Karina Adsbøl (DD), 2024-04-03:
Tak for det.
Jeg havde lige glemt, at vi var blevet lidt større, men det er jo dejligt.
Da jeg hørte, vi skulle debattere det her i dag, var min første tanke, at det var sådan lidt mærkeligt, fordi folkeskoleforligskredsen jo lige havde indgået en aftale, og så tænkte jeg, at så havde de vel fikset alle de udfordringer, der var.
Men om ikke andet er jeg glad for, at vi kan debattere det her i dag, for det er jo vigtigt.
Jeg kender ikke baggrunden for, hvorfor man ikke havde taget det med i aftalen.
Nu nævnte ministeren lige, at det var en bekendtgørelse, som ministeren bare kan ændre, men jeg tænker, at det jo altid er godt at være enige på tværs politisk i forhold til at stramme op og gøre tingene bedre.
Nu var det jo også sådan, at ministeren var hos Børne- og Undervisningsudvalget, netop da alle de her sager om overgreb og seksuelle krænkelser af 6-11-årige på Borup Skole i Køge kørte, og ministeren ville jo gerne have undersøgt, om det var et enkeltstående tilfælde, eller om det var udtryk for en bredere tendens.
Så er det så, som jeg tidligere påpegede, sådan, at vi modtager noget af det her i dag, sådan lige nogle timer inden vi skal debattere i den her forespørgselsdebat, og det synes jeg er lidt ærgerligt, når jeg nu kan konstatere, at ministeren altså har beskæftiget sig med det lang tid før.
Der er jo desværre alt for mange sager.
Derfor er det også vigtigt, at vi er meget opmærksomme på det, men også, at vi handler derefter.
For alt for mange børn oplever at gå i skole med ondt i maven, og som vi har været vidne til i den sidste tid i dagspressen, men også igennem de henvendelser, vi har fået, er der jo desværre en stor udfordring på mange af landets folkeskoler, både med vold og krænkelser.
Derudover er der også på flere skoler udfordringer med negativ kontrol, som også har fyldt meget.
Det er jo desværre både elever og lærere, det går ud over.
Som det også tidligere er blevet sagt her i dag, er mere end hver tredje lærer i folkeskolen udsat for vold, og i børnehaveklasser og på specialskoler er tallet endnu højere.
Det viser jo netop den undersøgelse, der har været.
Helt præcist har 34 pct. af folkeskolelærerne været udsat for spark, slag, skub og at blive spyttet på i løbet af det seneste år.
For børnehaveklasseledere gælder det 60 pct., og på specialskolerne er det 74 pct. af lærerne, og det er jo ikke et rimeligt arbejdsmiljø.
I Danmarksdemokraterne mener vi, at vi skal sikre, at der er en god nok værktøjskasse, man kan bruge ude på skolerne, og der mener jeg også, vi er forpligtet til her fra Christiansborg at sikre, at de overordnede rammer er på plads.
Derudover er det jo også sådan, at det følger af serviceloven, at personer, der udøver offentlig tjeneste eller offentligt hverv, har en skærpet underretningspligt, i og med at de har pligt til at underrette kommunen, hvis de under udøvelse af tjenesten eller hvervet får kendskab til eller grund til bl.a. at antage, at et barn eller en ung under 18 år har været udsat for overgreb.
Skolelærere og skoleledere er netop omfattet af den her skærpede underretningspligt, og derfor tænker jeg tit på, når vi debatterer, hvad enten det er på skoleområdet eller på socialområdet, hvor meget man tænker tingene i en sammenhæng på det her område.
For underretningspligten er jo personlig, og i nogle kommuner har forvaltningen fastsat procedurer, der medfører, at en underretning skal gå gennem skolens eller institutionens ledelse, således at lederen på skolen, institutionen m.v. er den, der kontakter og underretter de sociale myndigheder.
I tilfælde, hvor lederen vælger ikke at underrette kommunen, skal man som fagperson dog være opmærksom på, at der er man altså ikke fritaget for et ansvar.
Så man må altså ikke tilsidesætte den underretningspligt, der er, og nu har vi hørt om alle de her sager, og det er jo også sådan i dag, at hvis et barn eller en ung er udsat for vold eller overgreb, er der børnehusene, som man skal anvende ude i kommunerne.
Der mangler jeg bare lidt sammenhæng, når vi debatterer på skoleområdet, for det hele hænger sammen.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får det hele med og er opmærksomme på alle de elementer, der er.
For det er jo sådan, at man fra kommunens side er forpligtet til at reagere og sætte ind med hjælp og støtte til de familier, der har udfordringer, og jeg tænker, at vi, når et barn krænker et andet barn, skal stille spørgsmål om hvorfor.
Altså, der er jo en baggrund for, at det sker.