeles positivt, at Nordisk Råd så tydeligt har taget De Forenede Nationers agenda om verdensmålene og bæredygtighed til sig.
Det er den mest ambitiøse plan nogen sinde, som samtlige verdens lande i fællesskab har sat deres underskrift på.
Og det haster med at rykke på de mange mål, hvis de skal nås før 2030.
Jeg er godt klar over, at verdensmålene ikke nyder den samme respekt overalt, men blandt de unge er der en stærk opbakning, for de ved, at deres generation kommer til at betale prisen, hvis ikke vi får en balance i regnskabet mellem natur og mennesker.
Den verdensomspændende protest mod manglende engagement i klimadagsordenen taler sit tydelige sprog.
Bæredygtighed som et politisk begreb blev lanceret af Gro Harlem Brundtland, og vi har med verdensmålene fået den næste chance til at tage teten og vise vejen til bæredygtige samfundsmodeller, hvad enten det handler om energi, klima, forvaltning af fiskebestande, forurening af havet eller opbygning af stabile retsstater.
Den nordiske model, som hele verden ser på med stor respekt, har allerede et stort forspring og bør tage yderligere skridt, så vi fortsætter med at vise nogle bæredygtige eksempler – eller nogle fyrtårne, som det er blevet fremført af andre talere her fra talerstolen.
Det vil ikke bare gavne vores del af verden, men også være et betydeligt bidrag til hele den globale proces, og det vil også gavne erhvervslivet i vores lande, at vi går foran med omstillingen til en bæredygtig produktion.
Det er en dagsorden, som også har særdeles stor betydning for de nordiske nationer i Nordatlanten og i Arktis.