runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Runa Friis Hansen (EL), 2024-04-02:
Tak for ordet.
Der har længe været et udtalt behov for et samlet og et koordineret tilbud til mennesker med dobbeltdiagnoser, og intentionen med at sikre en mere sammenhængende og helhedsorienteret indsats mellem kommuner og regioner er helt nødvendig, hvis vi skal hjælpe dobbeltdiagnosepatienter og ikke mindst deres pårørende.
Det har alt for længe været helt tilfældigt, om man får den rette behandling som patient med en dobbeltdiagnose.
Alt for mange er faldet ned mellem to stole.
I forhold til økonomien står det lidt uklart for mig, om der følger nok penge med til regionerne i forhold til vederlagsfri medicin, men det er jeg sikker på at ministeren kan afklare.
Omlægningen af de særlige pladser er en rigtig god idé.
Enhedslisten var i sin tid imod konstruktionen – det var dog før min tid som ordfører – i forhold til at indføre det.
Så vi er rigtig positive over for, at det nu omlægges.
I et af de modtagne høringssvar bemærkes det, at der ikke er taget stilling til indholdet af selve tilbuddet, og om der skal være det samme tilbud i alle regioner.
Det synes jeg er noget af det første, vi skal drøfte i vores udvalg og med ministeren.
Vi er rigtig glade for det her forslag.
De her mennesker fortjener en værdig hjælp, så tak for det, og vi støtter det.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-04-02:
Tak for det.
Det er virkelig positivt, at der er så stort fokus på en gruppe, der ellers ofte overses.
I årevis har en af de mest udsatte patientgrupper været kastebold i det offentlige system og har ikke fået den rette hjælp.
Hjælp med afvænning ligger i kommunalt regi, mens hjælp med de psykiske lidelser hører under psykiatrien i regionerne.
Denne opdeling er uhensigtsmæssig og skaber problemer for de personer, det hele handler om.
Nu – endelig – samles ansvaret ét sted, nemlig i regionerne, hvilket er noget, vi i Radikale Venstre har argumenteret for længe, så en stor tak til ministeren for endelig at tage dette vigtige skridt.
Jeg noterer mig også, at der bredt set, omend ikke fra alle, er opbakning til løsningen blandt høringsparterne.
Det er også fornuftigt, at der nu endelig tages hånd om de særlige pladser, så vi bruger ressourcerne bedst muligt i vores sundhedssystem.
Da der her er tale om en patientgruppe, der er kompleks og divers, er det vigtigt, at der sikres et tilbud, der ud over naturligvis at have høj faglighed også har en høj grad af fleksibilitet.
Lige her er kassetænkning næppe den rette vej.
Og hvis vi skal nå denne udsatte gruppe, skal vi gøre det på den rigtige måde.
Hvordan vil man håndtere, at gruppen måske ikke har stabilt fremmøde eller altid overholder en aftale?
Måske har de ikke den store tillid til det offentlige system.
Hvordan sikrer vi, at de ikke alligevel tabes i systemet?
Det er noget af det, jeg gerne vil høre mere om i udvalgsarbejdet.
Jeg noterer mig også en af kommentarerne fra Gadejuristen om, at stofbrugere ofte har en højere tolerancetærskel over for visse typer af medicin, hvilket ikke afspejles i de almindelige retningslinjer for anbefalet dosis.
Også det vil jeg gerne have afklaring på, når vi skal diskutere det her i udvalget.
Men i Radikale Venstre bakker vi op om lovforslaget, og jeg skulle igen hilse fra Alternativet, der stadig ikke kan være her, og sige, at det gør de også.
Mette Thiesen (DF), 2024-04-02:
Jeg synes, jeg tit har stået på den her talerstol og bare generelt været ude til arrangementer osv. for at tale om dobbeltdiagnoser og talt om, hvordan ganske almindelige mennesker bliver kastebold i et fuldstændig umenneskeligt system – frem og tilbage mellem region og kommune.
Og som der også blev sagt heroppe fra talerstolen tidligere: Hvad kom først, hønen eller ægget?
Det er der nok ikke rigtig nogen der kan sige noget om.
For var det, at man havde nogle psykiske udfordringer og selvmedicinerede lidt med enten noget alkohol eller nogle stoffer, eller var det, at man havde et for højt alkoholforbrug og tog nogle stoffer, som så gjorde, at man fik nogle psykiske udfordringer?
Det kan være enormt svært at afgøre.
Igennem så mange år synes jeg vi har været opmærksomme på den her problematik, og igennem så mange år har vi talt om, at der skulle gøres noget ved det, og igennem så mange år er der mennesker, der er faldet igennem samfundets hænder eller net og er faldet ud i intetheden.
Nogle af dem formåede heldigvis at rejse sig, fordi de måske har haft en familie, der kunne hjælpe dem.
Der er desværre også rigtig mange, som er faldet helt igennem og måske er endt med at dø af det.
Så jeg synes, det er en stor fornøjelse at stå med det her lovforslag i dag – endelig.
Som der også er blevet sagt heroppe fra talerstolen, er der en hel masse ting, som vi skal have afklaret i udvalgsbehandlingen.
Der er spørgsmål, som skal stilles og besvares.
Men det her er et kæmpe, kæmpe skridt i den rigtige retning, fordi det er så vigtig en dagsorden.
Vi må simpelt hen ikke tabe mennesker på den her måde.
Det må ikke være sådan, at når man endelig tager en beslutning i forhold til at komme og række ud efter hjælp, møder man en lukket dør eller får at vide, at man skal gå ned ad vejen og finde en anden dør, og når man så kommer til den dør, er den også lukket.
For så ender man med at miste den motivation, som kan være så ekstremt svær at finde, når man f.eks. både er i et misbrug og har nogle psykiske udfordringer, måske også endda er i hjemløshed og har alle mulige andre ting, man også skal slås med.
Så selvfølgelig bakker vi op om det her i Dansk Folkeparti.
Vi glæder os til udvalgsbehandlingen og har en masse spørgsmål til det.
Det er et kæmpe skridt i den rigtige retning.
Det har taget alt for lang tid at nå hertil, men det er dejligt, at vi er nået hertil – endelig.
Lise Bertelsen (KF), 2024-04-02:
Tak for ordet, formand.
Det har desværre længe, ja, i årevis, været velkendt, at patientgruppen, der indeholder mennesker med både en psykisk lidelse og en misbrugsproblematik, har været en meget udfordret gruppe at behandle.
Ansvaret har været todelt mellem regioner og kommuner.
Behandlingen af den psykiske lidelse har ligget hos regionerne, mens ansvaret for stofmisbrugsbehandlingen har ligget hos kommunerne.
Med nærværende lovforslag ønskes det at flytte ansvaret fra kommunerne til regionen og at give mennesker med dobbeltdiagnoser en mere sammenhængende behandling i et integreret dobbeltdiagnosebehandlingstilbud i regionalt regi.
Det skylder vi simpelt hen den her i forvejen meget sårbare gruppe.
Ligeledes vil man med lovforslaget omlægge de særlige pladser i psykiatrien, de særlige pladser, der desværre ikke har indfriet det formål, som de havde, og som desværre har stået ubenyttede hen.
I en evaluering peger VIVE på, at rammevilkår har stået i vejen for en optimal udnyttelse af pladserne, og at der er behov for længerevarende tilbud, som er tilpasset den her komplekse målgruppe, hvor der mange gange er behov for endnu længere tid for at opnå en bedring i deres tilstand.
Vi har på ingen måder råd til i psykiatrien, at der står pladser ubenyttede hen, og vi har heller ikke råd til, at den her sårbare gruppe ikke får et godt og sammenhængende behandlingsforløb.
Derfor bakker Det Konservative Folkeparti op om forslaget.
Tak for ordet.
Rasmus Stoklund (S), 2024-04-02:
Som justitsministeren netop har redegjort for, er det helt oplagt, at forældelsesreglerne i ministeransvarlighedsloven skal være på en måde, så et eventuelt retligt ansvar mod ministre kan gøres gældende, også når det gælder forældelse i forhold til FE-undersøgelseskommissionen, og her skulle der findes en løsning, hvorfor regeringen har foreslået en udvidelse af FE-undersøgelseskommissionens mandat.
Når vi på nuværende tidspunkt ikke mener, at der er brug for at ændre de generelle forældelsesregler i ministeransvarlighedsloven, er det, fordi vi mener, at de er udtryk for en balance mellem på den ene side Folketingets mulighed for at placere et ansvar og på den anden side det, at en sag kan afsluttes.
Her er det værd at huske, at forældelsesfristen for strafansvar efter loven i intet tilfælde er mindre end 5 år, og på den måde sikres det, at der ikke sker forældelse, før der igen har været et folketingsvalg og en ny parlamentarisk forsamling, som har haft mulighed for at tage stilling til et eventuelt tiltag i spørgsmålet.
På den baggrund ser vi ikke behov for at ændre reglerne yderligere, og Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Tak for ordet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Nej, men nu har man jo også en øvre grænse for, hvor hurtigt man må køre på motorvejene.
Vi har jo sådan set regler for en lang række ting, så det er jo ikke unaturligt.
Men vi har jo her at gøre med noget drikkevand, som vedrører alle danskere, som vedrører 5,8 millioner danskere, og så har vi 6.000 landmænd i Danmark, og nogle af dem har så nogle områder, som man med det her lovforslag skal lave særlige restriktioner omkring.
Så det er jo egentlig ganske få landmænd, man skal lave en restriktion over for, og det ville da sådan set være godt at gøre det på en ensartet måde.
Vi ender jo med, at det her er dyrere.
Kan ordføreren ikke se, at det her bliver en dyr løsning, og at det er en bedre løsning med det statslige forbud?
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-04-02:
Der synes vi jo bare, det er rimeligt og anstændigt at vise et skyldigt hensyn til dem, der ejer jorden.
Jeg er helt med på, at der ligger nogle solidariske ting i det, men det synes jeg også man har taget hånd om i forhold aftalerne omkring en BNBO-indsats.
Det, der bare har været akilleshælen, som jeg også sagde i det tidligere svar, er jo, at man ikke rigtig har kunnet komme i gang så hurtigt, som man gerne ville.
Men det kommer man til med de her lovforslagsinitiativer.
Zenia Stampe (RV), 2024-04-02:
I forlængelse af det vil jeg spørge, om det så slet ikke gør indtryk på ordføreren at læse KL's høringssvar, hvor man faktisk stiller de samme spørgsmål, som har været drøftet de sidste mange år, og som har været grunden til, at det er gået så langsomt, nemlig hvem der skal gøre hvad, og hvad der ligger i, at det er en frivillig aftale, osv. osv.
Med andre ord er det, man står med nu, mindst lige så uklart som det, man har stået med de sidste 5 år.
Derfor kom der en ret klar tilkendegivelse fra KL, nemlig at man ville have foretrukket et nationalt forbud.
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-04-02:
Det skal man jo have lov til at mene i KL, og det er jo en høringspart ligesom alle mulige andre.
Vi lytter meget til KL i vores parti, og det tror jeg egentlig at de fleste partier på Christiansborg gør, men det gør jo ikke, at vi ser alle de ting som en lang, stringent facitliste, og det håber jeg heller ikke at Radikale Venstre gør.
Zenia Stampe (RV), 2024-04-02:
Det er bare, fordi jeg bider mærke i, at ordføreren siger, at nu får kommunerne en masse nye redskaber, og så skriver kommunerne i deres høringssvar, at de føler sig lige så meget i vildrede, som de gjorde tidligere, fordi der er en masse spørgsmål, som ikke er afgjort endnu, og det er, som om staten bare skyder dem til hjørne ude i kommunerne.
Det undrer mig bare, at det slet ikke gør indtryk – eller i hvert fald synes jeg, at jeg hører noget andet fra ordføreren end det, jeg kan læse i KL's høringssvar, for ordføreren siger noget om en masse nye instrumenter; kommunerne siger, at det her virker lige så forvirrende som det, man står med lige nu.
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-04-02:
Jamen det er et partsindlæg.
Jeg tror ikke på, at det står så skidt til, som ordføreren siger.
Vi kommer jo med det her lovforslag til både at have nogle bedre muligheder for at lave sanktionering i forhold til påbud og i forhold til et decideret forbud, og det er da absolut et skridt i den rigtige retning.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2024-04-02:
Tak for det, hr. formand.
Dette lovforslag handler om at sikre, at vores fremtidige generationer kan nyde det danske drikkevand, uden at det er forurenet med sprøjtemidler.
Danmark er velsignet med unikt grundvand, der kræver minimal behandling.
Den luksus, det er at kunne drikke direkte fra hanen, er noget, vi må beskytte for enhver pris.
Derfor er det fremsatte lovforslag kærkomment, da vi nu sikrer, at det er kommunernes pligt at beskytte vores boringsnære beskyttelsesområder, når den faglige vurdering tilskriver det.
Dette gør, at kommunerne nu kan udstede påbud eller forbud mod brug af erhvervsmæssig anvendelse af sprøjtemidler i boringsnære beskyttelsesområder.
Lovforslaget pålægger kommunerne hurtigt at få handlet og få beskyttet vandboringerne.
Som de fleste her i salen ved, har den tidligere aftalepraksis været baseret på frivillighed mellem kommunerne, lodsejere og vandværker – en praksis, der, som det for nylig også har været beskrevet i medierne, ikke er gået hurtigt nok, da det i dag kun er 15 pct. af BNBO-områderne, altså de boringsnære beskyttelsesområder, der er tilstrækkelig beskyttet.
Dette mener vi i Moderaterne selvsagt ikke er godt nok, hvorfor vi anser denne lovgivning for nødvendig.
I Moderaterne går vi op i, at der er balance i lovgivningen.
Med dette lovforslag sikrer vi, at vi får beskyttet vores grundvand, samtidig med at de berørte erhverv også får den korrekte erstatning.
Lodsejere, der påvirkes af disse påbud, vil modtage fuld erstatning – et tiltag, der sikrer retfærdighed, og som kan støtte i overgangen til mere bæredygtige praksisser, f.eks. ved rejsning af skov eller i forbindelse med økologisk landbrug eller gartneri.
Yderligere er det vigtigt, at vi fastholder, at det primære ansvar for beskyttelsen af vores drikkevand er lokalt forankret, altså netop hos kommunerne.
Det er kommunerne, som har den nødvendige lokale viden og de nødvendige ressourcer til at vurdere og håndtere de relevante risici ved boringerne.
Derfor er det vigtigt at klæde dem bedst muligt på til at kunne leve op til dette ansvar.
Det er vigtigt, at vi stoler på og støtter vores lokale myndigheder i deres bestræbelser på at beskytte vores grundvand.
Dette lovforslag er ikke blot et skridt, men et spring mod at sikre, at det vand, der kommer ud af vores vandhaner, fortsætter med at være rent både i morgen og i fremtiden.
Tak for jeres opmærksomhed.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Men det er jo ikke det, der er tilfældet ude i virkeligheden.
Vi er jo i en situation, hvor det er over halvdelen af de aktive vandboringer, som sådan set har pesticidrester.
At man så har fastlagt nogle grænseværdier, som sådan er et eller andet mål mellem, hvad der kan måles, og hvad nogle har vurderet er sundhedsmæssigt acceptabelt, er en anden ting.
Kan vi så komme frem til, at vi kunne sikre, at det drikkevand, vi har i fremtiden, er mere rent?
Der er det her lovforslag en lille del af det, men hvis vi virkelig skal rykke, skal vi jo frem til at være mere restriktive i forhold til de 200.000 ha, hvor det drikkevand, man pumper op, bliver dannet.
Kan ordføreren se, at vi er nødt til at tage nogle skridt videre for at lave endnu flere restriktioner der, hvor grundvandet dannes?
Hans Kristian Skibby (DD), 2024-04-02:
Jo, jeg kan sådan set godt se en del af argumentet for det.
Vi kan faktisk godt lide den private ejendomsret, og vi kan også godt lide, at tingene bliver indgået i nogle gode kollegiale aftaler, og det er det sådan set også blevet i forhold til BNBO'erne.
Det, der bare har været akilleshælen, og det synes jeg jo egentlig også vi i den debat, vi har i dag, påtager os ansvaret for, har været indsatsen, i forhold til hvor hurtigt man har kunnet løbe det i gang.
Det er jo det, man ikke rigtig har været i stand til, og der prøver man med det her lovforslag at blive bedre til at kunne løbe det i gang.
Og det betyder selvfølgelig også, at kommunerne får nogle flere værktøjer, og det synes jeg egentlig også er den rigtige rækkefølge at gøre tingene i.
Den der bombastiske tilgang, som Enhedslisten har, med bare at sige forbud og forbud, er ikke fra den samme bog, som vi læser i Danmarksdemokraterne.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Nu refererede ordføreren jo tilbage til sin hjemkommune, og jeg går ud fra, at det stadig væk er Hedensted, hvor der så i 23 ud af de analyserede 78 vandværksboringer er fundet pesticidrester.
Og sådan kan vi jo kigge ned i hver enkelt kommune og se, hvor galt det står til, og finde ud af, hvor mange steder man er over grænseværdierne, og så har man nogle lokale vandværker, som blander vand op, så man holder sig under grænseværdierne.
Jeg synes jo ikke, det er særlig betryggende.
Nu står vi så med det her lovforslag, og der skal laves 1.800 frivillige aftaler, og jeg kan godt forstå, at det med at lave frivillige aftaler sådan umiddelbart lyder bedre, end at man laver lovgivning, som virker.
Så vidste man da, hvad man skulle leve op til ude i kommunerne.
Kan ordføreren ikke se det?
Mette Abildgaard (KF), 2024-04-02:
Jeg tror bare lige, jeg føler behov for at nævne, at jeg var til det møde før påske, som handlede om en akutplan for havmiljøet, og som ikke handlede om drikkevand.
De to møder havde lige præcis nul og niks med hinanden at gøre.
Så før Moderaternes ordfører giver sig til at skælde ud på en kollega for ikke at have været til et møde, skulle Moderaternes ordfører måske vide, at de to ting absolut intet har med hinanden at gøre.
Man blander æbler og pærer.
Der har ikke været holdt en lang række møder omkring akutplanen for drikkevand, som er det, vi drøfter her i dag – ikke en lang række.
Jeg skal ikke kunne sige, om der har været et enkelt møde eller to et halvt år tilbage, men det omtalte møde handlede altså om noget helt andet.
Marianne Bigum (SF), 2024-04-02:
Ja, det vil jeg gerne.
Tak for opklaringen, for jeg var til mødet omkring akutplanen for havmiljøet, men jeg troede, der havde været et møde omkring drikkevand, og det kunne jeg altså ikke redegøre for jeg havde været til, men det giver jo så god mening nu.
Alexander Ryle (LA), 2024-04-02:
Tak for det.
For Liberal Alliance er det vigtigt, at vi beskytter vores grundvand og sikrer, at vi også i fremtiden har noget af verdens bedste drikkevand i Danmark.
Desværre er der i områderne nær de boringer, hvor drikkevandet hentes, en øget risiko for forurening med pesticider bl.a. fra landbrugsjord, og derfor er vi enige i, at der er behov for, at der enten indgås aftaler om dyrkningsrestriktioner, om køb og salg af hele eller dele af ejendomme eller om stop for erhvervsmæssig anvendelse af sprøjtemidler i de boringsnære beskyttelsesområder, hvor kommunalbestyrelserne har vurderet at en beskæftigelsesindsats er nødvendig.
I Liberal Alliance mener vi, at de bedste løsninger som regel findes lokalt, og derfor er vi store tilhængere af, at ophør af erhvervsmæssig brug af sprøjtemidler i boringsnære beskyttelsesområder så vidt muligt sker gennem frivillige aftaler og alternativt ved påbud.
Ifølge Miljøstyrelsen er der allerede indgået i omegnen af 400 aftaler og tilbudt andre 800 aftaler i boringsnære beskyttelsesområder, men der mangler således stadig væk at blive indgået aftaler i ca. 1.800 boringsnære beskyttelsesområder, hvor kommunerne har identificeret et indsatsbehov.
Med dette lovforslag bliver kommuner og vandforsyninger forpligtet til at udstede et påbud eller sprøjteforbud til landmændene i de tilfælde, hvor der ikke kan opnås enighed.
Det bliver dog modsvaret af fuld erstatning på ekspropriationslignende vilkår og med mulighed for at indbringe kommunens afgørelse om erstatningsfastsættelse til taksationsmyndighederne.
Det mener vi i Liberal Alliance er et godt og nødvendigt redskab og et skridt i den rigtige retning for at beskytte vores drikkevand.
På den baggrund kan Liberal Alliance støtte lovforslaget.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Jeg hører nogle gange, at Liberal Alliance italesætter, at det er vigtigt, at ting ikke er for dyre.
I høringsnotatet har vi så en bemærkning fra HOFOR – Hovedstadsområdets Forsyningsselskab – som har nogle erfaringer med at forsøge at sikre rent drikkevand fra nogle boringer oppe ved Egedal, og det er så endt i nogle retssager og med en løsning, som nok blev dyrere for vandforbrugerne.
Det er jo ikke godt, hvis alle i Københavnsområdet skal betale mere for deres vand, end de egentlig burde, fordi man er endt i nogle konflikter, som er blevet håndteret på en måde, så det bliver dyrt for forbrugerne.
Ordføreren italesætter, at det er vigtigt med frivillige aftaler, men kommer vi ikke nemt ud i noget, som gør det dyrere for vandforbrugerne, altså for samtlige forbrugere, både erhvervsliv og private husstande, når man ikke laver en lovgivning, som indebærer et statsligt forbud?
Så nu står kommunerne og vandværkerne over for at skulle finde 1.800 af de bedste løsninger, og det bliver jo så dyrere for forbrugerne.
Så har vi en lovgivning, som mere tager hensyn til 6.000 landmænd end til 5,8 millioner danskere, som kan få dyrere drikkevand.
Synes ordføreren, at det er den rette prioritet, at man vægter landbrugsinteresser så højt i forhold til den almindelige forbruger og i forhold til det erhvervsliv, som bruger vand?
Alexander Ryle (LA), 2024-04-02:
Det er jo lidt svært at svare helt konkret på, for vi ved jo ikke, hvad den aftale, man vil lave på landsplan, indebærer.
Det er bare min grundholdning, at det ikke altid er bedst at lave nationale løsninger i form af et forbud, som bliver implementeret ens over hele landet, for man vil ude lokalt være i stand til at kunne gøre noget, der er bedre.
Det er derfor, vi mener, hvad vi mener.
Alexander Ryle (LA), 2024-04-02:
Som jeg også var inde på i min ordførertale, er grunden til, at vi som udgangspunkt mener, at man skal gå efter at lave frivillige aftaler, at man kan finde de bedste løsninger lokalt, men der vil jo være nogle tilfælde, hvor der ikke kan indgås frivillige aftaler.
Derfor er vi glade for, at der med det her lovforslag lægges op til, at kommunerne så har en pligt til enten at forbyde, at der sprøjtes i områder omkring de boringsnære beskyttelsesområder, eller at der gives et påbud.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2024-04-02:
Det, der er vigtigt at sige her, er, at det her jo er et af de skridt, der bliver taget, og et rigtig godt et af slagsen, som jeg ser det.
Det er jo ikke ensbetydende med, at vi er i mål endnu, og derfor skal vi fortsat arbejde målrettet for at sikre, at grundvandet fremadrettet kan blive ved med at være rent og endnu renere.
Så det korte svar er: Selvfølgelig skal vi også kigge på mange andre forskellige muligheder.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Jamen det, der pumpes op, er ikke rent.
Så ordføreren står jo og siger noget, der overhovedet ikke er rigtigt.
Ordføreren sagde, at det ikke var gået hurtigt nok indtil nu med at sikre vores drikkevand.
Det er jo korrekt, og så står vi så med et lovforslag, som egentlig kunne gennemføres hurtigere end det, der er foreslået.
Erling Bonnesen (V), 2024-04-02:
Kan ordføreren for Enhedslisten bekræfte, at når man fra tid til anden finder nogle midler, pesticider, i drikkevandsboringer, er det i vidt omfang midler, som allerede er forbudt i dag?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-02:
Jamen det er jo korrekt, at de rester, man finder, enten er fra nedbrydningsstoffer fra pesticider eller – hvad kan man sige – er stoffet i sin rene form, og det er jo så stoffer, der har været lovlige, på det tidspunkt de blev anvendt.
Der må man så sige, at man ikke har haft en restriktiv nok praksis over for pesticider, siden man kunne tillade, at man brugte noget, som så endte nede i vores drikkevand – nu kan jeg se på min skærm, at jeg har uendelig tid, og det kommer lidt bag på mig.
Jeg er sådan set helt med på, at der er landmænd derude, som bruger lovlige sprøjtemidler, men samtidig kan man så konstatere, at de sprøjtemidler jo findes i vores grundvand.
Der, hvor jeg synes det er ekstra alarmerende – nu viser den 9 sekunders taletid – er, at når man tester i de øvrige vandlag, er der 80 pct. af prøverne, som indeholder nogle sprøjtegiftrester.