runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-11-26:
Tak for det, formand.
Og tak til statsministeren for de indledende ord her i spørgetimen i dag.
Jeg vil måske også lige indledningsvis sige, at jeg faktisk er enig i den kritik, der kommer til udtryk fra hr. Jakob Ellemann-Jensen.
Altså, jeg synes, der er en form for systematik over de ansættelser, der finder sted i statsapparatet under den nuværende regering, som bør give anledning til, at Folketinget tager det dybt seriøst og engagerer sig i, hvad det er, der sker, og om det er rigtigt det sker, og hvis ikke, hvad man så gør ved det.
Og vi vil fra Dansk Folkepartis side i Udvalget for Forretningsordenen rejse det spørgsmål, om vi bliver nødt til fra Folketingets side at bede om at få lavet en eller anden form for ny magtudredning, der skitserer forholdet mellem Folketinget og regeringen og regeringens brug af statsapparatet.
For det er en principielt meget, meget vigtig diskussion for Folketinget at tage.
Det spørgsmål, som jeg så har valgt at rejse i spørgetimen her i dag, er et lidt andet.
Og det er, fordi jeg i søndags fik en overraskelse – altså ikke politisk, men alligevel en overraskelse over sammenkædningen – fordi Det Radikale Venstres hr. Morten Østergaard i Danmarks Radio sagde, at Det Radikale Venstre i finanslovsforhandlingerne ikke vil lægge stemmer til at fastholde den nuværende grænsekontrol mellem Danmark og Tyskland.
Nu foregår de her forhandlinger jo netop i de her dage, og statsministeren har udtrykt sin tro på, at de også falder på plads med et finanslovsforlig.
Derfor vil jeg i spørgetimen i dag bede statsministeren garantere Folketinget, at der ikke bliver lavet en finanslovsaftale, uden at man i den finanslovsaftale har sikret de økonomiske ressourcer til at fastholde grænsekontrollen på mindst det niveau, den har i dag.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Vi har ikke centrale ansættelser ude i ministerierne.
Der er et ansættelsesudvalg i regeringen.
Der har jeg selvfølgelig selv siddet, og der har vi ikke nogen diskussioner omkring ansættelse af pressechefer; det skal vi i mine øjne heller ikke have.
Jeg har ikke derudover lagt op til, at der skal være en masse politiske ansættelser af embedsmænd, og jeg vil heller ikke lægge op til det.
Jeg forstår, der er et ønske fra Folketinget om at diskutere, hvordan ansættelser af bl.a. pressechefer foregår.
Det synes jeg er en fuldstændig rimelig diskussion.
Når det handler om ansættelse af enkeltpersoner og om deres kvalifikationer, henhører beslutningen jo under det ministerium, der ansætter vedkommende.
Og jeg siger bare, at jeg ikke har grund til at anfægte, at de embedsmænd, der ansættes i den danske centraladministration, er kvalificeret til den opgave, de varetager.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-11-26:
Det tror jeg simpelt hen heller ikke der er nogen der har gjort.
Jeg har i hvert fald ikke.
Jeg har end ikke antydet det.
Det, som jeg siger, og det siger jeg mere end antydningsvis, er, at man laver politiske ansættelser ad bagdøren i stedet for at tage diskussionen ved fordøren.
Hvis man ...
Hvis Socialdemokraternes politiske ordfører har noget at sige, kan det være, han skal bede om ordet i stedet for at sidde sådan og råbe – vi er ikke i cirkus.
Det er helt tydeligt, at det her drejer sig om politiske ansættelser, og at man foretager dem ad bagdøren i stedet for at gøre det ved fordøren.
Jeg synes, det ville være klædeligt, om man tog den diskussion.
Hvis man ønsker at have flere politiske embedsmænd, jamen så lad os da tage den diskussion i stedet for at snige det ind på den måde og lade, som om det søreme er helt tilfældigt, at alle de stillinger er blevet ledige, og at de pudsigt nok er blevet besat af medarbejdere fra Socialdemokratiet.
Det er ikke et tilfælde, og det er ikke noget med at sige: Jamen sådan gjorde I også.
For det første: Nej.
For det andet: Jamen det ville da ikke gøre sagen bedre.
Kan statsministeren stå her og garantere, at Statsministeriet ikke har været involveret i møder, hvor man har drøftet ansættelsen af de her pågældende medarbejdere?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Der var jo lignende diskussioner, da Venstre kom i regering, omkring ansættelser i ministerierne, og jeg lægger til grund, at man i ministerierne træffer afgørelser i den type beslutninger på det grundlag, man skal, og det mener jeg er det, der skal gælde for den her regering såvel som for andre.
I forhold til spørgsmålet omkring neutralitet synes jeg, der er to ting at sige.
Det ene er, at Folketingets ombudsmand – som jo ikke er regeringen, men Folketingets ombudsmand – ved flere lejligheder har lagt meget vægt på, at også offentligt ansatte har ytringsfrihed.
Den anbefaling læner jeg mig op ad, og jeg vil også anbefale Venstres formand at gøre det samme.
Så er det klart, at når man har en ledende stilling i centraladministrationen, er man samtidig forpligtet til nøje at overveje, hvornår man udtaler sig, og på hvilket grundlag man gør det, og dermed gøre det meget klart, hvornår man er privatperson, og hvornår man er embedsmand.
Men ligefrem at gå ind og sige, at offentligt ansatte i Danmark ikke har ytringsfrihed, vil jeg virkelig ikke anbefale.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-11-26:
Det var den korte version af svaret.
Statsministeren vil simpelt hen ikke møde op for at gøre Folketinget klogere på, hvordan tilfældet pludselig vil, at så mange stillinger er blevet ledige, og at syv ud af ni stillinger som pressechef eller kommunikationschef i ministerierne er blevet besat af mennesker med tilknytning til Socialdemokratiet eller til de pågældende ministre.
Det her handler jo ikke om den enkelte post i det enkelte ministerium; det her handler om en systematik i ansættelsen af medarbejdere, som helt åbenlyst ikke er neutrale, men som er partipolitiske.
Man behøver ikke at kaste mange blikke på de såkaldt sociale medier for at finde ud af, at det her ikke er neutrale mennesker, vi taler om.
Kan statsministeren slet ikke se, at det virker en kende ud over tilfældighedernes råden, at syv ud af ni medarbejdere på den her måde har tilknytning til Socialdemokratiet?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Først og fremmest vil jeg gerne erklære mig helt enig i de grundlæggende betragtninger, både omkring tillid og selvfølgelig også vigtigheden af, at vi kan have tillid til det embedsværk, som skal arbejde godt og ordentligt under skiftende regeringer og dermed skiftende oppositioner og jo sådan set også på vegne af hele landet; der træffes ganske mange og også vigtige beslutninger i centraladministrationen.
Jeg har fuld tillid til de embedsmænd, der er ansat.
Det gælder både de embedsmænd, der er blevet ansat under den tidligere regering, og de embedsmænd, der er blevet ansat under den her regering.
Det gælder sådan set også de embedsmænd, der måtte være blevet ansat under forrige regeringer.
Så jeg har ikke nogen grund til ikke at have tillid til de mennesker, der er ansat.
Jeg synes også, det er vigtigt for mig at sige, at vi jo ikke har centrale ansættelser.
I hvert ministerium ansætter man de medarbejdere, som man har behov for at ansætte, og det tror jeg er en god måde at gøre det på.
Derfor mener jeg sådan set også, det er mest korrekt, at det er den ansvarlige minister, der svarer på spørgsmål om ansættelser i det konkrete ministerium, ligesom jeg selv har gjort, hvad angår Statsministeriet.
Og så har vi valgt at placere det overordnede personaleansvar hos skatteministeren.
Det er faktisk en helt fast praksis, som også blev brugt under den regering, som spørgeren selv var en del af, at det er den ressortmæssigt ansvarlige minister, der svarer på spørgsmål fra Folketinget.
Og det tror jeg er en ret fin tradition at holde fast i.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-11-26:
Tak for det, formand, og også tak til statsministeren for orienteringen.
Jeg vil starte et lidt andet sted, for i statsministerens åbningstale talte statsministeren meget om det med tillid; om tillid til hinanden, både herinde og i resten af samfundet, og om tillid til institutionerne.
Og noget af det, som vi jo som politikere skal have tillid til, er, at det embedsværk, man på et eller andet givent tidspunkt måske måtte overtage, er upolitisk.
Det har der været nogen diskussion om her på det seneste, fordi man fra regeringens side har valgt at besætte syv ud af ni pludseligt ledige stillinger – som presse- eller kommunikationschef – med mennesker, der enten har arbejdet for Socialdemokratiet eller har en tæt tilknytning til ministeren.
Det er måske ikke noget, der ligefrem understøtter den tillid, man som politiker kan have til et neutralt embedsværk, eller som man som borger i Danmark kan have til netop neutraliteten af embedsværket.
Statsministeren er indkaldt til samråd af et bredt flertal i Folketinget om det her.
Det er vedtaget i Udvalget for Forretningsordenen med Folketingets formand i spidsen.
Vil statsministeren møde op til det samråd – ja eller nej?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-11-26:
Lovforslaget her er en udmøntning af satspuljen for 2019-2022 på børne- og socialområdet, som Konservative er en del af.
Vi støtter derfor lovforslaget, som er med til at sikre borgerne og de nærtståendes retsstilling, når de indgår en aftale om overdragelse af arbejdsgiverfunktioner til foreninger eller private virksomheder i hjælpeordninger efter serviceloven.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Jamen jeg vil sige et par ting.
For det første: Hvis der er et ønske fra Folketinget om, at vi igen – for det har jo været gjort ad nogle omgange – kigger ned i relationerne mellem regeringen og Folketinget, synes jeg fint vi kan gøre det.
Om man så skal gøre det på den ene eller den anden måde, kan vi jo diskutere i fællesskab.
Det er rigtigt, at der er mange principielle diskussioner, med hensyn til hvordan vi indretter vores demokrati, og det vil jeg altid gerne engagere mig i.
Jeg synes, grænsekontrollen er vigtig, og derfor har vi valgt at forlænge den danske grænsekontrol i forhold til Tyskland, og vi har også valgt at indføre en grænsekontrol til Sverige.
Jeg vil i øvrigt gerne understrege, at det ikke kun gælder Danmark.
En række europæiske lande gør jo det samme, og det er, fordi der er brug for grænsekontrollen.
Så vi kommer ikke til på nogen som helst måde at sætte spørgsmålstegn ved, om der skal være en grænsekontrol i Danmark.
Hvad angår forhandlingerne om finansloven, har jeg her i dag udtrykt min forhåbning, i forhold til at der kan landes en aftale.
Jeg kommer ikke til at gå ind i, hvad det er, vi konkret diskuterer, men vi har gjort vores holdning fuldstændig klar: Selvfølgelig er der grænsekontrol, og i min optik er det jo ikke et anliggende, nogle partier sådan lige skal sidde og forhandle om under nogle forhandlinger, der handler om noget helt andet.
Det er jo en beslutning, man træffer som regering og som Folketing på baggrund af de informationer, vi har, hvad angår rigets sikkerhed, f.eks. terrorrisiko, situationen på integrations- og udlændingeområdet og bekæmpelse af kriminalitet.
Selvfølgelig skal Danmark have grænsekontrol.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2019-11-26:
3,2 grader får konsekvenser for isbjørnene, det får jo konsekvenser for vores have, det betyder, at Roskilde Fjord oversvømmer igen, bare for at nævne nogle af de konsekvenser, det har, når vi har temperaturstigninger, helt fra Grønland til de store verdenshave og helt ind til Roskilde Fjord og måske også Roskildes borgere.
Men det, der bliver interessant, er jo hele diskussionen, som der også er, bl.a. med Venstre, nemlig om reduktionerne skal være nationale, eller om vi i sidste ende nok kan købe lidt aflad ude i verden, fordi det kan blive for svært.
Er lande som Danmark ikke nødt til at forpligte sig til nationale reduktioner, så vi leverer på de udfordringer, vi står med?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Jeg synes jo ikke det at være budgetrestriktiv på EU's vegne er at være EU-skeptisk.
Jeg synes faktisk, at det næsten forholder sig modsat, nemlig at hvis vi skal have vores europæiske befolkningers opbakning til det samarbejde, som er så stærkt, og som er så værdifuldt, så bliver vi også nødt til at føre den rigtige politik.
Og jeg er meget skeptisk lige præcis på det her område, ikke over for EU, men her er jeg det, for når vi bliver et land mindre og der så næsten pr. automatik er et ønske om at forhøje budgettet, så synes jeg, at man begår en fejl.
Et land mindre bør i virkeligheden animere os til det modsatte, nemlig at bruge færre penge, men at bruge dem klogere og mere rigtigt.
Derfor har vi stemt, som vi har, i forhold til EU's budget for 2020.
For det afspejler selvfølgelig også, hvordan vi ser på det flerårige budget, vi er gået i gang med at forhandle.
Så vil jeg i øvrigt sige, at i den konkrete stemmeafgivelse stemte vi jo sammen med Sverige, Østrig og Holland, og jeg tror også Bulgarien, men i hvert fald de tre lande.
Vi er fire lande, der har aftalt at følges ad på budgetspørgsmål, og jeg tror, at det kommer til at gavne EU, ikke det modsatte.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-26:
Derfor synes jeg jo, at det bedste er at straffe folk for deres forbrydelser og ikke fastholde deres børn i en situation.
Man må sige, at det vel ud fra en almindelig betragtning gælder for alle de børn, der opholder sig i de lejre, nemlig at de er i en helt vanvittig sårbar situation.
Jo mindre de er, jo større er risikoen.
Og jo længere tid de får lov at være der og vokser op – måske om 10 år – desto større fare bliver de sikkert også for verden, når man tænker på, hvem de omgås.
Så til det sidste spørgsmål, jeg vil stille.
Det giver os dermed mulighed for at investere i gode ting, f.eks. grøn omstilling for 700 mio. kr. mere til næste år.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Nej, det gør det ikke, men det kommer forhåbentlig heller ikke som en overraskelse, at regeringen er optaget af en ordentlig grænsekontrol, med hvad dertil hører.
Vi bliver nødt til lige at dvæle en lille smule ved børnene i Syrien, for det kan godt komme til at lyde sådan, at man, hvis man ville, bare kunne tage børnene ud, og så kunne man lade det være et spørgsmål om børnene, men det kan man ikke, for vi har ikke nogen hjemmel til at adskille børn og familier og børn fra deres mødre.
Det betyder i mine øjne, at hvis man som Folketing og regering traf den beslutning i dag, altså at de børn skal til Danmark eller et andet europæisk land, er det ikke kun børnene, man træffer beslutning om, så er det også deres mødre og potentielt også deres fædre, og det er det, vi ikke vil, for de mennesker har ikke hjemme i Danmark, de hører ikke til her.
Desværre er der nogle af dem, der har dansk statsborgerskab, og jeg siger desværre, for det burde de jo ikke have med den tilgang, de har til demokrati, frihed og Danmark og vores befolkning.
Og når vi ikke ønsker, at de mænd og kvinder, der imod al fornuft og alle rigtige værdier er rejst væk fra Danmark og har tilsluttet sig kalifatet, skal vende tilbage til Danmark, kommer deres børn til at betale prisen.
Det skulle de måske også selv have overvejet, inden de rejste af sted.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-26:
Jeg vil så bare i forhold til det specifikke igen anerkende regeringens indsats for det konkrete barn og ønske, at den side af regeringens virke måtte fremtræde noget oftere.
For jeg synes, det er svært at se på, at små spædbørn skal tages som gidsler i den konflikt, når vi kunne gøre noget ved det, og i hvert fald synes jeg, det er svært med nationale sikkerhedsbriller på at sige, at det skulle gavne Danmark at lade dem vokse op i sådan en lejr.
Det tror jeg ikke de bliver en mindre trussel for verden, herunder Danmark, af.
Men når vi så er ved sikkerhedsspørgsmålet, vil jeg da gerne gå videre til spørgsmål om grænsekontrol og sige, at for Det Radikale Venstre er det jo ikke et ønske om at spare på politiet.
Der er heller ikke et ønske om at slække på indsatsen for at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, men jeg vil da gerne spørge statsministeren, om det kommer som en overraskelse, at Det Radikale Venstre ikke går ind for en permanent paskontrol mellem Danmark og Tyskland.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Nu er jeg jo stadig ny i den her disciplin med spørgetime, i hvert fald i den her rolle.
Jeg tror egentlig, at jeg herfra vil lade andre udlægge egne ord, og så vil jeg alene udtale mig om, hvad det er, der er regeringens politik på det her område.
Og det her er ganske vanskeligt, det vil jeg gerne sige helt åbent og ærligt.
Det er ganske skrækkeligt, at der sidder børn i lejre i Syrien, som har tilknytning til Islamisk Stat – på alle mulige måder skrækkeligt.
Det er jo ikke nogen let beslutning, men når vi ikke ønsker, at mødrene skal komme til Danmark, begrænser det også vores mulighed for at hjælpe børnene.
Og jeg ønsker ikke forældrene til Danmark, det gjorde jeg også klart i den seneste spørgetime.
Det er derfor, jeg synes, at man skal se vores indsats på det her område fra flere sider.
Det er rigtigt, at vi hjælper i en konkret sag med en lille forældreløs dreng, for der er nogle særlige humanitære forhold der, der er helt åbenbare, og det ønsker vi at gøre, men vi er lige så optaget af administrativt at tage statsborgerskabet fra de voksne, som har vendt Danmark ryggen, og jeg synes, man skal se tingene i sammenhæng.
Når det så drejer sig om den lille dreng her, er der i hvert fald med de oplysninger, vi har, tale om et forældreløst barn og dermed et særlig sårbart barn, som ikke har nogen omkring sig til at passe på sig.
Derfor synes jeg, det er en rigtig beslutning, at den lille også kommer til Danmark, men det får ikke regeringen til at ændre holdning til den øvrige børnegruppe, hvis skæbne jeg i øvrigt begræder.
Morten Østergaard (RV), 2019-11-26:
Så kom elefanten i rummet, altså ikke de fire elefanter, hr. Jakob Ellemann-Jensen synes er lidt omkostningsrige, men diskussionen, som vi har kørende her.
Og det er jo spændende.
Jeg vil da starte med at sige, at jeg synes, det var godt at høre statsministerens ord om folkeskolen.
Så det synes jeg kun der er grund til at tage positivt ned.
Så synes jeg også, der er en anden ting, der er værd at opholde sig ved, og det er, at det første af de børn, som har relation til Danmark, og som befinder sig i syriske flygtningelejre, nu er kommet tilbage.
Det er vel strengt taget det andet
, men det barn, vi taler om her, var jo et spædbarn, som er forældreløs.
Det er en gennemført tragisk sag, hvor jeg også gerne her vil udtrykke min anerkendelse af regeringens indsats for at få det barn hentet hjem.
Det er selvfølgelig først og fremmest med store omkostninger for barnet og familierne, men det er heller ikke uden besvær og uden risiko at gøre indsatsen, og derfor vil jeg også udtrykke en anerkendelse til alle dem, der har været involveret i det.
Jeg vil så også sige, at når jeg ser reaktionerne, bl.a. fra Dansk Folkeparti og fra forskellige andre leder og kanter, hvor man giver udtryk for, at det er en gestus, man ikke kan gøre med nationens sikkerhed for øje, må jeg sige, at det synes jeg er en sjælden kynisme.
Jeg vil egentlig gerne bede om statsministerens reaktion på, at folk mener, at et 11 måneder gammelt barn på nogen måde kan, hverken henført til forældrenes ophav eller sit etniske ophav, være til fare for statens sikkerhed.
Dernæst vil jeg også bare sige, at hvis det gør sig gældende for et 11 måneder gammelt forældreløst barn, gør det sig så ikke også gældende for et andet lige så gammelt barn, som dog ikke har lidt den skade, at begge forældre er kommet af dage?
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Spøg til side.
Jeg synes, at det er helt rimeligt.
Jeg ved, at spørgeren selv har benyttet sig af det samme ved andre lejligheder, altså at man selvfølgelig kan forhandle i det rum, hvor man sidder og forhandler, også i respekt for hinanden.
Men mig bekendt er der et massivt flertal for grænsekontrol i det danske Folketing.
Jeg kan jo starte med lige at kigge på spørgeren og spørge, om ikke Dansk Folkeparti fortsat bakker op om grænsekontrollen.
Det tror jeg er et ja.
Jeg kigger så ned på Venstres formand og spørger, om Venstre ikke fortsat bakker op om grænsekontrol.
Der nikkes ikke, men Venstre har i hvert fald tidligere været tilhænger af grænsekontrol.
Det gælder også næste år.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-11-26:
Den diskussion tager jeg meget gerne – der ser vi forskelligt på tingene.
I forhold til det med grænsekontrol er det interessante jo det, statsministeren ikke ville gå ind at svare på her.
Det er jo, at man i virkeligheden åbner op for, at der skal kunne laves en finanslovsaftale, hvor der ikke er afsat den nødvendige økonomi til at fortsætte grænsekontrollen, men at man så på anden vis vil komme til os andre, i håb om at vi så kan finde en eller anden variant.
Altså, jeg ved ikke, hvordan man skal lave det.
For hvis økonomien i finansloven for næste år ikke er til f.eks. paskontrol og grænsekontrol, som vi kender den i dag, så er det jo, fordi Det Radikale Venstre ikke vil finansiere en paskontrol mellem Danmark og Tyskland Hvis man laver en finanslovsaftale på den ene side, og på den anden side siger, at økonomien alligevel er til at fortsætte den, så kan de to ting altså ikke hænge sammen på en og samme tid, medmindre man har en eller anden finansieringskilde – jeg ved ikke, om Socialdemokratiet vil betale for den selv.
Mette Frederiksen (S), 2019-11-26:
Jeg vil ikke gå ind konkret og kommentere de forhandlinger, der finder sted.
De går ind i deres afsluttende fase.
Jeg tror på et godt resultat, men jeg kan garantere, at vi har grænsekontrol også næste år i Danmark – selvfølgelig – for det har vi vurderet er rigtigt og nødvendigt.
Jeg kan jo se, at det ikke kun er Danmark, der træffer den beslutning.
En del europæiske lande gør det samme.
Mig bekendt har Sverige faktisk lige besluttet at opruste på sin grænsekontrol, så det er helt nødvendigt.
Med hensyn til det der lempelsesspørgsmål og udlændingepolitikken vil jeg sige, at jeg jo synes, det er interessant, at når vi vælger at holde fast i en stram udlændingepolitik, men samtidig meget klart siger, at Mint og børn i en lignende situation ikke længere skal være i klemme, så får vi faktisk vedtaget den lovændring med et bredt flertal her i Folketinget.
Det viser, at meget af det, vi diskuterer på udlændingeområdet, ikke er et spørgsmål om at stramme og lempe.
Det handler om at holde fast i, hvor mange der kommer til Danmark, så vi kan få integrationen til at virke, men selvfølgelig kan vi også hjælpe nogle børn, der er kommet i klemme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-11-26:
Jeg er jo meget glad for den politiske tilkendegivelse, statsministeren giver udtryk for, nemlig at selvfølgelig skal Danmark have grænsekontrol.
Vi er også glade for, at der er kommet en vis kontrol ved overgangen fra Sverige til Danmark, og det er vigtigt for os i Dansk Folkeparti – det giver jo sig selv, det ved alle – at vi får fastholdt grænsekontrollen også mellem Danmark og Tyskland.
Jeg har jo også meget stor respekt for mine politiske modstandere, og jeg har også meget stor respekt for Det Radikale Venstre.
Jeg bryder mig ikke om deres politik på en masse områder, men jeg har respekt for den måde, de arbejder på, og for den måde, de får sig sat igennem på og får indflydelse på, også på den her regering i forhold til udlændingelempelser og lignende.
Vi har diskuteret det før.
Og det er klart, at når hr. Morten Østergaard som formand for det indflydelsesrige Radikale Venstre, sådan som Folketinget nu er sammensat, siger, at man ikke vil finansiere en paskontrol mellem Danmark og Tyskland – citat slut – så risler det da koldt ned ad ryggen på mange af os, der er tilhængere af grænsekontrol.
Det blev sagt i søndags, mens man sad i forhandlingerne.
Jeg bliver nødt til at bede statsministeren om at forholde sig til det.
Kan statsministeren derfor give Folketinget en garanti for, at der ikke bliver lavet en finanslovsaftale her en af dagene, som accepterer, at man ikke har de nødvendige ressourcer, men at det derimod vil fremgå af finanslovsaftalen, at der vil være den økonomi, der skal til, for at bevare grænsekontrollen?