Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-04-28:
I Radikale Venstre er vi generelt meget positivt indstillet over for forslaget her.
Uddannelse er vejen til flere muligheder, og uddannelse er også for os et frihedsprojekt – uddannelse er vejen til frigørelse og frihed til at bestemme retningen for sit eget liv.
Og uddannelse giver tillid til egne muligheder – det er jo en forudsætning for, at man også bliver i stand til at gribe dem.
Der er mange kvinder med anden etnisk baggrund, der har været i Danmark i årevis og ikke har fået de muligheder for at uddanne sig og udvikle egne kompetencer, bidrage med de ressourcer, de åbenlyst har, ligesom der er mange andre ledige kontanthjælpsmodtagere, der kunne få rigtig meget ud af at få uddannelse, måske lære noget nyt, få en anden uddannelse, sådan at det også bliver muligt at skifte spor og ikke hænge fast der, hvor man mistede arbejdet.
For jeg går ud fra, at forslaget her – selv om det er meget fokuseret på kvinder med anden etnisk baggrund – skal gælde alle kontanthjælpsmodtagere, som har behov for uddannelse, og som, selvfølgelig, er i stand til at gennemføre en uddannelse, hvis ikke de kan komme i arbejde.
Og det må jo gælde, uanset om det er kvinder eller mænd, og uanset hvor de kommer fra.
Sådan må det nødvendigvis være.
Vi laver vel ikke lovgivning for en bestemt etnicitet eller et bestemt køn – det går jeg ikke ud fra.
Så ligesom for unge under 30 år bør et uddannelsespålæg til kontanthjælpsmodtagere over 30 år jo netop, hvis det skulle gælde, være med det mål at give flere muligheder for at kunne komme ind på arbejdsmarkedet og flytte sig videre og altså dermed også få flere muligheder.
Og det kan som sagt selvfølgelig ikke alene gælde kvinder med en bestemt etnicitet.
Det har jeg simpelt hen bare svært ved at forestille mig overhovedet er lovligt.
Så det må naturligvis også gælde den ledige 3F'er, for hvem uddannelse kan være netop det, der skal til for at få flere muligheder for ny beskæftigelse.
Men jeg har nu også en del veneration for nogle af de synspunkter, som Alternativets ordfører lige fremførte.
Jeg har også brugt rigtig meget tid sammen med bydelsmødrene, som gør et fremragende stykke arbejde.
Hver gang jeg tager derfra, går jeg med et rungende ekko i mit hoved fra de her seje kvinder, der siger: Uddannelse er det vigtigste, vi kan give os selv.
Og for mange af dem gælder dette ikke mindst også for deres børn.
Sidst jeg var ude at møde dem, var der en af de her kvinder, der gav mig et rigtig godt fif, en linje med på vejen, som jeg simpelt hen ikke kan glemme, og som også sidder fast i mit hoved.
Hun var selv i gang med en tandlægeuddannelse og havde brugt nogle år på at sidde lidt fast i et ægteskab, der ikke var godt.
Og det er jo noget af det, som bydelsmødrene bidrager med, altså at give kvinder tillid nok til at bryde ud af ting, der er fastholdende.
Hun spurgte mig, om jeg vidste, hvad en kold tyrker var.
Jeg svarede, at jeg nok troede, jeg havde en idé om, hvad det var.
Og hun forklarede mig, at det er, når kvinder i deres grupper har fået tillid nok til at sige: Det er mig, der bestemmer, det er mig, der vil have uddannelse, det er mig, der former min egen retning.
Det er, når de kan finde ud af at sige det over for dem, der omgiver dem, og som ikke nødvendigvis – om det så er fra kommunens side eller i hjemmet – er optaget af, hvad det er, der giver kvinder selvbestemmelse.
En anden oplevelse havde jeg for en del måneder siden med en bydelsmor i Albertslund, som efter mange år i samtale med kommunen i kontanthjælpssystemet havde været i forskellige uddannelser og ikke rigtig var lykkedes med noget, men hun holdt fast i at ville lykkes.
Hun fik taget sin uddannelse og fungerer i dag fuldstændig selvstændigt netop derved.
Det var, fordi der var en dygtig sagsbehandler, der holdt fast og sagde: Vi skal nok finde det, der passer til dig, og som kan gøre, at du kan flytte dig.
Og det oplever jeg heldigvis også rigtig mange gode eksempler på.
Så der er ingen tvivl om, at uddannelse er vejen til flere muligheder – og det skal gælde for alle.
Jeg går ud fra, at det er det, der er SF's intention her, selv om det ikke fremgår så tydeligt af beslutningsforslaget, hvordan det præcis skal udføres i praksis.
Men intentionerne er vi i al fald også optaget af, altså at det er muligheder, vi giver til flere, og at ingen bliver ladt tilbage uden at kunne flytte sig, og også gerne, at vi ser, om vi kan udbrede de erfaringer, fordi succesen med et uddannelsespålæg for unge under 30 år – som også SF's ordfører sagde – netop er til at tage og føle på.