Mikkel Bjørn (DF), 2024-04-11:
Tak for det.
Vi behandler her endnu et af de her såkaldte samleforslag, som jo er en pærevælling af alt muligt, som ministeriet mener at vi skal adressere lovgivningsmæssigt, og udfordringen med samleforslag er jo, at der er dele, som partierne kan støtte, og at der så er dele, som partierne ikke kan støtte.
Eksempelvis er der dele, som vi i Dansk Folkeparti godt kan støtte, og der er dele, som vi er betydelig mere skeptiske over for, og der er også nogle dele, som vi er direkte imod, og lad os starte med det, der er ligetil.
Dansk Folkeparti er lodret imod, at dansk lovgivning skal være woke, og at vi skal tage såkaldte kønnede betegnelser, og jeg vil hellere kalde dem gode danske ord, ud af lovgivningen.
Hvorfor er det et problem, at det hedder »ophavsmand«, som det nu engang har heddet på dansk i rigtig mange år?
Ligeledes kunne det jo være et problem, at det hedder »sygeplejerske«, hvor suffikset »-ske« betegner en kvinde, der har en bestemt stilling, som »husholderske«, »ledsagerske« osv., og sådan kan vi blive ved, indtil det danske sprog til sidst ender i en eller anden mærkelig ahistorisk position.
Det er fuldstændig latterligt, at vi på den måde skal gøre vold på det danske sprog for at imødekomme en eller anden modedille fra venstreorienterede amerikanske kunstnerkredse, og det burde man i ministeriet holde sig for gode til, hvilket vi også gjorde ministeriet bekendt med, da vi fik præsenteret det her lovforslag.
Så er der også nogle forslag, der handler om at tilpasse dansk lov til EU-retten.
Det er vi som udgangspunkt altid skeptiske over for, og sondringen mellem, hvornår noget eksempelvis betragtes som en offentlig fremførelse, henholdsvis en overføring til almenheden, understreger jo, hvilket cirkus vi kommer ind i, når EU blander sig.
og endelig kan en fremførelse også have karakter af en overføring, hvor det så beror på en konkret vurdering af, hvorvidt overføringen retter sig mod et betydeligt ubestemt antal modtagere, hvorvidt der er tale om en EU-regulering eller ej, og det er jo ligesom at gense »Familien Gyldenkål vinder valget«.
Kulturministeriet er så nået frem til, at man på grund af EU ikke kan fastholde opfattelsen af, at en fremførelse er offentlig, når der er mere end 40 personer til stede.
I stedet skal der nu foretages en konkret bedømmelse af, om brugen af et værk i eksempelvis en erhvervsvirksomhed skal betragtes som offentlig.
En foredragsholder vil heller ikke længere pr. automatik kunne afspille f.eks. et videoklip uden at indhente samtykke fra ophavsmanden, og igen vil det bero på en konkret vurdering, om man skal indhente samtykke eller ej.
Retstilstanden bliver altså væsentlig mere uklar takket være EU, og det er ellers ikke noget, vi i Folketinget bryster os af, altså at vedtage lovgivning, der gør retstilstanden mere uklar, selv om vi ofte gør det.
Så er der spørgsmålet om en indførelse af § 24 b i lov om ophavsret, hvor det tillades at anvende værker, når det sker med henblik på parodi, karikatur eller pastiche.
Her har der hidtil været et ulovbestemt parodiprincip, der har handlet om, at det har været tilladt med henvisning til forarbejderne til ophavsretsloven at parodiere og karikere allerede eksisterende værker, og nu vil Kulturministeriet så indføre en egentlig paragraf, der skal regulere det her.
Problemet er, at Danmark dermed bliver omfattet af EU-reguleringen i infosocdirektivet og skal fortolke, hvad det er, der er en parodi, en karikatur eller en pastiche, i lyset af EU's regler, og så bliver det altså noget mere speget.
Det fremgår direkte af bemærkningerne til lovforslaget, at EU-Domstolen i sin fremtidige praksis vil bestemme, at begreberne karikatur og pastiche skal fortolkes ensartet på hele Unionens område, og vi overlader det altså til EU at bestemme, hvad der er en karikatur.
Af EU-Domstolens dom C 201/13 fremgår det også, at en ophavsmand har en særlig ret til ikke at få gjort sit værk til genstand for en karikatur eller en parodi, hvis karikaturen eller parodien videregiver et diskriminerende budskab, f.eks. hvis en parodi forbinder ophavsmanden til det parodierede værk med racediskriminerende budskaber, og det, som EU lægger i betegnelsen racediskriminerende budskaber, skal jo nok læses som »indvandringskritiske budskaber«.
Vi kan i Dansk Folkeparti grundlæggende ikke bakke op om det her lovforslag, men vi vil foreslå, at det skilles ad, så vi kan stemme for den del, der drejer sig om de kunstneriske uddannelser, og som vi egentlig godt kan bakke op om.
Tak for det.