Rune Lund (EL), 2019-04-09:
Det her
er et lovforslag med en række mestendels tekniske og, hvad skal man sige, snusfornuftige ændringer af lovgivningen, som gør, at man nemmere kan lave en it-understøttelse.
Og så indeholder lovforslaget faktisk også én markant forbedring, vil jeg mene, af socialpolitisk karakter.
For når vi diskuterer de emner, som er i det her lovforslag, er det jo i virkeligheden både skattepolitik, it-politik, retspolitik og socialpolitik på en gang.
Det gør det meget komplekst, og det gør det også meget interessant, men det gør også, at vi selvfølgelig skal være meget præcise i de diskussioner, vi har, og at vi skal være meget præcise i den lovgivning, som vi ender med at vedtage.
Vi kan støtte de ti elementer, der ligger i det her.
Der er en ting vedrørende det sjette og det syvende initiativ, som jeg på Enhedslistens vegne har tænkt mig at spørge lidt ind til i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Det første drejer sig om retsafgiften, det er punkt 6, altså hvor mange fysiske personer, som årligt forventes at skulle betale retsafgift flere gange for det samme krav i de tilfælde, hvor der foretages udlægsforretninger for det samme krav igen, fordi det ikke var muligt at få dækket gælden ved den første udlægsforretning.
Det er noget, som vi har ønsket i mange år, altså at det bliver gjort nemmere at afskrive gæld for folk, som åbenlyst ikke har nogen betalingsevne – det kan være folk, der har været ude for en social begivenhed, det kan være socialt udsatte eller andre, som måske ikke er kommet på fode igen, eller det kan dreje sig om andre situationer, men hvor der simpelt hen ingen chance er for, at pengene kommer ind, men det vil give folk en mulighed for at komme videre i deres liv, hvis man fjerner en gæld, som der stort set ingen mulighed er for at de her mennesker med en meget lav betalingsevne kan betale tilbage.
Der synes jeg, det kunne være interessant at bore lidt ud, hvad de økonomiske konsekvenser m.m. vil være, hvis man indfører nogle mere objektive kriterier for, hvornår der kan foretages gældsafskrivning, f.eks. hvis folk har været uden betalingsevne og på kontanthjælp i 3 år – er det så dér, man kan afskrive gælden, eller skal det dreje sig om 4 år eller 5 år? – sådan at de formuleringer, som bliver lagt ind i lovforslaget, måske kan rammes ind af nogle mere objektive kriterier for, hvornår man kunne lave de her afskrivninger.
Det er i hvert fald noget, som jeg vil spørge lidt ind til i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Så er det jo rigtigt, som flere andre har været inde på, at den her diskussion kan være svær at tage uafhængigt af vores generelle diskussion omkring skattevæsenet.
Og der er der jo ingen tvivl om, at inddrivelsessystemet virkelig var noget, som blev mishandlet, da vi havde en borgerlig regering i 00'erne.
Den nuværende finansminister, hr. Kristian Jensen, var skatteminister dengang, og der må man jo bare sige, at de evindelige nedskæringer og omstruktureringer og det, at vores skattevæsen blev sparet i stykker, jo er det, som har ført til, at vi befinder os i den elendige situation, som vi befinder os i i dag.
Vi havde jo så håbet, da der kom en ny regering til i 2011, at retningen grundlæggende blev ændret.
Men man må sige, at det, der sker nu, er meget positivt, fordi vi jo ikke diskuterer, hvor meget der skal skæres ned, hvor meget der skal ødelægges i vores skattevæsen, men faktisk hvor meget der skal investeres, og hvor hurtigt det skal gå.
Og det er jo en retning, som er yderst positiv.
Det er jo også sådan, at skatteministeren har været ude at sige, at der nu skal investeres 13 ekstra milliarder for ligesom at fylde skrænterne op efter 2019.
Skatteministeren har ikke præciseret, hvor pengene skal komme fra.
Jeg kan i hvert fald sige, at Enhedslistens holdning er, at vi faktisk bør skabe afklaring omkring det, inden vi går på sommerferie i Folketinget.
Og det er jo noget med at skabe sikkerhed, for når man skal tilrettelægge sit budget i Skattestyrelsen eller i vores skattevæsen som sådan, kan man jo ikke planlægge, hvor mange medarbejdere man skal have, eller hvem man eventuelt skal afskedige eller ikke genansætte, ud fra fugle på taget i forhold til politiske signaler om, at man da på et eller andet tidspunkt har tænkt sig at give 13 mia. kr. til området.
Det skal jo være baseret på konkrete bevillinger og konkrete politiske beslutninger.
Og der er jo ikke særlig langt fra august/september og så til nytår, så hvis vi skal skabe sikkerhed om vores skattevæsen, bliver vi faktisk nødt til inden sommerferien at lave en aftale om, hvor mange penge der skal til tilføres, for ellers skaber vi usikkerhed.