Anne Paulin (S), 2020-12-21:
Tak for ordet.
I december for et år siden lykkedes det at indgå en aftale om en klimalov for Danmark, og siden er der så fulgt et år, som de færreste nok havde kunnet forudse – et coronaår, hvor helt nye bekymringer omkring både sundhed, beskæftigelse og økonomi er kommet uventet ind fra sidelinjen.
Der er ikke så meget godt at sige om corona, og min tale skal heller ikke handle om det, men ikke desto mindre vil jeg alligevel gerne reflektere en lille smule over den krise, som vi i det seneste år har været vidner til.
For det seneste år har også været noget andet, nemlig en test af klimalovens robusthed – en test af, om klimaloven bare var flotte ord, som hurtigt kunne blive glemt igen, når konjunkturerne ændrede sig.
Men at coronakrisen ikke får en klimakrise til at gå væk, siger sig selv.
At coronakrisen heller ikke har fået klimahandlingen til at gå væk, har været afgørende, og det taler heldigvis også sit tydelige sprog.
For i klimalovens første leveår er det lykkedes at nå til brede aftaler, der leverer en tredjedel af vejen mod vores 2030-mål.
Den danske klimalov lever heldigvis i bedste velgående her et år efter og står stadig væk stærkt, selv oven på et meget turbulent 2020.
Det synes jeg at vi alle sammen kan glæde os rigtig meget over her i salen i dag.
Også på det europæiske kontinent er det blevet et grønnere EU i det forgangne år med et nyt 55-procentsmål for 2030.
Med Kinas udmeldinger om CO 2 -neutralitet senest i 2060 og USA's snarlige genindtræden i Parisaftalen er der grund til at gå ind i 2021 med grøn optimisme.
I Socialdemokratiet er vi stolte af, at det lykkedes at indgå så mange vigtige aftaler det seneste år.
Med klimaaftalen fra juni på energi og industri har vi sat afgørende skub i teknologier som CCS og power-to-x, som vi ved bliver helt afgørende for vores muligheder for at nå 2030-målet, men også i forhold til at nå vores mål på den længere bane: at være et klimaneutralt samfund senest i 2050.
Samtidig indeholder aftalen jo også masser af initiativer med stor virkning på den korte bane som f.eks. skrotning af olie- og gasfyr, energibesparelser i industri og erhvervsliv, omlægning af afgifter og meget mere.
I foråret lykkedes det også at lande en aftale om affald og cirkulær økonomi, hvor vi tager et opgør med de alt for store mængder af særlig plastaffald fra ind- og udland, som bliver brændt af med stor CO 2 -udledning til følge.
Det her efterår har også været travlt – først med en ny grøn forskningsstrategi, hvor vi ikke blot har tilført forskning historisk mange midler, men også sætter en retning for, hvor det er, vi vil hen, og støtter op omkring det med målrettet forskning og udvikling.
Vi har også fået en bilaftale med en høj ambition om 1 million elbiler i 2030 og en aftale om en grøn skattereform, som sætter gang i arbejdet med en ensartet CO 2 -beskatning.
Vi nåede også at træffe en historisk beslutning, som ministeren også var inde på, om at stoppe for fremtidige udbudsrunder og lukke olie- og gashanerne i Nordsøen senest i 2050 – en beslutning, som har vakt opmærksomhed ude i resten af verden, og som vi håber at andre lande også vil følge efter.
Sidst, men ikke mindst, indgik vi en grøn finanslov for 2021, der både skruer op for midlerne til kendte virkemidler og finder penge til ny teknologi.
Jeg fristes til at citere en tidligere statsminister, for alt i alt må man sige, at vi er gået reformamok, men denne gang på det grønne område, og det grønne reformarbejde skal selvfølgelig fortsætte i 2021.
Vi skal videre med indsatsen, bl.a. med aftaler på landbrug, reduktionsmål for vores offentlige indkøb, elektrificeringsstrategi, strategi for CCS og power-to-x, og ikke mindst skal vi følge op på de mange beslutninger, som vi har taget, så vi får beslutningerne ud at leve i praksis til gavn for vores klima.
Vores ambitioner er klare, og om et år skal vi stå her i salen til endnu en redegørelsesdebat med mange flere nye vigtige reduktioner i klimaredegørelsen.
Det arbejde ser vi meget frem til at fortsætte.