runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2020-11-25:
Jeg synes virkelig, justitsministeren vejer sine ord på en guldvægt, fordi han skal sige noget, der kan holde i retten, havde jeg nær sagt, senere.
Altså, sagen er jo, at hvis man siger, at den her ordre, som kommer på pressemødet den 4. november, ikke er en juridisk ordre, hvorfor følger myndighederne den så?
Myndighederne agerer jo, som om de nu har fået at vide, at de raske mink uden for smittezonerne nu skal aflives, og det er vel også det, der får Justitsministeriet til at sige i den redegørelse, vi har fået: »Den samlede ageren fra myndighedernes side har imidlertid efter Justitsministeriets opfattelse medført, at minkavlerne uden for smittezonerne havde grund til at antage, at de var retligt forpligtet til at påbegynde aflivning af deres mink.«
Så Justitsministeriet anerkender jo selv, at det, der blev sat ind i hele rammen med pressemødet til starte med, hvor man gav den her ordre, som justitsministeren nu pludselig mener har mindre betydning, har fået den effekt, at minkavlerne står tilbage med den oplevelse fra myndighedernes side, at de er retligt forpligtet til at aflive deres mink, og myndighederne agerede jo ud fra det, der var sagt på det her pressemøde.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Nej, det er der, jeg tror kæden hopper af, nemlig: Hvad er det, der får myndighederne til at agere, som de gør?
Og pressemødet er, uanset hvor belejligt det ville være for argumentationen, jo præcis ikke et sted, hvor man kan træffe afgørelser eller udstede administrative forskrifter, som befolkningen eller myndighederne for den sags skyld har at rette sig efter.
Jens Rohde (RV), 2020-11-25:
Lad os nu antage, at den radikale position var sådan en slags redningskrans for regeringen, så gør justitsministeren det ikke sådan lettere – det er det ikke! – men justitsministeren ville i så fald ikke gøre det lettere.
Jeg har lidt den der opfattelse af, at man sådan smider en redningskrans ud, og så svømmer ministeren længere og længere ud.
Det, ministeren står og siger, er, undskyld mig, helt vildt provokerende at høre på, og det tror jeg det er for alle de mennesker, der har oplevet, hvad der er foregået i virkelighedens verden, og derfor vender jeg jo tilbage til det samme spørgsmål, som jeg også stillede statsministeren: Har justitsministeren forståelse for, at der ikke er nogen mennesker i dette land, der bare sådan bevæger sig ude i den virkelige verden, der fatter en brille af, hvad justitsministeren står og siger der?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det actioncard, som politiet går frem efter i deres samtaler med minkavlerne på de raske minkfarme, kan med rette opfattes, som at myndighederne har tænkt sig at gennemtvinge aflivningerne, hvis minkavlerne ikke selv vil gøre det.
Og det er jo noget af det, som regeringen har beklaget: at der sker den her fejlkommunikation.
Måske spørgsmålet adresserer den epidemilov, som vi står over for at skulle behandle, og noget af det, som vi har gjort, er jo at have haft konsultationer med alle Folketingets partier om, hvordan man skal have epidemiloven til at se ud, sådan at man sikrer, at der er tilstrækkelig sundhedsmæssigt råd, at en regering faktisk kan agere, og at Folketinget bliver inddraget på den relevante måde.
De balancer er vi ude at finde nu, og jeg håber da meget, at vi kan finde dem i fællesskab.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Jeg synes selvfølgelig, det er godt, at ministeren tænker i baner af at forhøje straffene – det skal der ikke være tvivl om.
Det er positivt.
Og det vil så i den sag, som jeg omtalte her i spørgsmål 4, betyde, at man går fra 3 års fængsel, som er den udmålte straf – og den straf kan vi jo godt tale om, for den sag har været i retten, og vi kender indholdet af den – til 4½ år, som regeringen lægger op til med de 50 pct. oveni.
Det, som jeg bare vil sige til regeringen, er: Nu samles der jo underskrifter ind til et borgerforslag, som fortæller os i Folketinget, at der er en stor bevågenhed og en stor utilfredshed ude hos danskerne, fordi man oplever de her vanvidsbilister hele tiden i gademiljøet og ude på vejene, og det, der sker, er enormt farligt, og det var farligt den pågældende dag på Fyn, hvor man altså oplevede den her vanvittige situation, hvilket har givet en forholdsvis lav straf på 3 års fængsel.
Det, som dem, som stiller borgerforslaget, siger,
er: Vi vil godt være sikre på, at domstolene forstår budskabet.
Og det, som ministeren siger, er: Vi vil godt tage afsæt i det, domstolene gør, og så vil vi lægge 50 pct. oveni.
Jeg forstår ikke, hvorfor regeringen ikke tager skridtet fuldt ud og siger det samme som borgerforslaget, nemlig: Nu laver vi en minimumsstraf, for vi vil være fuldstændig sikre på, at uanset hvad, så får de her vanvidsbilister, der forårsager død og ødelæggelse, en straf på minimum 6 års fængsel – strafferammen er 8 år, men minimumsstraffen er 6 år.
Og jeg vil spørge, som hr. Morten Messerschmidt spurgte før: Hvad er det for en sag, som ministeren kan se for sig, som er så meget værre, at man skulle få 8 års fængsel, end de to sager, som Dansk Folkeparti har nævnt for ministeren her i dag?
Hvad er det for en sag, der skulle være så meget værre, at det skulle kunne give 8 års fængsel?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Sagen fra Fyn er, ligesom den sag, vi talte om før, endnu en dybt tragisk sag om vanvidsbilisme, og jeg er enig i, at 3 års fængsel er for billigt sluppet for den mand, som på en hensynsløs måde har taget tre familiemedlemmer fra dem – særlig, synes jeg, fordi det skete under omstændigheder, hvor gerningsmanden valgte at sætte sig spirituspåvirket bag rattet og valgte at køre 154 km/t. på en landevej.
Som vi så netop har talt om ved det foregående spørgsmål, er det min og regeringens klare holdning, bakket op af det lovforslag, vi har sendt i høring, at straffen for uagtsomt manddrab begået i forbindelse med vanvidskørsel simpelt hen er for lav, og det er også derfor, at vi, som vi talte om før, lægger op til at skærpe strafniveauet, sådan at der lægges 50 pct. oveni, hvilket jeg forventer at vi vil kunne behandle her i Folketinget i januar måned.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Det spørgsmål lyder sådan her: Hvad er ministerens holdning til, at de efterladte, der mistede tre familiemedlemmer på Fyn til en vanvidsbilist, siger til »Station 2«, at de ikke kan forstå den lave strafudmåling på 3 års fængsel?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det er sådan set fair nok at spørge.
Spørgeren er så rutineret – jeg tror, at han er en af de tiende længst siddende folketingsmedlemmer i øjeblikket – at han også godt ved, hvad svaret vil være, nemlig at jeg som justitsminister skal være uhyre tilbageholdende med at blande mig i konkrete sager, der er under behandling ved domstolene, for ellers risikerer jeg at skubbe til de grænser, der er, mellem den udøvende og den dømmende magt.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Men som ministeren er inde på det her, siger regeringen i virkeligheden: Nu kalkerer vi de domme, der gives i dag fra domstolenes side, og siger plus 50 pct. Om den sag, vi taler om, på Frederiksberg, hvor der i øvrigt er et fakkeloptog i dag for at mindes pigen, så siger ministeren: Nu går vi fra 2 års fængsel, som eksperter siger vil gives i den her sag, til 3 års fængsel.
Der siger vi i Dansk Folkeparti: Jamen hvorfor da ikke bruge strafferammen på 8 års fængsel?
Hvorfor ikke bruge strafferammen?
Det er jo derfor, vi har lavet en strafferamme på 8 års fængsel.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
For erfaringen er – og det vil ordførerens kolleger og retsordfører også kunne bekræfte – at domstolene i deres skøn faktisk tager det meget alvorligt, når vi sender et signal om, hvad vi mener der bør være strafniveauet.
Så siger domstolene faktisk: Hvis det er Folketingets opfattelse af strafniveauet, så dømmer vi med det som udgangspunkt.
Så kan der være skærpende omstændigheder, og der kan være formildende omstændigheder.
Men vi tager ikke domstolenes skøn fra dem.
Så på den måde kan vi godt sikre, at domstolene kommer til at straffe hårdere.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-25:
Men at regulere på strafniveauet er jo alene muligt via minimumsstraffe i forbindelse med nogle forbrydelser, der er så voldsomme.
Ellers må ministeren forklare, hvordan han agter at gøre det.
For vi står jo, fornemmer jeg, i en situation, hvor vi er enige om, at dommernes skøn er for mildt; vi vil gerne sende de her modbydelige mennesker længere tid i skyggen og helst udnytte strafferammen fuldt ud.
Og jeg kan ikke forestille mig noget mere modbydeligt – måske fordi min forestillingsevne er begrænset – end det, vi skal ud at mindes på Frederiksberg her om nogle timer.
Så derfor: Hvad agter ministeren så konkret at gøre for at bringe dommerne tilbage til virkeligheden?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Men det er jo præcis derfor, vi ønsker at hæve strafniveauet; det er, fordi vi synes, at der bliver straffet for mildt i øjeblikket.
Og når spørgeren så indleder med at spørge: Hvis det skøn, som domstolene lægger ned, ikke afspejler Folketingets ønsker, hvad så?
Ja, så er den naturlige vej at gå efter min mening enten at regulere på strafferammen eller, hvad vi jo har gjort nogle gange, og hvad der kommer til at ske i den her sag, at regulere på strafniveauet – eller selvfølgelig at regulere på begge dele.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Tak for det.
Jeg skal læse spørgsmålet op, og det lyder sådan her: Hvad er ministerens holdning til den potentielle strafudmåling på 2 år, som vanvidsbilisten, der dræbte den 5-årige pige, kan forvente at få?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Tak for spørgsmålet, og tak for ordet.
Desværre står vi igen her på grund af en sag, der er helt ubegribelig tragisk.
En kun 5-årig pige er blevet dræbt, og igen har vi at gøre med en gerningsmand, som på mest kujonagtig vis flygtede fra gerningsstedet.
Min dybeste medfølelse går til den lille piges familie i anledning af det ufattelige tab, som de har lidt.
Nu skal jeg jo ikke foregribe, hvad gerningsmanden får i konkret straf, men jeg ved, at politiet i øjeblikket efterforsker sagen på højtryk, så flugtbilisten forhåbentlig kan blive stillet til ansvar hurtigst muligt.
Jeg kan dog sige, at for mig er det helt afgørende, at den straf, som en gerningsmand idømmes, afspejler grovheden af den forbrydelse, som han har begået.
Og det mener jeg ikke at strafniveauet i sager om uagtsomt manddrab begået i forbindelse med vanvidskørsel gør.
Det er simpelt hen for lavt.
Derfor har regeringen netop sendt et lovforslag i høring, hvor der lægges op til markante skærpelser af strafniveauet for bl.a. uagtsomt manddrab, når det begås i forbindelse med vanvidskørsel.
Lovforslaget lægger konkret op til, at strafniveauet for uagtsomt manddrab i forbindelse med vanvidskørsel skærpes med 50 pct.
Det betyder også, at de groveste sager om uagtsomt manddrab, hvor man i dag vil straffe med f.eks. 3 års fængsel, som udgangspunkt fremover vil skulle straffes med 4½ års fængsel.
Nu er lovforslaget i høring, så det er forventningen, at det vil kunne fremsættes i januar, og det ser jeg frem til.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Tak for det, og tak til justitsministeren for besvarelsen.
Vi kender det jo nok alle sammen: Vi går med vores barn på en gade, snakker om, hvem der er legekammeraten i morgen, og kan det lade sig gøre senere på dagen måske at lave noget spil over nettet med vedkommende?
Hvad kunne man godt tænke sig?
Og det er en mor og en datter, man her skal forestille sig går og snakker om de ting – datteren på 5 år, der så bliver kørt ned og dør i forbindelse med en vanvidsbilists voldsomme kørsel.
Jeg synes næsten ikke, sådan en sag er til at bære, og jeg synes næsten ikke, at de her sager er til at bære.
For det er komplet uskyldige mennesker, som ingen som helst forventning har om, at der sker dem noget på det pågældende tidspunkt på det pågældende sted, hvor det her så pludselig sker – og datteren er væk for moren.
Jeg håber på, at regeringen vil indføre nogle følelige straffe til vanvidsbilister, der kører vildt og voldsomt, udsætter andre mennesker og familier for det ultimative, som det er sket i den her sag på Frederiksberg.
Og jeg håber, at regeringen vil sikre, at det jo også er en skærpende omstændighed, at gerningsmanden – som i det her tilfælde flygter fra stedet – forsvinder fra stedet.
Og så bliver jeg bekymret, når jeg så også læser eksperters vurdering af, hvad for en straf der kan gives i sådan en sag.
Faktisk taler eksperter om – og det er også derfor, spørgsmålet her er stillet – at der kun falder en straf på 2 års fængsel i den pågældende sag.
Det håber jeg regeringen vil sikre sker.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Forslaget går jo ikke alene ud på at hæve straffene.
Vi lægger jo parallelt et forslag frem, hvor vi siger, at dem, som begår vanvidskørsel, også skal have deres biler beslaglagt, konfiskeret og bortsolgt, og bortsolgt på en måde, hvor provenuet for det salg tilfalder statskassen, og de dermed må lide den tort, at det våben, de har brugt til deres misgerning, så endegyldigt bliver taget fra dem.
Jeg skal gerne vende tilbage til det med minimumsstraffen.
Men jeg er fuldstændig enig i den beskrivelse af en hverdag, som er fyldt med små og store ting – dagligdags ting, perleplader, madpakker, de ting, som fylder – og som så, sådan her, bliver lavet om, så det aldrig, aldrig nogen sinde bliver det samme igen for den familie.
Og jeg deler fuldstændig ønsket om, at det skal straffes, og at det skal straffes hårdt, og det er selvfølgelig også derfor, vi har lavet en pakke mod vanvidskørsel, som vi nu får lagt frem i Folketinget.
Og jeg forventer da også, at spørgerens parti vil støtte op, sikkert med krav om, at det skal være endnu mere.
Men jeg tror da, at vi vil stemme grønt sammen i sidste ende.
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Nu kniber det næsten med at høre, hvad ministeren siger, fordi vi har bongotrommer ude foran på Slotspladsen sådan ret vedvarende.
Men det, som jeg hørte, var, at regeringen kommer med et forslag, det er sendt i høring, og i Dansk Folkeparti synes vi, det er fornuftigt.
Så vil jeg godt spørge regeringen: Når nu ministeren siger, at der er sendt et forslag frem, så har jeg forstået det sådan, at man vil lægge 50 pct. oven i de meget, meget lave straffe, vi kender på det her område.
Og der vil jeg godt spørge regeringen: Hvordan kan det være, at man ikke indfører minimumsstraffe?
For vi har jo set gang på gang, at Folketinget har strammet op på de her ting, men domstolene dømmer stadig for mildt.
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Det er jo en klassisk diskussion, som vi to også har haft lejlighed til at have nogle gange.
I forhold til den måde, vi skal sikre at strafniveuaet kommer op på: Vi kan selvfølgelig regulere på strafferammen, og vi ved begge to, at det er den lavere del af strafferammen, som bliver brugt.
Vi kan også regulere på vores ønske til strafniveauet og på den måde sikre, at straffene alt andet lige bliver hårdere.
Der, hvor jeg bliver bekymret, er, hvis vi tager det skøn og den mulighed for at inddrage de konkrete omstændigheder, der måtte være, væk – eksempelvis i den konkrete sag.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-11-25:
Men hvad hvis domstolenes skøn ikke afspejler det, som Folketinget ønsker, minister?
I sommer diskuterede vi en sag fra Fyn, hvor en vanvidsbilist uden for Bogense slog tre mennesker ihjel og fik en dom på 3 års fængsel.
Strafferammen er som bekendt 8 år.
Nu er vi så, som hr. Peter Skaarup har redegjort for, stillet over for en sag, hvor en narkopåvirket vanvidsbilist kører op på fortovet, slår en 5-årig pige ihjel og derefter stikker af og efterlader hende blødende og siden døende.
Kan justitsministeren prøve at beskrive et scenarie, der er værre end det her, og som så er det, der skal give fra 3 år og op til 4, 5, 6, 7, 8 år?
Altså, hvad skal der ifølge justitsministeren mere til, for at man så kommer op på 8 år?
Kan justitsministeren prøve at forklare Folketinget i forhold til det, vi står over for, i relation til den 5-årige pige på Frederiksberg, hvad der skulle være gjort mere af modbydeligheder, for at dommen kommer op på 8 år?
Peter Skaarup (DF), 2020-11-25:
Ja, og det er meget godt.
Det er også fint, at vi i Folketinget nu og da vedtager, at kriminelle skal betale deres bøder.
Men de betaler ikke deres bøder.
Det betyder ikke rigtig ret meget altid, hvis en kriminel får frataget et køretøj, for man er altså i ledtog med andre kriminelle eller andre, der laver det samme, hvad angår vanvidsbilisme, og det gør altså, at man har adgang til en anden bil.
Det er fint, at ministeren har gang i det, og det har vores fulde støtte i Dansk Folkeparti, men strafniveauet er altså det afgørende her, og der synes jeg ikke, at ministeren svarede.
Hvorfor ikke indføre en minimumsstraf, så vi er sikre på, at domstolene dømmer det, som vi har tænkt herinde?
Nick Hækkerup (S), 2020-11-25:
Sådan som jeg hørte det før, var spørgsmålet: Hvorfor ikke indføre en minimumsstraf på 6 år?
Jeg skal ikke stå og lave konstruktioner, men jeg er sikker på, at man i den konkrete sag godt kan komme i tanker om omstændigheder – når domstolene har det til vurdering – som man ville sige sådan set var formildende omstændigheder.
Det er jo derfor, vi har domstolene.
Det er jo for at sige, at hvad er der af særlige omstændigheder i den her sag, som gør, at vi skal straffe endnu hårdere, eller som gør, at vi skal straffe mildere.
For mig er det en helt grundlæggende ting ved vores retsstat, at vi har domstolene.
Jeg mener i øvrigt, at vi kan opnå det, spørgeren vil, ved at regulere strafniveauet.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-25:
Grunden til, at jeg stiller det her spørgsmål, er, at der findes mange pensionister og førtidspensionister, som ikke er gift, men har boet sammen i under 2 år.
Nu er det ikke sådan, at kærlighed kender forskel på, om man har arbejde eller ej.
Kærlighed opstår mellem mennesker, også mellem mennesker, der arbejder og er på pension eller førtidspension.
Det betyder, at når de bliver kærester, trækkes den ene i ydelse, fordi den anden arbejder.
De er ramt af det, der hedder samleverafhængighed.
Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at grunden til, at jeg bliver trukket i ydelse, er, at man regner med, at jeg bliver forsørget af min arbejdende partner.
Problemet er bare, at ugifte ikke må overføre værdier til hinanden uden at betale gaveafgift.
Det er der ikke nogen der må, når de ikke er gift, heller ikke mig, heller ikke ministeren.
Vi skal betale det, der hedder gaveafgift, når vi forærer hinanden ting og værdier og penge.
I svar på et spørgsmål har beskæftigelsesministeren skrevet, at der kan være tale om frit underhold, når den arbejdende forsørger pensionisten eller førtidspensionisten, selv om de ikke er gift – altså, som jeg forstår det, at der ikke skal betales gaveafgift, hvis der er tale om frit underhold.
Her er det, at jeg gerne vil høre, om ministeren kan fortælle, hvornår der er tale om frit underhold.
Er det leverpostejsmadder, man må give hinanden?
Eller ting?
Hvad med et fjernsyn?
Hvad med en rejse?
Hvad med et hus?
Hvad med penge?
Kan ministeren helt præcis fortælle mig, hvad der dækkes af frit underhold, så alle de her samlevende mennesker ved, om de skal beskattes af det, de får af deres kæreste?
Morten Bødskov (S), 2020-11-25:
Reglerne har jeg jo læst op her, og det er klart, at hvis der er tvivlsspørgsmål – og er det det, spørgeren spørger til her? – så synes jeg, man skal benytte sig af den mulighed, der er for at søge vejledning.
Man kan sige, at tilfældene jo selvfølgelig er konkrete, men de er også meget forskellige.
Så hvis der er personer og spørgeren kender til sager, vil jeg kraftigt opfordre til, at man søger vejledning.
Hvis man vil stille et yderligere spørgsmål til beskæftigelsesministeren eller mig selv som skatteminister, så skal vi sagtens hjælpe med at komme så tæt på, som vi overhovedet kan, i en forklaring af det.
Det skal vi nok hjælpe med.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-25:
Betyder det så, at man bare kan blive skilt, og så ophæves den gensidige forsørgerpligt?
Kan ministeren komme med eksempler på, at pensionister eller førtidspensionister bliver beskattet af gaver, som de modtager fra deres samlevende partnere og altså beskattes fire gange – først den normale indkomstskat, dernæst skat, fordi man bor sammen med nogen, dernæst skat for samleverafhængighed og til sidst gaveafgift?
Har ministeren eksempler på det?
Kan ministeren sige, hvornår man skal opgive det til skattevæsenet?
Og mener ministeren, det vil være rimeligt, at folk skal betale skat fire gange?
Morten Bødskov (S), 2020-11-25:
Som jeg læste op før, er reglen for samlevende jo den, at hvis man har haft fælles bopæl i 2 år, ja, så er gaver aldrig indkomstskattepligtige.
Så skal man, som spørgeren også selv siger, betale gaveafgift.
Hvis det dog overstiger et vist beløb, altså de der 67.100 kr. i løbet af året, så betaler man 15 pct. af det.
Det er ét, om man vil, hjørne.
Hvis der er tvivlsspørgsmål, synes jeg, man skal henvende sig til Skattestyrelsen.
Jeg tror, at opfattelsen ikke er, at man befinder sig i et skattemæssigt grænseland.
Reglerne bør være klare.
Hvis man har spørgsmål, synes jeg, man skal henvende sig med sin sag til skattemyndighederne.
Torsten Gejl (ALT), 2020-11-25:
Men det her rod med gaveafgiften var jo også et problem tilbage i 2014, hvor 12.000 kontanthjælpsmodtagere blev pålagt samleverafhængighed.
Det var altså det samme problem for kontanthjælpsmodtagere, som vi har for pensionister og førtidspensionister i dag.
Som finansminister Bjarne Corydon dengang skrev: Det er sådan i Danmark, at det er mere og mere udbredt at leve sammen uden at være gift, men det har vist sig svært at administrere og svært at give de samlevende samme rettigheder med skattefradrag.
Man afskaffer altså samleverafhængighed for kontanthjælpsmodtagere præcis af samme grunde som dem, jeg har nævnt, for pensionister og førtidspensionister i dag.
Vil skatteministeren sige det samme til førtidspensionister og pensionister: Vi afskaffer samleverafhængighed, fordi det altså ikke kan administreres?
Morten Bødskov (S), 2020-11-25:
Så kom vi dertil, hvor jeg fornemmede vi var på vej hen.
Det ved spørgeren ganske udmærket godt ikke er et spørgsmål, jeg som skatteminister sådan lige umiddelbart kan tage stilling til.
Hvis det er et andet spørgsmål om helt at afskaffe det, ja, så er det jo noget, spørgeren kan rejse de steder, hvor man diskuterer den form for prioriteringer, som jo også har økonomiske konsekvenser.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2020-11-25:
Statsministeren bliver gjort bekendt med: Kære statsminister, der er ikke lovhjemmel til at slå en del af de raske mink ihjel.
Når nu statsministeren – og det kan jo dokumenteres, det fremgår af regeringens egen redegørelse – bliver gjort bekendt med det, hvordan i alverden kan statsministeren så stå og sige: Nå, men de sagde ikke, at vi ikke måtte slå dem alle sammen ihjel?
Altså, undskyld!
Hvordan i alverden kan man komme dertil?