Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-04:
Tak for det.
Jeg er vikar for Enhedslistens ordfører, hr. Pelle Dragsted, som desværre er forhindret i at være her i dag.
Enhedslisten kan ikke støtte den her reform af personskatten.
Det er der tre hovedgrunde til.
Den første er, at vi ønsker mere velfærd frem for skattelettelser.
Vi kan ikke se, at der er brug for skattelettelser; tværtimod er der virkelig brug for flere ressourcer til vores velfærd, til sundhed, til psykiatrien, til folkeskolerne og til den grønne omstilling, så den bliver gjort på en retfærdig måde.
Dengang vi diskuterede og forhandlede finansloven for 2024, var en af finansministerens pointer, at på grund af inflationen måtte velfærden holde for.
Der var ikke plads til store håndsrækninger, i hvert fald ikke håndsrækninger, der var store nok til at bremse fyringer af sygeplejersker i regionerne og nedskæringer rundt omkring i kommunerne, som er noget, der rammer vores kollektiv trafik hårdt, osv.
Dengang traf regeringen et valg, nemlig man ikke ville undgå de besparelser i kommunerne, og den her aftale er også udtryk for et valg, nemlig et valg om, at man hellere vil give skattelettelser end velfærd.
Det store spørgsmål er selvfølgelig, hvad det betyder for velfærden, og hvad det betyder for kommuner og regioner, når man går i gang med den næste runde økonomiaftaler.
Det er jo ikke inflationen, man kan bruge som argument, og spørgsmålet er, hvad det så er, der vil blive brugt, eller om regeringen med økonomiaftalerne for næste år faktisk ønsker at tage udfordringerne i vores sundhedsvæsen, ældrepleje og folkeskole seriøst og investere massivt i dem.
Den anden grund til, at vi ikke er begejstrede for den her personskattereform, er, at skattelettelserne er ulighedsskabende; de øger uligheden.
Det var noget af det, vi var inde på tidligere, da den socialdemokratiske ordfører var på talerstolen.
Man kan godt se, hvilke partier, det er, der står bag skatteaftalen, og sådan skal det selvfølgelig også være.
Men det betyder også, at det set med Enhedslistens briller er en ret usolidarisk aftale.
Igen er det dem med de højere indtægter, som kan indkassere de absolut største skattelettelser.
F.eks. vil det betyde, at advokater og direktører får omkring 1.200 kr. kroner mere om måneden, hvor sosu'er og de butiksansatte må nøjes med et sted men 150 og 300 kr.
Det er pilskævt, og det er unødvendigt.
Samtidig er det sådan, at de mennesker, der har absolut mindst i vores samfund som folkepensionister, førtidspensionister, syge, arbejdsløse og studerende, lige nøjagtig får nul kroner med den her skatteaftale, og det er ellers dem, der er hårdest ramt af inflationen og generelt har brug for en bedre økonomisk ballast og en hjælpende hånd fra det politiske liv.
Tænketanken Cevea har for nylig offentliggjort en analyse, der viser, at folk, der modtager kontanthjælp, fuldstændig er hægtet af indkomstudviklingen i samfundet.
Den kedelige tendens fortsætter med den her skattereform.
Det er usolidarisk, og det er også unødvendigt.
Jeg har ikke et blomsternavn til den, men jeg kan bare konstatere, at vi mener, den er helt forkert, for den virker jo i virkeligheden ikke.
Undersøgelser viser, at 98 ud af de 100 rigeste danskere vil kunne undgå at betale den, fordi de kan udbetale aktieindkomster i stedet for lønindkomster, og den slags måder at sno sig omkring den på, betyder jo, at den i virkeligheden mere bliver et symbolsk end et reelt redskab til at beskatte nogle af de mennesker i vores samfund, der har mest.
Derfor har jeg en lille anbefaling fra Enhedslisten her: Man kan rette op på det her ved at hæve topsatsen for aktie- og kapitalskatten og begynde at diskutere beskatninger på den front, hvis man rent faktisk vil noget med den del af vores befolkning, som i stedet for lønindkomster kan udbetale aktieindkomster til sig selv.
Så konklusionen er, at vi ikke kan støtte den her personskattereform.
Vi mener, det er usolidarisk og pilskævt og også fuldstændig unødvendigt.
Det synes vi ikke de skal gøre.
Det er der ikke nogen grund til.
Jeg tror også, det mere er et udtryk for, at man faktisk virkelig gerne vil mere fælles velfærd og er villig til at gå så langt som til at bidrage yderligere til fællesskabet.