runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2019-11-20:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at rejse denne forespørgsel.
Det er et vigtigt spørgsmål, vi debatterer i dag, for det handler om Danmark og danskernes sikkerhed, og der må ikke herske nogen tvivl om, at vi i Venstre vil gøre alt, hvad vi kan, for at sikre danskerne og det danske samfund mod fremmedkrigere.
Lige nu befinder der sig flere danske fremmedkrigere i udlandet, personer, der har vendt Danmark ryggen, for at kæmpe mod alt, hvad vi står for, sammen med Islamisk Stat eller som repræsentanter for Islamisk Stat, personer, som vi meget gerne ser ikke vender tilbage til Danmark, og i det omfang de gør det og vi ikke kan holde dem ude af landet, skal de straffes så hårdt, de overhovedet kan.
Det kan man gøre på mange forskellige måder.
Der er et internationalt spor i forbindelse med konflikter.
Tidligere har man dømt folk for forbrydelser mod menneskeheden.
Det gjorde man med krigsforbrydertribunaler i Tokyo og Tyskland efter anden verdenskrig, man har gjort det i forbindelse med rædslerne på Balkan i sin tid, og man har gjort det i forbindelse med Rwanda og Sierra Leone.
Det spor ser vi meget gerne at man også følger igen.
Men man kan også blive nødt til at gøre noget på vores breddegrader, i det omfang det andet er langsommeligt, da vi sætter vores lid til, at den nuværende regering har lært af den tilgang, vi tidligere havde til fremmedkrigere.
Da Søren Pind i juni 2015 overtog ansvaret fra den daværende justitsminister og nuværende statsminister, fru Mette Frederiksen, var der ikke gjort så meget, eller som juraprofessor Jørn Vestergaard har udtrykt det, var de daværende socialdemokratiske justitsministres tilgang fodslæbende, og der var ellers nok at tage fat på.
Ifølge PET var der i juni 2015 mellem 115 og 125 personer, der var rejst af sted for at blive fremmedkrigere, og PET anslog, at cirka halvdelen af dem var vendt tilbage.
Men ingen blev stoppet i at rejse ud, og ingen blev retsforfulgt, da de vendte tilbage.
Det tog vi i sin tid fat på at ændre.
Der blev gennemført en stribe ændringer af lovgivningen, som bl.a. gør, at vi i dag har et indrejseforbud, og der blev sat gang i retsforfølgelser, som gjorde, at mennesker, der var vendt tilbage, har fået afsagt domme, for vi kunne naturligvis ikke bare se til, og det må regeringen heller ikke gøre nu.
Derfor er vi også tilfredse med, at det ser ud til, at man vil videreføre den tilgang, vi anlagde i sin tid, og vores samarbejde.
Indtil videre har regeringen fremlagt lovgivning, som stammer fra politiske aftaler, der blev indgået i vores regeringsperiode, men vi tillader os at forvente mere af den socialdemokratiske regering.
For situationen udvikler sig hele tiden, og det er afgørende for danskernes sikkerhed, at regeringen er på forkant, og derfor ser jeg frem til at høre justitsministeren og udlændinge- og integrationsministeren redegøre for, hvad regeringen vil gøre for at passe på Danmark, og vi ser frem til at blive indbudt til samtaler om at løse det her problem.
Med de ord skal jeg meddele, at vi kan tilslutte os det forslag til vedtagelse, som den socialdemokratiske ordfører læste op for lidt siden.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Så vidt jeg forstår ministeren, tror ministeren ikke, at det her forslag vil føre til, at man slet ikke betaler noget.
Så derfor er ministeren enig i, at det her faktisk betyder, at erhvervslivet kommer til at betale væsentligt mere – mange hundrede millioner mere – på grund af det her forslag.
Synes ministeren, at det er fair, henset til de her arbejdspladser, og at dem, der skal bære den største byrde, er SMV'erne, som jo tager et stort ansvar, også på ministerens område, i forhold til f.eks. lærepladser?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Der er ikke nogen tvivl om, at i den perfekte verden, hvor vi antager, at det her virker fuldstændig efter de drømme, der er lagt til grund for forslaget her, så ville det jo medføre et nulprovenu, som ordføreren spørger om.
Det samme gælder så også det forslag, som vi har, og som ordførerens parti har om at forhøje afgifterne på tobak eksempelvis.
Hvis alle i morgen holder op med at ryge, jamen så vil der komme færre penge i kassen.
Det ville være positivt, og så måtte man jo fylde de huller ud i de fremtidige budgetteringer, som man har lagt til grund.
Vi er nødt til at investere i vores sundhedsmiljø på arbejdspladserne, som gør, at færre af vores medarbejdere ender med at blive syge, hvad enten det er af langvarig stress eller andre ting.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Vi er jo enige om, at der i det store og hele bliver levet op til samfundskontrakten, så det er jeg glad for at høre.
Men lad os nu sige, at dynamikken var den rigtige, altså at det her forslag ville virke i forhold til at nedbringe sygefraværet.
Kan ministeren så forklare, om der er en situation, hvor provenuet på det her bliver nul?
Og hvor meget skal arbejdsgiverne på baggrund af det her forslag faktisk nedbringe sygefraværet med, for at de ikke skal betale ekstra?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Jeg vil starte med at takke for det opfølgende spørgsmål, og jeg vil bekræfte, at jeg grundlæggende synes, at der er – og det er tvingende nødvendigt, mener jeg, hvis man skal have et stærkt, velstående, trygt samfund – og skal blive ved med at være en stærk samfundskontrakt mellem erhvervsliv og alle grupper i samfundet.
Så det vil jeg starte med at bekræfte at jeg grundlæggende mener der er.
Men jeg mener ikke, at man skal betragte det her forslag som en byrde for erhvervslivet.
Det er et forsøg på for alvor at sætte tryk på den ambition, der er, om at forbedre arbejdsmiljøet og forbedre det grundlæggende sundhedsmiljø, kan man kalde det, og at nedbringe sygefraværet og at give virksomhederne et økonomisk incitament.
Så kan ordføreren jo godt mene, at det er et omvendt incitament, men ikke desto mindre et incitament til at få nedbragt det sygefravær, som bl.a. også dårligt arbejdsmiljø af og til kan være med til at gøre for højt.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Mange tak til ministeren.
Jeg beklager, at det bliver lidt en gentagelse her i dag.
Jeg er lidt overras ket over, at ministeren ikke helt forstår bekymringen, men jeg kunne godt tænke mig at gå et helt andet sted hen for at spørge lidt ind til samfundskontrakten.
Vi er jo fuldstændig enige om, når vi kigger på erhvervslivet generelt, at sagerne om bl.a. hvidvask og udbytteskat er dybt forargelige.
Men vi synes jo netop, at erhvervslivet i det store hele lever op til deres samfundsansvar og til samfundskontrakten, for hver eneste dag holder de hjulene i Danmark i gang.
De skaber nye jobs; de laver arbejdspladser, hvor de fleste ansatte kan lide at være, og hvor de har det bedre end mange af deres europæiske kollegaer; de tager sig godt af de syge; de betaler skat; de skaber fleksibilitet for dem, der er på vej ind eller ud, eller som måske skal ud i familien; de tager et stort ansvar i lokalsamfundet; de uddanner den næste generation og den generation, der allerede er i gang.
Jeg synes også i forhold til syge, som vi taler om her i dag, at erhvervslivet er villig til at leve op til deres del af samfundskontrakten.
Jeg antager, at han synes, det går godt, og hvis han synes det, hvorfor er det så, at de skal straffes med en ekstra byrde på det her område?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Tak for spørgsmålet.
Jeg mener ikke, at en forlængelse af arbejdsgiverperioden med 10 kalenderdage vil indskrænke det rummelige arbejdsmarked, som Dansk Erhverv antyder i den omtalte artikel.
Forslaget skal netop være med til at skabe bedre incitamenter blandt arbejdsgiverne til at forbedre arbejdsmiljøet, hvilket i sidste ende vil komme både arbejdsgiverne og lønmodtagerne til gode.
Som jeg også har understreget i mit tidligere svar, ændrer forslaget ikke på de ordninger, der gælder i dag, og som gør, at arbejdsgiverne kan føle sig trygge ved at ansætte borgere med øget risiko for sygdom.
Derfor er jeg også sikker på, at vi fortsat vil have et sundt og rummeligt arbejdsmarked, selv om arbejdsgiverperioden forlænges med 10 kalenderdage.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Tak for det.
Gør det indtryk på ministeren, når Dansk Erhverv mener, at regeringens forslag om at forlænge arbejdsgiverperioden i sygedagpengeloven med 10 kalenderdage vil »få betydning for lønmodtagere og for grupper på kanten af arbejdsmarkedet.
Når virksomhedernes udgifter til sygefravær øges, reducerer det mulighederne for at fastholde sygdomsramte medarbejdere«, som arbejdsmarkedschefen fra Dansk Erhverv siger i artiklen »Regeringen vil indskrænke det rummelige arbejdsmarked« fra den 11. oktober 2019 på www.danskerhverv.dk?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Jeg tror desværre, at ordføreren hørte mig forkert, for jeg tror, at det her vil have en effekt.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi lytter til den kritik, der er kommet fra alle steder og kanter – ordførerens parti har jo stillet mange spørgsmål til det i dag – og det gør indtryk.
Men jeg tror helt klart på, at det her vil virke.
Jeg er jo bare heller ikke naiv og tror, at vi fra den ene dag til den anden får nedbragt sygefraværet så meget, at der ikke er nogen, der vil komme til at betale mere – sådan vil det jo altid være.
Og jeg tror, at det vil vise sig, at det nok er i nogle af de virksomheder og hos nogle af de offentlige arbejdsgivere, hvor man har mindst fokus på at nedbringe sygefraværet, og hvor man investerer mindst i et godt arbejdsmiljø og et godt sundhedsmiljø, hvor det er, man vil opleve, at regningen sikkert vil stige.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Hvad tænker ministeren om FOA-formand, Mona Striibs, reaktion på regeringens forslag om at forlænge arbejdsgiverperioden i sygedagpengeloven med 10 kalenderdage, som til JP den 21. oktober 2019 har sagt, at »I stedet for at forsøge at fastholde sygemeldte medarbejdere, så frygter vi, at arbejdsgiverne i langt højere grad vil afskedige dem«, og som samtidig siger, at regeringens forslag ikke er »en hjælp for vores sygemeldte medlemmer«?
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Kan ministeren ikke lige forklare mig, Folketinget og hans partifælle i Region Midtjylland, hvor pengene skal tages fra, hvis de ikke skal tages fra rammen til sundhedsvæsenet?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Hvis ikke regeringen håbede, at det ville blive en del af den endelige finanslovsaftale, så havde vi jo ikke fremsat det.
Men selvsagt lytter vi, som jeg har sagt til ordføreren og en række af hans partifæller og i øvrigt også andre, til alle de kritikpunkter, der er.
Det gør vi, hver gang vi lægger forslag frem, ligesom ordføreren, da han var minister, også gjorde, hvilket jeg i øvrigt havde stor respekt for.
Og så må man jo tage debatten derfra.
Men grundlæggende tror vi da selvfølgelig på instrumentet, og at det er det, der skal til for at nedbringe sygefraværet.
Om de rigtige balancer er fundet osv., tror jeg altid man kan diskutere, men grundlæggende tror jeg, at vi er nødt til at bede om noget mere fra både offentlige og private arbejdsgivere, hvis vi skal få nedbragt vores sygefravær.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Et enkelt spørgsmål her til sidst: Håber ministeren, at det her forslag bliver en del af den endelige finanslovsaftale for 2020?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Ordføreren har jo ret i, at undersøgelser viser, at det skyldes en lang række faktorer, men arbejdet spiller jo alligevel ofte også en eller anden form for rolle, også en væsentlig rolle.
En af de ting, som vi er optaget af i regeringen, er, at vi simpelt hen skal gøre mere for at forebygge, at folk bliver syge af at gå på arbejde.
Og der tillader vi os også at stille nogle krav til private arbejdsgivere og offentlige arbejdsgivere om at gøre mere og investere mere, og det gør vi ved at bruge et velkendt redskab som et økonomisk incitament.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Det kunne jeg godt tænke mig at spørge lidt mere ind til.
For ifølge nogle undersøgelser tyder det på, at der generelt er en stigning af stress i samfundet.
Det er vi helt enige om, og jeg er dybt bekymret over det.
Men i forhold til det, at det har mindre med arbejdet og arbejdspladsen at gøre, end vi måske går og tror, vil jeg spørge: Hvordan er det, ministeren ser, at det især er der, det gør ondt, i forhold til stress og relationen mellem stress, og hvad der sker på ens arbejde – som baggrund for, at ministeren tror, at planlægning kan gøre det lange sygefravær, som f.eks. skyldes stress, mindre?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Som allerede nævnt kan de medarbejdere, der befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet, og som måtte være kronisk syge eller have længere perioder med sygefravær, med mange af de ordninger, der eksisterer, bl.a. § 56-ordningen osv., søge om refusion allerede fra den første sygefraværsdag.
Jeg vil gerne skriftligt uddybe lidt nærmere i forhold til den koalition, men grundlæggende tror jeg da, at det i høj grad også handler om, at man på en række arbejdspladser, offentlige såvel som private, kan være bedre til eksempelvis at planlægge arbejdet, som gør, at der eksempelvis vil være mindre grad af stressforekomst – noget, som jo desværre ofte kan have en tendens til at være give sygeperioder.
Det er bare for at nævne et eksempel, hvor jeg tror der kan være en koalition, og hvor en arbejdsgiver så siger, at så investerer vi altså i bedre planlægning for bl.a. at forebygge stress.
Tommy Ahlers (V), 2019-11-20:
Jeg kunne godt tænke mig at forstå, hvad det er for en dynamik, ministeren håber kommer til at ske ude på både offentlige og private arbejdspladser, for forslaget her går jo på de langtidssygemeldte, fordi man hæver det fra 30 til 40 dage.
Ifølge et svar, vi har fået oversendt fra ministeriet, er 8 pct. af alle dem, der er syge, syge i mere end 30 dage, så hvor stor er koalitionen mellem den gruppe af syge på de 8 pct. og så det arbejdsmiljø, der er derude, hvor arbejdsgiveren reelt set kan gøre noget?
Kan ministeren uddybe lidt mere, hvad det er for en dynamik, ministeren har set i de tal og de undersøgelser, ministeren har adgang til, og som gør, at han så sikkert tror på, at det her faktisk vil nedbringe sygefraværet og, som ministeren har sagt et par gange her i salen i dag, vil få både offentlige og private arbejdsgivere til at fokusere lidt mere på det?
Hvad er det for en koalition, for jeg har svært ved at se den?
Jeg synes, det er lidt ude af arbejdsgiverens hænder, når vi snakker det lange sygefravær, hvorimod jeg, når vi snakker det korte sygefravær, fuldstændig forstår koalitionen.
Det er også derfor, vi indtil videre har haft det sådan, at de første 30 dage skulle betales af arbejdsgiveren, men nu vil man så øge det til 40 dage.
Derfor mener jeg, at Mona Striib desværre har ret i, at det her kan tvinge arbejdsgiverne ud i, at det eneste, de kan gøre, hvis ikke de vil betale de her mange millioner ekstra, som forslaget lægger op til, faktisk er at sige, at så skal de ikke have nogen af dem, som måske er påvirket af sygdom, i stedet for at gøre, som ministeren siger, nemlig gøre noget ved arbejdsmiljøet, fordi de ikke helt kan se koalitionen.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Tak for spørgsmålet.
Som jeg har nævnt et par gange i dag, har forslaget om at forlænge arbejdsgiverperioden bl.a. til formål at sikre et bedre arbejdsmiljø på de danske arbejdspladser.
Det vil i sidste ende forhåbentlig betyde færre sygemeldte medarbejdere og altså komme både lønmodtagere og arbejdsgivere til gode.
Derfor tror jeg, at forslaget fremadrettet kan være en hjælp for både FOA's medlemmer og andre på arbejdspladser, hvor arbejdsmiljøet kan løftes.
De særlige ordninger, som i dag findes, og som gør, at arbejdsgiverne kan føle sig trygge ved at ansætte borgere med øget risiko for sygdom, ændres der som sagt heller ikke ved.
Derfor håber jeg også, at virksomhederne heller ikke fremadrettet vil undlade at ansætte dygtige medarbejdere, eller at de, som Mona Striib frygter, i højere grad vil afskedige de medarbejdere, som måtte blive ramt af sygdom.
Det gør altid indtryk på mig, og jeg tror også, det var det, jeg startede med at sige i mit svar til spørgeren.
Det gør altid indtryk på mig, når der er kritik af forslag, som jeg eller regeringen er kommet med, og specielt et forslag som det her.
Men jeg vil samtidig også gerne holde fast i, at forslagets grundlæggende kerne er, at vi er nødt til at gøre mere for at forbedre arbejdsmiljøet, at vi er nødt til at gøre mere for at få sygefraværet ned.
Det er jo noget, vi har forsøgt at gøre i mange år, og vi tror, det næste skridt, der skal tages for at gøre mere, er at skabe nogle økonomiske incitamenter, som også får arbejdsgiverne, både de offentlige og de private, til at handle.
Anne Honoré Østergaard (V), 2019-11-20:
Så skal jeg forstå det sådan, at det ikke gør indtryk på ministeren, at regioner, kommuner og professorer rent faktisk giver udtryk for, at det her forslag kommer til at ramme patienterne?
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Nu var det jo ikke det, jeg spurgte ind til hos ministeren.
Jeg spurgte ind til det med, at ministeren har stået her i Folketingssalen i dag og sagt, at regeringen fremsætter det her lovforslag bl.a. for at nedbringe sygefraværet.
Sidst man gennemførte et lignende lovforslag, steg langtidssygefraværet.
Det har Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø dokumenteret sort på hvidt.
Hvad er det præcis, der er sket, siden ministeren nu forventer, at præcis det samme lovforslag vil få den modsatte effekt og nedbringe sygefraværet, når det sidst rent faktisk fik langtidssygefraværet til at stige?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Til at starte med vil jeg sige, at jeg meget gerne vil svare skriftligt på hr. Morten Dahlins spørgsmål.
De første er dem i hvert fald.
Det andet, jeg vil sige, er det, som jeg har sagt flere gange til både hr. Morten Dahlin, til hans partifælle Hans Andersen og i debatten generelt, nemlig at vi lytter til de bekymringspunkter, der er.
Jeg noterer mig også, at de bekymringspunkter, der har været for både private og offentlige arbejdsgivere, også var der dengang, som ordføreren henviser til, nemlig sidst da man forlængede den arbejdsgiverbetalte sygeperiode.
Det betød ikke, at der var færre mennesker på kanten af arbejdsmarkedet, der fik beskæftigelse.
Bekymringerne var der også i forbindelse med fleksjobreformen, hvor man sagde, at nu betyder det, at vi ikke kommer til at tage flere fleksjobbere ind.
Det havde den modsatte effekt.
Det er svært at se, at det har haft en effekt, i forhold til at virksomheder ikke har lyst til at ansætte folk på kanten af arbejdsmarkedet, i hvert fald.
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Tak til ministeren for svaret.
Så får regeringen ikke de penge ind, man vil have, ved hjælp af lovforslaget, og så hænger regeringens økonomiske politik ikke sammen.
Derudover kunne ministeren måske fortælle, hvor lang tid det tager at få sådan en § 56-aftale godkendt, og hvor mange procent af dem, der søger om en § 56-aftale, der rent faktisk får det tildelt.
Hvis ministeren ikke kan svare på det, må han meget gerne svare senere, ellers hænger hans argumentation jo ikke sammen.
Ministeren har også flere gange sagt, at det her handler om at nedbringe sygefraværet.
Dengang kom der mere sygefravær ud af det her forslag.
Hvad har ministeren fundet ud af, der gør, at det den her gang skulle have den modsatte effekt, og at der kommer mindre sygefravær?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Med forslaget om at forlænge arbejdsgiverperioden ændrer vi ikke på de ordninger, der gælder i dag, og som gør, at arbejdsgiverne kan føle sig trygge ved at ansætte borgere med øget risiko for sygdom.
Lønmodtageren, arbejdsgiveren og kommunen vil f.eks. fortsat kunne indgå en såkaldt § 56-aftale.
Det betyder, at personer, der har forøget risiko for sygefravær på arbejdspladsen på grund af langvarig eller kronisk sygdom, kan indgå en aftale, som betyder, at arbejdsgiver kan få refusion allerede fra første fraværsdag.
Arbejdsgivere, der ansætter folk i fleksjob, vil også fortsat kunne få refusion fra første sygedag.
Derfor mener jeg heller ikke, at forslaget bør påvirke arbejdsgivernes lyst til at tage socialt ansvar og ansætte medarbejdere med forhøjet risiko for sygefravær.
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Hvad tænker ministeren om kommentaren fra DI’s underdirektør, Steen Nielsen, der til Berlingske den 2. oktober 2019 siger, at regeringens forslag om at forlænge arbejdsgiverperioden i sygedagpengeloven med 10 kalenderdage betyder, at »virksomhederne kan være tilbageholdende med at ansætte nye i nogle situationer«, og at virksomheder, »som har taget nogle af dem fra kanten af arbejdsmarkedet ind, får en ekstra regning«, som vil gå ud over virksomhedernes »lyst til at tage et socialt ansvar«?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Min partifælle i Region Midtjylland kommer ikke til at skulle spare; han kommer til at tilføre flere penge som et resultat af den økonomiaftale, vi lige har indgået.
Og det er da rigtigt, at det vil koste penge som arbejdsgiver – det er der jo ikke nogen grund til at forklejne – hvis ikke man har held til at nedbringe sygefraværet.
Vi lytter naturligvis til de ankepunkter og de kritikpunkter, der er, men vi tror rent faktisk på, at det her kan være et væsentligt bidrag til at højne ambitionsniveauet for vores arbejdsmiljø og for vores sundhedstilstande ude på de danske arbejdspladser.
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Betyder det så, at ministeren anerkender, at lykkes det ikke for ministerens partifælle i Region Midtjylland at nedbringe sygefraværet, så vil ministerens partifælle i Region Midtjylland blive tvunget til at gå ind og spare på sundhedsområdet på grund af regeringens forslag?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Det andet, jeg kan fortælle min partifælle i Region Midtjylland, er, at der ikke vil komme en meromkostning eller en yderligere regning, hvis man i Region Midtjylland bliver dygtigere til at nedbringe sygefraværet, sådan at man ikke kommer til at opleve en forlængelse af arbejdsgiverperioden.
Jeg er ikke sikker på, at der nødvendigvis er en kausal sammenhæng mellem, at man forlænger den arbejdsgiverbetalte sygedagpengeperiode, og at sygefraværet stiger.
Jeg vil meget gerne kigge ind i det og svare ordføreren skriftligt eller vende tilbage her i salen.
Jeg er ikke sikker på, at man kan sige, at der er en kausal sammenhæng mellem de to ting.
Jeg tror måske, at der på det tidspunkt tværtimod var en lang række andre omstændigheder, der gjorde, at sygefraværet steg.
Derudover handler det her jo grundlæggende om, at vi kan se, at vi stadig væk har et for højt sygefravær mange steder i samfundet, navnlig i den offentlige sektor, hvor vi gerne vil gøre mere for at give et økonomisk incitament til at nedbringe det.
Morten Dahlin (V), 2019-11-20:
Lad mig starte med at sige, at jeg er helt enig med ministeren i, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at nedbringe sygefraværet.
Derfor undrer det mig bare også, at regeringen fremturer med et lovforslag, som sidste gang, det blev gennemført, fik langtidssygefraværet til at stige; men sådan kan der jo være så mange ting, der kan være svære at forstå.
Kan ministeren ikke her i dag ganske kort forklare, hvorfor FOA tager fejl?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-11-20:
Arbejdsmiljøet skal absolut ikke løftes på bekostning af patienterne.
Jeg tror grundlæggende på en filosofi om, at de to ting skal gå hånd i hånd.
Spørgeren stillede jo egentlig et relevant spørgsmål om, hvad der skal ske med de penge, man får ind i kassen så at sige.
Der vil jeg jo sige ærligt, at i den bedste af alle verdener har jeg da en forhåbning om, at det her virker efter hensigten, så der vil komme færre penge ind end det, der er regnet med, forstået på den måde, at det at skabe økonomiske incitamenter og det, at man i regioner, kommuner og staten investerer i at forbedre arbejdsmiljø på arbejdspladsen, så rent faktisk også gør en forskel.