runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Rabjerg Madsen (S), 2021-11-11:
Jeg har egentlig udpræget tillid til de offentligt ansatte, og jeg tror også, at med den struktur, vi eventuelt kunne vedtage med velfærdsloven her, ville man stå i en situation, hvor man, hvis man laver produktivitetsforbedringer eller gør tingene smartere, ville kunne bruge kræfterne på noget andet.
Der tror jeg, at offentligt ansatte i meget høj grad er motiverede af at gøre tingene bedre og ikke bruge tid på noget, som ikke giver værdi.
Så det er jeg optimistisk omkring.
Derudover kan vi jo løbende lave aftaler med hinanden som eksempelvis på konsulentområdet, hvor vi laver prioriteringer sammen selvfølgelig i det statslige, men også på regionalt niveau og på det kommunale niveau.
Så lad os holde fokus på, at der skal være en bund under velfærden, men også et fokus på, at man skal gøre det bedre derude dag for dag.
Andreas Steenberg (RV), 2021-11-11:
Det kunne f.eks. også være vedrørende bureaukrati.
Hvis man ved, at man på forhånd bare får ekstra penge, vil man så se på at afskaffe noget bureaukrati?
Man har jo fået lovning på ekstra penge til det på forhånd.
Sikandar Siddique (FG), 2021-11-11:
Tak for ordet, formand.
Tak til ministeren og regeringen for forslaget.
Frie Grønne ser positivt på regeringens udspil om en velfærdslov.
Det er afgørende for vores demokrati og vores kernevelfærd.
Derfor bakker Frie Grønne naturligvis op om intentionen og forslaget.
Men vi vil også gerne bruge lejligheden til at rejse en diskussion: Vi i Frie Grønne ønsker at sætte de kommunale og statslige institutioner mere fri, så de får bedre mulighed for at komme tilbage til den sociale, kulturelle, politiske og organisatoriske tænkning, der i sin tid fødte dem, altså tilbage til lokalsamfundet, tilbage til borgeren, altså mere selvbestemmelse og mere selvorganisering.
Frie Grønne har derfor et krav eller et ønske om at arbejde videre med loven også i udvalgsbehandlingen.
Det drejer sig om, at velfærdsloven skal give mulighed for, at flere formålsdrevne og selvejende institutioner og andre demokratiske organiseringsformer skal kunne være med til at løfte de her velfærdsopgaver, ansvarliggøre vores borgere og give meget mere selvbestemmelse til vores borgere.
Det er en diskussion, som vi ønsker man skal rejse i forhold til den her velfærdslov.
Men det er også vigtigt for Frie Grønne, at man genbesøger principperne om fordeling af velfærdsområderne i demografimodellen.
Vi i Frie Grønne er overbeviste om, at kernevelfærden kan og bør udvides i demografimodellen, og så har vi slet ikke nævnt kernevelfærdsområder som kultur og idrætsfaciliteter, altså hvorfor vi f.eks. tænker, at en svømmehal og en fodboldbane også kan være kernevelfærd.
Det mener jeg i hvert fald er en diskussion, vi bør tage her i Folketingssalen, for vi ved, hvor meget det f.eks. betyder for danskernes sundhed, velvære og trivsel.
Endelig ser Frie Grønne gerne, at der bliver tilført nye penge til velfærdsloven.
Vi ved, at mange af vores velfærdsområder i den grad er pressede og ikke kan levere den ønskede velfærdsservice – bare se på sundhedsvæsenet lige nu.
Så Frie Grønne bakker op om forslaget, men Frie Grønne ønsker, at vi også kigger på, hvordan vi kan styrke selvorganiseringen og selvbestemmelsen i kommunerne.
Og vi ønsker også, at man sammen med den her lovgivning tilfører flere midler.
Tak for ordet.
Nicolai Wammen (S), 2021-11-11:
Tak for det.
Og tak for debatten her.
Det er i høj grad vores velfærdssamfund, som har skabt det Danmark, som vi kender.
Det velfærdssamfund ønsker den her regering at værne om af hensyn til borgerne og af hensyn til det fællesskab, som har gjort os så stærke.
Ser vi på tallene, taler de et ret tydeligt sprog.
I 2025 vil der være 14.000 flere børn under 6 år og 69.000 flere danskere over 70 år end i dag.
Der er nogle, der i debatten har spurgt: Handler det her kun om penge?
Og til det er svaret: Nej, det handler ikke alene om penge.
Det handler også om, hvordan man leder ude i det offentlige; det handler om, at man bruger ny teknologi; det handler om, at man hele tiden prøver at finde de bedste løsninger til gavn for bl.a. vores børn og ældre.
Men når det er sagt, tror jeg, man skal passe meget på med at bilde sig selv ind, at når der i 2025 kommer 69.000 flere danskere over 70 år end i dag og 14.000 flere børn under 6 år end i dag, så kan det klares, uden at vi lægger flere penge på bordet.
Vi siger, at når der kommer flere børn, og når der kommer flere ældre – og det er dejligt, og det skal vi være glade for – så skal pengene følge med.
Det synes vi er ansvarligt.
Så er der nogle, der siger: Jamen hvis man bruger pengene på børnene og de ældre, kan vi jo ikke bruge dem på noget andet, f.eks. skattelettelser.
Og det er jo rigtigt – pengene kan kun bruges én gang.
Så hvis man siger, at de penge, vi ser for os at man skal bruge på bl.a. vores ældre og vores børn, vil man hellere bruge på skattelettelser, ja, så ser vi jo afgørende forskelligt på, hvad der er den klogeste prioritering.
Og det er jo fair nok – det kaldes politiske holdninger; det kaldes at se forskelligt på tingene.
For den her regering er det bare langt vigtigere, at vi passer godt på velfærden, ikke mindst for vores børn og ældre, end det er at bruge penge på yderligere skattelettelser.
Så er der i debatten blevet spurgt: Jamen skal man ikke tjene pengene, før man kan bruge dem?
Og jo, det er et rigtig godt princip – at man ser på, hvordan man kan skaffe de penge, man vil bruge på gode initiativer.
Men her tror jeg altså også, det er vigtigt, at vi lige husker på, at vi jo fra det her Folketings side har lavet en kontrakt med danskerne.
I 2006, for 15 år siden, lavede man det såkaldte velfærdsforlig, og det gik ud på to grundlæggende ting.
Den ene var, at danskerne blev bedt om at arbejde længere, og til gengæld var det også en del af aftalen, at hvis danskerne gjorde det, ville vi have råd til at passe godt på velfærden, bl.a. når der kommer flere ældre.
Hvis man ser på den kontrakt, der blev indgået dengang, har danskerne opfyldt deres del af aftalen; danskerne arbejder længere.
Nu er det så blevet vores tur her i Folketinget til – med, hvad man kunne kalde 15 års forsinkelse – at levere på vores del af aftalen, nemlig at sige, at med den her velfærdslov vil vi som minimum sørge for, at når der kommer flere udgifter, fordi der – heldigvis – kommer flere børn og ældre, så følger pengene med.
Det synes vi er et sundt princip.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-11-11:
Det er fint nok med den rekordhøje vækst, vi nu igen har haft oppe.
Men man skal også lige sige, hvad det kommer på baggrund af, og der er jo også mange andre lande, der har haft en rekordhøj vækst, og hvis vi kigger ud i 2025, er vi nede omkring 1,6 pct. i vækst, hvis vi kigger på Det Økonomiske Råd, og hvad de regner med det kommer til at være.
Så skal vi ikke lige begrænse entusiasmen derved lidt?
Jeg kunne godt tænke mig at stille et spørgsmål.
Fra 2015 til 2019 gav man 2,5 mia. kr. mere ud til kommunerne, og 435 mio. kr. af dem gik til øget centraladministration og ledelse.
Nicolai Wammen (S), 2021-11-11:
Allerførst synes jeg ikke bare, at man skal sige, at det med, at vi kan se ind i den største vækst i dansk økonomi i 15 år, regner man ikke rigtig for noget.
Jeg synes, det er fantastisk positivt for Danmark.
Så er det jo rigtigt, som hr. Lars Boje Mathiesen er inde på, at den stigning kommer, efter at vi har været nede på grund af corona,
men det ændrer ikke på, at vi har et Danmark, der økonomisk står meget stærkt, også efter corona.
I forhold til kommunerne ligger der jo et meget stort ansvar i den enkelte kommune for, at man bruger pengene mest fornuftigt, og det er også noget af det, vi taler med kommuner og for den sags skyld regioner om, når vi laver aftaler med dem.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-11-11:
Jo, men det er jo stadig væk ikke en garanti for, at de så ikke bliver brugt på centraladministration og ledelse.
Det kan godt være, at man ikke bruger dem på eksterne konsulenter, men hvis man så bare øger det, i forhold til hvor man mange ansætter til centraladministration og ledelse, så er det jo lige meget.
Så hvor er garantien for, at de her penge ikke bare bliver brugt derude?
For som det står her, er der ingen konsekvenser, hvis kommunerne vælger at bruge dem på mere teater, hvis de vælger at bruge dem på at ansætte et øget antal marketingsfolk; hvis de vælger gerne at ville bruge flere penge på at bygge et nyt rådhus, eller hvad de vil – så er der ingen konsekvenser ved det.
Så er det jo ikke grundlæggende velfærd, som man gør noget ved, altså i forhold til fru Jensen, der bor ude på plejehjemmet.
Der er ingen krav til, hvordan kommunerne skal bruge pengene i den her lov.
Det er bare, at de skal have lov til at bruge flere.
Nicolai Wammen (S), 2021-11-11:
Så er det også sådan, at vi har kommunalt selvstyre, og der er 98 kommuner, der hver især prioriterer forskelligt.
Og jeg kan have mange holdninger til, hvordan man prioriterer i Kommune X, og hr. Lars Boje Mathiesen kan have det i forhold til Kommune Y, men det, vi giver muligheden for med det her, er, at hvis man ude i kommunerne træffer fornuftige beslutninger, kan man også tage højde for, at der heldigvis kommer flere børn og ældre.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2021-11-11:
Og tak for lovforslaget – det har vi i SF rost, og det vil jeg gerne gøre igen.
Så kan jeg ærlig talt
ikke forstå, at det lige pludselig skal være et problem, at man har et lovforslag, der består af fem paragraffer.
Jeg vil gerne spørge finansministeren, om han kunne se for sig, at metodedelen blev lagt ud til de økonomiske vismænd, netop for at vi ikke skal diskutere under den ene eller anden farve finansminister, hvordan man opgør metoden i Finansministeriet, altså om det kunne have nogen klangbund hos regeringen.
Nicolai Wammen (S), 2021-11-11:
Jeg er nødt til at sige, at det ikke er et spørgsmål om, hvilken farve finansministeren politisk har, der afgør, hvad det er for regnemodeller, man anvender i Finansministeriet.
Det, jeg har sat i gang, er at bede Det Økonomiske Råd om helt generelt at gå Finansministeriets regnemodeller igennem og så komme med anbefalinger der, hvor de måtte mene at der er noget, der kan gøres bedre og anderledes.
Jeg tror, det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi har et Finansministerium, hvor det, uanset om der sidder en blå finansminister eller en rød finansminister, så er de samme regneregler, man opererer ud fra.
Og man justerer jo løbende på regnereglerne i Finansministeriet, når der kommer ny og bedre viden, og det skal være sagligt og hverken farvet med en rød farve eller en blå farve.
Så man kan jo sige, at Det Økonomiske Råd direkte kan få stor indflydelse på Finansministeriets regnemodeller.
Men i forhold til at udregne det demografiske træk er det en opgave, som Finansministeriet står for, og det ligger naturligt der.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2021-11-11:
Ja, man kan jo bare beslutte, at selve metoden bliver fastlagt af DØR, og at det så er Finansministeriet, der på den baggrund foretager beregningen.
Så vil jeg høre, om finansministeren til gengæld kunne være interesseret i, at vi som en del af udvalgsbehandlingen holdt en høring omkring det, man kalder sund aldring, som rigtig mange har en holdning til, og som vi i SF netop også synes er ret afgørende for, hvorhenne man lægger snittet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-11-11:
Jo, men det forudsætter jo, at der bruges alle de andre penge på nøjagtig samme måde i samfundet, samtidig med at man gør det her.
Og hvis man lægger det som præmis, at man samtidig vil bruge pengene på den samme måde over de kommende år, så kommer der jo til at mangle penge på grund af det her.
Man kan jo ikke bare tage sådan en lillebitte del ud og sige, at den ikke har betydning.
Jo, det har den, hvis du samtidig bruger pengene på nøjagtig de samme ting, som du ellers gjorde.
Så du kan sagtens stå i en situation, hvor vi har nedgang i økonomien og du derfor kommer til at mangle de her 8,5 mia. kr. Hvor skal de så komme fra?
Jamen de skal vel komme fra borgerne og fra erhvervslivet for at finansiere den her velfærdslov; de kan ikke komme andre steder fra.
Rune Lund (EL), 2021-11-11:
Jeg synes, at den diskussion er lidt pudsig, for der er jo andre dele af den måde, vi bruger penge på, hvor vi har forpligtet os til en bestemt målsætning om at bruge et vist antal midler, f.eks. som en procentsats af bni eller bnp.
Altså, hvis man tager sådan noget som forskning, har vi jo en politisk målsætning om, at vi i Danmark skal investere mindst 1 pct. af bruttonationalproduktet i forskning.
Der er udviklingsbistanden, hvor vi har en målsætning om, at vi skal bruge mindst 0,7 pct. af bni på udviklingsbistand.
Der er nogle partier, som har en NATO-målsætning om, at der skal bruges 2 pct. af bnp på forsvarsudgifter.
Altså, det er jo ikke noget nyt, at man siger, at man har et mål om, at man skal bruge et vist antal midler.
Det er overhovedet ikke nyt i det her; det nye er, at vi siger, at velfærden bare som minimum skal holde skindet på næsen.
Det burde alle kunne bakke op om.
Mette Abildgaard (KF), 2021-11-11:
Hvis ikke jeg tager helt fejl, kræver det, sådan som det er udregnet, sådan noget som 2,5 mia. kr. i 2022 at dække det demografiske træk.
Det er vurderet, at det koster 750 mio. kr.
En lille morsomhed er, at den pris, man har udregnet, ikke tager højde for, at der er flere, der vil anvende tandlægebehandlingen, så formentlig er det jo nok endnu dyrere, så lad os sige, at det koster 1 mia. kr.
Lad os nu sige, at man får hele sit løfte indfriet om gratis tandbehandling til alle unge under 25 år, men at det så også betyder, at der med den lov, man har vedtaget her, reelt ikke er helt nok penge til at dække det demografiske træk, fordi man vælger at prioritere nogle af midlerne på gratis tandlæge til unge i stedet for.
Er den her lov så noget som helst værd?
Har man så set med Enhedslistens briller levet op til det, der var formålet med velfærdsloven?
Rune Lund (EL), 2021-11-11:
Den her velfærdslov kan ikke særlig meget, men det, den kan, er at være et værn mod det, som de to borgerlige regeringer gjorde fra 2015 til 2019, hvor man aftalte skatte- og afgiftslettelser, som hvert år har kostet ca. 22 mia. kr., samtidig med at man ikke engang leverede på det demografiske træk.
Hvis velfærdsloven her bliver vedtaget, vil I ikke kunne gøre det igen uden at lave loven om, og dermed øger vi den politiske pris for at føre en politik, som der blev ført fra 2015, hvis vi vedtager velfærdsloven.
Det er det, der er essensen i den her lov.
Det er uambitiøst, det er ikke nok, men det er trods alt et værn mod den nedskæring og forringelse af velfærden, som der skete fra 2015 til 2019.
Mette Abildgaard (KF), 2021-11-11:
Men det her er jo total symbolpolitik, for hvis der er 90 mandater bag også fremover at bruge penge på skattelettelser, er der jo også 90 mandater bag at fjerne den her lov.
Og hvad er problemet så med det?
Jo, så står man i en situation, hvor der vil være nogle røde partier, der vil sige, at vi vil afskaffe velfærdsloven, som om man, når man afskaffer velfærdsloven, afskaffer velfærden i Danmark.
Så det her er jo en retorisk, symbolpolitisk kamp, hvor man forsøger at fremtidssikre sig, hvis der er 90 mandater for skattelettelser, hvilket jeg vil argumentere for også kan levere velfærd til den enkelte dansker og mere frihed til, hvad man bruger pengene til.
Rune Lund (EL), 2021-11-11:
Den her lov vil betyde lige præcis det, jeg nævnte før.
Det, som jeg var så træt af ved den måde, vi diskuterede økonomisk politik på under de borgerlige regeringer fra 2015 til 2019, var, at man bevidst prioriterede at lave skatte- og afgiftslettelser, som i høj grad kom de rigeste til gode, og så var der smuler tilbage til velfærd, og så pumpede man tallene op og talte flere år sammen og sagde, at man leverede mere i kroner og øre, selv om virkeligheden var, at der ikke engang blev leveret på det demografiske træk, hvilket betød, at der var forringelser, at der skete en udhuling af velfærden, og at der blev foretaget nedskæringer.
Det vil man ikke kunne gøre uden at lave velfærdsloven om, og derfor er velfærdsloven et fremskridt.
Rune Lund (EL), 2021-11-11:
Jeg vil bare spørge, om fru Mette Abildgaard ikke kan bekræfte, at hvis velfærdsloven havde været gældende fra 2015 til 2019, så kunne man ikke have gjort det, som Det Konservative Folkeparti bl.a. var med til at gøre, nemlig at man ikke leverede på det demografiske træk, samtidig med at der blev aftalt skatte- og afgiftslettelser, som hvert år vil koste omkring 22 mia. kr.
Mette Abildgaard (KF), 2021-11-11:
Det er fuldstændig rigtigt, at der var et politisk flertal, som prioriterede at give skattelettelser i de år.
Det gjorde vi, fordi vi er et af de lande i verden, der har den højeste skattebelastning af borgerne; hvor vi, når vi går på arbejde, afleverer den allerstørste del af det, vi tjener, til fællesskabets kasse.
Så ja, det et rigtigt.
Det var en politisk prioritering for os.
Men som andre også har været inde på, var sidste gang, der var en negativ forbrugsvækst, under Thorningregeringen, hvor jeg er ret sikker på Enhedslisten var en del af det parlamentariske flertal.
Rune Lund (EL), 2021-11-11:
Det havde vi mange snakke med Thorningregeringen om – og især med SF i regeringen dengang.
Men nu har vi jo en socialdemokratisk regering, som heldigvis delvis er kommet på bedre tanker og kommer med et forslag til en velfærdslov, som trods alt vil kunne afværge de allerværste nedskæringer på vores velfærd.
Den går vi ind for, for så kan man ikke komme med de skatte- og afgiftslettelser, som man gerne vil give, herunder i stort omfang til de rigeste, samtidig med at man lader, som om man sætter velfærden højt uden at gøre det – for man udhuler den.
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Vi har en målsætning om at bruge 1 pct. af vores bruttonationalprodukt til forskning.
De Konservative mener, at vi skal bruge 2 pct. af vores bnp på militæret, en NATO-målsætning.
Så det er vel i sig selv ikke mærkeligt, at man har sådan en målsætning.
Det er vel mere interessant, hvad man ønsker at målsætningerne skal være.
Og vi støtter f.eks. forskning, men ikke militæret.
Mette Abildgaard (KF), 2021-11-11:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi Konservative går ind for, at vi skal leve op til den internationale forpligtelse, vi har påtaget os, i forhold til andelen, vi anvender på vores forsvar.
Vi synes, at alle lande burde leve op til den forpligtelse.
Så vil jeg bare sige, at en af de store udfordringer, vi har i vores velfærdssamfund i dag, er manglen på hænder, det er manglen på arbejdskraft.
Jeg ser det konstant på ældreområdet, hvor jeg er ordfører.
Lad os nu sige, at vi rent faktisk ved at give folk nogle skattelettelser, give mulighed for at beholde lidt mere til sig selv, kunne øge motivationen til at lægge den der ekstra time på arbejdsmarkedet, tage den ekstra nattevagt på plejehjemmet.
Det kan også være med til at give velfærd i sidste ende ved at få de hænder ud på arbejdsmarkedet, der er brug for.
René Christensen (DF), 2021-11-11:
Jeg er fuldstændig enig, hvis det bare var sådan.
Sådan er det bare ikke.
Vi ved ikke, om det øgede forbrug sker i kommunerne eller i regionerne, eller om det bare er staten, der øger sine udgifter.
Det ved man ikke, hvis man stemmer ja til det her forslag.
Med lovforslaget forpligtes den til enhver tid siddende finansminister til at prioritere en offentlig forbrugsfest.
Det offentlige er det hele.
Så jeg er sådan set meget enig med ordføreren.
Når jeg hører ordet velfærdslov, tænker jeg det samme, som ordførerens siger, men hvis man stemmer ja til lovforslaget, som det ligger, så kan man være heldig at få det, men man kan også være uheldig at få det modsatte – og det er jo ikke godt nok.
Altså, vi skal meget længere ned.
Det her synes jeg er en af de vigtigste ting, vi skal diskutere, og så diskuterer vi det på så tyndt et grundlag, fordi der engang har været et beslutningsforslag, og så har regeringen ikke kunnet formå at lave et lovforslag, der var bedre end det.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2021-11-11:
Det er simpelt hen så bizart at skulle høre på det her med, at vi som land bliver fattigere.
Vi er kommet igennem en ekstrem begivenhed som corona, den største krise siden anden verdenskrig, uden et eller andet kæmpe minus.
Fordi vi i fællesskab har investeret, er vi kommet bedre om på den anden side end måske noget andet land, som vi kan sammenligne os med.
Vi har en bomstærk økonomi.
Vi har en tårnhøj beskæftigelse.
Og så skal vi blive ved med at høre på det her.
Men altså, det er finansministerens egen skyld, så længe man holder fast på den type regnemodeller, der siger, at når man laver fornuftig lovgivning som en Arnepension, så er vi alle sammen lige pludselig blevet møghamrende fattige.
Undskyld, tak.
Torsten Schack Pedersen (V), 2021-11-11:
Jeg er glad for, at ordføreren til sidst anerkender – det kan jeg så forstå er hårdt for SF – at når man bruger Finansministeriet og finansministerens regnemodel og udsagn, ja, så har den førte økonomiske politik altså strukturelt gjort Danmark 14. mia. kr. fattigere.
Det synes jeg bare er trist.
Jeg synes, at der ville være meget mere ambition på Danmarks vegne, hvis vi ville gøre Danmark mere velstående og dermed frigøre flere ressourcer til initiativer, der både fremmer den private sektor og den offentlige sektor.
Det er sådan set det, vi er optaget af, i stedet for bevidstløst at love, at man bare vil bruge flere penge uden at have sikkerhed for at have dem.
Jens Joel (S), 2021-11-11:
Først en anerkendelse: Ordføreren siger mange gange, at man brugte flere penge på velfærd i perioden fra 2015-2019.
Det er rigtigt.
Og her kommer så afsløringen: I dag løber man så fra rent faktisk at levere på det løfte.
Torsten Schack Pedersen (V), 2021-11-11:
Nej, vi løber på ingen måde fra noget løfte.
Det velfærdsløfte, vi gav, var på 69 mia. kr., og vi kunne gøre det uden at hæve skatter og afgifter.
Så skal vi indfri det løfte, skal det jo hænge sammen med, at der ikke kommer skatte- og afgiftsstigninger.
Så Socialdemokratiet kan jo bare tilslutte sig vores ændringsforslag, og så er vi kommet langt.
Jens Joel (S), 2021-11-11:
Jeg synes, at hvis Venstre vil leve op til sit valgløfte, er det jo totalt uproblematisk at stemme for det her, så man lever op til sit valgløfte.
Det er det, lovforslaget i dag handler om.
Torsten Schack Pedersen (V), 2021-11-11:
Når vi så siger, at hvis man skal gøre det her, er det klart, at det skal være med en forudsætning om, at der er et skatte- og afgiftsstop, og at der bliver taget initiativer, hvis væksten i økonomien er lavere end det demografiske træk.
Det kan jeg så forstå at Socialdemokratiet ikke vil være med til, og så er det jo bare et løfte om at bruge penge, der ikke er økonomisk dækning for, og det synes jeg sådan set ikke der er meget musik i.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2021-11-11:
Man fornemmer, at ordføreren er ude i udkanten af de tilgængelige argumenter, når man begynder at sige, at der sikkert sker det, at man køber Mercedeser til hjemmeplejen ude i kommunerne.
Det tror jeg trods alt næppe kommer til at ske.
Vi kan sagtens tage lange debatter, og vi kan endda nedsætte studiegrupper på tværs af partierne om aftalesystemet, og hvordan vi indretter den offentlige økonomi, og det deltager jeg meget gerne i.
Men jeg bliver nødt til helt enkelt at spørge hr. René Christensen: Når man for lidt mere end et år siden stemte for et beslutningsforslag, der er identisk med det forslag til en velfærdslov, som vi behandler i dag – danskerne kunne se, at man stemte for det, og kunne se, at Dansk Folkeparti var klar til en velfærdslov, og at det var det, man stemte for – hvordan kan det så være, at man ikke er klar til at stemme for en velfærdslov i dag, som sikrer, at pengene følger med, når der kommer flere ældre og flere børn?
Jeg er med på, at ordføreren har nogle bemærkninger i forhold til kvaliteten i lovforslaget og andet, men lad os tage det i udvalgsbehandlingen.
Men når man stemte for noget identisk for lidt mere end et år siden, hvorfor stemmer man så ikke for det i dag?