Pelle Dragsted (EL), 2019-02-19:
Mange tak.
Som sagt er forslaget her en implementering af det andet aktionærdirektiv, og det indeholder, som vi ser det, en række positive elementer, som vi fra Enhedslistens side støtter, og vi kan derfor også støtte det samlede lovforslag.
For det første pålægges det, vi kalder institutionelle investorer, altså f.eks. pensionskasser, et krav om at offentliggøre politik om det, man kalder aktivt ejerskab, altså hvordan de investerer, hvordan de forvalter deres ejerskab i forskellige virksomheder.
Det er positivt, for det er noget, som borgere og investorer generelt har en interesse i at vide, og som kan fremme en større bæredygtighed og et større socialt ansvar.
Så det er godt.
Men som bl.a. 92-Gruppen peger på, skal det måske i højere grad præciseres, hvad der skal ligge af krav i den politik, altså hvad det helt præcist er, virksomhederne skal oplyse, og måske også med reference til nogle specifikke internationale rammeaftaler, som findes på området.
Der kan jeg se i høringssvaret, at man også åbner op for, at det er noget af det, som skal fremgå af lovens bemærkninger, og det kan man måske følge op på under udvalgsbehandlingen.
Det er også rigtig positivt, at man foreslår en større åbenhed om aflønning af bestyrelser og direktioner i de her virksomheder, for vi har jo en udfordring, som flere har været inde på, både med de her meget farverige bonusordninger, men også bare generelt i den måde, som cheflønningerne udvikler sig på.
Økonomisk Ugebrev opgør en gang om året forholdet mellem danske topchefer og deres medarbejderes lønudvikling, og der kan vi jo af den seneste opgørelse se, at fem af de største danske virksomheders ledere altså nu har en årsløn, der er hundrede gange højere end gennemsnitslønnen for deres medarbejdere.
For direktøren i ISS har vi en ratio på 177, altså 177 gange højere løn.
Så det er godt, at der kommer et større fokus på det, og at aktionærerne og borgerne i hvert fald får en større indsigt i det, men det er lidt ærgerligt, at man ikke er parat til at gå videre fra regeringens side, og der er tale om en minimumsimplementering her.
Vi er meget enige i det, der blev rejst af f.eks. 92-Gruppen med henvisning til bl.a. den lovgivning, der er i Storbritannien, hvor virksomheder med over 250 medarbejdere faktisk årligt skal opgøre lige præcis den her CEO worker ratio, altså forholdet mellem cheflønningerne og lønningerne for folkene på gulvet, der skaber værdierne i virksomheden.
Det vil være positivt, hvis vi kunne få en lignende lovgivning i Danmark, og det kunne måske føre til en større ansvarlighed, at man skulle stå til ansvar over for både medarbejderne og over for borgerne i forhold til det løngab, som er ved at udvikle sig mellem almindelige mennesker og dem på chefgangene.
Det er sådan lidt kompliceret, men den slags transaktioner kan være af enorm betydning, både i forhold til værdi og i forhold til et selskabs udvikling.
I høringsnotatet skriver ministeren, at valget af minimumsimplementering er truffet ud fra regeringens principper herom.
Men det er måske et lidt utilfredsstillende svar til Aktionærforeningens berettigede bekymring for, at en hovedaktionær kan flytte store værdier ud, blot det vedtages af bestyrelsen, som de reelt selv har udpeget, altså de nærtstående parter, til skade for mindretalsaktionærerne og til skade for offentligheden, der ikke får den åbenhed om transaktionen, der bør være en selvfølge.
Så der vil vi nok bede ministeren om at lave et udkast til et ændringsforslag, der går lidt videre end den minimumsimplementering, som man foreslår.
Afgørende handeler mellem et selskab og hovedaktionæren bør komme frem i åbenhed og behandles på en generalforsamling.
Tiden er ved at løbe ud, men jeg vil bare her til sidst sige, at vi er positive over for forslaget, også de elementer, der er omkring ligestilling.
Der er nogle ting, vi godt kunne tænke os at få skærpet, og det vil vi prøve i udvalgsbehandlingen.