Rosa Lund (EL), 2021-10-12:
Her 20 år efter at Danmark var med til at gå i krig i Afghanistan, står vi jo og kan se på et land, der måske endda er i endnu værre forfatning, end da man gik i krig i 2001.
Mange mennesker i Afghanistan troede på, at vi ville hjælpe dem med at få et demokratisk styret land, hvor kvinder har de samme rettigheder som mænd, hvor man ikke bliver straffet for at have en anden holdning end magthaverne, og hvor man ikke som journalist bliver straffet for at skrive kritisk om regeringsmagten.
Og de rettigheder, vi taler om, er igen blevet indskrænket.
I dag behandler vi så et lovforslag til gavn for dem, som har hjulpet den danske stat med deres indsats i Afghanistan.
Det manglede da også bare, at vi hjalp dem, vil jeg sige.
Det var absolut på sin plads, at vi i Danmark om end en kende for sent evakuerede de her mennesker fra Afghanistan.
Tolke, ngo-ansatte og deres familier har vi hevet ud af Talebans kløer, og jeg er meget enig med tidligere ordførere i, at det var og er en rigtig flot indsats.
Når det er sagt, er der jo stadig rigtig mange mennesker i Afghanistan, som har brug for vores hjælp.
Den her lov er jo en særlov, og den er midlertidig.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi vedtager en særlov her, selv om jeg også er bekymret for, at vi nu laver en form for parallelt system ved siden af det almindelige asylsystem.
Og at den her lov kun giver 2 års midlertidig beskyttelse, er i mine øjne meget utilstrækkeligt.
Selvfølgelig kan vi ikke tillade os at stå og vifte med en potentiel afvisning igen om 2 år, for sandsynligheden for, at Taleban om 2 år eller for den sags skyld om 5 år ikke længere er ved magten, er nærmest på niveau med sandsynligheden for, at jeg bliver statsminister inden for samme periode.
Vi har et system i Danmark til at tage os af mennesker på flugt fra krig.
Vi har et asylsystem.
Og selv om et stort flertal herinde har brugt rigtig mange år på at gøre det rigtig svært at få asyl og ophold i Danmark, er der ingen tvivl om, at dem, vi har evakueret fra Afghanistan, ville være berettiget til at få asyl efter udlændingelovens § 7, stk. 1., altså en asylbeskyttelse, som ville give dem mange flere og bedre rettigheder end den særlov, vi vedtager i dag.
Det her kunne altså være løst ved, at de blot fik lov at indgive en asylansøgning ligesom alle andre flygtninge, og selvfølgelig også løst ved, at sagerne om Afghanistan i Flygtningenævnet ikke var sat på pause.
Jeg synes dog stadig, at vi er nødt til at vedtage den her særlov, og det er vi, fordi vi har et system, der har så urimeligt lange sagsbehandlingstider, at der vil gå op til 18 måneder, før de her mennesker, som åbentlyst har et beskyttelsesbehov, vil kunne begynde at integrere sig i det danske samfund.
Og det er jo de vilkår, de ganske få flygtninge, vi ellers modtager i Danmark, udsættes for.
Det er de vilkår, som eksperter gang på gang har pointeret er med til yderligere at traumatisere krigsflygtninge, sætte dem endnu længere tilbage i ledighedskøen, og det er vilkår, som der uden problemer kunne laves om på, hvis der var truffet et aktivt valg om ikke at gøre livet surt for de her mennesker.
Idet vi må forvente, at det kun potentielt er ganske få, som ikke vil kunne søge asyl, og som derfor så vil være på den her særlov, så kan jeg godt forstå den kritik, som både Dansk Røde Kors og Dansk Flygtningehjælp er kommet med, af, at vi nu laver det her parallelsystem.
Men jeg tror nu alligevel, at der er nogle, som vil blive grebet af den her særlov, som ikke ville være blevet grebet af det nuværende asylsystem.
Derfor synes vi, det er godt, at man laver den her lov.
Samtidig ved vi jo også, at undersøgelser viser, at 60 pct. af danskerne støtter op om, at de afghanske flygtninge, vi i dag her taler om, faktisk skulle have en permanent opholdstilladelse.
Det er jo så praktisk taget umuligt at få en permanent opholdstilladelse i Danmark, og derfor mener vi også, at det er rigtig fornuftigt, at vi giver de her mennesker 2 års pusterum.
Til sidst vil jeg tillade mig at glæde mig over, at der trods alt stadig væk findes lidt borgerlig anstændighed tilbage i Venstre og Det Konservative Folkeparti, og at det kan lykkes, hr. minister, at kradse lidt i regeringens udlændingepolitik.
Enhedslisten kan støtte forslaget.