runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Christensen (S), 2017-03-22:
Jeg har adskillige gange hørt ministeren forsøge at forklare, at stigningen på de 0,3 pct. i det offentlige forbrug er flere penge.
Det er sådan set rigtigt nok.
Men det er sådan, hvis man tager det demografiske træk, at det vil kræve, at der var en stigning på 0,6 pct. for at holde det nuværende serviceniveau.
For at gøre det en lille smule simpelt kan man sige, at hvis vi derhjemme har en udgiftsstigning på 0,6 pct., men kun har en lønstigning på 0,3 pct., så ville vi jo være nødt til derhjemme at skulle finde nogle kompenserende besparelser for at løfte det ekstra udgiftsbehov, der er.
Vi ved jo rent faktisk, at der kommer flere ældre; vi ved, der kommer flere børn frem til 2025.
Og det er i den periode, regeringen vælger en politik, som vil betyde 14 mia. kr. mindre til den offentlige sektor og dermed 16.000 færre i den offentlige sektor.
Så kan ministeren ikke i det mindste anerkende, at der er brug for en vækst på 0,6 pct. og ikke 0,3 pct. for at levere det nuværende serviceniveau, taget i betragtning at der både kommer flere ældre og flere børn?
Og kan ministeren pege på, hvor de 16.000 færre offentligt ansatte skal findes?
Det, ministeren forudsætter, er, at man kan drive den offentlige sektor billigere med flere børn og med flere ældre.
Det er rigtigt, at 0,3 pct. er mere end 0.
Men når det kræves, at der skal være en stigning på 0,6 pct., hvilket altså betyder 14 mia. kr. mere, blot for at kunne holde det serviceniveau, der er i den offentlige sektor nu, er det da nærmest helt komisk, at ministeren ikke vil anerkende, at det betyder, at der rent faktisk skal laves besparelser i den borgernære velfærd ude i kommunerne.
16.000 færre offentligt ansatte betyder altså nedskæringer ude i kommunerne.
Nej, jeg synes sådan set ikke, at jeg har klaget over svarene.
Altså, det anskueliggør jo meget godt, at ministeren har meget lidt forståelse for, hvordan den virkelige verden, der eksisterer ude i kommunerne, er.
Hvis kommunen har brug for 100 kr. for at dække de udgifter og for at have det serviceniveau, der er i dag, med det antal borgere, der er, og de får flere borgere – flere ældre og flere børn – så hjælper det jo ikke noget, at man i øvrigt kun vil give dem 97 kr., hvor man måske før har givet dem 95 kr., og man så siger, at de får flere penge.
Altså, det her er et spil om kejserens klæder, minister ...
Søren Pind (V), 2017-03-22:
Regeringen støtter den fri bevægelighed i Den Europæiske Union.
Det er en hjørnesten i det indre marked og en forudsætning for vækst og beskæftigelse i Europa og i Danmark.
Men samtidig er det jo afgørende, at EU ikke udvikler sig til en social union, og det princip arbejder regeringen i mange sammenhænge i europæisk regi for at fastholde.
På studiestøtteområdet har regeringen inden for de seneste år afgivet indlæg i sager ved EU-Domstolen til støtte for bl.a. Nederlandene og Luxembourg.
Derfor vil jeg gerne understrege, at jeg deler spørgerens optagethed over det stigende antal EU-borgere, som modtager SU som vandrende arbejdstagere.
Derfor, af den grund, ser regeringen i øjeblikket på de engelsksprogede erhvervsakademier og professionsbacheloruddannelser, hvor der er en stor koncentration af EU-/EØS-borgere.
Jamen det er klart, og det vil jeg altid stå på mål for, at vi har et europæisk samarbejde, og det er i udgangspunktet rigtig, rigtig godt, og det er det sådan set også på alle mulige andre områder.
Men så er der nogle udfordringer, og det er bl.a. det, som spørgeren sigter til.
Der kan man selvfølgelig se på europæisk plan på det, men der er også nogle nationale værktøjer, vi kan tage frem af værktøjskassen og prøve at skrue med.
Herunder er der altså den undersøgelse, som er lige på trapperne, i forhold til bl.a. professionshøjskolernes sammenhæng med EU-/EØS-studerende, og jeg vil inden længe vende tilbage i forhold til det.
Én ting er det internationale spor, men vi har på den anden side i Danmark altså også været enige i, at et vist beløb kunne vi godt afsætte til de her mennesker.
Det er der jo enighed om i forligskredsen, nemlig de 420 mio. kr. årligt.
Det, mine bestræbelser går på i første omgang, er at holde den ramme sammen med forligskredsen, som er aftalt i forhold til det her.
Og de tiltag kan i sagens natur jo kun være nationale, de er jo aftalt.
I forhold til de videregående EU-perspektiver arbejder den her regering for, at EU ikke skal udvikle sig til en social union, og inden for den ramme foregår det politiske arbejde.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-03-22:
Tak for det.
Nu kan vi bare helt konkret se, at der foregår besparelser.
I det her konkrete eksempel betyder det, at der ikke længere er den samme medarbejder om natten, hvilket umiddelbart vil betyde mindre tryghed for vores demente medborgere.
Når vi så samtidig kan se, at ministerens eget parti går ind for decideret nulvækst, og regeringen foreslår en vækst på 0,3 pct., så vil det betyde 16.000 færre offentligt ansatte, i forhold til hvad der er brug for i 2025.
Jeg forstår ikke, hvordan man kan have den økonomiske holdning, samtidig med at man siger, at ens hjerte banker for vores demente.
Det er det misforhold, jeg simpelt hen ikke kan få til at gå op.
For det vil betyde dårligere forhold, og det må ministeren så svare på hvorfor man går ind for.
Søren Pind (V), 2017-03-22:
Sagen er jo, at det aldrig nogen sinde har været meningen med det danske SU-system og EU's indre marked, at man skulle kunne rejse til Danmark for at tage en gratis uddannelse, få SU og så tage hjem igen.
Det handler i bund og grund om ret og rimelighed, og selvfølgelig prøver regeringen at ændre den umiddelbare retstilstand.
Men det, vi har at gøre med her og nu, er de nationale greb, og der har vi den her undersøgelse i gang af de engelsksprogede uddannelser, og lige så snart den undersøgelse er færdig, vil regeringen også være klar til at handle.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-22:
Det kan ministeren, fordi spørgeren glemmer tre ting.
Den påstand, som kommer, om, at man er nødt til at bruge det samme, holder nemlig kun, hvis man ikke har nogen fantasi, hvis ikke der er nogen udvikling, og hvis ikke der er nogen afbureaukratisering – hvis ikke man har nogen som helst ideer til, hvordan man kan gøre tingene bedre.
Skulle vi ikke sørge for at lade være med at bilde borgerne ind, at flere penge er svaret på alt?
For det synes jeg egentlig er skuffende.
Erik Christensen (S), 2017-03-22:
Tak for det, formand.
Mener ministeren, at de offentlige nedskæringer, som regeringen ønsker, gør kommunerne i stand til at opretholde en ordentlig ramme for velfærdssamfundets institutioner, herunder sikre den politiske og økonomiske ro om folkeskolen, som kommunerne efterlyser?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-22:
Jeg vil starte med at afvise præmisserne for spørgsmålet.
Det er sådan, at den her regering i sit regeringsgrundlag har fremlagt en politik med en vækst i det offentlige forbrug på 0,3 pct.
Det vil vi selvfølgelig stå ved.
Derudover er det muligt, hvis man laver egentlige reformer, at få tilført midler.
Det står også i regeringsgrundlaget, og det står vi selvfølgelig også ved.
Derfor er hele forudsætningen for det her spørgsmål forkert.
Det, vi til gengæld har, er ambitioner om en god folkeskole.
Det er vigtigt at have en god skole; det er vigtigt at have et godt sundhedssystem; det er vigtigt at have et socialt sikkerhedsnet – alle tre ting er prioriteringer for den her regering.
Den her regering vil sørge for, at der ikke spildes penge på bureaukrati; den her regering vil sørge for, at der kommer bedre ledelse i den offentlige sektor; den her regering vil sørge for at udfordre vanetænkningen.
Jeg gør det på mit eget område gennem frikommuneforsøg og udfordringsret.
Der er masser af gode initiativer til, at vi kan sørge for at bruge pengene bedre, samtidig med at der er en lille stigning i det offentlige forbrug.
Erik Christensen (S), 2017-03-22:
Jeg må jo indrømme, at jeg tidligere har hørt ministeren udtale, at der ikke er en sjæl, der har mærket, at der er 30.000 færre ansatte i den offentlige sektor.
Så derfor undrer det mig jo sådan set ikke, at ministeren bliver ved med at fremture med, at man kan gøre tingene klogere, at man kan gøre dem smartere, og at man kan lade være med at spilde penge i det offentlige.
Det lyder jo nærmest, som om ministeren på det område, som ministeren er minister for, har meget, meget stor mistillid til dem, der skal forvalte de penge ude i kommunerne og regionerne, for der bliver tilsyneladende spildt en masse penge, og man er ikke særlig effektiv.
Men ministeren har jo tidligere ment, at man sagtens kunne undvære 30.000, uden at der var en sjæl, der ville bemærke det, og der vil jeg da gerne vide, om ministeren stadig væk er af den opfattelse, og om ministeren så også mener, at der heller ikke er en sjæl, der vil mærke, at der nu vil være 16.000 færre offentligt ansatte frem mod 2025 med den økonomiske politik, som regeringen har lagt frem.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-22:
Vi ender jo lidt i statsministerens berømte måde at forklare tingene på.
For der bliver jo ikke færre, der bliver bare færre flere, eller hvad man nu siger, for nu at sige det sådan lidt festligt, og vi er jo tilbage ved billedet med stereoanlægget.
Hvis jeg skruer lidt op for stereoanlægget, bliver lyden så højere?
Ja, det gør den.
Hvis jeg skruer meget op, bliver den så højere, end hvis jeg skuer lidt op?
Ja, det gør den, og det er bare derfor, at jeg er nødt til at appellere til, at Socialdemokratiet begynder at kæle lidt for præcisionen i spørgsmålene.
For ellers ender vi jo i den samme diskussion onsdag efter onsdag.
Jeg har reserveret tiden, og jeg kommer gerne, men når spørgeren klager over svarene, er det jo, fordi man stiller de samme spørgsmål.
Jeg tror, jeg skal vende tilbage til billedet med hospitalet, for jeg fik aldrig rigtig respons fra spørgeren på det.
Mener spørgeren virkelig, det er ærgerligt, at der er en lang række operationer, som i dag foretages hurtigere, og at patienterne skal være kortere tid på hospitalet?
Hvis man skal følge spørgerens logik, er der altså blevet dårligere service.
Jeg tror, at borgeren, der får en hurtig operation og skal være kortere tid på hospitalet, og som kommer hurtigere på arbejde igen, opfatter det som en bedre service.
Morten Bødskov (S), 2017-03-22:
Tak for det, formand.
Det er jo ikke, fordi vi ikke er enige i, at der sagtens kan effektiviseres, og det bliver der jo gjort hver dag, heldigvis.
Det, der er lidt svært at forstå, er, at ministeren bliver ved med at tale sort og tale uden om det, der jo rent faktisk står i regeringsgrundlaget om, at man ændrer realvæksten i det offentlige forbrug, altså at man ikke fremover vil bruge så mange penge på de offentlige udgifter, på vores hospitaler, daginstitutioner og folkeskoler, som man har gjort tidligere.
Det er det, der er hovedproblemet.
Man kan jo sådan set bare sige, hvad der står i regeringsgrundlaget.
Men der er altså her to kurver, og det er meget enkelt.
I den øverste bruger man 0,6 pct. i realvækst i det offentlige forbrug, og i den nederste bruger man 0,3 pct.
Hvor er der flest nye penge til det offentlige forbrug i de her to kurver – i den øverste eller i den nederste?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-22:
Hvor er jeg glad for, at hr. Morten Bødskov tog lige præcis det stykke papir med.
Kan jeg få ham til at tage det op igen, så alle kan se det?
Og hvis man ser på den nederste kurve, som er regeringen politik, så kan man se, at der kommer flere og flere penge år for år.
Så er det da rigtigt, at Socialdemokratiet, som det skatteglade parti det er, gerne vil trække flere penge ud af borgernes lommer end den her regering, og at man derfor selvfølgelig gerne vil have en højere offentlig vækst – forbrugsvækst – end vi vil have.
Det kan da ikke komme som en overraskelse for nogen.
Men det, vi diskuterede, var: Bruger regeringen flere penge på offentligt forbrug, når vi har en vækst i det offentlige forbrug?
Svaret er ja, som hr. Erik Christensen også gav mig ret i før.
Morten Bødskov (S), 2017-03-22:
Nu er vi ved at være inde ved kernen, for hr. Erik Christensen er jo tidligere borgmester og har siddet med alle de her problemer, som kommer af det, som ministeren står og siger her, nemlig at der prioriteres og bespares.
Det er jo rigtigt, at 0,3 er mere end 0,0, og det har vi sagt, men at de der 0,6 er større end 0,3, skal man nu altså ikke have gået mange år i skole for at finde ud af er virkeligheden.
Og det er altså jo ikke kun skatteplagende socialdemokrater, som ministeren siger det, der mener, at man, for at man kan have det samme serviceniveau som i dag, skal op på de 0,6.
Det står også i den tidligere regerings egen 2025-plan.
Kan ministeren ikke bekræfte det?
Erik Christensen (S), 2017-03-22:
Kære minister, det er jo sådan, at når behovet for at kunne leve op til det serviceniveau, der er derude, med det demografiske træk, der er, er 0,6 pct., så må ministeren da anerkende og indrømme, at de mennesker, der skal sidde og have de kommunale budgetter til at hænge sammen, er nødt til at finde besparelser og nedskæringer.
Når der, for at man kan leve op til det serviceniveau, der er i dag, med det demografiske træk, der er,
er behov for 0,6 pct.s stigning, hvordan kan ministeren så sige, at det ikke vil betyde nedskæringer og besparelser ude i kommunerne?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2017-03-22:
Det har været en god dag.
For vi er kommet dertil, hvor hr. Morten Bødskov nu siger, at det, vi hele tiden har været enige om, ikke alene er det, jeg har svaret i dag, men også det, jeg svarede sidste onsdag.
Så nu har vi fået rykket det, Socialdemokratiet mener er fakta, og det er jo dejligt.
: Mener ministeren, at de offentlige nedskæringer, som regeringen ønsker ... Det var præmissen i spørgsmålet.
Det, jeg i al stilfærdighed siger, er: Vi ønsker ikke nedskæringer med det regeringsgrundlag, vi har.
For der er en offentlig forbrugsvækst, sådan som hr. Morten Bødskov selv har illustreret det med den tegning, han var så venlig at tage med.
Mette Bock (LA), 2017-03-22:
Tak for det, og tak for spørgsmålet.
Jeg er helt enig i, at der ikke er noget lovgivningsmæssigt til hinder for, at der oprettes et eller flere menighedsråd for grønlændere bosat i Danmark, på samme måde som vi kender det fra døvemenighederne.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at jeg vil være positivt indstillet over for oprettelse af et eller flere menighedsråd for grønlændere, når spørgsmålet om den kirkelige betjening af grønlændere bosat i Danmark er afklaret.
Thyra Frank (LA), 2017-03-22:
Jamen jeg vil som sagt gerne slå fast, at plejetrængende ældre skal have den hjælp, som de har behov for, også i fremtiden.
Og selvfølgelig vil regeringen følge udviklingen på ældreområdet tæt, herunder de udfordringer, som netop den demografiske udvikling medfører.
Men jeg mener også, at vi skal passe på med at fortolke det demografiske træk sådan, at der er en en til en-sammenhæng mellem flere ældre og så udgifterne til ældre.
Flere ældre kan ikke mekanisk omregnes til konkrete udgifter.
Med andre ord vil stigningen i antallet af ældre ikke nødvendigvis forudsætte en tilsvarende stigning i ældreudgifterne, og det er der så flere grunde til.
Kommunerne forbedrer løbende indsatsen, f.eks. i forhold til bedre organisering og ny velfærdsteknologi, de har øget fokus på rehabilitering, sundhedstilstanden hos ældre er forbedret, og deres plejebehov er blevet mindre, og det er også flest af de yngre ældre, som kommer til.
Jeg fylder 65 år her til maj, og det betyder jo så ikke, at kommunen dermed får øgede udgifter i forhold til det.
Mai Mercado (KF), 2017-03-22:
Mange tak for spørgsmålet, som er af vanvittig vigtig karakter.
Med opbakning fra alle Folketingets partier blev der i 2013 etableret fem børnehuse med det formål at sikre, at børn, der har været udsat for overgreb, møder de rigtige fagpersoner og en koordineret indsats.
De børn, der kommer i et børnehus, har det i sagens natur meget, meget svært.
Derfor er det også vigtigt, at de møder voksne, de kan have tillid til, voksne, som hjælper dem, og som så nænsomt som overhovedet muligt kan udrede, hvad der er sket, og hvad barnet har behov for.
Og det er det, børnene skal møde – det skal være trygt, og det skal være koordineret i en situation, der kan være overvældende i forvejen.
For at det kan lade sig gøre, er der i kraft af børnehusene lavet en børnevenlig ramme om det tværsektorielle samarbejde mellem de sociale myndigheder, sundhedsmyndighederne og politiet, som hver på deres måde er involveret, når et barn har været udsat for overgreb.
Som spørgeren også er bekendt med, er det justitsministeren, der er ressortansvarlig for politiet og dermed for videoafhøringer af børn, og han har ved flere lejligheder, både i pressen og her i Folketinget, givet udtryk for, at det ikke er acceptabelt, at der flere steder i landet er lange ventetider, og at de ventetider skal ned, og justitsministeren stod så sent som for en uge siden her og redegjorde for, hvilke tiltag der tages i den retning.
Jeg har noteret mig, at han har bedt Rigspolitiet om inden udgangen af april at få en status på, hvordan det går med at nedbringe sagsbehandlingstiderne.
Og så vil jeg sige, at jeg er fuldstændig enig med justitsministeren i, at det er fuldstændig uacceptabelt, for der skal være fokus på at beskytte barnet i den her type sager.
Derom kan der ikke herske tvivl.
Karin Nødgaard (DF), 2017-03-22:
Tak for besvarelsen.
Jeg er godt klar over, hvor det ligger ressortmæssigt i forhold til det med afhøringer.
Men jeg synes, det er så utrolig vigtigt, at det er socialministeren, der kommer på banen, for socialministeren har ofte udtalt, at børns trivsel, velvære osv. er noget af det vigtigste i den periode, socialministeren nu engang er minister i.
Og det er jo ikke det, der er tilfældet her, og derfor kunne jeg så godt tænke mig, også i forhold til at justitsministeren og socialministeren faktisk kommer fra det samme parti, at man har en rigtig god dialog, og at man måske også presser lidt på i forhold til at få ændret de her forhold.
Vi ved, at det, når børn ikke bliver videoafhørt meget hurtigt, faktisk kan være meget skadeligt for det enkelte barn.
Vi ved, det er en belastning, vi ved, at en hurtig afhøring vil gøre, at barnet trods alt føler sig hørt, at det kan komme lidt videre, og man vil undgå at se stressede børn, for det kan også stresse børn rigtig meget.
Det er der, jeg gerne vil have den sociale vinkel ind, for jeg står her jo også som socialordfører, og det er derfor, jeg gerne vil have socialministeren på banen i forhold til det.
Derfor vil jeg egentlig gerne lidt dybere ned i, hvad det sociale aspekt i det er, og jeg vil gerne høre, hvad det er, socialministeren agter at gøre i forhold til det her.
Mai Mercado (KF), 2017-03-22:
Det er jeg vældig, vældig glad for, for det er fuldstændig rigtigt, at barnet skal være i centrum.
Jeg oplever egentlig, at der foregår en god koordination de forskellige myndigheder imellem, altså mellem de sociale myndigheder, de sundhedsfaglige personer og politiet.
Jeg tror umiddelbart, at man måske skal være lidt varsom med at – selv om det nu viser sig, at der er et problem med ventetider i forhold til videoafhøring – fortolke, om det er lig med et problem med koordineringen mellem de forskellige myndigheder, for det, jeg har fået indtryk af, er, at der er en god koordination, at der er et fokus på at bringe barnet i centrum.
Karin Nødgaard (DF), 2017-03-22:
Ja, det er nok noget, man gerne vil, men jeg har da også ladet mig fortælle, at politiet siger, at det faktisk er en større koordinationsopgave med rent praktisk at få samlet alle de parter, der i hvert fald skal være med og se den her video
Jeg har også selv besøgt børnehuse og ved, hvordan det foregår.
Det er nogle fantastiske rammer, det kan gøres i, hvor man virkelig beskytter børnene mest muligt, men politiet siger altså selv, at det kan være svært at få samlet den her gruppe af mennesker, som skal deltage i det.
Og der vil jeg da gerne høre: Er det ikke noget, som socialministeren kan prøve at gøre et eller andet ved, sådan at man sikrer, at det ikke må være sådan noget, som for mig egentlig er noget praktik, der gør, at det forsinker en proces, som faktisk kan være invaliderende for det enkelte barn?
Mai Mercado (KF), 2017-03-22:
Jeg er fuldstændig enig med fru Karin Nødgaard i, at det er en større koordinationsopgave.
En ting er det tværsektorielle samarbejde, en anden ting er, at hver myndighed også kommer på banen, når det er, at der er behov for det.
Så jeg er fuldstændig enig.
Jeg er af den opfattelse, at der i forhold til en koordination altid kan arbejdes, i retning af at det bliver bedre.
Jeg tror på, at det er afgørende vigtigt, at vi får taget hånd om børnene.
Den koordination, der er i dag, kan muligvis gøres bedre.
Men jeg synes faktisk, at det er et godt stykke arbejde, der bliver gjort, og jeg hører heller ikke nogen sige, at det er en forkert struktur, eller at den struktur, vi har i dag, skal ændres markant.
Karin Nødgaard (DF), 2017-03-22:
Jeg tror sådan set også, at den lovgivning, vi har lavet herfra, er udmærket.
Jeg har i hvert fald ikke hørt, at der har været kritik af den.
Så det er sådan set heller ikke den vej, jeg vil gå, jeg vil faktisk bare høre om noget andet.
Når man er minister, har man jo et ansvar, og man har også nogle muligheder i forhold til faktisk at stramme op på nogle ting.
Så derfor synes jeg, at man lige her til sidst godt kunne prøve at redegøre for, hvad det er, man måske egentlig agter at gøre.
Eller vil man bare lade stå til og sige: Vi må bare håbe, at der nu sker noget i løbet af nogle måneder?
Mai Mercado (KF), 2017-03-22:
Jamen der er ingen tvivl om, at det har meget stor politisk opmærksomhed, at der er ventetider, hvad angår videoafhøringer af børn.
Og det har så også foranlediget, at justitsministeren indhenter en statistik og har givet det udtrykkelige og klare signal, at der er en forventning om, at tallene i statistikken og ventetiderne bliver nedbragt.
Så jeg synes faktisk, at det er et rigtig, rigtig stærkt signal, der kommer fra justitsministeren.
Karin Nødgaard (DF), 2017-03-22:
Er det i overensstemmelse med ministerens hidtidige udtalelser om, at barnets trivsel generelt skal være i højsædet, når krænkede børn kan risikere at vente i både uger og måneder på at blive videoafhørt?
Mai Mercado (KF), 2017-03-22:
Man kan vel næsten sige, at mit sidste svar var det perfekte oplæg til det næste spørgsmål, selv om det nu ikke var planlagt.
Kommunerne spiller selvfølgelig en helt central rolle for, at udsatte grønlændere bliver inkluderet herhjemme, men vi må også bare erkende, at det er en vanskelig opgave, og det skyldes bl.a., at kommunerne kan have svært ved at fastholde kontakten til de udsatte grønlændere her i Danmark.
Det er vi faktisk i gang med at forbedre igennem et satspuljeprojekt, hvor udsatte grønlændere kan få en kontaktperson, som har en grønlandsk baggrund, og som skal bidrage til at fastholde kontakten til borgeren.
Derudover handler det jo om at få udbredt den viden og de gode erfaringer, som vi også har gjort os med den strategi, der hedder »Strategien for socialt udsatte grønlændere«, som er fra satspuljeaftalen for 2013-2016, og som bliver bredt ud til flere kommuner.
Derfor er der også i satspuljeaftalen for 2017 igangsat flere tiltag for at hjælpe kommunerne til at forbedre deres indsats over for udsatte grønlændere.
Der er bl.a. afsat midler til de grønlandske huse, og der er afsat midler til Rådet for Socialt Udsatte, som også har udsatte grønlændere som deres målgruppe.
Henrik Brodersen (DF), 2017-03-22:
Det er jeg nok med på, men når vi jo kan se, at man de steder, der specielt henvender sig til de udsatte grønlændere og i det hele taget varetager grønlændernes ve og vel her i Danmark, nærmest føler sig lagt ned, fordi der kommer flere og flere til, så kan vi vel ikke bare sige: Jamen vi har sat noget i gang.
Det er selvfølgelig langt hen ad vejen fint, men når hverdagen opleves, som om de på det nærmeste bliver lagt ned, så synes jeg måske, at man skal gøre mere end at lave alle de her analyser og tiltag i mindre omfang.
For nok er det kommunernes ansvar, men der skal også være ressourcer derude til det.