Peter Kofod (DF), 2025-09-04:
Tak for det.
Lad mig starte med det danske sprog.
Det burde jo egentlig være en selvfølge, men sådan er det ikke i Danmark, for i en årrække har vi uddannet helt forkert, for mange har taget uddannelser, der ikke efterspørges, ja, ubrugelige uddannelser, og for få har taget uddannelser, der giver vores samfund og vores velfærdsstat en egentlig værdi.
Vigtige, vigtige fag som sygeplejerske eller social- og sundhedsassistent er der blevet uddannet for få af i en årrække, og så mangler der jo pludselig hænder.
Regeringen vil bl.a. løse det og har traditionelt ønsket at løse det ved import af arbejdskraft, ikke bare fra de lande, der ligner os meget såsom Norge og Sverige eller vores tætteste naboer mod syd, men nej, fra lande på den helt anden side af jordkloden, der kulturelt, socialt, sprogligt og i mange tilfælde religiøst ligger langt fra de fleste danskeres hverdag.
Det er jo ikke en holdbar løsning på sigt.
For det er faktisk enormt svært at arbejde med mennesker.
Det kræver høj grad af sociale kompetencer, evne til sprog og at forstå, det kræver en høj faglighed og en eller anden form for fælles referenceramme.
At skifte en forbinding eller at hjælpe nogen i bad eller at tage en blodprøve er ikke bare lige noget, man gør, og der må vi jo som danskere selvfølgelig have nogle meget høje forventninger til det personale, der møder os.
Det handler ganske enkelt om høj faglighed.
Det bliver svært at tiltrække dansk arbejdskraft til bestemte fag i fremtiden, når regeringen insisterer på at gøre det nemme, som udenrigsministeren gang på gang har talt om, nemlig bare at importere endnu mere arbejdskraft.
Vi synes i stedet for, at vi skal gøre det svære, nemlig investere i netop de her uddannelser for at tiltrække flere unge og så fokusere på faglighed og et arbejdsmarked, hvor folk kan lide at være og arbejde.
Vi skal bruge den teknologiske udvikling og i højere grad kunstig intelligens som trædesten til at løse nogle af de opgaver, der er i velfærdsstaten i fremtiden.
Jeg ved godt, at regeringen vil sige, at med det her forslag begrænser man sådan set tilstrømningen, og det er også det rigtige at gøre i den situation, vi er i nu.
Men jeg synes, at vi har brug for en positiv vision for vores velfærdsfag i fremtiden.
Jeg synes, vi har brug for, at den her regering gør det, den oprindelig sagde den var sat i verden for, nemlig at træffe svære, store beslutninger, at løse store, vanskelige problemer, men jeg synes, at den gang på gang springer over, hvor gærdet er lavest.
Jeg har stillet en stribe spørgsmål til lovforslaget forud for førstebehandlingen i dag, og dem kommer vi selvfølgelig til at se svarene på, men jeg har dog en enkelt bøn til ministeren, når hun på et tidspunkt går på talerstolen, og det er at adressere det spørgsmål, at kvoter skal fastsættes i ministeriet på, som jeg forstår det, bekendtgørelsesniveau.
For os er det her spørgsmål, vi diskuterer her, også et spørgsmål om udlændingepolitik, og jeg synes, at det er ret væsentligt, at Folketinget også må stå til ansvar for de beslutninger, man er med til at træffe på det her vigtige område, og derfor kunne jeg godt tænke mig, at man kan hegnede lige præcis det specifikke spørgsmål i lovforslaget bedre ind.
Men bortset fra det deler vi jo det, der er ambitionen, nemlig at vi i højere grad i Danmark selv skal kunne regulere de her ting.
Men vi har en drøm om, at Folketinget også skal høres i den her sag.
Tak for ordet.