Karsten Hønge (SF), 2025-12-05:
Bandemedlemmer, der ville kunne passe et job, hvis de opførte sig ordentligt, griner os lige op i ansigtet.
Økonomisk kriminelle, der kan jonglere med bilag og snyde sig til en førtidspension og dermed også snyde skatteborgerne, skulle måske tage at bruge deres evner på en arbejdsplads i stedet for.
Derfor foreslår SF, at alle på sociale ydelser, som idømmes en ubetinget fængselsstraf over et vist niveau, skal have deres førtidspension eller kontanthjælp revurderet.
Vi synes, at det selvfølgelig skal foregå hos de kommunale myndigheder, som har den her ekspertise.
Det er netop sådan nogle afgørelser, som kommunerne kan træffe i et samarbejde mellem de sociale myndigheder og Kriminalforsorgen.
Det er de mennesker, der arbejder med det, og som jo har nogle kompetencer, som er på et helt andet niveau end en dommer i det civile system.
I den situation vil det jo f.eks. være en mulighed, at den kommunale sagsbehandler fratager borgeren pensionen og sender borgeren i job eller uddannelse eller arbejdsprøvning.
Men jeg deler også opfattelsen i det høringssvar, vi ser fra Danske Advokater, som skriver, og jeg citerer: »Borgere, der allerede har afsonet deres straf, pålægges hermed en yderligere sanktion i det sociale system.
Dette har karakter af dobbeltstraf og kan føre til uforholdsmæssigt indgribende konsekvenser.«
I høringssvaret fra Fagbevægelsens Hovedorganisation står der, og jeg citerer: »FH er dog samtidig nødt til at udtrykke en bekymring for, at at forslagene vil forringe mulighederne for at det lykkes med den resocialiserende og beskæftigelsesrettede indsats over for målgruppen.
Ligesom det kan få alvorlige konsekvenser for børn i familier, hvor forældrene omfattes.«
Det synspunkt bakkes op af Dansk Socialrådgiverforening, der i deres høringssvar til os skriver, og jeg citerer: »Forskningen er entydig.
Fattigdom øger afstanden til arbejdsmarkedet og reducerer mulighederne for social mobilitet.
Forslaget risikerer dermed at modvirke de politiske intentioner om at mindske kriminaliteten.«
Dansk Socialrådgiverforening påpeger desuden de alvorlige konsekvenser, det kan få for børnene i de her familier.
SF ønsker jo et trygt samfund, hvor kriminalitet udløser markante konsekvenser.
Konsekvenserne skal være kloge, retfærdige og proportionalt afpasset, og vi bruger hverken dobbeltstraf eller symbolpolitik.
De skriver deres ansvar til os, og jeg citerer: »Børnerådet, opfordrer til, at der evalueres på allerede eksisterende ordninger, før de udvides, så man sikrer, at effekten er som ønsket, og at der ikke forekommer utilsigtede ulemper for både de karantæneramte og deres børn.«
Derudover mener Børnerådet, at det er uproportionalt, at straffen overfor den dømte og deres børn fortsætter efter afsoning.
Jeg har læst alle høringssvarene grundigt, og det er simpelt hen bemærkelsesværdigt, hvor bred og dyb en kritik af lovforslaget, der udtrykkes af lovforslaget fra fagbevægelsen, handicaporganisationer, psykiatriske eksperter, sociale ngo'er og selv fra kommunerne.
Det her er ikke enkeltstående indvendinger; det er en samlet advarsel om, at lovforslaget ikke bare har utilsigtede konsekvenser, men rammer forkert.
Det er altså ikke SF, der siger det her.
I høringssvarene står det tydeligt: Økonomisk usikkerhed øger risikoen for tilbagefald.
Og midt i det hele står børnene.
Børnerådet, Dansk Socialrådgiverforening og Fagbevægelsens Hovedorganisation advarer om konsekvenserne for børn, hvis forældre mister ydelserne.
Derfor kan SF ikke støtte lovforslaget.
Vi vil ikke have vilkårlighed og dobbelte sanktioner.