Carsten Bach (LA), 2023-03-14:
Tak for det, formand.
Evnen til at tilpasse sig har altid været afgørende for livet og det at overleve i Arktis.
Tilpasning til situationen er selvfølgelig altid afgørende, men særlig i Arktis.
De arktiske egne har nemlig altid været meget barske og ufremkommelige og har på sin vis som region derfor levet deres eget lidt stille liv.
Der har også altid været en høj grad af stabilitet forbundet med livet i Arktis, men sådan er det bestemt ikke længere.
Nu er de konstante forandringer nærmest blevet en permanent tilstand i Arktis, og derfor må vi i rigsfællesskabet tilpasse os og tage bestik af de nye muligheder og også af de nye udfordringer, der opstår i regionen og på den geopolitiske scene.
Havisudbredelsen er reduceret markant, indlandsisen smelter osv. osv., og det kræver selvsagt løbende tilpasninger fra den grønlandske befolkning og også for naturen og miljøet i området.
En tilstand af konstant tilpasning til politiske forandringer kan vi måske ikke være tilfredse med, men som jeg startede med at sige, er vi nødt til at tilpasse os situationen for at overleve – overleve som liberale demokratier og som rigsfællesskab.
Udviklingen har stået på i en årrække, men som flere af de tidligere ordførere også har været inde på, har Putins invasion af Ukraine som med så meget andet skubbet det internationale samarbejde omkring Arktis ud over afgrunden.
Arktis er et område med stor strategisk betydning på grund af dets enorme ressourcer og geografiske placering.
Derfor er der et større behov for samarbejde mellem de forskellige nationer, der grænser op til regionen, hvilket jo netop også Rusland gør.
Men det internationale samarbejde i Arktis er også afgørende for, at vi kan tackle de mange udfordringer, der er forbundet med regionen, herunder som sagt konsekvenserne af klimaforandringerne, risikoen ved øget skibstrafik, muligheder for bevarelse af urørt havmiljø i Arktis osv. osv.
Internationalt samarbejde er også vigtigt for at sikre en bæredygtig udvikling i regionen i det hele taget.
Alle aktiviteter i Arktis bør fortsætte ufortrødent de øvrige nationer imellem, og Rusland skal holdes ud i strakt arm, indtil øvrige internationale uoverensstemmelser med Putin er løst.
Et særligt opmærksomhedspunkt er det faktum, at når Sverige og Finland indtræder i NATO, vil Arktis, som det også er tilfældet i Østersøen, repræsentere en sammenhængende mulig frontlinje mellem NATO-alliancen og Rusland.
Og det kan godt være, som det fremgår af redegørelsen, at sikkerhedssituationen p.t. er uændret i Arktis, men det er jo bare lige indtil det tidspunkt, hvor russerne vælger at gennemføre en eller anden speciel operation og øge aktiviteterne i Arktis, som det er sket i Østersøområdet, eller hvor en ukendt kombattant gennemfører et cyberangreb eller sprænger noget undervandsinfrastruktur omkring Grønland i luften.
Derfor skal vi også i højere grad end tidligere sikre en øget tilstedeværelse og overvågningskapacitet fra rummet, i luften, på landjorden samt under og over havoverfladen.
Og det skal ske i hele kongerigets arktiske ansvarsområde.
Danmark skal også give mere plads til, at vores NATO-allierede kan gøre det samme, og vi skal samarbejde og udveksle informationer med vores allierede.