Simon Kollerup (S), 2022-02-22:
Jeg vil starte der, hvor fru Mette Hjermind Dencker sluttede.
Prøv at forestille jer: Hvad nu, hvis det her faktisk blev den løsning, der kunne vende den negative udvikling?
Hvad nu, hvis årtiers centralisering kunne vendes og der kunne skabes liv i landdistrikterne, så de huse, der står og forfalder, og som ikke kan blive solgt, fik nye beboere, kunne få malet vinduerne, kunne blive sat i stand, og at der kunne blive grundlag for en lille købmand?
Hvad nu, hvis der kunne komme en skole tilbage igen?
Det her lovforslag er i høj grad båret af politiske drømme og visioner.
Det er båret af billedet med det unge par.
Han er tømrer, hun er sygeplejerske.
De kunne godt få lov at låne til en dyrere bolig, hvis de købte den inde i den store by i kommunen; men herude, hvor der lige præcis, som det blev sagt, er mørkt, når man går i seng, og hvor fuglene kvidrer ekstra højt, fik de nej.
Vores mål med det her lovforslag er fra regeringens side at kunne få gang i de dele af boligmarkedet i yderområderne, der er frosset fast; at vi kan tø den del af boligmarkedet op med en statsgaranti som hjælpemiddel, for konsekvenserne ved at lade stå til, ved ikke at have nogen bud, ved ikke at handle her, vil være yderligere affolkning, yderligere centralisering, flere øde områder, forfaldne huse, der mangler maling i vindueskarmene.
Det må aldrig være sådan i Danmark, at det er dit postnummer, der afgør, om du kan låne til en bolig, og det synes jeg vi i for stor grad oplever eksempler på er tilfældet i dag.
Vi har hørt mange af kollegerne fortælle om deres rejser rundt i landet, hvor de har mødt mennesker, der har haft svært ved at låne til en bolig.
Jeg har selv modtaget en række henvendelser fra folk.
Og for mig er det faktisk ikke vigtigt, om der er 1.000 eller 10.000 eller 100.000, der har svært ved at få det her lån; for hver ny bolig, der kan blive solgt, men som ikke bliver det i dag, kan bidrage til fornyet håb om liv i vores landdistrikter, om aktivitet, om børn, der leger i haven, om trampoliners fjedre, der spændes, og så er det en succes.
Hvad nu, hvis vi kunne komme derhen med det her forslag?
Det er et ønske om at få et Danmark, der er i bedre balance.
Jeg skal selvfølgelig også bruge lidt tid på at gennemgå detaljerne i lovforslaget, men jeg vil gerne tage imod de partiers ønske om at mødes om det her og de partier, som egentlig er interesseret i at få den her løsning til at blive til noget.
Jeg tænker på de partier, der har tilkendegivet, at det her godt kunne være en vej at gå, hvis vi finder de rigtige snit, de rigtige balancer – Radikale Venstre, jeg hørte også Venstre.
De partier vil jeg gerne i dag invitere til at få sat et politisk møde i stand – vi skal nok også lave alt muligt i udvalget med tekniske gennemgange, høringer.
Lad os mødes i Erhvervsministeriet og snakke om, hvad det er, bekymringerne beror på, som gør, at man har svært ved at sige ja i dag, for jeg kan nemlig ikke følge bekymringerne hele vejen.
Det er klart, at hvis man kan få et lån på helt almindelige vilkår, skal man jo ikke bruge en statsgaranti – så er den irrelevant både for pengeinstituttet og for det unge par.
Men hvis man har orden i økonomien og banken alligevel siger nej, fordi den her ejendom ligger i et forkert postnummer eller ligger det forkerte sted – kald det, hvad du vil – så kan statsgarantien være en håndsrækning til at købe en bolig.
Lånene bliver selvfølgelig med nogle vilkår og nogle forpligtelser, og det er for at sikre, at der ikke bliver taget for store risici, når vi som fællesskab og statskasse går ind og stiller vores muskler og vores styrke bag de her lån.
Og så er det selvfølgelig også for at beskytte forbrugerne mod, at de kommer til at gældsætte sig for hårdt.
Derfor bygger hele lovforslaget også på en præmis om, at låntagernes kreditværdighed skal vurderes efter helt almindelige regler, før staten kan gå ind og stille en garanti.
Det er også væsentligt, at de statsgaranterede låneaftaler bliver indgået på baggrund af en forsvarlig opgørelse af ejendommens værdi, og derfor skal alle ejendomme naturligvis værdiansættes helt efter gældende regler.