Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2024-05-08:
Det er alligevel interessant at høre forskellige komme med bud på, hvad forskellige lækkede dokumenter betyder, og hvem der har fået hvad.
Jeg tror ikke, jeg afslører for meget fra et forhandlingsforløb, som man jo normalt ikke refererer fra, ved at sige, at jeg sådan set mødtes med Radikale Venstre og i øvrigt også Konservative allerede i efteråret omkring forslagene, der ligger i Sammen om Handicap.
Det er bare for at sige, at man skal passe på med, hvor meget man får læst ind i forskellige lækkede dokumenter fra slutfasen på et forhandlingsforløb.
Så vil jeg sige, at hver eneste gang vi behandler spørgsmål, der handler om magtanvendelse, er det noget, vi skal gøre rigtig grundigt, og den proces, der ligger bag det lovforslag, vi behandler her i Folketingssalen i dag, blev påbegyndt, inden jeg blev udnævnt til social- og boligminister, nemlig under den tidligere social- og ældreminister fru Astrid Krag.
Det vil sige, at det har været et ganske langt forløb, som vi nu er ved at komme ind i den sidste del af, nemlig den del, hvor vi behandler tingene i Folketinget.
Det kan man ikke sige.
Det er der i øvrigt også nogle formelle rammer omkring, og det er faktisk ikke et hastelovforslag.
Jeg vil gerne starte med at understrege tre overordnede pointer, som efter min mening er helt afgørende at være bevidst om, når vi behandler lovforslaget.
For det første at det er centralt, at borgere med betydelig og varigt nedsat psykisk funktionsevne mødes af et omsorgsfuldt personale, der både fremmer borgerens selvstændighed og selvbestemmelse og samtidig bidrager til at forbedre den enkeltes mulighed for livsudfoldelse gennem forskellige fællesskaber og gennem inklusion i vores samfund.
For det andet ændrer lovforslaget ikke på det grundlæggende formål med det her regelsæt.
Det vil sige, at magtanvendelse skal begrænses til det absolut nødvendige, at indgreb aldrig må erstatte omsorg, pleje og socialpædagogisk bistand, og at anvendelse af magt og andre indgreb i selvbestemmelsesretten alene må ske for at sikre personens omsorg og værdighed og tryghed og tilgodese hensynet til det fællesskab, der jo altid vil være eksempelvis på botilbud, hvor man bor flere mennesker sammen med hinanden, eller hensynet til andre, og det kan f.eks. være personalet.
Derudover skal kommunen forud for enhver form for magtanvendelse og andre indgreb i selvbestemmelsesretten foretage, hvad der er muligt for at opnå personens frivillige medvirken til en nødvendig foranstaltning, og hvis mindre indgribende foranstaltninger er tilstrækkelige, skal de anvendes.
For det tredje skal magtanvendelse udøves så skånsomt og kortvarigt som muligt og med størst mulig hensyntagen til den pågældende og i øvrigt også andre tilstedeværende, sådan at der ikke forvoldes unødig krænkelse eller ulempe.
Så har jeg lyst til at læse bare nogle enkelte pluk fra virkeligheden op, for der bliver spurgt: Er det så anekdotisk?
Virkeligheden er jo, at vi med den her lovgivning lægger op til nogle regler, og nogle af dem bliver pillet ud, men nogle af dem, der også var i det oprindelige, ville have gjaldt for ufattelig få mennesker.
Det vil sige, at det jo vil være i nogle helt særlige tilfælde og i øvrigt med en dommer for bordenden, og derfor vil det jo være enkelttilfælde, fordi meningen jo netop ikke er, at magtanvendelse er sådan noget, der skal bruges i flæng, og det er i øvrigt heller ikke med de nye bestemmelser noget, den enkelte pædagog står og tager stilling til alene, men ved akut magtanvendelse foregår der altid en registrering, og ved de ting, der bliver søgt forhåndsgodkendelse om, skal der søges om det hos en dommer og i nogle sammenhænge hos kommunalbestyrelsen, og det kan i øvrigt påklages.
Jeg får alligevel lyst til at læse nogle enkelte tilfælde op, for jeg synes, at menneskene forsvinder lidt i den debat, når jeg har siddet og lyttet til en ellers, synes jeg, god debat, men som jeg synes kommer lidt langt væk fra menneskene, det drejer sig om, hvis jeg skal være helt ærlig.
Bare sådan et eksempel er en ung voksen, som springer ud af vinduet fra tredje sal på et botilbud, hvor vedkommende bor.
Man kan jo ikke flytte borgeren mod vedkommendes vilje, så man kan ikke flytte borgeren hen på et botilbud, hvor vedkommende kan bo i stueetagen, for så kunne man jo undgå, at borgeren sprang ud fra tredje sal og kom til skade.
Men det må man ikke, fordi det under de gamle regler ville være en ulovlig magtanvendelse.
Derfor er det så sådan, at den unge voksne springer ud af vinduet igen og kommer til skade igen, og, uforandret, må man ikke låse vinduet, fordi det er en ulovlig magtanvendelse, og derfor er der et nej til det, og man må samtidig ikke flytte beboeren til et sted, hvor man kan beskytte beboeren mod at gøre skade på sig selv.