Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2023-04-11:
Tak for initiativet til at tage den her debat.
Med det her beslutningsforslag ønsker forslagsstillerne at pålægge regeringen inden udgangen af 2023 at fremsætte lovforslag, der indebærer, at de mest udsatte borgere med stofafhængighed kan få udleveret et id-kort, så de undtages fra sanktioner og bøder og konfiskation af narkotika til eget forbrug.
Når vi taler om de mest udsatte borgere med stofafhængighed, taler vi om mennesker, som lever ofte ufattelig kaotiske liv, og de kan have flere massive udfordringer, hvor hver enkelt af de udfordringer vi taler om, egentlig er nok i sig selv, men de har dem bare til bunke – altså både stofafhængigheden og hjemløsheden og den psykiske sygdom osv. osv.
For manges vedkommende har de levet kaotisk og på gaden og på måder, som de fleste af os lever utrolig langt væk fra i hverdagen.
Jeg mener ikke, at vi som samfund har været gode nok til at gribe, og jeg mener ikke, at vi har været gode nok til at skabe den rigtige ramme for den gruppe i vores befolkning.
Det meste af vores lovgivning er lavet for den almindelige danske befolkning, så at sige, den pæne middelklasse, hvis man må være så fri, og så har man overset det faktum, at der er en gruppe borgere, for hvem det er fuldstændig umuligt at reagere på den lovgivning, som alle andre mennesker kan reagere på.
Derfor bliver reglerne til snubletråde for den enkelte i stedet for at blive til det velfærdssamfund, der gerne skulle gribe dem, når tingene er svære.
Derfor kan det heller ikke overraske, at vi fra regeringens side er fuldstændig enige med forslagsstillerne i, at de mest udsatte borgere med stofafhængighed selvfølgelig skal sikres langt større værdighed og langt bedre hjælp, og at vi skal have forandret reglerne på en måde, så der ikke er snubletråde, men så det faktisk bliver et samfund, der griber de enkelte borgere.
I forbindelse med det har en bred kreds af aktører på området i regi af den arbejdsgruppe, der blev nedsat på baggrund af det tidligere beslutningsforslag omkring samme emne, siddet med det, og her var der enighed om, at id-kortet ikke er den bedst egnede løsning i forhold til at sikre, at det eksisterende system, hvor politiet kan give udsatte borgere advarsler frem for bøder for besiddelse af stoffer til eget forbrug, fungerer efter hensigten.
Det er jo så på trods af, at det system egentlig har til hensigt at sikre, at der tages særlige hensyn til udsatte borgere, hvis besiddelse af stoffer til eget forbrug er et udslag af en stærk afhængighed, og det er jo i sagens natur en følgevirkning af, at man har haft et længere og vedvarende misbrug.
I forbindelse med arbejdsgruppen blev det fra myndighedernes side anerkendt, at politiet kan blive bedre til at anvende advarselsreglen i lov om euforiserende stoffer, når betingelserne var opfyldt, og Rigspolitiet har derfor på baggrund af arbejdsgruppen i og for sig iværksat yderligere tiltag for at få det eksisterende system til at virke.
Dem vil jeg bare lige nævne, så det står klart, at der faktisk er sket forskellige ting i den retning.
For det første er Rigspolitiet i samarbejde med Rigsadvokaten i færd med at udarbejde beskrivelser til samtlige politikredse, hvor der henstilles til, at kredsene over en passende periode i relevante afdelinger øger opmærksomheden på brugen af advarsler til socialt udsatte borgere med stofmisbrug, og det vil blive sendt ud i løbet af foråret.
For det andet har Rigspolitiet sat yderligere fokus på advarselsreglen i forbindelse med undervisning på politiskolen, og med undervisningen på basisuddannelsen på politiskolen har man styrket muligheden for at meddele advarsler til socialt udsatte borgere med stofmisbrug, sådan at alle nye betjente får kendskab til advarselsreglen.
Det er selvfølgelig et rigtig vigtigt skridt i forhold til at styrke retssikkerheden for den her gruppe.
Men når det er sagt, mener vi ikke fra regeringens side, at det er gjort med det, og derfor lægger vi også op til at gå meget videre i forbindelse med det regeringsgrundlag, der er vedtaget, og der er det altså klart regeringens prioritering og vores ambition, at de mest udsatte borgere i Danmark ikke længere skal opleve samfundets velmente regler som snubletråde, men faktisk som et system, der tager udgangspunkt i dem som borgere, og som skal være et velfærdssamfund for dem også.
Derfor har vi egentlig slået et brød op, som jeg opfatter som væsentligt mere ambitiøst end det, det ligger i det her beslutningsforslag, og det vil sige, at jeg på den ene side har en opfattelse af, at vi har et regeringsgrundlag, hvor man vil gå vanvittig langt, mens vi her har et beslutningsforslag, der vil tage nogle få skridt.
Jeg mener altså, at vi skal gå hele den vej, der er lagt op til i regeringsgrundlaget, og det kommer formodentlig til at indbefatte meget store dele af det, der ligger i det her beslutningsforslag.