Karsten Lauritzen (V), 2017-10-10:
Tak for det, formand, og tak for den næsten udelukkende positive modtagelse af forslagene.
Det er en dagsorden, som jeg også forstår et bredt flertal i Folketinget støtter, og som Dansk Folkeparti støtter.
Det vil jeg gerne kvittere for, og den dagsorden skal bl.a. ses i lyset af nogle de sager, vi igennem en årrække har set.
Det, vi laver her, er en helt central brik i det – uagtet at det ikke er noget, der lige er opstået – og derfor synes jeg, det ville være på sin plads at gøre det til et element i den retssikkerhedspakke, som vi diskuterer.
Det er en pakke, som vi jo ikke i min optik kommer til at lave sådan en specifik aftale om i forhold til lovforslaget, men det er noget, hvor vi måske kunne blive enige om et fælles betænkningsbidrag eller noget andet, der understøtter nogle af de politiske intentioner, der ligger bag de tre lovforslag, som behandles her i dag.
Retssikkerheden på skatteområdet står i dag stærkere end for 2 år siden, hvor jeg blev skatteminister.
Endelig vil jeg senere i år præsentere en ny retssikkerhedspakke, det bliver så den fjerde, hvor vi ser på nedbringelse af sagsbehandlingstiderne i skatteklagesystemet, og det skal vi selvfølgelig have en bred politisk forhandling om; også fordi der ligger noget retssikkerhed i, at tingene bliver vedtaget bredt i Folketinget.
Og det er særlig på et område, som handler om nogle af de processuelle ting, der ligger neden under, hvad folk egentlig skal betale i skat.
Vi kan så slås om, hvad folk skal betale, og det gør vi også i stort omfang, og fred være med det.
Med retssikkerhedspakke III styrker vi retssikkerheden for skatteborgerne på flere niveauer, og det er, når man afregner skat, og hvis man efterfølgende bliver kontrolleret af skattemyndighederne, og hvis man vælger at klage over sin skattebehandling.
Og SKATs muligheder for at kontrollere og indhente oplysninger hos borgere og virksomheder er redskaber, som jo er helt nødvendige, både i en gammeldags skatteforvaltning, men i særlig grad i en moderne skatteforvaltning.
Men at kontrollere eller afkræve oplysninger af en borger eller en virksomhed er grundlæggende magtfulde beføjelser.
Men det siger noget om det historiske i det at opkræve skat, og derfor er de beføjelser, skattevæsenet har i dag, ganske magtfulde og kan være ganske indgribende for den borger eller virksomhed, som den her magt udøves over for.
Derfor er det helt afgørende, at de regler, som sætter rammerne for SKATs kontrolmuligheder, er både tidssvarende og klare og indeholder den nødvendige beskyttelse af den enkelte borger eller virksomhed.
Nu foretager vi så en række konkrete præciseringer af kontrolbestemmelserne, så det bliver – det er i hvert fald det politiske ønske – mere klart, hvor grænserne for skattemyndighedernes kontrol går, samtidig med at reglerne bliver lettere at forstå og enklere for skatteadministrationen at administrere.
Som en række ordførere har været inde, gennemfører vi en række initiativer, der skal ske klare rammer for skattebetaling, hvor regel og praksis er blevet overhalet af den digitale virkelighed.
Og det, der er mest interessant her, er nok, at langt de fleste danskere ikke skal indberette noget som helst til SKAT i dag.
Det sørger andre for, og det er banken eller arbejdsgiveren, og derfor er det ikke retvisende at tale om en selvangivelse længere, ligesom det også er vigtigt at slå fast, at ansvaret for de her indberetninger ikke ligger hos borgeren selv.
Det står der ellers nederst på selvangivelsen, men det er jo ikke rimeligt, al den stund at det er andre, der indberetter på vegne af borgeren, og så må det være dem, der indberetter, der har ansvaret for de oplysninger, der indberettes.
Borgeren har så kun ansvaret for det, man retter, eller selv indberetter.
Derfor afskaffer vi begrebet om selvangivelse og tydeliggør med præciseringen af strafbestemmelserne, at skatteborgere ikke længere kan gøres ansvarlige for oplysninger, de ikke har haft indflydelse på.
Hvis jeg kort skal kommentere nogle af de ting, som har været nævnt, vil jeg sige til hr. Jesper Petersen, at i forhold til spørgsmålet om teleoplysninger er det jo netop en meget principiel diskussion.
Og jeg har som skatteminister det udgangspunkt, at det at få adgang til teleoplysninger er meget personfølsomt, og vi skal sætte nogle rammer op for den kontrol, SKAT udfører.
Og hvis vi gav skattevæsenet mulighed for at samkøre alle registre og overvåge danskerne, så ville det være meget mere effektivt at få folk til at betale den skat, de skal.
Men det har så nogle andre omkostninger, og det ville føre til et andet samfund end det, vi lever i.
Vi har jo nogle meget skrappe regler for, hvad man må bruge teleoplysninger på.
Det er bl.a. i forhold til kriminalitet, og der er det jo altså sådan, at man skal være mistænkt for at have begået en kriminel handling af et væsentligt omfang, for at politiet må få adgang til teleoplysninger.
Og så er det mærkeligt at skabe en situation, hvor skattevæsenet i princippet ville have let adgang til at få de oplysninger, eller at Skatterådet havde mulighed for at få de oplysninger.
Der ønsker jeg at skabe noget parallelitet til retsområdet, og i min optik er det mere alvorligt at være mistænkt for grov vold eller voldtægt eller andet.
Det er langt grovere end at være mistænkt for ikke at betale den skat, man skal.
Begge dele er alvorlige, men det ene er mere alvorligt end det andet, og når vi har nogle meget skrappe regler for det her på retsområdet, er det, fordi der er noget, der hedder beskyttelse af privatlivets fred, og fordi man i høj grad kan finde mange personfølsomme oplysninger om en borger, hvis man får adgang til teleoplysninger.
Og jeg mener ikke, at de oplysninger skal kunne tilvejebringes over for SKAT for at løfte en bevisbyrde for, om en borger har betalt den skat, der skal betales.
Og jeg mener ikke – og det er så en politisk uenighed – at Skatterådet skal have mulighed for at give SKAT adgang til de oplysninger, når vi er i en situation på retsområdet, hvor der skal meget mere til og man skal være mistænkt for en forbrydelse inden for en vis strafferamme, før politiet kan få adgang til de her oplysninger.
Der skal vi, ligesom på det kriminelle område og retsområdet, værne om borgerens retssikkerhed, og vi skal altså gøre det samme, når det gælder det skattemæssige.
Jeg vil sige til hr. Rune Lund, at det her jo er et stort lovforslag, og jeg ønsker, at Skatteudvalget sætter den tidsplan, som Skatteudvalget ønsker, og jeg har ikke noget ønske om, at det her skal gå synderlig stærkt.
Det skal forløbe i det tempo, som Folketinget ønsker det skal forløbe i.
Der har jo været en lang forudgående proces, som startede med det udvalg, som hr. Morten Østergaard i sin tid nedsatte som radikal skatteminister, og de har arbejdet, og lovforslaget har været i høring ad to omgange; en udvidet, lang høringsproces og en stor grad af inddragelse af en lang række interessenter.
Derfor kan der jo stadig være ting, der skal udbores, og der er også politisk diskussion om det, og det skal tage den tid, det tager.
For her lægger vi grundstenen for en skattekontrollov, som skal bestå i rigtig mange år, og der skal vi tage os den tid, der skal til.
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at sige tak til alle dem, der har været med.
Der har været et kæmpe arbejde i Skatteministeriet blandt de embedsmænd, der har været engageret i det, og der er lagt rigtig, rigtig mange timer i den her opgave med at få skrevet en helt ny skattekontrollov, som er lettere at administrere og lettere at forstå, og som sætter nogle klare rammer for, hvilke redskaber SKAT må tage i brug for at løfte deres opgave med at få skattebetalingen i hus.
Der skal også lyde en tak til de folk, der har givet meget grundige høringssvar, og til den referencegruppe, der har været, og til de eksperter, der har bistået med at få skrevet den nye lovgivning.
Det tager tid, som hr. Dennis Flydtkjær også var inde på, og jeg havde ønsket, at det her lovforslag var blevet behandlet i sidste samling.
Men det var ikke muligt, fordi vi havde behov for at få tingene i høring en ekstra gang, og der skal også være tid til en grundig lovbehandling.
Det tyder det jo også på med de meldinger, der er givet fra ordførerne.
Hr. Rune Lund spurgte ind til to konkrete ting.
Det andet handlede om kontrol af privat grund, og der vil jeg godt sige – for det har der været diskussion om derude – at med lovforslaget lægges der ikke op til på nogen måde at udvide de beføjelser, som SKAT i dag har til at føre kontrol på privat grund.
Men det er selvfølgelig sådan, at hvis en erhvervsdrivende driver en virksomhed fra sin private bolig, skal SKAT have adgang til computeren og mapperne med bilag.
Hvis man som erhvervsdrivende ikke ønsker det, skal man have sit kontor et andet sted end på sin privatadresse, men det er kun de ting, det er relevant for SKAT at få adgang til, som de kan få adgang til, og der er ikke nogen udvidelser af den praksis, der gælder i dag.
Tidligere var det sådan, at man kunne komme i fængsel, mens man nu får en bøde.
Det har Rigsadvokaten også peget på i høringssvarene.
Men som jeg forstår det, har den ændring ikke noget at gøre med skatterådgivere.
Det har alene noget at gøre med, hvad der er praksis i dag, hvor der er tale om bøde.
Man vil stadig have mulighed for at idømme folk fængselsstraf, men det er under nogle andre bestemmelser, så derfor ville det være mest retvisende at ændre paragraffen til bødestraf, og det vil ikke få nogen betydning for, om man i særlige tilfælde kan idømme folk fængselsstraf.
Der er andre dækkende paragraffer i anden lovgivning, men det kan der svares på skriftligt.
Det tror jeg var noget om nogle af de ting, der er blevet spurgt ind til under førstebehandlingen, og ellers skal vi i udvalgsbehandlingen fra Skatteministeriets side svare på de spørgsmål, Folketinget måtte have.
Og så glæder jeg mig til, at et enigt Folketing senere i samlingen kan vedtage en ny skattekontrollov og den følgelovgivning, der skal gælde.