Karsten Hønge (SF), 2025-11-20:
Jeg vi lige starte med som en indledende bemærkning at konstatere, at det var en meget speciel opgave, Beskæftigelsesministeriet og hermed ordførerne her fik, altså at man fik udleveret en seddel om, at nu skal I finde 3 mia. kr., uden at ane, hvordan man skal finde dem, for man fik den bare fra Finansministeriet.
Det er godt nok en noget på hovedet-proces at have i stedet for at bede partierne om at finde besparelser og se, hvor mange penge man så kunne finde i stedet for at starte modsat.
Jeg vil også allerede nu sige, at jeg synes, det er ærgerligt, når man nu taler om besparelser, at man ikke tog imod den fremstrakte hånd fra a-kasserne i Danmark, der tilbød at overtage en lang større del af perioden med ledighed, hvorved de ledige kunne få en bedre og professionel vejledning og samtidig spare en masse penge.
Jeg vil også gerne sige, at den der besparelse på omkring 400 mio. kr. på unge er dybt problematisk i en situation, hvor vi kan se, at flere og flere har svært ved at hænge på.
Men det er åbenlyst, der også er en masse gode ting i det her.
Vi synes, det er godt at afskaffe de her automatiske samtaler, og det er godt, at man delvis gør op med det sanktionsregime, der er.
Men vi synes ikke, at loven her først og fremmest leverer forenklinger.
Den leverer nemlig også en række besparelser, og det er altså ikke kun SF, der har gennemskuet det.
Det har hele rækken af høringsparter også lige fra fagbevægelse til Danske Handicaporganisationer, fra Kræftens Bekæmpelse og socialrådgiverne til psykologerne og fra Røde Kors og til Kirkens Korshær.
Det er faktisk svært at finde nogen, der bare sådan støtter det her lovforsla; det er klart.
Men vi kan jo se her, at besparelserne rammer for mange, der står i socialt udsatte positioner.
Problemet her er, at når regeringen kalder det frihed, risikerer vi bare, at det i virkeligheden er, at vi giver frihed til kommunerne til ikke at lave noget.
Jeg synes ikke, at der er så meget som en eneste høringspart, der kan forklare, hvordan det skal fungere i praksis, uden at mennesker falder ud over kanten.
Unge mister kontakt og støtte, og organisationer advarer om, at flere vil falde ud, og at sygemeldte vil få mindre opfølgning, selv om uvished og sygdom er en farlig kombination.
Det er en lidt speciel proces, vi har gang i her, hvor vi har syv lovforslag, der skal udmøntes, og så har vi de fire af dem her inden jul.
Det viser måske den tilgang, SF har til det, altså at i forhold til de lovforslag, vi behandler her før jul, kan vi se, at forslaget omkring at fjerne støtten vil vi være imod.
Vi er imod, at man forringer de sociale ydelser til mennesker, der er indlagt i retspsykiatrien, men til gengæld støtter vi det forslag, der var på dagsordenen i går, nemlig loven om den sociale investeringsfond.
Så derfor er det et puslespil for os i SF at se på, hvilke lovforslag vi faktisk kan støtte.
Så er der så det store lovforslag, kan man kalde det, som vi har på i dag.
Der vil jeg lige sige i forhold til afskaffelsen af ressourceforløbene, at vi er tilhængere af det, men vi mangler bare at få set et alternativ til det.
Som det er i dag, vil det bare kunne efterlade mange mennesker, som så ikke får et tilbud, og som ovenikøbet vil opleve at komme på en lavere ydelse.
Vi er imod afskaffelsen af særlig støtte.
Vi er imod afskaffelsen af revalidering.
Vi er imod afskaffelsen af ret til mentor ved overgang til uddannelse.
Vi er bestemt imod afskaffelsen af obligatorisk læse-, skrive- og regnetest, og vi er imod afskaffelsen af puljen til uddannelsesløft.
Vi er også imod afskaffelsen af jobrotation.
Men der er også gode ting i den.
Vi synes, det er godt, at vi får flyttet sygemeldte fra beskæftigelse og over til der, hvor de rettelig hører hjemme, nemlig på social- og sundhedsområdet.
Vi synes også, det er godt, at man afskaffer kravet om jobcenter og giver kommunal frihed i organisering af beskæftigelsesindsatsen, herunder understøttelse af arbejdsmarkedets behov og krav om én indgang for virksomheder i kommunerne.
Det er også godt.
Vi synes også, at på den rette måde kan en kommunalpolitisk forankring af beskæftigelsesindsatsen blive okay i en overgang til en ny organisering.
Jeg vil også sige, at vi også støtter den frie organisering af den tværfaglige indsats og afskaffelse af rehabiliteringsteams.
Vi synes, det er godt, at man afskaffer de skærpede tilsyn.
Det er godt, at man forenkler den statslige rolle, og vi synes også, at det nogle gange er godt nok, at man kan afskaffe statslige puljer, hvis der er et alternativ.
Samlet set må vi sige, at vi har brug for, at der kommer en beskæftigelsesindsats, der både tager hånd om de mennesker, der er på kanten, og som er i sårbare situationer, og så er der behov for at have en effektiv indsats for at få mennesker i arbejde, der har som eneste udfordring, at de leder efter et job.