Katrine Daugaard (LA), 2025-03-20:
Tak for det.
Kendetegnende for langt de fleste har været, at en stor del af sagens substans har været inden for den enkelte kulturbestyrelses ressort, og selv i de tilfælde, hvor det er den enkelte kulturleders handlinger, der har afstedkommet offentlighedens eller myndighedernes interesse, har bestyrelsens efterfølgende håndtering ofte givet lige så stor anledning til kritik og forundring.
Både offentligheden og vi politikere, der af og til har adgang til en anelse mere information, ser igen og igen bestyrelser agere mangelfuldt, inkompetent og i flere tilfælde direkte inhabilt eller ikkeuafhængigt.
Kulturlivet selv har fokus på kønsmæssig diversitet samt unge i dets bestyrelser, og særlig det sidste mener jeg er en prioritet der bør komme langt efter mere presserende indsatsområder.
Det, de mange sager har tilfælles, er manglende professionalitet i forbindelse med bestyrelsesopgaven samt i mange tilfælde en art inhabilitet i andet led eller potentiel afhængighed, som er særlig for kulturlivet.
For kulturlivets bestyrelser er særlige.
Sammenligner man kulturlivet med lignende virksomheder uden for kultursfæren, altså private selskaber med en vis omsætning, der har egentlige eksterne bestyrelser, ikke er ejerledede, og som har aftaler med det offentlige, så synes kulturlivet at være voldsomt overrepræsenteret, når det kommer til ledelses- og styringssager.
Det er jo det, man i erhvervslingo kalder for governance.
Det er oplagt at prøve at definere, hvorfor det er tilfældet.
Det er egentlig også derfor, jeg er optaget af emnet og stiller ministeren mange spørgsmål herom.
For normale virksomhedsbestyrelser er det sådan, at de er repræsenteret af en ejer, men det særlige udgangspunkt, når det gælder kulturbestyrelserne, er, at det er mange af de her kulturbestyrelser ikke.
DR er dog en undtagelse.
For det er jo staten, der ejer DR, og derfor synes vi egentlig også, at det er rimeligt, at det er partierne, der er med til at udpege bestyrelsen.
Nu vil man så have det her ekstra led ind, og som jeg forstår det, er det for at sikre, at man ligesom får nogle særlige kompetencer ind i bestyrelsen.
Jeg synes egentlig, at det burde sige sig selv, at vi som politiske partier ikke skal udpege nogen, som ikke er kompetente, til at skulle sidde i bestyrelsen.
Der synes jeg, at vi har problemer, i forhold til hvordan man politisk udpeger.
Tager vi kulturministeren selv, har han f.eks. tidligere udpeget Moderaterne tidligere partisekretær, Kirsten Munch Andersen, til bestyrelsen i Lokale- og Anlægsfonden.
Mere kyniske iagttagere kunne derfor sagtens se de to udnævnelser som en effektiv prop i efterfølgende historieskrivning.
På samme vis er Kim Mejnert Frydensberg udpeget til Team Danmarks bestyrelse.
Kim Mejnert Frydensberg er såmænd opstillet i Nordsjællands Storkreds sammen med kulturministeren, og på de sociale medier kan man finde billeder af Kim Mejnert Frydensberg, der hænger plakater af kulturministeren op og uddeler flyere af samme.
Ligeledes kunne kyniske iagttagere her formentlig se en sådan udnævnelse som en del af processen i at holde ro i baglandet.
Hertil kommer så den fornemste udnævnelse af Lars Barfoed som formand for Det Kongelige Teater.
Man kan finde masser af udnævnelser, som måske kan tale for, at vi skal sørge for, at man får fokus på kompetencerne i DR's bestyrelse.
Det synes vi bestemt er positivt, men vi mener ikke, at der er nogen grund til at indføre et ekstra organ.
Vi mener, at det er partiernes ansvar at sørge for, at dem, man peger på, har de rette kompetencer og kvaliteter i forhold til opgaven.
Jeg er helt enig med kulturministeren i, at det kan vi finde mange eksempler på måske ikke altid er tilfældet, men Liberal Alliance kommer til at stemme nej til det her forslag.