Lars Aagaard (M), 2025-04-23:
Tak, formand, og tak for forslaget til Enhedslisten.
Vi er flere i regeringen, der har ressort over forslaget, men vi har vurderet, at jeg som klima-, energi- og forsyningsminister kan behandle forslaget i sin helhed.
Enhedslisten foreslår at undtage klimatilpasningsprojekter og energirenovering fra anlægsloftet.
Det mener regeringen grundlæggende er den forkerte retning at gå i, da det vil udvande anlægsloftet som styringsredskab.
Jeg synes, det er relevant at begynde med en lille refleksion over, hvad der er sket, siden dette forslag første gang blev fremsat i en lidt anden form tilbage i 2008.
Helt generelt har vores energisystem gennemgået en kæmpe forandring, som er resultat af en enorm fælles indsats.
Der er sket en markant elektrificering, og udledningen er faldet kraftigt, bl.a. fordi kul i dag spiller en langt mindre rolle.
Vi står nu et sted, hvor vejen til opfyldelse af 70-procentsmålsætningen er banet.
Det betyder, at CO₂-regnestykket i forhold til energirenoveringer ser anderledes ud end tidligere.
Der er krig i Europa.
Vores forsvarsudgifter kommer til at stige voldsomt, og konsekvenserne af den globale opvarmning kommer tættere på.
Vi har oplevet store oversvømmelser og lange tørkeperioder.
Samtidig har vi ustabilitet i verdensøkonomien, hvilket giver svære vilkår for den grønne omstilling.
Det kan være besnærende at sætte offentlige penge fri til at investere i andelsprojekter, men den løsning, Enhedslisten foreslår, er ikke ansvarlig, som verden ser ud lige nu.
Regeringen og regeringsduelige partier har et ansvar for at sikre styringen af Danmarks samlede økonomi.
Det kræver, at man ser hele billedet og ikke tager enkeltdele ud.
Et af de vigtigste redskaber, vi har til at styre økonomien, er den årlige økonomiaftale, der indgås mellem KL og regeringen.
Anlægsloftet skaber en balance mellem de behov, der er i den enkelte kommune, og så den samlede offentlige økonomi.
Hvis vi begynder at undtage enkelte udgifter fra anlægsloftet, mister værktøjet sin kraft.
Der er mange områder, hvor det er vigtigt for kommunerne at investere, og derfor vil en undtagelse af energi og klima hurtigt føre til ønske om andre undtagelser, og så står vi med et tømt styringsværktøj og en mere kompliceret prioriteringsøvelse i kommunerne.
Derudover vil det medføre, at vi fra centralt hold begynder at prioritere for kommunerne, og selv om energirenoveringer i nogle sammenhænge er en god investering, er det en afvejning mod andre behov, som den enkelte kommune bedst selv kan afgøre.
Det gør vi faktisk heller ikke.
Regeringen arbejder i flere spor, når det handler om at sikre os mod fremtidens vejrændringer og stigende vandstande.
F.eks. har vi indgået stemmeaftale med de fleste af Folketingets partier om et lovforslag om håndtering af højtstående grundvand.
Det skal gøre det muligt at lave fælles løsninger, der kan sænke højtstående grundvand i byområder.
I 2024 afsatte regeringen også sammen med en bred aftalekreds 150 mio. kr. til kystpuljen.
Pengene er udmøntet til otte projekter i områder, der er truet af oversvømmelser og erosion fra havet.
Derudover kommer regeringen til at følge op på klimatilpasningsplan I med en klimatilpasningsplan II.
Det er en bunden opgave at sikre Danmark bedre mod konsekvenserne af klimaforandringerne.
Men der er også nogle store og langsigtede investeringer, der skal foretages, og derfor er det naturligt, at de indgår i den samlede styring af de offentlige udgifter.
Hvis vi flytter blikket til energirenoveringer, er det regeringens position, at vores bygninger skal energirenoveres løbende, når det giver mening.
Med nye EU-krav til energirenoveringer i offentlige bygninger er det vigtigt, at det offentlige fortsætter indsatsen.
En af de gode ting ved energirenoveringer er, at det er en udgift, der ofte betales tilbage over tid i form af sparede energiomkostninger.
Det er faktisk allerede muligt for kommunerne eller regionerne at finansiere større investeringer i energirenoveringer uden om anlægsloftet med såkaldte ESCO-ordninger.
De tilbyder virksomheder at afholde anlægsudgiften for en renovering mod løbende afdrag på udgiften, som svarer til de økonomiske besparelser, renoveringen medfører.
Til sidst vil jeg også lige berøre lempelsen af anlægsloftet i 2020 i forbindelse med covid-19-epidemien.
Den bliver brugt som eksempel på, at politiske beslutninger kan ændre anlægsrammens indretning.
Der er dog en meget central forskel i de to tilfælde.
I 2020 var der tale om en exceptionel hændelse, hvor staten med den ene hånd lukkede ned for økonomisk aktivitet, og med den anden hånd kunne man derfor tillade sig at give økonomien et skub i ryggen ved at lempe anlægsloftet.
Investeringerne i grøn omstilling og klimatilpasning er ikke exceptionelle; tværtimod er de allerede en fast del af de økonomiske prioriteringer, og det vil de blive ved med at være.
Jeg bakker op om Enhedslistens endemål med dette forslag.
Vi skal have investeret i klimatilpasning, og vi skal energirenovere offentlige bygninger, men at undtage disse områder helt fra anlægsloftet vil bryde grundlæggende med tilgangen til den offentlige økonomistyring.
Jeg så hellere, at man tog del i den dialog i regi af økonomiaftaleforhandlingerne.
Derfor kan regeringen samlet set ikke bakke op om Enhedslistens beslutningsforslag.