Rasmus Lund-Nielsen (M), 2026-02-03:
Når vi diskuterer folkeskolen, diskuterer vi jo ikke bare skemaer, klassestørrelser eller økonomiske budgetlinjer.
Vi diskuterer grundlæggende set, hvilket samfund vi ønsker at være.
Kigger man ud over verden i de her år, ikke mindst over Atlanten, ser man, hvad der kan ske, når den demokratiske kultur udhules.
Selv i lande med stærke institutioner kan et flertal vælge ledere, der udfordrer grundlæggende demokratiske spilleregler.
Når fælles normer opløses og tilliden mellem borgere og institutioner svækkes, åbnes der hurtigt for mere autoritære tendenser, hvilket vi desværre ser flere steder.
Det minder os om, at demokrati ikke vedligeholder sig selv.
Folkeskolen har nemlig en afgørende almentdannende funktion.
Derfor er det helt legitimt at spørge, om vores fælles skole følger tilstrækkeligt med, når samfundet bliver mere velstående.
I Moderaterne er vi parate til at investere mere i vores folkeskole.
Vi mener, at børn i Danmark skal kunne mærke, at de vokser op i et velstående land, også i deres hverdag i skolen.
Men vi mener ikke, at svaret på folkeskolens udfordringer kan reduceres til en automatiske kobling mellem bnp og skolebudgetter.
Vi bruger i dag 100.000 kr. pr. elev, hvilket er det højeste tal, vi nogen sinde har brugt år.
Men spørgsmålet er ikke kun, hvor meget vi investerer i kroner og ører, men hvad vi vil med folkeskolen, og hvordan vi bruger ressourcerne.
Og her skal vi også tænke langt ud over folkeskolens ressourcer alene.
Vi skal kigge bag på selve folkeskolen, da mange problemer i folkeskolen jo har deres udspring andre steder.
Vi kan eksempelvis blive langt bedre til at spørge, hvordan vi som samfund kan mindske den udvikling, vi ser, hvor flere og flere elever mistrives og færre og færre elever passer ind i folkeskolen.
Der er en større del i dag, som ikke passer ind.
Flere ressourcer går til specialundervisning.
Omkring hver fjerde krone bliver brugt på ca. 7 pct. af eleverne, og hvis den udvikling fortsætter, vil det være omkring 10 pct. i 2030, som går på en specialskole.
Det risikerer at udhule almenområdet og udgør en reel risiko for folkeskolens bæredygtighed.
Men løsningen må aldrig blive at tvinge en andel af eleverne ind i almenområdet i håb om at spare penge.
Der vil jeg gerne sige klart, at inklusionsloven fra 2012 var et eklatant fejlgreb, der åbenbarede, hvor galt det kan gå, når økonomiske hensyn forveksles med pædagogiske løsninger.
I Moderaterne ønsker vi at gå en helt anden retning end det.
Det kommer også til at indebære økonomiske investeringer, men rækker altså langt ud over et simpelt spørgsmål om økonomi og rækker altså som nævnt også ud over folkeskolen i sig selv.
Eksempelvis kræver det også, at vores hjælpesystemer omkring et barn fungerer bedre, end det gør i dag.
Vi skal blive bedre til at opspore mistrivsel, da det jo ofte er det, der gør, at så mange elever ikke passer ind i vores folkeskole, og så skal vi sætte bedre ind, når vi ser de her tegn på mistrivsel.
Der er jeg også stolt over, at vi har været med til at investere over 0,5 mia. kr. årligt i lettilgængelige tilbud, som er ved at blive rullet ud nu i alle 98 kommuner.
Det kommer også til at gøre en stor forskel i folkeskolen.
Men vi skal også løfte selve folkeskolen.
I Moderaterne mener vi, at folkeskolen i højere grad skal tilpasses til den enkelte elevs behov og forudsætninger.
Vi skal væk fra den her kongstanke om, at det saliggørende er at have så mange elever i en almenklasse som overhovedet muligt.
Derfor ønsker vi også langt med undervisningsdifferentiering.
Der er også behov for flere voksne i folkeskolen.
Der har vi i Moderaterne været ude med et forslag om at udrulle tovoksenordninger i alle klasser startende med et forsøg til 1,2 mia. kr. på 100 skoler.
På samme måde skal vi også rulle en del af digitaliseringen tilbage og have meget mere analog undervisning.
Der er med andre ord en masse fejlgreb, som vi skal rette op på, men en del af det har vi også taget skridt til som regering.
Det er også vigtigt.
Og jeg vil også gerne kvittere for, at der er flere ordførere, der også har været ude at rose både her og i medierne, at det kvalitetsprogram, som jo fik et bredt flertal her i Folketinget, jo virkelig har rykket noget.
Og det er jo rigtigt, som tidligere ordførere har sagt, at det er noget, der skal også skal ud at virke nu.
Men vi er enige i, at der skal ske meget mere.
Jeg har lidt mere, jeg gerne vil sige, men jeg kan se, at jeg kun har 8 sekunder til det.
Men lad mig slutte af med at sige, at folkeskolen står på en brændende platform, men den bliver ikke reddet af, at vi sådan automatisk bare hæver udgifterne i takt med velstandsudviklingen.
Tak for ordet.
Der kan jeg sige meget klart, at det i hvert fald ikke er Moderaterne, der blokerer for det.
Vi vil gerne et opgør med den her udelte enhedsskole, som det hedder, hvor alle skal gå der fra 0. til 9. klasse.
Vi vil gerne undervisningsdifferentiere på en mere radikal måde, som man har gjort det på før, altså hvor man også kunne blande på tværs af årgange, som jeg nævnte i min tale, og hvor man netop også kunne få undervisning på mindre hold.
Det blev vi også enige om i folkeskoleforligskredsen, hvor vi jo netop har afsat den her halve milliard til, at man kan få undervisning på mindre hold.
Og jeg er enig i, at det, vi bør gøre nu, også er for de højtbegavede.