runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2019-10-03:
Jo, men tankegangen kan jeg rigtig godt lide, og på mange måder bestemmer vi jo selv, hvor langt vi vil gå, i respekt for at der er en økonomi, der skal kunne følge med.
Og som det er blevet sagt før, er der nogle sorte skyer derude, som vi selvfølgelig bliver nødt til at tænke ind i den økonomiske politik, vi fører.
Alt andet ville i mine øjne være forkert.
Men vi har jo foretaget vores prioritering.
Og det er jo ikke sikkert, at den flugter fuldstændig med andres.
På uddannelsesområdet siger vi jo åbent, at det vigtigste for os har været at komme af med omprioriteringsbidraget og så at redde de der VUC'er.
Men man kunne jo godt have sagt, at uddannelsesloftet var det vigtigste, og at der så var noget andet, der kom bagefter.
Og så har vi fra vores side sagt, at det at få ansat nogle flere sygeplejersker på landets sygehuse mener vi er afgørende, fordi sygeplejerskerne sammen med andre dækker en kernefunktion, og vi tror på, at hvis vi kan få ansat flere, kan vi samlet set også skabe et bedre arbejdsmiljø, der kan smitte af på vores sundhedsvæsen.
Det er nogle af de prioriteringer, vi har valgt ud fra.
Og man kunne have gjort noget andet – det er jo rigtigt.
Morten Østergaard (RV), 2019-10-03:
Jamen min pointe var nok også mere at være ærlig om, hvad det så er, der er det vigtige: Der, hvor man vil stå på mål for, at vi faktisk kan se forandringerne, når nu man ikke kan levere på det hele.
For politik er også en prioritering, og det er jo også en prioritering, hvilken rækkefølge man tager det i.
Hvis man synes, det er et alvorligt problem, at der blev indført et uddannelsesloft, fordi det lægger et præstationspres på unge mennesker og tvinger folk til at tage forkerte beslutninger som at lade være med at gennemføre en bacheloruddannelse af frygt for, at man så ikke kan tage den anden, man havde bestemt sig for, eller hvad det nu er, så må man jo lade det følge op af politikken i de udspil, der er.
Det er jo egentlig det, jeg har forsøgt at sige i dag, altså at for os er det helt afgørende, at folk kan se, at vi ikke bare er i stand til at samles bredt – selv om det er godt – om ambitiøse målsætninger, men at folk rent faktisk også kan se, at CO 2 -udledningen falder, at vi ikke bare stopper med at spare på uddannelse ved et omprioriteringsbidrag, men også begynder at investere mere dér, hvor der er behov for det, f.eks. i folkeskolen.
Og tilsvarende i forhold til fattigdom, altså at man hjælper de familier, der har mindst i Danmark, sådan at vi ikke stjæler muligheder fra børn.
Det er bare der, hvor jeg vil appellere til, at man også bliver det nummer mere ambitiøs og tør melde ud og sige: Det er her, I kommer til at se forandringerne, og vi kæmper for det nat og dag.
Mette Frederiksen (S), 2019-10-03:
På mange måder har diskussionen udviklet sig på den måde, jeg nok egentlig vil lægge til grund, når jeg stiller mig op og siger: Til trods for at der mig bekendt er lavet den bedste regionsaftale i vistnok 10 år, og til trods for at vi ikke alene dækker det demografiske træk, men lægger penge oveni, og til trods for at vi lægger et finanslovsforslag frem, hvor der bliver rullet uddannelsesbesparelser tilbage, hvor der er finansiering til 1.000 flere sygeplejersker, og hvor der i øvrigt er en mulighed for at forhandle både om noget grønt og om velfærd.
Det letteste havde jo været i dag at sige: Der kan I se – det nye flertal gør det, vi sagde, og det er rigtig, rigtig godt.
Det havde været det letteste.
Og det ville egentlig være okay, også inden for sådan en almindelig sandhedsdetektorprøve, fordi det er rigtigt.
Og når jeg siger noget andet, er det ikke for at forventningsafstemme.
Det er ikke for at gå væk fra noget som helst af det, vi sagde før valget.
Alt det, vi sagde, mener vi, og vi har også tænkt os at gennemføre det.
Min vurdering er bare, at de udfordringer, der er i det her velfærdssamfund, er så store, at selv om vi gør alt det, vi gerne vil, vil det ikke være nok, i hvert fald ikke i år et.
For i hele den diskussion, vi har haft i dag, har vi næsten ikke snakket psykiatri, vi har næsten ikke snakket handicapområdet, og jeg tror, at jeg med sikkerhed kan sige, at vi ikke har talt om de demente eller de for tidligt fødte eller dem, hvor der er problemer med fertiliteten.
Der er masser af udfordringer.
Og jeg er da stolt af at stå i spidsen for en regering og et nyt politisk flertal, hvor vi ikke alene dækker demografien – det er der jo mange der ikke engang vil – men hvor vi bygger ovenpå.
Og jeg er sikker på, at vi i fællesskab kan komme endnu længere.
Jeg vil bare også gerne have, at vi er ærlige over for folk og siger, at det kommer til at tage noget tid.
Det er ikke for at gå væk fra noget af det, jeg sagde.
Jeg mener stadig væk, at vi skal have nærhedshospitaler, jeg mener stadig væk, at vi skal af med kontanthjælpsloftet.
Men jeg er ikke sikker på, at vi kan gøre det hele i den allerallerførste finanslov, og mit håb er så selvfølgelig også, at der kommer flere, så vi kan løfte hver eneste gang.
Morten Østergaard (RV), 2019-10-03:
Og tak både for talen i tirsdags og for besvarelsen i dag – og i øvrigt for samarbejdet, som ligger til grund for, at der nu er en socialdemokratisk regering, og tillykke med det.
Jeg var i sommerhus i sommerferien og faldt over sådan et glas Nutella, som jeg tror var købt i udlandet.
Der stod i hvert fald et slogan på engelsk, og nu vil jeg sige det på dansk, så alle kan følge med.
Der stod: »Du kan ikke gøre alle mennesker glade, for du er ikke Nutella«.
Og da jeg havde hørt en del af statsministerens åbningstale, tænkte jeg, at måske havde statsministeren haft fat i et tilsvarende glas Nutella og så besluttet sig for ud fra sådan et lighedsprincip, at så skal vi gøre ingen mennesker glade.
For det var, som om forventningerne skulle nedtones, og hvis der ikke er nogen, der kan være glade, så skal ingen være glade.
I kommer ikke til at kunne mærke forandringerne, var en del af budskabet i talen.
Det synes jeg måske nok var lige at sætte barren lidt vel lavt.
Jeg synes, at vi skal turde – i hvert fald hvis vi skal tage det med tillidsspørgsmålet alvorligt – at række ud efter, at folk kan se nogle forandringer, som ikke bare er nogle, vi har talt om, og hvor det ikke bare er sådan, at vi har haft de rigtige diskussioner, men egentlig nogle reelle forandringer derude, som man kan mærke.
Jeg synes, vi skal starte nu, og derfor vil jeg bare appellere til, at man måske kigger på, om ikke det var meget godt at tage hul på at nedbringe CO 2 -udledningen allerede nu via den første finanslov.
Jeg synes, det er lidt svært at se i udkastet.
Og når vi nu skriver i forslaget til vedtagelse, at vi skal satse på uddannelse, er det lidt mærkeligt, at man foreslår nye besparelser, bl.a. på folkeskolen og frie skoler.
Derfor håber jeg, at vi kan være enige om, at selv om vi ikke kan gøre alle glade, fordi vi ikke er Nutella, så kan vi i det mindste have ambitionen om at gøre nogle glade: Dem, der troede på, at et nyt flertal rent faktisk ville nedbringe CO 2 -udledningen, og dem, der troede på, at et nyt flertal ikke ville spare på uddannelse, men investere.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Ja, det er den, og jeg er stolt over, at vi var de første, der kom med det udspil.
Så fulgte siden hen Nye Borgerlige, Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet trop, og det er et af de områder, hvor jeg næsten dagligt hepper på statsministeren i statsministerens bestræbelser på at kunne ændre asylsystemet gennem det internationale samarbejde.
52.000 lyder som et mere rigtigt tal.
Jeg hørte det som 250.000, og så skulle jeg til at sige, at det alligevel var lidt voldsomt, selv for Liberal Alliance.
Jeg synes jo egentlig, statsministeren sagde det fint i tirsdags: Flere penge alene er ikke løsningen.
Der er også for meget bureaukrati, for meget projektvelfærd og for meget pseudoarbejde.
Og det er da det, vi skal tage fat på.
Så jeg håber, at spørgeren vil bakke op om sin statsminister, for det gør Liberal Alliance på det her område.
Birgitte Vind (S), 2019-10-03:
Jeg er nu ret sikker på, at jeg ikke bytter rundt på noget, for jeg kan se i Liberal Alliances 2030-plan, som jeg jo står med her, at man regner med en besparelse på det offentlige forbrug på 51 mia. kr., og det svarer sådan set meget fint til 52.000 ansatte, men lad det nu ligge.
Jeg kan nogle gange godt komme i tvivl om, om vi bevæger os i den helt samme verden, Liberal Alliance og jeg.
For når jeg kommer ud og hilser på mennesker på plejecentre, børnehaver, sygehuse og boenheder for mennesker med fysiske og psykiske handicap, oplever jeg jo rent faktisk, at der er for få ansatte til at skabe den her trygge dagligdag, der er nødvendig for borgerne.
Men nu kan jeg jo også høre, at ordføreren siger i sin tale, at borgerne har for store forventninger.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg tror, at spørgeren bytter om på nogle tal.
Det var vist omkring 250.000 arbejdspladser, der ville blive skabt som følge af Liberal Alliances politik.
Der ville ikke ryge 200.000 arbejdspladser ud af den offentlige sektor.
Selvfølgelig står vi ved, at vi skal have et samfund i vækst og i velstand med lavere skat, fordi det er sundt.
Det giver bedre muligheder for, at danskerne kan være noget for hinanden i stedet for at arbejde, som jeg sagde i talen, solen sort for det høje skattetryk.
Og så har jeg det sådan, at jeg er fuldstændig overbevist om, at der sagtens kan spares penge i det offentlige.
Tag sådan noget som socialområdet.
Der har Rigsrevisionen sagt, at vi bruger 45 mia. kr. hvert år på puljer, som vi ikke kan dokumentere nogen effekt af.
Det er da bare ét område, man kan tage fat på.
De 20 mia. kr., vi hvert år bruger på erhvervsstøtten, er et andet område, vi kan tage fat på.
Og jeg har ikke engang nævnt alle de journalister, der er ude i kommunerne, eller de kommuner, der har kommunale fitnesscentre, lysende bænke, og jeg skal komme efter dig.
Den offentlige sektor er marineret i penge, og det vil være sundt, hvis der skulle spares en smule.
Birgitte Vind (S), 2019-10-03:
Tak for ordet.
Og endnu en gang tillykke med den nye titel som formand og med debuten her på talerstolen.
I sidste regeringsperiode fejrede Liberal Alliance jo skattelettelser med champagne.
Men nu kan jeg forstå, at der er kommet nye kræfter ind i Liberal Alliance, og at man også begynder at tale om gulerødder i Liberal Alliance.
Alligevel er jeg lidt i tvivl; jeg må konstatere, at Liberal Alliance jo ikke helt ser ud til at have skiftet spor, hvad angår skattepolitikken.
I hvert fald kan man i partiets 2030-plan læse, at der er varslet skattelettelser og en minusvækst i det offentlige forbrug, som rent faktisk vil betyde 52.000 færre offentligt ansatte.
Så jeg skal bare lige høre: Kan vi forvente, at Liberal Alliance vil fastholde den politiske linje, altså at man er parat til at afskaffe, hvad der svarer til 52.000 stillinger i den offentlige sektor?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Det kan snildt komme tilbage på det gamle niveau, der var under kontanthjælpsloftet, og måske endda også lidt længere ned.
Henning Hyllested (EL), 2019-10-03:
Så der er altså grænser for, hvor stor uligheden kan blive – selv for Liberal Alliance.
Og jeg kunne også spørge: Hvor langt ned kan f.eks. rådighedsbeløbet for en kontanthjælpsmodtager komme, før det bliver uacceptabelt – selv for Liberal Alliance?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg kender ikke en eneste liberal, der har den amerikanske samfundsmodel som forbillede.
Jeg har mødt masser af socialister, der påstår, at liberale har den amerikanske samfundsmodel som forbillede, men jeg har endnu ikke mødt en eneste liberal, der mener det, eller liberalist, som man vist skal til at kalde det herinde.
Det er nok snarere en model som den, man har Schweiz, der måske er et forbillede.
Og i forhold til uligheden: Jamen altså, den lillebitte smule ulighed, vi har her i Danmark, er forårsaget af folks præstationer, og det er en sund ulighed.
Henning Hyllested (EL), 2019-10-03:
Hr. Alex Vanopslagh var tidligere i dag vældig optaget af, hvor Enhedslistens grænse gik for stigning i ulighed defineret som Ginikoefficienten.
Og han fik selvfølgelig det svar, at Enhedslisten er optaget af konkrete menneskers levevilkår: Om der sker reelle forringelser af f.eks. dagpenge, ødelæggelse af – hvad hedder det – efterlønsordningen, kontanthjælpsloftet, som skaber fattigdom, osv. osv.
Jeg kunne godt tænke mig så at spørge omvendt, om der overhovedet er nogen grænse for, hvor stor uligheden må blive for Liberal Alliance.
Er f.eks. forholdene, som vi kender dem i USA, uacceptable, hvor man betaler for sin uddannelse, hvor man betaler for hospitalshjælp, hvor man privat forsikrer sig imod sygdom, og hvor der jo ikke er nogen egentlig velfærdsordning.
Er det f.eks. acceptable forhold for Liberal Alliance?
Jacob Mark (SF), 2019-10-03:
Historikken har helt sikkert været, at der har siddet nogle beslutningstagere, der ikke har haft et liberalt sindelag.
Og nu, hvor der er et nyt liberalt flertal på uddannelsesområdet, glæder jeg mig til en masse samarbejde, bl.a. om det her.
For der har det nye flertal besluttet, at man vil afsøge muligheden for at give forældrene mulighed for 1 år ekstra i børnehave til barnet.
Men vi får brug for forligskredsens opbakning, så derfor er jeg simpelt hen på jagt efter den i dag.
Christian Juhl (EL), 2019-10-03:
Jeg vil gerne ønske tillykke med LA's nye paradigmeskift.
I 4, ja, nærmest 8 år, har vi jo hørt, at hvis vi ellers pisker dem på kontanthjælp og de andre, så finder de nok selv et job.
Når hr. Alex Vanopslaghs kollegaer talte pænt om dem, sagde de, at de nok ville blive inspireret til det.
Men ellers var det jo bare det, der skulle til.
Nu skal vi bruge lidt flere gulerødder, og det kan jeg bestemt anbefale.
Og når det ikke er de lave ydelser i sig selv, der er et problem, så vil jeg bestemt anbefale, at vi sætter ydelserne op.
For de mennesker, der lever de liv, mens de venter på et stykke arbejde, skulle jo også gerne kunne overleve og give deres børn de oplevelser, som hr. Alex Vanopslagh snakker så meget om.
Frit valg på alle velfærdshylder koster jo noget, og enten skal man selv have nogle penge i lommen, eller også må det offentlige træde til og hjælpe.
Og derfor vil jeg gerne sige tillykke med paradigmeskiftet.
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Altså, uden at kende den konkrete baggrund for de beslutninger, der er truffet, kunne det godt lyde som sød musik i mine ører – jo.
Men jeg mangler lidt at kende historikken bag og årsagerne til, at man har truffet de politiske valg, man har truffet.
Liberal Alliance gik til valg på at afskaffe uddannelsesloftet.
Jeg går ud fra, at spørgeren måske snarere tænker på fraværsregistrering, men det kan spørgeren måske selv bekræfte.
Nils Sjøberg (RV), 2019-10-03:
Er et andet indgreb som uddannelsesloftet, som Liberal Alliances Henrik Dahl jo på sin vis nærmest gjorde til sin egen sag, også noget, som hr. Alex Vanopslagh mener man er gået for langt med?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
En af de triste ting ved at være i politik er jo, at man kan føle, at man har sagt nogle ting mange gange til mange medier, herunder at det var forkert, at vi stemte for burkaforbuddet, og så opdage, at langt de fleste danskere, selv danskere, der sidder i Folketinget, ikke har opdaget det.
Jeg tror faktisk sådan helt personligt, at en af de største lektier – på godt og ondt – ved at være blevet politiker er, at man virkelig skal gentage budskaberne rigtig mange gange for at være sikker på, at alle har forstået dem.
Og det er bestemt ikke nedladende ment; det var bare en betragtning.
Svaret er ja, for vi ønsker en stram udlændingepolitik, og vi mener, at vi skal kunne tale om de problemer, der er, i, at der kommer folk hertil, navnlig fra Mellemøsten og Nordafrika, med nogle værdier og en kultur, som ikke ligefrem rimer på frisind, demokrati og ligestilling, men løsningen er jo ikke en lang række symbolpolitiske tiltag.
Altså, så tager man ikke udfordringerne tilstrækkelig alvorligt.
Og der mener jeg et eller andet sted, at hvis man tager udfordringerne alvorligt, så må man komme med løsningsforslag til problemerne og ikke med symbolpolitik, der er med til at dele og skabe popularitet bestemte steder.
Nils Sjøberg (RV), 2019-10-03:
Nu er det blevet sent, og derfor vil jeg gerne bede om et par konkrete svar.
Det virker, som om Liberal Alliance har haft en intern diskussion om, om man gik for langt med de forskellige indgreb i den personlige frihed før valget.
Er man nået frem til en konklusion?
Og kan ordføreren oplyse mig, om Liberal Alliance mener, at man gik for langt med burkaloven?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg deler hr. Morten Messerschmidts ønske om, at der skal være fokus på dannelse og på, hvad det vil sige at være borger i Danmark.
Jeg deler næppe hr. Morten Messerschmidts løsningsforslag om bestemte former for sange i folkeskolen eller bestemte måder at være familie på.
Men det, der er det tragiske i dag i forhold til familiepolitikken, er jo, at man har svært ved, hvis man har lyst til at bruge mere tid sammen med sine børn, at gå ned på deltid en kort periode, mens børnene er små.
Man har svært ved at gøre det, bl.a. på grund af de høje skatter.
Det er en begrænsning i vores frihed.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-10-03:
Jeg er meget glad for det svar.
Det ligger i hvert fald et helt andet sted end det, vi hørte fra hr. Morten Messerschmidt, som sådan definerede dannelse som et modsvar til åndelig armod, i forhold til at vi skal lære noget bestemt i skolen, at vi skal være familie på en bestemt måde, at vi skal forstå fædrelandet på en bestemt måde, at vi skal synge de rigtige sange på en bestemt måde.
Jeg hører, at ordføreren for Liberal Alliance står et helt andet sted.
Er det rigtigt forstået?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jamen den forsøgte jeg egentlig at beskrive i min tale, men det er den armod, hvor man har mistet modet til at komme tilbage til livet.
Altså, hvis jeg tager udgangspunkt i den konkrete enlige mor på kontanthjælp, jeg besøgte, så havde hun jo givet op.
Hun troede ikke på, at hun kunne stoppe med at spille onlinekasinospil.
Hun troede ikke på, at hun kunne finde en lejlighed, der var billigere, for det måtte kommunen klare.
Hun troede ikke på, at hun kunne tage sig en uddannelse, hvor hun kunne finde sig et job, hun godt kunne passe, selv om hun havde ondt i ryggen.
Hun troede ikke på, at hun kunne give sin søn en bedre fremtid, medmindre det offentlige gav hende nogle flere penge.
Det synes jeg er åndelig armod, at man på den måde har givet op, i forhold til at man selv kan ændre sin livssituation.
Det er da trist.
Der synes jeg da, at det ville være, ikke uforskammet, men forkert af mig som borgerlig, hvis mit eneste svar var: Så tag dig sammen.
Det er der, jeg tror, at vi skal nytænke beskæftigelsesindsatsen.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-10-03:
Jeg ved godt, at det er sent, så det her spørgsmål kan måske komme ind lidt skævt i den samtale, vi har kørende.
Men først vil jeg rose, at ordføreren i medierne har rejst debatten om, at fattigdom kan have mange ansigter, altså både kulturel fattigdom, åndelig fattigdom, økonomisk fattigdom.
Kunne jeg få lov til at få en definition af åndeligt armod?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg tror ikke rigtig, at spørgeren på noget tidspunkt har forstået Liberal Alliances politik.
Og det er helt okay.
Vi har også altid gået ind for flere gulerødder til dem med lave indkomster, til dem, der bevæger sig fra offentlig forsørgelse til selvforsørgelse.
Vi har foreslået, at de første 7.000 kr. i bunden skal være skattefrie, og at ydelserne skal være lavere, og så er der en større gulerod ved at komme i arbejde, ligesom der er en større gulerod ved at arbejde 1 time mere, når man betaler topskat.
Det er præcis den samme mekanisme.
Det er jo fantastisk, at når man som liberal politiker bliver valgt til Folketinget, så håber man, at man skal snakke om liberal politik, men halvdelen af tiden skal man bruge på at undervise folk fra Enhedslisten i økonomi, men jeg påtager mig gerne rollen.
Christian Juhl (EL), 2019-10-03:
Den anden del af Liberal Alliances gamle politik var jo, at hvis man brugte gulerødder over for dem i toppen, virkede det, men der måtte man under ingen omstændigheder bruge pisken.
Er der også et paradigmeskift på vej dér?
Jeg mener, nu har vi jo set i den sidste periode, at vi har haft momskarruseller, vi har haft hvidvask af penge, og vi har haft skattelysager i meget stort format.
Er det ikke på tide, at vi måske bruger en pisk over for de mest grådige mennesker i det her samfund, som tror, at det hele skal ende i deres egne lommer?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg ville ønske, at jeg kunne sige »i lige måde« og ønske Enhedslisten tillykke med et paradigmeskift, men det kan jeg ikke.
Jeg kan høre, at Enhedslisten sidder fast i den samme gamle retorik om, at det er højere ydelser, der er svaret på alt, og jeg mener, det er et alt for énøjet og materialistisk fokus.
Og vi har jo sådan set fulgt den opskrift, og der havde vi endnu flere, der var parkeret på passiv forsørgelse i vores system, end vi har i dag, så Enhedslistens politik har jo bare ført til endnu mere åndeligt armod, end Liberal Alliances har.
Jacob Mark (SF), 2019-10-03:
Tak for talen.
Jeg glæder mig til et godt samarbejde om en masse frihedsdagsordner, hvor jeg de sidste 4 år har oplevet – især på uddannelsesområdet – at kunne arbejde en del sammen med Liberal Alliance.
Det håber jeg vi kan fortsætte.
Og det er også om børn og skole, jeg vil spørge, faktisk det samme spørgsmål, som jeg stillede til fru Pernille Vermund, nemlig om børns ret til at blive 1 år ekstra i børnehave, hvis de har brug for det.
Man besluttede – jeg tror, det var i 2009 – at gøre børnehaveklassen obligatorisk, og inden da havde det været forældrenes valg, om man ville have, at ens barn gik 1 år ekstra i børnehave.
Siden man lavede reglerne om, er antallet af børn, der bliver skoleudsat, halveret, formentlig fordi kommunerne tænker i økonomi og det er billigere at sende barnet tidligere af sted.
Var det ikke en liberal sag at give forældrene friheden tilbage og sige, at hvis forældrene i samråd med pædagogerne og skolelederen vurderer, at det er godt med 1 år ekstra, så er det forældrenes ret at beslutte det?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Jeg savner lidt en tredje vej, der hedder topskattelettelser, men pyt!
Nej, som jeg også gav udtryk for over for fru Pernille Skipper tidligere, er det også en bekymring, jeg deler, eller rettere sagt en forudsigelse, jeg også har, og skulle Liberal Alliance ende i en sådan situation, vil vi langt hellere bidrage til, at vi i Danmark er ambitiøse i den grønne omstilling frem for bare at gøre velfærden dyrere.
Morten Dahlin (V), 2019-10-03:
Tak for det.
Og det må vi jo så se om nogen sinde sker igen.
Når vi nu er inde på det grønne og det med træerne, kunne jeg egentlig godt tænke mig at stille ordføreren følgende spørgsmål: Er ordføreren enig i, at der på et tidspunkt kan komme en situation, hvor dem, der sidder i regering i Danmark, bliver nødt til at prioritere mellem offentligt forbrug eller ambitiøse klimaindsatser, og hvor vil vi i det tilfælde finde Liberal Alliance?
Alex Vanopslagh (LA), 2019-10-03:
Det er jo i sandhed en munter aften.
Jeg skulle mene, at jeg indirekte har svaret spørgeren ved at svare en af de andre spørgere.
Men jeg vil egentlig også bare minde om, at fordelen ved, at Liberal Alliance klatrede højt op i træet, jo var, at vi endte i en regering sammen med Venstre, og så har Venstre også prøvet at være i en regering, hvor der var liberale politikere med.
Morten Dahlin (V), 2019-10-03:
Tak for ordet, formand.
Hr. Alex Vanopslagh siger, at nu er der en ny stil.
Hr. Alex Vanopslagh siger, at sådan er Liberal Alliance ikke mere.
Og derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig, om ikke hr. Alex Vanopslagh kunne be- eller afkræfte, om vi sammen i næste valgperiode kommer til at bruge lidt mere tid på at plante træer og lidt mindre tid på at klatre i træer.