Magnus Heunicke (S), 2021-12-03:
Tak for det, og tak for forespørgslen om, hvorvidt der som optakt til den kommende 10-årsplan for psykiatrien kommer klare målsætninger for brugen af nye behandlingsmetoder i psykiatrien og til styrkelse af den mentale sundhed.
Lige lidt baggrund først: Sundhedsstyrelsen og Socialstyrelsen er lige på trapperne med deres faglige oplæg, som skal danne grundlag for et regeringsudspil til en kommende plan for psykiatrien, som vi så skal drøfte med partierne i Folketinget.
Planen skal for en 10-årig periode sætte klare mål for den langsigtede retning for udviklingen og prioriteringen på psykiatriområdet bredt set.
10-årsplanen skal sikre, at der i de kommende år er kontinuerligt fokus på at styrke psykiatrien; at der bliver taget fat om de grundlæggende udfordringer på tværs af sundheds- og socialområdet.
Jeg er helt enig i begrundelsen for forespørgslen her.
Der kan ikke være nogen, der er i tvivl om, at der er behov for det.
Jeg er også enig i, at hvis vi bare fortsætter med mere af det samme, så når vi ikke de mål her.
Der er ikke nogen nemme eller nogen hurtige løsninger, men der er brug for, at vi skridt for skridt bygger en bedre sammenhæng af hele psykiatrien op, og ikke kun psykiatrien, men også de områder, der er nært forbundet hertil.
Sigtet er, at vi kommer op på et ordentligt niveau, at vi har en fuldstændig styrket værdighed, at vi, for at sige det, som det er, har et tilbud, vi kan være bekendt at byde patienter, pårørende og medarbejdere, uanset hvor i Danmark, uanset hvilken lidelse.
Det er ikke mindst vigtigt, fordi vi ved, at flere og flere danskere kommer i kontakt med psykiatrien, enten som patienter eller også som pårørende, og psykiske lidelser er den sygdomsgruppe, der fylder allermest i vores samfund, når vi måler på tværs af nøgletal som f.eks. forekomst, tabte leveår, indlæggelser, skadestuebesøg, sygedage, men også sundhedsøkonomi og produktionstab.
Så det er altså ikke kun den enkelte, det er også samfundet.
Det fylder faktisk endda mere end kræft, som ligger på en andenplads.
Det er en udfordring, det er tiltagende.
Det lægger uundgåeligt et stigende pres på psykiatrien, og det kan mærkes hos medarbejdere og hos patienter og også hos pårørende.
Så psykiatrien og ikke mindst dem, der er i berøring hermed,
fortjener at få en behandling af høj kvalitet, når de har brug for det.
Vi skal have klare mål for, hvor psykiatrien skal være om 10 år.
Så havde vi også i begrundelsen for forespørgslen her den tidligere plan, som nu netop er udløbet.
Når man gør status på den – det er noget af det, som er blevet gjort i det faglige arbejde – må man jo bare sige, at de mål, der var defineret, har man jo ikke nået.
Det vil sige, at det kan vi så lære meget af nu her.
Vi kan selvfølgelig ærgre os over det, det gør vi nok alle sammen, men vi kan også lære af, hvad man gjorde forkert, og hvordan vi så kan sikre, at når vi laver den kommende plan, skal det være en plan, som er formuleret og lavet på en sådan måde, at vi løbende derhen ad tager nogle skridt, så vi når vores mål.
Der vil jeg sige, at det for regeringen er en prioritet at søge en bred aftale i Folketinget, for vores interesse er, at den bliver politisk forpligtende, også uanset at der kunne komme skiftende flertal i sådan en lang 10-årsperiode.
For det mener vi vil give planen de bedste forudsætninger for at lykkes.
10-årsplanen for psykiatrien vil tage afsæt i det faglige oplæg, og det er det, som de to styrelser er ved at lægge sidste hånd på.
Den plan skal være rettesnoren for investeringer inden for psykiatrien og sikre, at de midler og ressourcer, som vi tilfører området, også er fagligt fornuftige, også er målrettede, og at vi altså arbejder i samme retning.
Det faglige oplæg kommer til at beskrive status og udfordringer på psykiatriområdet og give bud på, hvordan de opstillede udfordringer kan løses, og hvilke indsatser der bør prioriteres iværksat, og i hvilken rækkefølge det bør ske.
Jeg ved, at der formentlig er rigtig mange her blandt ordførerne, men jo i hvert fald i mindst lige så høj grad ude blandt patientorganisationer og også blandt medarbejdere og pårørende, der venter utålmodigt på den og også har høje ambitioner og har høje forventninger til vores fælles arbejde med 10-årsplanen.
Det forstår jeg godt.
Nu er det faglige arbejde snart færdigt.
Det er ikke blevet forceret, og det er et grundigt arbejde.
Det er vigtigt, at det er et grundigt fagligt fundament, vi står ovenpå, når vi skal drøfte det med hinanden i det politiske rum.
Så grundigheden og den faglige kvalitet og også sammenhængen mellem de indsatser, der skal iværksættes, er fundamentet.
Det er det, som giver fundamentet for at kunne lave en samlet helhedsorienteret plan, som ikke skal være en skrivebordsøvelse.