Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-11-17:
Tak for det.
Som sædvanlig foregår debatten jo i de højere luftlag her, og jeg skal så forsøge at spille ind som sådan ret ny EU-ordfører.
Tak til ministeren for redegørelsen om EU-samarbejdet.
Da vi sidst debatterede udviklingen i EU og i EU-samarbejdet, var det med klimavalget som bagtæppe.
Borgerne gav os politikere en klar opgave: Der skal handles på klimaudfordringerne, så kommende generationer kan leve på en sund planet, og der skal handles i fællesskab.
Kun gennem et stærkt europæisk fællesskab kan vi løse klimaproblemerne.
Så kom covid-19 lige pludselig og vendte alt på hovedet, og det stod jo klart, hvor udsatte vi er over for grænseoverskridende epidemier.
Pandemien har i den grad testet det europæiske fællesskab, som heldigvis har vist stor styrke og handleevne.
Siden udbruddet har EU-politik jo i ganske høj grad handlet om virussen, og det kommer det nok til i lang tid fremover.
Men der er mange andre vigtige sager på dagsordenen, og der er nok at tage fat på.
Lad mig f.eks. nævne – i forlængelse af klima i EU – Kommissionens grønne dagsorden og det at gøre denne til en topprioritet med præsentationen af en europæisk grøn pagt, bl.a. med en strategi, som koncentrerer sig om biodiversitet, en jord til bord-strategi og en strategi for at stoppe afskovning.
Vi har også fået et forslag til en europæisk klimalov, en bindende klimalov, der skal lovfastsætte målet om et klimaneutralt EU og et reduktionsmål for 2030.
Og den skal jo så forhandles på plads her i december.
Heldigvis lykkedes det jo os i SF sammen med andre partier at presse regeringen til at være mere stræbsomme i forhandlingerne, end der egentlig var lagt op til.
Nu skal regeringen holde fast, så vi kan få landet et ambitiøst klimamål i EU.
Også aftalen om MFF'en har et markant grønnere fokus end tidligere, og her har vi fra SF's side fået en række klare, grønne aftryk på regeringens forhandlingslinje, som også kommet med i den endelige MFF-aftale.
F.eks. at udgifter under MFF'en ikke må gå til klima- og miljøskadelige aktiviteter.
I genopretningsfonden, som forhåbentlig falder endeligt på plads meget snart, er det også tydeligt, at den grønne omstilling og genopretningen af Europas økonomi hænger rigtig tæt sammen.
Som jeg sagde indledningsvis, har den alvorlige økonomiske krise i kølvandet på covid-19 været en test af EU’s beslutningsevne.
EU har reageret langt hurtigere og med mere omfattende tiltag end under finanskrisen og har vist evne til at træffe store beslutninger hurtigt og under vanskelige omstændigheder.
Og det er utrolig godt.
EU skal efter min mening være en klub af retsstater, der effektivt værner om grundlæggende rettigheder, fri presse, uafhængige domstole og en reel beskyttelse af mindretal.
Desværre har flere lande jo problemer med at leve op til de her helt basale standarder på det område, og det går slet ikke.
I september afholdt Folketinget en høring om presset på EU’s grundlæggende rettigheder, og her kom det jo tydeligt frem, hvordan situationen for f.eks. kvinders og lgbt-personers rettigheder er forværret i både Polen og Ungarn.
Ungarn vedtog i foråret en diskriminerende lov mod transpersoner, og i Polen har vi set, hvordan lgbt-fri zoner er blevet indført i flere områder.
EU's hidtidige tiltag har jo vist sig at være, desværre, en lille smule utilstrækkelige i forhold til at styrke og klare de åbenlyse problemer, vi ser i flere medlemslande.
Heldigvis har institutionerne jo så nu indgået et fornuftigt kompromis om en kobling mellem adgangen til EU’s pengekasse og evnen til at overholde grundlæggende retsstatsprincipper.
Polen og Ungarn har så truet med veto, men vi gør klogt i at holde fast og huske, hvor mange penge de to lande modtager fra EU-kassen.
Vores retsstatsprincipper er ikke til forhandling.