runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Men det var klart heller ikke min intention at sige, at vi herindefra skulle pådutte kommunerne at gøre det, men det kunne være en opfordring.
Men man kunne jo godt vælge fra regeringens side at sige, at det her opfordrer vi så også alle de statslige institutioner til.
For vi er jo enige om, at der skal gøres noget på europæisk niveau, og at der er noget, der primært giver mening der, herunder også diskussionen af EU's associeringsaftale med Israel.
Men det er bare for at være helt sikker på, at ordføreren ikke mener, at vi ikke kan gøre noget bilateralt.
Det var i virkeligheden det, som mit spørgsmål gik på.
Det var jo netop: Hvad er det, vi gør fra dansk side for at sikre, at vi ikke understøtter bosættelserne eller aktiviteter i bosættelserne, og samtidig ved f.eks. at lave et eftersyn også sender et signal til resten af verden om, at vi i Danmark tager den her juridiske vurdering så alvorligt, at vi er villige til at sikre os, at der ikke er nogen af de aktiviteter eller investeringsporteføljer, vi har i dag, som er i strid med det, som den juridiske vurdering siger?
Henrik Frandsen (M), 2025-04-08:
Jeg vil gerne lige svare helt kort på det, der bliver spurgt om, og så komme med noget efterfølgende.
Jeg tror ikke på, at det er et eftersyn af de statslige og kommunale indkøb osv., der flytter noget her.
Der, hvor jeg virkelig tror, at vi kan rykke noget, hvis vi vil, er, at vi går ind og giver opbakning til de kredse i Israel, som sætter spørgsmålstegn ved den meget voldsomme fremfærd, vi ser for tiden, både i de besatte områder, men også i den måde, der bliver ført krig på i Gaza.
Altså, det er helt ude af proportioner i forhold til det svar, der skal komme.
Det israelske folk har ret til at have trygge grænser, lige såvel som det palæstinensiske folk har ret til det.
At vi går ind og understøtter de, hvad skal man sige, konstruktive kredse på begge sider, tror jeg er der, hvor vi virkelig kan gavne noget.
Helle Bonnesen (KF), 2025-04-08:
Først og fremmest tak til SF og Radikale Venstre for forespørgslen, og også tak til udenrigsministeren for besvarelsen i form af talen her i starten.
Den Internationale Domstols udtalelse af 19. juli 2024 er alvorlig.
Når domstolen vurderer, at Israels tilstedeværelse i de besatte palæstinensiske områder er i strid med folkeretten og samtidig understreger, at tredjelande har et ansvar, skal vi tage det seriøst.
Det er fundamentalt for enhver international orden, at lande uanset størrelse og naboers intentioner overholder international ret.
Israel er det eneste demokratiske land i Mellemøsten, og vi anerkender det enorme pres og de trusler, som landet står over for omgivet af fjendtligtsindede aktører.
Men måske netop derfor har Israel også en særlig forpligtelse til at agere som den retsstat, de selv med rette fremhæver sig som.
I Det Konservative Folkeparti er vi ikke fortalere for hverken symbolske eller hovedløse sanktioner, men vi skal heller ikke blive blinde, og i EU er der allerede indført differentierede toldregler, som skelner mellem israelske varer og varer produceret i de besatte områder.
Det er både rigtigt og vigtigt.
Lad mig så understrege, at særlig voldelige bosættelser bør sanktioneres.
Herudover er det hverken i Israels eller i Palæstinas interesse at tolerere ekstremisme, der underminerer en mulig fredsproces.
Vi vender jo gentagne gange tilbage til humlen: En tostatsløsning er trods alle vanskeligheder den eneste løsning, der kan sikre både Israels sikkerhed og palæstinensernes suverænitet.
Det virker efterhånden som et fabeldyr, når vi taler om tostatsløsningen, for hver gang i historien man har nærmet sig en løsning, er den blevet forkastet.
Det kræver vilje fra begge parter til at opnå en sådan løsning, og den kan kun være mulig, hvis begge parter er villige til at gå på kompromis.
Det betyder således også, at den palæstinensiske stat ikke kommer til at gå fra Jordanfloden til Middelhavet.
Afslutningsvis må jeg sige, at jeg på baggrund af den debat, vi har haft i dag, og de initiativer, vi har hørt fra regeringens side, får det indtryk, at regeringen faktisk er i gang med at finde både proportionale og diplomatiske løsninger og relevante sanktioner særlig i forhold til bosætterproblematikken.
Tak for ordet.
Martin Lidegaard (RV), 2025-04-08:
Jeg er også pragmatisk idealist, og det er jo en fin ramme at have, men der er jo også nogle helt konkrete ting, som ser meget anderledes ud i dag, end de gjorde for et halvt år siden, herunder også synergien mellem den traditionelle forsvarspolitik og den del af sikkerhedspolitikken, der handler om energipolitik, en stærkere industripolitik og en industriel base i Europa og en stærkere konkurrencekraft.
Altså, der er jo i geopolitikken nogle stolper, der har flyttet sig ret gevaldigt, og som efter vores overbevisning også kræver et nok stærkere europæisk fokus, og hvad det så vil sige, kunne jo godt være et genstandsfelt.
Christian Friis Bach (V), 2025-04-08:
I Venstre anerkender vi fuldt ud, at Danmark står i en ny og mere alvorlig sikkerhedspolitisk virkelighed.
Vi står i en verden med stigende uro og ustabilitet, med krig i Europa, med utallige konflikter i verden, med klimaustabilitet og nu med betydelig uro på de internationale markeder i den internationale økonomi – i en verden med store udfordringer.
Men vi anerkender også, at dansk udenrigs- og sikkerhedspolitik står på et solidt og sikkert fundament – et fundament af stærke værdier, et fundament af internationalt engagement, et fundament skabt af stærke analyser, et fundament, der er skabt gennem et bredt og godt politisk samarbejde her i Folketinget, altså et roligt fundament i en urolig verden.
Vi har stået samlet her i Folketinget i den markante danske opbakning til Ukraine imod den russiske aggression og invasion.
Bredt i Folketinget har der været opbakning til en meget markant oprustning, hvor vi nu afsætter mere end 3 pct. af vores bruttonationalprodukt til forsvar og sikkerhed i de kommende år.
Og i forsvarsforligskredsen er det signaleret, at når NATO's nye styrkemål ligger klar, er man også villig til at gøre endnu mere.
Der er fra regeringens side og bredt her i Folketinget opbakning til det stærkere forsvarspolitiske samarbejde i EU og til markante investeringer for at gøre EU i stand til at tage vare på sig selv og sin egen sikkerhed og til at kunne forsvare sig selv allerede om 5 år.
Der er et stærkt og bredt fundament her i Folketinget for opbakningen til den regelbaserede internationale verdensorden, til FN, til WTO og det internationale regelbaserede handelssamarbejde og til de multilaterale institutioner helt bredt.
Og der er bred opbakning i regeringen og her i Folketinget til, at Danmark fortsat skal yde 0,7 pct. i internationalt udviklingssamarbejde og bidrage til fred og fremgang, også der gennem et aktivt internationalt engagement.
Med det vil jeg blot sige, at ja, der er en urolig verden, men dansk udenrigs- og sikkerhedspolitik står på et solidt og roligt fundament.
Regeringen har en klar strategisk linje som udtrykt i den udenrigs- og sikkerhedspolitiske strategi – baseret, ja, på, hvad vi kalder pragmatisk idealisme, hvor vi forener værdibaseret udenrigspolitik med et klart blik for realiteterne.
Danmark står jo på det fundament nu over for store internationale opgaver, der allerede er i fuld gang i Sikkerhedsrådet, og med den kommende store opgave som formand for rådet i EU.
Med det vil jeg blot sige: Ja, vi har en urolig verden, men den danske udenrigs- og sikkerhedspolitik står på et bredt, solidt og roligt fundament.
Og derfor ser vi heller ikke, at tiden er til analyser, men at tiden er til handling.
Tak for ordet.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Tak til ordføreren for talen.
Vi er jo sådan set enige om, tror jeg, at dansk udenrigspolitik eller udenrigs- og sikkerhedspolitik for den sags skyld hviler på et fundament af stærke værdier og principper.
Og interesserne tror jeg grundlæggende også at vi er enige om på det lange stræk.
Det er ikke så meget det, der er spørgsmålet, det er jo ikke det, man skal have nogen til at sidde og analysere; det handler i virkeligheden mere om, at hvis vi skal forsvare dem og gøre det klogt, hvordan gør vi så det?
Hvem gør vi det sammen med med de her nye geopolitiske vinde?
Og det handler heller ikke om at gøre det for langsomt; det handler om at tænke langsomt nok til, at vi kan handle rigtigt, når vi skal til at handle hurtigt.
Et konkret eksempel handler jo om, hvem det er, vi skal forsvare den globale retsorden sammen med.
Hvad sker der, når vi foretager indkøb af militært isenkram?
Hvis vi vælger at gå videre ned ad sporet med F-35-kampfly – det er bare et eksempel, så det er ikke for at spørge ind til dem – hvad så med det nordiske forsvarssamarbejde, som man også taler om man gerne vil udbygge?
Man kan ikke både gøre det ene og det andet, hvis ikke man når at tænke sig om.
Christian Friis Bach (V), 2025-04-08:
Jeg er jo helt enig i, at vi skal tænke os om, og det er også min klare fornemmelse at man gør i regeringen.
Og det gør vi her i Folketinget gennem talrige, aktive og engagerede udenrigspolitiske debatter, hvor vi i fællesskab former den udenrigspolitiske linje, vi skal stå for.
Det er jo klart, at vores alliancepartnere forandrer sig, og vi må jo erkende, at vores vigtigste alliancepartner i den verden, vi står i lige nu, er Det Europæiske Fællesskab.
Det er i Det Europæiske Fællesskab, at vi skal finde fremtidens sikkerhedsstruktur, også for Europa i et Europa, der skal kunne forsvare sig selv.
Der er Det Europæiske Fællesskab og Den Europæiske Union, der står forrest i kampen for den regelbaserede internationale verden og de internationale, multilaterale institutioner.
Og det er i Det Europæiske Fællesskab, at vi skal forme de alliancer med resten af verden – med et Afrika i bevægelse, med et Asien i fremdrift, med et Latinamerika, som i stigende grad også rækker ud mod Europa.
Derfor finder jeg, at det fundament, vi står på, stadig væk er sikkert og trygt, også når det gælder fremtidens alliancer.
Flemming Møller Mortensen (S), 2025-04-08:
Det er jeg fuldstændig enig i, og det synes jeg også udenrigsministeren udtrykte.
Det er jo der, ressortministrene har hver deres område, og det spiller jo sammen i en helhed, så man får lavet en helhedsvurdering af det, der er den, ja, aktuelle situation.
Det er klart, at der indgår rigtig, rigtig mange elementer i det.
Og i forhold til det udenrigspolitiske og det sikkerhedspolitiske har vi også en Afrikastrategi, som taler ind i det, i forhold til hvordan den geopolitiske situation ser ud, og vi får også en ny udviklingspolitisk strategi på vores ressortområde, som igen skal være med til at binde tingene sammen.
Så ja, der er rigtig mange elementer, der skal spille sammen.
Men det synes vi i Socialdemokratiet at vi har mekanismerne til.
Og selvfølgelig kan man nedsætte grupper en gang imellem til at kigge på det, men det mener vi bare ikke at det her beslutningsforslag lægger op til, altså at kunne løfte en aktuel udfordring.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Det, der er, er, at man jo risikerer at snuble, når man siger køb, køb, køb og alle lande så løber hovedløst rundt og køber ind, men glemmer at koordinere, så der i forhold til de partnere, f.eks. i Norden, som vi gerne vil styrke vores samarbejde med, ikke er en eller anden form for overordnet koordinering med dem eller tænkning om, hvordan det er, at vi køber ind, og hos hvem.
Mit sidste spørgsmål går på det her med den globale retsorden og forsvaret for demokrati og retsstat.
Konsekvenserne af den situation, vi står i nu, er jo bl.a., at Danmark, Norden og Europa måske er nødt til at reorientere sig en lille smule.
Ville det ikke være klogt, at man fik nogle kloge mennesker, som ikke kun kunne tænke militært, men også tænke udenrigs- og sikkerhedspolitisk og diplomatisk, til at komme med nogle bud på, hvordan vi navigerer i den orden, som vi så politisk kan træffe beslutninger ud fra?
Christian Friis Bach (V), 2025-04-08:
Omkring det nordiske forsvarssamarbejde kan jeg jo bare notere, at det er i rivende vækst.
Med Finlands og Sveriges indtræden i NATO er der nu virkelig skabt en nordisk-baltisk-nordeuropæisk alliance på det forsvars- og sikkerhedspolitiske område, som vil komme til at styrke hele det nordeuropæiske sikkerhedssamarbejde.
Norden står centralt i det, og jeg kan jo notere mig, at det gælder indkøb, at det gælder strategisk samarbejde, og at det gælder forsvarsaftaler.
Men ja, i forhold til den internationale retsorden skal vi jo orientere os mod de partnere og de alliancer derude, som vil stå vagt om den.
Og det er der jo heldigvis stadig væk et stort flertal af FN's medlemslande der vil.
Charlotte Munch (DD), 2025-04-08:
Enhedslisten ønsker med forslaget, at der nedsættes en hurtigtarbejdende sikkerhedspolitisk ekspertgruppe.
Ekspertgruppen skal undersøge, hvordan situationen er nu, og komme med bud på, hvilke udfordringer Danmark står over for.
Det gør vi ikke, fordi vi ikke mener, at tiden er inde til det nu.
Det er åbenlyst for enhver, at den nye forsvars- og sikkerhedspolitiske situation forudsætter et stærkt dansk forsvar.
Alle ved, at der er store mangler i det danske forsvar, men heldigvis er der en bred politisk opbakning til en genoprustning.
Derfor har forsvarschefen fået øgede beføjelser til at købe militært udstyr, mens større materielanskaffelser som f.eks. missilsystemer og luftforsvar stadig væk vil være politisk forankrede og kræve politisk godkendelse.
Vi er ikke i tvivl om, at forsvarschefen forud for sine indkøb er rådgivet fagligt på alle tænkelige måder, så pengene bruges optimalt, og vi har også forståelse for, at der kan være overvejelser om indkøb af specifikt militært udstyr, som ikke bør komme til offentlighedens kendskab.
En konsekvens af forslaget kan være, at forsvarschefen og dem, der køber militært udstyr for tiden, vil stille deres arbejde i bero, indtil den efterlyste analyse er færdig til december 2025.
Som situationen er nu, mener vi ikke, at vi kan vente på det.
Modsat Enhedslisten er Danmarksdemokraterne jo med i forsvarsforliget fra juni 2023, og vi føler os rimelig godt informeret i forligskredsen om de dispositioner, der ligger bag forsvarschefens indkøb.
Danmarksdemokraterne mener ikke, at tiden er inde til her og nu at begynde med en analyse af den forsvars- og sikkerhedspolitiske situation – måske på et senere tidspunkt, men ikke nu.
Tak for ordet.
Karsten Hønge (SF), 2025-04-08:
Så det der med at lave sådan en ekspertgruppe tænkte jeg sådan lige umiddelbart måske ville være en meget god idé.
Jeg er ret sikkert på, at hvis det var kommet for måske et par år siden, ville jeg også have syntes, at det gav god mening.
Men lige præcis nu, hvor der er sådan en ekstremt hurtig udvikling i udenrigspolitikken, sikkerhedspolitikken og forsvarspolitikken, har jeg simpelt hen bare svært ved at se, hvad den skulle give os.
I mange andre sammenhænge, hvor man sådan kunne sige, at nu kan man sætte sig ned og analysere det og få nogle eksperter til at komme med nogle gode råd, kunne det da være med til at berede en diskussion, men inden sådan en ekspertgruppe var halvvejs igennem det, tror jeg bare, som vi står nu, at omstændighederne ville være forandret så meget, at man næsten skulle starte forfra.
I den ekstreme tid, vi lever i, med så mange forandringer, tror jeg, det ville svare lidt til, at sådan en ekspertkommission sad og spillede ludo og hele tiden blev slået hjem og skulle starte forfra, fordi der så kom noget nyt og det ene og det andet.
Netop fordi vi lever i en så dynamisk tid med hensyn til udenrigspolitik, sikkerhedspolitik og forsvarspolitik, tror jeg nok, vi får mere ud af at læne os op ad de der løbende rapporter, vi får fra DIIS, fra Center for Militære Studier, fra Forsvarsakademiet, fra universiteterne, fra Center for Arktiske Sikkerhedsstudier, fra Det Udenrigspolitiske Selskab, fra tidsskrifter som Ræson, fra de løbende opdateringer, vi får i Det Udenrigspolitiske Nævn, og fra de rejser, som vi har flere delegationer der foretager, og det kan være fra IPU eller OSCE, eller det kan være fra NPA.
Og så kan det jo også være – og det er det jo ofte – suppleret med de opdateringer, vi får i Det Udenrigspolitiske Nævn, og med de vurderinger, der kommer fra Forsvarets Efterretningstjeneste.
Så jeg har egentlig meget sympati for forslaget, for bortset fra nogle enkelte partier herinde vil de fleste af os jo som sagt gerne blive klogere.
Jeg tror bare, det er meget svært at kunne se nogen idé i det lige præcis nu, for man risikerer simpelt hen bare, at det er helt forældet, når de kommer med det.
Og der findes jo flere andre end dem, jeg nævnte.
Dem synes jeg til gengæld er af meget høj kvalitet og nogle, som vi virkelig bliver beriget af.
Jeg tror, at vores position vil blive sådan noget med, at det egentlig er meget godt tænkt, men at det bare passer bedre til en anden tid end den, vi lever i.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Tak til ordføreren for i hvert fald som udgangspunkt at tage positivt imod det.
Det er jo netop, fordi det går så ekstremt stærkt, og fordi den situation, vi står i, på mange måder er ukendt – ikke helt ukendt, men der var i hvert fald nogle pejlemærker, man på den brede udenrigspolitiske scene havde forventet ville se anderledes ud, end de gør i dag – at det måske er klogt bare lige at trække vejret lidt dybere, inden man eksempelvis køber, køber og køber.
Så det er netop derfor, det måske kan være godt lige at tænke en lille smule langsommere og prøve at sørge for, at det, vi rent faktisk gør, både i forhold til indkøb og andre ting, understøtter det, vi gerne vil.
Jeg kan bare bruge eksemplet igen og sige, at hvis vi vælger at indkøbe materiel sideløbende med alle de lande, vi gerne vil være sikkerhedspolitisk allieret med, uden at have nogen som helst form for koordinering, så konkurrerer vi på ventelisterne om materiellet, og så får vi ikke koordineret den arbejdsdeling, der i virkeligheden også kunne være brug for.
Det er det, der er bevæggrunden.
Kan ordføreren ikke se idéen i det?
Det kommer vi ikke videre med.
Men så vil jeg gerne spørge ordføreren, om ordføreren anerkender, at de sikkerhedspolitiske udfordringer, som Danmark, Norden, Europa og verden for den sags skyld står med, er mere end militære udfordringer eller militære trusler – noget, der skal løses forsvarspolitisk eller militært.
Der er også en klimakrise; der er også en hybridkrig, som ikke bare er trusler, men som er i gang.
Altså, der er et massivt pres på den globale retsorden, og derfor er de sikkerhedspolitiske og udenrigspolitiske alliancer, Danmark danner, også nogle, vi skal danne med blik på, at vi har et fælles forsvar for retsordenen, og at det også hører med til vores sikkerhedspolitiske vurderinger.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-04-08:
Det er jeg da helt enig i.
Men det behøver man jo altså med al respekt ikke at nedsætte en gruppe af eksperter for at kunne gennemskue er en realitet.
Altså, helt ærligt, jeg ved ikke helt, hvad det er for en debat, vi har her.
Måske kunne det være spændende med en forespørgselsdebat, der handlede om udenrigs- og sikkerhedspolitik, men det, vi diskuterer nu, er et konkret beslutningsforslag, der går ud på, at vi for at kunne varetage Danmarks interesser er nødt til at nedsætte et ekspertudvalg, der ligesom kan komme med et bud på, hvad det er for en ny verden, vi lever i, og hvad vi skal gøre ved den.
Jeg synes, jeg har set en ny verden komme, og at jeg egentlig også har forsøgt at forberede danskerne på det, før den ramte os, ved også op til det amerikanske præsidentvalg at tale om, at vi står over for nogle strukturelle forandringer, og hvor det godt kan være, at det afhængigt af, hvem der bliver valgt, så kan blive mere eller mindre accelereret, og det skal jeg da også lige love for at det blev.
Men det er jo ikke sådan, at vi ikke er begyndt at forberede os på den verden, vi nu ser ind i.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Tak for det.
Det kan godt være, at dynamikken er sådan, at fordi Enhedslisten fremsætter et beslutningsforslag, er regeringen nødt til at stemme imod det.
Det er måske nogle gange den parlamentariske dynamik.
Men vi kan så i hvert fald bruge tiden til at debattere seriøst.
Det sidste her fra udenrigsministerens side var lidt ærgerligt, så jeg vil gerne fra vores side sige, at det med, at det ikke skulle være seriøst, sådan set ikke handler om tilgangen til udenrigspolitik.
Det, der lå i det her med ikke at handle i panik og ikke seriøst, er i virkeligheden den der procenttalsleg.
Det, der for 2 år siden var det ansvarlige procenttal, altså 2 pct. af bnp, som var det, vi skulle bruge på dansk forsvar, var det ansvarlige at sige, men nu begynder diskussionen at være, om det skal være 3, 4 eller 5 pct., og det er lige ved at blive en konkurrence indenrigspolitisk om at sige det højeste tal.
Der er vores pointe bare på lige fod med tidligere regeringer, som faktisk har haft en sikkerhedspolitisk strategi, jeg tror, den hed »Dansk sikkerhed og forsvar frem mod 2035«, at det var en strategi, der er sprunget i luften, fordi verden blev anderledes med Putins invasion og folkeretsstridige krig mod Ukraine.
Mit spørgsmål er derfor til udenrigsministeren: Kan udenrigsministeren ikke se idéen i, at når vi skal diskutere ...
Jeg kan ikke finde ud af det her ur, den stod på 0, da jeg startede, så jeg beklager.
Så stiller jeg spørgsmålet lynhurtigt: Når vi diskuterer forsvar og indkøb, kan køb, køb-tilgangen komme til at spænde ben for, at vi får en analyse af, hvem det er, vi køber af, og hvordan vi koordinerer med dem, vi gerne vil være sikkerhedspolitisk allieret med?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-04-08:
Mit står også på 0.
Men det gør det så ikke længere.
Jamen altså køb, køb, køb står ikke alene.
Nu skal vi ikke heller ikke gøre kløfterne større, end de er.
Jeg er sådan set enig i, at vi ikke skal ind i en eller anden kappestrid om procenter.
Jeg noterede faktisk også, og det er selvfølgelig sjovt, når det kommer det sted fra, at Amerikas udenrigsminister, Marco Rubio, på det NATO-møde, vi lige har været til, også havde den pointe, at det jo for så vidt ikke handler om, hvor mange penge vi bruger, men det handler om, hvorfor vi skal bruge dem, altså hvad det er for et formål, det tjener.
Det har også altid været en dansk tilgang, og det er også derfor, at vi ligesom afventer det arbejde, der er omkring styrkemål.
Så må jeg bare sige, at en blind jo kan se, at de der styrkemål fører til, at procenten kommer til at gå op, men det er jo ikke, fordi vi har besluttet, at procenten skal gå op, det er, fordi vi er i en ny sikkerhedspolitisk situation, hvor vi f.eks. skal have genetableret et territorialforsvar og givet os selv noget kampkraft, og det kræver nogle investeringer.
Og der har vi på grund af den her FE-vurdering lidt travlt, og derfor er det klogt at købe.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-04-08:
Det plejer også typisk at være sådan, vi går til det.
Men det er også noget med, hvem vi køber fra, altså det har også geopolitiske logikker med sig.
Der har været et fokus på en styrkelse af det nordiske forsvarssamarbejde f.eks., så det kunne også være noget, man sagde.
Det har jo ikke noget at gøre med at trække tiden i langdrag.
Det kunne være frem til december, få måneder, man kunne analysere det på.
Hvad med det nordiske forsvarssamarbejde?
Kunne det også være en fælles nordisk forsvarsproduktion?
Hvad med beredskabet, hvad med de reelle trusler, der er, og som også udfoldes i reel hybridkrig?
Det er jo for at få hele den palet ind, når vi har den her diskussion, og de indkøb, som kommer til at skulle være.