Kim Edberg Andersen (DD), 2025-05-20:
Tak for det, formand.
Nu snakkede vi om, hvorfor der var nogle, der var med, og nogle, der ikke var med, men Danmarksdemokraterne indgik en rigtig god aftale, og den er vi glade for.
Det er ikke verdens største aftale, men det er da heldigvis første nedslag i forhold til den der tåbelighed med, at hele Danmark skulle dækkes af solceller, for det kom der en doktrin fra staten om.
Der er vores fromme og blide håb, at jo flere vindmøller vi kan få sat så langt ud på vandet, at man ikke kan se dem, jo færre solceller skal der placeres som kæmpestore jernmarker rundtomkring, hvor vi går på kompromis med miljøvurderinger osv., fordi det skal gå stærkt, og fordi vi, som hr. Jesper Petersen var oppe at sige før, skal have en fast hånd på rattet.
Ja, det eneste, man er fast omkring, er, at den 1. januar 2031 dør verden, hvis ikke vi gør alle tåbelighederne nu.
I Danmarksdemokraterne kan vi godt være bekymrede, for det her er en rejse, og det handler om generationer, altså at danskerne kommer til at se tilbage på det som en rejse.
Og det køber vi i Danmarksdemokraterne fuldstændig ind på – den grønne omstilling bliver en kæmpe rejse for danskerne.
Men jeg er næsten sikker på, at dem, som har bare en lille smule borgerlighed i rygraden, ville være rigtig kede af det, hvis det var Enhedslisten, der ligesom bestemte, hvordan det skulle være.
Derfor har man jo et parlament, hvor man diskuterer tingene.
Så deler man sig efter anskuelse, og så når vi forhåbentlig frem til det bedste, for hvis der er nogen, vi med sikkerhed ved er klogere end os, er det jo vælgerne.
Det ved jeg godt er svært at anerkende for Socialdemokraterne, som tænker, at de skal sidde på magten til evig tid, men heldigvis ser det ud, som om de er ved at skyde sig selv i foden med alting, så det er noget, vi kan få ændret på.
Og jeg bliver nødt til at sige, at Danmarksdemokraternes allerallervigtigste mission her i livet jo dybest set er at sørge for, at den her regering ikke sidder en dag længere, end det er muligt at få den fjernet.
Og det bliver ikke for at stemme på fru Mette Frederiksen efter næste valg – det kan jeg allerede nu løfte sløret for.
Den type valgkamp lader vi Venstre ligge og rode med helt selv.
Det er et vigtigt skifte, der har været i Folketinget igennem de sidste mange, mange år.
Det er et vigtigt skifte, og den store bekymring for Danmarksdemokraterne er, at vi glemmer at have befolkningen med.
Det blev nævnt ganske kort heroppe – jeg kan ikke huske, hvilken af ordførerne der nævnte det – altså at hvis ikke vi får danskerne med, kommer den her omstilling bare til at løbe ind i en mur, og så stopper det.
Det stopper, hvis man bliver ved med at udlægge Jylland til jernmarker.
Så stopper det lige pludselig, for så får vi jyder nok, selv om vi er sindige folk.
Det stopper også, hvis vi siger, at vi sådan rent principielt ikke kan lide kødproduktion, og at vi skal ikke have gas, så der skal ikke lægges nogen gasrør ud.
Jamen for pokker, hvis folk, der bor lige ved siden af den industri, vi gerne vil have til at være der i forbindelse med den grønne gas, bor i huse med gasfyr, hvorfor er det så, at vi sådan dumstædigt skal stå på et sådan rent ideologisk standpunkt om, at vi simpelt hen ikke kan lide bøffer, så den produktion skal dø?
Og selv om vi kan få den til at dø, har vi ingen grøn gas, så vi gør faktisk folk en tjeneste ved at sende en kæmpe regning til dem nu.
Det giver ingen mening.
Hvis vi skal nå i mål med det her – og det skal vi også, efter at I alle sammen er færdige med at blive genvalgt til Folketinget eller for den sags skyld stille op eller i det hele taget være levende – så kræver det, at danskerne er med.
Det skal de være fra midt i København og ud til den yderste landbrugsejendom, jeg kan finde oppe i Nordjylland.
De skal alle sammen føle, at de er en del af det, og de skal alle sammen føle, at alle byder ligeligt ind, og det gør vi nok ikke lige nu.
Lige nu byder nogen ind med alle kvalerne, og nogen bliver fyldt med varme følelser, i forhold til hvor dygtige de er, og hvor grønne de er, så de kan sige, at de har grøn energi i stikkontakten, alt sammen produceret i Vestjylland.
Men det er lige meget, for det er jo grøn energi.
Men hvis vi vælger at gå den vej som Folketing, skal vi sørge for at kompensere de folk bedre, der får deres områder ødelagt, eller hvis huspriser falder.
Det har vi ikke været gode nok til.
I går var der i forbindelse med den aftale, vi lavede, en lydhør regering, som faktisk gik med til, at der skal være en rimelig kompensation for dem, der bliver udsat for de her gener.
For der er jo gener, og det er dem, vi aldrig snakker om.
Altså, jeg kan sagtens snakke om, at der er en kæmpe gene for mig; jeg skal have 29 skraldespande for at sortere mit affald, selv om jeg ved, at det kan gøres på en fabrik, så livet kunne gøres nemmere.
Så den der socialistiske opdragelse, vi altid forsøger at lokke til, synes jeg måske vi skulle gå væk fra.
Der har vi jo et fromt håb om, at Venstre engang bliver blå igen, og så kan vi da hjælpe med at få rullet noget af det tilbage.
Det er et fromt håb, men det var det jo også, dengang der ikke var nogen, der troede, at vi fik sat det første søm i ligkisten på jernmarkerne, som vi gjorde i går, og det kan vi kun alle sammen glæde os over.
Jeg ved godt, at der er nogle partier, der ikke kommer til at glæde sig over det, men i Danmarksdemokraterne var det tæt på, at det var en følelse af sejr.
Det var det, da jeg gik hjem fra ministeriet i går, for det er jo en sejr, og det er derfor, vi skal have det ud, sådan at det ikke generer folk, for ellers går det galt.