Astrid Krag (S), 2021-05-17:
Tak, formand.
Med beslutningsforslaget B 156, som vi skal drøfte nu her, foreslås det, at regeringen inden den 1. maj 2021 skal fremsætte et lovforslag, hvorved der oprettes en ny forsøgsordning med udvidede frikommuneforsøg.
Den udvidede frikommuneforsøgsordning skal medføre, at alle 98 kommuner skal kunne ansøge om at gennemføre konkrete forsøgsforløb inden for et eller flere velfærdsområder efter eget valg.
Det kunne f.eks. være dagtilbuds-, folkeskole-, ældre- eller beskæftigelsesområdet.
Med den udvidede frikommuneforsøgsordning skulle alle landets kommuner have langt større frihed til selv at finde nye og effektive løsninger.
Vi har haft frikommuneforsøgene i forskellige former, og udfordringsretten blev indført i 2008, og vi har fjernet enkeltbestemmelser, men det må siges at have været en sporadisk indsats med forskellige redskaber.
Trods gode intentioner er der fortsat behov for at afbureaukratisere og regelforenkle.
Der indkom 20 ansøgninger fra i alt 17 kommuner – altså var der en begrænset interesse fra kommunerne for et nyt frikommuneforsøg.
Ansøgningerne blev efterfølgende i december 2019 omdirigeret til behandling i regi af den udvidede udfordringsret.
Den tidligere regering igangsatte også anden runde af friinstitutionsforsøg i 2019, hvor både kommuner og institutioner kunne søge om at gennemføre forsøg.
Regeringen besluttede dog i marts 2020 ikke at gennemføre forsøgene.
Det var bl.a., fordi der var meget begrænset interesse for forsøgene blandt kommunerne.
Kun 3 ud af 98 kommuner havde vist interesse – det, til trods for at forsøget havde været åbent for alle landets kommuner.
Regeringens holdning er også på den baggrund, at vi har prøvet og afprøvet forsøgsordningerne, hvor der fjernes enkeltstående regler.
Det betyder selvfølgelig ikke, at vi bare skal opgive flere forsøg, hvor idéer til at løse velfærdsopgaverne bedre med mindre bureaukratiske regler kan komme nedefra, fra dem, der ved, hvor reglerne er bøvlede og forhindrer nye og bedre måder at gøre tingene på – tværtimod.
Forslagsstillerne angiver, at det udvidede frikommuneforsøg skal frisætte alle 98 kommuner på en gang, og at kommunerne selv skal kunne vælge et eller flere velfærdsområder, hvor kommunen skal sættes fri.
I forhold til det forslag kan jeg have en stille undren.
Forslagsstillerne har tidligere afvist at støtte velfærdsaftalerne på ældreområdet.
Forslagsstillerne har jo for ganske nylig stemt imod lovforslag om velfærdsaftaler på ældreområdet.
Nu vil I så det hele og mere til.
Med velfærdsaftalerne går vi en anden og ny vej, end vi har gjort før.
Vi starter så at sige med et blankt stykke papir, for vi vil gøre op med det, der kvæler fagligheden og nærværet.
Vi ved ikke bedst herinde på Christiansborg – ikke altid i hvert fald.
Det gør dem, der til daglig er tæt på den ældre borger, barnet i børnehaven eller eleven i folkeskolen.
Borgerne skal opleve mere nærvær, bedre omsorg, bedre pleje.
Det kan de, ved at de fagligt kompetente medarbejdere får lov til at få mere frie rammer til at skabe den bedre velfærd sammen med borgerne.
Det kræver mod, og det kræver tro på de fagprofessionelle: lærerne, pædagogerne og medarbejderne på ældrecentrene, og det mod og den dedikation fra kommunal side har de syv kommuner udvist.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Forsøg af den her karakter kan kun fungere, hvis der er en stærk politisk forankring i kommunerne.
Børnene skal selvfølgelig stadig have undervisning af høj kvalitet.
Men med den større frihed, som kommunerne får, følger der selvfølgelig også et ansvar for at levere bedre velfærd og bedre løsninger.
Det tror jeg på at de syv kommuner kan levere.
Kommunerne har så meget gejst og masser af idéer.