Jeppe Bruus (S), 2020-02-26:
Tak for det.
Først og fremmest vil jeg da gerne sige, at det her jo er en svær opgave, som man har sat Indfødsretsudvalget på, og jeg vil gerne takke alle de medlemmer af Indfødsretsudvalget, der bruger rigtig meget tid på seriøst at sidde og læse alle ansøgningerne og gør sig umage for at tage den opgave på sig, som det faktisk er i et parlament at sagsbehandle de ansøgninger, som kommer ind.
Det synes jeg der nu er en god anledning til at anerkende.
Det er jo faktisk et af de få steder, hvor man som folketingsmedlem helt konkret sidder og sagsbehandler, uden at der er en indstilling fra en regering, fra et sekretariat eller andre, men hvor det er de medlemmer, der sidder i rummet, der sagsbehandler og har en helt konkret drøftelse om, hvorvidt de mennesker, der har søgt om statsborgerskab, også skal have adkomst til at få det.
Der vil jeg gerne sige, at jeg oplever, at alle de medlemmer, jeg har kendt, og som har siddet i Indfødsretsudvalget, har taget den opgave meget på sig og meget alvorligt, og det vil jeg bare gerne bruge anledningen til at anerkende.
Så er det jo sådan, at man tildeler indfødsret ved lov, hvilket vi også er enige om, og det er også mit spørgsmål til Enhedslistens ordfører.
Ja, den lov er jo defineret i grundlovens § 44.
Så kan man være uenig eller enig i kriterierne og arbejde politisk for at ændre dem, men det ændrer jo ikke ved grundloven, og at vi i Folketinget ved lov vedtager, hvem der skal tildeles statsborgerskab, og det vil jo sådan set også sige, at det er Indfødsretsudvalgets medlemmer, der sidder og sagsbehandler ansøgninger om dispensation, og det er jeg også helt overbevist om at man gør med øje for de internationale forpligtelser, som vi har indgået, herunder handicapkonventionen, og dermed også tager den del meget seriøst.
Det er jo det, som det handler om, altså at folk, der her søger statsborgerskab, men også gør det ud fra en dispensation, fordi man ikke kan leve op til kravene på den ene eller den anden måde, selvfølgelig har fortjent at få en saglig sagsbehandling, og det beror på de mennesker, der sidder i det lokale.
Så når forespørgslen her handler om, hvordan regeringen vil bidrage til at sikre det, synes jeg jo derfor, at ministeren svarer rigtig fint, nemlig at man har tydeliggjort, hvad der er de internationale forpligtelser, som Danmark skal leve op til, i tråd med det, som den daværende minister på området fru Inger Støjberg ligeledes gjorde.
Det vil jo så sige, at det forhåbentlig står tindrende klart for udvalget, hvad det er for nogle internationale forpligtelser, og hvad det er for nogle ting, man skal tage i betragtning, når man sagsbehandler, og det vil jo sådan set også sige, at grænsen for regeringen går her.
For regeringen skal jo ikke blande sig i den sagsbehandling, der så foregår i Indfødsretsudvalget, og det er måske så der, hvor vi kan være lidt uenige, måske, måske ikke – jeg skal ikke lægge ord i munden på Enhedslisten – men til det der med, at man så skulle uddelegere den kompetence til en administrativ praksis, må jeg sige, at det er i tråd med grundloven, at det er Folketinget, der sagsbehandler, og dermed også beslutter, hvem der skal have indfødsret.
Sådan er grundloven indrettet, og derfor er det Socialdemokratiets position.
Jeg har så her et forslag til vedtagelse, som er lavet i samarbejde med Venstre, Konservative og Liberal Alliance, som jeg gerne vil læse op: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at det er af afgørende betydning, at der stilles fornuftige og høje krav til ansøgere om dansk indfødsret, herunder at de taler det danske sprog og har kendskab til danske samfundsforhold, dansk kultur og historie.
Det følger af grundloven, at det er Folketingets kompetence at tildele dansk indfødsret.
Det følger videre af en dom fra Højesteret den 13. september 2013, at Danmark har påtaget sig en række folkeretlige pligter, som forudsættes efterlevet«.