Jan E. Jørgensen (V), 2025-04-09:
Tak for det.
I dag behandler vi et lovforslag, som retter nogle uhensigtsmæssigheder i vores ejendomsvurderingssystem, og det er vi selvfølgelig rigtig, rigtig glade for i Venstre.
Lovforslaget her, L 177, kunne vi nærmest kalde lex Ghita, for en af de sager, det har handlet om, er den med Ghita fra Fyn, som havde købt en udstykket grund og så havde fået en regning for grundskyld, ikke bare for den del af grunden, som hun havde, men for hele det store grundstykke, som nu var udstykket, fordi hendes matrikelnummer var identisk med det matrikelnummer, der hørte til den gamle, kæmpestore grund.
Og så fik hun en ret uheldig besked, må man sige, fra myndighederne om, at så skulle hun gå rundt til sine naboer og forsøge med sådan en raslebøsse at indsamle pengene til at betale grundskylden, og det var selvfølgelig en helt forkert meddelelse at give hende.
Det laver vi nu om.
Vi laver det om, sådan at det fremover er den, der udstykker grunden, altså developeren eller entreprenøren osv., som fremover hæfter for grundskylden for den samlede grund.
Den, der udstykker en grund, vil altid være en professionel, som må antages at have bedre styr på tingene end en ganske almindelig køber af en grund.
Så det problem får vi nu fjernet, og det er vi rigtig, rigtig glade for i Venstre.
Så har vi også den situation, hvor en køber bliver præsenteret for en regning for noget grundskyld, som vedrører en periode, hvor en tidligere ejer boede i ejendommen.
Der kan man selvfølgelig sige, at det skulle man have afklaret i salgsaftalen, og det vil det som regel også være blevet.
Man kan også sige: Jamen så må du gå til den tidligere ejere og præsenterer ham for regningen og sige, at det her altså er noget, som han skal betale.
Men hvad gør man så, hvis den tidligere ejer er død?
Det kan i praksis ikke lade sig gøre, og derfor laver vi nu en ændring, sådan at man kan få eftergivet den grundskyld, som altså hviler på en tidligere.
Om vi også skal udvide det, sådan at det også skal gælde for andre i samme situation – hvor der ikke er tale om, at den tidligere ejer er afgået ved døden, men hvor det kan være vanskeligt at få den tidligere ejer til at betale, fordi vedkommende er gået konkurs, eller hvad ved jeg – synes jeg vi skal drøfte.
Men omvendt skal vi altså også være helt sikre på, at vi får udhulet de her aftaleretlige principper, som vi jo arbejder efter i så mange andre sager.
Køber man eksempelvis et hus eller en lejlighed på et tidspunkt, hvor der er gået 11 måneder og der så en måned senere kommer en opkrævning for vand, varme, rottebekæmpelse eller renovation osv. for hele året, så er det jo også noget, man i aftalen ville have afklaret, altså at så skal sælger jo svare de her regninger for de 11 måneder, der er gået, og så skal man selv som køber kun betale for den ene måned, eller også må det afspejle sig i prisen.
Det er i hvert fald noget, man skal tage stilling til.
Der er jo en række af de her sager, for folk handler altså ikke kun med ejendomme den 1. januar.
Så er der også en ting i lovforslaget, der handler om at indføre permanente alternativer til de ansættelser af ejendomsværdier, som tidligere dannede grundlag for beskatningen af erhverv, landbrug og skovbrug.
Det giver bedre forudsigelighed for både virksomheder og borgere.
Så alt i alt er vi glade for lovforslaget.
Det får nok ikke helt så meget presseomtale, som de her uheldige sager fik oprindelig.
Men sådan er der jo så meget.
Når problemerne opstår, er der meget snak om det; når problemerne bliver løst, hører man ikke så frygtelig meget.
Men det er vilkårene ved at være med i politik.