runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Vil udenrigsministeren forklare, om det fortsat er hans opfattelse, jf. ministerens forelæggelse på Europaudvalgets møde den 13. januar, at Israel har evnen, men ikke viljen, og at det palæstinensiske selvstyre har viljen, men ikke evnen til at indgå i forhandlinger om en fredsaftale for området?
Spørgsmålet lyder: Vil udenrigsministeren forklare, om det fortsat er hans opfattelse, jævnfør ministerens forelæggelse på Europaudvalgets møde den 13. januar, at Israel har evnen, men ikke viljen, og at det palæstinensiske selvstyre har viljen, men ikke evnen til at indgå i forhandlinger om en fredsaftale for området?
Det der med at køre i ring lader til at være den nye standardbemærkning fra udenrigsministeren.
Det synes jeg er positivt.
Men jeg vil nu alligevel spørge ministeren om det.
For jeg står her med nogle opslag fra Fatahs hjemmeside på Facebook fra den 29. januar.
Der kan man bl.a. læse, at Fatahbevægelsen priser deres selvmordsterrorist Wafa Idris, som i 2002 var med til at myrde en person og såre over 100 israelere.
Hun bliver så på den her hjemmeside kaldt en datter af Fatahbevægelsen, som jo er PLO.
Der står, hvordan hendes rene krop eksploderede i mange stumper og stykker og ramte zionisternes ansigter.
Og så praler man af, hvordan en israeler blev dræbt og de her 100 mennesker blev såret.
Det er jo sådan set den ene side af den her konflikt.
Det er PLO, der på sin facebookside lovpriser en selvmordsterrorist, som har dræbt jøder.
Hvordan synes ministeren egentlig det er at høre det her som udgangspunkt for en fredsproces?
Kan ministeren måske forstå, at man i Israel bliver en lille smule bekymret, når man læser den slags opslag?
Det kunne man sige, altså hvis det så var et enkeltstående tilfælde.
Så kunne man sige, at det så var en svipser eller en fejl.
Men altså, går man fjorten dage længere tilbage, til den 12. januar, er det en anden terrorist, Raed al Karmi, som på siden bliver beskrevet som bosætterjægeren og Al Aqsa Martyrernes Brigaders falk.
Han slog så cirka 12 israelske soldater ihjel og derudover også en lang række navngivne jøder.
Altså, det tegner jo et billede af, at der fra PLO-siden ingen vilje er til fred overhovedet, når man bliver ved med at fremstille folk, som har sprunget sig selv i luften og taget andre med, som helte.
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Det kan godt være, det bare var en fejl fra spørgerens side, men jeg forstår ikke den der antydning af, at jeg skulle have sagt, at det her så var et enkeltstående tilfælde eller noget andet.
Jeg tager afstand fra enhver form for opildning i den her konflikt.
Nå, jeg troede, at vi ligesom var nået til enighed.
Det kunne måske have ført til, at man trak spørgsmålet, men det gjorde det så ikke.
Altså, regeringen tager ikke parti for den ene eller anden part, som det anføres af spørgeren.
Regeringen har aldrig gjort det, og det har foregående regeringer i øvrigt heller ikke gjort.
Der er en grund til, at Danmark igennem årene har formået at stå politisk bredt sammen om den overordnede politik i konflikten mellem Israel og Palæstina.
Den grund er, at det brede flertal i Folketinget tilslutter sig det internationale samfunds, herunder EU's, politik på området.
Det er også krumtappen i denne regerings politik i konflikten.
Jeg vil sige det på den måde, at jeg ikke har meget mere at tilføje til spørgsmålet.
Jeg synes måske, vi nærmer os en situation, hvor det begynder at køre en lille smule i ring.
Det er vi jo ikke i stand til at blive uenige om, for det er da ganske forfærdeligt.
Generelt er det utrolig trist og deprimerende at se på, at vi ikke kommer nærmere en løsning på konflikten.
Kirsten Brosbøl (S), 2017-02-01:
Hvilke overvejelser gør ministeren sig om prioriteringen af FN's resolution 1325 om kvinder, fred og sikkerhed i Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitik, og hvilke konkrete tiltag er der taget siden folketingsvalget i 2015 for at sikre gennemførelsen af den danske handlingsplan for resolution 1325, som løber i årene 2014-2019?
Hvilke overvejelser gør ministeren sig om prioriteringen af FN's resolution 1325 om kvinder, fred og sikkerhed i Danmarks udenrigs- og sikkerhedspolitik, og hvilke konkrete tiltag er der taget siden folketingsvalget 2015 for at sikre gennemførelsen af den danske handlingsplan for resolution 1325, som løber i årene 2014-2019?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Jeg kan jo bare konstatere, at når det er sådan, at en organisation, som mange herhjemme gerne vil se på som moderat og som nogle, der i virkeligheden gerne vil freden, på deres Facebookside gentagne gange hylder selvmordsterrorister og glæder sig over, at de har sprunget zionister i stumper og stykker, så ser det sort ud.
Og så kan man måske også have større forståelse for, hvorfor den israelske regering handler, som den gør.
Det var sådan set blot det, jeg ville gøre opmærksom på i forhold til den oprindelige udtalelse fra udenrigsministeren, altså at der bestemt heller ikke på PLO-siden er meget håb at hente, fordi man jo laver det her.
Jeg synes, det er ganske forfærdeligt, at man på sin Ffacebookside kan prise mord og drab på uskyldige mennesker.
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Tak for spørgsmålet.
Egentlig synes jeg, det er lidt ærgerligt, at jeg skal bruge tid på at imødegå spørgsmålets indhold, men det bliver jeg simpelt hen nødt til.
På det omtalte møde uddybede jeg på et spørgsmål fra spørgeren, hvad det var, jeg mente, fordi der åbenbart var opstået tvivl.
Israel viser med den nuværende regering for mig at se ikke den nødvendige vilje og politiske kraft til at arbejde seriøst for en forhandlet løsning, og de seneste udmeldinger om flere udvidelser af bosættelserne trækker yderligere i den forkerte retning.
Den interne palæstinensiske splittelse forhindrer selvstyret i at fremstå som en troværdig forhandlingspart, og det er et stort problem.
I modsætning til den israelske bosættelsespolitik ændrer den palæstinensiske splittelse dog ikke på samme måde situationen på jorden.
Det er kun Israel, der har midlerne til at styre forholdene på jorden.
Det er den grundlæggende udfordring: Den ene parts manglende vilje, kan man sige, og den anden parts manglende evne, som selvfølgelig også bagvedliggende, som jeg ser det, er et udtryk for, at der også mangler vilje fra den side.
Palæstinensernes manglende evne afspejler altså også en manglende vilje og kraft til intern forsoning.
Det har jeg også svaret til spørgeren i et skriftligt svar fra den 19. januar.
Den ultimative udfordring er i sidste ende vores, det internationale samfunds,
fordi den vedvarende konflikt mellem israelerne og palæstinenserne også berører os.
Afgørende fremskridt mod en forhandlet løsning kan kun ske med et oprigtigt engagement fra parterne selv.
Hvis de ord, der er blevet sagt, om, at man ønsker en tostatsløsning, ikke bliver fulgt op af konkret handling, vilje og evne fra begge sider, bliver det jo ikke til noget, og så vil der stadig væk være en fastlåst situation.
De skibbrudne fredsforhandlinger i 2014 var jo endnu et trist tegn på dette.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Jeg synes, at ministeren opstiller en falsk dikotomi, når ministeren kommer med den her passus, hvori ministeren synes at veje noget op i den ene gruppes manglende vilje i forhold til den anden gruppes manglende evne.
For hvis man skaber sådan en dikotomi, må der jo være et reelt indhold i det.
Så må det være ministerens dybfølte holdning, at det er evne og vilje, der mangler på henholdsvis den ene og den anden side.
Jeg må bare sige, at når jeg observerer det, vi er vidne til i Israel i øjeblikket, så har jeg meget svært ved at se, hvor det er viljen fra det palæstinensiske selvstyre er.
Jeg har også indimellem måske lidt svært ved at se, hvor viljen fra Israels side er, men det synes jeg i virkeligheden mest er afspejlet i det, som man er oppe imod fra det palæstinensiske selvstyres side.
Er udenrigsministeren ikke dybest set enig med mig i, at der også i det palæstinensiske selvstyre mangler vilje til fred?
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Jo, jeg mener i høj grad, at der er noget at udsætte også på den anden side.
Man kan vel sige det på den måde – hvis man nu tager et instrument som udgangspunkt – at for at kunne få evnen til at spille på instrumentet, skal man have viljen til at øve sig rigtig, rigtig længe.
Hvis man har evnerne, så mangler man bare viljen for at kunne spille på instrumentet.
Det er vel måske et eller andet sted det billede, der er.
Det kan godt være, at jeg kom lidt galt af sted med at formulere det.
Grundlæggende set kan man så sige, at der vel sådan set er to ting, som mangler, for at det her kan lade sig gøre.
Og det er evne og vilje på begge sider.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Og mener ministeren, at det er klogt, at Danmark så ensidigt tager parti for det palæstinensiske selvstyre i konflikten mellem Israel og selvstyret, som en udtalelse om, at Israel ikke har vilje til at indgå fred, mens det palæstinensiske selvstyre har en sådan vilje, er udtryk for?
Jeg synes, det er positivt, at ministeren sådan er lidt på tilbagetog i forhold til den der meget klare opdeling mellem manglende evne og manglende vilje.
For det er i hvert fald faldet mig for brystet – og jeg tror i virkeligheden også, at det falder mange andre for brystet – hvis det er sådan, man deler det op.
For det er jo klart, at hvis man mangler evnen til noget, så kan man jo nogle gange ikke gøre for det.
Der kunne jeg forestille mig, at ministeren relaterede til det forhold, der er, nemlig at Gaza er ledet af Hamas, og at Vestbredden er ledet af PLO, og at det måske skaber sådan lidt gnidninger i forhold til en fælles aftale.
Men så er der derimod viljen.
Vilje er jo altid noget, man kan mobilisere.
Der er ikke noget, der forhindrer en i at have viljen til at gøre et eller andet.
Jeg tror, at det i virkeligheden var det, der gjorde – når ministeren så opsatte den der forskel – at man blev sådan lidt usikker på, hvad der egentlig her var ministerens opfattelse.
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Jamen skal vi så ikke glæde os over, at vi nu både via skriftlige besvarelser og spørgsmål i salen osv. har fået noget, der minder om en større afklaring, og at vi måske ikke er så langt fra hinanden i spørgsmålet?
I hvert fald kan vi konkludere, at det ikke ser ud, som om processen er på vej i den rigtige retning.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Det er ikke, fordi jeg sådan normalt opfordrer til, at man skal være diplomatisk.
Men jeg tror i virkeligheden, at når det handler om international storpolitik – både i den her sag, men måske også i andre sager, som vi har i øjeblikket, med en ny præsident på den anden side af Atlanterhavet osv. – så må man vælge sine ord med omhu.
For de kan jo pludselig komme til at betyde noget, som man måske ikke havde tillagt dem.
Men jeg noterer mig da i hvert fald, at ministeren mener, at der kan være problemer på begge sider.
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Jamen jeg tager de formanende ord til mig.
Jeg har jo også forsøgt at følge med i skiftende meldinger fra Dansk Folkepartis ordførere i forhold til – når det nu bliver taget op af ordføreren selv – den nye amerikanske præsident.
Om morgenen skal jeg tie stille, om aftenen skal jeg protestere højlydt – og det er faktisk den enkelte person i Dansk Folkeparti, der kan skifte holdning fra om morgenen til om aftenen.
Og det er jo fair nok, at man kan blive klogere i løbet af dagen; det respekterer jeg fuldt ud.
Så ender vi jo sent på aftenen eller måske allerede her midt på dagen med ikke at stå så langt fra hinanden.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-02-01:
Vil udenrigsministeren forklare, hvordan det palæstinensiske selvstyres vilje til at indgå i en fredsaftale med Israel konkret materialiserer sig, og mener ministeren, at det er klogt, at Danmark så ensidigt tager parti for det palæstinensiske selvstyre i konflikten mellem Israel og selvstyret, som en udtalelse om, at Israel ikke har vilje til at indgå fred, mens det palæstinensiske selvstyre har en sådan vilje, er udtryk for?
Claus Kvist Hansen (DF), 2017-02-01:
Jamen det er selvfølgelig glædeligt, at vi ikke er i konflikt med retningslinjerne.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at hvis du har et standpunkt, en politisk holdning, ja, faktisk endda en religiøs holdning her i dette land, så har du friheden til at stille dig op, gå en tur, vise omverdenen, at det her står du for, det tror du på, og at du i øvrigt aldrig kunne drømme om at slå så meget som en bule i en pakke smør, for du er fredelig.
Du vil bare gerne have lov til at fortælle os, hvad du mener.
Der er det min og mange andres opfattelse, at det har skrantet med den beskyttelse, som sådan en demonstration faktisk har krav på.
Kan jeg tolke ministerens ord, som om det her er et område, som man har særlig fokus på fremover?
Anders Samuelsen (LA), 2017-02-01:
Nu har jeg ikke set det konkrete opslag, så det er selvfølgelig svært for mig at forholde mig til det.
I det tilfælde, at det, som spørgeren her påpeger og bringer frem som eksempel, er i fuldstændig overensstemmelse med sandheden – og det har jeg ingen grund til at betvivle det skulle være – må man sige, at det sådan set bare understreger min pointe fra forrige spørgsmål.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-02-01:
Jeg vil starte med at sige, at jeg er fuldstændig enig i spørgerens beskrivelse af, at uanset hvad man mener og hvem man er enig med, har man ret til at vise det.
Så skal man også bare huske at vise det i respekt for andre, og det er nok det, det har knebet lidt med.
Jeg har – ikke i den her, men i anden sammenhæng – været med til at se på nogle billeder af en mand, der er ude at lave nogle optagelser med et kamera et bestemt sted i København, og hvor der så kommer nogle af de her lidt voldsomme typer fra det autonome miljø – vil jeg gætte på – og siger: Her kan du ikke være, her skal du væk fra.
Det har fået mig til at sige ovre i ministeriet, at det her er noget, vi skal have kigget på.
Vi skal have kigget på, om der er nogle typer, nogle mere ekstreme typer på den side, som tror, at de skal bestemme, hvordan folk skal agere.
For det er klart, at når det går over i vold, skal vi slå ned, og det har jeg også tillid til at politiet gør.
Men vi skal, tror jeg, holde et vågent øje med den type af kriminalitet også, for jeg mener, det er kriminalitet.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-01:
Når vi så har fået uddannelsen og fået nogle flere speciallæger, så regionerne kan åbne de her centre, som de gerne vil have, kunne jeg da godt tænke mig at høre, om ministeren mener, som jeg gør det, måske meget ledende, at vi har et center i hver region, eller som Bent Hansen, der siger, at det ikke er nødvendig at have et center i hver region, og at vi godt kan nøjes med tre centre, som vi har nu.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-01:
Jamen jeg synes jo sådan set, at Sundhedsstyrelsens anbefalinger er ret klare i forhold til det her område.
Der er jo en grund til, at vi bad de faglige personer og Sundhedsstyrelsen om at følge op på området, og det var sådan set for at få et fagligt input til, hvad den rigtige organisering skal være.
Nu ligger rapporten klar, og den vil jeg forholde mig til og også tage dialogen med de partier, der måtte ønske, at vi tager dialogen, og det synes jeg er et rigtig godt udgangspunkt.
Så kan der være andre, der har andre holdninger, men jeg synes sådan set, at vi har et gennemarbejdet fagligt indspil til, hvordan vi kan sikre, at allergiområdet i Danmark bliver styrket.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-01:
Er ministeren enig med sin forgænger som sundhedsminister og tidligere sundhedsordfører for Venstre, Sophie Løhde, der i 2015 udtalte om Socialdemokratiets forslag om differentieret honorering af de praktiserende læger, at det ville være at »straffe lægerne til at sikre lægedækning i hele landet«?
Mange tak, og tak til ministeren.
Mit første spørgsmål lyder sådan her: Er ministeren enig med sin forgænger som sundhedsminister og tidligere sundhedsordfører for Venstre, Sophie Løhde, der i 2015 udtalte om Socialdemokratiets forslag om differentieret honorering af de praktiserende læger, at det ville være at »straffe lægerne til at sikre lægedækning i hele landet«?
Tak til ministeren for svaret.
Det var jo rent faktisk også sådan, jeg havde forventet ministeren ville svare, for jeg har også set en udtalelse, da Lægedækningsudvalget kom med deres anbefalinger den 18. januar, nemlig at ministeren anerkendte og sagde, at det rent faktisk kunne give god mening, at man lavede en differentiering af honoreringen, alt afhængig af hvordan lægernes praksis er sammenstykket i forhold til tyngde og patientsammensætning.
Så det er jeg rigtig glad for.
Jeg vil også gerne sige til ministeren, at jeg er rigtig glad for, at man har fået Lægedækningsudvalgets 18 anbefalinger, og at vi tager hul på dem i morgen.
Det har jeg allerede givet udtryk for i flere sammenhænge, altså at ministeren blot kunne kalde, uanset hvornår på døgnet og på ugen det måtte være, fordi det er en meget, meget presserende opgave, vi skal have løst her, i forhold til at sikre en bedre dækning med både almenpraktiserende læger, men også speciallæger rundtomkring i Danmark.
Grunden til, at jeg stiller det her spørgsmål i dag, er jo i og for sig også blot for at være helt sikker på, at vi går ind til forhandlingerne nu her med det udgangspunkt, som ministeren tidligere har givet udtryk for, nemlig at differentieret honorering kan være rigtig god idé.
Men ministeren vil nok også have en forståelse for, at jeg rejser spørgsmålet, fordi udmeldingen fra den tidligere sundhedsordfører for Venstre, som senere blev sundhedsminister, var så markant en udmelding på det tidspunkt, så jeg havde såmænd blot et behov for at få bekræftet min tolkning af, at den nuværende Venstresundhedsministers udmelding var en anden end den, Venstre tidligere havde givet.
Jeg tror ikke, jeg fik formuleret et spørgsmål, men jeg har fået det svar, jeg gerne ville have, af ministeren.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-01:
Og tak for tilkendegivelsen også fra Socialdemokratiets side om, at man er villig til at gå ind i forhandlingerne i morgen med det ønske, at vi så også politisk herinde fra løfter de forslag, som kræver lovgivningsændringer, så vi også kan være med til at understøtte en bedre lægedækning i hele landet.
Når jeg svarede, som jeg gjorde, altså at jeg ikke opfatter differentieret honorering som en straf, så er det jo, fordi man kan sige, at det system, vi har i dag, reelt set er med til at straffe nogle læger, som tager sig godt af nogle patienter, der bare har et større behandlingsbehov end andre.
Så tror jeg, vi vil nå langt – også i forhold til fremtidig organisering af almen praksis.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-02-01:
Ja, og det var jo lige nøjagtig også den reaktion, som Socialdemokratiet fik, da vi foreslog den her differentierede honorering tilbage i 2015.
Lad os så arbejde konstruktivt frem imod det.
I hvert fald proklamerer jeg her igen, at vi fra Socialdemokratiets side er med, og netop det, at det er 18 forslag, der bliver behandlet samlet i hele ordførerkredsen, synes vi også er rigtig, rigtig fint.
Det er jo eksperterne, vi har haft til at kigge på det, og det er en vanskelig håndterbar situation.
Til gengæld er der rigtig mange danskere, ikke blot ude i provinsen, hvor jeg selv bor, men også i boligområder i de store byer, som er belastet af, at eksempelvis de praktiserende lægers stillinger står ledige.
Og dermed er der ikke den dækning og den kvalitet, som vi ønsker fra socialdemokratisk side.
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-01:
Tak for spørgsmålet.
Regeringen ønsker et stærkt sundhedsvæsen, hvor man som borger har adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet, uanset hvor i landet man bor, og uanset hvad man fejler.
Det kræver, at der er nok læger i alle dele af landet, og det var sådan set også baggrunden for, at Venstreregeringen i starten af 2016 nedsatte Lægedækningsudvalget.
Jeg vil egentlig tillade mig at minde ordføreren om, at den socialdemokratisk ledede regering havde 4 år til at sætte ind over for de lægedækningsudfordringer, som vi også havde på det tidspunkt, og mig bekendt blev der ikke igangsat et egentligt arbejde for at sikre en bedre lægedækning.
Man kan jo tage mange citater fra en valgkamp, men jeg tror også, at man skal tage citaterne fra en valgkamp netop som udtryk for, at hvis man ikke har oplevet nogen udvikling i 4 år, kan det nogle gange forekomme paradoksalt, at der så lige pludselig sker noget, fordi der er blevet trykket på valgknapperne.
Når vi har taget fat i forhold til lægedækningen, er det, fordi der er en udfordring.
Det har vi mange steder i landet, ikke kun i en række af yderområderne, men sådan set også i en række socialt belastede byområder.
Lægedækningsudvalget kom jo, som det også er spørgeren bekendt, med deres rapport i forrige uge og deres 18 konkrete forslag og også underforslag til, hvordan vi kan sikre en bedre lægedækning i Danmark.
Og netop forslaget om differentieret honorering i almen praksis er et af de forslag, som vi også har taget positivt imod fra regeringens side.
Det synes jeg sådan set lyder positivt.
Vi har en udfordring, ikke bare i almen praksis; vi har også en udfordring med at få speciallæger rundt på landets sygehuse.
Det er også derfor, jeg håber på, at Folketingets partier på det møde, vi har i morgen, med de politiske forhandlinger vil være med til at løfte vores del af ansvaret.
Vi kan jo ikke bestemme, hvordan overenskomstforhandlingerne skal falde ud, eller hvad regionerne skal aftale indbyrdes.
Som spørgeren også siger, tager vi jo allerede hul på diskussionerne i morgen i forbindelse med Lægedækningsudvalgets rapport, hvor vi jo kan se specifikt inden for almen medicin, men også inden for psykiatrien, at der er nogle helt akutte problemer, der også skal håndteres i forhold til at sikre en ordentlig speciallægedækning i landet.
Der er det selvfølgelig op til også partierne at pege på, hvis de mener, der er andre speciallægefunktioner, vi skal have et særligt øje for.
Jeg forholder mig til det serviceeftersyn, vi har fået i dag.
Jeg synes, der ligger nogle gode anbefalinger fra Sundhedsstyrelsens side, som jeg selvfølgelig kommer til arbejde videre med som minister.
Jeg håber også på, at partierne vil spille aktivt ind, i forhold til at vi i fællesskab kan få løftet den opgave, der ligger på allergiområdet, hvor vi kan se, at der er flere og flere danskere, der har behov for at få behandling, udredning og hjælp.
Liselott Blixt (DF), 2017-02-01:
Men tager man ikke også et ansvar på sig herinde?
Det er da også herinde, man er med til at sikre, hvad det er for et uddannelsesnivau, og hvad det er, der skal tilbydes.
Hvad er det for regler, man sætter for læger, når de skal finde speciale?
Hvad er det, man giver dem som gulerod?
Det er noget af det, vi skal tale om i Lægedækningsudvalget.
Det, jeg hørte under høringen i dag, var jo, at man mangler den her faglige stolthed ved at gå ind i et speciale.
Det her med at kunne få en overlægestilling ved at gå efter noget bestemt, er det noget, man vil se på, når vi taler om Lægedækningsudvalg og speciallæger til både Region Sjælland og Region Nordjylland, så vi ligesom får gjort noget?
Vi har jo et ansvar herinde.
Er det noget, man vil se på?
Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-01:
Den akutpakke mod overbelægning, som vi lavede sidste år, handlede bl.a. om at bekæmpe de massive problemer, der var.
Men spørgerens eget parti, der var en del af det, da den var i regering, havde siddet det overhørig.
Det gør vi, og vi prioriterer sundhedsvæsenet.
Vi har også økonomisk prioriteret sundhedsvæsenet på et højere niveau end det, den tidligere regering havde lagt op til, med støtte fra spørgerens parti.
Og det er, fordi der er behov for også på nogle af de her områder at tilføre ressourcer, og det har regeringen gjort.
Men det kræver også lokal ledelse, hvad enten vi taler om en influenzaepidemi som på Holbæk Sygehus eller nogle af de steder, hvor der er foregået uacceptable ting, f.eks. patientsamtaler på gangene, som ikke er acceptabelt.
Og det er en lokal ledelsesopgave og også regionernes opgave at tage hånd om, at det ikke sker i vores sundhedsvæsen.