runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-19:
Lovforslaget er i øvrigt en del af afbureaukratiseringsindsatsen i det offentlige.
Det er Socialdemokratiets opfattelse, at ligestillingsredegørelserne er et vigtigt og brugbart værktøj for at styrke det lokale og regionale arbejde med ligestilling og dermed også for at kunne opnå en bedre service og kvalitet til gavn for borgerne.
Men vi hører også, hvad der bliver sagt derude i flere kommuner og regioner, nemlig at ligestillingsredegørelserne og arbejdet med dem nogle gange opfattes som unødig bureaukratisk, og vi kan frygte, at den opfattelse her ikke ligefrem er fremmende for det lokale arbejde med ligestilling.
Derfor er vi også indstillet på at se, hvad vi kan gøre for at forenkle og afbureaukratisere ligestillingsredegørelserne i forventningen om, at det kan være med til at sikre, at flere kommuner og regioner vil arbejde mere professionelt og målrettet med ligestillingspolitikken.
Der nævnes i forslaget en række konkrete tiltag til, hvordan man kan gøre det her, og vi vil gerne diskutere dem alle sammen fordomsfrit med regeringen og med resten af Folketingets partier.
For hvis der er lavthængende frugter derude, hvor vi kan skære ned på administrationen og bureaukratiet uden at gå på kompromis med indholdet, så skal de frugter naturligvis plukkes.
Når vi læser høringssvarene fra bl.a. Fagbevægelsens Hovedorganisation, kan vi se, at der også er en række bekymringer, som vi deler i Socialdemokratiet med de her høringsgivere.
For det første kan vi være bekymrede over ændringen af intervallerne fra 2 til 3 år og kan frygte, om det vil fastholde det her vedvarende fokus på ligestillingspolitikken.
For det andet kan vi være bekymret over ændringen fra de enkelte stillingsbetegnelser til en noget mere overordnet fordeling af henholdsvis ledelse og personale.
Vi kan frygte, at det kan være med til at gøre redegørelsen mindre brugbar.
Vi stiller os også tvivlende over for, om det i det hele taget er noget, der vil mindske administrationen – altså, vil vi få den administrative gevinst ud af det, når vi nu risikerer at gå lidt på kompromis med, hvad det her egentlig kan bruges til efterfølgende?
Det tredje bekymringspunkt er en fjernelse af kravet om en samlet rapport om redegørelserne.
Vi kan frygte, som også flere af høringsparterne gør opmærksom på, at det kan resultatere i et alvorligt videnstab.
Så for at opsummere tager Socialdemokratiet overordnet set positivt imod lovforslaget og tager ikke mindst positivt imod ønsket om at afbureaukratisere mere i det offentlige.
Men vi har altså også en række bekymringspunkter, som vi gerne vil have yderligere belyst, og bl.a. vil vi også gerne have afdækket, om der kunne findes nogle andre veje at gå og findes nogle alternative løsninger og kompromiser.
René Gade (ALT), 2019-03-19:
Så vil jeg gå videre til det andet, nemlig beløbsgrænsen for at oprette et anpartsselskab, som man sænker fra 50.000 kr. til 40.000 kr..
Ordføreren siger, at det i hvert fald ikke for dem, han lige har talt med, er det, der er problemet, at hvis man virkelig har en god idé og vil starte noget, er det ikke de 40.000 kr., det handler om.
Det vil jeg egentlig anerkende for langt de flestes vedkommende, men personligt har jeg da både haft et ivs, været med i et i/s og været en del af et ApS, afhængigt af hvor jeg var i livet.
Der er mange studerende, der går ud og starter noget, og som måske godt kunne tænke sig, at det ikke var 40.000 kr., man skulle lægge, for der er det faktisk en betragtelig sum.
I andre europæiske lande kan man starte for måske 1 euro.
Tror ordføreren ikke, at der kan komme konkurrenceforvridning der?
Martin Geertsen (V), 2019-03-19:
I er jo kommet langt omkring i den her debat, kan man vel roligt sige.
Hvis man nu skulle vende tilbage til udgangspunktet for debatten her, så er det jo et lovforslag fra regeringens side, som handler om ligestillingsredegørelserne.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Der vil selvfølgelig være nogle, der er bekymret for, om man så kommer i en situation, hvor der sådan bliver oprettet filialer af udenlandske selskaber.
Men hvis man kigger på tallene, fra før vi etablerede iværksætterselskaber, og da det blev muligt i vores nabolande, så må man bare konstatere, at der så vi det jo ikke i noget nævneværdigt omfang.
Så derfor tror jeg reelt heller ikke, det er en problemstilling.
Man kan selvfølgelig altid drive en virksomhed som enkeltmandsvirksomhed.
Der har man jo ikke noget kapitalkrav, men til gengæld så en personlig hæftelse, som så også gør, at man måske lettere kan låne kapital.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Jamen tak for præciseringen.
Jeg antager også, at forslagsstillerne selvfølgelig kommer op på talerstolen og lige uddyber lidt mere, hvad forslaget går ud på.
Grundlæggende synes jeg ikke, at menneskerettigheder på den måde skal være lovgrundlaget i Danmark.
Jeg synes bedst om, at vi har det, som vi har det.
Vi tager hele tiden hensyn til menneskerettighederne på alle mulige måder, men det er bedst, hvis vi laver lovgivningen her i Danmark, frem for at vi sådan tager internationale dokumenter og direkte siger, at nu skal de være gældende lovgivning.
Så derfor er det måske ikke lige den tilgang, vi gerne vil anvende til det.
Det er måske lidt at springe over nogle led, som vi synes skal være på plads i forhold til vores erhvervsregulering, hvor vi bedst kan lide, at vi ligesom sætter reglerne her i Folketinget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Jeg kunne forstå, at først forstod man slet ikke, hvad lovpligtig nødvendig omhu var, for derefter at ridse op, at vi har det hele, og at det går rigtig godt.
Og det gør sådan lidt, at jeg står tilbage og tænker: Hvad er det så, ministeren ikke forstod, hvis man kunne gøre rede for alt det, vi har?
Det, vi sådan set ønsker, er at sige: Hvordan er det, vi gør det lovpligtigt at have den nødvendige omhu?
Det vil altså sige, at man tager de skridt, før det er nødvendigt, altså, at man identificerer risici og laver handlingsplaner.
For det – og jeg kunne godt tænke mig at bede ministeren bekræfte mig i det – som man jo gør med årsregnskabslovens § 99 a, er jo kun, at man skal oplyse i det omfang, som virksomheden finder det nødvendigt, for at sikre forståelsen af virksomheders udvikling, resultat, situation osv.
Og det, man ønsker med det forslag, er jo at gøre det lovpligtigt, at vi skal have menneskerettighederne ind i virksomhedsdrift.
Så et spørgsmål til del to: Er det ikke også det, man ser i eksempelvis Frankrig – de samme diskussioner, man ser der foregår i Tyskland, Holland, Schweiz osv.?
Så det er ikke så ensidigt administrativt en byrde for danske virksomheder, det er også en byrde for andre europæiske virksomheder.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2019-03-19:
Jeg vil gøre det kort; nu har vi talt om det her i et par timer.
Det her er jo implementeringen af 5. hvidvaskdirektiv i forhold til ændring af reelle ejere.
Og som mine kollegaer har været inde på, er der jo et hav af både selskabsformer, forskellige juridiske personer og endda truster, som vi ikke engang kender i Danmark, for hvilke det skal defineres, hvad man mener med reelle ejere.
Det er meget, meget positivt, at Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen i den grad er blevet opmærksom på både hvidvask, men jo også skattely og skattespekulation, som reelt ejerskab også handler om, altså at man kan følge de pengestrømme, som med et museklik kan flyttes rundt i verden.
Hvis der er et hår i suppen, er det selvfølgelig, at beløbsgrænsen er alt for høj.
Der er rigtig mange, der bliver undtaget af kravet om at oplyse, hvem den reelle ejer er.
Men jeg vil dog slutte med noget positivt, nemlig at jeg havde erhvervsministeren i samråd for et par måneder siden og var meget positivt overrasket over at høre, at det er regeringens holdning, at man selvfølgelig skal kende til det reelle ejerskab for samtlige juridiske personer, fordi det er så afgørende i forhold til både hvidvask og finansiering af terrorisme, men også det ræs mod bunden og skattely og skatteunddragelse, som gør, at danske skatteborgere, men også skatteborgere i alle europæiske lande mister milliarder hvert eneste år, fordi der er nogle, der snyder.
Så det her er et rigtig godt værktøj, og SF støtter selvfølgelig forslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2019-03-19:
Også dette forslag kan Radikale Venstre støtte, da vi ser det som en integreret del af de forslag, vi har behandlet tidligere i dag i kampen mod økonomisk kriminalitet og hvidvask.
Det glæder jo mit europapositive hjerte, at Dansk Folkeparti kan stemme for.
Jeg har bemærket tidligere, at man med glæde stemmer for de gode direktiver fra EU, og det er jeg glad for.
Det, der selvfølgelig er udfordringen, er, at hvis der slet ikke var noget EU, ville der jo ikke kunne komme nogen direktiver på det her område.
Derfor er nogle af os også lidt optaget af, at der både er en europæisk familie, og at Danmark også er en del af den.
Vi kan kæmpe vores kampe, og det er jeg helt enig i vi skal gøre – det er ikke altid, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre er helt enige om, hvad den danske kamp så skal være, men det er fair nok, sådan er det også her i Folketingssalen – men det overhovedet at have en europæisk ramme synes vi er vigtigt, og det synes Dansk Folkeparti jo så også engang imellem, og det er altid et fremskridt.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
De tidligere ordførere har jo været inde på, hvad det her går ud på.
Det er netop en implementering af hvidvaskdirektivet, og det er jo et rigtig, rigtig godt direktiv.
Det sikrer også, at der kan foregå en udveksling med andre lande osv.
Og alt i alt er det jo rigtig, rigtig godt.
Så Alternativet støtter forslaget.
May-Britt Kattrup (LA), 2019-03-19:
Tak for det.
Også det her forslag har til formål at bekæmpe hvidvask ved et forsøg på i fremtiden at minimere risikoen for hvidvaskskandaler, terrorhandlinger og skatteunddragelse.
Med forslaget ønsker vi at styrke reglerne om tydeliggørelse af de reelle ejere i selskaber og virksomheder, så man altid kan finde frem til, hvem der egentlig står bag transaktioner og virksomheder.
Liberal Alliance støtter forslaget.
Pelle Dragsted (EL), 2019-03-19:
Mange tak – og taletidsuret starter forfra.
Det var heldigt.
Jeg vil ikke gå så meget ned i forslaget, som der er blevet redegjort for.
Men det er jo den anden del af den her implementering af 5. hvidvaskdirektiv, som primært vedrører spørgsmålet om registreringen af de reelle ejere.
Det er et vigtigt område, som vi jo også har brugt en del tid på her i Folketinget tidligere, fordi der er mange eksempler på virksomhedskonstruktioner, som har til formål at gøre det rigtig svært at finde frem til, hvem der egentlig har ansvaret, når det f.eks. braser sammen, eller i forbindelse med hvidvask, økonomisk kriminalitet eller lignende.
Og det gælder selvfølgelig ikke mindst på grund af den stigende grænseoverskridende handel og de økonomiske transaktioner, som finder sted, at vi sådan set har et ansvar for at sikre, at vi bidrager til, at f.eks. statskassen i andre lande ikke bliver lænset gennem konstruktioner, der har deres udgangspunkt i Danmark.
Derfor er det også ærgerligt, at man fra regeringens side her har valgt det, der hedder en minimumsimplementering, altså at man, om man så må sige, vælger lige akkurat at gøre det, der skal til for at leve op til EU-direktivet.
Hvor vi måske lige nu er mest kendt for at være hjemlandet for verdenshistoriens største hvidvaskskandale, vil det måske være positivt at sende nogle skarpe signaler – også når det gælder registreringen af reelle ejere – om, at vi faktisk er parate til at gå skridtet videre i forhold til det, vi absolut er tvunget til.
Derfor synes jeg sådan set, at der var god grund til at kigge lidt nærmere på nogle af de forslag, der ligger i høringssvarene fra Oxfam IBIS og Mellemfolkeligt Samvirke, som jo også er to organisationer, der har beskæftiget sig en del med det her spørgsmål gennem de seneste år og har været med til at skubbe på også i forhold til Folketinget, så det var noget, vi fik et større fokus på.
Og det skal de have ros for.
De stiller jo en række forslag, som grundlæggende går ud på at gøre registreringen af reelle ejere mere dækkende og mere omfattende, og peger på nogle af de problemer, der er i dag, bl.a. at fordi man ikke, hvis jeg forstår det rigtigt, kræver fødselsdato for de personer, der angives, kan der være problemer med f.eks. navnesammenfald.
Og i og med at det er rimelig nemt at skifte navn, kunne man jo godt forestille sig, at der kunne spekuleres i at hedde Jens Hansen eller Jens Petersen og så i øvrigt kunne skjule sin reelle identitet i strid med ånden i reglerne om reelle ejere.
Så jeg synes, der er grund til at kigge på de forslag, de kommer med.
Ikke desto mindre er forslaget jo samlet set et fremskridt, et skridt i den rigtige retning, et yderligere skridt til at få styr på, hvem det er, der ejer virksomheder og virksomhedskonstruktioner.
Og selv om jeg godt kan se, at nogle af de finansielle aktører er lidt bekymrede for, at det vil bebyrde dem yderligere, så tror jeg, at det er en pris, som er rimelig at betale for at undgå igen at havne i problemer, som vi har set i den seneste tid.
Så fra Enhedslistens side støtter vi forslaget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2019-03-19:
Tak for det.
Det er som sagt det tredje lovforslag inden for samme område og drejer sig omkring, hvem der er de reelle ejere af en virksomhed.
Det er ret centralt for at sige det mildt, for det er vigtigt at kunne identificere, hvem der står bag, også for at sikre sig mod eventuel hvidvask og andre strafbare handlinger.
5. hvidvaskdirektiv øger gennemsigtigheden i selskabers ejerforhold, og det er vigtigt.
Der er flere elementer i lovforslaget: Det skal være nemmere for virksomheder at identificere, hvem deres reelle ejere er.
Ejere skal derfor have en pligt til at udlevere oplysninger om deres ejerskab, og den reelle ejer er ham eller hende, der i sidste ende ejer eller kontrollerer virksomheden.
Dermed bliver det lettere for f.eks. revisorer at udføre lovpligtige kundekendskabsprocedurer, da virksomhederne skal oplyse, hvem deres reelle ejere er.
En årlig undersøgelsespligt for virksomheder skal indføres.
Baggrunden for det er at undersøge, om oplysninger om deres reelle ejere er opdateret.
Dermed bliver det lettere for relevante myndigheder at følge op på uoverensstemmelser i virksomhedernes oplysninger om de reelle ejere.
Det gøres, ved at virksomhederne forpligtes til mindst en gang årligt at undersøge, om oplysninger om deres reelle ejere er korrekte.
En målrettet kontrol og pligt til at indhente, opbevare og registrere de reelle ejeroplysninger bliver indført.
Da virksomhederne m.v. hører under forskellige ressortmyndigheder, er det den relevante myndighed, der udfører kontrollen med registrering af de reelle ejere; når det gælder selskaber, er det jo Erhvervsstyrelsen.
Det er en lang proces, som vi har været igennem i en lang periode, og de fleste er heldigvis med, men skulle der sidde en enkelt og følge med derude, som ikke har fået styr på det, så var det nok en rigtig god idé at få gjort det – ellers risikerer man simpelt hen, at selskabet lukkes.
Kendskabet til det reelle ejerskab er i den sammenhæng helt centralt, og derfor støtter vi naturligvis lovforslaget fra Venstres side.
Og jeg har lovet at hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at Det Konservative Folkeparti også støtter lovforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2019-03-19:
Det forslag, vi så har her, er det tredje i rækken af forskellige lovforslag, der nu bliver førstebehandlet her i Folketinget i dag, og som har baggrund i en lang række af forhandlinger og dialog, der har været på kryds og tværs mellem de forskellige partier her i Folketinget og ikke mindst i forligskredsen omkring Finansiel Stabilitet.
Vi har gennemført nogle aftaler, og de er så implementeret i bl.a. de tre lovforslag, som vi nu efterhånden har været igennem.
Det sidste her af dem er så ikke et, der hører under selve den aftale, vi har indgået, for det hører under det meget omtalte hvidvaskdirektiv, det femte hvidvaskdirektiv af slagsen.
Jeg har også bemærket, at hr. Martin Lidegaard fra De Radikale syntes, det var morsomt, at Dansk Folkeparti støtter et lovforslag, som er groet i en have lidt mere sydpå end de danske haver.
Og det er rigtigt, at vi gør det, men jeg synes
så alligevel ikke
, at han skal gå alt for glad i seng i aften, så jeg kan fortælle, at vi har en rimelig god lommefilosofi i Dansk Folkeparti, og det er, at når direktiver er til gunst og glæde for danske virksomheder og borgere, stemmer vi af et stort hjerte ja, og når de så omvendt ikke er det, er vi lige så glade for at stemme nej.
Og der kunne De Radikale måske få nogle gode erfaringer af Dansk Folkeparti i form af ikke bare at tage hele paletten, men nogle gange også være bare en lille smule mere kritisk i forhold til det, det er.
Senest i dag er det jo kommet frem, at udlændinge efter nye regler kan få danske dagpenge allerede efter en måneds ophold, hvorimod danske statsborgere ikke kan.
Så hvis nu De Radikale vil love Dansk Folkeparti at kæmpe de kampe i forhold til at sikre de danske regler, vil Dansk Folkeparti også love, at vi fremadrettet vil stemme for de direktiver, som er til god gavn og glæde for danske interesser.
Og det er hvidvaskdirektivet i de her elementer, vi skitserer i dag, specielt i det her lovforslag, hvor det er et spørgsmål om bedre at synliggøre de reelle ejere af virksomheder, som opererer fra Danmark, set i forhold til både virksomhedsdelen med erhvervsdrift og i forhold til ikke mindst deres skat.
Så vi støtter så sandelig det her lovforslag.
Tak for det.
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Tak for det, formand.
Det er så del to af 5. hvidvaskdirektiv.
Fra Socialdemokratiets side skal vi lade være med at gå voldsomt meget i detaljer med det og bare sige, at vi selvfølgelig støtter lovforslaget her.
Det er en implementering af et udmærket direktiv, som jo altså, som det fremgår, vedrører virksomheder, fonde og foreningers pligt til at indhente, opbevare og registrere oplysninger om deres reelle ejere.
Det her lovforslag – som de andre, vi har været igennem på hvidvaskområdet – vidner jo om den enorme kreativitet, der er, når det handler om finansiel kriminalitet, hvorfor det selvfølgelig er vigtigt, at vi hele tiden følger det til dørs og gør, hvad vi kan, for både at forebygge, håndtere det, når det sker, og selvfølgelig også have straffe og sanktioner, som gør, at folk, der har haft fingrene i det her, forhåbentlig ikke gør det igen.
Der spiller EU en central rolle, som også hr. Martin Lidegaard var inde på før.
Og et helt centralt spørgsmål, når man skal se efter og ikke mindst opspore hvidvask, er altså, hvem der er de reelle ejere for de fonde, virksomheder og foreninger, som kan være genstand for forsøg på hvidvask; det er nødvendigt at finde ud af.
Det regulerer man med det her lovforslag.
Høringssvarene er igen ganske positive.
Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget.
Rasmus Jarlov (KF), 2019-03-19:
Det overordnede formål med lovforslaget er at gennemføre tiltag, der styrker indsatsen mod og bekæmpelsen af hvidvask og terrorfinansiering.
Lovforslaget gennemfører dele af 5. hvidvaskdirektiv fra EU og dele af den politiske aftale, som vi lavede i september, om initiativer til styrkelse af indsatsen mod hvidvask og terrorfinansiering.
Der har været bred opbakning til lovforslaget i høringen fra sektoren og andre interessenter, og det er vi selvfølgelig glade for.
Med lovforslaget udvider vi hvidvasklovens anvendelsesområde til også at omfatte kunsthandlere og aktører på det virtuelle valutamarked.
Med den udvidelse sikrer vi en balanceret tilgang, hvor vi på den ene side værner om, at der fortsat kan ske teknologiske fremskridt, og på den anden side sikrer, at misbrug af virtuelle valutaer i kriminelt øjemed vanskeliggøres.
Det er en styrkelse af myndighedernes redskaber til at bekæmpe hvidvask og terrorfinansiering.
Med lovforslaget udmønter vi som sagt den aftale fra september 2018.
Vi styrker bl.a. beskyttelsen af whistleblowere.
Formålet er at sikre, at også tidligere ansatte, som indberetter potentielle overtrædelser af hvidvasklovgivningen, ikke bliver behandlet ufordelagtigt som følge af indberetningen.
Så indføres der forbud mod anvendelse af 500-eurosedler i Danmark.
Det betyder, at der ikke længere kan udleveres, veksles eller betales med 500-eurosedler lovligt i Danmark.
Der indføres en rapporteringsforpligtelse for virksomheders daglige ledelse og nøglepersoner, som består i at rapportere advarsler om hvidvask og terrorfinansiering til virksomhedens øverste ledelsesorgan.
Det sikrer, at der er stort fokus på hvidvaskområdet på øverste ledelsesniveau i pengeinstitutterne, og derfor skal ledelsen også kunne dokumentere, hvordan der er fulgt op på den type af advarsler.
Med de ord ser jeg frem til behandlingen af lovforslaget videre i forløbet.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-03-19:
Hvilke led er det, ministeren ønsker at indføre?
Jeg er sådan set enig med ministeren i, at den lovgivning, vi har i dag, ikke er god nok, der er brug for mere, og det er derfor, vi foreslår det her.
Hvilke led er det?
Anders Johansson (KF), 2019-03-19:
Tak for det.
Lovforslaget her har jo, som flere ordførere allerede har sagt, til formål at implementere dele af EU's 5. hvidvaskdirektiv, som handler om at forebygge hvidvask og terrorfinansiering.
Det, som det konkret handler om, er jo at udvide nogle af anvendelsesområderne, så hvidvaskloven kommer til at omfatte kunsthandlere og aktører på det virtuelle marked.
Det synes jeg er rigtig fornuftigt, for de kriminelle er kreative, og når det bliver sværere at hvidvaske ét sted, er der selvfølgelig en tilbøjelighed til eller i hvert fald en risiko for, at hvidvaskningen kan flytte til andre områder.
Derfor er det godt, at vi får bredt kravene ud, så det bliver sværere at finde huller i reguleringen for de kriminelle.
Med ændringen bliver der også lagt op til, at der skal være en større gennemsigtighed i forhold til ejerstrukturen, så det bliver nemmere at identificere de reelle ejere.
Det er også et rigtig godt tiltag.
Det er klart, at det jo skal være muligt for de finansielle virksomheder at identificere de reelle ejere, sådan at de i højere grad kan få et tilstrækkeligt kundekendskab, sådan at vi undgår de her sager, hvor man ikke kender sine kunder ordentligt.
Derudover indfører vi et forbud mod 500-eurosedler, fordi de har en meget høj værdi og derfor også medfører en risiko for at blive misbrugt af kriminelle til at flytte værdier rundt eller til at gemme store værdier.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi en hård linje og strenge sanktioner over for dem, som ikke overholder reglerne og enten med forsæt eller på grund af uagtsomhed medvirker til at understøtte finansiering af kriminalitet eller terrorfinansiering.
Det er selvfølgelig uacceptabelt, og derfor støtter vi også de stramninger, som vi både har diskuteret i det forrige lovforslag, i det her lovforslag, og som vi skal diskutere i det næste lovforslag.
Morten Bødskov (S), 2019-03-19:
Det er rigtigt, at som parti har vi meget, meget stærke aktier i kampen for menneskerettigheder uden for landets grænser og også inden for landets grænser, hvis man ser på Socialdemokratiets historie.
Derfor er der ingen tvivl om, at vi sympatiserer meget med intentionerne i forslaget.
Noget, jeg måske også synes man kunne supplere det med, var jo at spørge erhvervslivet selv, hvordan de forestiller sig, at man kunne tage et større ansvar, uden man nødvendigvis behøver at servere den store hammer for dem først – man kunne altså spørge dem, hvordan de mener de også kan være med til at tage et stærkere ansvar for kampen for menneskerettighederne.
Man kan jo nærmest ikke gå ind på en hjemmeside for en dansk virksomhed i dag, uden at man kan se den ene beskrivelse af CSR-politikker efter den anden, og der står menneskerettighederne ganske ofte også.
Derfor kunne man jo også starte med at spørge dem, hvordan de kunne se sig selv bidrage til det her.