Jacob Jensen (V), 2017-04-18:
Tak for det.
Så derfor er det en yderst relevant debat at tage med passende mellemrum og selvfølgelig også som optakt til den økonomiforhandling, som finansministeren på vegne af regeringen skal have med kommunerne her om kort tid.
Men man skal måske også kigge på det i et lidt historisk perspektiv, for det er jo trods alt ikke sådan, at man har set dramatiske nedskæringer i budgetstørrelsen – forstået på den måde, at vi i hvert fald over de senere mange år, måske med et par års undtagelse af under den tidligere SRSF-regering, har set, at budgetterne har været stigende.
Det har der selvfølgelig også været grund til, i den forstand at vi, som flere andre også har været inde på, har en demografisk udvikling, hvor man ser nogle stadig stigende udgifter på det område, som på en eller anden måde skal håndteres.
Men det er også vigtigt for mig at slå fast, at penge ikke er alt.
De er selvfølgelig rare at have, kan man sige, men det er i hvert fald også nødvendigt at kigge på, hvad det er, vi får ud af de midler, der bliver afsat.
Det gælder selvfølgelig lige så vel i det kommunale budget, som det gælder andre steder i den offentlige sektor – for så vidt også i vores egen privatøkonomi, men det kommer jo ikke andre end os selv ved, kan man sige.
Vi har 98 kommuner, og de gør det jo på hver deres måde.
Det er det, vi kalder det kommunale selvstyre, og det hylder vi, og det er godt, at man netop lokalt kan prioritere at udvikle sig, at lave nye tiltag og at blive dygtigere osv.
Det gør selvfølgelig omvendt, at vi også ser forskellige resultater, altså at man får forskellige resultater ud af de midler, der er inden for den ramme, som vi her fra Folketingets side sammen med kommunerne aftaler en gang om året; man får forskellige resultater ud af det.
Det kan man så vælge at fortolke på forskellig måde: at det er, fordi alle ikke er lige dygtige, eller at det er, fordi tingene gøres og prioriteres forskelligt.
Men uanset det er der jo netop nogle muligheder for, at man kan se på at lære af hinanden rundtomkring og finde ud af, hvordan det kan være, at nabokommunen kan få flere undervisningstimer i skolen eller flere pædagoger pr. barn, eller hvad det nu kan være, der kan sammenlignes med.
Der kan selvfølgelig være forskellige omstændigheder, men i hvert fald er det da et godt udgangspunkt at se på, om man kan gøre tingene bedre.
Det er også det, der bliver lagt op til i den aftale, der så er lavet, hvor man skal frigive 1 mia. kr. om året, altså at se på, om vi i fællesskab her fra Folketingets side sammen med kommunerne kan gøre tingene mere hensigtsmæssigt, altså simpelt hen skabe en ramme, der er bedre, så vi kan få mere velfærd for de samme penge – forstået på den måde, at man kan frigive 1 mia. kr. ved at lave regelforenklinger eller effektiviseringer eller på anden vis blive bedre og dygtigere.
Så er det jo, som jeg sagde i mit tidligere spørgsmål, sådan set nye penge, i form af hvad der kan gå til den reelle velfærd, idet jeg ikke opfatter, at administration og sådan nogle ting tæller med.
Det, vi i hvert fald herfra normalt taler om, når vi taler om velfærd, er jo de varme hænder: pædagoger, skolelærere osv.
Så det er en måde at gøre det på.
Så er der selvfølgelig den diskussion om, om hele milliarden så på forhånd skal tilbageføres til kommunerne.
Det kan man selvfølgelig have som holdning, men man kan også vælge at sige, at der også kan være andre steder i den offentlige sektor, hvor der kan være et behov.
Det kan være, at de skal tilbageføres til kommunerne, fordi der er en omstændighed, som gør, at det lige er her det pågældende år, men det kunne også være på sundhedsområdet, og det kunne også være andre steder, man kunne bruge den sidste halve milliard.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige – hvilket jeg så også synes er væsentligt fremadrettet – at det, som regeringen også med innovationsministeren i spidsen har sat som en offensiv dagsorden, nemlig at gennemgå den samlede offentlige sektor og se på, om vi kan gøre tingene i det, man kalder en sammenhængsreform, bedre for hinanden.
Kan vi simpelt hen få mere for pengene?
Det er selvfølgelig sagt og prøvet før i forskellige sammenhænge – der har været tillidsdagsordener, tillidsreformer, og der er blevet sat andre ord på det – men jeg tror, at det var i en Olsen-banden-film, at Egon på et tidspunkt kommer tilbage med den 10. plan eller den 20. plan og siger: Hvis bare vi tror rigtigt på det den her gang, må det vel lykkes
Jeg tror, at det lykkes den her gang, fordi der netop er muskler og også vilje bag.
Det tror jeg på, og det synes jeg også er en dagsorden, vi i fællesskab skal forfølge, så vi får mest velfærd for de penge, der nu engang bliver opkrævet i skat, og som bliver kanaliseret ud til i det her tilfælde kommunerne.