Magnus Heunicke (S), 2021-01-13:
Tak for det.
Det her forslag er et forslag om, at regeringen inden udgangen af indeværende folketingsår skal indføre et krav om indhentelse af offentlige straffeattester ved ansættelse af personale i pleje- og omsorgssektoren for både private og offentlige arbejdsgivere.
Forslaget er med nogle tilføjelser en genfremsættelse af et beslutningsforslag, som vi har behandlet her i Folketingssalen før sommerferien sidste år.
Jeg kan kun bakke op om, at vi skal sikre, at borgere, som er afhængige af andres hjælp i hverdagen, skal kunne være helt trygge ved det personale, som kommer hos dem.
Jeg er også enig med forslagsstillerne i, at indhentelse af en straffeattest alene, selvfølgelig, er et øjebliksbillede af en persons fortid.
Straffeattesterne er selvfølgelig i sagens natur bagudrettede, og de vil således alene kunne forhindre ansættelse af personer, der tidligere har begået kriminelle handlinger.
Vi skal jo også tage os i agt for, at indhentelse af straffeattester ikke må skabe en falsk tryghed af, at alt så bare er i skønneste orden.
Der er i dag en række muligheder for at kunne sikre det.
Det er helt afgørende, at der i forbindelse med ansættelse i ældreplejen gennemføres ansvarlige og grundige ansættelsesprocedurer for at afdække, om det er den rette person med de rette kompetencer til jobbet.
Forhold, der er vigtige at lægge vægt på i den forbindelse, er bl.a. en grundig ansættelsessamtale og udtalelser og referencer fra tidligere arbejdsgivere.
Hvis man i den konkrete ansættelsessituation vurderer, at man kan have behov for det – og det gælder både offentlige og private arbejdsgivere i ældreplejen – så kan man allerede i dag rekvirere en straffeattest.
De offentlige arbejdsgivere i ældreplejen har siden 2019 haft den mulighed.
Så skal det også nævnes, at vi følger udviklingen på det specialiserede socialområde, hvor det i godt et halvt år har været en pligt at indhente en straffeattest inden ansættelse af personale, vikarer og ledere på konkrete sociale botilbud.
Det er jo den ordning, man foreslår her at videreføre til ældreplejen, men der er altså kun et halvt års erfaring.
Jeg mener, at vi bør følge det lidt længere tid for at kunne drage nogle erfaringer fra den metode.
Vi må heller ikke glemme, at man ikke kun skal fokusere på ansættelsessituationen.
Ældreplejen skal være et kontinuerligt arbejde for at sikre, at den enkelte svækkede ældre får en god og omsorgsfuld pleje, og det er ledelsen, der har det helt centrale ansvar her.
Det er en synlig ledelse, der viser vej, får udbredt de rette værdier, sikrer supervision, og som ikke mindst sikrer, at medarbejderne har og vedligeholder de rette kompetencer.
Og jeg taler både om de sådan helt faglige, men selvfølgelig også om de mere værdibaserede, de mere menneskelige kompetencer; for i en kultur, hvor det går galt, er det både fagligheden og de menneskelige værdier, som lider skibbrud.
Derfor skal ledelsen løbende udvise meget, meget stor opmærksomhed og reagere, ja, f.eks. på ændret adfærd hos borgeren eller hos andre medarbejdere eller på henvendelser fra de pårørende.
Det er jo ikke sådan, at man herindefra kan lave noget, hvor man hundrede procent sikrer sig mod brodne kar i nogle brancher, og det gælder selvfølgelig også i ældreplejen.
Men vi skal hele tiden se på, om der er brug for bedre og flere værktøjer til at understøtte, at man kan få ansat de rigtige medarbejdere i ældreplejen, og at dem, der er de rigtige på ansættelsestidspunktet, stadig væk er de rigtige mennesker med de rigtig gode værdier og den gode faglighed, også efter flere års ansættelse.
Som oplyst lige før jul, den 19. december, hvor vi havde behandlingen af to andre beslutningsforslag, skal vi sikre, at medarbejderne i ældreplejen har de rette faglige og menneskelige kompetencer.
Og vi skal også have belyst alle de mulige løsninger.
Der vil derfor blive nedsat en arbejdsgruppe, som skal se på mulige løsninger til, hvordan man i ældreplejen kan få værktøjer til at understøtte, at de her brodne kar ikke får arbejde på området.
Man skal bl.a. se på de her fordele og eventuelle ulemper ved en eventuel autorisationsordning for social- og sundhedshjælpere, og man skal også undersøge, om der er ansættelsesretlige muligheder, der kan understøtte, at brodne kar ikke ansættes i ældreplejen.
Det ville være helt naturligt i det arbejde at se på indførelse af krav om indhentelse af offentlige straffeattester ved ansættelse for både private og offentlige arbejdsgivere.