Jane Heitmann (V), 2017-03-21:
Først og fremmest vil jeg gerne takke DF for at tage initiativ til forespørgselsdebatten i dag.
Ældreomsorg og ældrepleje er en hjørnesten i det danske velfærdssamfund, og netop omsorg og pleje har endog meget høj prioritet for os i Venstre.
Alle danskere skal trygt kunne gå deres alderdom i møde med visheden om, at uanset om man har et stort eller mindre behov for pleje og omsorg, ja, så er der varme hænder klar til at træde til, når f.eks. de pårørende ikke magter opgaven eller ikke har mulighed for at løse opgaven.
I Venstre har vi taget den opgave på os at forsøge at løse en række af de åbenlyse udfordringer, som ældre- og omsorgsplejen står over for.
Vi har både taget initiativer, som har krævet milliardprioriteringer, og initiativer, som har mere karakter af afsøgende eller opsøgende udvalgs- og kommissionsarbejde.
Lad mig komme med et par eksempler.
Venstre gik til valg på et løft af sundheds- og ældreområdet.
Alene i 2016 løftede vi sundheds- og ældreområdet med 3,4 mia. kr.
Det er et markant løft, som vi er stolte af, og netop det løft er sikret gennem et godt samarbejde med DF.
Det er et markant løft, som alene på sundhedsområdet er langt mere, end hvad den tidligere socialdemokratisk ledede regering lagde op til.
For første gang i danmarkshistorien har vi fået en selvstændig ældreminister med eget ressortområde, og det sender et klart signal om, at vi mener det alvorligt, når vi siger, at ældreområdet har høj prioritet.
Med finansloven for 2016 afsatte vi 1 mia. kr., værdighedsmilliarden, så man i kommunerne – altså derude, hvor man er tættest på borgerne – f.eks. kan bruge pengene til flere varme hænder, og man kan kompetenceudvikle det personale, som man i forvejen har til at passe på vores ældre, for nu blot at nævne et par eksempler.
Når vi nu lægger alle pengene ud til kommunerne, er det jo, fordi vi godt ved, at kommunalpolitikerne, plejepersonalet og de lokale ældreråd har fingeren på pulsen og ved, hvor skoen trykker.
For et år siden besøgte jeg et lokalt plejehjem, hvor de hyggede sig med stolegymnastik, og det første, jeg blev mødt af, var duften af lune frikadeller – og hvilken liflig luft!
For det giver så god mening, at frivillige og ansatte dyrker stolemotion sammen om formiddagen og bagefter sætter sig sammen om middagsbordet og nyder de varme og frisk tilberedte frikadeller.
Se, det er livskvalitet.
Og når vi nu har afsat 450 mio. kr. til at bygge køkkener på plejehjemmene for, så er det jo, fordi duften af frisk mad og muligheden for selv at bidrage til madlavningen giver både livskvalitet og er en meningsfuld aktivitet.
Betyder det så, at alt er godt?
Nej, der er jo plads til forbedringer, og det er derfor, vi bl.a. i satspuljekredsen netop har fremlagt en ny national handlingsplan for demens, som skal sikre tidligere opsporing og større fokus på de pårørende, og som skal gøre Danmark til et demensvenligt land.
Det er derfor, vi med handlingsplanen for den ældre medicinske patient har afsat 1,2 mia. kr.
Vi ønsker at få de ældre medicinske patienter væk fra kolde hospitalsgange, hvor vi alt for ofte har hørt at de ligger til offentligt skue.
Det er uværdigt.
Vores syge og ældre skal ligge på trygge, varme patientstuer, og når de er blevet raske, skal de hjem, og måske skal de have lidt ekstra pleje i den første tid.
Alt for ofte har vi hørt historier fra ældreplejen, senest på Lolland, om, at der ikke leveres den rette pleje og omsorg.
Heldigvis har Styrelsen for Patientsikkerhed involveret sig i sagen, og jeg har en klar forventning om, at der nu rettes op på det.
For man skal trygt kunne gå sin alderdom i møde, og man skal være tryg i sit eget hjem, hvis det er der, man ønsker at være.
Værdighed er jo ikke blot omsorg og varme hænder, værdighed er også at kunne leve det liv, som man selv vælger, også når man bliver ældre.
Derfor er det afgørende for os i Venstre, at der er noget at vælge imellem.
Vi har ingen hellige køer, i forhold til om det skal være offentligt eller privat,
men vi står fuldt fast på, at mennesker er forskellige og har forskellige behov og præferencer, og at de har det hele livet igennem, uanset om vi taler om daginstitutioner, skoler eller ældrepleje.
Der skal være mulighed for, at man kan vælge de tilbud, som passer bedst til en fra vugge til krukke, for nu at bruge et lidt populært udtryk.
Både klippekortsordningen til de selvvalgte aktiviteter, som vi har prioriteret 370 mio. kr. til, og fritvalgsordningen for pleje er rigtig gode eksempler på, at der er en palet af valgmuligheder.
Når vi ønsker et serviceeftersyn af udbudsdelen af plejesektoren, er det jo, fordi den lovgivning, som den tidligere socialdemokratisk ledede regering gennemførte, tilsyneladende er problematisk.
For fokus bør jo ikke være på pris alene, kvalitet vægter i høj grad også, og det gav vi også udtryk for i 2013, da lovgivningen blev vedtaget med et rødt flertal.
Vi bliver flere og flere ældre, og det betyder jo ikke, at vi vil se en 1:1-stigning i udgifterne på ældreområdet, men det betyder, at vi skal hejse et opmærksomhedsflag, så man ude i kommunerne holder fokus på velfærdsteknologi, innovative løsninger og ikke mindst god ledelse, så vi i fremtiden også kan leve op til Ældrekommissionens anbefalinger om en ældreomsorg, der giver indflydelse på eget liv, har respekt for forskellighed og sidst, men ikke mindst, giver en værdig afslutning på livet.
Venstre kan bakke op om det forslag til vedtagelse, som DF's ordfører tidligere har læst op.