Ellen Trane Nørby (V), 2017-12-15:
Tak for bemærkningerne og indlæggene fra ordførerne, som jeg synes vidner om, at det er et emne, som alle lægger stor vægt på.
Det synes jeg sådan set er en positiv konklusion af debatten i dag, hvis man måtte turde drage den.
For det er der da behov for.
Jeg tror, det har været kaldt sådan forskellige ting heroppe fra talerstolen.
Jeg kaldte det en udviklingsplan.
For mig handler det ikke om ord.
Det handler egentlig om at signalere, at der skal ske en udvikling, og derfor synes jeg måske om det begreb, og derudover er det vigtigt, at det er en langsigtet plan, og det fremgår også af vores udkast til forslag til vedtagelse.
For hvis der er noget, psykiatrien har behov for, er det stabile rammer og et udviklingssigte, hvor man også skal se, hvad vi arbejder hen imod, og også i langt højere grad kan inddrage de gode erfaringer, der er nogle steder, så vi også de steder, hvor vi kan se, at der desværre sker alt for mange svigt af borgerne med psykiske lidelser, i langt højere grad får samlet op og får lært af nogle af de ting, der fungerer i vores psykiatri.
Tak til Dansk Folkepartis ordfører for også ligesom at pege på den her diskussion om, at alting enten skal hedde somatik eller psykiatri.
Den finanslov, vi har lavet i fællesskab, peger jo bredt set på prioriterede områder i sundhedsvæsenet.
Vi taler heller ikke om somatikken i vores finanslov, for for os handler det sådan set om, hvilke områder der tværgående i vores sundhedsvæsen har behov for prioritering.
Der pegede jeg også i mine indledende bemærkninger på det udspil om det nære og sammenhængende sundhedsvæsen, som vi har aftalt i fællesskab at der skal være,
hvor der hvert år er afsat mere end 200 mio. kr. Også på puljen er der 100 mio. kr. årligt, som netop skal gå til prioriterede områder i sundhedsvæsenet.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi, når vi taler om nære og sammenhængende initiativer, også de 20 anbefalinger fra udvalget, kigger på, at det jo ikke er sådan, at det kun handler om somatikken.
Det handler i høj grad også om psykiatrien, for der er en lang række områder, hvor der i dag ikke er god nok sammenhæng i den behandling, som mennesker med psykiske lidelser får i vores behandlingssystem.
Jeg valgte i min indledning at glæde mig over de initiativer, vi i fællesskab havde sat af til, da der var en tidligere regering, og de initiativer, vi i fællesskab har taget med satspuljen, også dén sidste år i forhold til at skabe en handlingsplan til forebyggelse af vold på bosteder, altså det løft på over 400 mio. kr. i forhold til en virkelig udsat gruppe af vores psykiatribrugerne.
Vi gjorde det også for at sikre bedre forhold for medarbejderne i socialpsykiatrien og på vores bosteder.
Det var noget, vi løftede i fællesskab.
Tilsvarende med årets satspuljeforhandlinger, hvor vi fra regeringens side gik til forhandlingerne med en klar prioritering om, at vi skulle styrke børneog ungepsykiatrien.
Der var jeg glad for at vi fik en bred opbakning, og jeg synes sådan set, at vi i fællesskab fik løftet området endnu mere.
Jeg synes så, at det, der kendetegner indsatsen her, er, at vi har løftet det i fællesskab.
Det vil jeg også gerne anerkende, for det tror jeg sådan set psykiatrien har behov for, altså at kampene bliver pakket lidt væk, og at der kommer fokus på resultater.
Fru Yildiz Akdogan pegede på, at man venter, og at man ikke har gjort noget.
Jeg er nødt til at påpege, at den her regering har handlet lige fra dag et, men vi har også sagt, at der er nogle ting, vi er nødt til at kigge igennem på psykiatriområdet, når vi skal skabe en langsigtet udviklingsplan for psykiatrien.
For det her handler ikke kun om penge.
Det handler også om strukturelle udfordringer, det handler om kultur, og det handler om organiseringen nogle steder.
Derfor er der behov for den arbejdsgruppe og den kulegravning af psykiatrien, som vi iværksatte.
Det betyder jo ikke, at vi har siddet på hænderne siden.
Der er hele den styrkelse af børne- og ungepsykiatrien, som vi i fællesskab har finansieret med satspuljeaftalen, udvikling af forløbsprogrammerne, altså en lang række ting, som netop er ude at arbejde og kommer ud at arbejde.
Så jeg er bestemt ikke enig i, at man bare sidder og venter på sine hænder.
Men hvis vi skal lave en ambitiøs og langsigtet plan,
er vi også nødt til at tage fat nogle af de steder, hvor vi kan se det strukturelt ikke fungerer.
For at kunne træffe de rigtige beslutninger er jeg af den klare overbevisning, lidt ligesom jeg egentlig oplevede den tidligere regering arbejde ud fra, at det er godt at have et ordentligt arbejdsgrundlag at træffe beslutningerne på.
Jeg må også sige, at jeg godt kan undre mig over dem, der ligesom vil gøre det her til en diskussion om, at ting kun må finansieres på finansloven, for i mit univers er satspuljen en mulighed for også at prioritere psykiatrien, ligesom de 500 mio.
kr., vi løftede regionernes ramme med årligt som en del af økonomiaftalen, og vi sagde også klart, at de skulle bruges til både at løfte somatikken og psykiatrien
Så hvorfor den der diskussion?
Det, der vel er vigtigt, er varige midler, og det fremgår også af den fælles vedtagelse.
Alt i alt ser jeg frem til et stærkt samarbejde på det her område.
Det gjorde jeg også, da vi havde den store forespørgselsdebat tilbage i januar måned.
Det synes jeg sådan set vi beviste, også i fællesskab, i satspuljeforhandlingerne.
Det synes jeg også vi klart har vist med den tætte opfølgning, vi har haft i fællesskab, på de 2,2 mia. kr.
Og jeg håber, at vi kan have et stærkt samarbejde fremadrettet, også i forhold til udarbejdelsen af en samlet plan for udviklingen i psykiatrien, sådan at vi sikrer, at der kommer en høj prioritering og nogle bedre og mere stabile rammer omkring psykiatrien, så vi også får taget livtag med de udfordringer, som vi ved der er i psykiatrien i dag.