Morten Messerschmidt (DF), 2022-03-23:
Tak, formand.
Jeg bliver ofte spurgt, hvad Dansk Folkepartis indvandringspolitik er, og det svarer jeg selvfølgelig beredvilligt på.
Hovedårsagen til, at jeg for 25 år siden meldte mig ind i Dansk Folkeparti, var netop den katastrofale indvandring.
Men jeg er i stigende omfang de seneste år begyndt at svare: Jeg tror slet ikke, vi behøver nogen indvandringspolitik; det, vi har brug for i Danmark, er en udvandringspolitik.
For det er helt åbenlyst, at de fleste i Folketinget eller i hvert fald Socialdemokratiet og de borgerlige partier har indset, at tilstrømningen er afgørende for integrationen, for sammenhængskraften osv.
Der, hvor det så nu kniber, er, som også flere af ordførerne, bl.a. hr. Marcus Knuth, har været inde på, i forbindelse med at få rettet op på fortidens synder – at få dem ud, der aldrig burde have været inde.
Når man hører bl.a. Radikale Venstre og andre på den yderste venstrefløj tale om menneskerettigheder og internationale forpligtelser, får man indtryk af, at det er noget, som er mejslet i sten, at det er noget, som er uforanderligt.
Og der har jeg lyst til at minde om, at daværende statsminister Poul Nyrup Rasmussen fra den her talerstol gentagne gange op igennem 1990'erne sagde, at nu havde man altså strammet udlændingepolitikken til det absolut yderste, med hensyn til hvad der kunne lade sig gøre inden for de internationale konventioner.
Der er jo sket ganske meget, siden Poul Nyrup Rasmussen var statsminister – og tak for det – bl.a. at man har strammet langt mere end det, der dengang blev sagt var muligt.
Og det vidner jo om, at hvis der er en politisk vilje, eller rettere, hvis vælgerne sammensætter et Folketing, der indeholder den politiske vilje, så kan man gøre ting, som man måske ikke tror er muligt.
Det er jo præcis det, der er historien om Dansk Folkeparti, der blev stiftet i 1995 og dengang blev så dårligt behandlet, at man ovenikøbet også her fra Folketingets talerstol, også fra hr. Poul Nyrup Rasmussens side, sammenlignede os med hunde, der ikke rigtig kunne finde ud af at komme ud, når de skulle det … Og i dag skal man så høre på et samlet kor fra venstrefløjen om, at vi skulle have været dem, der har svunget taktstokken over udlændingepolitikken siden 1995.
Der tror jeg godt, jeg vil tillade mig at sige, at var det sådan, så havde vi ikke haft de udfordringer med netop de internationale konventioner, som vi har i dag.
Jeg vil tillade mig at sige, at det er fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkepartis fortjeneste, at Socialdemokratiet og de øvrige borgerlige partier i dag har indset, hvor katastrofale fejl de har begået i tiden op til og efter 1983.
Men man er endnu ikke kommet dertil, hvor man har mod nok til at sige, hvad der skal til for at løse problemerne.
Det er jo præcis derfor, at der er behov for en udvandringslov.
Det er præcis derfor, at der er brug for Dansk Folkeparti.
For vi har brug for et fundamentalt opgør med de internationale konventioner, som sætter folk, fædreland, historie, sammenhængskraft og kultur til side, fordi de alene hylder den enkelte udlændings ret og privilegerede adkomst til at blive i Danmark, til at nasse på, til at nyde godt af det samfund, det land, den nation, som danskerne igennem tusind år har skabt.
Jeg tror ikke, at der er mange, der har kæmpet så stærkt som Dansk Folkeparti for f.eks. ytringsfriheden.
Så det handler jo ikke om, at man ikke skal have rettigheder som individ, men det handler om, at den ideologi, som sætter individet, også udlændingen, over danskernes ret til selv at forme deres samfund – den ideologi, som jo sjovt nok er fuldstændig sammenfaldende med det, som venstrefløjen og det mest yderliggående parti i Folketinget, nemlig Radikale Venstre, hylder – skal bekæmpes, for den står netop i opposition til alt, hvad der holder et land sammen.