runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (KF), 2020-05-15:
Når vi som politikere oplever borgere i kamp mod et system, og når vi som politikere oplever, at en lov er uhensigtsmæssig eller måske endda direkte uretfærdig, er det vores pligt at reagere, ikke kun fordi en uhensigtsmæssig eller uretfærdig lovgivning svækker befolkningens tillid til systemet, men også fordi det er rigtige mennesker, der bliver påvirket af lovgivningen.
Jeg er glad for den positive modtagelse, der har været fra flere sider, også fra ministeren, i forhold til Dansk Folkeparti og vores beslutningsforslag.
Vi har fremsat dette beslutningsforslag, fordi det efter reglerne i dag kun er for de efterlevende, der stod den afdøde særlig nær, der kan ydes godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26 a.
Ved en nær pårørende forstås en ægtefælle, samlever og mindreårige børn.
Andre børn og forældre kan være nære pårørende, hvis de boede sammen med afdøde, da forbrydelsen fandt sted.
Men formålet med godtgørelsen er ikke kun at yde økonomisk kompensation; det er især en godtgørelse for den psykiske smerte og belastning, de pårørende bliver påført, når man mister en, man har været meget tæt på, især ved mord eller drab.
Den psykiske smerte, et barn vil opleve, når det på tragisk vis mister en forælder, bliver altså ikke mindre, hvis man er over 18 år og eksempelvis ikke har været hjemmeboende på gerningstidspunktet.
Det er min og Det Konservative Folkepartis opfattelse, at voksne børn kan lide alvorlig tort og lidelse i samme omfang som mindreårige og hjemmeboende børn, når de på uretfærdig vis mister en forælder.
Det er derfor vores håb, at vi så snart, det kan lade sig gøre – gerne efter den undersøgelse, som justitsministeren agter at sætte i gang – kan udvide personkredsen, der har mulighed for godtgørelse som efterlevende, så vi også anerkender, at eksempelvis et voksent og udeboende barn kan opleve en lige så stor psykisk smerte som et hjemmeboende barn.
Vi erkender, at der er nogle udfordringer i forhold til afgrænsning, men vi er meget tilfredse med den positive modtagelse, beslutningsforslaget har fået.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Tak, og tak for den positive behandling fra Socialdemokratiets ordfører her.
Det er godt, at vi er enige om, at der er en udfordring og der er noget, vi må prøve at kigge på om vi kan forbedre, altså om vi kan forbedre vilkårene for nogle, som umiddelbart, vil jeg sige, når jeg ser på nogle af de her sager, burde have haft erstatning og burde have haft en hjælpende hånd, selv om det aldrig kan være mere end et plaster på såret.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Socialdemokratiets ordfører, hr. Jeppe Bruus, om det betyder, at Socialdemokratiet, selv om man ikke vil stemme for lovforslaget lige nu, vil være med på, at vi laver en såkaldt beretning, altså en gennemgang af området og et initiativ i forhold til at sikre, at der sker noget på det her område hurtigst muligt.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Nu skal vi passe på, at vi ikke står her og kappes om ordene i forhold til et initiativ, der sikrer noget hurtigst muligt.
Altså, vi har lige fået en meget positiv tilkendegivelse fra justitsministeren om faktisk at kigge på det her grundigt, og det vil vi selvfølgelig støtte og læne os op ad.
Kan vi så lande noget i Retsudvalget, der kan indramme det, vil det selvfølgelig være fint, men det er ikke sådan, at jeg vil stå og love, at vi nu synes, at der er behov for at lægge yderligere initiativer eller noget ned over det.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Men det er jo simpelt hen af rent praktiske årsager med de her forslag: Enten skal man jo bare ingenting gøre, eller også skal de vedtages, eller også skal man lave et hjørnespark.
Og det er egentlig det jeg hører ministeren være indstillet på at man kan gøre, altså ligesom tilkendegive nogle stykker sammen, forhåbentlig et flertal, at man ønsker, at der skal kigges på de her ting.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Jeg vil fortsætte med at forholde mig positivt til forslagsstillerne, og så lad os da bestemt drøfte, om vi kan lande nogle formuleringer på det.
Preben Bang Henriksen (V), 2020-05-15:
Det forslag, som vi behandler i dag, vedrører en ændring af erstatningsansvarsloven, i hvert fald en form for præcisering af den.
Lovens § 26 a giver i dag mulighed for at give en slags tortgodtgørelse, en slags erstatning til børn under 18 år, i hvert fald ifølge retspraksis, hvis en af børnenes forældre myrdes eller afgår ved døden som følge af grov uagtsomhed.
Det er en godtgørelse for en slags lidelse ved en nærtståendes død ved særlig følelsesladede belastninger.
Praksis er sådan i dag, at hvis ikke et barn er hjemmeboende og under 18 år – det er i hvert fald hovedreglen – kommer der ikke rigtig penge til udbetaling.
Er de betingelser opfyldt, vil der være et beløb på omkring 100.000 kr. til det pågældende barn.
Spørgsmålet er herefter, om disse to i hvert fald i retspraksis formulerede betingelser, nemlig hjemmeboende og 18 år, skal lempes.
Og der kan jeg sige fra Venstres side, at vi ser positivt på forslaget om at få formuleret en ændring, således at alle børn kan komme i betragtning.
Vi er ikke blinde for, at en udvidelse af kredsen kan give nogle problemer, som også justitsministeren var inde på.
Én persongruppe udvider vi med.
Det kan måske indikere, at der også skal udvides med en anden.
Herudover er der jo selvfølgelige et teknisk problem, som også Socialdemokratiets ordfører eller ministeren påpegede, nemlig at man ønsker de her initiativer taget inden udløbet af indeværende folketingsår.
Summa summarum, Venstre er positive over for forslaget.
Men al respekt for Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkepartis forslag her.
Det kan Venstre støtte.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-15:
Tak for ordet.
Det er forfærdeligt at miste et familiemedlem – et menneske, man har nært, kært og en særlig relation til – hvad enten det er i op- eller nedadgående linje, eller i lige linje for den sags skyld.
Det er trist, når det sker af naturlige årsager, men det er modbydeligt, når det sker med en straffelovsovertrædelse, som en anden bevidst har udført, for det er den ultimative straffelovsovertrædelse, når ét menneskes handling påfører et andet menneske døden.
Det kan intet plaster hele; ingen godtgørelse kan udbedre den sorg, det er, at være udsat for det.
Tab af et familiemedlem er uerstatteligt.
Som barn er forældre de største forbilleder.
Det er dem, man lærer af og spejler sig i.
Mister man som barn en forælder, mister man først og fremmest en ven og en rollemodel.
Det gør man også, hvis man mister sin storebror eller lillesøster, og jeg kunne ikke komme på noget værre, end hvis der var nogen, der gjorde min lillebror ondt.
I dag kan man, hvis man er under 18 år og hjemmeboende, få en godtgørelse, hvis en straffelovsovertrædelse påfører en forælders død og givne omstændigheder er opfyldt.
At udvide det til børn, der er flyttet hjemmefra, og som er over 18 år, og som ofte har mulighed for at forsørge sig selv og dermed også skal have sådan en godtgørelse, har jeg forståelse for og stor sympati for, og når regeringen foreslår, at det her kan man også se i et bredere perspektiv, er det en fremgangsmåde, vi kan tilslutte os.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-15:
I Danmark begås der omtrent 50 drab hvert år – det svinger en lille smule op og ned nogle gange.
Men det at tage en andens liv handler jo ikke bare om det liv, der bliver taget, hvilket er slemt nok i sig selv.
Det handler også om de pårørende.
Det handler om dem, som må opleve de store konsekvenser af, at en af deres kære brutalt er blevet hevet ud af deres liv.
Det medfører smerte, det medfører sorg, og det medfører vrede.
Det er skæbner, der går i stykker, når deres tilværelse pludselig ændrer sig.
Vi har selvfølgelig et retssystem, som skal sikre en form for retfærdighed med en straf til gerningsmanden, selv om det jo tit ikke er det, der lindrer tabet.
Og selvfølgelig skal der falde en straf, men den skal også falde hurtigt, for de pårørende til ofrene har tit brug for at få sat et punktum i deres liv for at kunne lægge det bag sig.
I dag kan det være lidt svært.
Det kan være langsom sagsbehandling, det kan være efterforskning, og nogle gange er efterforskningen også meget kompleks, og det kan være aflysninger og udeblivelser fra retten, som kan være noget af det, der kan gøre, at det er svært at få sat et punktum og sagerne bliver trukket i langdrag.
Det er også derfor, jeg har store forhåbninger om, at forhandlingerne om politiets økonomi kan tage fat om nogle af de udfordringer, der ligger her.
Det må være en vigtig prioritet, så vi kan hjælpe ofrene til at få sat et hurtigt punktum.
En anden del af den her oplevelse af retfærdighed handler om erstatning eller godtgørelse.
Selv om penge ikke kan rette op på det, der er sket, kan det opleves som en anerkendelse af, at det her er sket, og at gerningsmanden tager det på sig.
Og det virker selvfølgelig urimeligt, at børn, som ikke længere bor hjemme, og som er blevet voksne, ikke skal anerkendes her.
Det synes jeg vi skal gøre, og jeg tænker også, at det trods alt må være en overkommelig økonomisk opgave, når man ser på antallet af drab.
Jeg er tilfreds med, at justitsministeren i dag har stået på talerstolen og sagt, at man skal kigge på det i en bredere kontekst, så vi sikrer, at alle de grupper, der er berørt af det her, i en eller anden udstrækning kan blive tilgodeset. Så jeg synes, det er rigtig fint, at det nu bliver undersøgt nærmere, og jeg ser frem til, at der så også kommer et udspil på området.
Vi bakker op om den undersøgelse, og vi glæder os også til resultatet.
Det kan blive et lille plaster – om end et meget lille plaster – på et stort tab.
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2020-05-15:
Tak for det.
Det er jo nogle lidt mærkelige tider, vi lever i, for nu står jeg her for anden gang og skal rose Dansk Folkeparti for at sætte fokus på en meget vigtig problemstilling og selvfølgelig også Konservative, som også har været med til at fremsætte det her beslutningsforslag.
Jeg synes, det er en rigtig vigtig problemstilling, som her bliver rejst, for et tab af et familiemedlem er jo uerstatteligt og hjerteskærende, uanset hvor gammel man er, og derfor synes jeg, at det, som Dansk Folkeparti her rejser, er rigtigt vigtigt.
Men jeg synes i virkeligheden, det udelader en diskussion om, hvor grænsen går.
For hvad egentlig med søskende, altså hvis man mister en bror eller søster?
Hvad hvis man er en forælder, som mister et voksent barn, som justitsministeren også var inde på?
For som fru Karina Lorentzen Dehnhardt var inde på, bliver der jo – heldigvis, vil jeg sige – ikke begået så mange drab om året i Danmark, men dem, der bliver begået, er jo alvorlige, og der skal der falde en dom, men også en erstatning.
Men jeg synes, at det her beslutningsforslag efterlader en diskussion om, hvor grænsen skal gå.
Derfor er jeg også glad for, at justitsministeren vil lave en undersøgelse af det her og gerne vil være med til at diskutere det, og for os i Enhedslisten betyder det ikke noget, om vi diskuterer det i en beretning i udvalget, eller om vi diskuterer det på baggrund af et oplæg fra Justitsministeriet.
Så hvis man vil lave en fælles beretning om det her, kan vi i Enhedslisten meget godt se os selv i det og vil som sagt meget gerne være med til at diskutere, hvor grænserne skal gå.
Så for os betyder det altså ikke noget, om det er et oplæg, der kommer fra regeringen, eller et oplæg, der kommer i en beretning i Retsudvalget,
Så tak til Dansk Folkeparti og også til Konservative for at sætte fokus på det her.
Birgitte Vind (S), 2020-05-15:
Tak til Karina Adsbøl for spørgsmålet.
Jeg er sikker på, at kommunerne tager det her dybt alvorligt og vil løfte det her ansvar.
Det handler dybest set om, at det er kommunerne, der udfører den her meget vigtige opgave, det er at ansætte personale.
Selvfølgelig skal borgerne beskyttes.
Vi ved også, at selv om vi indhenter straffeattester, er det jo ikke en sikkerhed i sig selv overhovedet.
Det kræver god ledelse, tæt på-ledelse og klare retningslinjer, og det er kommunerne, der er garant for den del af arbejdet.
Stinus Lindgreen (RV), 2020-05-15:
Så der skulle være tale om sager, hvor ansatte i kommunerne har udnyttet deres position og bliver opsagt og derved ikke bliver straffet for det, de har foretaget sig?
Er det sådan, jeg skal forstå spørgsmålet?
I så fald har jeg svært ved at forestille mig, at det skulle være et stort problem.
Det her er jo noget, som alle folk tager meget alvorligt, og jeg kan da ikke forestille mig, at en arbejdsgiver derude vil sidde overhørig, hvis en ansat har opført sig på en måde, som er strafbar, for den viden må da selvfølgelig komme videre.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-15:
Tak for ordet.
Jeg skal holde en tale for vores sundhedsordfører, Kirsten Normann Andersen, som desværre ikke kan være her i dag.
Det her forslag handler jo om at indhente straffeattester på dem, som arbejder i pleje- og omsorgssektoren.
Vi synes, de ansættelsesprocedurer, der i dag er i kommuner og regioner, giver mulighed for at indhente straffeattester allerede, og vi har svært ved at se, at det her forslag ikke er overflødigt.
For SF er det vigtigt, at de borgere, som modtager hjælp gennem pleje- og omsorgssektoren, kan have tillid til det personale, som kommer i deres hjem, men indhentelse af offentlige straffeattester ved alle ansættelser inden for pleje- og omsorgssektoren kan nok ikke alene stå som en garanti herfor.
På den baggrund kan vi ikke støtte forslaget, men vi vil da i lighed med de andre partier måske sige, at hvis erfaringerne fra det sociale område viser, at det her ville være noget, der virkelig kunne virke i forhold til at forebygge nogle af de forfærdelige hændelser, vi ser, vil vi gerne genoverveje vores position.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Jeg må sige, at jeg er dybt forundret over, at ordføreren siger, at det er en mistillidserklæring.
Mener ordføreren også, det er en mistillidserklæring over for pædagoger og andre, der arbejder med børn, at de skal aflevere en børneattest?
Mener ordføreren også, at den aftale, vi bredt politisk har indgået i forhold til det sociale botilbud – botilbud, der er underlagt de fem socialtilsyn – som gør, at der netop nu er et krav om, at de skal indhente straffeattester både blandt medarbejdere og ledere, også er en mistillidserklæring?
Jeg må sige, at jeg er dybt forundret over ordførerens ordvalg.
Det her handler bl.a. om et forebyggelseselement, altså i de tilfælde, hvor man kan se nogen gentage det, de har gjort, så selv om der har været domme, bliver man ansat andre steder, fordi der ikke er blevet indhentet en offentlig straffeattest.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-15:
Jamen jeg kender jo af gode grunde ikke de aftaler, der er indgået for botilbud, og om det skulle være udtryk for en eller anden form for kompromis.
Jeg tror bare, man skal være varsom med at fæste sin lid til straffeattester alene i forhold til at opdage forkerte forhold.
Det kender jeg i hvert fald alt til fra det retspolitiske område, men måske ikke så meget her.
Hvis nu det, der er vedtaget på det sociale område, ser ud til at virke, tænker jeg, at vi da vil genoverveje vores position, men lad os nu få de erfaringer i stedet for at sige, at nu indfører vi en masse bureaukrati derude uden at have en fornemmelse af, om det faktisk er det, der kan afhjælpe den her situation.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Jamen, jeg tror ikke, at der overhovedet var nogen form for kompromis, for alle partier var enige.
Men ordføreren svarer ikke på, om det er en mistillidserklæring over for personale, der skal aflevere børneattester, og om det er en mistillidserklæring over for personalet på de botilbud, som nu er underlagt de sociale tilsyn, at når man ansætter personale, skal de også aflevere en straffeattest.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-15:
Jamen jeg synes, det er en underkendelse af deres evne til at vurdere, hvornår de vil indhente straffeattester.
Så ja, det kan man godt sige.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Tak for det.
Jeg havde egentlig regnet med Enhedslistens opbakning, også fordi vi tidligere har debatteret det her og både handicaporganisationerne og Ældre Sagen har været ude at bakke op om de her ting.
Så undrer jeg mig dybt over, når ordføreren spørger, hvorfor det med det seksuelle står der.
Jeg kan godt forklare, hvorfor det står der.
Det var jo, fordi udviklingshæmmede Christina i 2016 blev seksuelt krænket af en sexdømt sosu-assistent, der havde været dømt tidligere, og derfor syntes vi, det var vigtigt, at seksuelle krænkelser også kom med indover, og fordi vi også har set en række eksempler på det område.
Så skal seksuelle krænkelser ud af det her forslag, for at Enhedslisten kan støtte det?
Jeg må sige, jeg også undrer mig, fordi vi netop lige har vedtaget L 86, hvor vi har kæmpet for – det har vi i hvert fald fra Dansk Folkepartis side – at det blev et krav på de sociale botilbud, som er en parallel til hjemmeplejen.
Hvorfor skal der ikke være de samme krav her?
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-15:
Det er ikke, fordi det specifikt har noget med seksuelle krænkelser at gøre.
Det er blot, fordi vi, når vi går ind i lovgivningen og begynder at liste specifikke kriminelle overtrædelser op, så skal være helt sikre på, hvad det direkte har af konsekvenser.
Det er, bl.a. fordi vi også har rådført os med FOA, i forhold til hvordan de stiller sig til det.
De bakker jo sådan set også fuldstændig op om intentionerne i forslaget, men lige i den konkrete udmøntning kan der godt være nogle problemer.
Nu nævner Dansk Folkeparti selv i bemærkningerne et eksempel, hvor en ansat har slået en borger, og dermed har der været tale om vold.
Der er det også vigtigt at kunne gå ind at se på, hvad baggrunden for det er.
Er det, fordi normeringerne simpelt hen har været for dårlige?
Har arbejdspresset været for stort?
Jeg mener bare, at der er nogle nuancer, vi bliver nødt til at få ind i det, hvis det er sådan, at vi skal gå ud at lave noget så bastant som lovgivning, og det er også derfor, jeg sådan set er af den opfattelse, at langt, langt de fleste kommuner gør det, som vi her opfordrer dem til.
Jeg er enig i, at det er et problem, at ikke alle kommuner gør det, og det skal vi se at få løst, men måske kunne vi løse det, ved at vi også herindefra sender et klart signal til KL om, at nu må de se at få strammet op i forhold til de kommuner, der ikke følger den praksis, som er den fornuftige.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Som det også står i beslutningsforslaget, er det selvfølgelig et øjebliksbillede med en straffeattest.
Det står faktisk meget udførligt i beslutningsforslaget, at det her også er et forebyggelseselement i forhold til den sag, der var fremme i går.
Jeg ved ikke, om ordføreren har bidt mærke i det, men det drejede sig om en, som var ansat i to vikarbureauer, hvor man ikke indhenter nogen offentlig straffeattest, hvorfor man kan fortsætte.
Men så vil jeg høre ordføreren om noget andet.
Tror ordføreren ikke også, der er et stort mørketal på det her område, altså at nogle af sagerne aldrig kommer for dagens lys, fordi man så måske vælger at afskedige medarbejderen, så sagen så ikke kommer videre?
Stinus Lindgreen (RV), 2020-05-15:
Tak for spørgsmålet.
Ja, det er nogle ganske forfærdelige sager, som vi alle sammen tager dyb afstand fra, det er der jo ikke nogen tvivl om.
Årsagen er selvfølgelig, at vi jo gerne vil lære af de erfaringer, der gøres derude.
Der er allerede gjort andre foranstaltninger, så det nu er muligt at indhente straffeattester, og vi må jo se, om det har haft en effekt på antallet af sager.
Der er meget, vi skal lære, inden vi sætter noget helt nyt i værk, og jeg synes ikke, det er så underligt, at vi gerne vil blive klogere, inden vi laver ny lovgivning, som indfører endnu mere bureaukrati derude, og inden vi ser, om det overhovedet løser det problem, vi står over for.
Det er jo, som jeg var inde på i min ordførertale, et spørgsmål om proportionalitet.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Det handler ikke om god ledelse specifikt, for en god leder kan jo ikke se, om den, man har ansat, tømmer den ældres konto.
Det kan da være svært for lederen at se.
Derfor handler det jo om at forebygge, ved at man gør det her til et krav, altså at det ikke er en »kan«-bestemmelse.
Vi har lige vedtaget lovgivning på socialområdet, hvor vi har gjort det til et krav alle de steder, der hører under de sociale tilsyn, altså på botilbuddene, netop fordi Dansk Folkeparti havde det her ønske, men det ønsker man så ikke i pleje- og omsorgssektoren, for der vil man afvente.
Det er da fuldstændig underligt.
Hvad er begrundelsen for, at man gerne vil være med til det inden for botilbuddene – vi indgik en aftale mellem satspuljepartierne, og den er udmøntet nu – men at man ikke vil i pleje- og omsorgssektoren ude i hjemmeplejen?
Birgitte Vind (S), 2020-05-15:
Jamen jeg håber ikke, at fru Karina Adsbøl hører, at vi ikke er interesserede i at se på det her område, tværtimod.
Men nu er der altså en ny bestemmelse, der er trådt i kraft for knap trekvart år siden, og jeg synes, det er ordentligt over for alle parter, også kommunerne, at de nu har mulighed for at prøve den nye praksis af.
Og så ser vi, hvordan det kommer til at gå.
Som det ser ud lige nu, benytter kommunerne sig tilsyneladende i stigende grad af den nye praksismulighed, og det er jeg meget fortrøstningsfuld over for at kommunerne kan administrere.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Tak for det.
Først og fremmest handler det her overhovedet ikke om at pege fingre af nogen.
Jeg er selv uddannet social- og sundhedsassistent, og jeg ved godt, hvordan det her foregår ude i praksis, afhængigt af hvor man har været ansat, hvad der bliver indhentet, og hvad der ikke bliver indhentet.
Men det undrer mig dybt, at Venstre ikke kan støtte det her, netop fordi vi lige har gjort det i forhold til vores botilbud.
For alle de botilbud, der er underlagt det sociale tilsyn, er der blevet et krav om, at man skal indhente offentlige straffeattester, også i forhold til ledere.
Det synes jeg godt nok er sørgeligt.
Der har været flere sager i pressen, og det har også været et ønske fra organisationerne, både fra Ældre Sagen og også tidligere fra handicaporganisationerne, som ønskede, at der ligesom blev fulgt op på det her, netop fordi vi har set nogle skrækkelige sager.
Og det handler jo først og fremmest om at stoppe de brodne kar, vi kan stoppe.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Jeg synes, det var meget venligt at svare på den måde, altså med lidt sort snak i forhold til noget, der rent faktisk kommer til at virke.
For som fru Karina Lorenzen Dehnhardt var inde på, ja, så er der nogle af de her bilister, der bare kommer med en eller anden flad undskyldning, og så finder de en vej ud af det.
Det har vi jo set gang på gang, når man har strammet reglerne.
For ellers må vi bare erkende, at der så er nogle, der er ligeglade med, at deres bil bliver fjernet – desværre.
Jane Heitmann (V), 2020-05-15:
Jeg bliver nødt til at sige til Dansk Folkepartis ordfører, at man ikke ud af den ordførertale, jeg holdt, kan drage den slutning, at Venstre ikke støtter Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Det, som vi har foreslået fra Venstres side, er, at vi dykker ned i de tal, som ligger omkring straffeattesterne – vi kan jo se, som Socialdemokraternes ordfører også var inde på, at der rent faktisk bliver rekvireret flere straffeattester – så vi altså dykker ned i, hvad der ligger bag den stigning, og om det rent faktisk er pleje- og omsorgssektoren, der trækker flere straffeattester.
Og det er sådan set bare et forslag herfra, og det kan Folketingets partier jo så vælge at tilslutte sig eller sige nej tak til.
Men jeg vil gerne understrege, som jeg også sagde i min tale, at vi fra Venstres side er meget, meget positive, og det er et relevant emne, som Dansk Folkeparti her sætter på dagsordenen.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Ja, det synes jeg også selv.
Det er jo et emne, vi fra Dansk Folkepartis side har arbejdet med i rigtig mange år, omkring voksenattesterne, og der har været vild debat om det.
Så vil jeg bare høre ordføreren, om ordføreren er enig med Ældre Sagen i, at der skal være den samme kontrol af plejepersonale for ældre, som der er for personale, der arbejder med børn.