runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2018-04-06:
Til det første bliver det lidt en gentagelse.
Jeg kan ikke i dag stå og sige et helt præcist antal, der nu ikke længere vil blive påduttet et ressourceforløb, som ingen mening giver.
Men det holdes jo inden for den økonomiske ramme, der var tiltænkt, da vi lavede reformen, og det siger mig, at der altså nu er flere mennesker, der vil få tilkendt førtidspension på et tidligere tidspunkt end i dag, og at der er færre mennesker, der vil blive sendt i et ressourceforløb, som ingen mening giver, og det hilser jeg meget velkommen.
Christian Juhl (EL), 2018-04-06:
Jeg har et spørgsmål, jeg gerne vil stille, for på side 7 i lovforslaget ved konsekvensskemaet står der, at det hverken økonomisk, administrativt eller på anden måde, hverken positivt eller negativt, har nogen konsekvenser, og derfor er det jo interessant at høre, hvad Venstres ordfører synes, for Venstre er trods alt regeringsbærende.
Kan man sige, om det er 7 mennesker, om det er 700 mennesker, eller hvad ved jeg, der vil få gavn af det her forslag?
Det er den ene ting.
Den anden ting er det spørgsmål, som hr. Bent Bøgsted rejste: Hvordan vil det indvirke på det, der også har været diskuteret, det, at vi sender folk med få minutters arbejdsevne ud på fleksjob – på fleksjob under helt groteske forhold?
Hans Andersen (V), 2018-04-06:
Det må vi jo se, når vi ser den her lovændring udmøntet i praksis.
Men jeg har en oplevelse af, at der er mange borgere, som ikke længere vil blive påduttet et ressourceforløb, hvor det ikke giver mening.
Og det hilser jeg med tilfredshed.
Torsten Gejl (ALT), 2018-04-06:
Det er jo klart, at man skal spørge KL om det.
Men nu siger ordføreren, at en lang række borgere vil få en førtidspension i stedet for skulle igennem de her endeløse ressourceforløb og endeløse jobtræningsforløb.
Hvor lang er den række?
Altså, når man nu er så sikker på, at der er borgere, der får glæde af det her, har ordføreren så ikke en eller anden vurdering af, hvor mange det er, og hvilke økonomiske konsekvenser det vil have?
Hans Andersen (V), 2018-04-06:
Altså, min vurdering er, at der er en lang række borgere, der nu ikke længere bliver tvunget igennem et ressourceforløb og vil blive tilkendt en førtidspension på det foreliggende grundlag.
Det betyder jo reelt, at der er nogle mennesker, som nu får tilkendt en førtidspension og ikke længere skal i ressourceforløb, og dermed vil der også være færre, som vil gennemgå et ressourceforløb.
Det er jo også det, som Kammeradvokaten vurderer.
Altså, Kammeradvokaten har været inde over den her sag, allerede inden vi har fremsat lovforslaget, for at sikre, at det bliver præciseret og tydeliggjort på den rigtige måde.
Det hilser jeg sådan set med tilfredshed.
Ankestyrelsen har sågar også i sit høringssvar sagt – og har jo forstået budskabet – at deres praksis bliver ændret, og det tror jeg sådan set er et meget, meget stærkt signal.
Torsten Gejl (ALT), 2018-04-06:
I Alternativet har vi også læst høringssvar fra masser af organisationer, som udtaler sig om den her lovgivning, masser af organisationer, som har forstand på området.
Og vi lægger selvfølgelig mærke til, at de store brugerorganisationer, de store borgerorganisationer som Jobcentrets Ofre og Næstehjælperne overhovedet ikke mener, at det er tilstrækkeligt med de ændringer i den her lov for at skabe nogle forskelle.
Jeg tolker det sådan, at de mener, at det nærmest er virkningsløst.
De er i hvert fald stærkt i tvivl om, om de vil få nogen som helst effekt.
Der er mit spørgsmål: Når ikke engang de myndigheder, som skal administrere de her småjusteringer, tror på dem, hvordan skal vi andre så tro på, at de kommer til at få nogen effekt?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Tak for det.
Det er faktisk en stor personlig glæde for mig, at jeg har fået lov til at deltage i behandlingen af det her lovforslag.
Fordi det ikke bare interesserer mig politisk, men det også interesserer mig fagligt, har jeg brugt en hel del af min tid på at trænge ned i, hvordan det kunne gå så galt, som det faktisk er gået med fleksjobreformen.
For sagen er jo, at hele det forløb, vi har været igennem, har peget på et paradoks.
Selv om Folketinget er næsten enige om, hvordan forholdene skal lægges til rette for borgerne, så har det vist sig nærmest umuligt for Folketinget at sætte sin vilje igennem.
Der er jo ellers masser af dokumentation i lovens forarbejde og udvalgsarbejde, som beskriver for enhver, der måtte være i tvivl, hvad der egentlig har været den lovgivende forsamlings hensigt.
Men det har altså faktisk ikke været muligt.
Som om virkeligheden havde været forhekset, er der blevet ved med at dukke sager og detaljer op, som ingen i Folketinget har ønsket sig.
Det har undret mig rigtig, rigtig meget, for sidst jeg kiggede efter i grundloven, var det jo faktisk Folketinget, der i sidste instans bestemte, hvordan forholdene skulle lægges til rette her i landet.
Ingen over og ingen ved siden af.
Men sådan har det ikke været i praksis.
Men det har det ikke kunnet, og det har undret mig utrolig meget, både som politiker og som en fagperson, der har en samfundsvidenskabelig uddannelse.
Om vi så får sat et punktum nu, som de fleste siger, eller om vi gør klar til en føljeton, som Enhedslistens ordfører antyder, vil jo vise sig.
Men i hvert fald bliver det jo nu sådan, at man kan tilkendes førtidspension under visse omstændigheder uden at have deltaget i ressourceforløb, og at der kun kan iværksættes ressourceforløb, hvis man har en forventning om, at indsatsen forbedrer borgernes arbejdsevne.
Hele afvejningen af, hvordan dokumentationskravene skal fungere, sådan at der finder en ordentlig sagsbehandling sted, men at der også finder en menneskelig sagsbehandling sted, og at man holder fast i det menneskelige aspekt, er også afklaret meget bedre, end det var tidligere.
Jeg har et meget, meget stort ønske om, at vi kan komme ud af den her besynderlige miniforfatningskrise, hvor et parlament ikke kan få sin vilje i et demokratisk land.
Og med de bemærkninger har jeg selvfølgelig også angivet, at Liberal Alliance støtter forslaget.
Torsten Gejl (ALT), 2018-04-06:
Ordføreren tilhører en forligskreds, som siger, at der vil komme en stor forbedring af førtidspensionsreformen her.
Der vil være mange flere, der får førtidspension.
Vi ved bare ikke hvor mange.
Det er ikke nok til, at man kan aflæse nogen nævneværdig økonomisk konsekvens af det.
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Så skal jeg bare høre, om en ud af ti svarer til definitionen på »stort set alle«.
For jeg står her og kigger på TV 2/Fyns hjemmeside fra den 29. november 2016, hvor der står: »Ni ud af 10 sygemeldte ikke-vestlige indvandrerkvinder var raske nok til at arbejde, viser stikprøve i Odense Kommune«.
Er en ud af ti lig med stort set alle?
Torsten Gejl (ALT), 2018-04-06:
Ordføreren sagde, at stort set alle, der kan arbejde og kan bidrage, gerne vil, og hvis vi lovgiver ud fra de ganske, ganske få, der ikke vil, gør vi livet til et mareridt for alle dem, der gerne vil.
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Jeg skal lige høre, om jeg forstod ordføreren rigtigt.
Sagde ordføreren, at alle, der kan arbejde, gerne vil arbejde?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Nu sagde jeg jo, at det her også har haft min professionelle interesse, og i den sammenhæng er der jo tale om en svær udfordring, som er, at der både findes de fejl, man kalder type et, og dem, man kalder type to – altså både fejl, hvor man får forvekslet raske med syge, og fejl, hvor man får forvekslet syge med raske.
Vi skal jo prøve at undgå at forveksle raske med syge og forveksle syge med raske.
Det er jo det store, store dilemma, der ligger under det – altså at undgå både type et og type to – og der synes jeg sådan set vi er kommet rigtig langt.
Jeg synes, det er vigtigt at undgå begge typer af fejl.
Det vil jeg holde fast i.
Christian Juhl (EL), 2018-04-06:
Det er klart, at Enhedslisten stemmer for selv den mindste forbedring – det har altid været vores princip – og imod selv den mindste forringelse.
Vi anerkender de dilemmaer, der er, men vi har bare ikke villet lade de syge mennesker betale prisen for regeringens dilemmaer – og det gælder skiftende regeringer.
Vi har ikke villet sige, at retssikkerheden skal skubbes til side.
Det er derfor, jeg siger, at der er en række andre ting, og hvis vi skal tage dem i så små bidder som det her, er det rigtigt, at så bliver der tale om en føljeton.
For så skal der rigtig mange små bidder til, før vi har rettet op på retstilstanden for syge mennesker i Danmark.
Det vil jeg gerne sige, og derfor spørger jeg: Hvornår tager I fat i de andre dilemmaer?
Det er lige så store dilemmaer, men det er dilemmaer for de syge mennesker, og det handler netop om, at det bør være kommunen, der har bevisbyrden.
Det bør være sådan, at man ikke bliver sendt ud i meningsløse fleksjob.
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Fleksjob- og førtidspensionsreformen udspringer jo af en lang række dilemmaer, som Enhedslisten tilsyneladende ikke anerkender.
For der er nogle rigtig store dilemmaer i spørgsmålet om hverken at give for mange eller for få førtidspension så at sige.
Og det handler om finde den rigtige balance og prøve at få de dilemmaer til at blive opløst så godt, som man kan.
Hvis man ikke anerkender, at der er de her dilemmaer, så er det selvfølgelig klart, at de handlinger, der følger efter, anerkender man heller ikke.
Altså, der er en hel forligskreds, der som sagt i bemærkningerne og forarbejderne til den her lov har forklaret, hvad der er intentionen, og så er der jo nogle forbedringer, som gør, at Enhedslisten tilsyneladende agter at stemme for.
Det synes jeg da at man frem for alt skal hæfte sig ved.
Christian Juhl (EL), 2018-04-06:
Egentlig lægger jeg op til, at forligskredsen forstår, at fleksjob- og førtidspensionsreformen indeholder en række problemer, som skal løses.
Her er taget fat på et af problemerne, nemlig det problem, at man bliver sendt igennem en række forløb.
Måske vil den her reform i heldigste fald gøre, at nogle hurtigere får deres førtidspension.
Jeg kan ikke se, at der i det her forslag er mulighed for, at flere kan få deres førtidspension.
Jeg kan ikke se, at der er taget hul på problemet med meningsløse fleksjob på helt ned til få minutter. Jeg kan heller ikke se, at man prøver at røre ved bevisbyrden, der i dag ligger hos det syge menneske.
Hvornår skal den over til kommunen?
For så ville vi begynde at indbygge en retssikkerhed for den syge og ikke bare tage hensyn til systemet.
Det behøver ikke at være en føljeton.
En føljeton er jo en række afsnit, der kommer efter hinanden.
Et stort afsnit, der kommer efter det her, hvor man retter op på de her fejl, som har været påpeget, men som endnu ikke er taget med ind i, kunne være interessant.
Hvornår vil ordføreren tage fat på de problemer?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Altså, vi har brugt meget tid her i formiddag på at diskutere politisk kultur, og jeg er da sådan set enig i, at der er et problem med den politiske kultur, fordi ræsonnementet åbenbart ikke længere anerkendes som havende nogen vægt.
Det er kun tal, som anerkendes som havende vægt.
Et ræsonnement kan man så åbenbart ikke bruge til noget.
Det synes jeg bestemt man skal kunne. Hvad angår, hvordan loven skal forstås, så lærer man jo i hvert fald på jurastudiet, at lovgiverens intention, som den fremgår af forarbejdet og bemærkningerne til lovgivningen, og udvalgsbehandlingen har en væsentlig betydning. Og der er altså ikke noget at være i tvivl om, med hensyn til hvad lovgiverens intention er.
Det har alle, der skal fortolke loven – ifølge det, man lærer på jurastudiet – at rette sig efter.
Torsten Gejl (ALT), 2018-04-06:
Det virker lidt som en gratis omgang, når man hævder, at man laver sådan en forbedring, men at man overhovedet ingenting kan sige om den – intet om procenter, målsætning, ja, ingenting.
Men så vil jeg godt spørge ordføreren: Når det nu er sådan, at de myndigheder, som skal realisere de her praktiske forbedringer, som tilsyneladende kan komme, skyder det ned fra starten i høringssvarene, hvordan skal vi så tro på, at det får nogen gang på jord?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Jeg synes faktisk ikke, det gør noget, at man afstår fra at komme med et præcist tal.
For jeg har efterhånden siddet til mange forhandlinger, hvor man ganger et skøn med et andet skøn og ganger de to skøn med et tredje skøn, og så sidder der en hel forligskreds med embedsmænd på den ene side og politikere på den anden side og i fuld alvor diskuterer en situation, hvor man har ganget tre skøn med hinanden.
Jeg kan ikke bevare alvoren, når man gør det.
Så at man siger, at man bruger sin evne til at drage logiske slutninger i stedet for at komme med noget, der ligner præcise tal, synes jeg er vældig positivt.
Marianne Jelved (RV), 2018-04-06:
Det blev, som vi allerede har hørt, besluttet i 2008, at børn skulle starte i det kalenderår, hvor de fylder 6 år og dermed komme i børnehaveklassen, som så også blev obligatorisk i 2008.
På det tidspunkt var hverken Det Radikale Venstre eller SF medlem af forligskredsen omkring folkeskolen, men det blev begge vores partier så i 2011, hvor vores partier gik i regering under Helle Thorning-Schmidt, og traditionen er så her, at man arver, om man så må sige, de forlig, som regeringen repræsenterer.
Det betyder ikke, at man ikke kan diskutere de forlig og arbejde på også at skabe nogle ændringer i dem, men som udgangspunkt er vi bundet af de beslutninger, der er truffet, inden vi kom ind i forligskredsen igen, som vi i øvrigt i fællesskab forlod i 2002.
Det nævner jeg kun af historiske årsager.
Men i forbindelse med den konkrete situation med børn, der skal i skole i det år, hvor de fylder 6 år, vil jeg godt nævne nogle tal for at illustrere, hvad noget af problemet er, for der er i realiteten stor forskel på et barn, der f.eks. er født i december måned og derfor begynder skolegangen i august 2017 i en alder af 5½ år, og så det barn, der er født i januar næste år og kommer i skole i 2018 i en alder af 6½ år.
Det er helt klart, at det års forskel betyder noget.
Det kræver jo rigtig meget, både af familierne og af børnene og af lærerne og af skolen som helhed.
Derfor er der faktisk rigtig gode grunde til at overveje en fleksibilitet omkring børns skolestart, og det er der jo også formelt mulighed for, men det er bare rigtig svært at få det til at virke som en fleksibilitet i hverdagen.
For det er muligt, at forældrene kan tale med skolens ledelse og kommunen om, at et barn har bedre af at vente i en periode, inden det kommer i skole.
Der er jo også lavet undersøgelser og frembragt forskningsresultater, der påviser nogle af de problemer, der er afledt af den her måde at lave skolestart på.
Der er bl.a. en artikel, som jeg vil nævne titlen på, fordi den er meget anskuelig, og den er kommet fra SFI – altså, det gamle Socialforskningsinstitut – i oktober 2015, og den hedder: »Vil du klare dig godt i skolen og til fodbold - så er du forhåbentlig fra januar«.
Hvis man ser på verdensmesterskaber og europamesterskaber og sådan noget, vil man se, at dem, der virkelig vinder, er født i januar og februar måned.
Det er noget, vi alle sammen kan konstatere, det er ikke bare noget, vi står og finder på, fordi vi synes, det er noget, vi kan bruge i den her sammenhæng.
Jeg skal igen understrege, at da Det Radikale Venstre er med i forligskredsen om folkeskolen, er det her en overvejelse af en sådan karakter, at vi må tage det op i forligskredsen og drøfte det der.
Så det er under behandling, kan man sige, i ministeriet.
Sagen undersøges, som det hedder, og det afventer vi.
Men vi er interesseret i at bidrage til en lødig debat om udfordringerne her.
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Jo, det er det helt bestemt, og med min familiemetafor prøvede jeg også at angive, at man også nogle gange godt kan bande lidt under hånden over de langstrakte diskussioner, man har i sådan en forligskreds.
Så det er faktisk rigtig godt.
Men hvis vi skal holde fast i realismen, er det jo også bare sådan, at vi kan sige, hvad vi vil i Folketingssalen, for det ender jo med, at det her forslag er noget, som en forligskreds skal tage stilling til.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-04-06:
Jamen vi har jo den forligstradition, vi har her i Folketinget.
Men vil ordføreren ikke give mig ret i, at det jo vil være en sund kultur for Folketinget, hvis ikke det er sådan, at når der er indgået et forlig på et givent område, har man udelukket resten af Folketinget fra at deltage i en dialog om det?
Det er ikke, fordi vi ikke anerkender den forligskultur, der er, og de rammer, vi nu har sat op for det, men er det ikke sundt for kulturen her i Folketinget, at der er en åben debat, hvor også partier, der ikke er medlemmer af forligskredsen, kan deltage?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Men der er jo også noget mærkeligt ved på skrømt at have en diskussion om, hvem der her i salen er for og imod osv. osv., når faktum jo bare er, at de faktiske forhold i skoleindustrien er, at det er enighed i forligskredsen, der gør, at det her forslag kan komme videre.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-04-06:
Min tanke faldt også på de sidste dages hellige ved at høre ordførerens tale i forhold til Liberal Alliances deltagelse i folkeskoleforligskredsen og det at diskutere skole uden at være medlem af forligskredsen.
Mener ordføreren ikke, at det er ganske sundt for demokratiet, at også partier, der er uden for en forligskreds, har mulighed for at deltage i en dialog om folkeskolen i Folketingssalen?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Det var vist mere en kommentar.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-04-06:
Det kunne være, at ordføreren skulle have undersøgt det, inden han rettede sin kritik mod Alternativet.
Men det vil jeg så undersøge efterfølgende.
Tak for det.
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Det har jeg ingen anelse om.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-04-06:
Har Liberal Alliance, i tiden før Liberal Alliance blev en del af folkeskoleforliget, fremsat beslutningsforslag på undervisningsområdet?
Henrik Dahl (LA), 2018-04-06:
Det er ikke særlig tit, jeg bruger min taletid som ordfører på at komme ind på det, man kan kalde for parlamentarisk proces-spørgsmål, men det vil jeg faktisk gøre i behandlingen af beslutningsforslag nr. B 67.
Det er typisk, men ikke altid, forlig mellem de nuværende regeringspartier, Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet, Radikale Venstre og SF.
I beslutningsforslaget står der formelt, at Folketinget skal pålægge regeringen at iværksætte forslaget, men i realiteten står der jo noget andet, for der står, at Alternativet pålægger folkeskoleforligskredsen at gøre, hvad Alternativet siger.
For at være en del af en forligskreds, er ligesom at være i familie.
Man kan – og det ved alle, som har en familie – jo godt undertiden ærgre sig lidt over hinanden, og man kan også have nogle meget intense diskussioner.
Men det ender jo med, at man taler sig til rette og finder frem til nogle løsninger, som måske ikke er de bedste, hvis det kun var en part, der skulle have sin vilje, men som til gengæld er nogle løsninger, som alle kan gå tilbage til deres gruppeværelse og fortælle om med glæde – og så kan man deltage i de her forlig.
Så jeg har faktisk svært ved at acceptere Alternativets forsøg på at gøre sig selv til det, man vist også på dansk kalder en free rider i forhold til forligssystemet.
Desuden er jeg selvfølgelig enig med ministeren i alt det, som ministeren har sagt, så det skal jeg ikke gentage, men derfor kan Liberal Alliance ikke støtte forslaget.
Anni Matthiesen (V), 2018-04-06:
Tak for det.
Og først og fremmest tak til Alternativet for at rejse debatten om børns skolestart her en fredag eftermiddag i Folketingssalen.
Jeg vil gerne starte med at sige, at Venstre ikke kommer til at stemme for det her forslag, for vi mener faktisk, at som reglerne er i dag, er de også med til at understøtte, at forældre, kommune og for den sags skyld også pædagogisk personale i dagtilbuddene og daginstitutionerne sammen – jo forhåbentlig i dialog om børns udvikling og modenhed – kan være med til at træffe en beslutning om, hvorvidt et barn skal have lov til at vente 1 år med at starte i skole.
Det mener jeg faktisk er en fornuftig måde at gøre det på, for på den måde sikrer man jo egentlig også, at fagpersoners pædagogiske indsigt og for den sags skyld også forældrenes vurdering – forhåbentlig i dialog – kan være med til at sikre, at der træffes den bedste beslutning om barnets start i skolen.
I Venstre er vi enige om, at et barn ikke skal begynde i skole, alene fordi det er 6 år gammelt, fordi der jo er børn, som har brug for at vente lidt længere.
Derfor ser vi heldigvis også, at der er rigtig mange steder, man har glidende skolestart og optager børnene løbende hen over året, alt afhængigt af om man vurderer, at der er tale om børn, som er klar til at starte, eller for den sags skyld børn, der vil have gavn af at vente lidt.
Og den her gode balance mener vi faktisk i Venstre også at vi har.
Jeg anerkender også gerne, at vi af og til, desværre, ser nogle eksempler, hvor det ikke er godt nok, men der vil jeg mene man i stedet for bør tage fat og tage dialogen og snakken med eventuelt de kommuner, som måske ikke håndterer det her hensigtsmæssigt.
Alt i alt må jeg sige, at jeg egentlig mener, at det langt, langt hen ad vejen fungerer optimalt i dag, og derfor vil vi ikke stemme for det her beslutningsforslag.
Hans Andersen (V), 2018-04-06:
Tak for det.
Jeg er rigtig glad for at stå med det her lovforslag i hænderne i dag, for det er et vigtigt lovforslag.
Jeg vil ikke gå i detaljer med lovforslaget; det er der blevet redegjort fint for af de tidligere ordførere.
Men jeg vil gerne slå fast, hvor vigtigt det er, at vi får taget et opgør med den for store variation, der har været mellem kommunerne landet over.
For det må jo aldrig være sådan, at det er postnummeret, der afgør, om en borger kan få en førtidspension eller ej.
Sådan skal det naturligvis ikke være.
Der er nok ikke nogen tvivl om, at vi alle har hørt om meningsløse ressourceforløb, og jeg tror også, at vi alle har siddet og kigget på skærmen, når TV 2 har vist »Drømmen om førtidspension«.
Så konklusionen er jo meget klar: Vi må desværre erkende, at det ikke altid er den rigtige hånd, der er blevet rakt frem til de borgere, der har haft brug for det.
For det er selvfølgelig uacceptabelt, at syge mennesker uden håb om en fremtid på arbejdsmarkedet bliver placeret i et langvarigt ressourceforløb.
Det har aldrig været meningen.
Så jeg håber og tror, at vi med det her lovforslag også kan sætte punktum for, at en række mennesker bliver trukket igennem langvarige forløb, hvor al fornuft tilsiger, at der ikke er noget perspektiv for, at den pågældende kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Derfor er det også så afgørende, at vi med lovforslaget får tydeliggjort i loven, hvornår et ressourceforløb er relevant, så ingen borgere trækkes igennem et forløb, hvis det er helt åbenbart, at arbejdsevnen ikke kan forbedres.
For selvfølgelig skal et ressourceforløb give mening for borgeren.
Derfor finpudser vi lovgivningen.
Vi præciserer vores oprindelige intention, og vi får udryddet den tvivl, der har været rejst om lovgivningens krav til dokumentation i forbindelse med tilkendelse af førtidspension.
Det er meget fornuftige tiltag, som kan gøre en konkret forskel for de syge borgere, hvor arbejdsmarkedet ikke er inden for rækkevidde.
Overordnet set fortsætter vi ud ad det spor, som indtil videre har givet gode resultater, men vi sikrer, at kommunerne rækker den rigtige hånd frem til de mennesker, der står på arbejdsmarkedets yderste kant.
Det skylder vi de borgere, som har store udfordringer.
Så skal jeg hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de også bakker op om det her lovforslag.
De har desværre ikke kunnet være til stede i salen i dag.
Tak for ordet.