Nick Zimmermann (DF), 2023-02-23:
Tak for ordet.
Jamen jeg bliver simpelt hen også nødt til at tage ordet her ved andenbehandlingen af det her forslag, og det gør jeg selvfølgelig, fordi forslaget og hele processen simpelt hen har været så absurd.
Først og fremmest er det fuldstændig uforståeligt, at regeringen helt uden at fortælle danskerne om det i valgkampen vil stjæle en helligdag fra dem – en god dansk tradition; en dag, hvor man har tid til at være sammen med familien; et tiltrængt pusterum i en travl hverdag.
Når man så samtidig kan konstatere, at regeringen er fløjtende ligeglade med både befolkningen, fagbevægelsen og kirken, så bliver sagen bare endnu mere absurd.
Rigtig mange målinger har vist, at befolkningen synes, at det her er en dårlig idé.
Cirka 500.000 danskere har skrevet under på, at de ønsker at bevare store bededag, men regeringen har jo desværre indtil videre vist sig at være fuldstændig ligeglade.
Fagbevægelsen råber og skriger også, at det er et helt uhørt indgreb i den danske model, og at man kommer til at tage penge op af lommen på sygeplejersker, politibetjente og andre, der simpelt hen kommer til at miste de her tillæg – det kan også være nogle af mine tidligere kollegaer inde på Aarhus Universitetshospital – men igen er regeringen ligeglade.
Landets biskopper kalder det et stort tillidsbrud, at man som regering lovgiver om folkekirkens indre og ydre anliggender uden at inddrage dem.
Men igen er regeringen ligeglade.
På kort tid finder oppositionen så sammen og kommer med et alternativt forslag, der kan være med til at finansiere forsvarsforliget, som jo altså i starten var hele argumentet for, at det her var nødvendigt.
Ja, faktisk var det jo oprindelig et krav for at blive inviteret med til forhandlingerne om et forsvarsforlig, at man gik med til at stjæle store bededag, men prøv at tænke på, hvor anderledes det her kunne have været endt, hvis regeringen reelt havde inddraget både oppositionen og fagbevægelsen i stedet for at tromle det hele igennem.
Der mener vi helt sikkert, at vi kunne have fundet en bedre løsning.
Herudover er der så stor usikkerhed om de reelle økonomiske effekter af det her forslag.
Senest er der kommet et notat fra Finansministeriet frem, som sår alvorlig tvivl om effekten af det her forslag, og ifølge flere fremtrædende økonomer – herunder overvismanden, hvilket han også påpegede i går – er de økonomiske effekter af forslaget ekstremt usikre, og man fristes sådan set til at sige, at det, regeringen har lagt frem, i bedste fald er et skud i tågen.
Der er så mange spørgsmål omkring det her, som vi stadig mangler et ordentligt svar på, herunder de reelle økonomiske effekter, og derfor er det også så vigtigt, at vi ikke forhaster lovprocessen.
Dansk Folkeparti har jo derfor foreslået, at tredjebehandlingen af lovforslaget udskydes, men det kræver altså 72 medlemmers opbakning.
Det synes vi også er yderst skuffende at flere partier i oppositionen ikke vil være med til.
Faktisk er det uforståeligt, at man fra Folketingets talerstol kan buldre imod forslaget, men at man ikke er klar til at tage de værktøjer, der eksisterer, i brug.
Det samme kan man jo sige, i forhold til at flere partier i oppositionen heller ikke er parate til eller i hvert fald tøver med at sende forslaget til folkeafstemning.
Jeg ved også – og det kunne vi også høre i går – at fagbevægelsen har en stor og klar forventning om, at alle os, der er imod forslaget, sender det her til en folkeafstemning, hvis vi virkelig mener, hvad vi siger; ellers er det jo i virkeligheden bare tomme ord.
Det har været ærgerligt, at der har været meget tøven, for vi har egentlig ellers haft et rigtig godt samarbejde i oppositionen omkring det her forslag.
Vi har fundet et fælles alternativ til finansiering, og vi har, med undtagelse af Radikale, lavet et ændringsforslag om, at det her først skal kunne træde i kraft efter et folketingsvalg, så man ligesom får taget befolkningen med på råd.
Desværre har regeringen jo tydeligvis også været fuldstændig ligeglade med det.
Herudover har Dansk Folkeparti stillet et ændringsforslag om en solnedgangsklausul, så loven ophæves efter 3 år, og at en eventuel videreførelse bygger på en vurdering og et oplyst grundlag om lovens reelle samfundsøkonomiske effekter.
Det handler jo igen om, at der har været den her kæmpestore uenighed med økonomer og eksperter omkring regeringens arbejdsudbud og økonomi i det her forslag, og jeg forstår virkelig ikke, at hverken Konservative eller Liberal Alliance vil stemme for det.
Til slut vil jeg sige, at jeg er dybt forundret over det her forslag.
Jeg er ked af det på danskernes vegne, og Dansk Folkeparti kan selvfølgelig ikke stemme for forslaget.