Jakob Sølvhøj (EL), 2018-05-24:
Der er jo heldigvis rigtig mange børn og unge, der trives med tilværelsen.
Jeg håber, vi kan sige, at langt de fleste gør det, men der er desværre også alt for mange, som oplever en hverdag, hvor de ikke trives.
Det kan være en hverdag, der er præget af utryghed, det kan være stress, det kan være angst, det kan være depression, og desværre kan vi se af trivselsmålingerne, at der også er for mange børn, som oplever at være ensomme i deres hverdag.
Årsagerne til det – flere ordførere har allerede været inde på det – tror jeg kan være mange; der er en mangfoldighed af årsager.
Nogle kan jo fra en tidlig barndom have oplevet at vokse op i en familie, der har været præget af udsathed under den ene eller den anden form, men jeg tror heller ikke, der er tvivl om, at mange børn og unges dårlige trivsel også udspringer af den hverdag, som de oplever i folkeskolen, i gymnasiet, i vores uddannelsessystem.
De lange skoledage er blevet nævnt og de problemer, det kan give i forhold til børns fritid og det at opbygge sociale fællesskaber i fritiden.
Men derudover har vi jo over en længere årrække set en udvikling i uddannelsessystemet, hvor præstationskulturen fylder stadig mere og mere, og hvor man kan sige, at begrebet klassekammerater for nogle opleves som byttet ud med begrebet klassekonkurrenter, hvor elever bliver tilbageholdende med at hjælpe hinanden, og hvor der kan være en bekymring for at række fingeren op og spørge.
Så der har, synes jeg, udviklet sig en kultur, hvor man kan sige, at frygten for at begå fejl fylder mere end lysten til at eksperimentere og prøve noget nyt.
Der er for mig ingen tvivl om, at stadig flere test, prøver og karakterkrav, som sætter barrierer for de unges muligheder for at uddanne sig videre, er med til at skabe et pres og en mistrivsel hos mange børn og unge i vores uddannelsessystem.
Der er jo heldigvis mange, som gør noget ved det.
Der er jo rigtig mange undervisere, der er rigtig mange pædagoger, der er store dele af vores sundhedspersonale, der er dygtige forskere, Center for Ungdomsforskning i Aalborg, og mange andre, som har viet den her problemstilling stor opmærksomhed.
Så der er allerede i dag en meget stor viden på det her område, og der er rigtig mange, der i deres hverdag handler aktivt for at afdække, forebygge og håndtere problemerne.
Alligevel synes jeg, det er en god idé at få samlet den viden, der nu er, i et kommissionsarbejde, hvor der sættes grundigt fokus på børns trivsel, ikke bare inden for det enkelte område, men jeg synes, at det, der er fornuftigt i kommissionstanken, er, at man også fordyber sig i området på tværs af dagtilbud, fritidsinstitutioner og uddannelsesinstitutioner, og derfor synes jeg og Enhedslisten, at det er et godt forslag, som SF har fremsat.
Jeg er sådan set enig i de bemærkninger, der har været, om, at der jo sker så meget, og at vi da ikke skal vente på en kommission.
Jeg oplever bare ikke, at der er nogen som helst modsætning mellem det at få et kommissionsarbejde, hvor man kan fordybe sig, og hvor man kan arbejde på tværs, og så det at understøtte andre initiativer som dem, der allerede foregår, og jeg synes da, at hr. Alex Ahrendtsens forslag om måske meget hurtigt at holde en eksperthøring, gerne en åben høring, så vi får budskabet ud, i regi af Folketingets Undervisningsudvalg, kunne være en rigtig god idé.
Men det står stadig væk ikke i modsætning til ideen om en kommission, hvor vi får belyst problemstillingerne i en bredere sammenhæng og på den måde forhåbentlig også får et grundlag, der kan gøre os klogere, og give os en fornemmelse af, hvordan vi kan sætte bedre ind i en samlet indsats, der kan sikre børn og unge større trivsel.
Så alt i alt tak for et godt forslag fra SF.
Vi kan støtte forslaget.