Peder Hvelplund (EL), 2019-10-23:
Tak for det, formand.
Alvorlige forbrydelser, herunder terrorhandlinger og krigsforbrydelser, skal straffes.
De mistænkte skal findes og stilles for retten, hvor de skal have en retfærdig rettergang, og hvis de findes skyldige, skal de sættes i fængsel.
Alt det er noget, vi har gode forudsætninger for i Danmark, hvor vi har et effektivt politi, et godt retssystem og sikre fængsler.
Gennem de senere år har vi oplevet, at mennesker, herunder danske statsborgere, har tilsluttet sig det såkaldte Islamisk Stat og efter alt at dømme har begået ufattelige forbrydelser i Syrien og Irak.
Efter en række nederlag på krigsskuepladsen er der en del af de her mennesker, der er havnet i kurdisk fangenskab.
De kurdiske selvstyremyndigheder i Nordsyrien bad de europæiske regeringer, herunder den danske, om at tage deres egne statsborgere hjem til retsforfølgelse, ligesom den danske regering meget ofte argumenterer for, at andre lande skal tage imod deres egne borgere.
At retsforfølge, dømme og straffe danske statsborgere i Danmark ville klart have været det bedste, hvis hensynet var at sikre omverdenen mod de radikaliserede og voldsparate fremmedkrigere.
For i en konfliktpræget region, hvor de kurdiske myndigheder råder over begrænsede ressourcer, var der, som det senere forløb også har vist, stor risiko for, at man ikke i længden kunne sikre, at der skete en retsforfølgning, og at de skyldige blev holdt bag lås og slå.
Den tidligere og den nuværende danske regering valgte på linje med andre europæiske regeringer at stikke hovedet i busken under mottoet: Ude af øje, ude af sind.
Man overlod det til de spinkle strukturer i det kurdiske selvstyre at håndtere problemet, vel vidende at en international straffedomstol i det syrisk-irakiske område har endog meget lange udsigter.
Nu er worst case-scenariet så indtruffet.
Erdogans mægtige hær har invaderet det kurdiske område i Syrien, og de første IS-fanger er stukket af fra de kurdiske fængsler og lejre.
Hvis nogen håber på, at Tyrkiet skulle være i stand til at sikre en effektiv og retfærdig retsforfølgning af IS-krigerne, kan de jo lige overveje, hvordan det gik med den mand, der af de danske myndigheder mistænkes for at stå bag drabsforsøget på Lars Hedegaard i 2013.
Ham løslod de tyrkiske myndigheder som bekendt året efter, selv om de havde pågrebet ham.
Erdogans invasion har fået den danske regering til at handle hurtigt – ikke som den burde ved at sikre sig, at vi får de danske fremmedkrigere hjem til en effektiv retsforfølgelse inden for retsstatens rammer og efterfølgende afsoning i sikre danske fængsler, men ved at stikke hovedet endnu længere ind i busken med dette stykke hastelovgivning om administrativ frakendelse af statsborgerskab.
Ude af øje, ude af sind.
Lovforslaget her gør ikke verden eller Danmark til et mere sikkert sted at leve.
Til gengæld udhuler det den danske retsstat.
Udlændinge- og integrationsministeren skal administrativt kunne frakende mistænkte deres statsborgerskab, og grundlaget for frakendelsen vil i visse tilfælde være så hemmeligt, at end ikke ministeren selv kender til det.
At tage statsborgerskabet fra et menneske er – det siger sig selv – meget indgribende.
Og nu skal det gennemføres administrativt med en i praksis særdeles spinkel adgang til domstolsprøvelse, og forslaget skal drives igennem Folketinget i en hasteprocedure på få dage, hvilket i sig selv er et problem.
Enhedslisten vil ikke give ministeren hjemmel til administrativt og uden forudgående domstolsprøvelse at tage statsborgerskabet fra mistænkte.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget.