runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mads Fuglede (V), 2018-11-02:
Altså, når man ser på den måde, hvorpå man bakker op om initiativer, der skal hjælpe kvinder af anden etnisk herkomst til at få en nemmere adgang til den ligestilling, vi ser som selvfølgelig i det her land, så undrer det mig, at man i tale fra venstrefløjen så ofte er parat til at slå på tromme for de her rettigheder, men når det handler om at beskytte dem i virkelighedens verden, så vil man ikke lovgive om, om man må neutralisere det kvindelige køn i form af beklædningsgenstande, man må heller ikke gøre noget for at gå i rette med de mænd, der ikke engang vil trykke hånd med en kvinde.
Det er jo noget, der bare vækker min forundring.
Henrik Dahl (LA), 2018-11-02:
Vi har overvejet sagen meget grundigt i Liberal Alliance, fordi, som jeg også har været inde på, anledningen jo ved første øjekast kan forekomme ikke at være så stor, men princippet, som vi diskuterer, er meget stort, fordi det, vi er inde at diskutere, jo er spørgsmålet om at tildele særrettigheder.
Selv om det ikke var kendt stof for fru Kirsten Normann Andersen, er opdelingen i halal og haram en fuldstændig afgørende del af islamisk teologi.
Vi vil ikke give en særrettighed til, at den skelnen skal have forrang for dansk lovgivning eller skal kunne gøres gældende for mennesker, der ikke er muslimer.
Det er en meget uheldig præcedens, og det er endda mildt sagt, som i så fald vil blive sat.
Så det er vigtige principper, vi diskuterer her.
Christian Langballe (DF), 2018-11-02:
Jeg kan forstå, at det for en hel del i Folketinget er noget helt nyt og altså åbenbart noget, man ikke mener er noget problem, at der er folk i Danmark, der skelner imellem de rene og de urene, rent og urent, som ligger, vil jeg mene, i islams dna.
Jeg vil bare lige høre, om ordføreren har gjort sig nogen overvejelser, også med hensyn til håndtrykket, i den forbindelse.
Henrik Dahl (LA), 2018-11-02:
Spørgsmålet om, hvor tit man skal bruge en paragraf, indgår aldrig i Liberal Alliances overvejelser over, om en paragraf er nyttig.
Vi har også paragraffer om højforræderi og mange andre ting, som vi stort set aldrig bruger, men jeg er glad for, at vi har dem.
Astrid Krag (S), 2018-11-02:
Så forstår jeg bedre den her snak om tvivlen om, hvorvidt ceremonierne vil kunne gennemføres.
Den tvivl er opstået, fordi der har været borgmestre ude at sige, at de vender sig imod, at vi skal detailregulere ved lov, hvordan de her ceremonier skal afvikles.
Så det er sådan set dem, der de sidste måneder har rejst den her tvivl, og nu ved de jo så ved Venstres ordfører, at det er lige så fint for Venstre, at det er en embedsmand, der giver hånden, som at det er borgmesteren.
Det synes jeg er lidt trist.
Jeg glæder mig meget til de her ceremonier, og jeg tror, de bliver rigtig fine.
Og jeg vil bare sige til hr. Henrik Dahl, at jeg såmænd synes, han er en stor nok pædagog – det er ikke så meget det – det er mere, at det er blevet vendt om i hr. Henrik Dahls argumentation.
Der er jo ikke tale om her, at der er nogle, der mener, at der er nogle, der skal have særrettigheder og tildeles særrettigheder.
Selvfølgelig skal man give hånd.
Det siger vi også klart fra Socialdemokratiets side.
Det flag, vi rejser, er, hvad Folketinget skal bruge den lovgivende magt til, og vi synes bare helt stilfærdigt, at den bør man reservere til at løse faktiske problemer, der eksisterer i vores samfund.
Jeg prøvede at spørge Venstres ordfører om det her med omfanget.
Hvor stort er omfanget, forventer man, af mennesker, der ikke får deres statsborgerskab efter at have kvalificeret sig gennem mange, mange år, efter at vi faktisk har stemt for, at de skal have statsborgerskab, fordi de opfylder alle andre krav?
Hvor mange mennesker, slag på tasken, vurderer man fra Liberal Alliances side så efterfølgende ikke vil få deres statsborgerskab, fordi de ikke vil trykke hånd?
Henrik Dahl (LA), 2018-11-02:
Til den første del af spørgsmålet kan jeg sige, at der er opstået en berettiget tvivl om, hvorvidt den aftalte ceremoni kan gennemføres, og det er det, vi reagerer på.
For det er ikke lykkedes mig at bibringe den helt og aldeles voksne fru Astrid Krag en forståelse af, hvad det egentlig er, jeg siger.
Jeg siger, at det helt principielle i den her sag er, at når vi har skrevet under på, at vi vil forsvare grundloven, så skal vi aldrig tillade, at man bruger en religiøs begrundelse til at få dispensation fra lovgivningen.
Det er jo også derfor, at medlemmer af Jehovas Vidner f.eks. ikke kan slippe for at aftjene deres værnepligt – man kan ikke bruge sin religion som begrundelse for at blive fritaget for lovgivningen.
Astrid Krag (S), 2018-11-02:
Ja, og en ny stemme i formandsstolen – velkommen.
Så jeg vil bare lige være helt sikker på, at vi er enige om, at de her ceremonier ikke har været afviklet endnu, og at vi altså skal ind i efteråret 2019, før vi første gang får afviklet en af de her ceremonier – som det første.
Som det andet vil jeg bare høre ordføreren, hvor ordføreren fra det ellers meget liberale parti mener at vi skal begynde at lovregulere håndtryk.
Hvis det er så stort et problem i vores samfund, at vi skal beskytte vores frihedsrettigheder ved lov, så må det vel også gøre sig gældende nogle andre principielle steder.
Henrik Dahl (LA), 2018-11-02:
Tak for ordet.
Lovforslag L 80 udmønter en aftale indgået i sommeren 2018 mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet.
Nu hører vi så, at Socialdemokratiet i mellemtiden har fået kolde fødder – eller gule fingre – og det beklager jeg naturligvis.
Essensen af aftalen var, at ansøgere til dansk statsborgerskab skulle deltage i en ceremoni, hvor de skrev under på, at de ville overholde dansk lovgivning, inklusive grundloven.
Man skulle respektere grundlæggende danske værdier og retsprincipper og som en del af det vores demokratiske styreform, og så skulle man give hånd til en repræsentant for myndighederne.
I forbifarten er jeg lige nødt til at sige, at det ville en ekspert i forfatningsret måske undre sig en lille smule over, altså at en kommende borger skulle tildeles en pligt til at overholde grundloven, for det er jo ikke en lov, borgerne skal overholde, men en lov, de tre grene af statsmagten skal overholde.
Men der menes uden tvivl, at de skal respektere grundloven, og det går vi selvfølgelig helt ind for.
Så det lader vi ligge.
Det er en rigtig god aftale.
Efter at aftalen var indgået, opstod der så det problem, at nogle fremtidige borgere ikke ville give hånd til personer af det modsatte køn.
Det retter vi så op på nu, og det gør vi på den eneste rigtige måde: Vi siger, at uden håndtryk intet statsborgerskab.
En kommende statsborger har netop skrevet under på, at han eller hun vil respektere grundloven, og det næste, vedkommende så gør, er at sige, men i øvrigt vil jeg ikke overholde en regel, som Folketinget har vedtaget.
Det er en helt, helt forkert måde at begynde sit liv som dansker på.
Jeg har jo allerede været inde på grundlovens § 70, hvor der bl.a. står, at ingen på grund af sin trosbekendelse kan unddrage sig opfyldelsen af nogen almindelig borgerpligt.
Man kan sige det sådan, at håndtrykket er en meget elegant test af, om ansøgeren til dansk statsborgerskab er villig til at omsætte det, som hun eller han har skrevet under på, til praksis.
Hvis vedkommende ikke vil omsætte det til praksis, kan der naturligvis ikke blive givet et statsborgerskab; det er fuldstændig indlysende.
Folketinget skal være meget på vagt, når det gælder krav om tildeling af særrettigheder.
Hele det moderne demokrati blev til i en kamp imod særrettigheder, og det skal vi selvfølgelig huske.
Derfor skal vi ikke sige ja, når der bliver fremsat krav om at få tildelt særrettigheder.
Så i dag siger vi nej til, at religiøse mennesker kan få dispensation fra grundlovens § 70 – det er sådan set vores pligt som medlemmer af Folketinget.
Det undrer mig, at flertallet ikke er større, men jeg er glad for, at mit parti tilhører det.
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2018-11-02:
Jamen noget af det, som vi synes man konkret skal gøre, vil jeg sige til hr. Christian Langballe, er sådan set at ændre grundloven, så det bliver nemmere at opnå statsborgerskab, og så det ikke længere nødvendigvis er et lovforslag, som skal behandles herinde – hvilket vi jo i øvrigt også skal lige om lidt – men at det bliver en meget mere forvaltningsmæssig proces, som vi kender det fra andre lande.
Det synes jeg egentlig er et ret konkret forslag.
Så vil jeg også bare tilføje, at det da er noget specielt at opnå et dansk statsborgerskab – det sagde jeg også i min ordførertale.
Det er afgørende for integrationen, at man f.eks. kan deltage i demokratiet, stemme til folketingsvalg.
Jeg synes, at demokrati er en ret vigtig dansk værdi.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Det gør vi, fordi det er det system, vi vil have, altså hvor vi kan dokumentere, hvis der sker overgreb på personalet eller de unge imellem, og bruge det som bevismateriale.
Vi vil have det på de her institutioner, fordi det sådan set handler om at passe på og beskytte nogle af de her unge mennesker; fordi vi vil have nogle institutioner, hvor vi, hvis de bliver anbragt der, er sikre på, hvilket regime de er der i, hvem der passer på dem, og hvordan de passer på dem.
Det er derfor, vi har valgt det her – også af den præventive grund.
Når du ved, at nogle ser, hvad du render rundt og laver, kunne det jo godt have en betydning for, om du laver kriminalitet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-11-06:
I forhold til de sikrede institutioner er der med de ændringer, der er lagt op til – sådan som vi har hørt – lagt op til overvågning af fællesarealerne 24 timer i døgnet, døralarmer til alle værelser, flere muligheder for nærgående kropsvisitation – måske endda over for børn, der har været udsat for overgreb – øget adgang til fysisk magtanvendelse og mange andre ting.
Ministeren var tydeligvis meget fortørnet over, at min kollega spurgte om, hvordan det her adskiller sig fra et fængsel.
Men så burde det også være nemt for ministeren at komme med bare et par eksempler på, hvor de her forslag til en ændring af de sikrede institutioner er helt, helt anderledes.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
I et lukket fængsel er du sådan set låst inde det meste af dagen f.eks. Men jeg synes bare, det er lidt af et skråplan, at vi begynder at tale om det her i forhold til fængsler, for så er det i hvert fald også en sønderlemmende kritik af det system, vi har i dag, hvor man helt ned i 10-årsalderen eller yngre kan blive placeret på en lukket institution.
Jeg ville sådan ønske, at fru Lisbeth Bech Poulsen havde været med fru Pernille Skipper og mig, da vi i forbindelse med optagelser til Langt fra Borgen besøgte Koglen.
Der så vi flere kasser – flere kasser – med forskellige fabrikerede våben, eller hvad der kan bruges som våben, som var fundet på de her unge mennesker.
Skulle vi lade være?
Skulle vi sige, at det bare er ærgerligt, hvis de kommer ind med noget, der kan bruges som stikvåben eller andet?
Altså, hvad er alternativet? kunne jeg spørge.
Skal vi ikke passe på de her unge mennesker?
Skal vi bare lade stå til?
For det første vil jeg da håbe, at Danmarks Radio vil frigive det båndmateriale, de har, fra da man lavede optagelserne, hvis man betvivler rigtigheden af det, jeg sagde lige før, om, at lederen stod og fandt de kasser frem med de våben, man havde fundet, eller det, der kunne bruges som våben.
Det står jeg til enhver tid på mål for, hvis det klip bliver vist.
Så vil jeg for det andet sige i forhold til i dag, at fru Lisbeth Bech Poulsen kender regimet i dag på de lukkede institutioner.
Hvad er det så, vi ændrer?
Ja, det er videoovervågning, det er døralarmer, og det er visitation – af hensyn til børnenes og de unges sikkerhed.
Det er der en kæmpe forskel på.
Men det er klart, at det er lukkede institutioner, fordi der sidder nogle unge mennesker der, som sidder der på baggrund er meget alvorlig kriminalitet.
Peter Kofod (DF), 2018-11-06:
Tak for det.
Jeg har et forslag til ministeren, og det er hurtigst muligt at få arrangeret en tur, hvor vi kan komme ud at se på fængsler og lukkede institutioner, for der har åbenbart ikke været nok med på de ture, vi har været ude på.
Altså, jeg mener, at hvis mand med det, som ligger her, som regeringen har lagt frem, kan forveksle et lukket fængsel med en af de her institutioner, vi taler om, så ved man enten ikke, hvordan et lukket fængsel ser ud, eller hvordan en af de her institutioner ser ud.
Så der må være basis for, at Folketinget skal på tur igen.
Det er den ene ting.
Altså, jeg har de billeder, så hvis nogle af ordførerne er i tvivl om, hvad det er, man har fundet de her steder, så kan man komme ned at se dem på mit kontor.
Der er så mange, at man kunne tapetsere en væg med dem.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Tak for det, vil jeg bare sige.
Vi skal i hvert fald gerne bidrage til, at man kan komme rundt og se både fængsler og lukkede institutioner.
Jeg har besøgt rigtig mange fængsler og også lukkede institutioner, og jeg synes det er to meget forskellige ting.
Men, altså,
hvis medlemmer af Folketinget vil rundt at se de her forskellige ting, så arrangerer vi gerne ture.
Jeg har set mange af dem, så jeg tror ikke det er der jeg vil bruge min tid – men vi skal gerne arrangere noget.
Pernille Skipper (EL), 2018-11-06:
Nu begynder vi at nærme os noget, for nu taler vi om substansen.
Og ministeren er ikke i stand til at svare på, hvorfor ministeren gennemtvinger et forslag, som ingen institutioner ønsker, og som institutionerne siger giver dem dårligere betingelser for at lave socialpædagogisk arbejde.
Ministeren står og spørger: Hvordan kan det være?
Hvad er dog begrundelsen for det?
Ja, det ville jeg da ønske at ministeren havde sat sig ind i, før lovforslaget lå på bordet og var gennemtvunget.
Men det skal jeg prøve at fortælle ministeren i løbet af de få sekunder, jeg har.
Det er, fordi man ved at indføre et overvågningsregime fortæller de unge, at her tror man ikke på dem; så fortæller man den unge: Nu er du kommet ind på endnu et sted i dit meget unge liv, hvor de voksne ikke lytter til dig, hvor de voksne ikke tror på dig, og hvor de voksne fører kontrol med dig i stedet for at hjælpe dig.
Det er derfor, socialpædagogerne siger, at det lille kamera ødelægger deres arbejde, men ministeren tvinger det magtregime igennem.
Hvad siger ministeren til det?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-11-06:
At dømme efter fru Pernille Skippers ansigtsudtryk ser hun og ministeren ikke ens på den oplevelse, kan man vist roligt sige.
Men ministeren svarede ikke på mit spørgsmål – eller på vores spørgsmål.
Du er låst inde, ja, men her taler vi også om sikrede institutioner, og ministeren siger, at det her er en kritik af den måde, det foregår på i dag.
Det er en kritik af de ændringer, som er i loven, i forhold til det, som det bliver, hvis ministeren får sin vilje.
Så jeg vil gerne høre ministerens kommentar til, at det her også er børn, der er låst inde, det er 24 timers videoovervågning, det er kropsvisitation, det er døralarmer.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Overordnet set er jeg enig i, at det da er atypisk.
Men så vil jeg bare gerne så mindeligt bede om, at man i udvalgsbehandlingen og måske også indtil da går ind og læser den kommenterede høringsoversigt, for det kunne jo også være, at de her organisationer og andre har haft en interesse i at fremstille det her som meget værre, end det er.
Og når jeg skal høre på nogle af de ting, der er blevet sagt i den her debat, om de facto nedsættelse af den kriminelle lavalder og fængsler og alt sådan noget, så er jeg altså bare nødt til at sige, at det jo ikke er det, der gør, at man tager sådan noget her mere seriøst.
Men man kan også være uenig, det er jo fair.
Det er fair, når organisationer har en anden politisk tilgang til det.
René Gade (ALT), 2018-11-06:
Det er måske der, hvor jeg tænker det kan blive lidt kritisabelt, for hvis organisationerne har en anden politisk tilgang, er det én ting, men det, jeg læner mig op ad, er, hvis de har en anden faglig vurdering.
Jeg tænker, at den politiske tilgang må de så bekende et andet sted, men det kan jo også godt være, det er, fordi der er nogle af organisationerne eller institutionerne, der rent faktisk er presset på økonomien og ressourcerne, og man derfor siger: Okay, hvis vi ikke kan få andet, jamen så må vi gøre det her.
Og det kan så ende i noget, der minder om en politisk tilgang.
Det var måske mest en kommentar.
Jeg vil kigge det efter i sømmene, og så kan jeg sige, at jeg selvfølgelig også har læst de kommenterede høringssvar.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Jeg hørte det mere som en kommentar, og der bliver jo lejlighed til i udvalgsbehandlingen at komme dybere ind i det.
Ministeren siger til det: Så er jeg sådan set ret bekymret for, hvor det er, det her skal gå hen, og hvordan vi nogen sinde skal forbedre det eksisterende system, hvis det f.eks. at have videomateriale som bevisførelse, hvis der sker noget – og det kan der jo gøre – er i modstrid med, at man kan lave pædagogisk arbejde.
Det kan godt ske, at man siger det, men hvad er så begrundelsen for det?
Altså, hvordan kan det skabe mistillid?
Vi skal lige huske – det fremgår ikke ret tydeligt af debatten – hvad det er for nogle unge mennesker i det her system, der bliver anbragt der.
Det kan være nogle, der har lavet meget grov personfarlig kriminalitet.
Det er jo ikke nødvendigvis hr. og fru Danmarks børn på villavejene, det er en lille, lille gruppe af unge, og derfor vil vi lave den her sikring af institutionerne.
Og det har vi så lavet en politisk aftale om, hvor vi jo så heller ikke efterfølgende har lyttet til alle dem, der mente, at vi skulle have gjort noget andet.
Rosa Lund (EL), 2018-11-06:
Jeg kan jo så lige starte med at berolige vores minister med, at jeg skam har læst den kommenterede oversigt.
Jeg skal bare spørge ministeren, hvordan ministeren forholder sig til, at fem ud af syv institutioner faktisk er direkte uenige i ministerens forslag, altså ikke efterspørger de her ting og er direkte uenige, faktisk ikke har brug for de her lovforslag, men måske har brug for nogle andre ting.
Det er jo ikke noget af det, som justitsministeren har en uenighed med organisationerne om.
Men helt konkret siger fem ud af syv institutioner nej tak til det her.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Det meget enkle svar på det er, at her er vi så en aftalekreds af partier, der er uenige.
Altså, jeg siger ikke, at de fem institutioner er politiske, for de har så nogle holdninger til, hvordan de vil have det.
Jeg synes og har lyttet til dem, der siger, at det vil være godt at have den alarm på døren f.eks., så man ved, når de går ud og ind, og så der ikke skal stå en voksen uden for hver dør.
Rosa Lund (EL), 2018-11-06:
Men konsekvensen af det er jo så blevet, at man nu lægger ret mange ting ned over alle institutionerne, selv om de ude på institutionerne siger: Her har vi faktisk en anden socialfaglig tilgang; vi har en anden socialpædagogisk tilgang til de unge mennesker og børn, som vi har at gøre med her på vores institution.
Og det synes jeg er meget respektløst over for den faglighed, som er repræsenteret ude på vores institutioner.
Jeg synes da, det skal være muligt, at man har en forskellig tilgang på de forskellige institutioner, og at den socialpædagogiske faglighed ligesom kommer i højsædet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2018-11-06:
Det kan man mene.
Jeg kalder det demokrati og folkestyre, at vi her i Folketinget træffer nogle politiske beslutninger, som nogle nogle gange er uenige i.
For jeg undrer mig jo stærkt over den pædagogiske tilgang, at man de steder virkelig mener, at det er helt forfærdeligt, og at hvis der er overvågning eller andet, kan det ødelægge alt pædagogisk arbejde – og jeg ved snart ikke hvad.
Det er sådan noget, jeg faktisk bliver lidt skræmt over, for det er ikke det, vi vil med det her forslag.
Det, vi vil med det her forslag, er at sikre de unge, og vi vil sikre noget mere ensartethed, hvis de bliver anbragt.
Det anerkender jeg at man så kan have forskellige holdninger til, men jeg synes, det er legitimt at have de forskellige holdninger.
Pernille Skipper (EL), 2018-11-06:
Tak for det.
Og tak til ministeren.
Jeg kunne godt tænke mig at fortsætte lidt i det samme spor, for hvis jeg skal være helt ærlig, synes jeg, det lyder lidt, som om ministeren nu står og siger, at fordi der er demokrati og folkestyre og det er Folketinget, der vedtager lovene, så slipper man for at forklare, hvorfor man gør, som man gør.
Og det gør ministeren altså ikke.
Jeg vil gerne bede ministeren om at forholde sig til substansen i kritikken.
Som fru Rosa Lund siger, har fem ud af syv sikrede institutioner decideret frabedt sig de redskaber, der er i det her lovforslag.
Og faktisk har de to sidste også sagt, at de ikke har brug for alle de redskaber, som bliver indført her, men at de bliver påtvunget det.
F.eks. skal samtlige syv institutioner for fremtiden have videoovervågning på fællesarealerne, men ingen af de syv institutioner ønsker det.
Og hvorfor ønsker de ikke den videoovervågning?
De siger, det er, fordi – og det er det, ministeren bør forholde sig til – de får dårligere betingelser for deres socialpædagogiske arbejde; det skaber modreaktioner, det skaber en mistillidskultur blandt de ansatte og de unge.
De kan simpelt hen lave deres arbejde dårligere, når ministeren tvinger det kamera ind i fællesrummet.
Hvad siger ministeren til det?
Morten Østergaard (RV), 2018-11-06:
Den politiske aftale bag den seneste revision af offentlighedsloven rummer indledningsvist intentionen om at udbygge åbenhed og demokratisk kontrol med den offentlige forvaltning.
Det betones, at det er afgørende, at der i videst muligt omfang gives mulighed for at følge med i, hvordan den offentlige forvaltning udøves.
Allerede dengang blev der rejst kritik af særligt de nye undtagelsesbestemmelser om ministerbetjening og den såkaldte folketingspolitikerregel og af samme grund blev der enighed om at evaluere særlig disse bestemmelser allerede 2017.
Den nuværende regering signalerede ved sin tiltrædelse, at – og jeg citerer fra regeringsgrundlaget – »når offentlighedsloven skal evalueres i 2017, vil regeringen lempe ministerbetjeningsreglens beskyttelse af den interne og politiske beslutningsproces i forhold til de nuværende regler«.
Ombudsmanden har endvidere undervejs undersøgt sagen af egen drift og konkluderet – og jeg citerer igen – at »ministerbetjeningsreglen i praksis fører til væsentlige indskrænkninger i retten til aktindsigt«.
Men i øvrigt viser samme redegørelse også, at det ikke er praksis, der ikke lever op til loven, det er loven, som har skabt de konsekvenser.
Evalueringen er også tilendebragt.
Den har vist stor variation i ministrenes anvendelse af reglerne, selv om lovens forarbejder forudskikker en restriktiv anvendelse.
Det er på den baggrund, at Radikale Venstre, Dansk Folkeparti, Enhedslisten, Alternativet og SF har indkaldt til denne forespørgselsdebat, for at vi her, hvor valgperioden lakker mod enden, kan gøre status over arbejdet med offentlighedsloven i respekt for den fundamentale rolle, den spiller, i et demokratisk retssamfund.
Vi ser frem til justitsministerens besvarelse og debatten.
Jan E. Jørgensen (V), 2018-11-06:
Så synes jeg også, at der er sådan et skær af de sidste dages hellige over Det Radikale Venstre og det hele.
Man var i sin tid i forhandlinger om den her lov, men det virker jo, som om man ikke havde læst den.
Hvordan kan det komme bag på nogen, at når man tidligere ikke havde undtagelse fra aktindsigt mellem eksempelvis et ministerium og en styrelse og indfører det, så er der nogle dokumenter, man ikke længere kan få aktindsigt i?
Det var jo sådan set det, der lå i den modernisering af offentlighedsloven, altså at der var en ændret arbejdsform, sådan at styrelserne i højere grad var inddraget i det lovforberedende arbejde.
Kom det virkelig bag på Det Radikale Venstre, at loven ville føre til mindre aktindsigt på nogle områder og mere aktindsigt på andre områder?
For det var sådan set en del af hele debatten.
Så det undrer mig lidt.