Mette Thiesen (NB), 2022-04-28:
Jeg skal jo være fuldstændig ærlig og sige, at min vision er, at vi får skolepsykologerne sådan rigtigt tilbage.
For ud over at Nye Borgerlige gerne vil have, at skolerne bliver sat fri, og at pengene følger det enkelte barn, og at man faktisk også har mulighed for at bruge sin faglighed ude på skolerne i langt højere grad, end man kan i dag, uden formynderiske krav osv., så har vi også et klart ønske om og har haft det fra starten, at læreruddannelsen skal være langt bedre, at den skal opkvalificeres og være på kandidatniveau, og at man skal have langt mere praktik.
Derfor hænger det sådan set også rigtig godt sammen med, at vi i dag netop drøfter at kunne – og i min optik burde – genindføre den oprindelige cand.pæd.psych.-uddannelse.
Og som jeg sagde til ordføreren fra Socialdemokratiet før, ser jeg egentlig ikke nogen modsætning til, at man så kunne kigge på, om man skulle lave et mellemår efter læreruddannelsen, hvor man netop kunne opgradere på nogle af de fag, som psykologerne eksempelvis påpeger at lærerne mangler efter en læreruddannelse, sådan at det her kunne blive muligt.
Jeg er heller ikke bange for det der med, at man skulle uddanne sig til noget, der kan bruges uden for skolen, for
det billede, vi sådan set ser i dag, er, at der kommer nogle helt nyuddannede psykologer, som er ude i kommunerne ganske kort tid, og som så går videre og væk fra skolen.
Så den bekymring har jeg bestemt heller ikke, når det er folk, der er uddannede lærere, der kommer ud til det her.
Men jeg har da selvfølgelig et ønske om, at det ikke er en omgang PPR'er, der sidder i kommunen, men at vi til sidst engang kommer tilbage til, at man har mulighed for at have psykologer ude på de enkelte skoler, og det handler ikke om, at man skal diagnosticere alle børn – langtfra.
Altså, når jeg taler om den her skolepolitik, er det bl.a. også, fordi jeg i bund og grund mener, at man har skabt et skolesystem, som gør børn syge, fordi der simpelt hen er så mange rigide rammer osv.
Men det, der vil være helt essentielt ved det her, er netop, at man har nogle fagpersoner ude på skolen, tæt på, nærved, som kan komme ned og observere i klassen, som kan være opmærksomme på det, hvis der er nogle børn, der har det rigtig svært, hvis der er nogle børn, der skal hjælpes midlertidigt eller på længere sigt, og som kan tage de svære samtaler med forældrene osv., altså alle de her ting, som det i hvert fald også er svært at stille krav om til nyuddannede Louise på 25 år, som lige er blevet psykolog, for nu at karikere det fuldstændig.
Jeg tror egentlig også, at det vil gøre det mere attraktivt at læse til lærer.
For i gamle dage – og det er jo næsten også deromkring, hvor jeg læste, men altså også lidt før – var det jo muligt at læse cand.pæd.psych., men der var også en hel masse ting, man kunne læse på Lærerhøjskolen, så man faktisk havde en mulighed for at bruge sin uddannelse.
Jeg kan da huske, at noget af det, jeg fik at vide, da jeg skulle læse til lærer, var, at når du læser til lærer, har du virkelig mange muligheder, også på den anden side, hvis du ikke vil være lærer resten af dit liv, og vi står jo i en tid, hvor det er langt de færreste – trods alt – som bliver i faget hele livet, sådan som i hvert fald mine forældre og måske også deres bedsteforældre er blevet det.
Så jeg tror netop, det vil styrke det her, i forhold til hvor mange der egentlig vælger læreruddannelsen til, og som jeg nævnte før, har jeg den her idé om, at det at have Bente, der har været lærer i 20 år, som tager en cand.pæd.psych., og som kommer ud og tager en tørn ude på den enkelte skole, vil være langt bedre end det, der er alternativet i dag.
Så jeg må indrømme, at jeg ikke er bekymret for de kritiske røster, der er.
Når jeg nu har stået og argumenteret for alt det her, synes jeg også, det er rigtig fint, at vi kommer i gang, som den tidligere ordfører også sagde.
Jeg ved godt, at Rom ikke blev bygget på én dag, men hvis det stod til mig, genindførte vi den gamle cand.pæd.psych. en til en.
Men det her er også et skridt på vejen, og jeg kan godt bakke op om, at vi laver en beretning, sådan at vi kommer i gang med det her.
For jeg synes virkelig, det mangler, og jeg har – for at være fuldstændig ærlig – i rigtig, rigtig mange år undret mig over, at det her ikke længere er muligt.
Så når det er sagt og med de argumenter, støtter vi både forslaget, men også, at der kan blive landet en beretning, sådan at vi forhåbentlig kan komme i gang med det her vigtige arbejde og forhåbentlig en dag få reetableret den gamle cand.pæd.psych.-uddannelse.
Tak for ordet.