Inger Støjberg (DD), 2025-05-21:
Det er jo efterhånden en tradition her ved afslutningsdebatten, at de forskellige ordførere sådan forsøger at rammesætte debatten med referencer til en sang, til en tv-serie, et eventyr eller måske endda en fiktiv dagbog.
For mig vil den mest logiske sammenfatning af folketingsåret jo nok være eventyret om Rødhætte og ulven.
Jeg skal dog nok spare jer for at udpensle, hvem der er Rødhætte, hvem der er ulven, og hvem der er bedstemoren herinde.
Jeg er dog ikke selv i tvivl om, hvilken rolle jeg vil indtage, og det er klart som jægeren.
Da jeg for knap 3 år siden stiftede Danmarksdemokraterne, var det, fordi jeg syntes, at der manglede et parti, der tog forskellene i vores land alvorligt.
Ulvedebatten, som jo med rette har fyldt rigtig meget her i foråret, er et rigtig godt eksempel på, at man i salonerne i København ganske enkelt ikke har blik for de problemer, som helt almindelige danskere står med.
Hos eliten i København er ulven jo nærmest sådan lidt et eksotisk dyr, og det er altså også en meget nem holdning at have, når man ikke selv skal lægge børn ud til en lur i sin have, hvor ulven lusker rundt.
I Danmarksdemokraterne er vores holdning fuldstændig klar.
Vi skal slet ikke have ulve i Danmark.
For mig er en god ulv en død ulv.
Ulven er ikke det eneste eksempel på, at verden ser meget anderledes ud fra ministerkontorerne på Slotsholmen, end den gør blandt borgerne i Oksbøl og resten af landet.
Der var nemlig heller ikke meget forståelse for livet i vores landdistrikter, da regeringen fik gennemtrumfet sin CO 2 -afgift på landbruget.
Allerede nu har vi set de første fremskrivninger, der spår et fald i malkekvæg på 16 pct.
Det kommer til at ramme rigtig, rigtig hårdt i bestemte egne af vores land.
Og det oksekød, som statsministeren før valget garanterede ikke skulle blive dyrere, koster nu helt op til 170 kr. pr. kilo.
Den kommende CO 2 -afgift på landbruget gør kun situationen endnu værre.
Samtidig har regeringen forsøgt at tage livet af fiskerierhvervet ved at haste en CO 2 -afgift igennem for at tvinge fiskerne over på grønt brændstof, som jo slet ikke findes endnu.
CO 2 -afgiften på fiskeriet vil regeringen ikke trække tilbage, og så har man så i stedet for indført en bureaukratisk refusionsordning, som ingen kan se fornuften i.
Det skulle da måske lige være det lag af djøf'ere, som bliver sat til at administrere ordningen, og som jo bare vokser og vokser under statsministerens ledelse.
Det er lidt mærkeligt, at en regering, der skulle forestille at bestå af et arbejderparti og et parti, der går ind for skattestop, ikke bestiller andet end at opfinde nye skatter og afgifter for folk, der er i arbejde.
På Danmarksdemokraternes landsmøde i oktober forsøgte vi at råbe op om den helt hovedløse grønne omstilling, der er i gang med at belaste vores landdistrikter.
Vores kornmarker bliver forvandlet til jernmarker, fordi regeringen har sat helt urealistiske målsætninger op for mængden af vedvarende energi på land.
Der er lagt op til at producere markant mere strøm fra solceller, end vi har brug for.
I Danmarksdemokraterne kan vi ganske enkelt ikke se formålet med, at vi skal smadre vores landdistrikter for at være batteri for Nordtyskland.
Nu kommer jeg jo en hel del rundt i landet, og jeg kan godt høre, at de lokale kandidater fra andre partier er ved at fornemme, at vi står foran et kommunalvalg, og derfor også lige pludselig begynder at lyde, som om de går mere op i borgernes ve og vel end regeringens klimamål.
Så sådan bare lige i folkeoplysningens hellige navn må jeg desværre konstatere, at det var en samlet regering, der hældte Danmarksdemokraternes forslag om at skrotte de statslige energiparker ned ad brættet, da vi behandlede forslaget her i salen i sidste uge, og det er en skam.
Ja, det er jeg sådan set enig i.
Det ville jo være et lidt uventet samarbejde, men det er jo nogle gange fra uventet kant, at de rigtig gode forslag kommer.
Det her tror jeg rent faktisk er noget af det, der kunne samle SF og os.
Og hvem ved, det kunne jo være, at der var andre partier, der ville være med til det.
For sandheden er i hvert fald, at vi har en regering, der snorksover, og en beredskabsminister, der indtil for nylig ikke engang har haft et telefonnummer.
Så han har jo altså også været rimelig svær at kontakte og få vækket.