Ole Birk Olesen (LA), 2020-06-18:
Alle mennesker har jo mulighed for at lave deres egen blog på den ene eller den anden platform.
Det, der er interessant ved Facebook, er, at der er rigtig mange mennesker, der er samlet der.
Det er en værdi, som Facebook har genereret for andre, som også gerne vil komme der.
Hvis man forbryder sig mod Facebooks retningslinjer for at komme på Facebook, så kan Facebook selvfølgelig sige: Den værdi, vi har skabt her, nemlig at rigtig mange mennesker er her hos os, hæger vi faktisk om.
Og de mennesker er her kun, fordi vi også regulerer adfærden på vores platforme på en måde, så folk føler, at det er et rart sted at være.
Så det må de selvfølgelig gerne.
Det er jo noget rigtig skidt, når der spredes misinformation i et samfund, og jeg ærgrer mig hver eneste dag, hvis jeg kommer til at åbne op for Ekstra Bladet eller B.T. og dér læser, at vores liv afgøres af, hvordan stjernerne står, når vi bliver født.
For det er jo åbenlyst usandt.
Alle ved, det er usandt, alle burde vide, det er usandt, men der er faktisk nogle mennesker, der tror på, at det er stjernernes stilling ved vores fødselstidspunkt, der afgør, hvordan vores liv udvikler sig.
Og det spredes hver eneste dag i f.eks. Ekstra Bladet og B.T., at det forholder sig sådan, og ingen har grebet ind over for det.
Jeg er rystet – rystet!
Man kan også på sociale medier følge f.eks. tidligere folketingsmedlem hr. Pelle Dragsted, som fortæller om, hvordan Danmark vil blive et lykkeligt land, hvis man afskaffer den private ejendomsret og kapitalisme og i stedet indfører socialisme.
Alle fornuftige mennesker ved jo, at det ikke passer.
Så der spredes også misinformation via f.eks. hr. Pelle Dragsted på Twitter.
Så misinformation spredes, og det er svært at gøre noget ved.
Der er noget misinformation, som er mere alvorligt end andet, og det har vi allerede lovgivning imod.
Jeg er hundrede procent sikker på, at hvis man laver en video med f.eks. hr. Peter Kofod, der optræder og tilsyneladende siger nogle ord, som han i virkeligheden ikke siger, så forbryder man sig mod en lov ved at sende den video ud – formentlig i kategorien identitetstyveri eller lignende.
Så vi har altså lovgivning mod den værste misinformation, som er mest skadelig over for enkelte mennesker, og det gælder også, hvis den misinformation spredes på sociale medier.
Og så må vi appellere til høje branchestandarder inden for den branche, som rummer de sociale medier.
Jeg synes faktisk, at de sociale medier tager opgaven temmelig alvorligt.
Sådan nogle retningslinjer har de traditionelle medier jo haft, lige så lang tid de har eksisteret.
Det er jo ikke sådan, at der er fri adgang til at udtrykke sig på TV 2 eller i Jyllands-Posten; man skal leve op til de standarder, som medierne sætter.
Og nu sætter altså også de sociale medier standarder i dag.
Der synes jeg nogle gange, at man oplever, at politikere er for sarte i forhold til den regulering, som de sociale medier selv foretager.
Altså, lige så snart de sociale medier finder ud af, at der en eller anden misinformationskampagne i gang om f.eks. en eller anden højrenational englænder og gerne vil slå ned på det, så råbes der op om, bl.a. fra Dansk Folkeparti, at det må Facebook sandelig ikke gøre.
Facebook må ikke have deres egne retningslinjer, som sætter en stopper for en misinformationskampagne om en højrenational engelsk type, som hævdes at være uskyldig og bliver forfulgt af myndighederne og alt muligt.
Jeg synes, man bør have den tillid til medierne, at de godt kan finde ud af at sætte nogle retningslinjer for debatten.
I stedet for at kræve politisk regulering af debatten må vi forholde os til, at der er nogle gode branchestandarder, og såfremt der skulle være et enkelt medie, som på et tidspunkt går fuldstændig grassat uden at ville sætte fornuftige grænser for debatten, så kan vi jo tale om det igen.
Men indtil da tror jeg godt, at vi kan have en vis tillid til, at de sociale medier så godt som muligt håndterer den kæmpe mængde af informationer, der spredes via lokale medier.