Jakob Sølvhøj (EL), 2021-04-26:
Tak for det.
I Enhedslisten synes vi, det er godt, at vi her i landet har indrettet vores dagtilbud og skoler og ungdomsuddannelser med det udgangspunkt, at vores børn i størst mulig udstrækning tilbringer hverdagen sammen med børn, hvis forældres uddannelsesbaggrund, erhverv, sociale herkomst, etniske herkomst er forskellig.
Det er godt, at vores børn møder børn og unge med en anden baggrund end deres egen.
Jeg tror, at det giver en indsigt, hvis man ikke mener, at man har den i forvejen, i normer og værdier hos andre, og jeg tror, det er med til at skabe forståelse og – hvad der jo ikke mindst er vigtigt, når vi diskuterer de her ting – tolerance over for andre.
I Enhedslisten ser vi derfor gerne, at både dagtilbud, skoler og uddannelsesinstitutioner for vores unge afspejler befolkningens sammensætning.
Vi må erkende, at der er et alvorligt problem, når vi kigger på bl.a. den undersøgelse, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd lavede for nogle år siden, som viste, at der var sket et meget kraftigt skred i elevfordelingen på skolerne.
Hvor der tidligere havde været en nogenlunde ligelig fordeling af elever fra alle indkomstgrupper på omkring 40 pct., var den procent faldet til 28 pct. over en 10-årig periode.
Der er altså sket et skred i en retning væk fra en mangfoldig elevsammensætning.
Vi må erkende, at der kan være mange årsager til, at forældrene vælger, at deres barn skal gå i skole i en anden bydel end der, hvor de bor, ligesom jeg tror, at vi skal være varsomme med at gøre os til dommere over de unges valg af gymnasium, selv om vi synes, at det kan have utilsigtede konsekvenser.
Men det ændrer efter Enhedslistens opfattelse ikke på, at det er beklageligt, hvis det trækker en social og også etnisk opsplitning med sig, og det får mangfoldigheden til at skrumpe ind.
Det synes vi er en uskik.
Vi synes ikke det er acceptabelt at regulere dagtilbud, skoler eller andre uddannelsesinstitutioner med det udgangspunkt.
Vi skal have løst den manglende mangfoldighed, men vi er nødt til at finde løsninger, der bygger på lighed for loven og lægger op til en dialog og et samarbejde om at finde gode løsninger.
Jeg tror, det er muligt på tværs af de meget forskellige holdninger, der er, at opnå en bred enighed om, hvordan vi går ind og løser den manglende mangfoldighed uden at skride til diskriminerende særregler.
Jeg synes, at den diskussion, der hidtil har været omkring elevfordelingen på gymnasierne, som flere ordførere også har berørt, tyder på – det er ikke sikkert, at det er sådan, men det tyder på det – at vi faktisk meget bredt kan finde løsninger, der sikrer en mangfoldighed.
Vi har for vores vedkommende i hele debatten gennem efterhånden en årrække peget på, at vi synes, det kunne være fornuftigt at indføre gymnasiedistrikter, sådan at den beboersammensætning, der er i et givent område, også bliver afspejlet i elevsammensætningen, men vi er også åbne for at diskutere andre løsninger på den her problemstilling.
Det, der bare er helt centralt for os, er, at en elevfordeling ikke vil kunne finde sit grundlag på baggrund af elevernes etnicitet.
Vi er nødt til at finde andre løsninger.
Så derfor ser vi frem til, at vi kommer i gang med forhandlinger på det her område.
Det første, vi vil støde på, er utvivlsomt forhandlingerne om elevfordelingen på gymnasierne, og så kan det være, at der kan følge andre initiativer i halen på det.
Vi går ind i de forhandlinger i en forhåbning om, at vi kan løse det.
Det er ikke, fordi vi synes, at der skal være etniske kvoter – det er vi modstandere af – men fordi vi synes, det er vigtigt, at vi finder en løsning på, hvordan vi skaber en større mangfoldighed.
Så det ser vi frem til, og vi håber, at vi kan løse det i en bred politisk aftale.
Til gengæld kan vi altså ikke støtte det forslag, der ligger fra Dansk Folkeparti, som tager hele sit afsæt i elevernes etnicitet.