runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
Men det er jo en second opinion på den lægeerklæring, der er kommet, og det synes jeg sådan set er rimeligt nok.
Altså, hvis der er et medlem af Indfødsretsudvalget, der synes, at der er noget, der er betænkeligt forhold til enten en enkelt eller en række af lægeerklæringerne, som er kommet ind på x, y, z person, så synes jeg sådan set, det er rimeligt nok, at man kan bede styrelsen om at få en second opinion på det.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Nu bliver jeg jo helt bekymret, når ordføreren både gør den socialdemokratiske ordførers og en tidligere socialdemokratisk ministers ord til ordførerens.
Jeg går ud fra, at det er Venstres ordfører, der står på talerstolen nu.
Men hvis der er den type af sager, skal de jo behandles i det system, vi har til det, nemlig både hos Styrelsen for Patientklager og Styrelsen for Patientsikkerhed.
For hvis der kan rejses tvivl om en læges omhu og uhildethed i afgørelser, skal der jo rejses en sag; så er det jo ikke kun i spørgsmål om sager i forhold til Indfødsretsudvalget.
Det, det handler om her, er jo læger, som ikke har en sådan verserende sag, men hvor medlemmer af Indfødsretsudvalget så kan føle en eller anden trang til at synes, at her er der nok noget alligevel.
Og det er jo alligevel en temmelig usikker retssituation at sætte en læge i, altså at man kan blive udsat for en undersøgelse, alene fordi nogle kan have en mavefornemmelse af, at der kan være noget galt.
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
Den tidligere justitsminister Mette Frederiksen kunne faktisk allerede i 2014 kundgøre, at der var en række sager – og jeg står med artiklen her fra TV 2 den 20. november 2014 – hvor en speciallæge på mistænkelig vis havde indgivet nogle lægeerklæringer, som altså nærmest virkede, som om de var enslydende.
Det gav anledning til ret meget kritik på daværende tidspunkt, og jeg tror, det er den type af sager, man kan se en udløber af i det her konkrete lovforslag.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Tak for det.
Jeg vil bare høre om noget i forhold til det der udtryk om, at det her er ret og rimeligt.
Altså, jeg kunne bare godt tænke mig at høre, på hvilken baggrund ordføreren tænker at der kan være grund til at så tvivl om en lægeerklæring, der ligger til grund for en ansøgning i Indfødsretsudvalget.
For det er jo sådan, at hvis der er en ansøger, vil man få en speciallægeerklæring, og den vil indgå i behandlingen.
Hvis det er en læge, om hvem man kan så tvivl om vedkommendes omhu og uhildethed, vil der jo ligge en sag ved Styrelsen for Patientsikkerhed.
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
Mange tak for det.
Mangelfulde eller måske endda forkerte lægeerklæringer må selvsagt aldrig blive en genvej til dansk statsborgerskab, og med det foreliggende lovforslag styrkes muligheden for kontrollen af lægeerklæringer i forbindelse med tildeling af statsborgerskab i dispensationssager.
Nu sagde den forrige ordfører, at det var et forslag, som den her regering nu fremsatte, og det er jo principielt også korrekt, men jeg skal dog sige, at lovforslaget er en del af den aftale om indfødsret, som den tidligere venstreledede regering indgik med Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti.
Og lad mig bare slå fast, at kravet om danskprøve og andre krav til dem, der ønsker dansk statsborgerskab, selvfølgelig fortsat skal være gældende, men der kan og der skal fortsat være mulighed for dispensation, hvis man har en lægeerklæring, der dokumenterer, at man er alvorligt syg.
Men Folketingets Indfødsretsudvalg skal også kunne trække på bistand fra Styrelsen for Patientsikkerhed, som med deres sundhedsfaglige kompetence kan undersøge lægeerklæringer, hvis medlemmerne af Indfødsretsudvalget af den ene eller anden årsag er kommet i tvivl.
Jeg vil gerne gøre den forrige ordførers ord til mine.
Jeg synes, det her lovforslag er et udtryk for ret og rimelighed, og derfor støtter Venstre lovforslaget.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-10-23:
En af de vigtige beslutninger, vi træffer i Folketinget, er, når vi tildeler statsborgerskab til en ny dansker.
Vi giver dem del i de rettigheder og pligter, der følger med.
Det fremgår af grundloven, at det er Folketinget, som skal træffe denne beslutning, og derfor skal Folketinget og Folketingets Indfødsretsudvalg selvfølgelig også have et solidt fagligt grundlag at kunne træffe beslutninger ud fra.
Statsborgerskab kræver, at man lever op til en række krav, at man tilegner sig det danske sprog, at man består en indfødsretsprøve, hvor man viser, at man har kendskab til både dansk kultur og dansk historie – krav, der gør, at man kan være en aktiv og bidragende del af det danske samfund.
Nogle kan så af forskellige årsager og hensyn få mulighed for dispensation for de her krav, f.eks. hvis de skulle lide af et alvorligt handicap, som gør det svært at leve op til kravene.
Det er ret og rimeligt, men det er også ret og rimeligt, at vi stiller krav om, at der ligger en lægefaglig dokumentation til grund for en sådan dispensation.
Det handler jo helt grundlæggende om, at der er tillid til den proces, det er at give dansk statsborgerskab, også af hensyn til dem, der spiller efter reglerne og gør sig umage for at leve op til kravene, eller dem, som lider af et handicap og netop har brug for dispensationen.
Det er baggrunden for, at regeringen nu fremsætter et forslag om at indføre en mulighed for second opinion – og nu taler vi for det meste dansk her i Folketinget: så altså en ny vurdering af de lægeerklæringer, der ligger til grund for behandlingen af ansøgningen om statsborgerskab.
Derfor lægges der op til, at Indfødsretsudvalget skal kunne bede Styrelsen for Patientklager foretage en vurdering af en lægeerklæring.
Styrelsen for Patientklager får selvfølgelig mulighed for at indkræve de nødvendige oplysninger og skal derefter give sin vurdering af, om man er enig eller uenig i lægens vurderinger og konklusioner i lægeerklæringen.
Med det her lovforslag synes jeg, vi har fundet en rigtig fornuftig og rimelig model, som på den ene side sikrer, at vi i Folketinget kan få ansøgningerne tilstrækkelig belyst, men på den anden side samtidig fortsat sikrer, at dem, der har krav på at få dispensation, rent faktisk også får en dispensation, og det sikrer tillid til hele processen.
Så det bakker Socialdemokratiet naturligvis op om.
Henrik Dahl (LA), 2020-10-23:
Tak for ordet.
Ja, nu skal vi til det igen.
Vi skal tage noget, der virker, og som alle mennesker er glade for, og så skal vi lave det om til noget, der måske virker, og som alle mennesker måske bliver glade for.
Det er noget, vi gør rigtig tit med NemID og med e-Boks og med alle mulige andre ting, der har med it at gøre.
Det er sådan en naturlov, at vi ikke kan blive fri for at tage chancen og forringe de ting, som virker rigtig godt, for de regler, der er om udbud, står over både grundloven og Vorherre, så det kan vi ikke sætte os ud over i Folketinget.
Det tvivler jeg meget på det gør, men der er ikke noget at gøre, så vi stemmer for.
Tak for ordet.
Mette Thiesen (NB), 2020-10-23:
Jeg skal gøre det ganske kort.
I Nye Borgerlige var vi ikke en del af den oprindelige aftale, der ligger til grund for det her, men vi bakker op om lovforslaget.
Mona Juul (KF), 2020-10-23:
Tak for ordet.
Da jeg forberedte mig, kom jeg til at tænke på 2011, hvor vi meldte ud som land, at vi nu skulle være digitale.
Det var en god ambition.
Nogle gange kom vi også til at glemme en række borgere, de ældre, de syge, mange unge og flere med udenlandsk baggrund.
Det var nemlig sådan, at nogle af de input, jeg kom med, kom fra sådan nogle lørdagsarrangementer, som jeg holdt i min virksomhed, hvor vi bragte de digitale kræfter sammen med borgerne i det, vi kaldte digital nødhjælp.
Så serverede vi kaffe og kringle for at få nogle til at komme, og det væltede også ind med borgere, der havde brug for hjælp til alt fra Skype, netbank, til småfrække sider og tjek af lottokuponer og det hele.
Nu er vi heldigvis kommet videre, selv om jeg synes, at der stadig væk er behov for, at vi får samlet alle op, og at alle er med på den digitale udvikling.
Det her lovforslag handler om noget helt andet, det handler om projekt Digital Post, det, som vi i dag kender som e-Boks, og som vi alle sammen har et behov for at bruge og har behov for fungerer.
Lad mig indlede med at sige, at hjemtagelse ikke just er et ord, Konservative normalt bryder sig lige så meget om, som jeg kunne høre på Enhedslistens ordfører de gør, men det har været en forudsætning i det her lovforslag for at sikre konkurrence.
I udvalgsarbejdet vil jeg have svar på, hvordan vi sikrer en ordentlig og økonomisk effektiv overgang.
Vi har ikke brug for at køre det her projekt ind i en mur, og vi har bestemt ikke brug for at bruge flere skattekroner end allerhøjest nødvendigt.
Jeg vil samtidig spørge godt og grundigt ind til datasikkerhed, og ikke mindst hvordan staten denne gang tænker ejerskab af et it-system ikke ender i de samme udfordringer, som vi ser med mange andre.
Der skal samtidig være totalt styr på det juridiske, ellers står vi igen med efterfølgende usikkerhed og uklarhed for både leverandørerne og alle brugerne og borgerne og ikke mindst i forhold til dataene.
Med gode svar på det er jeg sikker på, Konservative også følger op på aftalen og stemmer for.
Tak for ordet.
Jette Gottlieb (EL), 2020-10-23:
Jeg er vikar for fru Eva Flyvholm og fremfører hendes synspunkter.
Enhedslisten er positive over for forslaget.
Vi mener, det er klogt at hjemtage dataansvaret for Digital Post til en offentlig myndighed som Digitaliseringsstyrelsen.
Det er vores holdning, at vigtig digital infrastruktur så vidt muligt skal være under fællesskabets kontrol.
I forlængelse af det hæfter vi os ved Forbrugerrådet Tænk, der påpeger sikkerhedssituationen for næste generation af Digital Post.
Her mener vi, at der bør være et krav om, at data skal opbevares på servere i Danmark, og det skal uddybes, at den næste generation Digital Post er kritisk infrastruktur.
I den kommende lovbehandling vil vi rejse spørgsmål om det og også om, hvordan adgangen for borgere og virksomheder kommer til at være, hvis der f.eks. er problemer i systemet.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Det vil konkret medføre, at digital post-løsning bliver centralt placeret hos en offentlig myndighed, der har det samlede strategiske og styringsmæssige ansvar for løsningens sikkerhed og anvendelsen af personoplysninger.
Og det sker således med forhåbning om, at dette giver en større uafhængighed og fleksibilitet end den hidtidige tilknytning til privat leverandør har muliggjort.
Men for SF er det afgørende at sikre både it-sikkerheden og retssikkerheden for borgerne.
Det er dermed væsentligt, at hensynet til borgernes privatliv og ejerskab over egne data kommer i første række, når vi skal sikre en modernisering af den nuværende offentlige løsning til håndtering af digital post.
Og her er vi i SF lidt bekymrede.
For vi kan se, at både Forbrugerrådet Tænk og Datatilsynet rejser nogle spørgsmål og bekymringer.
Og det gælder helt grundlæggende i forhold til bemyndigelsesbestemmelsen til at fastsætte regler om flytning af fysiske personers og juridiske enheders digitale post, i forhold til hvorvidt den udgør et tilstrækkelig databeskyttelsesretligt behandlingsgrundlag efter databeskyttelsesreglerne og GDPR.
Og det gælder, i forhold til at den registrerede skal kunne gøre indsigelse mod behandling af personnummer i andre sammenhænge, i forhold til hvilke roller og dataansvar de forskellige aktører vil have, og i forhold til spørgsmålet om, hvad der er kritisk infrastruktur, og hvad der ikke er, samt behandling af data uden for landets grænser.
Disse spørgsmål vil vi selvfølgelig rejse i den videre udvalgsbehandling.
Men vi støtter selvfølgelig positivt op om forslaget i dag.
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Jeg vil gerne takke for udfordringen.
Det er altid rart at blive udfordret, det er jo ligesom det, vi har en Folketingssal til.
Jeg vil sige, at det jo er det, vi har et system til, for det er jo ikke kun inden for det her område, at der opstår fejl, og hvis der opstår fejl, har vi jo et klagesystem, hvor den slags ting skal behandles.
En læge, der systematisk omgås sin faglige forpligtelse til at behandle sager med omhu og uhildethed, skal selvfølgelig indklages til Styrelsen for Patientsikkerhed, og så skal der køre en sag.
Der kan jo være en generel problemstilling med en læge, som ikke opfylder sine faglige kvalifikationer, men hvorfor skal vi til at opfinde en ny enhed, som alene skal forholde sig til sager i Indfødsretsudvalget, og hvor den eneste anledning til at rejse en sådan sag er, at her synes man, at der kan være noget mærkeligt.
Det har jo ikke nogen konsekvens for, hvad lægen i øvrigt måtte gøre, og derfor bør det selvfølgelig være sådan, at vi skal bruge det klagesystem, der er, det tilsyn, der i forvejen er der, for en sådan læge skal selvfølgelig opfanges af det system.
Men det er jo ikke noget, der gør sig gældende særskilt for Indfødsretsudvalget, for det er jo en generel problemstilling.
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
Jo, men altså, jeg har fuld tiltro til den faglige kompetence i Styrelsen for Patientsikkerhed, og jeg synes, det er et helt naturligt sted, at man lægger den der second opinion-instans.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Vi kender det fra sager på arbejdsmarkedsområdet, og vi kender det f.eks. også fra patienter i forsikringssager, hvor det er sådan lidt med omvendt fortegn, altså at patienten synes, at lægeerklæringen ikke lever op til det, som den skal leve op til.
Er det ordførerens opfattelse, at det her system, som set med mine øjne er meget bureaukratisk, skal erstatte det, som vi normalt forstår ved en second opinion, hvor man bare beder en anden læge om at lave en vurdering, altså at det også kan komme til at gælde for folk på arbejdsmarkedsområdet eller folk i forsikringssager?
Martin Geertsen (V), 2020-10-23:
Da hr. Peder Hvelplund, Enhedslistens ordfører, afsluttede sit indlæg, tænkte jeg, at nu må det simpelt hen være nok, og at nogen måtte udfordre hr. Peder Hvelplund.
Jeg nævnte også i min egen ordførertale, at tilbage i 2014 var der en ret omfattende sag om snyd eller fejlagtige lægeerklæringer.
Jeg citerer bare fra den her artikel fra TV 2, hvori der står: Justitsministeriet har lige opdaget, at en speciallæge har udarbejdet stort set identiske lægeerklæringer i et større antal sager om udlændinges ansøgninger om dansk indfødsret, forklarer ministeren, som netop har præsenteret mistanken for Folketingets Indfødsretsudvalg.
Så siger hr. Peder Hvelplund, at der ikke er noget grundlag for mistænkeliggørelse.
Men hvad siger sådan en sag som den her hr. Peder Hvelplund?
Peder Hvelplund (EL), 2020-10-23:
Tak for det.
Det er sjældent, at vi her i Folketingssalen behandler lovforslag, som må karakteriseres som decideret tåbelige.
Men jeg må tilstå, at det gør vi efter min og Enhedslistens overbevisning her i dag.
Lovforslaget omhandler oprettelsen af en særlig enhed under Styrelsen for Patientklager, der skal vurdere lægeerklæringer på indfødsretsområdet.
I dag er der ekstremt stramme regler for at opnå statsborgerskab.
Der er krav om opholdslængde, om selvforsørgelse, om ingen kriminalitet, om danskprøve og indfødsretsprøve.
Hvis man ikke opfylder betingelserne, er der mulighed for at søge dispensation, og det kan f.eks. være, hvis du som torturoffer har fået ptsd.
Så skal du selvfølgelig have en lægeerklæring, hvor en speciallæge med omhu og uhildethed udfærdiger en lægeerklæring.
Det har vi heldigvis dygtige og kompetente læger til at gøre.
Nu har Venstre, Liberal Alliance, Konservative, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti så besluttet – og det er den beslutning, der effektueres her i dag – at der skal oprettes en ny enhed under Styrelsen for Patientklager, der kan vurdere lægeerklæringer, selv om der ikke er nogen som helst grund til at så tvivl om lægens omhu og uhildethed.
Det beror så alene på, om en mavefornemmelse hos medlemmer af Indfødsretsudvalget gør, at de synes, at der skulle være noget galt.
For læger er i forvejen underlagt et fagligt tilsyn.
Gennem Styrelsen for Patientsikkerhed og også Styrelsen for Patientklager, som også gør Indfødsretsudvalget opmærksom på det, hvis der er en verserende sag med en læge, kan man indhente en second opinion.
Det sker jo allerede i dag.
Der skal oprettes en ny enhed.
Det er efter Enhedslistens mening med til at skabe mistillid til lægerne.
Det er en yderligere bureaukratisering af processen.
Det er spild af lægernes kostbare tid, evner og kompetencer, og det er et brud på beskyttelsen af patienters oplysninger, og det er i det hele taget en rigtig, rigtig dårlig idé, og det er derfor, jeg karakteriserer lovforslaget som både unødvendigt og tåbeligt.
Lægeforeningen har tidligere gjort opmærksom på, at de ikke ønsker, at deres faglighed skal intimideres og politiseres gennem de nye lægeattester til ansøgning om dansk indfødsret.
Derfor er der ingen grund til at forstærke den problemstilling, for hvordan vil det føles for en læge, der bliver gjort opmærksom på, at hendes faglighed bliver undersøgt af en særlig enhed under Styrelsen for Patientklager, uden at der har været nogen som helst anledning til at så tvivl om lægens omhu og uhildethed – andet end selvfølgelig en fornemmelse hos et medlem af Indfødsretsudvalget?
Jeg synes, det er en helt urimelig mistænkeliggørelse.
Jeg kan hverken se nogen saglig eller faglig begrundelse for det her forslag, og derfor kan Enhedslisten naturligvis ikke stemme for forslaget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Tak for det.
Kan vi stole på lægers faglige og objektive vurderinger, når læger skal udarbejde erklæringer om menneskers fysiske og psykiske formåen?
Ja, det kan vi altovervejende.
Alligevel er lægeerklæringer ofte til debat.
Det er de i forhold til arbejdsmarkedet, det er de i forhold til forsikringer og altså også i forhold til indfødsret.
Vi ser jævnligt eksempler på, at der er brug for en ny vurdering.
Det anerkender vi.
Det klares normalt bare ved en simpel genvurdering hos en anden læge – altså det, der også hedder en second opinion, som er en metode, som også har været anvendt i Indfødsretsudvalget ved flere lejligheder.
Jeg er derfor også overrasket over det forslag, som vi skal behandle i dag, ikke fordi jeg ikke deler opfattelsen af, at der kan være brug for en ny vurdering, men på grund af konstruktionen.
I SF har vi derfor også en række forbehold og uafklarede spørgsmål i forhold til lovforslaget, som jeg håber vi kan få afdækket i den kommende udvalgsbehandling.
Men først vil jeg bemærke, at flere høringsparter i deres høringssvar har kritiseret den korte høringsfrist.
Det må regeringen kunne gøre bedre, for de her lovforslag, bl.a. det her, er opfølgning på en politisk aftale fra den tidligere regering, som man sagtens kunne have sendt i høring på et tidligere tidspunkt.
I SF mener vi, at der allerede er en myndighed til at sikre, at læger følger deres lægeløfter og dermed også udarbejder faglige og valide lægeerklæringer efter god tro og orden.
En oprettelse af en enhed under Styrelsen for Patientklager til at vurdere lægernes vurdering kan skabe grobund for øget afstand mellem faget og myndighederne.
Vi bør i stedet for se på, hvordan vi kan understøtte lægerne i deres komplicerede vurderinger.
Og hvis man mener, at der er læger, der ikke leverer fagligt valide lægeerklæringer, så må det som hidtil kunne påklages i det nuværende system.
Det ved jeg der også er andre patienter der godt kunne tænke sig at vi blev tydeligere om.
I SF er vi yderligere forbeholdne over for, at Styrelsen for Patientklager fremadrettet i disse tilfælde kan afkræve enhver oplysning af sundhedspersoner, som er nødvendig for styrelsens vurdering.
Det er altså oplysninger, som borgerne i øvrigt har givet videre til sundhedspersonen i fortrolighed og i en forventning om dennes tavshedspligt.
Derfor vil vi i udvalgsbehandlingen have svar på, hvilke kriterier der skal opfyldes for, at en lægeerklæring skal revurderes, om det er alle lægeerklæringer, og vi vil også gerne have svar på, hvor meget en udtalelse fra den nyoprettede enhed vægter i den endelige afgørelse, og endelig mener jeg faktisk også, der er brug for at se på de forvaltningsretlige forhold i lige præcis den her konstruktion, hvor man beder en styrelse, som normalt er beregnet til at tage sig af patienternes ve og vel, til også at tage sig af myndighedens ve og vel.
Med de ord vil jeg tage et stærkt forbehold for, at SF kommer til at støtte forslaget.
Stinus Lindgreen (RV), 2020-10-23:
Tak for det.
Det er godt at se ministeren til stede i salen igen.
Det var jo ærgerligt, at han ikke var her, da vi diskuterede tobak forleden dag.
Tak for ordet.
Jeg er ked af at måtte ødelægge den gode stemning hos de foregående talere.
Men hensigten bliver jo tydelig, når man kradser lidt i overfladen her.
Jeg har før sagt, at jeg syntes, sundhedsområdet er alt for vigtigt til, at man skal lave symbolpolitiske tiltag på udlændingeområdet, og det gælder i særdeleshed her.
Det er klart, at der på indfødsretsområdet naturligvis er krav til de personer, der søger om statsborgerskab.
Der er klare og objektive lovkrav, man skal leve op til, før man kan få tildelt statsborgerskab.
Men hvis en ansøger af gode grunde ikke kan opfylde disse krav, f.eks. på grund af et handicap, kan vedkommende søge om dispensation.
Det er i forvejen utrolig svært at få dispensation fra de krav, der er stillet, og det kan i sig selv være rimeligt nok.
Men man kan jo se på tallene over årene her, at andelen af handicappede, der har søgt og fået dispensationen, er faldet dramatisk.
Under den nuværende regering ligger den nede på omkring 1 pct.
Så det peger jo ikke ligefrem på, at vi har et meget stort problem med læger, der laver mangelfulde lægeerklæringer for at få folk igennem på et fejlagtigt grundlag.
Alligevel vælger man så her at lægge endnu et benspænd ind for de mennesker, der lever op til de lovmæssige krav, og som er kommet igennem nåleøjet og har fået tildelt dispensation.
Hvis medlemmerne af udvalget har en eller anden følelse af, at en ansøger og dennes læge har snydt, skal processen kunne skydes til hjørne.
I mine øjne er det en helt urimelig mistænkeliggørelse både af ansøgerne og ikke mindst af de læger, der udarbejder lægeerklæringerne.
Det er jo ikke en simpel proces, disse mennesker har været igennem, og derfor støder det helt grundlæggende min retsfølelse, at mavefornemmelsen hos medlemmerne af Indfødsretsudvalget skal kunne få denne effekt.
Jeg mener, det er uanstændigt.
Problemerne med den foreslåede model er jo åbenlyse, når man læser høringssvarene fra de i denne sammenhæng mest relevante parter.
Se på Lægeforeningens svar, se på Dansk Selskab for Almen Medicins svar.
Man beder dem om at agere sagsbehandlere og tage stilling til spørgsmål, der ligger langt uden for deres lægefaglige område.
Jeg håber virkelig, at ministeren vil lytte til disse indvendinger.
At spænde de lægefaglige organisationer foran en politisk vogn er i mine øjne helt utilstedeligt, og vi kommer i hvert fald ikke til at stemme for.
Men tak for ordet.
Marie Krarup (DF), 2020-10-23:
For det første skal der jo være et flertal i Indfødsretsudvalget, der ønsker det, før man kan gøre det.
Det er vel selvfølgelig kun, når der opstår en mistanke om, at der kan være noget lorent her.
F.eks. opstod der mistanke på et tidspunkt, hvor der var tale om nærmest enslydende lægeerklæringer om en lang række forskellige personer, fordi de kom fra den samme læge.
Der synes jeg der er grund til, at man får set på den slags erklæringer igen.
Det kan jeg ikke se at der skulle være behov for.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-10-23:
Jeg tror, ordføreren misforstod mit spørgsmål så, for mit spørgsmål gik netop på Indfødsretsudvalget, hvor de her sager hører til, og hvorvidt Dansk Folkeparti forestiller sig, at man generelt vil have mistillid til de saglige og faglige og objektive vurderinger, som læger har lavet, og dermed sende samtlige dispensationsansøgninger til en genvurdering, når det er sådan, at der foreligger en lægeerklæring.
Vil samtlige indfødsretsansøgere med en lægeerklæring i fremtiden blive sendt i det her system for at få genvurderet deres helbredsattester?