Martin Lidegaard (RV), 2021-05-07:
Mange tak.
Radikale Venstre kan også støtte begge beslutningsforslag, selv om det altid er med et tungt hjerte, at man tager beslutning om at sende danske soldater ud på missioner, som altid vil have en risiko i sig.
Det gælder ikke mindst den mission, der skal foregå i Mali, hvor vi får danske soldater aktivt ud i felten, selv om det er træning, de skal foretage.
Derfor skal man tænke sig utrolig godt om.
Det tror jeg at vi alle sammen føler i dag.
Derfor er det også vigtigt at have debatten om, hvorfor vi gør det.
Når det handler om pirateri, synes vi fra radikal side, at der er et rimelig indlysende beskyttelsesbehov for de besætninger, der i øjeblikket sejler i Guineabugten, som vi som en stor søfartsnation må bidrage til.
Det er også vores borgere, der arbejder på bådene.
Det er også vores borgere, der er i livsfarlige situationer, hvis man ikke kan beskytte skibene.
Vi lægger stor vægt på, at det her foregår i et aktivt diplomatisk samarbejde med de lande, der grænser ud til Guineabugten.
Det er selvfølgelig afgørende for at kunne gøre det ordentligt og effektivt og også for at undgå, at der sker komplikationer undervejs, også selv om det er kompliceret – det ved vi alle sammen – politisk set.
Det andet forslag er mere vidtgående og med større risici for dem, vi sender ud.
Der er tre grunde til, at Radikale Venstre kan støtte det forslag.
Den ene er, at der er et åbenlyst behov, ikke bare for, at vi holder terroristerne nede, så de ikke vokser i styrke, men også for at beskytte civilbefolkningen i området, hvor de dagligt udsættes for forfærdelige overgreb med forfærdelige ting til følge.
Det er rigtigt, som fru Eva Flyvholm påpeger, at der har været alvorlige problemer med den maliske hærs fremfærd i de her kampe.
Det ser vi desværre ofte i afrikanske stater, hvor soldaterne hverken er ordentligt trænet i krigens love eller for den sags skyld i den disciplin, som er en helt afgørende forudsætning for at kunne optræde med den autoritet og værdighed og ordentlighed, som der skal til.
Jeg kan ikke se andet, end at svaret på det spørgsmål bl.a. er at træne de soldater i præcis krigens love og i, hvordan man opfører sig ordentligt som soldat, og i, hvordan man kan tage vare på sin egen befolkning.
Jeg så faktisk gerne, at Danmark i langt højere grad, som FN også efterspørger, deltog i træningen forebyggende af FN's soldater i Afrika netop inden for de her områder.
Så jeg synes da, at lige præcis de problemer, der har været, kalder på det.
Det er også rigtigt, at det også nogle gange er blevet set, at der er udfordringer med de franske styrker.
Det er et stykke tid siden, men det har i hvert fald været ude i offentligheden, at der har været problemer.
Vi har lagt stor vægt på og har også forstået, at det er noget, franskmændene tager meget alvorligt, og at Danmark aktivt selvfølgelig indgår i en dialog med Frankrig og alle andre lande dernede om, hvor vigtigt det er, at de internationale styrker overholder alle regler og bidrager til, at også de maliske styrker forstår vigtigheden af det, hvis missionen skal lykkes, terroristerne bekæmpes og freden genoprettes i landet.
Det er netop derfor, vi ser behovet, og derfor kan vi støtte det.
Den anden grund til, at vi kan støtte det, er, at der er solid juridisk baggrund i det rent internationalt, rettighedsmæssigt og mandatmæssigt.
FN står jo bag hele Malimissionen, og Mali ønsker selv aktiv hjælp.
Når det handler om – det glemte jeg at sige før – vores fregat og terrorbekæmpelse, er det jo selvforsvar.
Så vi er på juridisk, folkeretsligt sikker grund.
Der er en risiko for – det er jeg helt enig med hr. Karsten Hønge i, og det er der altid – at det at have militær tilstedeværelse også i nogle situationer kan forværre problemet frem for at løse det.
Det bedste, vi kan gøre for at forsøge at undgå det, er selvfølgelig at sikre en lang række andre indsatser parallelt med denne, nemlig et udviklingspolitisk spor, et humanitært spor og et politisk og diplomatisk spor, der skal sikre, at regionen bakker op om de politiske resultater og den skrøbelige fredsproces, som er blevet forhandlet i Mali.
Det er svære afvejninger.
Der er jo ingen grund til at lægge skjul på det.
Jeg synes også, det er fair, at man kan have den holdning, at det er bedre, at Danmark holder sig helt ude af det her, men det er bare ikke et svar på de problemer, der er – det skal man jo heller ikke bilde sig ind – at Danmark ikke bidrager til noget nogen som helst steder.
Så jeg kan ikke stille en garanti om, at alt vil gå godt og lykkes i den her mission, men jeg kan nok sige, at vi er blevet overbeviste om, at vi bliver nødt til at tage et medansvar for at prøve at løse de problemer gennem en aktiv handling, hvor det her er en del af svaret, men bestemt ikke det eneste.