Rasmus Jarlov (KF), 2022-06-09:
Foranlediget af ministerens indlæg vil jeg gerne redegøre for, hvorfor vi stemmer imod halvdelen af lovforslag nr. L 106 – at vi stemmer imod den del, der handler om at lægge moms på dansk kulturliv og på ophavsrettigheder.
Det gør vi, fordi vi grundlæggende er modstandere af, at der skal være moms på dansk kultur.
Vi vil gerne bevare den position, dansk kultur har i Danmark, hvor den har en skattefordel frem for andre aktiviteter, ved at man ikke betaler moms på ophavsrettigheder.
Sådan synes vi at det skal blive ved med at være, for det er vigtigt for et lille land som Danmark med et lille sprog, at vi har danskproduceret kultur på vores eget sprog, som forholder sig til vores samfund, så vi ikke bare skal kigge på amerikansk kultur eller kultur fra andre lande, som har et meget større marked, det kan blive solgt på.
Det er en nødvendighed, at vi hjælper dansk kultur, hvor vi kan.
Derfor er vi jo grundlæggende modstandere af at indføre den her ekstraskat på kulturlivet.
Og da vi så lavede en aftale om kriminalforsorgen, hvor det blev aftalt at gøre det alligevel, var det udelukkende, fordi vi fik at vide af regeringen, at det var et krav fra EU.
Allerede under forhandlingerne om kriminalforsorgen var det dog sådan, at der var en smule tvivl om, hvorvidt det nu også var et krav fra EU eller ej.
Derfor blev det også skrevet ind i aftalen, at den baserede sig på, at det var et EU-krav.
Hvis det så ikke er et EU-krav, bortfalder forudsætningerne for aftalen om det element i aftalen om kriminalforsorgen, for så er det indgået på forkerte præmisser.
Vi vil ikke lokkes til at indføre skattestigninger, som vi ikke går ind for, baseret på, at vi har fået noget forkert at vide af regeringen under forhandlingerne.
Der kom så i Skatteudvalget nogle meget dygtige folk fra Deloitte og fremlagde et meget overbevisende indlæg, hvor der blev sået meget stor tvivl om, hvorvidt det nu var sådan, at det er et krav fra EU at indføre den her moms på kultur.
Derefter foreslog vi så – det var mig selv, der foreslog det i Skatteudvalget – at vi fik lavet en uvildig undersøgelse, som kunne konkludere for Folketinget, hvorvidt det var et krav fra EU at indføre den her moms eller ej.
Og den konkluderede så meget klart, at det er det ikke.
Det er vi jo som Folketing nødt til at tage konsekvensen af.
Vi kan jo ikke få lavet sådan en uvildig undersøgelse, som så når frem til en klar konklusion om, at det ikke er et krav fra EU, og så bare agere, som om det er.
Det giver selvfølgelig den udfordring, at man i Skatteministeriet og måske andre steder i regeringen mener noget andet.
Og så skal vi jo vælge, hvad vi tror mest på, og der tror vi jo mest på den redegørelse, vi har fået i Skatteudvalget, og som er blevet iværksat af Folketinget.
Så er det jo sådan, at det er os, der bestemmer, hvordan lovgivningen er i Danmark.
Det er ikke regeringen, der bestemmer det, det er ikke embedsværket ovre i Skatteministeriet, der bestemmer det, det er Folketinget, der bestemmer, hvordan lovgivningen skal være.
Og når Folketinget ikke er overbevist om, at det er et krav fra EU, tager Folketinget konsekvensen af det og stemmer regeringens lovforslag ned, selv om regeringen har en anden opfattelse.
Jeg forstår godt, at skatteministeren reagerer, som han gør; jeg forstår godt, at når han får at vide af sit embedsværk, at det er et krav fra EU, er han nødt til at fremsætte lovforslaget.
Men skatteministeren må jo også respektere, at når Folketinget så tror noget andet, bliver det stemt ned.
Det er jo så ikke skatteministerens skyld, hvis det skulle vise sig, at der kommer en åbningsskrivelse på et tidspunkt fra EU.
Så vil vi godt love skatteministeren, at vi ikke giver ham nogen problemer, og den eneste måde, en skatteminister kan få problemer på, er, hvis Folketinget giver ham dem.
Og det kommer vi jo så ikke til, for vi tager selvfølgelig ansvaret for, hvad vi stemmer i Folketinget, og er bevidste om, at vi gør det imod regeringens ønske og imod skatteministerens ønske.
Derfor kommer der ikke nogen ministerstorm mod skatteministeren på baggrund af den her sag, hvis der skulle komme en åbningsskrivelse senere hen.
Det er ikke jordens undergang.
Selvfølgelig skal vi forsøge at overholde EU-lovgivningen så godt, vi kan, og det mener vi også at vi gør her, og vi tror ikke, at vi bryder EU-lovgivningen med den beslutning om at stemme lovforslaget ned her i dag.
Til gengæld redder vi kulturlivet fra et meget, meget stort problem.
Derfor mener vi, at det er den rigtige beslutning.