Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-01-18:
Det burde være ganske ukontroversielt, at enhver indvandring til et land skal følge nogle grundlæggende principper.
Det skal gavne et land økonomisk, det skal gavne et land retsmæssigt, og det skal gavne et land kulturelt.
På de her tre helt grundlæggende præmisser har den indvandring, vi har haft i de sidste 30-40 år, været dybt forfejlet.
Det gør landet fattigere, det gør landet mere kriminelt, og jeg vil gerne tillade mig at sætte spørgsmålstegn ved, om det værdisæt, som absolut ikke alle, men som nogle bringer til landet i form af en hardcore radikaliseret islamisme, er noget, der gavner vores værdier, og noget, der gavner sammenhængskraften i samfundet.
Det burde ikke være kontroversielt at sætte spørgsmålstegn ved de ting, for den faktuelle virkelighed er, at når vi kigger på statistikkerne for arbejdsløshed og for kriminalitet, og når vi kigger på den radikalisering, vi har set eksempler på på Københavns Universitet, så er det her ikke noget, som man kan sige måske er der. Nej, det er faktuel viden, vi har.
Det næste spørgsmål drejer sig om noget, der er blevet mere aktuelt end nogen sinde før med den antisemitisme, som vi har set vokse.
Jeg er fuldstændig enig med Socialdemokratiets ordfører, som påpeger, at vi har en national krise, og at den handler om antisemitisme.
Vi har jøder, som ikke kan leve et liv uden politibeskyttelse, som ikke kan sende deres børn til fodbold, og som ikke kan afholde arrangementer.
Men det helt grundlæggende spørgsmål, som ingen herinde har et svar på, er: Hvad vil man gøre ved det?
: Den indvandring, der har været de sidste 35 år, er forfejlet.
Vi kan godt trykke lidt på bremsen med nogle symbolske stramninger.
Så vi trykker på bremsen, men hvis bilen stadig væk er på vej ud over afgrunden, og det er den, så har vi et problem.
Det handler om demografi, og vi skal turde sige, at det handler om demografi.
Der bliver debatten skinger, og jeg bryder mig ikke om den debat.
Men vi skal turde tage samtalen om den demografiske udvikling, vi har kunnet se fra starten af 1980'erne til nu, og være ærlige og sige, at den kommer til at fortsætte.
Vi har tydelige eksempler på, hvordan det kommer til at påvirke vores samfund.
Vi kan kigge på andre lande: på Sverige, på områder i Frankrig, på områder i Belgien, på områder i Holland og på områder i England.
Vi ved, hvad det her kommer til at betyde.
Vi kan såmænd bare kigge på områder i Danmark.
Jeg kommer fra undervisningsverdenen.
Når vi rammer omkring 30-35 pct. af ikkevestlige i en klasse, tømmes den for etniske danskere.
Er det, fordi de etniske danskere, som tager deres børn ud, er dårlige mennesker?
Nej, det er, fordi sammenhængskraften i klassen forsvinder.
Det står heller ikke til diskussion.
Det er også et faktum.
Men hvad gør vi ved det?
Vi bliver i min optik nødt til at turde sætte en målsætning for den demografiske udvikling i Danmark.
Vi har ikke løst udlændingeudfordringen, før vi får ændret den demografiske udvikling, for ellers er det bare et spørgsmål om tid, og så vil procentdelen af folk, som kommer hertil, og af dem, der lever her, og af dem, der bliver født her – for vi kan se, at efterkommere bliver mere radikaliseret end deres forældre – være så stor, at den grundlæggende sammenhængskraft i Danmark vil være forsvundet for evigt.
Den udvikling kan ikke vendes, hvis andelen først bliver stor.
Så lad os få debatten væk fra det enkelte individ, hvor vi stigmatiserer det enkelte menneske, og over til at turde tale om, hvad det er, vi vil med Danmark, og hvad det er for et Danmark, vi skal efterlade til vores børn og vores børnebørn og de generationer, der kommer efter.
For hvis det fortsætter, som det gør nu, kommer vi ikke til at have et Danmark, som vi kender det, med de grundlæggende demokratiske værdier, som vi alle sammen er glade for.