Hans Christian Schmidt (V), 2024-11-21:
Som det allerede er sagt, ønsker Dansk Folkeparti med beslutningsforslaget at afskaffe muligheden for, at nordiske statsborgere kan få dansk statsborgerskab ved erklæring, og at Danmark udtræder af den nordiske aftale om statsborgerskab.
Erklæringsadgangen til statsborgerskab er en væsentlig lettere vej til dansk statsborgerskab for nordiske statsborgere, end det gælder for udlændinge med statsborgerskab i resten af verden.
Der er nogle forskelligrettede hensyn i det her spørgsmål om den lettere adgang til det danske pas for nordiske statsborgere.
For som forslagsstillerne også påpeger, er det jo ikke nogen hemmelighed, at vores naboer i Sverige de sidste mere end 20 år har ført en markant anderledes udlændige- og indfødsretspolitik, end vi har her i Danmark.
Og der kan vel efterhånden ikke længere være tvivl om, hvilken vej der har været den rigtige, når man ser, hvor Danmark og Sverige er i dag.
Det har også betydet, at der er blevet tildelt langt flere statsborgerskaber til udlændinge i Sverige, end vi har gjort herhjemme.
Det fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at Sverige fra 2019 til 2023 har tildelt over dobbelt så mange statsborgerskaber, som vi i Danmark har tildelt helt tilbage fra årtusindskiftet og frem til 2023.
Så i Venstre kan vi egentlig sagtens følge forslagsstillernes bekymring et stykke hen ad vejen.
Den meget lempelige og til tider decideret naive udlændingepolitik, som Sverige har ført, kan også påvirke os her i Danmark.
I sommers så vi jo bl.a., hvordan bandekonflikter bevægede sig over Øresund.
Omvendt har vi stadig et særligt fællesskab med de andre nordiske lande med sammenlignelige måder at indrette samfundet på, mange fælles værdier og en fælles historie.
Derfor mener vi i Venstre, at det som udgangspunkt er positivt med en lettere adgang til det danske pas for nordiske statsborgere, altså at normanden eller svenskeren ikke skal igennem det samme system, som tyrkeren, argentineren eller filippineren.
Det er også værd at bemærke – og hvis ret skal være ret, skriver forslagsstillerne det også – at erklæringsadgangen kun er en mulighed for personer, der har fået deres statsborgerskab på en anden vis end ved naturalisation.
Det vil sige, at man typisk skal have fået det nordiske statsborgerskab ved fødslen for at kunne få dansk statsborgerskab ved erklæring.
De cirka 1,2 millioner udlændinge, som har fået svensk statsborgerskab siden årtusindskiftet, kan altså ikke benytte sig af den mulighed, men det ville deres børn potentielt kunne, vel at mærke hvis de er født som svenske statsborgere og lever op til kravene fra erklæringen om 7 års ophold i Danmark og ikke at være blevet idømt en frihedsstraf i de seneste 7 år.
De sidste 5 år har ca. 1.300 nordiske statsborgere fået dansk statsborgerskab ved erklæring, herunder lige omkring 500 svenskere.
Det er altså også et begrænset antal personer, der benytter erklæringsadgangen.
Nu har ministeren for halvanden måneds tid siden meddelt, at regeringen agter at skærpe kriminalitetskravet, så kriminalitetskravet først regnes fra endt afsoning i stedet for fra idømmelsen af straffen.
Det bakker Venstre fuldt op om.
Det betyder, at vi går til grænsen af den nordiske aftale, og skulle der på et tidspunkt være anledning til at justere den nordiske aftale, så mener vi i Venstre, at det vil give fin mening at se på, om der skal være flere muligheder for, at landene kan stille krav til erklæringsadgangen.
Men i Venstre er vi altså ikke klar til at afskaffe erklæringsadgangen lige nu og melde Danmark ud af den nordiske statsborgeraftale.
Derfor kan vi selvsagt ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.