Rasmus Nordqvist (SF), 2022-02-03:
Jeg var faktisk glad, da den her forespørgsel blev indkaldt, og vi talte i udvalget jo også om, om vi skulle have indkaldt bredere til den, så vi kunne få en ordentlig diskussion af det her igen, og jeg er altid glad for at få lov til at diskutere naturen og biodiversiteten i Danmark, i Europa og i verden.
For vi må bare anerkende, at naturen er i krise, og at vi står med en galoperende biodiversitetskrise, som burde overdøve alt andet.
Hvis ikke vi får reddet biodiversiteten, hvis ikke vi får stoppet tilbagegangen af arter, hvis ikke vi får stoppet tilbagegangen af vilde bestøvere, så står vi med et alvorligt problem.
Derfor var jeg meget, meget stolt og glad, da det lykkedes os at få handlet på det her med finansloven for 2021.
Der burde være blevet handlet, når vi kan se, at 75 pct. af alle økosystemer til lands er blevet nedbrudt af menneskelig aktivitet.
Der burde være blevet handlet, når vi faktisk kan se, at alle de EU-beskyttede skovnaturtyper i Danmark er i en stærkt ugunstig bevaringsstatus, men der er ikke blevet handlet.
Der er ikke blevet gjort tilnærmelsesvis nok.
Men det har vi så valgt at gøre med biodiversitets- og naturpakken og med finansloven for 2021.
En del af det handler om at omlægge den statslige skov til urørt skov, der er planer omkring en lovgennemgang for at se på, hvordan vi egentlig får skabt det, og om der er noget, der står i vejen for at skabe en ordentlig naturbeskyttelse og naturgenopretning, der er stenrev, og så er der jo naturnationalparkerne, som vi så diskuterer i dag.
Og igen bliver jeg bare nødt til at sige, fordi der fra nogle af de partier, der har indkaldt, bliver sagt, at det er fint, hvis man gerne vil gøre noget, men også spurgt, om det lige skal være det, eller om det skal være så meget eller så mange, at det, hvis vi skal handle på natur- og biodiversitetskrisen, så handler om én ting, nemlig plads.
Men for mig er det her kun en start i forhold til den naturbeskyttelse og den naturgenopretning, der skal ske i vores land, og heldigvis arbejder EU jo med direktiver på områderne, så jeg håber sådan set, at vi kommer til at blive tvunget til at gøre langt mere.
Men fru Pia Kjærsgaard blev ved med at spørge – igen og igen – om det her med dyrevelfærd, og jeg synes, det er sjovt, at der bliver ved med at blive spurgt om det, for vi diskuterede det også, da vi havde behandlingen af loven, og da vi vedtog den, og da svarede jeg også på det, og jeg har også diskuteret det i udvalget osv.
Men jeg skal gerne gøre det igen, hvis fru Pia Kjærsgaard lytter med et sted.
Der er en forskel på, hvordan man skal føre tilsyn, når man har 1.000 ha eller en lillebitte fold på få kvadratmeter, og det er sådan set alt, hvad der bliver gjort her.
Ansvaret for den dyrevelfærd, der skal være i de her naturnationalparker, er fuldstændig det samme.
Men det er klart, at du, når du har en lillebitte fold på størrelse med ingenting, så kan gå ud og se, hvordan den hest har det,
men at du, når du har 1.000 ha eller mere, hvor der løber en flok heste rundt, så ikke kan føre den form for tilsyn.
Så skal man finde på andre måder at have det tilsyn, så man sikrer, at dyrevelfærden selvfølgelig er i orden.
For ansvaret ligger selvfølgelig hos dem, der ejer arealet, og i det her tilfælde er det staten.
Til sidst vil jeg også lige kommentere på noget af det, der også er blevet snakket om, nemlig det her med det forfærdelige med, at der er hegn.
Men hegn er der masser af.
Her laver vi store, sammenhængende områder, og danskerne er vant til hegn, fordi de er overalt, og først og fremmest handler de her hegn jo om ikke at forstyrre trafik og landmændenes marker.
Så jeg synes, at man må lægge den fra sig.
Men jeg tror, det skal være det, og så tænker jeg, at der måske er et par spørgsmål.