Morten Dahlin (V), 2025-11-27:
Tak for det, formand.
Og også tak for den meget positive modtagelse af lovforslaget.
Jeg synes også, det er på sin plads at takke alle partierne bag aftalen for et utrolig konstruktivt forhandlingsforløb, hvor vi over flere møder så hinanden i øjnene, fik høvlet knasterne af de steder, hvor der var knaster, og nåede frem til et rigtig godt resultat.
Det resultat, vi nåede frem til, og det lovforslag, vi behandler her i dag, er jo i virkeligheden kulminationen af flere års arbejde, hvor der, som flere ordførere også var inde på, har været en bred inddragelse af folkekirkelige repræsentanter, der har fået den opgave at se på, hvordan man kan gøre det administrativt lettere og mindre bøvlet at være menighedsråd, så man i stedet for at fokusere på papirarbejde kan fokusere på den opgave, man har med at understøtte kirkens liv og vækst.
Jeg er stolt af, at der har været bred politisk opbakning til lovforslaget, og med Alternativets tilslutning her i dag opnår vi enten helt eller næsten fuld plade, og det synes jeg er godt.
Det er også godt for vores folkekirke, at de store ændringer, der bliver lavet, bliver lavet med brede politiske flertal, så tusind tak for det.
For det, vi gør nu, er historisk.
Vi er ved at skrive historie med det her lovforslag.
Hvorfor er det så, vi gør det her?
Jo, grundlæggende vil vi sikre, at menighedsrådene får bedre muligheder for at fokusere på kirkens liv og vækst samt på det meget store fællesskab, de er en del af.
Folkekirken er jo stadig væk det største frivillige fællesskab i Danmark, og derfor skal vi hylde de ildsjæle, der i deres fritid – i deres fritid – bruger tid, energi og ressourcer på at gøre en indsats for deres lokalsamfund, deres kirke og deres tro.
Vi sikrer med det her lovforslag, at landets menighedsråd fortsat er fundamentet for vores lokalt forankrede folkekirke, hvor det helt nære demokrati viser sig fra sin stærkeste side.
Jeg får lyst til at citere I.C. Christensen, menighedsrådenes fader, som, da der skulle laves menighedsrådslovgivning tilbage i 1901, sagde, at skal man gøre et fællesskab stærkt, skal man give dets medlemmer indflydelse derpå.
Vi styrker faktisk decentraliseringen.
Vi giver mere frihed og mere fleksibilitet lokalt.
Det vil f.eks. ikke længere kræve ministeriets godkendelse at etablere samarbejde mellem provstiudvalg om bygningsvedligeholdelse og drift af præsteembedernes faste ejendomme og om fælles personaleadministration eller mellem menighedsråd og flere provstiudvalg om f.eks. delegation af kompetence, ansvar og finansiering til provstiudvalgene.
Vi afskaffer også bureaukratiet på kirkegårdsområdet ved at gøre det muligt for menighedsrådene selv at træffe langt flere beslutninger vedrørende ændring af kirkegårdene.
Derudover får menighedsrådene valgfrihed i forhold til den interne organisering af menighedsrådet med indførelse af en ny minimumsmodel for konstituering, og ved at menighedsrådene får frihed til at vælge, om rollen som personaleansvarlig skal varetages af en ansat personaleansvarlig eller et valgt menighedsrådsmedlem, altså en styrkelse af decentraliseringen, mindre papirarbejde, færre ansøgninger ind til ministeriet, et stærkere lokalt folkestyre.
Herudover vil de ændringer, vi behandler her i dag, også medføre en øget professionalisering af menighedsrådenes personaleledelse, som flere af ordførerne også var inde på.
Vi vil sikre et styrket fokus på arbejdsmiljø og samarbejde mellem gejstlige og læge funktioner i folkekirken, bl.a. ved at tydeliggøre funktionen for den personaleansvarlige, men også ved at indføre et obligatorisk kursus for den personaleansvarlige og ved at indføre en samlet bestemmelse om menighedsrådenes ansvarsområde og opgaver, som forbliver i menighedsrådslovens § 1.
Det er vigtigt, for som flere ordførere har været inde på, har vi en fælles opgave i at løfte arbejdsmiljøet i vores folkekirke.
Når vi nu er ved det her lovforslag, vil jeg gerne nævne en ting, som flere ordførere også var inde på.
Der er kommet helt ufattelig mange høringssvar, over 500, og jeg ser det som en fantastisk cadeau til vores folkekirke, at der er så mange mennesker, som er så interesserede i, hvordan vi får den optimale lovgivning på plads, som er et meget, meget stærkt udgangspunkt for den fortsatte brede politiske opbakning til, at folkekirken selv skal være involveret, når der skal laves folkekirkelige ændringer.
Derfor har de mange høringssvar jo også haft den effekt, at vi har ændret og justeret på en række ting.