Rasmus Stoklund (S), 2020-06-02:
Jeg vil starte med at kvittere for indkaldelsen til denne relevante forespørgselsdebat.
For mens temaet for dagens debat, flygtninge og migranter, har fyldt mindre, mens coronakrisen har stået på, er det oplagt, at det er en udfordring, der igen kommer til syne nu, når verden gradvis genåbner.
Og hvordan undgår vi, som det hedder i indkaldelsen til dagens debat, at vi ser en ny flygtninge- og migrantstrøm på samme katastrofale måde som i 2015 og 2016?
Det er et vigtigt spørgsmål.
Ud over debattens aktualitet vidner den for mig også om, at et stort flertal i Folketinget absolut ikke ønsker en gentagelse af de scener, vi så i 2015.
Den enighed er et godt og vigtigt udgangspunkt.
Dengang i 2015 havde vi en blå regering, som var støttet af Dansk Folkeparti.
Løkkeregeringen håndterede krisen efter bedste evne, og det var en kaotisk tid, der medførte et stort antal asylansøgere og siden familiesammenføringer til Danmark.
Siden fulgte de udfordringer, der følger med, når det gælder kulturelle sammenstød og arbejdsløshed m.m. Mange problemer opstod i de uger og måneder, og mange af dem kæmper vi fortsat med.
Uagtet at Løkkes regering og Dansk Folkeparti dengang havde ansvaret, synes jeg, det ville være forkert i dag at kritisere blå blok for den krise, vi endnu mærker følgerne af.
Systemet, eller manglen på samme, tilgodeser de relativt mest velstående flygtninge og migranter, og det tilgodeser primært relativt unge mænd.
Belastningen er voldsom på de europæiske lande, der skal håndtere de tusindvis af flygtninge og migranter, der ankommer, og som en konsekvens heraf glemmes og svigtes de millioner af mennesker, som ikke kan flygte.
Forleden havde vi en anden udlændingedebat her i Folketingssalen, og uagtet at der var en række synspunkter og udsagn, som nok gerne ville være blevet hjemme i historiebøgerne fra 1990'erne, var det en god debat.
I debatten blev der henvist til forskning, som angiveligt skulle underbygge noget af den socialkonstruktivistiske ønsketænkning, som desværre fortsat er udbredt i dele af udlændingedebatten.
Da hr. Henrik Dahl fra Liberal Alliance efterlyste et par eksempler på, hvilke forskere man måske tænkte på, så kneb det desværre lidt med eksemplerne.
I dagens anledning har jeg derfor til gengæld taget et par henvisninger med til nogle forskere, der underbygger nødvendigheden af den udlændingepolitik, som et bredt flertal i Folketinget heldigvis står bag.
Den første, jeg vil fremhæve er Paul Collier.
Han siger, at integrationsproblemer er selvforstærkende.
En anden relevant forsker, som underbygger bekymring hos Folketingets flertal, er Robert Putnam.
Hans forskning viser, at jo flere migranter i lokale samfund, desto større mistillid mellem minoritets- og majoritetsbefolkning.
Den begynder at gå mindre ud, har færre venner, ser mere tv.
I en dansk sammenhæng er det et rammende billede på, at det er danskere i især almennyttige boligområder, der igennem årtier har fået lov til at betale prisen for en for lempelig udlændingepolitik.
Den forskning og den erfaring, jeg her har gennemgået, understreger vigtigheden af, at vi ikke løbes over ende af en ny strøm af flygtninge og migranter.
Som statsministeren har være inde på, er det derfor afgørende, at det er de europæiske lande, der afgør, hvem der opholder sig i dem, og at vi får smadret menneskesmuglernes kyniske og menneskefjendske forretningsmodeller, at vi bruger flere ressourcer i nærområderne og færre på at håndtere folk i Danmark, og at vi sikrer sammenhængskraft og opbakning til velfærdsstaten i Danmark.
Ifølge Collier var 98 pct. af briterne i 1991 indstillet på, at staten øgede velfærdsniveauet, selv om det betød, at de skulle betale mere i skat.
I 2012 var det tal faldet til 28 pct.
Forklaringen, der peges på, er den manglende sammenhængskraft i samfundet, med henvisning til indvandring.
Sådan må det ikke gå i Danmark, og derfor skal vi fortsat fokusere på at reformere asylsystemet grundlæggende.
I Socialdemokratiet mener vi, at den bedste løsning vil være, hvis asylbehandling kan foretages i et modtagecenter, og at vi ikke længere skal håndtere så mange spontane asylansøgere i Danmark.
På den måde kan vi hjælpe flere i nærområderne, og vi kan passe på fællesskabsfølelsen og sammenhængskraften her i landet.
Mennesker på flugt udsætter sig selv for livsfare.
Kyniske menneskesmuglere tjener milliarder på andres ulykker.
Og de svageste lades i stikken i nærområderne.
Det nuværende system skaber også problemer i Danmark.
For mange er kommet ind i Danmark uden at blive en del af Danmark.
Det presser sammenhængskraften.
Vi har brug for et mere retfærdigt og holdbart system, hvor adgangen til Europa og Danmark kontrolleres af Europa og Danmark og ikke af menneskesmuglerne.
Folketinget konstaterer derfor med tilfredshed, at regeringen arbejder målrettet for et nyt asylsystem, som skal bryde incitamentet bag folks farefulde færd til Europa ved at flytte asylsagsbehandlingen til et modtagelsescenter uden for Europa.«