Mads Fuglede (V), 2019-11-21:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at rejse en vigtig og relevant debat om nysprog.
Som det så ofte er med forslag fra netop Dansk Folkeparti, synes jeg, det viser en stor kærlighed til sproget og det, vi skal passe på, og til alt det, vi har fået i arv som danskere, og det vil jeg gerne kvittere for.
Der er dog altså det her med, at man bare bruger begrebet nysprog, hvilket jeg nu har det lidt svært med, for det er jo et underligt nyt ord.
Det kom ind i sproget i 1948, da George Orwell skrev »1984«.
Det var udgivelsesåret 1948, og han vendte så tallene om, og det blev så til 1984, og han beskriver et sprog, der er skruet sådan sammen, at det kan bruges politisk, og det var ikke noget, han sådan fandt på ud af den blå luft.
For han havde nemlig oplevet i nazitiden, at man fra nazistisk side meget aktivt arbejdede med sproget som et politisk værktøj til at udgrænse andre mennesker og sætte en bestemt politisk dagsorden, og det tror jeg det er vigtigt at vi holder os for øje her.
For på den ene side er der en debat gemt i det, som vi taler om, som handler om, hvordan vi passer på i den måde, vi taler med hinanden på, og om det egentlig altid er relevant at kalde en formand for en formand, hvis man kan bruge ordet forkvinde eller forperson osv. i stedet for.
Det synes jeg må være op til hin enkelte.
Men der er jo en anden debat gemt i det, og den tror jeg også det er meningen at vi skal have fat på her i dag, og Henrik Dahl er også inde på – som så ofte med et skarpt øje for, hvor problemet ligger begravet – at der er en politisk dagsorden gemt i det her, der kan ramme forskningsfrihed, og som smugler identitetspolitik ind i en større debat på en facon, som vil gøre, at vi her i dag kan have en passiar om det, hvor vi ikke rigtig lægger os fast på noget som helst, men hvor det kan blive anderledes alvorligt ned ad sporet, hvis vi udfordrer den fri forskning, og hvis vi får en underlig nymarxisme ind i debatter via sproget.
Hvad nu hvis man ikke selv kan vælge, om man kan aflevere et speciale på det dansk, man selv vælger, eller man nu skal skrive det på et dansk, der ikke er kønnet, fordi der kunne sidde en censor og blive frygtelig stødt over alt det, der foregår her osv., og den egentlige dagsorden er, at der i sproget – fordi det er det, der er den identitetspolitiske dagsorden – er gemt nogle strukturelle og undertrykkende herskermentalitetsredskaber, som vi skal bekæmpe?
Hvis vi kommer ned ad det spor, kommer vi til at tage de her samtaler mange gange igen i det her forum, for den dagsorden, der er der, er meget værre og meget mere alvorlig end den, der er gemt i den anden debat.
Men når alt det er sagt, bakker vi jo i Venstre op om det forslag til vedtagelse, vi fik læst op før af den socialdemokratiske ordfører, og minder bare om, at der her er en glidebane, som vi skal være meget opmærksomme på, og at vi, hvis vi kommer for langt ned ad den, som rummer en politisk kontrol af andre med sproget, så ender et slemt sted, især også hvis vi gør det med sådan en blind tro på, at vi gør det for at beskytte nogle minoriteter.
Med de ord vil jeg gerne kvittere for taletiden og sige, at vi selvfølgelig bakker op om det forslag til vedtagelse, vi selv har været med til at formulere.