Trine Pertou Mach (EL), 2023-03-14:
Tak for det, og tak for redegørelsen.
Det er jo en på alle måder vigtig, aktuel og relevant debat, som vi har i dag, ikke mindst fordi udviklingen i det arktiske område på alle måder er brændende vigtig, aktuel og relevant.
Med Ruslands aggressive angreb på Ukraine i lodret strid med international ret og internationale spilleregler har det arktiske samarbejde jo fået et alvorligt skud for boven og er blevet gjort ganske vanskeligt.
Men samtidig understreger det jo også, hvor utrolig vigtigt og nødvendigt det rent faktisk er med netop et stærkt og gensidigt forpligtende samarbejdsforum, og det er både i forhold til sikkerhed og forsvar, men jo også i forhold til kampen mod klimaforandringerne, beskyttelse af naturressourcer, bæredygtig udvikling og oprindelige folks rettigheder og plads ved bordet – nogle af de ting, som mine ordførerkolleger har været inde på i deres indlæg.
Det er ret åbenlyst, at der er rigtig mange stormagter rundtomkring i verden, som er klar til at diskutere Arktis og mener, at de har noget skulle have sagt omkring Arktis' fremtid uanset geografisk placering.
Det er jo ganske forståeligt i og for sig, men det er i vores øjne ekstremt farligt, hvis stormagtskonflikter får lov til at flytte ind og dominere det arktiske samarbejde, og det er også noget af det, som vi mener at vi fra dansk side skal bidrage til ikke sker.
Det er noget med at få inddæmmet den handlingslammelse, som der faktisk er i dele af Arktis i øjeblikket.
Det lyder vanskeligt, og det er det også, men det er ikke et argument for ikke at forsøge at gøre det, man kan.
For os i Enhedslisten er det en væsentlig del af vores kompas, at det samarbejde, vi fra dansk side har med Grønland og Færøerne, skal prioriteres og sikres en reel og mærkbar indflydelse og selvbestemmelse, sådan at Grønland og Færøerne er ligeværdigt inddraget i de relevante politiske fora, som vi deltager i.
Og nogle af de centrale principper her er jo, at forsvarspolitik set fra København også skal ses fra resten af rigsfællesskabet, og omkring det arktiske skal det være med en direkte involvering af Grønland og Færøerne og også vores nordatlantiske kolleger her i Folketinget.
Jeg ved godt, det ikke tilkommer mig eller Enhedslisten at definere, hvem der sidder med ved forhandlingsbordet, men lad der hermed lyde en opfordring til, at man i det mindste lytter og i stort omfang inddrager vores nordatlantiske kolleger i diskussionerne om cybersikkerhed, overvågning, dual use osv., som kollegerne også har været inde på i dag og mange gange tidligere.
Et andet princip, som er vigtigt for os i Enhedslisten, når vi diskuterer klimaforandringer, bæredygtig udvikling osv., er, at vi så også husker, at oprindelige folks organisationer og naturen er i centrum.
For nok er der mange økonomiske, militære og sikkerhedsmæssige interesser på spil for alle mulige lande i det her område, men det helt centrale spørgsmål er jo, hvordan den udvikling, der sker, påvirker de mennesker, der lever i det arktiske område, og hvordan den påvirker den natur og det dyreliv, der er i området, og derfor er det jo også et centralt spørgsmål, hvordan de mennesker, der lever i det arktiske område, faktisk inddrages og sidder med ved bordet.
Det gælder de folkevalgte, det gælder landenes regeringer, men det gælder jo også de oprindelige folks organisationer, og det er noget af det, vi synes vi burde bruge mere krudt på, også fra dansk side.
Vi glæder os også, som andre ordførere også har sagt, over, at den grønlandske regering har ambitioner om at rykke på vandkraft og tiltræde Parisaftalen.
Det er utrolig vigtigt og en meget, meget vigtig del af det arktiske samarbejde og samarbejdet om biodiversitet, miljøudfordringer og klimaudfordringer, og nogle af de ting, som er oplagte og noget af det, som vores grønlandske kollega sagde tidligere omkring forskning og prioritering af forskningsmidler – hvem det er, der forsker, og hvem det er, der deltager i forskningssamarbejder – er bæredygtig økonomisk udvikling og hele den grønne omstilling og alt det andet, der skal til.
Der er det vigtigt, at vi fra dansk side understøtter så meget, vi overhovedet kan.
Det er et temmelig brændende spørgsmål og en temmelig brændende opgave at fastholde, at den udvikling, der sker i det arktiske område, er fredelig; at vi fastholder, at den skal være fredelig; at vi fremmer, at den skal være fredelig; at vi sikrer, at det er en fredelig udvikling.
Det skal være en udvikling, der er baseret på regler og ikke på stormagtsinteresser, men på afspænding og demilitarisering, og det skal – til trods for at det er om ikke umuligt, så i hvert fald ganske vanskeligt i de her måneder – ikke være nogle udfordringer, der løses alene med militære og forsvarspolitiske svar forstået ganske snævert.
Vi må ikke blive blinde for, at de militære svar har deres begrænsninger.
Det betyder også, at det er desto vigtigere, at vi fra dansk og nordisk side arbejder aktivt for lavspænding i det arktiske område.
NATO er med al sin interesse jo også i den her sammenhæng en stormagtsinteressevaretager.
Derfor er det i vores øjne oplagt, at det faktum, at Sverige og Finland bliver en del af NATO og får medlemskab af NATO – ud over at det kan blive en udfordring i forhold til den geografiske grænse til Rusland – muligvis også giver nogle muligheder for, at vi fra dansk side kan bruge det nordiske samarbejde noget mere.
Jeg ved godt, det er en holdning i skiftende regeringer, at USA er vores bedste ven, men jeg mener faktisk – ud over at man kan sætte spørgsmålstegn ved den antagelse – at i de spørgsmål, der gælder Arktis, at de nordiske lande og vores grønlandske og færøske kolleger måske er nogle af de vigtigste venner at have.
Det er i hvert fald vigtigt set med vores øjne, at NATO ikke får en alt for dominerende rolle, for så er det en alt for stor risiko, at det er stormagtsinteresser og ikke regelbaseret udvikling, som bliver det dominerende.