Jens Rohde (KD), 2022-04-19:
Man får jo faktisk lyst til at blive siddende nede efter dette meget, meget spændende indlæg fra hr. Henrik Dahl.
Det vil jeg dog alligevel ikke gøre.
Jeg synes, at den diskussion er meget interessant, men jeg vil så også godt sige til hr. Peter Skaarup, som spurgte til, hvorfor vi egentlig er her, at vi er her, fordi jeg i sin tid, da hele det her eksploderede og kom til offentlighedens kendskab, stod over for statsministeren, som også er pressens minister, skal vi lige huske, i spørgetiden, og jeg spurgte hende om, hvordan hun som pressens minister forholdt sig til retsplejelovens § 172 i den pågældende situation, fordi jeg gerne ville have pressens minister til at slå fast, at kildebeskyttelsen er ukrænkelig.
Det kunne jeg ikke få ud af statsministeren, som af forskellige årsager jo nærmest ikke vil svare på noget som helst.
Så forsøgte jeg at stille en hasteforespørgsel; det var der så ikke flertal for, men med Enhedslistens hjælp fik vi så løftet den her i dag.
Jeg vil i øvrigt sige tak til de partier, som er med i vedtagelsesteksten.
Det er fuldstændig korrekt, at der har været sendt forskellige tekster rundt.
Det har der også fra Socialdemokratiets side og sådan noget.
Det er altid rart, når vi endelig finder en eller anden fælles vej, vi kan gå ad, og derfor har hr. Henrik Dahl jo også ret i, at der er sådan en grundlæggende enighed og heldigvis for det.
For vi taler om de store og vigtige principper for vores samfund, og det er jo også det, som jeg mener gør, at den her diskussion er helt legitim også at føre hernede, fordi den er principiel og altid vil være principiel.
Og det er jo fuldstændig umuligt at komme uden om, at sagen både omkring den tidligere spionchef osv., som jo har været meget, meget offentlig, kan man sige, og det har efterretningstjenesten vel også bidraget til selv, men også omkring en tidligere forsvarsminister, har været meget omtalt, og der har været nogle afledte, skal vi sige handlinger, som har været meget omtalt i medierne, og så skal vi jo selvfølgelig tage et kig på det og have en principiel diskussion.
For mig – og det vil jeg sige helt personligt – har det på intet tidspunkt været tilsigtet at udtrykke en kritik af regeringen, for jeg har ikke grundlag for at udtrykke kritik af regeringen.
Jeg har sådan set heller ikke grundlag for at udtrykke kritik af efterretningstjenesterne, men jeg har anledning til at stille nogle spørgsmål, som jeg synes er vigtige for vores demokrati, og jeg har anledning til at søge en principiel diskussion om nogle af de her ting, som er vanskelige, og som hr. Bjørn Brandenborg jo også sagde: Hvornår er noget det ene, og hvornår er noget det andet?
Jeg nævnte over for justitsministeren Katharine Graham fra The Washington Post og Katharine Gun, som jo i myndighedernes og efterretningstjenesternes – de britiske og de amerikanske efterretningstjenester – øjne var storforbrydere.
Altså, havde det stået til dem, havde de jo stået til meget voldsomme domme.
Jeg tror ikke, at nogen i dag vil sige, at de ikke var helte, fordi de afslørede løgn inden for myndighederne.
Det er ikke det, der er tilfældet her, men det fortæller bare lidt om, hvad det er for nogle dilemmaer og skismaer, man kan stå i.
Herhjemme har vi jo, som hr. Henrik Dahl ganske rigtigt nævner, nogle sager, hvor man jo sådan godt kan undre sig over, at der bliver skudt med meget store kanoner, og hvor vi jo så i hvert fald tidligere har set, at det er endt med pure frifindelser, og så sidder man jo tilbage med en undren, når sådan en sag er verserende.
Og jeg har fuld respekt for, at man ikke som sådan kommenterer på verserende sager, men jeg synes, det er vigtigt – og her taler jeg også som gammel journalistisk medarbejder flere steder – at når der sker nogle handlinger, som pressen føler er intimiderende, kan man ikke tage den følelse fra dem, og så er vi nødt til at stå op for den også og sige, at der er principper, som gælder, og målet helliger ikke midlet, heller ikke for vores efterretningstjenester.
Vi ved ikke, om det er det, der er sket, eller om der konkret eller reelt har været noget, der kan være intimiderende, men vi stiller spørgsmålet, og nu glæder vi os til at få svar, og det kan vi jo så få med den vedtagelsestekst, der er lavet i dag, takket være et bredt udsnit af Folketingets partier.
Tak for det.