Bertel Haarder (V), 2021-10-14:
Jeg vil gerne takke fru Annette Lind for den afsluttende opfordring til, at vi, når vi lovgiver, er opmærksomme på, om det skaber problemer i forhold til andre nordiske landes lovgivning.
Den sag synes jeg vi skulle tale med justitsministeren om.
I 2014, da vi forhandlede grænsehindringer her i huset, kunne vi ikke få den daværende justitsminister til at love at nævne i bemærkningerne, om der er problemer i forhold til Norden, på trods af at det er helt naturligt at nævne problemer i forhold til EU.
Så tak for den bemærkning.
Det er nemlig sådan, at danske ministre kan, hvis de vil, for hvis ministeren er engageret og har gode topembedsmænd, sker der noget, men ellers sker der ikke noget.
Det er min erfaring efter at have arbejdet med grænsehindringer i efterhånden adskillige år.
Meget hurtigt fik vi et svar, som var positivt.
Det samme kan man ikke rigtig sige om skatteministeren, som havde et fuldstændig tilsvarende problem med pendlere, der skulle arbejde hjemme, og som så skulle betale skat to steder.
Det er endnu ikke løst.
Og problemet med den nye svenske registreringspligt for danske arbejdsgivere, der har svenske medarbejdere, der arbejder hjemme, er heller ikke løst, selv om vi i delegationen til Nordisk Råd har haft et samråd med skatteministeren.
Det er muligt, at der er grunde til, at der intet sker på skatteministerens område, men jeg er ikke sikker på det.
Jeg tror, den personlige vilje og det personlige engagement spiller en rolle.
Som jeg nævnte tidligere, er det her altså ikke noget partipolitisk, for en af de mest træge ministre, jeg har været ude for, er tidligere minister Ole Birk Olesen, som jeg nævnte, som ikke engang ville deltage i transportministermøder i Stockholm.
Jeg vil godt rose erhvervsminister Simon Kollerup.
Han svarede positivt og har beredvilligt gjort, hvad han kan, for at man med et nationalt personnummer og en ansættelseskontrakt kan oprette en bankkonto i et andet nordisk land.
Det skulle jo også bare mangle.
Det er fuldstændig rystende, at man ikke har kunnet det, men det er noget, der er lige på vej, og han har været meget konstruktiv.
Til gengæld må jeg sige, at hans kollega, sundhedsminister Magnus Heunicke, ikke har været så konstruktiv, når det gælder om at åbne for, at svenske sosu-hjælpere kan dække en del af det kæmpe underskud, vi har i Danmark, af lige præcis sosu-hjælpere.
Ifølge den seneste opgørelse er det sådan i Danmark som helhed, at næsten halvdelen af alle stillinger, der opslås, ikke bliver besat, og i København er det 60 pct. af alle opslag, hvor man søger sosu-medhjælpere eller sosu-assistenter, der fortsat er ubesatte.
Samtidig er der i Malmø en arbejdsløshed på 14 pct.
Så skal man høre SF's sundhedsborgmester begrunde det med, at sosu-hjælpere og -assistenter jo ikke har råd til at bo i København.
Når vi mangler arbejdskraft på den ene side, mens der er arbejdsløshed på den anden side, som der er nu, med en arbejdsløshed på 14 pct. i Malmø, er det jo til gensidig fordel, at vi kan gøre det lettere at tage job på den anden side af grænsen.
Jeg havde en oplevelse, før jeg blev sundhedsminister, hvor jeg bad om et møde med den foregående sundhedsminister for at skaffe adgang for svenske sosu-hjælpere og -assistenter, og han sad med sin garde af embedsmænd, som forklarede, hvorfor tingene var, som de var, og det havde de jo fuldstændig ret i.
Men der var ingen vilje til forandring.