Søren Egge Rasmussen (EL), 2025-02-04:
Jeg vil gerne sige tak for debatten om dyrevelfærd og antibiotika.
Tak til SF og Radikale og Alternativet for at have støttet Enhedslistens forslag.
Det kunne være, at vi om 1 års tid skulle fremsætte det samme forslag og så stile det til sundhedsministeren og få en debat med sundhedsordførerne – så kunne det være, vi kunne nå en tand længere.
Det, som Enhedslisten foreslår, er, at Folketinget pålægger regeringen inden udgangen af 2025 at gennemføre et forbud mod fravænning af grise tidligere 7 uger efter fødsel for at reducere antibiotikaforbrug og resistensudvikling og forbedre dyrevelfærden i dansk svineproduktion.
Alle grise skal have adgang til foder, der passer til deres alder, vægt og adfærdsmæssige og fysiologiske behov af hensyn til deres velfærd og sundhed.
Det er ikke noget, jeg har fundet på, det står i § 16 i bekendtgørelsen om dyrevelfærdsmæssige mindstekrav til hold af grise, og jeg synes overhovedet ikke, det efterleves.
I den konventionelle svineproduktion fjerner man grisene fra soens mælk og sætter dem på fast foder, og det sker allerede, når de er 3-4 uger gamle, mens deres tarmsystem stadig er umodent, og altså længe før de er klar til at modtage den faste kost.
De små grise bliver syge af den systematiske forkerte fodring, og derefter bruges der enorme mængder antibiotika for at undgå, at de dør.
Det kan næppe kaldes god dyrevelfærd, og det er svært for mig at se, at den behandling, som de små grise får i den konventionelle svineproduktion i Danmark, er i overensstemmelse med loven.
Det er imidlertid ikke kun et problem for grisene, at de så tidligt bliver fjernet fra soen, at de bliver syge og skal have antibiotika, det er også et problem for alle os mennesker.
Det galoperende antibiotikaforbrug til grise udgør en alvorlig sundhedsrisiko for mennesker.
Med overforbrug af et antibiotika følger nemlig desværre resistens.
Verdenssundhedsorganisationen WHO har udråbt antimikrobiel som en af de ti største trusler mod den globale sundhed.
Resistente bakterier er dyrt både i menneskeligt liv og i udgifter til sundhedssystemet.
I Danmark er husdyr-MRSA nok de mest kendte resistente bakterier.
De kan give uhelbredelig blodforgiftning hos mennesker og giver store ekstra udgifter i vores sundhedsvæsen, da det er nødvendigt at isolere patienter med MRSA.
I EU estimeres det årlige dødsfald forårsaget af antimikrobiel resistens til at være mere end 35.000 mennesker, og den årlige omkostning for det europæiske sundhedssystem anslås at være næsten 90 mia. kr.
På globalt plan regner man med, at det årlige dødstal som følge af antimikrobiel resistens vil være vokset til 10 millioner mennesker.
Det synes jeg er vildt, og det vil være flere, end der i dag dør af kræft.
I Danmark udgør forbruget af antibiotika til dyr cirka to tredjedele af den samlede antibiotikaforbrug, og svinene står for hele 84 pct. af det danske antibiotikaforbrug til dyr.
Her bruges omkring halvdelen til små grise, der fjernes for tidligt fra soen.
Her i Folketinget har der været fokus på problemstillingen længe.
I 2019 vedtog vi en målsætning om, at forbruget skulle falde med 2 pct. om året frem mod 2022 sammenlignet med 2018, altså i alt et mål om 8 pct.s fald.
Da vi gjorde status, var forbruget kun faldet 1,6 pct. i perioden.
I de seneste 2 år er den så steget igen.
Det kan ikke kaldes en succes.
Jeg synes, det er tydeligt, at der er brug for politisk handling, hvis det skal lykkes for os at få mindre resistens, mindre antibiotikaforbrug og bedre dyrevelfærd.
Dyrlægeforeningen peger på fravænningstidspunktet som et af de mest oplagte steder at sætte ind.
Både i den økologiske produktion og i Sverige fravænner man senere, og der har man et meget lavere antibiotikaforbrug.
Det er derfor, at Enhedslisten foreslår, at regeringen inden udgangen af 2025 skal gennemføre et forbud mod fravænning af grise tidligere end 7 uger efter fødsel.
Det er nævnt i debatten her, at Enhedslisten ønsker økologi.
Ja, det ønsker vi, og vi synes, at økologerne er kommet frem til en produktionsform, som har en langt bedre dyrevelfærd.
Der er kommet nogle tal frem i dag, som ligesom siger, at der er en større smågrisedødelighed.
Det er gamle tal.
Vi skal sådan set have nye tal for smågrisedødeligheden blandt økologer og have tal for de landmænd, som har valgt nogle andre produktionslinjer end de traditionelle, har valgt et andet avlsarbejde og kommet frem til at have en langt lavere smågrisedødelighed.
Jeg ved godt, at det er svært at få vedtaget den her slags forslag, for det drejer sig jo ikke om dyrevelfærd, det drejer sig ikke om folkesundhed, det drejer sig om økonomi.
Det er jo økonomien, der styrer den danske landbrugsproduktion.
Og der sidder jo eksperter derude og følger med i store regneark om, hvad det har konsekvenser, hvis man bare ændrer en anelse på den konventionelle industrielle svineproduktion.
Man kunne godt vægte dyrevelfærd, og det vil i nogle tilfælde koste nogle kroner.
Det er jo det, de svenske erfaringer viser.
Jeg synes, den her debat er væsentlig.
Det, at vi har 30 millioner grise i Danmark skal ikke være en overset produktionsform, og jeg synes, det er helt vildt, at vi har en svineproduktion, hvor 10 millioner smågrise dør om året.
Der er nogle, der siger, at det er vigtigt at have en eller anden erhvervsmæssig produktion.
Ja, det er det også, men det kan gøres på mange måder, og jeg synes, at det, vi ser i den industrielle svineproduktion, ikke er noget, vi skal holde hånden over, men det er noget, som skal forbedres af hensyn til dyrevelfærd og folkesundhed.