Annette Lind (S), 2023-05-02:
Tak for det, formand.
I dag har vi redegørelsesdebat om det nordiske samarbejde.
Jeg har været i Folketinget i knap 12 år, og jeg tror, jeg har været ordfører i redegørelsesdebatten om det nordiske samarbejde i alle årene.
Så det er ikke første gang for mit vedkommende, og jeg er rigtig glad for, at der også er kommet nye i lejren.
Jeg er glad for, at vi får muligheden for at have sådan en redegørelsesdebat, for det er nemlig vigtigt, at vi diskuterer samarbejdet i Norden, og det er vigtigt, at vi står sammen i Norden, taler sammen i Norden og agerer sammen i Norden.
I Socialdemokratiet ønsker vi at opprioritere det nordiske samarbejde, og jeg tror godt, man kan sige, at Norden faktisk er blevet det nye sort.
Jeg glæder mig også over, at man i regeringen prioriterer det nordiske samarbejde, for vi kan mere, når vi står sammen.
For verden er jo i opbrud – det tror jeg ikke jeg behøver at minde nogen herinde om – og der er igen krig på europæisk jord.
Jeg har været udenrigsordfører i mange år, og når man kommer ud i verden, kan man faktisk se, at de nordiske værdier måske ikke har helt så stor en vægt, som vi gerne vil have det, for demokratiet er faktisk under pres rigtig mange steder.
Det er sådan, at man i Frankrig lige nu diskuterer en hel masse, og man spørger befolkningen, om de synes, at demokrati er den bedste styreform, og det er faktisk lidt skræmmende.
I mange andre europæiske lande er de meget højreekstremistiske i den måde, de har indrettet deres demokratiske arbejde på.
Der kan nævnes mange andre steder.
Vi har f.eks. fået at vide, at russiske medier i Afrika får lov til at give en gratis kanal til en tv-pakke, når afrikanerne køber tv-pakker.
Alt det gør, at vores demokrati også kan være en lille smule under pres, og derfor er de nordiske værdier vigtigere end nogen sinde.
I Norden har vi stærkt forbundne rødder, og vores samfund ligner hinanden rigtig meget.
Jeg har læst redegørelsen her, og der er rigtig mange ting, som vi arbejder med, som jeg synes er værd at trække frem.
Men først og fremmest vil jeg gerne trække nogle af de ting frem, der måske ikke helt står i den.
Jeg arbejder også i Grænsehindringsrådet, og der står ikke så meget om grænsehindringer eller det at bevæge sig frit i Norden uden nogen form for hindringer.
Jeg synes, det er værd at nævne, at vi her for nylig ophævede den permanente paskontrol mellem Danmark og Sverige.
Det er jo mange, mange tusinder, som hver dag pendler mellem Danmark og Sverige, og det har stor betydning for de pendlere, at vi ikke længere skal vise pas.
Det var den forkerte retning at gå, men i en tid, hvor vi havde en pandemi, var det måske nødvendigt.
Men det er rigtig, rigtig godt, at vi nu i dag ikke længere skal have paskontrol, når vi tager til Sverige.
For fri bevægelighed er jo noget af det, som er kernen i det danske samfund.
Samtidig er man i gang med at diskutere Øresundsaftalen.
Under pandemien fandt man ud af, det ikke var så nemt at have hjemmearbejdspladser, sådan som man har fået for vane at have rigtig mange steder i Europa og i særdeleshed også i Norden.
Derfor har jeg store forventninger til, at ministrene – det er her skatteministeren – får nogle løsninger ud af det, sådan at det bliver lettere for de, der pendler mellem Danmark og Sverige eller har hjemmearbejdsplads, og at det bliver til fordel for helt almindelige mennesker, for grænsehindringer er jo en gene for helt almindelige mennesker, og det er netop det, vi i både Nordisk Råd, grænsehindringsgruppen og Grænsehindringsrådet skal arbejde for at gøre noget ved.
Så bliver jeg også nødt til at nævne ministerrådet for transport.
Det er jo sådan, at vi i mange, mange år har arbejdet for, at vi skal have et ministerråd for transport.
Det er heldigvis ikke vores danske ministre – sådan tur efter tur – der har sagt nej til det.
Når jeg siger tur efter tur, er det, fordi vi jo i mange år har bedt om at få det her.
Egentlig synes jeg også, at de, der har sagt nej til det i Sverige og Finland især, altså ministrene og dem, der har deltaget i det politiske arbejde, mange gange har haft en rigtig positiv indstilling til det, lige indtil de blev ministre – så får de at vide af nogle embedsmænd, at det måske ikke er helt så god en idé.
Men det, der er vigtigt for os, er jo, at når vi vil have den mest integrerede og mest holdbare region, så bliver vi nødt til have en hel plan for, hvordan det nordiske transportarbejde skal se ud.
Derfor betyder det jo noget, hvis vi får nogle flaskehalse, så hvis det er sådan, at man, når man tager fra Norden og ned til Tyskland, kan risikere at skulle igennem nogle flaskehalse på vejen derned, så er det noget, vi bliver nødt til at have en fælles strategi for at håndtere.
Så vi arbejder i Danmark videre for, at vi får et ministerråd for transport.
I Danmark siger vi jo, at ingen er over eller ved siden af Folketinget, men det gælder måske ikke helt i den her sammenhæng, fordi de nordiske ministre i nogle lande – ikke i Danmark – siger: Nej tak, det har vi ikke lyst til.