Kristian Jensen (V), 2016-10-25:
Da vi forud for Folketingets åbning kiggede på antallet af redegørelser, besluttede en meget bred kreds af Folketingets partier, at vi skulle samle nogle af redegørelserne, fordi deres aktuelle relevans måske ikke er så stor, som den har været tidligere.
En af de redegørelser, vi ikke ændrede ved, var den arktiske redegørelse, og jeg synes, debatten i dag har vist, at det var den rigtige beslutning at fastholde en selvstændig arktiske redegørelse, for at vi her har en anledning til sammen at drøfte udviklingen i samarbejdet mellem de tre dele af det danske kongerige og den måde, vi agerer på, for samlet set at placere kongeriget bedst muligt i forhold til de udfordringer og de muligheder, der er i det arktiske område.
Jeg synes, at debatten i dag har været både saglig og konstruktiv, og det vil jeg gerne takke for.
Det er for mig at se vigtigt at holde fast i, at Arktis er en udenrigspolitisk vigtig prioritet for regeringen og for kongeriget.
Vores placering som en arktisk kyststat med stor indflydelse på udviklingen i hele Arktis gør, at vi har store muligheder, men i min optik også store forpligtigelser til at sikre det bedst mulige resultat af de mange forskellige drøftelser om fiskeri, udnyttelse af råstoffer, bæredygtig økonomisk udvikling, hvalfangst, sælfangst, transport og klima.
Vi har størst mulighed for at påvirke den udvikling, vi gerne vil have, hvis vi taler med en samlet stemme fra kongeriget.
Derfor bliver der udøvet meget stor aktivitet for at samle de tre parter i kongeriget og for at koordinere og finde fælles fodslag på de områder, hvor vi skal udtale os på rigsfællesskabets vegne.
Vi står sammen, når vi taler med en stemme, og det er kun der, vi står stærkest.
Vi kan som udenrigspolitisk aktør bidrage til at sætte globalt fokus på det arktiske område, og på grund af vores unikke placering kan vi som medlem af Arktisk Råd – ikke som observatør, men som fuldgyldigt medlem og som en af de fem kyststater – være med til at forme udviklingen på det her vigtige område.
Visionen er at skabe de mest optimale rammer for en bæredygtig udvikling i regionen.
Det handler om at nedbryde barrierer, der hæmmer udviklingen, det handler om at skabe forståelse og respekt for lokalbefolkningens levevis og behov.
Det kræver bl.a., at Arktis bliver ved med at være et lavspændingsområde, og jeg er enig med de mange, der har sagt, at det er en prioritet, at uanset hvor brændende konflikter har været i resten af verden, har det hidtil vist sig, at Arktis er et lavspændingsområde, og det er fortsat en prioritet, der skal arbejdes for.
Vi skal mødes og tale med hinanden og ikke om hinanden, tale sammen om løsninger på fælles problemer og skabelse af fælles muligheder.
Derfor vil vi fortsætte med at arbejde for, at Arktis skal være et lavspændingsområde, og derfor har vi heller ikke nogen interesse i at lave en eller anden form for bobytning mellem andre konflikter rundt i verden og så det, der foregår på det arktiske område.
Arktisk Råd er for os at se det primære samarbejdsforum, og det har interesse for hele kongeriget, hvad der foregår i Arktisk Råd.
Vi arbejder tæt sammen med det amerikanske formandskab, og vi vil arbejde tæt sammen med det finske formandskab, der sætter sig i stolen til næste forår.
Et sted, hvor Danmark har haft en stor indflydelse, er arbejdsgruppen for telekommunikationsinfrastruktur, herunder satelitter.
Det er et vigtigt indsatsområde for Arktisk Råd, og det er et område, hvor vi fra dansk side har haft mulighed for at sætte det på dagsordenen, bl.a. i forbindelse med det nyligt afholdte Arctic Circle.
Det er noget, som ligger i tråd med regeringens øvrige prioriteter på det politiske område, den rumstrategi, der er, og den politiske opfølgning på analysen af Forsvarsministeriets tilstedeværelse i Arktis.
Fra kongerigets side har vi også taget aktivt del i arbejdet med søredning og krisehåndtering ved f.eks. oliespild.
Det, vi oplever i øjeblikket, er, at der er en stigende interesse fra verden for det arktiske.
Det betyder ikke, at man kommer med som medlem af Arktisk Råd.
Det er kun de otte medlemmer, der er, der træffer beslutninger i Arktisk Råd.
Det er kun – når vi snakker om kyststaternes interesser – de 5 stater, der træffer beslutninger.
Det vil sige, at hvis man er observatør og har observatørstatus i Arktisk Råd, er man ikke beslutningstager, men man deltager, og man har mulighed for at komme med input og indspil, og vi har mulighed for at trække på den viden og ressourcer og den interesse, der er der fra forskellige landes side.
Ikke fordi de skal være med til at bestemme, men fordi de har udvist en interesse og de kommer med en ressource og en viden.
På nogle områder kunne jeg godt tænke mig, at EU faktisk havde større viden om, hvad der foregår i det arktiske og måske også en større erkendelse af den arktiske befolknings levevilkår og udviklingsforudsætninger.
Derfor støtter vi fuldt ud, at EU er med.
Må jeg ikke bare sige til dem, der siger »no seal, no deal«, at jeg glæder mig over, at det i den aftale, der ligger, ikke bare er blevet fastholdt, at der er en inuitundtagelse for sælprodukter, det er nemlig også blevet fastslået, at EU har en forpligtelse til i højere grad at gøre opmærksom på Grønlands undtagelse, og at grønlandske sælprodukter ikke er omfattet af EU's forbud.
Så hvis anstødsstenen har været en »no seal, no deal« som indfaldsvinkel til det, bør den sten i hvert fald være ryddet af vejen for, at EU kan være observatør i Arktisk Råd.
Vi har fra dansk side præsenteret input til det arktiske område på EU's side.
De lancerede i 2016 en arktisk strategi i form af en meddelelse om integreret EU-politik i det arktiske.
Vi ville gerne have haft, at nogle ting var klarere, vi ville gerne have haft, at Færøerne havde været nævnt tydeligt i den meddelelse, der har været, men jeg synes alligevel, at det, når man kigger på, hvor meget vi har kunnet flytte af EU's forståelse for det arktiske, har været godt at se, også i forhold til, at der er nogle områder, hvor EU har en merværdi at byde på.
Vi har haft et godt samarbejde på det forskningsmæssige område, på det uddannelsesmæssige område, hvor der har været fokus på at skabe rammer for en bedre dialog mellem relevante forskningsinstitutioner i rigsfællesskabet.
Den skriftlige redegørelse er traditionen tro
Her går vi igennem, hvad der skal komme af nye ting, om der er noget, der er blevet fulgt op på, og som skal videreudvikles, om der er noget, som tiden er løbet fra, og som vi skal forandre, og om der er andre ting, der er kommet til, som vi skal have med ind.
Så den mere fremadrettede midtvejsevaluering og revision af den arktiske strategi er ikke i redegørelsen, men i det arbejde, der pågår i tæt koordination mellem Tórshavn, Nuuk og København.
Det, som vi kan se, er, at kongeriget har spillet en aktiv rolle i forhold til en lang række af de emner, som er der aktuelt.
Allerede før polarkoden officielt træder i kraft, er de nationale krav til skibssejlads ved Grønland blevet skærpet, og i begyndelsen af 2016 foretog Søfartsstyrelsen verdens første certificering af et nyt skib, der lever op til den nye polarkode.
I 2015 gav undertegnede de fem arktiske kyststater og dermed også kongeriget Danmark en erklæring om fremtidigt fiskeri i højsødelen af Det Arktiske Ocean, en erklæring, der blev fulgt op af forhandlinger om en egentlig fiskeriaftale, og det møde finder sted i Tórshavn i næste uge.
Som flere har nævnt, har der været hele analysen af Forsvarsministeriets tilstedeværelse i Arktis, der retter fokus mod iværksættelsen af konkrete initiativer.
Må jeg ikke sige et par ting om de mere overordnede temaer, der har været rejst i debatten her.
Først og fremmest drejer det sig om inddragelse af lokale ressourcer i det forsvarsmæssige samarbejde.
Der blev konkret nævnt Siriuspatruljen.
Det er jo faktisk det, som Forsvarsministeriets redegørelse lægger op til, nemlig at man i højere grad inddrager lokale ressourcer i den forsvarsmæssige tilstedeværelse og den forsvarsmæssige opgaveløsning, som Forsvarsministeriet har ansvaret for.
Danmark har haft en aktiv deltagelse i Arctic Circle.
På det møde, der lige har været i Arctic Circle i Island, har Danmark haft en øget tilstedeværelse i forhold til tidligere; vi har fra Udenrigsministeriets side og fra Uddannelses- og Forskningsministeriets side haft tilstedeværelse; og der har været det, der hedder sidebegivenheder – side events – hvor Danmark i samarbejde med andre har gennemført aktiviteter.
Derfor har det også været noget, som har haft en høj prioritet fra vores side.
Vi startede sidste år en tradition med – eller ikke helt en tradition endnu, for man siger, at det skal være foregået tre gange, før det er en tradition, men så er vi i hvert fald mere end halvvejs, for at det bliver en tradition – at den grønlandske minister for udenrigsanliggender deltager i det årlige ambassadørmøde i København for at understrege, at ambassaderne er hele kongerigets ambassader.
Derfor har vi både haft grønlandsk og færøsk deltagelse i år til at give input til, hvad ambassadørernes arbejdsopgaver skal være, på baggrund af at man er ambassade og ambassadør for hele kongeriget Danmark.
Så til nogle lidt mere konkrete og individuelle ting.
Allerførst tak til Tórbjørn Jacobsen for en meget underholdende tale og en meget subjektiv gennemgang af historien frem til nu.
Jeg vil nøjes med at sige to ting: Det ene er tak for roserne til den faktuelle del af redegørelsen, og dernæst vil jeg bare understrege, at det, jeg sagde i morges om landes ret til selv at vælge deres egen fremtid, gælder fuldt ud – også på spørgsmål om det danske kongerige.
Men det er et spørgsmål om, at man så skal vælge det selv og dermed også tage det ansvar og de konsekvenser, et sådant valg måtte medføre.
I forhold til hr. Sjúrður Skaale vil jeg sige, at jeg ikke har læst de vedtagelser, der har været, men jeg har heldigvis gode folk i ministeriet, der har fulgt med i vedtagelser om Den Parlamentariske Forsamling, og det er sådan, hvis man kigger på det, at der faktisk er ret mange af de ting, som bliver nævnt i vedtagelserne og drøftelserne, der allerede er i gang.
Der er også nogle af tingene, der bliver nævnt i drøftelserne, som jeg ikke håber kommer i gang, fordi det er en lidt blandet landhandel af de ting, der har været.
Jeg har været inde på spørgsmålet om EU's meddelelse.
Så til et par af de andre talere.
Jeg har allerede har nævnt over for hr. Henrik Brodersen, at vi er uenige om, hvorvidt EU skal være observatør.
Vi ser gerne, de er med for netop at få en større viden om, hvad der foregår.
Vi synes, der skal være en klar beskyttelse af det sårbare miljø, der er omkring Grønland.
Det er derfor, vi har arbejdet for, at IMO skal lave polarkoden, og det er derfor, at vi allerede nu er begyndt at certificere skibe til en polarkode, der først træder i kraft om nogle måneder.
Vi har fra dansk side – både den nuværende og den tidligere regering – kigget på forholdene omkring Camp Century.
Først på spørgsmål om, hvorvidt atomreaktoren var fjernet.
Det var det første spørgsmål, der blev rejst i 2014.
Det nye spørgsmål er blevet rejst på baggrund af et videnskabeligt magasin, nemlig hvad risikoen for, at afsmeltningen af isen vil afsløre nye miljømæssige udfordringer, er.
Det er vi i gang med at undersøge.
Det er tilkendegivet både fra min side og fra miljø- og fødevareministerens side, at det er en undersøgelse, man er i gang med.
Men vi har svært ved at komme frem til, hvilken viden der er om det, før vi har haft lejlighed til at gennemføre de konkrete undersøgelser undervejs.
Med hensyn til vores forhandlinger eller drøftelser med Rusland om kontinentalsokkelafgrænsningen, som hr. Christian Juhl spurgte til, er det måske for meget at sige, at det er forhandlinger, for det er jo ikke forhandlinger, ligesom der blev gennemført med Norge og Island, for vi kan ikke alene med Rusland lave en afgrænsning af kontinentalsoklen.
Det kræver altså, at de andre lande, der har meddelt, at de vil lægge et bud ind til FN's Kontinentalsokkelkommission, også får lagt det ind, og at de også bliver en del af forhandlingerne.
Men derfor kan man godt have sonderinger og drøftelser, og det er vi selfølgelig i gang med – ikke et forhandlingsforløb, men en dialog også med Rusland, præcis som det er nævnt i redegørelsen.
I forhold til spørgsmålet om DCE's inddragelse i beslutningen om udvinding af uran må jeg henvise til, at man spørger i Nuuk, da vi fra dansk side ikke har været inddraget i beslutningen om, hvorvidt man vil udvinde uran.
Vi er inddraget i, hvad konsekvensen er, hvis man udvinder uran.
Så spørgsmålet om, hvorvidt man konfronterer eller har haft kontakt med DCE, er et grønlandsk spørgsmål.
Til ordføreren for Liberal Alliance vil jeg bare sige, at vi ikke har haft en dialog med Holland om Sea Shepherd.
Vi har en dialog med en lang række lande om at håndhæve internationale regler, og det er sådan, at der ikke er nogen begrænsninger på fangst af småhvaler, heller ikke Færøernes fangst af grindehvaler, og derfor er det sådan, at det er en fangst, som er fuldt ud legitim, og som man på Færøerne har ret til at fortsætte med.
Til hr. Roger Matthisen vil jeg sige, at udfordringen med klimaaftalen ikke er, om den er effektiv nok eller ej, det er jo, om den i det hele taget bliver efterlevet.
Altså, det handler jo om, om man lever op til den.
Og jeg er glad for, at Færøerne har valgt at tilslutte sig Parisaftalen.
Jeg er ærgerlig over, at Grønland ikke har valgt at tilslutte sig Parisaftalen og dermed heller ikke er en del af indsatsen for at holde temperaturudviklingen under 2 grader.
Det havde i mine øjne været et stærkere signal at være med i.
Vi har fra dansk side stillet en række forskellige instrumenter til rådighed.
Både den tidligere og den nuværende regering har taget en række initiativer for at etablere finansieringsformer for at sikre, at de klimainvesteringer, der skal til for at leve op til Parisaftalen, kommer til at foregå.
Med hensyn til olie- og gasudvindingen vil jeg sige i forhold til de råstoffer, der måtte være i Grønland, i den færøske undergrund, at hvis de på en miljømæssigt ansvarlig måde kan nyttiggøres, har jeg ikke et problem med det.
Men kernen her er, at det skal være på en miljømæssigt forsvarlig måde.
Om det så er økonomisk rentabelt, er noget helt andet – det må være op til dem, der måtte vælge at investere i en sådan produktion.
Men det, der er kernen for mig, er, hvorvidt det er miljømæssigt forsvarligt.
Der er i øjeblikket gang i forhandlingerne om fiskeri.
Det har jeg allerede været inde på – det synes jeg godt vi kan.
Jeg synes, at vi har et godt og tæt samarbejde med den grønlandske minister for udenrigsanliggender, og jeg synes, vi har et godt og tæt samarbejde med både administrationen i Thorshavn og i Nuuk i det daglige.
Jeg synes ikke, at der fra vores side har været et behov for at øge samarbejdet.
Men er der konkrete forslag til, hvor vi præcis skal uddybe samarbejdet, så hører vi det gerne og modtager det gerne.
I forhold til søkortdiskussionen er det sådan, at selv om man flytter Geodatastyrelsen til Aalborg her pr. 1. november 2016, fortsætter den hastighed, der hidtil har været i at producere søkort.
Jeg er ikke enig med fru Aleqa Hammond i, at der ikke har været fordele for Grønland i at have en aftale om amerikanske baser på Grønland.
Alene den energi, der lægges i at sikre en tilstrækkelig god servicekontrakt på Thulebasen, viser den interesse, der er fra grønlandsk side i at have amerikanske baser, også økonomisk set.
Det er sådan, at når vi har en delegation, der forhandler med USA på det her område, lever vi fra dansk side op til den aftale, vi har.
Og det betyder, at den forhandlingsdelegation, der vil være fra kongeriget Danmarks side, består af Danmark og Grønland mod USA i spørgsmålet om, hvorvidt man skal have en ny og forbedret servicekontrakt.
Vi har haft drøftelser med USA om, hvorvidt de vil leve op til den aftale, der har været, og vi har fået slået fast, at det vil de fremadrettet.
Jeg beklager, hvis ikke jeg nåede at komme ind på alle de kommentarer, der har været – der har været mange – men jeg håber, at vi kan fortsætte en god og aktiv dialog om de mange spørgsmål.
Og jeg takker for den store interesse, der har været for regeringens redegørelse.