Peter Skaarup (DD), 2026-01-27:
Tak for det, og tak for debatten.
Det har været en interessant og spændende debat, selv om det jo desværre nu står klart, at der ikke er opbakning fra regeringen til det her beslutningsforslag.
Der ser vi jo så desværre lidt et velkendt mønster: Regeringen siger én ting, og så tror vi, at nu sker der noget, og så gør de noget andet.
Regeringen siger én ting, men de gør noget andet.
Regeringspartierne fordømmer Hizb ut-Tahrir i medierne og siger, at det, de gør, er helt forfærdeligt og uacceptabelt, og de ønsker foreningen forbudt; ministeren tager afstand fra Hizb ut-Tahrir i sin tale, men vil man lave et forbud?
Vil man gøre noget?
For når det kommer til handling, er det svært at få truffet de konkrete beslutninger om at nedlægge et foreløbigt forbud mod Hizb ut-Tahrir, og så stemmer regeringen imod, selv om vi jo faktisk har et rigtig godt forslag her.
Det er jo simpelt hen ikke godt nok.
Til forskel fra regeringen mener vi i Danmarksdemokraterne, at Hizb ut-Tahrir skal lukkes ned her og nu, for foreningen hører ikke til i Danmark, og jeg vil fortælle hvorfor i forbindelse med debatten her.
Hizb ut-Tahrir er en forening, der igen og igen har opfordret til vold; foreningen har opfordret til drab på jøder, og foreningen har opfordret til boykot af det danske demokrati.
Så alle advarselslamper i forhold til den forening burde egentlig være tændt, og det burde i sig selv være rigeligt til at kunne sætte en stopper for Hizb ut-Tahrirs virke, i hvert fald som en lovlig forening i Danmark.
Og i dag er de lovlige.
Det vil sige, at det signal, vi sender til Hizb ut-Tahrir, er, at det er en forening, der kan få lov til forskellige ting og sager – de kan leje lokaler, de kan komme med forskellige udtalelser, og de kan indgå i den offentlige debat, for det er jo en lovlig forening.
Man må ærlig talt
undre sig lidt over, hvorfor en forening med de her forskellige formål, som jeg har redegjort for, har valgt Danmark som et sted at slå sig ned, for Hizb ut-Tahrir er jo også i direkte opposition til alt det, som vores samfund bygger på.
Tilbage i marts 2002 indeholdt Hizb ut-Tahrirs hjemmeside en løbeseddel, der opfordrede til drab på jøder.
Få måneder senere blev foreningens leder, Fadi Abdullatif, idømt 60 dages betinget fængsel, fordi han på løbesedler havde opfordret til drab på jøder med ordene: Dræb jøderne, hvorend I finder dem, og fordriv dem, hvorfra de fordrev jer.
I 2007 blev Abdullatif igen idømt 60 dages fængsel for forhånelser mod jøder, og mønsteret fortsætter helt frem til i dag.
Kort tid efter Hamas' bestialske terrorangreb mod civile israelere den 7. oktober 2023 så vi Hizb ut-Tahrirs meget ekstreme og udanske adfærd ved demonstrationerne på Nørrebro.
På Den Røde Plads afholdt Hizb ut-Tahrir demonstrationer til støtte for Hamas' angreb, og sidste år blev en person idømt 9 måneders ubetinget fængsel for i en tale ved en af de her Hizb ut-Tahrir-demonstrationer at have billiget Hamas' terrorangreb den 7. oktober.
Og i Københavns gader kunne man ved Hizb ut-Tahrirs demonstrationer hører kampråbet: Palæstina er besat, det skal løses med jihad.
Det hører ingen steder hjemme i Danmark.
Det er ikke enkeltpersoner, der mener det her, det er foreningen.
Det er på foreningens hjemmeside, det er ved foreningens demonstrationer, hvor man på vegne af medlemmerne siger, at sådan skal det være.
Senest i oktober 2025 opfordrede Hizb ut-Tahrir så danske muslimer til at boykotte kommunalvalget, og det er jo et direkte angreb på vores demokrati og på vores folkestyre, når man kommer med sådan nogle udtalelser.
Man kan så sige, at i forhold til grundlovens § 78, stk. 2 er det måske ikke så relevant, selv om man kan synes, at det er ret forfærdeligt og uacceptabelt, for grundlovens § 78, stk. 2 taler jo om situationer, hvor man begår vold eller opfordrer til vold.
Det er det, man har gjort med råbet om jihad, og det er så det afgørende der, kan man sige.