runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2021-04-15:
Altså, hr. Torsten Gejl, i det her Ting sidder Enhedslisten, som er stiftet af Socialistisk Arbejderparti, Kommunistisk Arbejderparti, Venstresocialisterne og Danmarks Kommunistiske Parti osv., og de stemmer med meget jævne mellemrum hernede, ja, hele tiden, og hr. Torsten Gejl stemmer næsten altid på samme måde som Enhedslisten.
Så at påstå, at hr. Torsten Gejl ikke er venstreorienteret, når hr. Torsten Gejl hele tiden stemmer venstreorienteret, er noget mærkeligt, mærkeligt noget.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-15:
Det er modtaget.
Der er også masser af dynamiske effekter, mere grund til hjemmepleje, hjemmehjælp, boligstøtte, ekstra arbejdsudbud, mindre sort arbejde, der er en god forretning i det her.
Jeg tænkte jo bare på, at den del af selskabsskatten, som f.eks. Q8 nu skal betale, ikke har noget at gøre med den danske realløn.
Altså, de har ikke nogen sinde betalt skat i Danmark, og det burde de jo også gøre.
Så det kan nogle gange i den her model med selskabsskat også komme så langt ud, at vi faktisk bare gør det muligt for de store selskaber at undlade at betale skat i Danmark, uden at det på den måde forbedrer vores realløn.
Så det er også der, jeg tænker der kunne være en kant der måske kunne skæres i.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-04-15:
Problemet er økonomisk.
Hvis du straffer med selskabsskatten, sætter det sig direkte i reallønnen for folk, der arbejder.
Vi så det senest med forslaget i Arnepensionen, hvor man vil sætte begrænsninger på lønninger.
Det satte sig også i lave lønninger til forbrugerne derude.
Så hvis du tager det derude, vil deres lønninger falde, og det er derfor, det er meget, meget skidt at begynde at sige, at selskabsskatten skal hæves.
For det sætter sig direkte i lønningerne for de andre.
Men hvis vi skal være fordomsfri, kunne Alternativet jo sammen med os også kigge på, hvorfor vi har noget, der hedder Danmarks Radio, som skal være offentligt finansieret, og om folk i 2021 ikke godt selv kan tilkøbe det fjernsyn, som de synes.
Så havde vi der 4 mia. kr., som jo er rigeligt til at finansiere det.
Vi kunne også bare skære det ned til det halve til at starte med, og så havde vi også fundet de der 1,8 mia. kr., som man skal bruge.
Så hvis det på samme måde, som man beder mig om at være fordomsfri, økonomisk kan give mening at kigge på andre steder, så lad os kigge på det.
Samira Nawa (RV), 2021-04-15:
Ja, der er en landsmøderesolution, det er korrekt.
Som jeg også har sagt til fru Victoria Velasquez, indeholder den landsmøderesolution et fokus på den problemstilling, der opstår her, men jo også et fokus på, at ægtefæller og samlevende har et ansvar for hinanden.
Og det er det, der er Radikale Venstres holdning, og det er også det, som jeg siger her fra talerstolen i dag.
Og vi vil gerne være med til at se på, om systemet kan indrettes anderledes, så mennesker ikke skal opleve ikke at have et incitament til overhovedet at deltage på arbejdsmarkedet, for hele tanken har oprindelig været, at hvis man har en partner, som har en formue eller en løn, der kan forsørge, så er det faktisk rimeligt at forvente det af familien som enhed.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-15:
Ja, det er.
Det lyder bare lidt, som om der er en resolution, som siger lidt af det ene og lidt af det andet, og så går det o p op, og så bliver det til ingenting.
Jeg kan ikke forstå, at der ikke i forlængelse af den er en eller anden form for plan eller idé om, hvem der eventuelt først skal slippe for de her modydelser.
Samira Nawa (RV), 2021-04-15:
Jamen det kommer jeg ikke til at sige herfra, altså hvilke konkrete grupper det drejer sig om, eller hvilke konkrete tiltag der skal tages i forhold til det her spørgsmål.
Mads Andersen (KF), 2021-04-15:
Tak for det.
Jeg beklager, at jeg lige sad og småsov – jeg troede, der var en før mig.
I Det Konservative Folkeparti står vi, som jeg også sagde den anden dag, vagt om, at den gensidige forsørgerpligt er et spørgsmål om rimelighed.
Det er vores helt grundlæggende holdning, at man skal forsørge sig selv og sine nærmeste, inden man går til fællesskabet og spørger om penge.
Med andre ord: Dem, der kan selv, skal selv.
Det er en dejlig, sund konservativ værdi.
Til gengæld anerkender vi også til fulde, at det er frustrerende for nogle borgere at blive trukket i sin indkomst.
Jeg er også en af dem, der har mødt folk, der har været kede af det over og utilfredse med det, da jeg allerede som meget ung blev valgt som arbejdsmarkedsudvalgsformand hjemme i Køge, og der kunne jeg i hvert fald også godt mærke det.
Vi mener dog stadig væk, at det mest retfærdige er, at dem, der har mindst, får mest, og derfor er den gensidige forsørgerpligt vigtig, da den sørger for, at dem, som har allermest behov for økonomisk støtte, også får den største hjælp.
Hvis vi så deler den lidt op, kan man sige, at kontanthjælp er en ydelse for dem, der ikke kan klare sig selv, og det betyder også, at hvis ens ægtefælle eller samlever har en formue, som man kan leve af, er man ikke berettiget til at modtage kontanthjælp som en ekstra indtægt til privatøkonomien.
Jeg er så også en af dem, der ser frem til Ydelseskommissionens bemærkninger – jeg skal lære alle de her fine udtryk – og det, der kommer senere til kontanthjælpsområdet generelt, og det glædede mig også, at ministeren var inde på det.
For jeg er faktisk enig med hr. Torsten Gejl i, at der er steder i vores kontanthjælpssystem, som mennesker har været fanget i i alt for mange år, og måske i virkeligheden også hører til på en anden ydelse end den, de er på.
Det synes jeg også er en spændende diskussion at skulle ind i, og det ser jeg frem til.
Men jeg kan også sige, at for mit vedkommende er den konservative beskæftigelsespolitik noget af det, jeg nu er sat ind i og skal forny og nytænke, og noget af det, vi kommer til at gå aktivt ind i, er det helt korte, nemlig at det handler om at gøre den her gruppe af mennesker mindre, altså få flere i arbejde, og det vil være førsteprioriteten for os, og det synes jeg vi skal bruge krudtet på at diskutere, og det glæder jeg mig til.
For at runde af vil jeg sige, at den gensidige forsørgerpligt sikrer, at økonomisk støtte prioriteres til dem, som ikke kan klare sig selv, og derfor kan vi i Det Konservative Folkeparti ikke støtte dette beslutningsforslag.
Karsten Hønge (SF), 2021-04-15:
Altså, jeg ved jo, hvordan Det Konservative Folkeparti ved enhver given lejlighed jamrer højlydt over, at højtlønnede faktisk betaler topskat.
Se, her har vi så at gøre med ganske almindelige lønmodtagerfamilier, hvor man i vid udstrækning kommer til at betale 70 pct. tilbage til staten.
Jeg har spurgt hr. Mads Andersen om det før, og alt, hvad jeg i den forbindelse opnåede at se, var ren rygsvømning og tom snak.
Jeg vil meget gerne i dag have et klart svar fra De Konservative.
Når man nu er så bekymret over topskattens betydning, hvad tænker man så om, at der her er ganske almindelige lønmodtagerfamilier, som jeg mener faktisk betaler 70 pct.?
Mads Andersen (KF), 2021-04-15:
Jeg skal starte med at sige, at jeg svømmer faktisk ikke så godt – men det skal jeg så lade hr. Karsten Hønge være med til at vurdere.
Jeg vil sige det sådan: Jeg synes måske lidt, at det er en stråmand at kalde det for, at man skal betale 70 pct. i skat, i hvert fald.
Så at sammenligne det direkte med topskatten synes jeg er svært.
Det handler jo i virkeligheden om en modregning, og det synes jeg sådan set kun er ret og rimeligt hvis man har en ægtefælle der kan være med til at finansiere og betale.
Karsten Hønge (SF), 2021-04-15:
Ja, ølse for, ølse bag, pølsen bevarer dog den samme smag.
Det kan godt være, at det ikke er skat, men det er da penge, man betaler tilbage til staten, fordi man er i den uheldige situation, at man med det samme arbejde og med den samme indkomst, men hvor man har en partner, der er på pension, skal aflevere 70 pct. til staten.
Hvordan kan det harmonere med det sædvanlige jammer fra Det Konservative Folkeparti om, at man betaler for meget i skat?
Mads Andersen (KF), 2021-04-15:
Ja, tak.
Jeg skal gerne forsøge at gentage, uden at det skal være at svømme.
Jeg synes jo i virkeligheden, at den her diskussion bør handle om at få flere i den her gruppe væk fra kontanthjælp og væk fra offentlig forsørgelse og ud på arbejdsmarkedet.
Og det vil jeg meget gerne have at vi går længere ind i en diskussion omkring og får brugt meget mere krudt på, hvordan vi får skabt et bedre arbejdsmarked for dem, der er længst væk, og i øvrigt også for dem, der er i den sidste og ældste del af vores arbejdsstyrkes alder.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-15:
Tak for en god tale og en autentisk tale.
Vi er jo enige rigtig, rigtig langt hen ad vejen, og det er klart, at vi gerne vil arbejde videre for, at pensionister og førtidspensionister kan fritages for den her samleverafhængighed og ægtefælleafhængighed.
Vi vil selvfølgelig også på andre måder arbejde for, at kontanthjælpsmodtagerne kan blive det, men lad os blive på det, der samler os, i stedet for det, der skiller os.
Med hensyn til finansieringen forstår jeg godt det principielle i ordførerens modstand, og det ligger jo også i ordførerens grundpolitiske holdning.
Men jeg kunne godt tænke mig, at vi kunne drøfte noget af det lidt fordomsfrit, for de firmaer og virksomheder, som kommer til at finansiere det her med den finansieringsform, vi har valgt, er jo faktisk nogle gange store multinationale selskaber, der ikke betaler skat i Danmark.
Jeg har en artikel her, hvor de siger, at Q8 har haft en 35 år lang tradition for ikke at betale selskabsskat i Danmark, og leverandøren siger, at sådan undgik vi at betale selskabsskat i 35 år.
Jeg tænker, at der vel nogle gange også kan blive en neoliberal udvikling, der er så vild, at vi godt kan sætte foden lidt ned for det.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-04-15:
Hvis man skulle lave et nyt system, hvis vi havde et fuldstændig blankt stykke papir, ville man så lave den nuværende lovgivning, som den er?
Nej, det ville man ikke.
Jeg tror ikke, at et eneste parti, selv dem, som ikke vil lave det om nu, ville lave det på samme måde.
For det ville man ikke i min optik kunne gøre med god samvittighed, når man kan se konsekvenserne af, hvordan systemet er.
Så hører jeg ofte det argument, at man skal forsørge sig og sine.
Jeg er nok så borgerlig, som man bliver, men for os i Nye Borgerlige er det jo netop, hvad det handler om.
Jeg ved ikke, om det er, fordi jeg har set konsekvenserne af det her.
Jeg kommer, og det er måske en overraskelse for nogle, lidt fra skyggesiden af samfundet.
Jeg har set, hvordan det river familier fra hinanden, og jeg har set, hvordan også folk, som faktisk finder kærligheden, vælger ikke at tage det sidste skridt.
Så kan man godt sige: Burde de ikke gøre det, hvis det er kærlighed?
Men vi lever også i et samfund, hvor vi er så tungt beskattet, hvor det er så dyrt at leve, at det ikke altid bare er en mulighed, at det ikke bare er et valg, man har.
Jeg synes, det bliver sådan noget regnearkforklaring, hvor man bare lige må kunne gøre det ene og det andet.
Det er ikke sådan, det er derude.
Det her er ikke grådige mennesker.
Det er ikke mennesker, som vil have finansieret det ene og det andet.
Vi finansierer gudhjælpemig herinde fra Folketingssalen rigeligt af sjove projekter inden for det offentlige.
Der er ingen grænser.
Men noget andet er, når det kommer til at kunne hjælpe mennesker, som f.eks. har fået en arbejdsskade, så de ikke skal blive ramt af det her.
Jeg kan ikke forsvare det.
Jeg vil ikke forsvare det, og vi vil ikke i Nye Borgerlige forsvare det, og derfor mener vi, at vi har en forpligtelse.
Prøv at tænke på de lønninger, som nogle kommunikationsmedarbejdere i det offentlige får: 800.000-900.000 kr. Så hører man i debatten nogle sige: Vi kan sætte skatten lidt op og ned.
Det betyder ikke noget for dem.
Det er nogle helt andre mennesker, det her drejer sig om.
Så er der fremsat et beslutningsforslag her.
Der er også nogle ting, der skiller os her, f.eks. finansieringen.
For når man lægger yderligere skatter på erhvervslivet, så gør det, at det bliver vanskeligere for dem at ansætte mennesker, og det mener vi ikke er den rigtige vej at gå.
Vi mener, at vi i en af verdens største offentlige sektorer sagtens kan finde penge, og vi vil gerne være med til at finde pengene til at finansiere det inden for den her massive offentlige sektor.
Så som forslaget ligger her, kan vi ikke stemme for det, men vi ville gerne være med til det, og hvis man vil være åben over for at finde en anden finansiering, så har vi også det element, som nogle af de andre har omkring kontanthjælpen.
Derfor mener vi, at hvis vi kan kigge på ægtefælleafhængigheden for folkepensionister og førtidspensionister, så lad os starte der.
Lad os starte der, hvor der er enighed, og lad os så prøve at se, om vi kan finde noget finansiering.
Men øgede skatter i et land, der har verdens højeste skatteprocent, kommer vi altså ikke til at støtte.
Vi kan godt finde pengene.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-15:
Jamen hvis man f.eks. vil tage overarbejde, altså man vil overarbejde eller man vil arbejde, og man bare bliver modregnet, kan det jo ikke særlig godt betale sig at arbejde.
Det her er jo ikke et incitament til at tage arbejde, når det er sådan, at partneren bare bliver trukket i ydelse.
Altså, den logik må Konservative da kunne se.
Det er det første.
Og det andet er, at jeg har svært ved at forstå det, ordføreren siger om gensidig forsørgerpligt: Hvordan sørger gensidig forsørgerpligt for, at dem, der har mindst, får mest?
Mads Andersen (KF), 2021-04-15:
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstod, hvad spørgsmålet var, men jeg vil gerne gentage, at hvis vi med nogen som helst form for hjælp fra det offentlige kan gøre, at virksomheder, uanset om de er store eller små, kan have flere folk, der er længere fra arbejdsmarkedet, i beskæftigelse, måske i lidt færre timer og i nogle jobs, som snitter noget, der ligner fleksjob og andre onboardende job, synes jeg, det er noget, vi skal kigge ind i.
Men jeg synes stadig væk, at det må være ret og rimeligt, at kigger man på en familie, og det er der, hvor jeg er stor tilhænger af, at vi som samfund kigger på familien som en enhed og ikke så meget på den enkelte – det har jeg hørt flere ordførere sige, og det er jeg glad for at høre – må den gensidige forsørgerpligt være en helt naturlig del af det.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-15:
Men man kommer jo ikke væk fra overførselsindkomst, når det via de her samleverafhængige modydelser ikke kan betale sig at arbejde.
Mads Andersen (KF), 2021-04-15:
Til det første vil jeg sige, og nu skal jeg gøre det hurtigt, at jeg er helt sikker på, at hr. Torsten Gejl har læst vores finanslovsudspil, hvor vi bl.a. taler om, at det skal kunne betale sig som pensionist at arbejde, uden at man bliver trukket i folkepension.
Alt det her fortalte jeg også lidt om i tirsdags.
Til det andet vil jeg sige – der tabte jeg lige sutten, var jeg ved at sige.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-15:
Kan fru Halime Oguz oplyse, hvornår der er indkaldt til de forhandlinger?
Rosa Lund (EL), 2021-04-15:
Tak for det.
Nu kom jeg desværre lidt for sent, så jeg hørte ikke hele ministerens tale.
Det er selvfølgelig min egen skyld, men måske bliver spørgsmålet så lidt malplaceret, men så må ministeren jo bare rette på mig.
Jeg er fuldstændig enig i intentionen i det her beslutningsforslag.
Vi skal ikke have nogen børnetolke.
I dag er hele vores tolkesystem, både i retsvæsenet og i sundhedsvæsenet, ja, i hele velfærdsstaten, ufuldstændigt, fordi vi har udliciteret det.
Er ministeren enig i min opfattelse af, at man ikke kan lave et forbud, før man har noget at sætte i stedet for?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-04-15:
Jeg vil sige, at i virkeligheden peger fru Rosa Lund på præcis en af årsagerne til, at man ikke bare lige kan flå plastret af, men jeg vil egentlig sige nej.
Så et eller andet sted vil jeg faktisk sige til spørgsmålet om, om jeg kan forestille mig, at vi, fordi der er otte milliarder andre problemer, der ikke er løst, fortsætter med, at det er børnene, der oversætter: Nej, det kan jeg faktisk ikke forestille mig.
Men ikke desto mindre anerkender jeg, at der er en problemstilling.
Det er også derfor, det ikke er såre simpelt.
Men jeg forestiller mig ikke, at man udskyder det her lovforslag i utrolig lang tid og går og venter på, at vi har fået alt andet til at fungere perfekt.
Rosa Lund (EL), 2021-04-15:
Nå, men det er da godt at vide, at der er dele af regeringens politik, hvor det ikke er børnene, der skal bære ansvaret for deres forældre.
Der er jo så andre dele af regeringens politik, hvor det er helt omvendt, men det er en anden sag, som jeg ved at den her minister ikke har så meget at gøre med.
Vi i Enhedslisten vil jo glæde os til at se lovforslaget, men jeg vil dog holde fast i, at uanset at vi ikke vil have, at børn tolker for deres forældre – det er jeg fuldstændig enig i – er vi jo nødt til at skabe et system, som giver mulighed for andre former for tolkning, som i Enhedslistens optik i hvert fald også skal være uden brugerbetaling.
Vi ser jo desværre i sundhedsvæsenet, at der er brugerbetaling på tolkning.
Så det håber jeg da ikke vil være en del af det lovforslag, som kommer fra regeringen; men det tror jeg nu heller ikke.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-04-15:
Jeg vil sige det på den måde, at nu har vi jo ikke lavet lovforslaget endnu, og en af årsagerne er, at der, fuldstændig som fru Rosa Lund peger på, er rigtig mange afledte spørgsmål.
Der har jeg egentlig en forventning om, at de voksne påtager sig det ansvar at lære dansk.
Men jeg synes, at der på en eller anden måde udestår et spørgsmål.
Det skal jo ikke være sådan, fordi der er en række problemer, at svaret på, hvem der så ender med at have ansvaret for, at de problemer ikke er blevet løst, er børnene.
Lige nu er det børnene, men det duer ikke.
Det vil sige, at der kan være alle mulige ufortalte problemer rundtom, som man burde gøre alt muligt ved.
Men det må ikke være sådan, at det så betyder, at vi venter i yderligere mange år.
Man kan jo sige, at selv om forslagsstillerne ikke har haft regeringsmagten, har de været støtteparti til en regering i utrolig mange år uden at have fået det her igennem.
Så man kan jo håbe, at det går lidt hurtigere end de 15-20 år, det indtil nu har varet.
Jens Joel (S), 2021-04-15:
Tak for det, og tak til Dansk Folkeparti for beslutningsforslaget.
Man kan sige, at der jo næsten er tale om dobbelt omsorg.
Der er både en omsorg for, at Socialdemokratiet rent faktisk får gennemført Socialdemokratiets politik – og det sætter vi selvfølgelig pris på – men der er jo også den vigtigere omsorg, som er baggrunden for vores holdning og vores politiske udgangspunkt for det her, nemlig omsorgen for de børn, som selvfølgelig ikke skal bringes i situationer, hvor de er tvunget til at tolke for deres forældre, og hvor der måske også bliver diskuteret nogle ting, som børnene enten ikke har fuld forståelse af eller har bedt om at være en del af diskussionen om, eller hvor man kan forestille sig, at også ret alvorlige problemstillinger i virkeligheden kommer meget, meget tæt på, og hvor det nogle gange er ganske små børn, som skal bære det.
Ministeren har jo sagt det rigtigt, nemlig at det her forslag, som var en del af vores udspil fra 2018, handler om at sikre, at børn og under 18 år ikke bruges som tolke, og det handler om at sikre, at den opgave, det ansvar for at lære og forstå sproget selvfølgelig lægges over på forældrene, hvor det hører hjemme.
Så har ministeren jo også redegjort for, at når vi ikke kan støtte forslaget her, er det, fordi vi ikke kan nå det i den her samling af de grunde, som vi jo har været hen over mange gange, og som jo primært – og næsten udelukkende – handler om, at der har været en coronapandemi, som har lagt store dele af vores land og centraladministrationen og regeringen og alle mulige ministerier i et meget hårdt i jerngreb og givet et arbejdspres, som har gjort, at vi ikke er nået i mål med det.
Men Dansk Folkeparti kan være roligt forvisset om, at det her stadig væk er politikken, og at vi agter at fremsætte lovforslag om det.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-15:
Tak for det, og tak for redegørelsen for, hvorfor man ikke vil støtte sin egen politik.
Desværre er det jo så ikke det eneste eksempel på forslag her fra programmet »Retfærdig og realistisk«, som Socialdemokratiet endnu ikke har fået fremsat forslag om, og som man i øvrigt heller ikke vil stemme for, når vi andre så foreslår det.
Nu er det første gang, jeg møder undervisningsministeren i salen, og det kan jo godt være, at der har været ekstraordinært travlt i Undervisningsministeriet på grund af corona – det kan jeg ikke udelukke – men kan ordføreren ikke godt forstå, at man, når man kan finde et sted mellem 15 og 20 forslag fra det her program, som Socialdemokratiet fremlagde i 2018 for at fremstå som strammere inden for udlændingepolitikken, der endnu ikke er så meget som fremsat i Folketingssalen, så sidder med en fornemmelse af, at det her måske var mere pop og propaganda, end det egentlig var politik?
Jens Joel (S), 2021-04-15:
Nej, det kan jeg faktisk ikke forstå.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2021-04-15:
Jamen jeg vil faktisk sige, at nu har vi jo aldrig prøvet sådan en pandemi her, så det kunne jo være, at man ville gribe organiseringen internt an på en anden måde på et andet tidspunkt; det ved jeg ikke.
Men jeg fik lige hvisket min kollega i øret, inden jeg gik herop, for SF's ordfører refererede til min og fru Ane Halsboe-Jørgensens bog om den måde, man regner på, at det faktisk er en af de ting, vi er nået utrolig langt med under corona, fordi de analysemedarbejdere, der sidder med den del i Børne- og Undervisningsministeriet, ikke har haft coronaopgaver.
Dem ville jeg ikke kunne allokere til nødvendigvis at lave en hvilken som helst opgave i ministeriet, men den del, der handler om det analyseværk, der skal laves i forhold til regnemodellerne, er der så blevet arbejdet videre med.
Så jeg vil sige det sådan, at her i coronatiden er der nogle ting, man har kunnet fortsætte med, og der er andre ting, der har været utrolig ufremkommelige, typisk fordi det har været områder, eksempelvis på folkeskoleområdet, i folkeskoleafdelingen, hvor det jo simpelt hen er sådan, at de har brugt alle vågne timer på at tage sig af coronasituation.
Så derfor er det lidt med forskel.
Så handler det også i høj grad om, hvor komplekst et lovforslag det er.
Det er utrolig vigtigt, men det er ikke verdens mest komplekse lovforslag.
Til gengæld har vi med forslaget omkring elevfordeling og det omkring nationale test, som vi også har undervejs på Børne- og Undervisningsministeriets område, at gøre med to komplekser, som er ganske komplekse, og det vil sige, at det ville der så under ingen omstændigheder være plads til.
Så det er både et spørgsmål om, hvor komplekst det er, hvor mange ministerier der skal blandes ind i det, og så er det noget med, hvilke konkrete medarbejdere der har været fuldstændig lagt ned på grund af corona, og hvem der ikke har.
Det er bare for at sige, at det har været et stort puslespil, og jeg er selv en helt ufattelig utålmodig sjæl, og det er jo særlig med de ting, hvor vi selv har spillet ud, som det her jo er en del af.
Det er noget af det, Socialdemokratiet offensivt gerne vil.
Der kan være andre ting, nogle andre har haft mere travlt med, men det her er faktisk noget, der optager mig rigtig meget, og derfor er det jo selvfølgelig ekstra ærgerligt, når det er sådan, at tingene så ikke har kunnet gennemføres endnu.
Jens Joel (S), 2021-04-15:
Altså, for det første er det jo åbenlyst, at befolkningen, borgerne, må forvente, præcis som det kommer til at ske, at vi fremsætter de her forslag.
Vi gennemfører vores politik, eller vi søger i hvert fald opbakning til det.
Vi har jo ikke 90 mandater, men der er noget, der tyder på, at vi i hvert fald kan få støtte fra Enhedslisten.
Det er det første, som man selvfølgelig må forvente.
Det andet, som er lidt mere tricky, er, at der vel ikke var nogen, der havde forventet, at vi skulle bruge et år på en global pandemi, som på mange måder har udfordret os, og som selvfølgelig også har forsinket nogle ting.
Jeg kan forsikre hr. Morten Messerschmidt om, at det ikke er, fordi vi har ændret holdning, eller fordi vi på nogen måder undlader at fremsætte de forslag, som der heldigvis ser ud til at være opbakning til.