Jane Heitmann (V), 2017-12-05:
Hver dag bliver vi mennesker udsat for stråling.
Det er helt umuligt at forhindre.
Stråling kommer fra flere forskellige kilder, både de naturlige og de menneskeskabte.
Vi skelner mellem ioniserende stråling og ikkeioniserende stråling.
Den ioniserende stråling kommer f.eks. fra verdensrummet, fra røntgen og fra radioaktive produkter.
Mens den ikkeioniserende stråling kommer fra f.eks. mikrobølgeovne eller mobiltelefoner.
Den naturlige stråling kommer fra jordskorpen, fra radon og fra vores fødevarer.
Noget stråling kan vi mennesker fint fornemme og mærke, f.eks. lys, mens der er anden stråling, vi umiddelbart ikke kan mærke.
Tænk bare på de røntgenbilleder, som vi kender fra lægen eller tandlægen.
Stråling, som vi ikke mærker, kan have fatale konsekvenser, hvis vi overeksponeres, så de levende celler og arvematerialet ødelægges.
Vi skal tage strålingsudfordringerne alvorligt, og vi skal beskytte os bedst muligt, men samtidig anerkende, at stråling kan være et vigtigt redskab inden for bl.a. det medicinske, forskningsmæssige og industrielle område.
Det er afgørende, at vi har tidssvarende lovgivning, der beskytter den enkelte mod de alvorlige skader, som for meget eller uhensigtsmæssig stråling kan forårsage, uanset om man er patient eller man er ansat på en virksomhed, hvor der arbejdes med stråling.
Det er jo ikke, fordi vi ikke har en lovgivning på området, men der er sket en ret stor udvikling på området, siden gældende lovgivning blev til i 1930 og 1953.
Så jeg tror faktisk godt, at vi med rette kan kalde den utidssvarende.
Vi ved mere i dag, end man gjorde i 1930.
Både videnskab og teknologi har jo rykket sig.
Nu moderniserer vi og implementerer dele af det europæiske strålebeskyttelsesdirektiv.
Jeg har noteret mig det positive høringssvar fra Dansk Tandplejerforening, der bl.a. peger på vigtigheden af, at man fortsat kan anvende røntgen i forbindelse med diagnosticering.
Det udgangspunkt deler vi i Venstre, så længe røntgen vurderes at være den bedste løsning for patienten frem for andre løsningsmodeller – et udgangspunkt, der naturligvis kan ændre sig med tiden, fordi den teknologiske udvikling hele tiden rykker sig og byder på nye behandlings- og diagnostiske muligheder, som patienten selvfølgelig skal have glæde af.
I Danmark har vi forpligtet os til at implementere strålebeskyttelsesdirektivets tre strålebeskyttelsesprincipper i dansk lovgivning inden den 6. februar 2018, og det betyder jo, at stråling skal være berettiget og optimeret.
Doser til personer skal begrænses af fastsatte grænser, og doserne må ikke overskrides.
Nye krav kræver nye procedurer, og det udfordrer Sundhedsstyrelsen i forhold til den gældende gebyrstruktur, som langtfra dækker de faktiske udgifter.
Der er brug for en bedre balance mellem et udført tilsyn og de faktiske udgifter og så den reelle opkrævning.
Vi er fra Venstres side klar over, at der er mange høringssvar, der netop adresserer den problemstilling.
Fremover vil det være strålekildens kompleksitet og risiko, der afgør, hvor meget der skal betales i gebyr.
Selv om det i udgangspunktet altid er brandærgerligt, når noget bliver dyrere, så giver det set fra vores stol god mening, at gebyrerne følger udgifterne til den nye arbejdsbyrde for Sundhedsstyrelsen, der følger af det nye EU-direktiv.
Samtidig er det væsentligt at pointere, at regioner og kommuner og relevante aktører, der påvirkes af den nye gebyrstruktur, så vidt jeg forstår, vil blive hørt ved udmøntningen af gebyrstrukturen på bekendtgørelsesniveau.
Vi kan fra Venstres side støtte lovforslaget.