Liselott Blixt (DF), 2020-10-07:
Mange tak.
I Dansk Folkeparti samarbejder vi i Nordisk Frihed med Sverigedemokraterne og De Sande Finner.
Det samarbejde lægger vi rigtig stor vægt på, for at vi kan få de her nordiske løsninger, når vi kigger på mange af de grænseoverskridende problemer.
Og vi lægger vægt på det sproglige og kulturelle fællesskab, vi har i Norden.
Den nye vision 2030 er ambitiøs, og den har rigtig mange gode handleplaner, men lad dem ikke ligge i skrivebordsskuffen.
Vi støtter fuldt op om, at vi skal gøre det nemmere og mere attraktivt for nordiske forbrugere at prioritere og vælge sundt og miljøvenligt, og at vi skal arbejde for et bæredygtigt forbrug.
At have et konkurrencedygtigt Norden, at lære af hinanden og udnytte de muligheder, der er i den grønne teknologiske og digitale omstilling, og samtidig at sikre en sund og tryg velfærd for os alle, støtter vi op om.
Men med den covid-19-krise, vi alle røg ud i, ser det altså bare ud, som om de her takter er væk.
Det lyder rigtig godt, når man skriver noget sammen, laver nogle visioner, men når det kommer til nogle enkelte punkter, hvor man skal hjælpe hinanden, være enige, respektere hinanden, så er al den her gode samarbejdsvilje væk.
Vi synes simpelt hen, det har været skuffende at se, at der har manglet fælles fodslag i forbindelse med håndteringen af covid-19.
Vi oplevede et Norden med lukkede grænser, fordi håndteringen var vidt forskellig på tværs af grænserne i Norden.
I begyndelsen var det svenskerne, der ikke kunne rejse ind i Danmark; så gjaldt det Finland og Norge på grund af det meget høje smittetal i Sverige.
Covid-19 understreger, at det nordiske samarbejde stadig har en række mangler, og derfor lægger vi nu vægt på, at de nordiske lande sætter sig sammen og finder fælles løsninger for håndteringen af fremtidige pandemier.
Et sådant forslag vil vi også fremsætte i Nordisk Råd, og hvis vi ikke i Norden kan håndtere en pandemi, er det faktisk endnu sværere at forestille sig, hvordan vi så gør det i EU.
Et andet punkt, hvor nordisk sammenhold er nødvendigt, er, hvad angår det arktiske område, som har en afgørende geostrategisk betydning, og hvor stormagterne Rusland, Kina og USA har afgørende interesser.
Men Arktis er vores baghave her i Norden; det er vores ansvar at agere i forhold til en lang række spørgsmål, som vedrører det arktiske område, lige fra udnyttelsen af ressourcer til klima og miljø samt militærstrategiske spørgsmål.
Men hvis det nordiske samarbejde skal have relevans for befolkningen, skal samarbejdet også kunne mærkes hos den enkelte borger og den enkelte familie.
Vi skal ganske enkelt gøre det lettere at være eksempelvis forældre på tværs af grænser i Norden, og der mener jeg at man har fejlet.
Jeg har haft rejst en sag – første gang over for ministeren, som skubbede det fra sig ved at sige, at det ikke var en sag, Danmark havde noget med at gøre.
Så spurgte jeg vores socialminister, som sagde, at det var en norsk sag.
Altså, i sager, hvor vi virkelig har brug for at lave nogle ordninger sammen, og hvor man som ministre kan snakke sammen, så sker der intet .
Og det synes jeg er en kæmpestor fejl.
Vi lægger vægt på, at man burde kunne finde nogle løsninger, når man har nogle forældrefejder og bor i forskellige nordiske lande.
Det er jo rigtig dejligt, at man kan finde kærligheden i et andet nordisk land, men det bør ikke udløse nogen udfordringer, den dag man måske ikke kan sammen mere.
Det er i hvert fald også noget, vi vil arbejde videre med.
Vi skal i Norden være langt bedre til at samarbejde om alt lige fra kriseberedskab til nedbrydning af barrierer og hindringer mellem vores lande.
Vi skal blive bedre til at kende hinanden og kæmpe for et sprogligt og kulturelt fællesskab – kort sagt alt det, der var den oprindelige tanke med det nordiske samarbejde.