runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2018-12-12:
Jeg skal egentlig gøre det ganske kort, for i Radikale Venstre støtter vi den danske model.
Vi kan jo se rundtomkring i verden, at den måde, vi har løst det på i Danmark, hvor arbejdsgiver og arbejdstager sammen via deres foreninger aftaler, hvordan arbejdsmarkedet skal fungere på det pågældende område, gør, at både medarbejdere og virksomheder kan se sig selv i det; det gør, at de regler, der bliver besluttet, er effektive; og det gør også, at alle har indflydelse på de regler, der er.
Det tror vi er en meget bedre måde at gøre det på, end at vi sidder her i Folketinget og beslutter løn- og arbejdsvilkår.
Den danske model har været rigtig god for Danmark og har skabt fleksibilitet og et effektivt samfund.
Det gælder også på jernbaneområdet.
Og der foregår jo en konflikt lige nu eller i hvert fald en debat, fordi man genforhandler overenskomsterne.
Så sent som for 2 dage siden fik parterne landet en aftale for S-togsnettet.
Vi synes i Radikale Venstre, at vi her fra Folketingets side egentlig bare skulle opfordre de to parter til at forhandle videre og få fundet en overenskomst og så holde os ude af, hvordan det skal ende, for hvis DSB og jernbanen skal fungere fornuftigt i Danmark, kræver det, at de får lavet en aftale.
Det tror vi i Radikale Venstre at de er bedst til selv at finde ud af, frem for at vi står her og siger en masse.
Der er fremsat tre forslag til vedtagelse: en af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, en af Socialdemokratiet og så en af SF og Enhedslisten.
Vi kan sådan set støtte både den fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti og den fra Socialdemokratiet.
Nu bliver proceduren jo sådan, at regeringspartierne og Dansk Folkepartis forslag kommer til afstemning, og den har vi tænkt os stemme for, men vi kan sådan set også se os selv i Socialdemokratiets forslag til vedtagelse.
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Jeg kan være i tvivl om, hvordan man skal finde ud af at få parterne bragt sammen.
Det, der er vigtigt her, er bare, at der er nogle særlige situationer.
Det er det, jeg mener med, at der ikke findes en færdig recept på, hvordan forholdet mellem det politiske system og arbejdsmarkedet er.
Vi er i nogle særlige situationer, enten når det er offentligt ansatte eller det er ansatte i en offentligt ejet virksomhed, som har nogle særlige forventninger og stiller nogle særlige krav til os.
Det gør de især i en situation, hvor ministeren vælger at melde sig ind på den ene side.
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Jeg kan fuldt ud følge den lyst til at sende det signal, og jeg tror, at vi alle sammen håber på, at vi får løst den her konflikt på en måde, hvor medarbejderne kan være tilfredse.
Det, der måske kan undre mig lidt, er, at SF ikke har mere tiltro til parterne i forhold til at løse det her, end at man synes, at det er herfra Christiansborg, vi skal blande os, og at det ligefrem er den siddende minister, der skal sætte sig for bordenden i et indkaldt møde, som Enhedslisten fik sagt var det, der skulle til.
Tror SF's ordfører virkelig, at det er ministeren frem for parterne, der skal løse det her?
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Det indeholder flere ting.
Det indeholder det her med, at ministeren valgte ensidigt at gå ind og erklære basaren åben, for at sige det på den måde.
Vi kan jo ikke udadtil have stående et billede af, at det skulle være repræsentativt for det politiske system, at man bare sådan ensidigt støtter nogle nidkære arbejdsgivere.
Det gør vi ikke.
Så det er den ene forklaring.
Den anden er, at vores forslag til vedtagelse ikke lægger op til at gå ind og blande sig i selve overenskomsten, men at give et afbalanceret billede og sige, at DSB skal gå til sine ansatte og se at finde nogle løsninger, og at man skal afholde sig fra at virke provokerende.
Peter Kofod (DF), 2018-12-12:
Tak, formand.
Hvad mener ministeren om, at kriminelle, der handler med ulovlige morfinpræparater, generelt risikerer lavere straffe sammenlignet med kriminelle, der måtte handle med ulovlige narkotikaprodukter, og mener ministeren, at der er brug for en større lighed i straffen mellem de to typer af kriminalitet?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Tak for spørgsmålet.
Som samfund skal vi ikke acceptere den utryghed og kriminalitet, som generelt er forbundet med den her type kriminalitet.
Morfinpræparater kan være forskellige i virkning, koncentration og skadelige egenskaber.
Derfor vil strafudmålingen i sager om ulovligt videresalg af morfinpræparater typisk afhængige af en retskemisk erklæring om det solgte præparat og dets skadelige egenskaber.
Af samme grund er det svært at sige noget om det generelle strafniveau for ulovligt videresalg af morfinpræparater.
Spørgerne anfører i spørgsmålet, at kriminelle, der handler med ulovlige morfinpræparater, generelt risikerer lavere straffe end kriminelle, der handler med ulovlige narkotikaprodukter.
Når det kommer til morfin, har Sundhedsstyrelsen oplyst, at det er mest nærliggende at foretage en sammenligning med heroin.
Heroin optages imidlertid hurtigere i kroppen og giver en kraftigere effekt end morfin, og derfor vurderer Sundhedsstyrelsen også – i hvert fald generelt set – at der er en større risiko for skadevirkninger ved heroin end ved morfin.
Derfor synes jeg som udgangspunkt også at det giver mening, at salg af heroin straffes hårdere end ulovligt videresalg af et morfinpræparat, fordi stofferne ikke vurderes at være lige farlige.
Det flugter meget godt med den måde, vi har indrettet straffesystemet på.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-12:
Nej, altså, og det er jo sådan set også derfor, der står nogle meget klare kriterier i det forslag til vedtagelse, der er fremsat.
Der står to klare kriterier: For det første skal man være dansk statsborger, og for det andet skal man være selvforsørgende.
Men det er igen til det her med, at staten skal gå ind og træffe beslutninger om danske statsborgeres valg: Altså, hvis det virkelig vil føre til en invasion, vil det jo være, fordi de mange danske statsborgere ønsker at tage til udlandet og finde en ægtefælle og bringe ægtefællen til Danmark.
Ægtefællen kan så ikke få dansk statsborgerskab og kan ikke få dansk stemmeret osv., medmindre nogle krav er opfyldt.
Det er en anden sag.
De kan heller ikke få noget fra bistands- og kontanthjælpssystemet.
Men det er en anden sag.
Hvorfor skal staten være dommer over det?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (LA), 2018-12-12:
Ja, det vil jeg i den forstand, at det blev udsendt i december 2017, altså efter kommunalvalget, med henblik på at kommunerne kunne give det til alle dem, der så var valgt fra den 1. januar 2018.
Og jeg vil gerne være med til at prøve at udbrede kendskabet, ved, som jeg sagde før, at vi sender udskriften af den her spørgsmål-svar-seance mellem os til Kommunernes Landsforening med en opfordring til at være opmærksom på, om kommunalbestyrelsesmedlemmerne også er opmærksomme på de værktøjer, der er.
Så tror jeg egentlig blot, jeg vil sige tak for drøftelsen, og tak for, at ministeren forhåbentlig vil bakke op om at øge kendskabet yderligere til det her dialogværktøj.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil lægge ud med at sige, at jeg er enig i, at det er vigtigt, at der er en god dialog i kommunerne om, hvordan kommunalpolitikere og forvaltningen samarbejder lokalt.
Så jeg vil gerne gennemgå de initiativer, der har været på området de seneste år.
Tilbage i 2016 tog KL et initiativ til at inspirere kommunerne til, hvordan de kan arbejde med forholdet mellem politikere og embedsmænd set i lyset af Bo Smith-udvalgets rapport.
Økonomi- og Indenrigsministeriet har ansvaret for reglerne om kommunernes styrelse, og derfor ser jeg det også som ministeriets rolle at medvirke til, at kommunerne kender reglerne, og vejlede dem om dem, når der er behov for det.
I den rolle har ministeriet faktisk allerede gjort det, som spørgeren beder om, nemlig gjort kommunerne og de lokale politikere opmærksom på KL's inspirationskatalog fra 2016.
Vi har i ministeriet bl.a. på baggrund af rapporten været opmærksomme på, at forvaltningens samarbejde med kommunalbestyrelsens medlemmer kan give anledning til spørgsmål af stor betydning for det praktiske arbejde ude i kommunerne.
Derfor afgav ministeriet i juni 2017 en generel vejledende udtalelse til alle kommuner og til KL om den kommunale forvaltnings muligheder for at yde bistand til kommunalbestyrelsens medlemmer.
Udtalelsen nævner også KL's inspirationskatalog fra 2016, som der bliver henvist til i spørgsmålet.
Derudover har ministeriet i samarbejde med KL i december 2017 udgivet vejledningen »Det politiske arbejde i kommunalbestyrelse og udvalg«, som blev sendt til alle kommuner og er tiltænkt medlemmerne af landets kommunalbestyrelser.
Vejledningen indeholder afsnit om forvaltningens betjening af de kommunalpolitiske organer og om forvaltningens bistand til medlemmerne, og vejledningen henleder opmærksomheden på både ministeriets vejledende udtalelse fra 2017 og inspirationskataloget fra 2016 og rapporten fra 2015.
Med andre ord mener vi, at vi har bidraget meget til at fremme det her.
Men jeg vil gerne bidrage yderligere med at sende dette spørgsmål og udskriften af vores drøftelse i dag til KL, med henblik på at KL overvejer, om der er grund til at gøre kommunerne yderligere opmærksom på inspirationskataloget.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Jeg er helt med på, at spørgeren nok ikke ønsker lempelser på det her område, men det kræver lige, at vi sætter os ned og kigger på det.
For uanset om vi snakker antal, skal vi jo stadig væk, synes jeg, holde fast i, at det også handler om stoffernes farlighed, og hvad strafferammerne er.
Altså, der er forskel på, om du sælger det ene eller andet eller tredje.
Men det drøfter vi gerne.
Jeg er bare også belastet af pladserne i vores fængsler og Kriminalforsorgens økonomi og alt mulig andet, men det kan vi jo have en god drøftelse af samtidig.
Peter Kofod (DF), 2018-12-12:
Tak for det.
Jeg bed lige mærke i et par ting, ministeren sagde.
Omkring det her med de 3.000 enheder for at komme op, og hvor ministeren korrekt citerer § 191, så synes vi jo, at problemet er, at man for sjældent kommer derop.
Altså, det er for svært at komme op og bruge de der gode redskaber, som det ville være i § 191.
Og det er sådan set et af hovedproblemerne.
Når vi i hvert fald har fået at vide, at man før har haft en grænse på 5.000 enheder og nu har en grænse på 3.000, må det jo alt andet lige betyde, at grænsen kunne sættes ned.
Så det vi vil meget gerne udforske sammen med ministeren hvordan vi kan gøre igen
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Ja, og jeg synes, vi skal gå videre med at drøfte det her.
Jeg synes, det er meget relevant.
Det er jo ikke sådan, at det er straffrit, men det er klart, at man i de her sager, som den forrige spørger, hr. Peter Kofod, nævnte, skal op omkring de der 3.000 enheder – uden at det er sådan helt fast, men det er deromkring – for at vi kan komme op i den helt hårde strafferamme.
Altså, det er jo faktisk sådan ifølge § 191 i straffeloven, at der er en skærpet strafferamme på op til 10 års fængsel for visse overtrædelser af det her.
Og det kan komme i spil, hvis stoffet er solgt til mange personer eller mod et betydeligt vederlag.
Men jeg hører lidt, at det er de mindre dele, vi skal tale lidt mere om.
Susanne Eilersen (DF), 2018-12-12:
Det er altså unge mennesker, vi taler om her, som bliver afhængige.
Og det har jo vist sig, at afhængighedsgraden af det her morfin – uanset om det så måske er livstruende eller ej – er ret stor.
Så har man bare taget en eller to piller, bliver man faktisk afhængig af det, og så ved vi jo også godt, at en afhængighed kan føre til både tyveri og meget andet.
Det kan være svært at indføre sanktioner, fordi pillerne i den ene lomme er lovlige, men når de så kommer over i en anden lomme, er de ikke lovlige.
Og hvis der ikke er nogen sanktionsmulighed og folk ved, at der ikke er nogen sanktioner, er der heller ikke noget, der forhindrer folk i at fortsætte med at lave en indtjening på videresalg af noget receptpligtig medicin.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Jamen jeg synes bestemt, det er meget alvorligt.
Jeg kender også godt sagen fra Fredericia, og vi skal tage det dybt alvorligt.
Jeg synes, for at være helt ærlig, at vores udfordring er, at vi ikke er i besiddelse af så mange oplysninger om omfanget af illegalt salg af receptpligtige morfinpræparater i Danmark.
Altså, vi ved ikke, hvor omfangsrigt det egentlig er.
Jeg synes, det er meget interessant at kigge mere på det, for jeg synes, det er relevant.
Jeg siger bare, at narkotikakriminalitet jo generelt er et fokusområde i politiet.
Det er noget, man selvfølgelig er opmærksom på.
Det her skal vi også kigge meget aktivt på.
Der er jo også et eller andet sted en balance med hensyn til farlighed.
Det har jeg ikke forstand på, men vi har Sundhedsstyrelsen til at hjælpe os med at afgøre, hvor farlige tingene er.
Det vil jeg gerne diskutere åbent.
Jeg siger bare, at vi jo skal være klar over, at hver gang vi skruer på en knap, skal vi selvfølgelig se, hvad konsekvenserne så bliver af det.
Og så må vi selvfølgelig politisk tage ansvar for det.
Susanne Eilersen (DF), 2018-12-12:
Tak for det.
Men det er en ting, som ministeren bliver nødt til at begynde at kigge på i forhold til udbredelsen af det.
I Fredericia har det været et udbredt problem længe, og det er faktisk sådan, at man vurderer, at mellem en tredjedel og halvdelen af det, som er i omløb på det her morfinmarked, faktisk er salg fra private borgere, som får det leveret fra lægen.
Og derfor synes jeg, at ministeren skal kigge på det.
Vi mangler simpelt hen nogle værktøjer ude i kommunen.
Politiet mange værktøjer ude i kommunen for at kunne gøre noget ved det her.
Så jeg håber, jeg vil høre ministeren sige nu, at det er noget, som han vil begynde at interessere sig lidt mere for.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Nej, ikke sådan lige, må jeg være ærlig at sige, før spørgerne stillede det her spørgsmål.
Altså, der kommer hele tiden nye præparater.
Det er det samme, som når vi diskuterer, hvad så med mdma, og hvad gør vi der, men det her er jo ikke nye præparater, kan man sige, forstået på den måde, at vi jo har kendt til morfinen længe.
Problemet er, at der er meget lidt retspraksis om ulovligt salg af morfinpræparater, og at dommene er gamle.
Så det er muligt, det trænger til en justering.
Men spørgeren ved lige så godt som jeg, at jo mere vi begynder at kigge på at justere på det her, desto mere må vi påregne, at det kan få nogle konsekvenser videre ud i straffekæden og kriminalforsorgen osv., og jeg synes, at vi så bare skal tage en åben diskussion af det, eller at vi i hvert fald skal diskutere det med øjnene åbne for, hvad konsekvenser det så kan få.
Peter Kofod (DF), 2018-12-12:
Det er vores opfattelse af det her – i øvrigt tak til ministeren for besvarelsen
; spørgsmålet om den ene ting, som ministeren ikke lige kunne besvare på rede hånd, stiller vi opfølgende skriftligt, og så må ministeren svare på den måde – at der er et misforhold mellem den skadevirkning, der er for brugerne af det her stof, og den straf, som sælgeren kan imødese.
Altså, der skal så mange enheder til, før man virkelig kommer derop, hvor det gør rigtig ondt, og jeg kan ikke rigtig forstå, at der skal være det der misforhold, når det kommer til morfin.
Så jeg vil bare høre: Har man gjort sig nogle overvejelser om, hvad man kunne gøre for at stramme op på det her område?
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-12-12:
Til det sidste kan jeg sige, at jeg ikke ved det, men jeg vil meget gerne finde ud af det.
Til det første, om der skal 3.000 enheder til, vil jeg sige, at det her jo altså er lidt kompliceret, for det handler både om, hvad indholdet er, og hvor farligt det enkelte morfinpræparat er osv.
Rigsadvokaten har i sin vejledning fastsat, hvornår ulovligt salg henhører under henholdsvis lov om euforiserende stoffer og straffeloven, og det er rigtigt, at ulovligt salg af mere end 3.000 enheder som udgangspunkt vil være omfattet af straffeloven, men der er ikke taget særskilt stilling til salg af morfinpræparater.
Derimod vil 25 g heroin som udgangspunkt være omfattet af straffeloven. Så det er noget, som jeg synes vi skulle drøfte nærmere.
Hvad vil det betyde?
Hvor vil grænserne så ligge?
Hvad vil det få af konsekvenser for hele vores straffesystem?
Det er meget svært for mig lige at give en redegørelse for her og nu, hvor tiden er udløbet, kan jeg se.
Peter Kofod (DF), 2018-12-12:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Det her er jo et, kan man sige uhyre nuanceret og kompliceret problem, i forhold til hvordan vi skal tage hånd om det og løse det.
Men jeg bliver nødt til at bore en lille smule i ministerens besvarelse af spørgsmålet.
For hvis jeg ser på straffelovens § 191 om grov narkohandel, har jeg forstået de nuværende regler på den måde, at man skal handle med minimum 3.000 enheder, for at man kan komme op i den kategori, hvor § 191 kan bruges at straffe efter.
Der kan man sige, at 3.000 enheder jo kan være alt muligt, og sådan som vi forstår de nuværende regler, kan det jo være lige fra den mildeste form til den hårdeste form.
Så derfor vil jeg høre, når ministeren får ordet, om der er behov for at dreje på den skrue og sige, at der simpelt hen skal mindre til, inden man kommer op i den hårde paragraf.
3.000 enheder er dog en del, altså, der kan ikke være tvivl om, at der gør man det, fordi man har nogle dårlige hensigter; man gør det, fordi der er mange penge på spil.
Altså, der er stor økonomi i det her, og derfor er jeg selvfølgelig interesseret i, hvordan ministeren stiller sig til at dreje på den skrue.
Og så vil jeg høre ministeren, om ministeren kan bekræfte, at det tidligere har været sådan, at begrænsningen lå på 5.000 enheder, men at rigsadvokaten besluttede at sætte den ned til 3.000 enheder.
Henning Hyllested (EL), 2018-12-12:
Hr. Kristian Pihl Lorentzen gør meget ud af i sit ordførerindlæg at snakke om, at det er alt for dyrt at køre med tog, og det er vi hundrede procent enige om er for dyrt.
Men er der ikke et eller andet dobbelt i argumentationen?
For det vil sige, at der jo må være et politisk ønske om, at priserne skal sænkes.
Men hvordan gør man så det?
Ja, det er jo bl.a. det, som transportministeren har anvist vejen til – vi skal have nogle effektive og nogle billigere overenskomster.
Men så er man jo langt inde i at snakke løn og arbejdsforhold.
For det er rigtigt, at en overenskomst selvfølgelig består af mange dele, men den består jo først og fremmest af aftaler omkring de løn og arbejdsforhold, der er i en virksomhed.
Så jeg synes, der er et eller andet dobbelt ved det; altså, man vil gerne have billigere billetter, men man vil samtidig forsværge, at man vil gå ind og blande sig, og det skal i hvert fald ikke skabes ved hjælp af billigere overenskomster eller af en nedgang i løn og arbejdsforhold.
Der synes jeg ikke, at hr. Kristian Pihl Lorentzens argumentation hænger sammen.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2018-12-12:
Jamen vi er da glade for alle de frivillige valgbidrag, vi kan få.
Hvis der er nogle, der støtter Venstres politik, er vi glade for det – det siger vi ikke nej tak til.
Jeg forstår også, at SF, Enhedslisten og andre partier heller ikke siger nej tak, når de får gode valgbidrag fra andre steder.
Det er en helt naturlig del af samfundet.
At begynde sådan at antyde, at nu går skattekronerne til det, synes jeg er helt hen i vejret.
Altså, der kan man jo fremdrage masser af andre eksempler.
F.eks. er der fradrag på fagforeningskontingent.
Det synes jeg er fint nok, men det er jo også velkendt, at en del af fagforeningskontingentet går til de røde partier.
Så det synes jeg ikke vi skal blande ind i det her.
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Tak for, at hr. Kristian Pihl Lorentzen lagde så tydelig afstand til ministeren i forhold til netop ikke at gå efter en billigere overenskomst.
Så kunne jeg tænke mig at spørge: Har det skabt en dejlig stemning i Venstre nu at vide, at DSB med flere millioner kroner i kontingent til DI støtter en organisation, der så massivt støtter ordførerens eget parti?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2018-12-12:
Nej, det blander jeg mig overhovedet ikke i.
Altså, jeg ønsker, at DSB lever op til den kontrakt, som de har med staten – den blev i øvrigt lavet af de røde partier, dengang I havde magten – og den skal vi så have fornyet på et tidspunkt.
Det er det, jeg ønsker at leve op til.
Jeg har ingen holdning til, om det skal være en billigere eller dyrere overenskomst.
Det må parterne finde ud af.
Men jeg tror, der er en fælles interesse i, at man får leveret det bedst mulige produkt for de ressourcer, DSB nu har.
Og det tror jeg nogle gange godt kan forenes, ved at man finder nogle nye måder at arrangere tingene på i en god dialog med medarbejderne.
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Ministeren har tidligere i dag givet udtryk for, at han ønsker en billigere overenskomst – altså, ganske vist ikke sådan lønmæssigt billigere, men det er jo sådan, at en overenskomst består af mange dele, og der kan arbejdsforhold være noget, der vejer lige så tungt som pengene.
Så ønsker hr. Kristian Pihl Lorentzen, med samme ord, en billigere overenskomst med Dansk Jernbaneforbund?
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
Nu kender jeg godt hr. Karsten Hønges relativt religiøse indstilling til fagforeninger og LO.
Her har man altså meldt sig ind i DI, og der har jeg det bare sådan som politiker, at jeg som sagt ikke har nogen holdning til det.
Jeg har heller ikke noget imod, at de har gjort det.
Det er et valg, de træffer som virksomhed.
Jeg synes, at det er et valg, som DSB har som virksomhed, altså om de vil være medlem af Dansk Industri eller være medlem af nogle andre organisationer.
Det synes jeg heller ikke vi skal blande os sig.
Det ved jeg ikke om jeg har nogen kommentarer til.
Man kan sige, at skatteborgerpengene jo også går til at lønne Dansk Jernbaneforbunds medarbejdere, som mig bekendt ensidigt støtter en anden fløj her i Folketinget.
Karsten Hønge (SF), 2018-12-12:
Hr. Kim Christiansen har tidligere sagt, at han var glad for, at DSB havde meldt sig ind i Dansk Industri, og jeg tror, at vi måske en dag skal prøve at bruge lidt mere tid på at diskutere den del af det.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvordan hr. Kim Christiansen har det med, at skatteborgerpenge og passagerernes penge, når de køber billetter, går til at støtte en organisation, der så entydigt støtter Venstre og Konservative her i Folketinget.
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
I forhold til bemandingen over Storebælt er det korrekt, at man havde en anden funktion, men på rigtig mange andre strækninger var det jo ikke tilfældet, der var det en ekstraomkostning.
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Jamen selvfølgelig er der altid plads til forbedringer.
Det er der jo også hos DSB.
Altså, det var det, der var hele ideen i det her.
Og så er det, at man laver et spøgelse ud af det og siger: Ih og åh, en kioskdame får så og så høj en løn.
Men det var ikke en almindelig kioskdame, det var en person, der også havde en række andre opgaver.
Kim Christiansen (DF), 2018-12-12:
Jamen altså, jeg skal jo ikke gøre mig klog på, om det i alle tilfælde var den, der gik rundt og klippede, som også havde en salgsvogn med, det var ikke sådan, jeg oplevede det.
Jeg er ivrig togpassagerer, jeg elsker at køre med tog, men det er også min oplevelse, at når jeg stiger på i Hobro, kan der, inden jeg når Aarhus, have været tre forskellige mennesker, der har spurgt, om der var nye rejsende, og det er måske overkill.
Og så kan det da undre mig, at man ikke har mulighed for have en salgsvogn med rundt, hvis det ikke koster noget.
Men de tal, jeg har set, viser, at det faktisk koster rigtig mange penge med det her.
Så det kan man altid diskutere.
Men det er jo også det, der ligger i, at arbejdsgiveren skal have en mulighed for at tilrettelægge arbejdet, så man kan gøre det på den mest effektive måde, men det skal selvfølgelig ske i en konstruktiv dialog med medarbejderne.
Og jeg håber, at DSB sammen med Dansk Jernbaneforbund får fundet en løsning på det her.
Forhåbentlig inden jul.