Ulla Sandbæk (ALT), 2016-12-15:
Vi har stillet nogle spørgsmål i forbindelse med L 81.
Bl.a. har vi stillet et spørgsmål om, hvorfor man ikke skal afrapportere eksplicit om UNGP og OECD – og til det formål har vi stillet et ændringsforslag.
Vi har fået et svar, hvor der står, at investeringsfonden skal anvende relevante internationale standarder for bæredygtighed og samfundsansvar baseret på mellemstatslige aftaler, herunder UN Guiding Principles on Business and Human Rights.
Faktisk er det jo sådan, at UN Guiding Principles on Business and Human Rights laver en årlig afrapportering.
Vi spørger så, hvorfor det ikke også kan blive tilfældet med UNGP og OECD, og får det svar, at det vil være for teknisk og bureaukratisk at have en så detaljeret lovtekst som foreslået.
Men hvad er egentlig forskellen på, at man afrapporterer for UN Guiding Principles, og at man så også skal afrapportere for OECD?
Nej, undskyld, jeg kom til at blande det sammen, det er FN's Global Compact, hvor der sker en årlig afrapportering, og vi ønsker så også, at det skal være for UNGP og OECD.
Så jeg vil gerne bede om et svar på, hvorfor i alverden det skulle være teknisk og bureaukratisk.
Vi beder jo ikke om en global afrapportering.
Vi kan godt forstå, at hvis man byder ind som firma og gerne vil have del i de penge, som kommer i IFU, så kan man ikke lave en almindelig afrapportering, for der kan være hemmeligheder, som man ikke kan afrapportere.
Men lige præcis omkring UNGP og OECD burde det dog være muligt at lave en afrapportering.
Det er den ene ting.
Den anden ting er sammensætningen af Udviklingspolitisk Råd.
Vi er glade for, at regeringen kommer os lidt i møde og siger, at man kan sætte tallet op fra 9 til 11, men vi mener stadig væk ikke, at det tal vil være højt nok til at sikre en alsidig repræsentation.
Der står ganske vist i svaret på de spørgsmål, vi har stillet, at dem, som for nuværende er indstillet som kandidater til Udviklingspolitisk Råd, også fremover vil blive hørt og have mulighed for at indstille kandidater.
Men det betyder jo ikke, at de er sikret en plads, som de tidligere var.
Man kan jo godt forestille sig nu, at man f.eks. siger, at erhvervslivet – men det vil nok ikke være tilfældet – har man ikke behov for at høre lige nu, eller at universiteterne har man måske ikke behov for at høre lige nu.
Selvfølgelig er det ikke nødvendigt, at man siger, at det skal være tre og tre og tre og fem, altså, man kan godt lave en fleksibilitet i, hvor mange man indstiller fra de forskellige implicerede parter, som gerne vil komme med råd til Udviklingspolitisk Råd.
Men man burde vel sige, at i hvert fald de nuværende organisationer skal være sikret en plads, uanset hvor mange der så er.
Så kan man sige, at der er nogle pladser, som skal stå åbne, hvis man synes, at der er nogle interesseorganisationer, som ikke har været repræsenteret, og som man gerne vil have repræsenteret.
Så kunne man lave et antal pladser, som de kunne benytte sig af.
Men hvorfor ikke sikre, at de nuværende medlemmer – nemlig civilsamfundet, erhvervslivet, fagbevægelsen og universiteterne – er sikret en plads i rådet?
Det er sådan set det, som vores ændringsforslag går ud på.
Men man kunne jo modificere det ved at sige, at der er et vist antal pladser, som står åbne for andre interessenter.
Jeg vil gerne have svar på, hvorfor man ikke kan sikre de nuværende interessenter pladser i rådet.