runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2017-12-14:
Jeg har altså svært ved at se, hvordan jeg på nogen måde afsværger mig en andelstankegang, som ligger i dna'et i mit parti.
Jeg forholder mig bare til den virkelighed og det forslag, som er fremsat her.
Og hvis man skal følge forslagsstillerne, skal der altså være et tilsyn, som siger: I må ikke sætte priserne så meget op, for vi synes ikke, det er en legitim grund til at hæve priserne, at man ønsker at tjene flere penge.
Og der må jeg bare sige, at det er voldsomt, hvis det skal være sådan, at den frie prisdannelse ikke er til stede.
Det, vi skal gøre, for at sikre at der er så lave priser som muligt for de danske boligejere, er at sørge for, at konkurrencen er skarp.
For det er med til at sikre, at der er kamp om kunderne, at bidragssatserne er lave, og at der fortsat er adgang til billig realkreditfinansiering.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-12-14:
Jeg ved ikke, hvor meget mere jeg har at tilføje end det, min ærede kolleger allerede har sagt om beslutningsforslaget.
Jeg vil blot konstatere, at vi formentlig har den laveste boligfinansiering i verden i Danmark, og det er ikke helt det indtryk, man får, når man følger debatten om bidragssatser.
I disse år er det endda historisk billigt at optage lån til boligfinansiering.
Det skyldes, at renterne er historisk lave, og selv om det er korrekt, at bidragssatserne er steget de seneste år, er der også gode grunde til det.
Først og fremmest er realkreditsektoren sammen med den øvrige finansielle sektor i øvrigt blevet mødt med stigende kapitalkrav.
Det vil sige, at man skal tiltrække noget kapital, og den kapital skal naturligvis forrentes, fordi dem, der skal skyde kapitalen ind, jo har alle mulige alternative muligheder for at anbringe den kapital og få en forrentning ud af det.
Og det er rigtig, rigtig vigtigt for boligejerne, at realkreditinstitutterne kan tiltrække den kapital.
Man kan sige, at det ville være bemærkelsesværdigt, hvis der var sådan en overnormal indtjening i realkreditsektoren i Danmark, for så ville det vælte ind med banker og udenlandske realkreditinstitutter osv., fordi de så ville kunne tjene en hele masse penge i Danmark.
Men det sker ikke rigtig, og det må jo undre, også på venstrefløjen, at det ikke sker, altså hvis der var den her overnormale indtjening i Danmark.
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at Konkurrencerådets formand selv har afvist, at Konkurrencerådet skulle være i stand til sådan at fastsætte bidragssatserne.
Når jeg hører venstrefløjen argumentere for beslutningsforslaget, vil jeg sige, at jeg tror, at mange intuitivt tænker, at det da lyder fornuftigt.
Tænk, hvis man bare sådan fra centralt hold kunne fastsætte priserne.
Så kunne borgerne spare en hel masse penge, og man kunne måske udbrede det til alle mulige andre områder, altså at der kunne være en eller anden central tilsynsmyndighed, som kunne fastsætte priser på mælk og tøj og alt muligt andet.
Men det er der naturligvis, for det skaber en enorm usikkerhed og fjerner fleksibiliteten fra virksomhederne i forhold til at kunne justere på deres indtjeningsmuligheder.
Og den usikkerhed betales til syvende og sidst af boligejerne, og det bliver her sandsynligvis i form af højere renter, men sandsynligvis også i form af højere gebyrer andre steder i systemet.
Derfor kan Liberal Alliance naturligvis ikke bakke op om det her beslutningsforslag.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Bare lige en gang til: Vi foreslår ikke prislofter.
Vi foreslår, at der skal være et tilsyn med, hvad der skal til, for at man som realkreditinstitut kan få lov at sætte sin bidragssats op.
Hvis det er sagligt begrundet, er det fair nok.
Men hvis det bare handler om at skrue på gebyrerne og gøre boligejerne endnu mere til økonomisk malkekvæg, mener vi, det er fair at sætte et loft.
Hvorfor det, når vi ikke ønsker at gøre det samme på mælk?
Fordi der er tale om et særligt område.
Fordi der er tale om et område, hvor det er nærmest umuligt at etablere en rigtig god konkurrence.
Og hvorfor det?
Jo, for hvis man sidder i en bolig og har siddet der nogle år, og renten f.eks. i mellemtiden er steget, så vil der være store udgifter forbundet med at skifte realkreditinstitut alene af den årsag.
Derfor vil vi aldrig få en rigtig god konkurrence på det her område.
Og derfor synes vi, at det på det her område er fint, at der er en større regulering.
Så vil jeg bare sige, at Liberal Alliance jo normalt også er et parti, som taler erhvervslivets sag.
Erhvervslivet er nogle af dem, der er allerhårdest ramt af det her.
Der er sket en fordobling af erhvervslivets bidragssatser på erhvervslejemål siden 2011.
Det synes jeg sådan set man burde være lidt mere optaget af.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-12-14:
Nu ved jeg, at fru Josephine Fock har gået på Nørre-Snede Skole, tror jeg nok, og jeg er selv gået på Rask Mølle Skole – de ligger ikke så langt fra hinanden, men vi har åbenbart ikke gennemgået den samme danskundervisning.
Jeg læser klart den bemærkning, der er heri, som at man skal tilse, at bidragssatserne skal falde, og det er det samme som at sige, at man vil lovgive om maksimum og minimum på bidragssatser.
Det kan Dansk Folkeparti ikke støtte.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-14:
Jeg synes dårlig, vi kunne have skrevet det klarere.
Vi skriver, at i de tilfælde, hvor en saglig begrundelse anvendes i forbindelse med en hævelse af bidragssatserne, skal tilsynsmyndigheden godkende hævelsen af bidragssatsen.
Så vi foreslår ikke maksimums- eller minimumsbidragssatser.
Det bliver jeg nødt til at fastholde herfra.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge Socialdemokraternes ordfører om noget lidt mere principielt, for Socialdemokraterne kommer jo selv ud af en lang tradition – nu er noget af den desværre afsluttet med frasalget af Alka Forsikring – men en lang tradition for fællesejede, kundeejede kooperative andelsselskaber, som har været grundlaget for at holde priserne nede.
Den danske realkreditsektor er ud af den samme tradition.
Det var kundeejede selskaber, som havde til formål at sikre låntagerne de billigst mulige lån, og der var ikke nogen, der skulle tjene penge på det.
Man sprang altså det her parasitære led over, kan man sige.
stammer fra dengang, hvor vi havde det system, hvor der ikke var nogen, der var interesserede i at bruge boligejerne som økonomisk malkekvæg, fordi de selv ejede realkreditinstitutterne.
Det gør de ikke længere, og vi ser hvert år milliarder af kroner, der bliver taget lige op af lommerne på boligejerne og havner ovre hos bankernes auktionærer.
Det er jo derfor, vi fremsætter det her forslag.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre rent principielt fra Socialdemokraternes ordfører: Bør vi ikke, når nu ejerskabsformerne fuldstændig er ændret i sektoren, også fuldstændig ændre den måde, vi regulerer området på?
Thomas Jensen (S), 2017-12-14:
Jeg synes, at vi jordbundet skal se på, hvad slutresultatet for danske boligejere er.
Vi har i de seneste år set, at renterne er ekstremt lave, og samtidig har vi set, at nogle bidragssatser er steget lidt.
Laver man en tidsanalyse af, hvad de samlede udgifter for danske boliglåntagere har været, vil den vise, at vi i Danmark stadig væk har verdens billigeste boligfinanseringssystem.
Selv om der er sket nogle strukturelle ændringer omkring slutningen af 1980'erne på det her område, hvor noget med ejerskabsformerne er blevet ændret - det skete under Schlüter - har vi alligevel i en bred kreds herinde løbende lavet en tilpasning af lovgivningen, der gør, at hvis vi ser, at der er nogen problemer i forhold til boligejernes udgifter, så går vi ind og reagerer.
Det synes jeg er snusfornuftig lovgivning, som jeg håber kommer til at virke rigtig, rigtig godt.
Skulle det vise sig, at den ikke virker efter hensigten, vil jeg konstruktivt tage det op med ministeren og den øvrige finansielle forligskreds, sådan at vi kan se på, hvordan vi skal gøre det for at sikre, at boligejerne ikke bliver malket, som ordføreren siger.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Men synes ordføreren grundlæggende, at den model, der er udviklet, og som desværre jo nok vil nyde endnu mere fremme nu, hvor Nykredit inviterer eksterne investorer ind, som forventer, så vidt jeg kunne se, et egenkapitalafkast på 14-18 pct. – det må siges at være pænt – har været gavnlig for danske boligejere?
Har det været en gavnlig udvikling, at man over de seneste årtier har forvandlet et andelsbaseret realkreditsystem – desværre nu med den seneste udvikling med Nykredit, som jo stadig væk har været et bolværk mod den her udnyttelse af danske boligejere?
Thomas Jensen (S), 2017-12-14:
Jeg er egentlig mest interesseret i at se på, hvad det udkomme er, man som boliglåntager kommer ud med, og det er, at vi i Danmark stadig væk har et af verdens billigste boligfinansieringssystemer.
Det kan vi jo se nu, hvis vi laver en analyse af, hvordan renterne, bidragssatserne og sådan noget har udviklet sig.
Det er stadig væk super, super billigt, og der er rigtig, rigtig mange danskere, der har stor, stor gavn af det system, vi har.
Så jeg ser egentlig ikke nogen grund til, at vi skulle gå ind at føre det tilbage til tiden før 1989, hvor den her lovgivningsændring kom.
Så lad os nu se.
Den lovgivning, vi har vedtaget, er jeg ret sikker på nok skal bidrage til, at bidragssatserne bliver holdt på et mere fornuftigt niveau, og i hvert fald skal institutterne forklare sig rigtig, rigtig godt, hvis de vil have dem til at træde i kraft.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-14:
Tak til ordføreren.
Men det er jo ikke en begrundelse for at sige, at vi ikke skal sikre, at der sidder boligejere derude, der får de her bidragssatsstigninger, og det vil sige, at de, også selv om de har et fastforrentet lån, så ikke kan forudse, hvordan det er, deres lån skal blive.
Er ordføreren ikke enig i, at den oprindelige model fra før 1989 gjorde, at vi sikrede, at det i forhold til hele realkreditinstituttet også gik til boligejerne, altså at fokus var boligejerne, og at man nu kan sige, at der er andre inde over, som gør, at boligejerne ikke nødvendigvis kan forudse, hvordan deres bidragssatser skal være?
Er ordføreren ikke interesseret i at lægge det her loft, sådan at boligejerne altid ved, hvad det er, de har at gøre med?
Er det noget, Socialdemokratiet vil se positivt på, hvis Socialdemokratiet får regeringsmagten efter et kommende valg?
Thomas Jensen (S), 2017-12-14:
Nu er det jo svært at vide, hvornår det folketingsvalg kommer.
Men hvis nu det er sådan, at regeringen klarer skærene her hen over julen, så er jeg ret sikker på, at vi igen mødes i den finansielle forligskreds hos ministeren her i det nye år, hvor vi vil fortsætte med at arbejde konstruktivt med de anbefalinger, der er kommet, og som Socialdemokratiet kan støtte langt størstedelen af.
Vi skal bare lige have kontrolleret, om det også kan holde sig inden for EU-reguleringen.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-14:
Jeg vil også gerne kvittere og sige tak for Dansk Folkepartis positive tilbagemelding på dele af beslutningsforslaget, og jeg synes også, det lyder rigtig interessant med den her detektortest.
Men jeg må også bare holde fast i, at vi ikke foreslår maksimums- og minimumssatser – noget, som ordføreren gentog, efter hr. Pelle Dragsted havde taget ordet.
Den vil jeg gerne aflive en gang for alle.
Det, vi siger, er, at hvis realkreditinstituttet er blevet ordentligt polstret, altså polstret nok i det omfang, de har lov til, når bidragene er blevet forhøjet for at gøre det, så vil vi gerne kunne sætte bidragssatserne ned igen; det synes vi sådan set er rimeligt, for så er der ingen grund til, at bidragssatserne fortsat er forhøjet.
Er ordføreren ikke enig i den tilgang?
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-12-14:
Det er ikke med den samme tilgang til det.
Vi går ikke ind for, at det skal være en lovregulering, som sikrer maksimum og minimum, i forhold til hvad vi mener skal være som bidragssatser i Danmark.
Det skal altså være på et frit og operativt liberalt marked, som det også er i dag.
Vi går ikke ind for, at det skal være noget, der bliver detailreguleret af staten, og det er nok der, hvor vi ikke går helt så langt, som Enhedslisten ønsker i forhold til det her.
Det, vi bare vil have, er altså, at der kommer en situation, hvor alle varslinger af bidragssatser vil blive omfattet af en detektortest, således at vi kan få sat billede og tekst på, hvad det egentlig er for nogle bevæggrunde, som de enkelte realkreditinstitutter oplever som værende behovskabende for, at der skal større indtægter til.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Så må den naturlige konsekvens vel også være, at bidragssatserne så efterfølgende falder igen, også i Dansk Folkepartis forslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-12-14:
Det sidste, som ordføreren er inde på, er klart Dansk Folkepartis politik.
Det er noget, vi har sagt her fra Folketingets talerstol tidligere, og det er også noget, som vi selvfølgelig mener i dag.
Grunden til, at jeg nævner det her med maksimum og minimum i forhold til bidragssatser, er jo, at der i den skriftlige fremsættelse af beslutningsforslaget, som hr. Pelle Dragsted selv er medforslagsstiller på, står: »Sluttelig skal tilsynet også tilse, at bidragssatsen sættes ned igen, når kapitalbehovet er opfyldt.«
Det der med at tilse læser jeg altså som, at der vil kunne komme, i hvert fald fra forslagsstillernes side, nogle krav til, hvordan det så skulle udmøntes.
Jeg kan ikke rigtig læse det på andre måder.
Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Tak for det, og også tak for opbakningen til nogle af intentionerne i forslaget.
Først bare lige en opklaring: Vi foreslår ikke prisloft, og vi foreslår ikke minimums- og maksimumsgrænse.
Så synes jeg, det er meget interessant, at Dansk Folkeparti har et konkret forslag om en »skal«-bestemmelse, som skal ligge hos Finanstilsynet, i forhold til når bidragssatser stiger.
Det vil vi meget gerne være med til at kigge videre på, eventuelt i en fælles beretning i udvalget.
Så det håber jeg ordføreren vil tage initiativ til.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-12-15:
Tak for det.
Psykiatrien har alt for længe været nedprioriteret – i alt for mange år – og der er brug for en betydelig indsats.
Vi har bl.a. for få sengepladser, og det skal vi have gjort noget ved.
Men heldigvis er vi godt i gang, selv om der er meget, der stadig kan og skal gøres bedre.
Men det, der indtil videre er gjort, er, at der er afsat 2,2 mia. kr. for perioden 2015-2018, og i år er der aftalt 150 nye pladser i forbindelse med bosteder.
Desuden har vi lige lavet en satspuljeaftale med fokus på psykiatrien specielt for børn og unge på ca. 400 mio. kr., og så er der 500 mio. kr. i økonomiaftalen med regionerne.
Så der sker jo faktisk mange ting.
En anden ting, som gør sig gældende for de her initiativer, som er blevet sat i gang herindefra, er, at der ikke er nok af dem, der er sat i gang ude i regionerne.
Et af formålene med pengene var bl.a. at få flere sengepladser.
I stedet for er der kommet færre sengepladser.
Det er et af de store problemer.
For få senge går hårdt ud over de udsatte mennesker, som desperat har brug for indlæggelse og behandling.
Vi ser alt for mange akutte genindlæggelser og også alt for ofte, at patienter, som selv henvender sig for at få hjælp, fordi de ved, at de kan være til fare for sig selv og andre eller for samfundet,
afvises.
Efterfølgende ser vi, at de selv samme patienter er blevet til fare og har været til skade for enten sig selv eller andre.
De er kommet så langt ud, at de nu skal tvangsbehandles, og ofte må politiet gå ind i det, i stedet for at der var ressourcer til at tage imod dem, når de selv henvendte sig.
Samtidig er det dyrt for samfundet.
Regeringen har sat et arbejde i gang for at finde ud af, hvad der egentlig skete med de afsatte midler.
Det arbejde skal vi følge meget tæt og se resultatet af, og der forventes en rapport her ved udgangen af året eller i begyndelsen af næste år, som jo er lige om lidt.
Vedrørende tvang har vi allerede vedtaget en konkret målsætning om, at andelen af personer, som tvangsfikseres, skal være halveret i 2020, og at den samlede anvendelse af tvang i psykiatrien samtidig skal reduceres netop for at undgå det, man kalder substitutionseffekter, altså hvor bælter blot udskiftes med andre former for tvang.
Sidst, men ikke mindst, så jeg meget gerne, at man øger brugen af private sengepladser.
F.eks. har det psykiatriske hospital Skovhus Privathospital i Nykøbing Sjælland tomme senge, som ikke bruges, på trods af at de er godkendt, at man har en aftale med Danske Regioner, og at de tilsyneladende er væsentlig billigere.
Men til syvende og sidst er det regionerne, der skal få det her til at lykkes.
Det er dem, som skal føre initiativerne ud i livet.
Og som man ofte siger i andre sammenhænge: Vi har skabt rammerne, nu er det op til jer – det er så regionerne – at fylde dem ud.
Liberal Alliance støtter det forslag til vedtagelse, som er læst op af fru Liselott Blixt, og som bekræfter, at psykiske lidelser kræver høj prioritering.
Jane Heitmann (V), 2017-12-15:
Regeringen har jo igangsat et styringseftersyn af sundhedsområdet, og afhængigt af hvad det styringseftersyn viser, vil man jo på baggrund af det kunne lave de prioriteringer, som man synes vil være de rigtige i forhold til at drive sundhedsvæsenet i den retning, som vi gerne vil, nemlig at sætte patienten i centrum, uanset om man er patient i den somatiske eller i den psykiatriske del af sundhedsvæsenet.
Yildiz Akdogan (S), 2017-12-15:
I den vedtagelsestekst står der ikke så meget andet end en opremsning af de midler, der er blevet sat af i satspuljen.
I den vedtagelsestekst, som jeg gerne så vi alle sammen var blevet enige om, står der, at man vil følge op på den handlingsplan, der blev sat i gang, og at man tager de erfaringer med fra den handlingsplan og arbejder videre med dem.
Er det noget, som Venstre er uenig, siden de synes, at den ikke er god nok?
Eller er det, fordi man har en idé om at lave noget andet end den handlingsplan, altså i stedet for at følge op på den handlingsplan, der var før?
Jane Heitmann (V), 2017-12-15:
Jeg har meget stor respekt for det arbejde, der foregår i Det Etiske Råd, og jeg har ofte både politisk, men også personligt, stor glæde af de anbefalinger, som man kommer med fra Det Etiske Råd.
Senest har vi jo diskuteret bl.a. dobbeltdonation – et lovforslag, som vi lige har afsluttet arbejdet med – og der har jeg bestemt også haft glæde af de input fra Det Etiske Råd.
Hvordan processen præcis bliver i forhold til styringseftersynet, tror jeg er et spørgsmål, som man skal stille til sundhedsministeren.
Jeg ser frem til, at vi får resultaterne af styringseftersynet, og at vi forhåbentlig får noget brugbart at arbejde videre med, for jeg synes jo, det er åbenlyst for os alle, at der er udfordringer i psykiatrien, og dem skal vi have taget hånd om – både i forhold til de mennesker, der er i behandlingspsykiatrien, men jo også de mennesker, som kommer ud og skal have sig et liv, skal tilbage til et aktivt familie-, fritids- og arbejdsliv.
Der har vi nogle udfordringer.
Der er sådan et gammelt ordsprog, der hedder, at som man råber i skoven, skal man få svar.
Nu er ordføreren gået.
Men så kan jeg jo spørge fru Yildiz Akdogan, om hun lige vil pege på, hvad det er, der ikke huer Socialdemokratiet i det tekstforslag, som vi jo har sendt rundt til alle partier i rød blok som et forsøg på at være gode og loyale samarbejdspartnere?
Marlene Borst Hansen (RV), 2017-12-15:
Først og fremmest vil jeg gerne takke Enhedslisten for den her forespørgsel, for det er afgørende vigtigt, at vi hele tiden har fokus på psykiatrien og på, hvordan vi kan gøre det bedre.
For et er helt sikkert: Psykiatrien skal opprioriteres og ikke kun med satspuljemidler.
Det mener vi også i Radikale Venstre, og vi har derfor på vores finanslovsforslag sat permanente midler af til at løfte området.
Når vi sidder sammen omkring bordet til satspuljeforhandlingerne på sundhedsområdet, er det opløftende at mærke, at vi alle sammen er enige om, at vi faktisk bruger langt de fleste midler på netop psykiatrien, og at vi er enige om, at det område skal styrkes.
Og samme enighed kunne det være rart at finde i en diskussion om en ny handlingsplan.
Og måske har den her debat i dag allerede givet mig det håb, at vi måske også kan enes herom, idet sundhedsministeren i sin tale nævnte en plan; hun kaldte den godt nok en udviklingsplan, men for mig er ordet jo ikke så vigtigt, hvis vi er enige om, at det, vi gerne vil have, er en længerevarende plan for netop psykiatrien.
Vi ser fra radikal side gerne, at pengene, midlerne, til den her plan i højere grad skal prioriteres og i hvert fald ikke kun være satspuljemidler.
Der findes ikke kun ét svar på, hvordan vi skal opprioritere psykiatrien, men at vi skal gøre det, er åbenbart.
For psykiatrien står over for store og komplekse udfordringer: omlægning af behandling fra lange indlæggelser til et større omfang af ambulant behandling, flere patienter, ikke mindst på børneområdet, mere komplekse sager, bl.a. med flere psykisk syge misbrugere og mangel på fagligt personale.
Og samtidig er antallet af sengepladser kommet så langt ned, at det ikke dækker behovet.
Radikale Venstre mener derfor, det er helt nødvendigt, at vi samles, allerhelst alle Folketingets partier, om en national handlingsplan for psykiatrien, og at vi samtidig også bliver enige med hinanden om, at den handlingsplan ikke kun skal satspuljefinansieres, men at vi også kan gå sammen om at finde nogle flere permanente midler til området.
Radikale Venstre kan støtte det forslag til vedtagelse, som Enhedslistens ordfører tidligere læste op.
Yildiz Akdogan (S), 2017-12-15:
Tak for det.
Jeg vælger at tage ordet for netop også lige igen at understrege, at når vi alle sammen er så enige om de udfordringer, der er omkring psykiatrien, kan det egentlig også undre mig, at vi ikke engang kan blive enige om en fælles vedtagelsestekst.
Og så var det, at min kollega hr. Flemming Møller Mortensen spurgte fru Jane Heitmann, hvad det var, der gjorde, at man ikke kunne blive enige om den fælles tekst, som fru Stine Brix havde.
Der var faktisk ikke et svar.
Jeg vil bare lige spørge, hvordan det kan være, at man egentlig ikke synes, at den er god nok.
Er der noget, der mangler, eller er det, fordi man gerne vil have sine egne prioriteter og køre i et andet spor?
Det undrede mig bare, og jeg kunne godt tænke mig at vide det.
Okay, det, jeg så hører ministeren sige, er, at ministeren er lidt enig i den vedtagelsestekst, som vi efterspørger, altså at vi netop prøver at tage de erfaringer og de råd, der har været i den handlingsplan, der blev sat i gang, og arbejder videre med dem.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Eller er det et nyt tiltag?
For jeg vil også helst have, at der kommer resultater, men man kan jo lige så godt arbejde videre med det, man har, i stedet for at opfinde den dybe tallerken, og det er egentlig bare det, der bekymrer mig.
Jeg vil bare være sikker på, at ministeren også er interesseret i, at de mange gode tiltag, bl.a. fra udredningsrapporten, og erfaringerne, bliver videreført i stedet for at opfinde noget nyt.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-15:
I forhold til spørgsmålet om, om vi har viden nok – det har jeg også haft fornøjelsen af at diskutere med den socialdemokratiske ordfører her i salen under et § 20-spørgsmål – må jeg bare sige, at nej, det mener jeg ikke at vi har.
Og jeg deler ikke ordførerens opfattelse af, at vi bare i morgen kunne sige, hvad løsningen på det hele er.
Hvis ordføreren – og det har jeg også sagt til ordføreren tidligere – har løsningen på, hvordan vi knækker kurven i forhold til alt for mange genindlæggelser, så præsenter den da nu, så vi kan gøre det.
Jeg håber på, at den kulegravning også vil give os noget input, både i forhold til hvor der er strukturelle og kulturelle ting, og hvor der er manglende sammenhæng og andet, der gør, at jeg ikke synes, at vi i lige så høj grad, som jeg kunne ønske mig, lykkes med indsatsen i psykiatrien i dag.
I forhold til spørgsmålet om, hvad ting hedder, svarede jeg på det tidligere, og jeg vil sige, at det for mig ikke handler om, hvad det hedder.
Det handler om, at det virker.