Morten Messerschmidt (DF), 2021-04-15:
Tak, formand.
Det her forslag handler jo grundliggende om tre ting.
For det første handler det om børns vilkår.
Jeg læste en artikel fra Berlingske, der godt nok har 5 år på bagen, som hedder »Stop så med at lade børn tolke«, hvor Ahmad Mahmoud, der er maskinmester og i øvrigt også forfatter, fortæller om, hvordan han hos lægen fortalte sygehistorier, fordi forældrene skulle have førtidspension, hvordan han i skolen tolkede sin egen skole-hjem-samtale og på kommunen diskuterede rettigheder, kontanthjælp og boligsikring på vegne af sine forældre, fordi de boede i Danmark, men ikke beherskede sproget.
Det er det ene tema.
Det andet tema er selvfølgelig, at bor man i Danmark, og tager man imod de relativt generøse vilkår, som vi nu engang tilbyder, følger der selvfølgelig også pligter med, og en af de mest selvfølgelige pligter må være, at man lærer at beherske det danske sprog, sådan at man kan blive et aktiv for Danmark, sådan at man ikke ligger det land til last, som man ønsker at være en del af, men derimod aktivt bidrager.
Og ved at have den her mulighed er der intet incitament til virkelig at lære sig det danske sprog, for man kan altid tage børnene med, som så kan hjælpe, og så kan man i øvrigt leve sit liv hjemme i ghettoen med al-Jazeera kørende på skærmen.
Så handler det jo også om noget tredje, nemlig at man skal holde, hvad man lover.
Og jeg ved ikke, om det er lige præcis det, som jeg kan høre de to ministre sidde og diskutere deres problemer med, men det kunne jo være tilfældet, for der er efterhånden ganske mange forslag i det her katalog, som Socialdemokratiet i 2018 jo som bekendt gik til valg på, men som man bare ikke kan få omsat til virkelighed.
Vi havde i sidste uge en hel maratondebat med integrationsministeren om forsømte løfter, hvor man kom med den ene mere eller mindre plausible undskyldning efter den anden.
Og nu har vi så hørt børne- og undervisningsministerens undskyldning.
Det handler om corona.
Man har ikke haft tid.
Og ja, coronaen har vitterlig vendt op og ned på verden – det er der ingen tvivl om.
Men for at det argument fra en regering, der siger, at den vil være børnenes regering, på nogen måde kan være validt, må det jo også stå mål med de andre ting, man altså godt har kunnet finde tid til at fremsætte forslag om.
Så mens jeg lyttede til de andre ordførere, gik jeg ind og læste i regeringens lovprogram, der blev fremlagt i oktober 2020, altså for et halvt års tid siden, hvor man udmærket kendte til coronasituationen, og det er jo interessant at se, hvad man vælger at prioritere over et forbud mod børnetolke.
Vi har et lovforslag om praktikpladstaxametertilskud; vi har et lovforslag om modelparametre for erhvervsuddannelser til brug for beregning af praktikpladsafhængigt arbejdsgiverbidrag; vi har et lovforslag om mulighederne for andet udtræk af prøvefag – altså sager, som man har valgt at prioritere over forslaget om at forbyde børnetolke.
Vi har også et lovforslag om mulighed for fastsættelse af lokale elevfordelingsregler – det var vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om inddragelse af eleverne i forbindelse med udskrivning – det var vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om fritagelse for betalingskravet på erhvervsuddannelser for visse flygtninge og familiesammenførte – det var vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om organisatorisk adskillelse af Europaskolen fra Sankt Annæ Gymnasium – det var vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om ungdomsorganisationers adgang på ungdomsuddannelsesinstitutioner – det var vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om minimumsnormeringer i daginstitutionerne – det var også vigtigere end at forbyde børnetolke.
Vi har et lovforslag om et nyt evaluerings- og bedømmelsessystem i folkeskolen – det var også vigtigere end at forbyde børnetolke.
Og så har vi et lovforslag om loft over egenbetaling for studieture – det var også vigtigere end at forbyde børnetolke.
Det siger jo noget om den her regering, at man vælger at prioritere den slags sager, før man lever op til sine løfter om udlændingestramninger.
Og jeg må bare sige til både ordføreren og ministeren: Det bliver en kende utroværdigt.
Men det her er jo hverken det første eller det sidste af brudte løfter fra statsministerens regering.
Også i næste uge vil vi behandle forslag fra Dansk Folkeparti, som, måske lidt naivt, bare pålægger regeringen at gennemføre de forslag, som man gik til valg på.
Men for os er det faktisk vigtigt.
For os er udlændingepolitikken hjerteblod.
Det er ikke bare propaganda og staffage.
Det handler om at sikre vores alle sammens fædreland.
Og derfor, formand, må vi jo videre.
Tak for ordet.