Katarina Ammitzbøll (KF), 2021-05-11:
Tak for det.
Det er jo et flot grønt billede, den her redegørelse giver af, hvor vi skal henad i Danmark, og vi vil jo også alle sammen gerne være et førende land og komme først i mål på mange områder – ikke bare for at vinde kampen, men simpelt hen også fordi vi ønsker et grønt, bæredygtigt og klimavenligt land at bo i.
Venstres ordfører, hr. Tommy Ahlers, kaldte tidligere her sin tale for: Hvad skal det til for?
Jeg har valgt at kalde min tale her for: Vi skal have alle med.
For der står mange gode ting i redegørelsen – der er rigtig mange gode planer og aftaler, og der er også nogle konkrete ting, der allerede er udmøntet, f.eks. udfasningen af olie- og gasfyr og en energirenoveringspulje – men problemet er bare nogle gange, at man godt kan sidde og gøre meget inde ved skrivebordet, men når det så kommer ud i virkeligheden, så er det jo meget sværere.
F.eks. var der i forbindelse med energirenoveringspuljen rigtig mange af dem, der sad derude og var klar til at søge, som ikke vidste, at man skulle have et gyldigt energimærke på forhånd.
Det har de fleste af dem, der har boet i deres hus i over 5 år, ikke, og et nyt energimærke koster 5.000 kr.
Der er flere, der har skrevet til mig, at de endte med at betale 7.200 kr. og så sidde i kø i 10 timer.
Det vil sige, at de sad ikke alene i kø det halve døgn for at deltage i et lotteri, men lodsedlen kostede over 7.000 kr.
De ville aldrig have gjort det, hvis de havde haft en idé om, hvordan det hang sammen,
men på hjemmesiden var den eneste kommunikation, at de sidste år havde det taget få dage at tømme puljen, så de regnede med, at når de var klar, så ville det lykkes.
Så de går nok ikke hen og søger en pulje igen, for man skal jo have et energimærke, der er under 3 måneder gammelt, og så kan de jo, hvis de ikke vinder, stå til at tabe lotteriet igen.
Det er bare et eksempel på, at det er meget vigtigt, at vi får alle med.
Vi skal have alle borgere med.
For et år siden stod alle klimapartnerskaberne jo klar med alle deres gode forslag.
De skulle lige til at lancere dem, da statsministeren lukkede Danmark ned.
Der er rigtig meget, de vil, og de har også mange løsninger.
Det er halvandet år siden, at et bredt flertal her i Folketinget vedtog klimaloven og også, at ptx, som er nævnt flere gange, er en vigtig teknologi, som kan omdanne den grønne energi til flydende brændstof, for både den og de andre to gode forkortelser, CCU og CCS, er jo en afgørende forudsætning for at nå vores målsætninger i 2030 og for at gøre os helt fri af fossile brændstoffer i 2050.
Men alligevel sker der bare ikke rigtig nok, for en strategi er jo bare ikke nok.
Vi kunne jo høre på et tidligere KEF-møde, at den nye CEO for Ørsted sagde, at det eneste, de gerne ville, faktisk bare var at få nogle klare rammevilkår – helt enkelt, for så kan de komme i gang.
For mens vi sidder her og tænker og vil gøre det så pænt og ordentligt, så kører de andre lande.
Selv om der står i redegørelsen, at vi også har været grønne under coronakrisen, så er vi bare ikke de eneste, der har været det.
Både Frankrig og Tyskland har vedtaget deres strategier, og de sidder ikke bare ved tegnebrættet, men har fået dem omsat til store flagskibsprojekter.
Selv Polen har en power-to-x-strategi.
Så det er vigtigt, at vi også følger med vores virksomheder.
Vi står alle sammen sammen om en klimaaftale.
Vi vil alle sammen gerne være grønne.
Det vil vi, og det har vi givet håndslag på, skrevet under på.
For det, vi står over for, er alt, alt for vigtigt til, at vi gør det her til politisk drilleri.
Og derfor var vi også rigtig ærgerlige over, at vi ikke lige kom med her i den sidste aftale om de 50 pct. Det havde været rigtig fint, hvis vi kunne stå der og være med; så var vi alle sammen med, og ingen af os stod på perronen.
Så både vores erhvervsliv, vores borgere, men også Folketinget vil gerne være med i den grønne omstilling.
Og det håber jeg i hvert fald at ministeren tager til efterretning fremadrettet.
Samtidig er der forslag om hockeystaven og teknologien.
Her nævner man også i redegørelsen, at det jo er rigtig godt, at EU har forskningsmidler og Horizon Europe, og at vi er rigtig gode til at hjemtage midler.
Problemet er jo bare stadig, at det ikke er reelle midler; de ligger så hos det andet ressort, men vi modregner jo stadig de midler, vi får fra EU, i den danske 1-procentsmålsætning for forskning.
Det synes vi er dybt problematisk.
Vi står endnu stærkere nu, og på grund af brexit, desværre, står danske universiteter og vores vidensinstitutioner nu i spidsen med hensyn til at kunne hjemtage midler fra Horizon Europe.
Men så længe vi bare modregner dem i vores forskningsbudget, så giver de jo ikke det, de egentlig skal, og så bliver talen om en hockeystav og fremtidens teknologier mere teoretisk end reel.
Så igen vil jeg sige, at vi skal sikre, at vi får alle med, også vores forskning og eksperter – og også sikre, at vi har midlerne til det.
Tak for ordet.