runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Bøgsted (DD), 2025-03-19:
Først vil jeg sige tak til ministeren for at komme ned og svare på det her spørgsmål i dag i forbindelse med en alvorlig sag.
Men jeg vil da så opfordre ministeren til, som ministeren også selv lægger op til, at tage den dialog med egne folk og spørge: Har vi styr på det hele?
Er der de muligheder, beføjelser og tolkningsting, der skal til, for at politiet rent faktisk reagerer på det her, så vi kan få stoppet det?
For det er simpelt hen ikke i orden, at man med den historik, man har, stadig væk kan have så mange dyr, der bliver behandlet på en måde, så man får 18 politianmeldelser på et år.
Jeg er helt med på, at vi ikke decideret skal gå ind og diktere, hvad politiet skal gøre, og hvordan og hvorledes; det er delt op, som det skal være.
Men kunne ministeren måske ikke overveje at sige, at vi er nødt til at gå ind og kigge på at snakke med politiet og spørge, hvorfor det er, at de ikke reagerer, så vi rent faktisk også har en mulighed for at forholde os til det her?
Også når man sidder i en aftalekreds og kigger på, hvad der skal ske fremover, er man så ikke nødt til at vide, hvorfor det er, at man fra politiets side ikke reagerer med den historik, der er, med 18 anmeldelser på et år?
Jacob Jensen (V), 2025-03-19:
Som jeg startede med at sige, gør de sager, som kommer frem, hvor der har været mishandling af dyr, et stort indtryk på mig, sådan som jeg er helt sikker på det gør på spørgeren, og derfor bliver spørgsmålet også bragt frem i dag.
Og der bliver spurgt, hvad der skal til, før politiet kan gribe ind.
Men politiet kan jo gribe ind.
Jeg kommer ikke til at stå her i en konkret sag og sige til politiet, i øvrigt ikke på noget tidspunkt, hvordan de skal prioritere deres ressourcer, og hvad der skal til, for at de går videre med en konkret sag.
Det er politiets vurdering, det er anklagemyndigheden, der skal vurdere det; det er derfor, kan man sige, at vi har magtens tredeling.
Men jeg kommer til at sige, at hvis det viser sig, at man ikke kan finde ud af at overholde de regler, der er, og der er ført bevis for det, så kommer sanktionerne til at være betydelig stærkere, end de er i dag, og det er det forslag, vi kommer til at arbejde med i den nærmeste fremtid.
Kristian Bøgsted (DD), 2025-03-19:
Det er jo meget godt alt sammen.
Men lige nøjagtig den her sag udspringer jo af den situation omkring Viegård Stutteri, som vi så dernede, med adskillige heste, der var gravet ned og var i dårlig stand; de blev ikke behandlet ordentligt.
Sagen her er, at der er tale om 18 anmeldelser på et år, Fødevarestyrelsen har indgivet, uden at der er sket noget.
Jeg vil jo fra mit stille perspektiv vurdere, at det så sandelig er skærpende omstændigheder, hvis man har en historik med, at man ikke behandler sine dyr ordentligt og nu har fået 18 politianmeldelser fra Fødevarestyrelsen på et år.
Og at der ikke er grebet ind, synes jeg jo er rystende, forkert og meget mystisk.
Hvad er det, der gør, at man mener, at man ikke skal gribe ind i sådan en situation her?
Jeg synes bare, det er dybt problematisk med den historik, der ligger forud for det her, altså at man kan få 18 anmeldelser på et år, uden at der sker noget.
Så mener ministeren ikke, at f.eks. lige nøjagtig i den her specifikke sag – med den historik, der er – er vi nødt til at gå ind og kigge nærmere på, om vi rent faktisk har skrevet reglerne på en måde, der gør, at politiet har mulighed for at gribe ind over for sådan noget her, altså sådan at vi ikke skal se så mange heste gå og lide på den måde, som de jo tydeligvis har gjort før i tiden og åbenbart stadig væk gør.
For det her er et problem.
Jacob Jensen (V), 2025-03-19:
Tak for spørgsmålet.
Også her er det vigtigt for mig at understrege, at jeg selvfølgelig ikke går ind i en konkret sag, men jeg kan dog generelt sige, at alle sager, hvor dyr ikke bliver behandlet ordentligt, gør indtryk på mig, og det er jeg sikker på det også gør på spørgeren.
Og der har vi desværre set for mange også dybt kritisable sager om dyremishandling, som jeg mener at vi også er nødt til at sætte langt hårdere ind over for.
Derfor er jeg da også rigtig glad for, at vi har fået en arbejdsgruppe – som en del af den dyrevelfærdsaftale, som et stort flertal i Folketinget indgik sidste år – som her sidste måned afrapporterede med nogle muligheder og nogle anbefalinger forhold til strafskærpelser, som faktisk falder fint i tråd med mine egne ambitioner, som er, at vi skal fordoble straffen for de groveste overtrædelser af dyrevelfærdsloven og samtidig også gøre det lettere helt at frakende folk retten til at holde dyr.
Og derfor vil jeg da også komme med forslag på baggrund af den arbejdsgruppes anbefaling og i øvrigt aftalekredsens input, som jeg også ser frem til at diskutere yderligere med de partier.
Det er selvfølgelig klart, at systematiske, gentagne og grove tilfælde er skærpende omstændigheder, når der skal fastsættes en straf.
Sådan er det i dag, og sådan skal det også være, når vi fremsætter et forslag om at skærpe reglerne på området.
Det er Fødevarestyrelsen som myndighed, der har til opgave at sanktionere det, når det bliver konstateret, at reglerne er blevet overtrådt, og som så også om nødvendigt skal vurdere, om det skal politianmeldes.
Som det også fremgår af den artikel på nordjyske.dk, der bliver henvist til, så har Fødevarestyrelsen reageret rigtigt og rettidigt.
Og herefter er det så op til politiet og anklagemyndigheden i sidste tilfælde at vurdere, om der i så fald skal rejses en sag, og i sidste ende er det op til domstolene at vurdere, hvorvidt der skal træffes en afgørelse og i givet fald hvilken.
Jeg er sikker på, at der er et samarbejde – det ved jeg der er – mellem fødevaremyndighederne, i det her tilfælde Fødevarestyrelsen, og selvfølgelig politiet, som har til opgave at gå videre med en sag, hvis de vurderer, at der er grundlag for at kunne rejse en sag over for den pågældende, i det her tilfælde en stutteriejer, eller hvem som helst der har med dyr at gøre.
Det samarbejde mellem myndighederne er der selvfølgelig.
Jeg kommer ikke til at stå og sige til en anden instans, at de skal gøre tingene på en bestemt måde, men jeg vil selvfølgelig meget gerne tage op i forhold til min styrelse at finde ud af, hvordan de ser samarbejdet, og om vi kan gøre noget yderligere i forhold til det myndighedssamarbejde, som selvfølgelig skal være der, og som måske endda også kan blive styrket.
Mette Kierkgaard (M), 2025-03-19:
Jeg mener jo, vi når et kæmpe stykke vej med ældreloven og hele ældrereformen.
Nu er den jo ikke trådt i kraft endnu, så det skal den lige have lov til først.
Lige nu står vi jo i en situation, hvor man ser på konsekvenserne af, hvad det er for en politik, der har været ført de sidste 10-15-20 år, og det er noget af det, vi genopretter med ældreloven.
Den træder i kraft her den 1. juli.
Og det at lave helhedsplejen, som sætter fokus på pårørende – hvad der også er en af de ting, som undersøgelsen viser er en kæmpe udfordring – er lige præcis det, vi har i centrum i ældreloven.
Jeg vil altid gerne snakke om, at vi kan gøre det bedre, men jeg synes ærlig talt lige, vi skal have ældreloven til at virke og træde i kraft, før vi kan vi evaluere, hvordan det går.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2025-03-19:
Det her handler ikke om følelser.
Vi har ikke nogen specielle følelser for, om det er PostNord, eller hvem det er.
Som jeg erindrer, var det jo med henblik på liberalisering og øget konkurrence, at man gjorde det.
Jeg mener faktisk, at beløbet er 33 kr.
Det er rigtig fint, at det kan lade sig gøre i udgangspunktet.
Men prisen på forsendelsen af breve er steget noget nær 100 pct.
Det var en af de ting, vi påpegede dengang, nemlig at det ikke måtte blive dyrere.
Hvis det er de 33 kr., ministeren står og leder efter, så er det det sidste tal, jeg har fra den leverandør.
Vi frygter bare, at hvis vi får et monopol igen, uagtet at leverandøren gør et godt stykke arbejde, kan det gå ud over prisen .
Det er folk, der bor i landdistrikterne, der er hårdest ramt af det her, især hvis det er ældre mennesker, der nødvendigvis skal have afhentet deres breve.
Så vi taler faktisk om, at det er gået den modsatte vej, hvad angår prisen, i forhold til oplægget i det daværende forlig.
Thomas Danielsen (V), 2025-03-19:
Inden vi lavede liberaliseringen, var der for PostNord et servicemål, der hed 5 hverdage.
Siden vi lavede aftalen, er der kommet en privat aktør ind, som hedder dao, og som har et servicemål på 98 pct. på 5 dage, ikke hverdage, men dage.
Det vil sige, at det er bare faktuelt, at det er bedre.
Siden de er kommet ind, er der kommet et produkt, hvor man nu henter et brev hjemme på adressen.
Det var der ikke før.
Der skulle man ud og lede efter en rød postkasse et eller andet sted.
Så det er faktuelt, at brevservicen er blevet bedre.
Mette Kierkgaard (M), 2025-03-19:
Jeg er faktisk fuldstændig enig med spørgeren i, at pårørende er utrolig vigtige, og at det er vigtigt, at de også får lov til at udfylde den rolle, som de gerne vil, hvilket også har fyldt i den aftale, vi har på ældreområdet.
Når man læser ned i materialet og det, vi også kender både fra VIVE-undersøgelsen og tidligere undersøgelser, kan vi jo se, at bl.a. sådan noget som at blive klædt på i forhold til viden og rådgivning er væsentligt.
Og lige præcis af den årsag er en del af den implementeringsundersøgelse, der er af loven, at man bliver guidet om, hvordan man navigerer som pårørende.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-03-19:
Mange tak til ældreministeren for svaret.
Jeg er helt med på, at vi har ladet det være en bærende værdi i ældreloven, at der skal ske et tæt samspil med de pårørende i ældreplejen, og det er jo en rigtig, rigtig god idé, især for de pårørende, men selvfølgelig også for de ældre.
Men det, jeg konkret spørger ind til i mit spørgsmål, handler jo om, hvordan vi bliver bedre til at passe på de pårørende.
For én ting er alt det, der handler om inddragelse og samarbejde – det er rigtig vigtigt, ja – men vi skal også passe på de pårørende.
Og nu er VIVE jo kommet med den her rapport, som bl.a. viser, at knap halvdelen af den voksne befolkning er pårørende, at hver tiende pårørende bruger 10 timer om ugen eller mere på pårørendeopgaver, og at hver fjerde pårørende oplever negative konsekvenser for deres helbred.
Det er også halvdelen af de pårørende, der faktisk efterlyser tilbud, der kan ruste dem bedre til den her opgave med at være pårørende.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at det er godt, at ministeren også er inde på det her med, at det jo ikke er meningen, at de pårørende skal overtage nogle opgaver for det offentlige.
Det er rigtig, rigtig vigtigt at få sagt.
De skal jo ikke være arbejdsheste for et system, der svigter, og det var jeg glad for at ministeren nævnte her.
Men jeg kunne godt tænke mig, at ministeren svarede mere uddybende på spørgsmålet omkring, hvad vi konkret gør for de pårørende.
For der er mange derude, der bliver slidt ned til sokkeholderne.
Det går ud over deres helbred, både mentalt, men også fysisk, at de har så stor en opgave med at være pårørende.
Og det er jo ikke bare en opgave, man lige flekser ud af, for selvfølgelig vil man gerne være der for sine nærmeste – det er jo klart – men der er også en balancegang i det her, hvor vi skal sikre, at de pårørende ikke bliver slidt ned til sokkeholderne.
Mette Kierkgaard (M), 2025-03-19:
Tak for spørgsmålet, som jeg faktisk er utrolig glad for, fordi jeg jo grundlæggende er rigtig enig med spørgeren i, at vi skal passe godt på vores pårørende.
For pårørende til bl.a. ældre gør jo en kæmpe indsats i vores samfund, og mange af dem oplever heldigvis også at spille en rigtig meningsfuld rolle.
Samtidig er pårørende utrolig vigtige for borgeren, fordi de er medspillere og livsvidner, som kan være vigtige i forhold til at få tilrettelagt plejeindsatsen godt.
Derfor er der for mig at se ingen tvivl om, at vi som samfund virkelig har brug for at have fokus på de pårørende, og vi har også brug for at have fokus på de omkostninger, der kan være ved at være pårørende, som undersøgelser også viser der er.
Det er lige præcis derfor, at et tæt samspil med pårørende er en af de bærende værdier i den nye ældrelov, som vi jo har været sammen om at aftale, og som træder i kraft her til sommer, den 1. juli.
Det skal de selvfølgelig ikke, hverken i hjemmeplejen eller på plejehjemmene.
Men det handler om at give den ældre mere indflydelse på tilrettelæggelsen af plejen, selvfølgelig i tæt dialog med både pårørende og medarbejdere.
Med ældreloven er det sådan, at kommunen skal samarbejde med pårørende og skal løfte værdien omkring samarbejde og samspil med pårørende både i det forebyggende arbejde og i helhedsplejen.
Mange dele af implementeringen af ældrereformen er jo faktisk også målrettet pårørende.
Der bliver lavet vejledninger til medarbejdere og ledere om, hvordan det egentlig er, at det gode samarbejde med pårørende er.
Og til både de ældre og de pårørende udarbejdes der lettilgængelig information, der kan fungere som støtte til at navigere i ældreplejen.
Derudover vil kommunerne, ligesom det er tilfældet i dag, fordi det har vist sig at være en rigtig god ordning, fortsat kunne få aflastning og afløsning til ægtefælle eller andre nære pårørende, som passer en ældre.
De pårørende har altid været vigtige, og faktisk er det jo sådan, at det for første gang nogen sinde er skrevet ind i en lovgivning, at samspillet med pårørende er vigtigt – faktisk helt op i formålsparagraffens § 1, hvilket egentlig betyder, at det ikke kan stå mere centralt.
For mig at se er det et paradigmeskifte i vores velfærdspolitik, at vi nu også lovgiver eksplicit om at værne om den rolle, som pårørende skal have.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-03-19:
Mange tak.
Er ministeren enig i, at vi bør passe bedre på pårørende, så de ikke slides ned af opgaver hos deres kære, og hvis dette er tilfældet, hvordan mener ministeren i så fald at vi kan styrke pårørendeindsatserne på ældreområdet, så vi forebygger presset på pårørende, der risikerer at gå ud over deres helbred og arbejds- og familieliv?
Thomas Danielsen (V), 2025-03-19:
Det kan godt være, at Danmarksdemokraterne insisterer på, at man skal give mange hundrede millioner kroner årligt til PostNord for at opretholde deres brevservice, men vi må jo bare sige, at de jo ikke var og er ikke de bedste til at levere breve.
Lad dem om at levere breve, der er gode til at levere breve, og så få styrket forretningen for PostNord på deres pakker.
Jeg ønsker kun alt det bedste for virksomheden.
Men det, jeg er optaget af, er borgerne, og at de skal have en bedre service.
Det er det, vi har sikret med den her aftale, og det er det, man kan se sort på hvidt, nemlig at vi rent faktisk har fået bedre og bedre brevprodukt, end vi havde før.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2025-03-19:
Vi anfægter faktisk heller ikke, at de ikke bliver leveret.
Vi har ca. 270.000-280.000 borgere, der ikke er digitale endnu, og som bare bliver ramt af de her prisstigninger, sammenlignet med hvad de var tidligere.
Det er rigtigt, at det nok ender med, at vi ikke sender breve mere.
De bliver bare puttet i en papkasse, og så bliver de sendt som en pakke.
Det anerkender vi fuldt ud.
Thomas Danielsen (V), 2025-03-19:
For det er jo klart, at når du fjerner statsstøtten på flere hundrede millioner kroner, vil det jo blive den faktiske pris for at få leveret et produkt, vi taler om.
Men allerede dengang sagde vi jo også, at vi har en forventning om, at breve og pakker i højere og højere grad vil flyde sammen inden for en kort årrække, fordi vi stort set har en udfasning af breve, selv om der er nogle få breve tilbage.
Så bliver det det, vi kalder for flade pakker eller brevpakker, og det vil sige, at de så også får den samme hurtige service som pakkerne.
Det er det, der bliver produktet i fremtiden, for så er der ikke breve i traditionel forstand.
Men de kan leveres, og det skal de selvfølgelig også fortsat kunne til de ikkedigitale borgere.
Kenneth Fredslund Petersen (DD), 2025-03-19:
Det anerkender vi fuldt ud, også at brevservicen p.t. er blevet bedre og dyrere.
Monopolet, der skulle brydes, ender i et monopol igen.
Har ministeren ikke nogen holdning til det eller planer om at sikre, at den liberalisering bliver gennemført, så det ikke ender i et monopol?
Peter Kofod (DF), 2025-03-19:
Tak for det.
I virkeligheden er det her lovforslag jo et rent bureaukratilovforslag.
Altså, regeringen siger det jo selv; det er en ren indrømmelsessag.
Hvis man læser lovforslaget igennem, kommer man til et skema, og der siger Erhvervsstyrelsen det jo meget klart, altså at hvis man vedtager det her lovforslag, kommer det til at betyde »væsentlige administrative konsekvenser for dansk erhvervsliv«.
Det er ikke noget, jeg står her og finder på; det er ikke noget, ordførere før mig har stået og fundet på.
Det er regeringen, der skriver det; det er myndighederne, der skriver det om deres eget lovforslag.
Så kan man vælge at følge trop og sige, at det er skønt, vi får noget mere bureaukrati.
Jeg har noteret mig, at der er en offentlig debat, der handler om, at vi gerne vil have noget mindre, og det er vi i Dansk Folkeparti i den grad klar til og bannerførere for, og det er vi jo glædeligvis sammen med flere af de partier, hvis ordførere har været på talerstolen før mig.
Personligt havde jeg håbet, at noget af det, der kunne forene blå blok, så der var et lys i det bureaukratiske mørke, var, at når vi forhåbentlig har haft et folketingsvalg på et tidspunkt og vi kan tælle til 90 blå mandater og gerne flere, at vi kan gribe fat i det her uvæsen og gøre noget ved det.
Vi må ikke lade bureaukratiet få mere overhånd, end det allerede har.
Det er en udvikling, der fodrer sig selv.
Den her regering er djøf'ernes regering.
Den her regering er den regering, der har givet los, når det kommer til ansættelse af statslige administratorer.
Det er vel steget med 12.000-14.000 bare i staten.
Det viste den sidste opgørelse, jeg så.
Og nu kaster man lovforslag, der vil medføre væsentlige administrative konsekvenser, ned over hovedet på dansk erhvervsliv.
Det ønsker vi ikke at bakke op om.
Jeg slog det lige op før, og der findes allerede 2.100 EU-direktiver og omkring 6.000 forordninger.
Papir, papir, papir.
Det er det, vi kan bruge EU til.
Helle Bonnesen (KF), 2025-03-19:
Det er jo lige præcis det, jeg nævner: at det er nogle af de ting, vi bliver nødt til at kigge dybere ned i.
Vi er rigtig meget med på intentionen i det, men vi er nødt til at vide meget mere konkret om de konsekvenser, der er.
Der er også andre erhvervspartnere, som siger, det er en mindre del, og der er blevet lyttet til deres høringer.
Så det er sådan lidt en blandet bunke, og det er derfor, jeg synes, at udvalgsbehandlingen i den her sag bliver ret væsentlig.
Pernille Vermund (LA), 2025-03-19:
Tak for det.
Jeg er enig i dele af Det Konservative Folkepartis kommentarer til lovforslaget, men det undrer mig lidt, at Det Konservative Folkeparti og ordføreren ikke adresserer den del af direktivimplementeringen, som jo vurderes af Erhvervsstyrelsen, og må jeg citere: »med stor sandsynlighed vil medføre væsentlige administrative konsekvenser for dansk erhvervsliv.«
Altså, hvis vi gerne vil afbureaukratisere og komme regeljunglen til livs, hvor står Konservative så i forhold til den del af lovforslaget?
Helle Bonnesen (KF), 2025-03-19:
For ikke så lang tid siden gennemgik Erhvervsudvalget på et udvalgsmøde eksempler på falsk markedsføring af grønne fordele i markedsføring, og der var nogle rigtig grumme eksempler imellem, som man kunne fordybe sig i.
Umiddelbart virker L 147 derfor også som et godt forslag, bl.a. netop fordi det gør op med den her problemstilling.
Høringen viser jo også, at der er bred opbakning til intentionerne.
Det er implementeringen og konsekvenserne, som får kritik.
Reelt er der rigtig meget af det her, som allerede har været en vejledning og en vejledende adfærd, som er blevet udøvet, så for mange virksomheder vil det nok ikke betyde den helt store ændring, i hvert fald ikke for dem, som har taget området seriøst.
En anden del er så forbrugerklageloven, og her kommer vi lidt på kant med retssikkerheden.
Vi har i dag et godt system, og vi vil meget gerne beholde det funktionelle i det system.
For vi vil godt undgå, at utilfredse kunder, som anker, søger over i domstolssystemet frem for i dag at beholde klageinstansen i Nævnenes Hus.
Og i dag udgør det efter sigende rent faktisk 20 pct. af de samlede klager.
Det er jo altså immer væk en pæn portion af klagerne.
Så hermed sætter vi retssikkerheden lidt i spil, og det er jo ikke godt.
Så for nuværende læner Det Konservative Folkeparti sig op ad at stemme for, men det kræver, at vi i lovbehandlingen får bedre klarhed over de direkte konsekvenser for både forbrugerne og erhvervslivet, og samtidig må vi sikre, at vi ikke skaber indgangsbarrierer for nye virksomheder, som gerne vil levere miljørigtige produkter.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2025-03-19:
Det, jeg mener er vigtigt i en lovbehandling, er det, som man kalder konsekvensanalyse.
Det er ikke nogen hemmelighed, at jeg nogle gange, når jeg ser en lov, der er færdigbehandlet, siger: Okay, der var noget, der ikke var taget højde for.
Så noget af det, vi også skal ind at kigge på, er, om vi skal konsekvensanalysere, når et lovforslag er færdigbehandlet.
Ja, det mener jeg at vi skal.
Vi står med det her lovforslag nu, som vi skal have igennem.
Men tanken, ordføreren giver udtryk for, er jeg fuldstændig enig i.
Vi skal blive meget, meget bedre til måske ikke altid at være duksen i klassen.
Pernille Vermund (LA), 2025-03-19:
Det er jo interessant, at man som ordfører for Moderaterne og dermed også som ordfører i et regeringsparti kan sige, at man ikke er bekymret for, at det her vil lægge ekstra byrder på dansk erhvervsliv, når forslaget af Erhvervsstyrelsen vurderes at kunne have væsentlige administrative konsekvenser for dansk erhvervsliv.
Altså, det siger et høringssvar fra Erhvervsstyrelsen selv, og høringssvarene fra Dansk Industri og Dansk Erhverv siger, at ja, det her er direktivnær implementering, men det er også implementering på et tidspunkt, hvor vi ikke behøver implementere.
Vi kan godt vente, til vi ved, hvad det er for krav, der kommer fra EU.
Der ville jeg jo bare ønske, at ordføreren ville bruge sin stemme i regeringen og i sit eget parti til at sige: Lad os lige slå bremsen i og slå koldt vand i blodet.
Helle Bonnesen (KF), 2025-03-19:
Vi har alle sammen en fortid, og nu nævnte ministeren, at når vi står i supermarkedet og vælger vaskepulver, vil vi gerne tage det grønne valg.
Jeg er faktisk tidligere nordisk marketingchef for et vaskepulvermærke og har arbejdet med mærkning af vaskepulver igennem lang tid.
Det var rigtig, rigtig svært, for hvem definerer, hvad der er grønt?
Der er forskellige definitionsregler: Skal man bruge fra vugge til grav-strategien, strategien med ingrediensliste, skal man bruge brugsøjeblikketstrategien, er danske regler lig med EU-regler, eller er de lig med globale regler?
Nu er det jo et EU-direktiv, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge, om ministeren kan fortælle, hvilken tidshorisont andre lande har med det her, altså hvor langt de er nået.
Er vi det første land, er der andre, der har indført det, hvad er samarbejdet omkring det, og hvad er erfaringerne, vi kan dele med andre lande i implementeringen?