Peter Hummelgaard (S), 2024-02-27:
Mange tak for ordet.
Og ikke mindst også tak til fru Karina Lorentzen Dehnhardt og SF, som står bag beslutningsforslaget, for at sætte fokus på en vigtig institution i det danske retssamfund, nemlig Den Uafhængige Politiklagemyndighed.
Politiklagemyndigheden spiller en central rolle i retssystemet.
Det er til Politiklagemyndigheden, man som borger kan henvende sig, hvis man ønsker at klage over politiet, f.eks. hvis man mener, at en politibetjent har optrådt kritisabelt eller begået et strafbart forhold.
Det er afgørende for retssikkerheden og retsfølelsen, at vi har et velfungerende, uafhængigt klagesystem.
Både hos befolkningen og internt i politiet skal der være tillid til, at behandlingen af klager over personale i politiet og anklagemyndigheden foregår korrekt, objektivt og retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Det handler bl.a. om, at Politiklagemyndigheden skal bemyndiges til at undersøge alle typer af klager over politiet, ligesom der lægges op til, at Politiklagemyndigheden skal have de samme beføjelser som politiet i behandlingen af alle klagetyper.
Der lægges også op til, at der i videre omfang skal medvirke lægmænd ved Politiklagemyndighedens afgørelser, og at Politiklagemyndigheden skal have kompetence til at føre straffesager.
Samtidig peges der med beslutningsforslaget også på flere afgrænsede tiltag, som ikke på samme måde indebærer mere omfattende forandringer, og som jeg heller ikke er afvisende over for at drøfte nærmere.
Grundlæggende er det min opfattelse, at vi med Politiklagemyndigheden har en velfungerende ordning, der sikrer retssikkerheden for alle involverede.
At Politiklagemyndigheden fungerer, så vi senest et tegn på i forbindelse med sagen fra Københavns Politi, hvor Politiklagemyndigheden anholdt og sigtede seks polititjenestemænd for overtrædelser af straffeloven.
Anholdelserne skete i forlængelse af en grundig efterforskning, som resulterede i en større koordineret aktion mod flere forskellige adresser.
Udvalget har bl.a. taget stilling til flere af de elementer, der indgår i beslutningsforslaget.
Det drejer sig f.eks. om, hvilke typer af klager Politiklagemyndigheden skal kunne behandle.
Det drejer sig også om, hvilke beføjelser Politiklagemyndigheden skal have, samt hvem der skal rejse tiltale i i de straffesager, som Politiklagemyndigheden i dag har kompetencen til at efterforske.
Om spørgsmålet om tiltalekompetence bemærkede udvalget eksempelvis, at en overdragelse af tiltalekompetence til Politiklagemyndigheden var retssikkerhedsmæssigt betænkeligt, idet det indebar en risiko for usaglig forskelsbehandling af polititjenestemænd og andre borgere.
Der er på den måde allerede tænkt godt og grundigt over de her spørgsmål.
Og de grundige overvejelser har resulteret i en ordning, hvor der både tages højde for retssikkerheden hos borgeren, der har klaget over politibetjenten, men også den politibetjent, der er genstand for sagen.
Derfor kan regeringen heller ikke støtte beslutningsforslaget.
Tværtimod er det min opfattelse, at beslutningsforslaget indeholder interessante elementer, som jeg ikke er afvisende over for at drøfte nærmere med Retsudvalget.
Her tænker jeg på muligheden for at indhente videoovervågning i adfærdsklager eller muligheden for at tilføre Politiklagemyndigheden flere ressourcer med henblik på at nedbringe sagsbehandlingstiden.
Men jeg kan ikke bakke op om en grundlæggende og omfattende forandring af det eksisterende klagesystem.
Diskussionen om, hvordan vi kan sikre det bedst mulige klagesystem for både borgere og betjente, er både relevant og vigtig.
Jeg er derfor glad for, at Socialistisk Folkeparti har taget initiativ til den her diskussion.
Jeg er også glad for, at Retsudvalget har besøgt politiklagemyndigheden i deres lokaler i Aarhus for at blive klogere på Politiklagemyndighedens arbejde.
Jeg kan også forstå, at Politiklagemyndigheden som opfølgning på Retsudvalgets besøg er inviteret til et møde i Retsudvalget, forventeligt her i marts.
Det synes jeg er positivt.
Ved at fortsætte den gode dialog både her i Folketinget og med Politiklagemyndigheden får vi skabt et godt fundament for en eventuel beslutning om en styrkelse af ordningen.
Tak for ordet.
Jeg tror, at det igen bare er vigtigt at understrege, at Politiklagemyndigheden jo allerede af egen drift kan iværksætte en strafferetlig efterforskning og også benytte de relevante straffeprocessuelle indgreb, hvis der opstår en rimelig formodning om, at der er begået et strafbart forhold.
Men der er ikke nogen tvivl om, at hvis man skulle gøre det, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt foreslår, nemlig at give de samme værktøjer som i efterforskningen, så vil det altså rejse en lang række principielle spørgsmål, og derfor er vi ikke enige i den holdning, som ordføreren har.