Nikolaj Villumsen (EL), 2016-12-08:
Jeg vil gerne takke Dansk Folkeparti for at have indkaldt til den her debat.
Det er en meget vigtig debat, og det er jo ikke hver dag, at vi ser Dansk Folkeparti tage initiativ til, hvad man kunne betegne som international solidaritet og slet ikke international solidaritet med fængselsfanger.
Men det vil jeg gerne rose, og jeg håber, at det her engagement vil brede sig til andre dele af verden, hvor der er behov for solidaritet og pres for at sikre grundlæggende menneskerettigheder.
For der er også i den her sag behov for at understrege, at der ikke er nogen tvivl om, at de brutale drab, der finder sted på politiske samvittighedsfanger i de kinesiske fængsler for at skaffe organer, er klare krænkelser af grundlæggende menneskerettigheder, som klart bør fordømmes.
Derfor er dagens debat så vigtig.
Undertrykkelsen af oppositionen i Kina er meget brutal.
Det går ud over systemkritikere, der fængsles, mishandles og dræbes.
I de seneste år er undertrykkelsen sågar begyndt at sprede sig også til områder, hvor den ikke var tidligere, eksempelvis til Hongkong.
Her er demokratibevægelsen i byen under et massivt pres i strid med de aftaler, som blev lavet, da Hongkong blev en del af Kina.
Ligeledes ser vi, at landets minoriteter – det gælder selvfølgelig tibetanerne, men også den overvejende muslimske Uighur-befolkning samt følgerne af Falun Gong-bevægelsen og andre grupper – groft undertrykkes.
Den her undertrykkelse er helt uacceptabel, men situationen bliver ikke mindre slem af de forhold, som samvittighedsfangerne faktisk oplever.
Årligt henrettes der tusinder af fanger i Kina.
Denne brutale afstraffelsesform er så institutionaliseret, at alting peger på, som det også er blevet sagt klart i debatten i dag, at store dele af Kinas organer til organtransplantation faktisk stammer fra henrettede fanger.
I det her land uden demokrati, uden menneskerettigheder, uden uafhængige domstole og uden gennemsigtighed i beslutningsprocesserne forsøges det at holde de her forbrydelser skjult for befolkningen.
Derfor er det også så vigtigt, at vi fra Danmark og Europa lægger et pres på Kina, at vi kræver et stop for overgrebene og et stop for undertrykkelsen.
Det kan selvfølgelig gøre det svært at samle mod til at sige fra over for undertrykkelsen, og det er egentlig lidt tankevækkende, at da Kina var et etpartidiktatur uden markedsøkonomi, var køen af kritikere af det kinesiske regime her i Folketingssalen lang.
Det var med god grund.
Vi skal aldrig tie over for et etpartidiktatur, lige meget i hvilket land det diktatur befinder sig.
Men nu er landet et etpartidiktatur med markedsøkonomi, og så er køen for en klar kritik desværre markant mindre.
Jeg synes, det er farligt, hvis vi kun tænker med pengepungen.
Dermed svigtes de kræfter i Kina, der ønsker en demokratisk retning.
De kræfter har vi jo brug for at styrke.
Skal der på sigt være stabilitet og fred i Kina og ikke mindst fred med dets nabolande, er der brug for en demokratisering, der er brug for et opgør med det undertrykkende og korrupte kommunistparti, der lige nu sidder på magten.
Derfor må jeg også sige, at jeg ærgrer mig over, at vi ikke kan få en mere klar vedtagelse.
Den vedtagelse, som ser ud til at samle flertal i morgen, er efter min bedste overbevisning for vag.
Jeg synes ikke, vi skal have balance i forhold til menneskerettighederne.
Vi skal forsvare menneskerettighederne, også for befolkningen i Kina.
Det ved jeg at den kinesiske opposition, de politiske fanger og landets minoriteter klart vil bemærke, og det budskab håber jeg at de flittigt noterer sig på den kinesiske ambassade, så det også kan nå regimet i Beijing.
Jeg havde gerne set, at kritikken var klarere, men vi har heldigvis en kritik i Folketinget, og det er da et sted at starte.