Ellen Trane Nørby (V), 2021-04-16:
Tak for ordet.
Det lovforslag, som vi behandler i dag, er jo generelt og grundlæggende et bureaukratilovforslag.
Det sker godt nok under dække af, at man vil indføre en endnu ukendt model for minimumsnormeringer, en model, som man ikke har færdigforhandlet, en model, som man ikke ved hvad indeholder.
Jeg må bare sige, at fra Venstres side mener vi ikke, at vores pædagoger har tid i overskud.
Vi vil sådan set gerne støtte en model, hvor vi får flere pædagoger og mere pædagogisk personale ude i vores dagtilbud til at tage sig af vores børn, men de har ikke behov for mere bureaukrati.
De har ikke behov for, at deres kostbare tid skal gå med at udfylde skemaer og indrapportere forskellige ting.
For grundlæggende giver det her lovforslag hjemmel til, at man kan indhente en ubegrænset mængde data derudefra – ubegrænset.
Det skal fastsættes i en bekendtgørelse og noget andet efterfølgende; det er sådan set kun fantasien, der sætter grænser for, hvor meget bureaukrati man kan få med det her lovforslag.
Hvis nu vi bare kigger på nogle af de ting, der så er nævnt, som man fremadrettet skal bruge tid på at indregistrere i stedet for bruge tid på vores børn – altså sørge for, at de får den omsorg, de har behov for; sørge for, at de kommer ud på legepladsen, at de bliver fagligt uddannet, og at de bliver motorisk udviklet – så skal man nu bruge tid på oplysninger som eksempelvis børns indmeldelses- og udmeldelsesdato, personalets stillingskategorier, ansættelsesperioden, børnenes alder ved overgangen til skolestart, gennemsnitligt sygefravær blandt personalet, og det kan være andre relevante kvalitetsindikatorer og bla bla.
Det er jo ikke en udtømmende liste.
Det er rigtigt, at noget af det har vi sådan set viden om i dag.
Noget af det støtter vi sådan set også op om.
Det er jo hele grundlaget for den brede aftale, som vi lavede i 2018 i forhold til Dagtilbudsportalen.
Det var, dengang vi bredt forankret i Folketinget forhandlede det her område, dengang man ikke lavede blokpolitik på børnepolitikken i Folketinget, men hvor vi havde en VLAK-regering og før det en Venstreledet regering, som faktisk inviterede alle Folketingets partier til forhandlinger på børneområdet, hvor vi lavede både 1.000-dagesprogrammet og lavede indsatsen, hvor vi indførte sociale normeringer i vores dagtilbud, hvor vi lavede de nye pædagogiske læreplaner, og hvor vi tog en række initiativer i fællesskab.
Nu har man så valgt at lave blokpolitik på området, og derfor har Venstre heller ikke været med til forhandlingerne omkring det her eller de andre ting, som de røde partier har aftalt sammen med regeringen.
Hvis man kigger på det, som Datatilsynet f.eks. noterer sig i deres høringssvar, så siger de jo: »Datatilsynet skal henstille til, at Børne- og Undervisningsministeriet gør sig nærmere overvejelser om, hvorvidt den korrekte hjemmel for behandling er artikel 9«, og det er altså personfølsomme data, vi taler om her, »da den behandling – efter Datatilsynets opfattelse – ikke umiddelbart kan rummes inden for den pågældende bestemmelse.«
Så vi taler ikke bare om bureaukrati og om tid, der bliver taget fra vores børn; vi taler også om indsamling af data, som Datatilsynet, jævnfør deres høringssvar, har bekymringer omkring.
Og derfor synes jeg egentlig, det ville have været rart, hvis vi ikke havde haft en regering, der førte blokpolitik på børneområdet, men som reelt havde indkaldt til brede forhandlinger om det ønske, som vi alle sammen deler: Hvordan kan vi styrke børneområdet i Danmark; hvordan kan vi sikre bedre normeringer; hvordan kan vi sikre alle børn og unge en tryg opvækst; hvordan kan vi sikre, at der også er flere medarbejdere med en pædagogisk faglig baggrund derude, der kan tage sig af de børn, der har allermest behov?
Det bidrager det her lovforslag ikke til.
Det er med til at skævvride, det er med til at bureaukratisere.
Det fremgår også af f.eks. KL's høringssvar, ligesom det fremgår af en række af de andre høringssvar.
Den blokpolitiske aftale, man har lavet, har handlet om at lukke alle de private tilbud på daginstitutionsområdet, og den har ikke tilgodeset dagplejerne, for dem har man ikke ønsket at inkludere i en aftale, for man har kun villet have de kommunale børnehaver inkluderet.
Hvis man så kigger på økonomien forbundet med det – for der er jo afsat penge til økonomien – så kan man i forhold til bureaukratiet i det her lovforslag og de økonomiske konsekvenser af lovforslaget også se, at man vælger kun at kompensere kommunerne og ikke alle de institutioner, der ligger under vores friskoler, og ikke alle de selvejende og private institutioner.
De skal have nul kroner for den ekstra indrapporterings- og bureaukratibyrde, som de nu får.
Kommunerne skal have 10 mio. kr., sådan at de kan ansætte nogle flere i forvaltningerne eller bruge tiden fra børnehaverne til at lave indrapporteringer.
Så ja, vi synes, at der er problemer med det her lovforslag, og derfor kommer vi heller ikke til at tilkendegive vores stillingtagen her til førstebehandlingen.
Vi kommer til at spørge til alle de her ting i lovbehandlingen, for vi var egentlig af den opfattelse, at vi skulle skabe mere tid til vores børn, skabe bedre børnehaver og ikke mere bureaukrati til vores ansatte ude i vores dagtilbud.
Tak for ordet.