Lars Løkke Rasmussen (M), 2023-05-16:
Tak for det.
Jamen jeg er da glad, hvis jeg kan bidrage til at aktualisere Dansk Folkepartis politiske program, så længe det ikke betyder, at jeg nødvendigvis også skal være enig i det.
Men en god debat er jo altid god.
EU er jo et politisk og et økonomisk samarbejde.
Det er ikke en religiøs forening.
Allerede af den grund er det heller ikke en kristen klub.
I traktaten står der, at ethvert europæisk land kan ansøge om medlemskab, hvis det respekterer EU's demokratiske værdier og forpligter sig til at fremme dem.
Københavnskriterierne opstillede for 30 år siden en række politiske og økonomiske kriterier, som ansøgerlande skal leve op til for at kunne blive medlemmer.
Det er kriterier vedrørende bl.a. demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder og markedsøkonomi.
Der er også krav om, at landene skal være rede til at påtage sig de forpligtigelser, der følger med et medlemskab.
Det vil ikke mindst sige, at de skal overholde EU's samlede regelsæt.
Samtidig skal der tages hensyn til EU's egen evne til at optage nye medlemmer – den såkaldte absorptionskapacitet.
Det risikerer at underminere EU's sammenhængskraft, hvis kandidatlande ikke er klar til eventuelle udvidelser, og det skal EU på sin side selvsagt også være.
En vurdering af, om et land er klar til optagelse i EU, er altså baseret på politiske og institutionelle kriterier og vurderinger.
Det er ikke baseret på religion.
Regeringen støtter en åben og meritbaseret udvidelsesproces i håndteringen af nye ansøgere og kandidatlande, hvor ansøgerlandene bedømmes ud fra deres reformbestræbelser og deres efterlevelse af EU's grundlæggende værdier.
Det var et princip, en tilgang, der blev knæsat under dansk formandskab for 30 år siden, og som vi i øvrigt markerer ved en konference, når vi rammer 30-året.
Det er et smukt og et rigtigt princip, og det er et princip, som jeg vil bidrage til at hylde.
Forslagsstillerne skal i øvrigt også være meget velkomne til at deltage i den her konference i anledning af 30-året for Københavnskriterierne.
De lande på det vestlige Balkan, der nævnes i beslutningsforslaget, er alle europæiske og ligger rent geografisk omgivet af EU-lande.
Hvis de opfylder de stillede kriterier, kan de blive optaget i EU.
Det er sådan, det er.
Det er i øvrigt også et løfte, der er givet, og det er et løfte, vi ikke løber fra.
I den nuværende geopolitiske situation er der mere end nogen sinde behov for, at vi gør, hvad vi kan, for at fremme fred og stabilitet på vores kontinent, og det bidrager EU's udvidelsesproces med lande på Vestbalkan til.
Hvad angår Tyrkiet, har udviklingen jo længe gået i den forkerte retning.
Det er en sag for sig, og det har ikke noget med religion at gøre.
Det handler om, at landet er langt fra at leve op til de kriterier, som et EU-medlemskab forudsætter.
Så man kan vel sige sådan sammenfattende, at ånden i beslutningsforslaget går imod disse grundlæggende værdier, og derfor kan regeringen ikke tilslutte sig det.
Altså, de facto er processen med Tyrkiet jo sat på stilstand, og rigtig meget er gået den forkerte vej.
Jeg ved ikke, om man kan udtrykke sig mere skeptisk om det end det, jeg faktisk gør, nemlig at jeg slet ikke kan se Tyrkiet, som vi kender det i dag, komme længere i den proces.
Kan man så forestille sig et andet Tyrkiet?
Det kommer an på, hvor fantasifuld man er.
Det er jo et helt andet Tyrkiet, der i givet fald skulle være, før man kan tale optagelse.
Spiller islam nogen rolle?
Jeg tror da, at religion spiller en rolle, og det kommer nok i særlig grad an på, hvilket gennemslag religion har i politik, og det kan have et forskelligt gennemslag i forskellige lande, men vi kan bare ikke vride de principper så langt, at man siger, at fordi der er et land, hvor den overvejende del af befolkningen har en bestemt religiøs tro, kan det land ikke blive medlem af EU.
Det afhænger af landets evne til at levere på reformerne.