runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marie Krarup (DF), 2020-04-29:
Tak for svaret.
Jeg vil sige, at mit spørgsmål blev formuleret, før jeg fik opklaret, hvordan det hang sammen i Vordingborg.
Spørgsmålet blev formuleret ud fra de oplysninger, jeg havde fra B.T., altså at det var ministeren, der havde tilladt, at der blev gennemført en ceremoni uden håndtryk i Vordingborg.
Det blev så bagefter opklaret, at det var det ikke.
Men man kan ikke få lov til at ændre formuleringen på sine spørgsmål, for så bliver de trukket i stedet for.
Og jeg ville gerne have den her diskussion igen, for ligegyldigt om det er ministeren, der direkte har været involveret i hændelsen i Vordingborg, eller om det er borgmesteren, der har handlet egenhændigt, så siger det jo noget om Socialdemokratiets syn på det her håndtryk.
Det bekymrer mig.
Det bekymrer mig virkelig meget, at man tilsyneladende synes, at det er så uvæsentligt, så man sagtens kan tildele statsborgerskab uden at have det her håndtryk.
Vi synes, at det er helt afgørende, og derfor synes vi, at det er så meget mere rimeligt over for den danske befolkning at sætte statsborgerskabstildelingen i bero, hvis ikke man tør gennemføre en håndtryksceremoni.
For det er fuldstændig urimeligt at lade mennesker, som ikke har bevist, at de kan optræde efter danske normer, få dansk statsborgerskab.
Det var en kæmpe landvinding, at vi fik det ind i loven om statsborgerskab, ikke fordi loven nu er perfekt, for der er stadig væk masser af mangler.
Der er bl.a. alt for mange, der får statsborgerskab.
Der burde helt klart sættes et loft over antal statsborgerskaber pr. år.
Det bør være meget lavere end det, som er tilfældet nu.
Men det var en landvinding af få det her håndtryk ind.
Jeg synes ikke, at jeg har hørt meget voldsomme reaktioner i Socialdemokratiet på baggrund af det, der skete i Vordingborg.
Så derfor er min bekymring, at man er ligeglad.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Jeg er glad for, at vi får tal fra Seruminstituttet, som ministeren siger, på etnicitet.
Det tror jeg at der er brug for, ligesom vi kender det fra andre områder, sådan at man både nu her konkret kan kortlægge problemets omfang, men også fremadrettet kan se det som et bevis på, hvordan adfærden har været forskellig, og derfor måske også kan kortlægge, hvorfor den har været det.
Altså, kunne man f.eks. forestille sig, at politiet skulle have ekstra ressourcer til at håndhæve de her restriktioner i ghettoområderne?
Jeg kørte igennem Nørrebro i løbet af april måned og kunne se ganske mange butikker osv., hvor der var alt for mange mennesker i forhold til restriktionerne.
Og det er klart, at der har myndighederne brug for at kunne gribe ind.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Hvis vi får tal, der viser, at der er en markant overrepræsentation, hvilket absolut ikke ville overraske mig, kan det jo handle om, at man bor mange mennesker på få kvadratmeter, og det kan handle om, at der er flere kronikere i den her befolkningsgruppe, end der er i resten af befolkningen.
Det kan også handle om, at mange har jobs, der ikke kan klares fra en iPad hjemme i sofaen, men hvor man er nødt til at komme ud i hjemmeplejen eller som buschauffør eller noget andet.
Det kan også handle om adfærd.
Jeg synes, det er en helt relevant og rimelig diskussion, men jeg vil bare gerne have, at vi prioriterer myndighedernes ressourcer de steder, hvor udfordringerne er størst – og det er alle myndighedernes ressourcer – og at vi gør det på en måde og med en indsats, der løser de reelle problemer.
Jeg tror som sagt, det kan være en kombination af flere forskellige årsager, der kan være skyld i, at vi ser en overrepræsentation.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Jo, men jeg er ikke sikker på, at vi har så meget tid.
Altså, nu har vi lige hørt en længere spørgerunde, hvor kollegaer i oppositionen har spurgt ministerkollegaen, erhvervsministeren, om, hvornår vi kan genåbne.
Og det er jo ret snævert forbundet med, at danskerne – og også dem, der bor i Danmark og ikke føler sig som danskere – forstår at leve efter de myndighedsdessiner, der kommer.
Derfor har vi jo ikke tid til sådan at sidde og vente alt for længe ind i fremtiden.
Vi har brug for, at ministeren har en plan for, hvordan ramadanen og eidfesten og alt det, der følger, ikke lige pludselig bliver til ét stort cirkus, hvor meget store dele af befolkningen føler sig hævet over de dessiner, der kommer fra myndighederne.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Men det ændrer bare ikke på, at jeg kan se, at det er kommuner med en høj andel af indvandrere og efterkommere af indvandrere, hvor smittetallene stiger og stiger.
Jeg vil bare gerne have, at vi er præcise, både på analysen af, hvor mange det er, hvor stor overrepræsentationen er, og hvad årsagerne er.
Det er helt klart, at informationsindsatsen er en væsentlig del af det, og det afviser jeg ikke at skrue op for.
Det kan også godt være, at der skal andre myndighedstiltag til.
Men vi er bare nødt til at afvente, at vi har en præcis diagnose, før vi udskriver medicinen.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Tak, formand.
Hvad mener ministeren det siger om integrationen af muslimer i Danmark, når bl.a. en medicinsk overlæge i Hvidovre kan fortælle om »flere med anden etnisk baggrund end ellers« på både almindelig og intensiv afdeling, og er ministeren enig med beboerformanden i Mjølnerparken, Mohammed Aslam, der siger, at beboerne i Mjølnerparken »har savnet, at sundhedsmyndighederne gjorde lidt mere for at få den del af befolkningen med, som ikke kan tale dansk«?
Tak, formand.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Spørgeren har en partifælle, fru Marie Krarup, der på et tidspunkt sagde til mig: Det tager ti minutter at blive integreret – det er et spørgsmål om vilje.
Den har jeg tygget meget på.
Og selvfølgelig tager det længere end ti minutter at lære sproget, finde sig et arbejde, føle sig tilpas og slå rødder i det danske samfund.
Men jeg forstår faktisk godt, hvad det er, hun siger, nemlig at hvis du træffer en beslutning om, at du gerne vil, så tager den beslutning kun 10 minutter.
Så kan man godt blive en del af det danske samfund.
Så den sætning har jeg taget til mig.
Når det så er sagt, tror jeg også, det er vigtigt at få sagt, at størstedelen af de mennesker, der kommer hertil – og det er altså tusindvis af mennesker hvert år fra alle verdenshjørner – altså falder til i det danske samfund, de overholder loven, de lærer dansk, de får sig et job.
Det er reglen, og så er det rigtigt, at der er for mange, der er en del af undtagelsen, og at der har bygget sig kæmpe integrationsudfordringer op.
Vi skal bare være præcise, når vi taler om det, og jeg vil meget nødig have en integrationsdebat, der handler om, at det hele er gået galt, og at alle er nogle nassere, der skal smides ud, for det er ikke sandheden.
De fleste er faktisk faldet til i samfundet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Det er jo også et fint svar, hvis man havde været sundhedsminister og i øvrigt ikke skulle forholde sig til integrationen.
Men nu er ministeren jo integrationsminister og bliver bedt om at forholde sig til integrationen.
Altså, spørgsmålet lyder: Hvad mener integrationsministeren det siger om integrationen af muslimer i Danmark, når der er så mange, der åbenlyst vægrer sig ved at tale dansk?
Det er det, der er sagen.
Og det er det, som jeg synes ministeren skal forholde sig til.
Når en beboerformand ude i Mjølnerparken ovenikøbet kan sige, at det er et problem, at den danske stat ikke sådan stiller information til rådighed på hvilket sprog det nu end måtte behage folk derude at tale – det er næppe et europæisk – siger det så ikke noget om, at integrationen af de her folk er totalt slået fejl?
Altså, når vi kan se, hvordan unge grupper af arabere rundtomkring i landet kaster med sten efter politiet og generelt vægrer sig ved at følge myndighedernes instrukser, siger det så ikke noget fundamentalt om, at integrationen af de her mennesker bare er slået fejl?
Det var det, jeg gerne ville have haft, at integrationsministeren havde forholdt sig til.
For det er jo det, der, kan man sige, er bagtæppet for hele den ulykkelige situation, vi befinder os i, ikke bare i de her coronatider, men jo helt generelt, hvor man kan sige, at coronasituationen gør, at det her i dag jo er en ekstra farlig udfordring.
Hvis man har en meget stor – i min optik alt for stor – gruppe af de her mennesker, der altså ikke er blevet en del af det danske samfund, og som er totalt ligeglade med at følge de retningslinjer, som ministeren og jeg og danskerne uden for det her hus godt kan finde ud af at følge, så er det da fatalt for hele indsatsen imod sygdomsbekæmpelsen her.
Det er det, som jeg gerne vil have at ministeren forholder sig til.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Vi er hverken helt eller halvt færdige med at diskutere integrationsudfordringerne i det her samfund.
De er langt større og langt mere alvorlige, end man havde forestillet sig, tror jeg, da man fik verdens mest liberale udlændingelov i 1983.
Det tror jeg spørgeren og jeg hurtigt kan blive enige om.
Faktisk er den oplysningskampagne, som boligministeren og jeg selv har igangsat, netop igangsat i samarbejde med boligselskaberne, netop med henblik på at de lokalt valgte beboerrepræsentanter skal hjælpe med at bringe budskabet ud.
Og en fyr som ham, spørgeren henviser til, kunne jo tage det ansvar på sig at få spredt de materialer, vi faktisk har fået oversat til ti forskellige sprog, få det hængt op i opgangene, sørge for, at det bliver delt i lokalafdelingens facebookgruppe, og sørge for, at budskabet kommer ud i den yderste lejlighed af Mjølnerparken i stedet for at læne sig tilbage og sige: Hvor er det danske samfund?
For der følger rettigheder med at være borger i det her samfund – det er vi enige om – men der følger også nogle pligter med.
Og en af de pligter er helt åbenlyst i den her tid, at man følger myndighedernes anbefalinger – det er klart.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Ja, men pligterne er jo ikke meget værd, hvis myndighederne så ikke også har vilje til at knytte en konsekvens til, at man ikke overholder pligterne.
Det ville f.eks. være enormt befriende, hvis man i Danmark havde en integrationsminister eller en udlændingeminister, eller hvad vedkommende nu måtte blive kaldt, som sagde: Hvis ikke du vil tale dansk, så skal du ikke være i Danmark.
Hvis du igennem en generation har levet af offentlig forsørgelse i Danmark og ikke har bidraget med noget, så skal du ikke være i Danmark.
Du er ikke velkommen, hvis ikke du er i stand til også at forstå og efterleve pligtdelen, men kun – som vores ven ude i Mjølnerparken – er optaget af rettighedsdelen.
Det ville være rart, hvis vi havde en regering, der ikke kun ville være floromvunden, men også ville sætte konsekvens bag ordene.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Og det vil jeg godt stå fast på.
Og en del af pligten er også, at man lærer det sprog, som er det bærende sprog i det samfund, man bor i.
En anden del af at gøre sin pligt er også at bidrage aktivt ved at have et job og ved at være en konstruktiv medborger i samfundet, og det er også det, som regeringens integrationspolitik bygger på.
Men derfra og så til at sige, at vi smider alle mennesker ud, hvis ikke de kan tale dansk, er vi ikke med på, dels fordi nogle af dem måske har brug for beskyttelse, dels fordi nogle af dem måske kun har været her i kort tid.
Men det ændrer ikke på, at det er det, der er kravet.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-04-29:
Jeg synes jo, det ville være ganske forfriskende, hvis vi havde en integrationsminister, der stillede et krav om, at hvis ikke du agter at lære dansk, har du sådan set ikke noget at gøre i Danmark.
Men her taler vi jo om en kæmpestor gruppe mennesker, som helt overordnet bare ikke har ønsket at blive en del af det danske samfund.
Og der ville jeg altså ønske, at vi kunne have en minister – jeg vil nærmest sige, uanset hvilket parti vedkommende måtte komme fra – som konsekvent ville sige: Bliv dansk i hjertet – eller tag hjem.
Mattias Tesfaye (S), 2020-04-29:
Udgangspunktet bør jo selvfølgelig være, at man taler dansk, når man bor i Danmark.
Og deltagelse i danskuddannelse og viljen til at lære det danske sprog og til at deltage i samfundet på dansk er et helt naturligt element i integrationen, som jeg under normale omstændigheder ville lægge stor vægt på.
Virkeligheden her og nu er imidlertid, at den krise, som Danmark ligesom resten af verden befinder sig, overskygger de fleste øvrige udfordringer.
Covid-19 er en stor sundhedsmæssig og økonomisk udfordring for Danmark.
Derfor er det først og fremmest vigtigt, at alle områder i landet og alle befolkningsgrupper har adgang til den relevante information fra myndighederne, herunder bl.a. information om, hvordan man beskytter sig selv og andre mod coronasmitte.
Af den grund igangsatte boligministeren og jeg selv i samarbejde med Sundhedsstyrelsen i starten af april oplysningskampagner på en hel del udenlandske sprog
målrettet udlændinge med mangelfulde danskkundskaber, særligt i udsatte boligområder.
Og i sidste uge blev en særlig oplysningskampagne med gode råd til, hvordan man bør forholde sig under ramadanen, også igangsat.
Derefter må vi så se, om der kan være behov for yderligere målrettede tiltag.
Og jeg vil godt understrege, at den aktuelle situation med covid-19 ikke betyder, at regeringens indsats for at fremme integrationen og stille krav om danskkundskaber er lagt på hylden, selvfølgelig ikke – tværtimod.
Det fortsætter – det er helt klart.
Vi er ikke ligeglade.
Vi er tilhængere af, at man skal give hånd til ceremonierne.
Man har levet op til kravene for at få statsborgerskab, man deltager i en grundlovsceremoni, man skriver under på at ville overholde grundloven, og når borgmesteren rækker en hånd frem, så tager man selvfølgelig imod hånden og giver hånd, også selv om borgmesteren har et andet køn, end man selv har.
Det synes jeg er helt naturligt.
Men jeg synes også, det er helt naturligt, at vi, når sundhedsmyndighederne anbefaler, at man ikke giver hånd, selvfølgelig ikke kan opretholde det krav til grundlovsceremonierne.
Man kan selvfølgelig sige, som jeg også kan høre spørgeren sige, at så lad os stille det i bero på ubestemt tid, indtil sundhedsmyndighederne ændrer anbefaling.
Det er en ærlig politisk uenighed.
Men vi kan jo ikke bede dem om at give hånd, når vi selv anbefaler, at man ikke skal give hånd.
Er det så rimeligt, at de skal vente på ubestemt tid?
Som jeg forstår sundhedsmyndighederne, er det ikke lige i morgen, de ændrer anbefalingen om, at man ikke skal give hånd.
Der har vi i hvert fald truffet den beslutning, at så lad os suspendere det midlertidigt, så vi kan sørge for, at de mennesker får et statsborgerskab.
Marie Krarup (DF), 2020-04-29:
Men jeg synes, at det er en mærkelig forklaring at komme med.
For hvis ikke man lever op til det, som er lovens krav, så er det jo ikke rimeligt, at man får statsborgerskab.
Det er det ikke.
Vi kan jo heller ikke sige, at nu begynder vi så at give statsborgerskab til folk, selv om de ikke har bestået prøven i dansk historie og danske samfundsforhold.
Vi har stillet nogle krav, og så må man leve op til dem, og hvis det ønskes at suspendere håndtryk i en periode, jamen så kan man ikke få statsborgerskab.
Og hvad er det, der kan ske, ved at man skal vente lidt længere tid på at få statsborgerskab, hvis det endelig er så vigtigt at få det?
Joy Mogensen (S), 2020-04-29:
Mange tak til spørgeren for at holde fokus på at få kulturlivet ind i de her genåbningsplaner.
Jeg oplever også, at danskerne savner deres kultur.
Siden vi sidst stod her i salen, har vi fra regeringens side igangsat flere sektorpartnerskaber om en ansvarlig genåbning.
Her er der nu også bliver defineret spor, altså sektorspor, inden for kultur- og foreningslivet.
Jeg har derfor taget et initiativ og har her i går og i dag indkaldt til sektordialog med kulturlivet og foreningerne for at få deres indspil til – mange af dem har jo allerede forberedt rigtig gode planer – hvordan man kan genåbne kulturaktiviteter og foreninger på en forsvarlig måde under hensyn til de vilkår, der gør sig gældende på de enkelte områder.
Jeg vil selvfølgelig løbende holde kultur- og idrætsordførerne orienteret om sektordialogen, men formålet med de her dialoger er, at jeg kan spille materialet ind i de forhandlinger, der foregår mellem regeringen og partilederne, og sektordialogen er således et bidrag til de her centralt placerede forhandlinger.
Stén Knuth (V), 2020-04-29:
Tak for det.
Til gengæld blev jeg og ordførerne lovet, at vi ville blive inddraget og klædt på, når det gælder de spørgsmål, der florerer derude.
Jeg kan forstå, at ministeren har haft møde med DIF, DGI og Divisionsforeningen og nu også med forskellige sektorer.
Jeg synes, at jeg stadig mangler at blive inddraget.
I morgen er jeg blevet inviteret med til et møde, hvor jeg bliver orienteret, men jeg bliver ikke inddraget, og der er ikke noget samarbejde omkring det.
Det synes jeg faktisk er rigtig, rigtig ærgerligt.
heller ikke fået svar på, om ministeren vil sætte nogle sundhedsundersøgelser i gang, der skal gøre os klogere på, hvor man kan åbne idrætten op og i hvilke faser.
Det mangler jeg et svar på.
Det har jeg rykket for i dag.
Det kommer sikkert en af dagene.
Så jeg er lidt ærgerlig over fortsat ikke at blive inddraget og være med i samarbejdet omkring det her, for som jeg også sagde i sidste uge, bliver vi mødt med de samme spørgsmål, som ministeren gør, om det her vigtige område.
Det er jo fair nok, men hvis ministeren ikke vil inddrage os, eller regeringen ikke vil inddrage os, må man jo bare sige det. Men jeg må bare sige, at jeg ikke føler mig særlig inddraget i samarbejdet om det, der skal ske, og derfor kan jeg ikke svare, når jeg bliver spurgt om, hvad der er det nye i forhold til det her med partnerskabsaftaler, for jeg ved det ikke.
Men jeg bliver orienteret i morgen, kan jeg forstå.
Vi har talt lidt om det her med – og det har ministeren også selv sagt – at ordførerne nok skal blive inddraget.
Det er jeg ikke blevet – ellers må ministeren i hvert fald korrekse mig.
Joy Mogensen (S), 2020-04-29:
Jeg vil altid søge at inddrage ordførerne, så snart jeg har styr på, hvordan og hvorledes processerne kommer til at køre.
Derfor gjorde jeg også i min indledning opmærksom på, at de invitationer blev sendt ud lige i går og i dag.
I morgen har vi ordførermøder, og der havde jeg tænkt, at vi netop skulle klædes på, i forhold til hvilke underspor der er blevet identificeret i dialog med de her organisationer.
Det handler f.eks. om kulturproduktioner eller det, vi kalder siddende kulturoplevelser, altså film, teater og koncerter.
Så er der noget, der hedder stående kulturoplevelser, f.eks. spillesteder, kulturoplevelser i bevægelse, f.eks. museer, og så er der selvfølgelig også underafdelinger til idrætten specifikt, men også foreningsaktiviteter, og så er der faktisk også et underspor, der simpelt hen handler om professionel fodbold.
Så det går rigtig stærkt for tiden, og jeg forstår utålmodigheden, og jeg forstår også ønsket om at kunne svare med det samme.
Men jeg vil klæde jer på så hurtigt, jeg overhovedet kan, og jeg glæder mig til mødet i morgen.
Stén Knuth (V), 2020-04-29:
Jeg kunne godt have ønsket mig, at jeg havde haft de informationer før, for så havde vi ikke været nødt til at stå her i dag, og jeg havde ikke været nødt til at stå her og skælde ministeren en lille smule ud over det her.
Vi er også vidende om, at DIF og DGI er i gang med en stor undersøgelse af, hvad det kommer til at betyde for deres foreninger, at de må lukke rigtig meget ned her hen over sommeren.
Kan ministeren fortælle noget om det?
Og bliver det snart en del af samtalen?
Joy Mogensen (S), 2020-04-29:
På den måde er vi jo inde i en tid lige nu, hvor vi forhåbentlig hjælper hinanden med at klæde hinanden på, i forhold til hvad der sker.
Det møde, jeg holdt med DIF og DGI, tog i hvert fald decideret udgangspunkt i, at spørgeren havde hørt om den her undersøgelse.
Den fik jeg præsenteret, ligesom jeg forstod, at de også var på vej rundt til andre partier for at præsentere den.
På daværende tidspunkt var det svært lige at gøre det helt krystalklart, hvordan vi handler videre på den, men dialogen fortsætter.
Og det, som spørgsmålet handler om her i dag, er jo om selve genåbningen.
Den undersøgelse handler meget om det økonomiske.
Stén Knuth (V), 2020-04-29:
Men i den forhandling, vi havde om den her pulje på 60 mio. kr. til idrætten og spejderne, gav vi jo netop hinanden håndslag på, at når vi kendte DIF og DGI's undersøgelse, ville vi sætte os ned igen og kigge på, om der er behov for noget mere.
Nu spørger jeg igen ministeren: Er ministeren bekendt med, at der ligger nogle tal fra de to store organisationer på, hvad det her kommer til at betyde for idrætten, når man nu må lukke ned hele sommeren?
Joy Mogensen (S), 2020-04-29:
Så det, jeg fortsætter dialogen med organisationerne om, er et økonomisk spor.
Det spørgsmål, vi diskuterer her i dag, tænker jeg er om genåbningen.
Det hænger jo også sammen.
Det er i hvert fald en del af den dialog, jeg har med idrætsorganisationerne, for jo før de får mulighed for at åbne op, jo mindre bliver behovet også for den økonomiske hjælp – og som dit spørgsmål også er udtryk for, tripper alle og glæder sig til, at vi kan komme ud at dyrke idræt igen.
Stén Knuth (V), 2020-04-29:
Tak for det.
Mener ministeren, at arrangementspuljen nu er tilstrækkelig til at hjælpe de arrangementer, som har brug for hjælp?
Joy Mogensen (S), 2020-04-29:
Arrangementspuljen ligger jo formelt ovre i Erhvervsministeriet, men Kulturministeriet og kultur- og idrætsordførerne har spillet ind til de forhandlinger, som her den 18. april heldigvis endte med en aftale mellem regeringen og Folketingets partier om en udvidelse og forlængelse af kompensationsordningen for arrangører.
Ordningen omfatter nu arrangementer med flere end 350 deltagere og er også udvidet til at omfatte flere typer arrangementer.
Ordningen er f.eks. udvidet til at omfatte primært offentligt finansierede større kultur- og idrætsarrangementer.
Jeg er glad for, at vi har fået lavet den her udvidelse og forlængelse, for jeg mener, at vi sammen har fået skabt bedre rammer og mere tryghed for de arrangører af store begivenheder, der ikke har vidst, om de kunne få dækket deres tab.
Jeg mener, at vi med den her udvidelse og forlængelse nu bedre holder hånden under dem, som rammes hårdt, når store arrangementer aflyses.
Det omfatter en bred række af aktører, spillesteder, festivaler og kultur- og idrætsbegivenheder, men vi har også sikret hjælp til mange arrangører og organisationer, der ikke kan få hjælp via arrangementspuljen.
Der er afsat 50 mio. kr. i ekstraordinær hjælp til lokale idrætsforeninger, spejderforeninger og andre foreninger under DUF, DGI og DIF, så de fortsat kan blive ved med at lave aktiviteter for rigtig mange danskere og fastholde de lokale fællesskaber, både under og på den anden side af krisen.
Men vi har også samlet set fået sikret, at kunst- og kulturlivet i højere grad kommer igennem krisen med så få skrammer som muligt, så vi også på den anden side af krisen har et stærkt og levende kultur- og foreningsliv at vende tilbage til.
Stén Knuth (V), 2020-04-29:
Tusind tak, og tak for svaret, minister.
Jeg deler din begejstring eller glæde over, at vi kommer meget bredere rundt, i forhold til at det omfatter både flere arrangementer, længden af dem og antallet af deltagere.
Det hilser jeg også meget velkommen.
Jeg er jo bekendt med, at det her ligger i en snitflade mellem Erhvervsministeriet og Kulturministeriet, og der er rigtig mange i kulturlivet, som vi skal hjælpe.
Men der er stadig også noget usikkerhed derude, hvad angår nogle af de arrangementer og forestillinger, bl.a. dem, som varer op til 4 uger.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om hun kan redegøre for, hvordan kompensationsordningen i arrangementspuljen skal forstås med hensyn til den her grænse på 4 uger.
Skal det forstås på den måde, at man kan søge til arrangementer på op til 4 uger og ikke længere, og at man, hvis man har et arrangement eller en forestilling, der varer 4 uger og 1 eller 2 dage, så ikke kan søge i arrangementspuljen?