runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Maria Reumert Gjerding (EL), 2016-11-17:
Dette lovforslag skal udskyde ikrafttrædelsen af kravet om kobørster i kvægstalde og kravet om udfasning af bindestalde.
Lad mig tage kobørsterne først.
Med mellemrum aftaler vi her i Folketinget nogle forskellige initiativer, der skal forbedre dyrevelfærden for dyrene i det danske landbrug, og af hensyn til erhvervet indfører vi altid temmelig lempelige overgangsordninger, så der er god tid for de trængte landmænd til at indføre de her dyrevelfærdsmæssigt forbedrende tiltag.
Det virker derfor en lille smule besynderligt, at erhvervet, når de har haft adskillige år til at indføre en dyrevelfærdsmæssig forbedring, så kommer rendende, når deadline er overskredet eller er meget tæt på, og siger, at det nåede de desværre ikke, så det bliver vi nødt til at udskyde, og at vi så gør det stort set uden at blinke.
Hvad er så formålet?
Ud over at det er urimeligt over for dyrene, er det da også helt urimeligt over for alle de bedrifter, som faktisk har taget den her deadline alvorligt, og som har fundet pengene til at investere i det lovkrav, som man vidste kom, når man kan se, at alle dem, der har været ligeglade, eller som ikke har fundet de her penge, så bare får yderligere 5 år til at leve op til kravet.
Jeg synes, det er ret vigtigt, når vi beslutter os for at ville forbedre dyrevelfærden, at vi så også mener det, og at vi mener det så meget, at vi holder fast og ikke bare ignorerer, at erhvervet tilsyneladende ingenting har gjort for at leve op til lovgivningen.
Det er et syn på den lovgivning, der bliver indført, som vi ikke bare kan sidde overhørig.
I forhold til bindestalde vil jeg sige, at i Enhedslisten er vi ikke principielt imod bindestalde, så længe dyrene har mulighed for at få motion hver dag, og så længe vi forbyder brugen af kotrænere, som det hedder – det har jeg lært med det her lovforslag.
Vi ser derfor meget gerne, at man slet ikke indfører noget krav om udfasning af bindestalde, men at man til gengæld indfører et krav om, at køer selvfølgelig skal have motion hver eneste dag.
Og det er omfattende, hvis man skal have sine køer ud hver eneste dag, men man må også bare sige, at det er omfattende at holde dyr på en måde, der er ansvarlig og anstændig.
Enhedslisten kan ikke støtte det her lovforslag.
Carl Holst (V), 2016-11-17:
Nej, det er en holdning, og det er derfor, jeg kraftigt præciserede, at det er i forhold til det religiøse forum, for det er dem, vi vil ramme, altså dem, der lever i et parallelsamfund, og som tror og bliver oplært til og bliver informeret om, at man ikke skal overholde dansk lovgivning, men det, man bliver religiøst forkyndt.
Josephine Fock (ALT), 2016-11-17:
I Alternativet er vi også umiddelbart positive over for ministerens forslag om at ligestille religiøse forkyndere uden for folkekirken på en række punkter.
I forhold til indførelse af decorumkravet ser vi det i virkeligheden som en måde at indføre ligebehandling på.
Altså, folkekirkens præster er omfattet af et decorumkrav, og på den her måde sikrer vi, at vi også respekterer andre trosretninger og på den her måde ligestiller dem.
Og det er vi som udgangspunkt positive over for.
Jeg kunne godt tænke mig – og jeg kan høre, at Enhedslisten er af samme opfattelse – i udvalgsarbejdet at forfølge, hvad det præcis er, der er omfattet af det, og i særlig grad hvornår man kan få det trukket tilbage.
Det synes jeg mangler i bemærkningerne til lovforslaget, altså at få det gjort tydeligt, hvornår man overskrider grænsen.
For i forhold til de spørgsmål, der på udmærket vis har været stillet af Enhedslisten, med hensyn til hvad der sker, hvis man siger det ene eller mener det andet eller udtrykker noget offentligt eller udtrykker noget i sin forkyndelse, er det jo sådan, sådan som jeg tolker grundloven, at der er religionsfrihed i forhold til at forkynde det, man har lyst til, medmindre man opfordrer til ulovligheder.
Og derfor vil jeg gerne have, at vi i udvalgsarbejdet får en præcisering af de her ting.
Vi ved, at det bl.a. også er noget af det, folkekirkens præster på pastoralseminariet bliver undervist i i de 6 måneder, det foregår.
Og det, jeg godt kunne tænke mig, var, om vi kunne genoverveje, at det ikke er selvfinansieret, for på pastoralseminariet er det jo SU-finansieret.
Jeg synes i virkeligheden, at vi med det her lovforslag forsøger at skabe ligestilling på området, og parallelitet på området er vigtigt for os, og derfor vil Alternativet også stille et ændringsforslag, i forhold til at det kan blive finansieret af det offentlige.
For vi har en interesse i, at andre religiøse forkyndere ud over folkekirkens præster er vidende om, hvordan det danske samfund og familieretten fungerer.
Det sidste er, og jeg har været inde på det før, at det er vigtigt for os, at der er ligestilling på alle områder, og derfor er det selvfølgelig også vigtigt for mig at understrege her fra talerstolen, at det gælder alle trossamfund, og det gør det jo ifølge lovforslaget.
Og det er derfor, at vi som udgangspunkt bakker det op, men med de uddybende spørgsmål, jeg også har stillet her fra talerstolen.
Jeg håber, at ministeren kan komme lidt tættere på det i sin tale her fra talerstolen.
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Det er sådan set en detalje, men det er blot for at præcisere det: Det kursus, som vi har taget på pastoralseminariet, bliver faktisk betalt af folkekirken.
Og på den måde er det kursus jo også på en eller anden måde selvfinansieret, ikke?
Så jeg synes egentlig, at der på den måde er en parallelitet, i forhold til at det er selvfinansieret.
Så kan trossamfundene jo beslutte sig for, om de vil betale for deres religiøse forkyndere.
Det vil der være en god idé i, men det er jo noget, trossamfundene så må ordne internt.
Josephine Fock (ALT), 2016-11-17:
Tak for det spørgsmål.
Lige i den her sag henholder jeg mig til det høringssvar, der er kommet fra Roskilde Universitet, som fru Lisbet Christoffersen, som er professor i ret, religion og samfund, har skrevet, og hun skriver i hvert fald i sit høringssvar
: »Ligebehandling med hensyn til betaling for uddannelsen – præster på pastoralseminariet betaler ikke, men får SU.«
Og det er det, jeg henviste til i min ordførertale.
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Det er bare lige for at splitte det lidt op, for det er jo rigtigt nok, at er man under uddannelse, modtager man SU.
Det gælder jo sådan set generelt.
Josephine Fock (ALT), 2016-11-17:
Jeg ved ikke, om vi skal gøre det til en strid om ord.
Pelle Dragsted (EL), 2016-11-17:
Tak, formand.
Det kunne være, at man f.eks. gerne måtte slå sin kone.
Lad os nu sige, at de bliver ytret i ikke en religiøs sammenhæng, men på et offentligt møde, i en privat sammenhæng, under et interview med en journalist eller andet, vil den type opfattelser, altså ikke opfordringer til vold, men holdninger om, at det sådan set var okay at slå sin kone, så bringe en i strid med decorumkravet?
Carl Holst (V), 2016-11-17:
Som bekendt er de to lovforslag, som nu bliver sambehandlet, i naturlig forlængelse af det enighedspapir, der blev vedtaget i slutningen af maj, hvor udgangspunktet var, hvad vi gør ved religiøse hadprædikanter.
De to foregående ordførere har så glimrende redegjort for indholdet af de to lovforslag, så det vil jeg undlade, men jeg vil dog henvise til, at den værdimæssige tilgang til det her er, hvordan vi får sat en stopper for dem, der lever i et parallelsamfund.
I det her tilfælde er det et parallelsamfund, hvor det er de religiøse regler, der skal være styrende for, hvad det er for love, de religiøse medlemmer skal leve efter.
Det er derfor, vi snakker om værdighedskrav, det er derfor, vi snakker om obligatorisk kursus i dansk familieret, frihed og folkestyre som forudsætning for en vielsesbemyndigelse, det er derfor, vi snakker om løfteerklæring.
Det handler kort sagt om, at vi vil sikre, at vestlige og dermed danske værdier bliver efterlevet i Danmark.
Det handler ikke om at begrænse ytringsfriheden eller religionsfriheden i bred forstand.
På den baggrund støtter Venstre de to lovforslag.
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Hvis det sker i forbindelse med en religiøs oplæring, at man opfordrer til bigami – altså, bigami er forbudt, ikke? – så må der være nogle sanktioner i forhold til det.
Det er da klart.
Det synes jeg giver sig selv.
Rune Lund (EL), 2016-11-17:
Jeg vil spørge ordføreren, om en muslimsk forkynder, en imam, som offentligt giver udtryk for, at han ikke ønsker at vie fraskilte, lever op til decorumkravet, sådan som det er beskrevet i lovforslaget, eller om den imam ikke lever op til det decorumkrav, sådan som det er beskrevet i lovforslaget.
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Altså, nu vil jeg sige, også i forhold til sidste spørgsmål, jeg fik stillet: Hvis en præst opfordrer til bigami, vil den pågældende jo også blive indkaldt til samtale, og så må man jo så foretage sig det, man mener er nødvendigt.
Med hensyn til at vie fraskilte
er der en frihedsparagraf i den almindelige – hvad hedder den nu? – tjenestemandslov for præster, der i hvert fald gør, at man kan sige nej, men så henvise til en anden præst, der gerne vil.
Så det er jo heller ikke i forhold til de regler, der gælder for folkekirken, underlagt det decorumkrav, altså i praksis.
Det er klart nok, og jeg er med på, at decorumkravet følger den almindelige moral, der er i samfundet – det giver sig selv.
Sådan vil det altid være.
Men det er bare sådan, at følger man det almindelige decorumkrav, kan præster efter en frihedsbestemmelse af samvittighedsgrunde sige nej til at vie fraskilte.
Rune Lund (EL), 2016-11-17:
Skal svaret på det spørgsmål forstås sådan, at ordføreren for Dansk Folkeparti så også mener, at hvis en muslimsk forkynder, en imam, har det samme synspunkt, altså at han ikke ønsker at vie fraskilte, så er det ikke i modstrid med decorumkravet, sådan som det fremgår af det her lovforslag?
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Nej, det giver sig selv.
Altså den her lov gælder jo bredt for alle forkyndere – det er klart nok.
Der gøres der jo ikke forskel i lovgivningen.
Hvad enten man er muslim eller præst i folkekirken eller tilhører et frikirkesamfund osv., gælder de samme regler – klart.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-17:
Jamen det sidste her var interessant, fordi det, vi prøver at finde ud af og få klarhed over, selvfølgelig er, hvad det her decorumkrav egentlig omfatter, og om det er det samme, der gælder for ansatte i folkekirken og andre, som har vielseskompetence.
Jeg tager lige et tredje eksempel her: Vil en muslimsk forkynder, som offentligt giver udtryk for, at han – vil det jo oftest være – ikke vil acceptere skilsmisse, leve op til decorumkravet?
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Altså, det synes jeg er relativt enkelt.
Der er en rettighed herhjemme, i forhold til at man kan forlange skilsmisse, og den rettighed skal de religiøse forkyndere da respektere.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-17:
Det er klart, at man må skelne mellem en forkynder, som forsøger at bilde nogen ind, at det ikke kan lade sig gøre at blive skilt i Danmark, og så holdningen til skilsmisse.
Det er holdningen til skilsmisse, jeg spørger til.
Lever man op til decorumkravet, hvis man har den holdning og giver udtryk for den, at skilsmisse ikke er acceptabelt?
Christian Langballe (DF), 2016-11-17:
Jamen det gør man da.
Altså, man kan da godt have en holdning til det – det kan du og jeg have, ja, undskyld – men det kan vi hver især have, i forhold til om vi bryder os om skilsmisse eller ej.
Det er da en ærlig sag.
Det er der da ikke nogen, der kunne finde på at gå ind at lovgive om.
Noget andet er så, hvis man i religiøs oplæring siger, at skilsmisse er forbudt.
Det er der da forskel på.
Ida Auken (RV), 2016-11-17:
Mange tak.
Nogle har nok gættet, at vores ordfører ikke kan være til stede, men jeg skal fortælle jer, hvad Radikale Venstres holdning er, og den er, at man selvfølgelig gerne må stille krav til religiøse forkyndere.
Det gør vi til folkekirken, og det er derfor også helt på sin plads at stille krav til andre trossamfund.
Men vi er også enige med både Enhedslisten og Alternativet i, at de krav, som bliver fremhævet her, ikke er tydelige nok.
Hvis man skal stille krav, skal de altså være lige for alle.
De skal være tydelige, og de må ikke være vilkårlige, og det er vi ikke overbevist om de er i L 30. Derfor afventer vi udvalgsbehandlingen og svaret på det, før vi afgør, om vi kan stemme for L 30. I forhold til L 50 er det fint med krav om at overholde dansk lov, og det er fint med krav om kursus i familieret, og den del støtter vi.
Pelle Dragsted (EL), 2016-11-17:
Jeg synes, det lyder som en rigtig god idé at få det nøjere beskrevet, for i den henvisning, der er i bemærkningerne, er det, som om det begreb, man henviser til, også er ret uklart.
Der er jo kun tre eksempler i bemærkningerne.
Det ene er, at man vier mindreårige; det andet er, at man vier nogle, der tvinges til det; og det tredje er, at man begår alvorlige lovovertrædelser.
Og hvis det kun er den type ting, synes jeg personligt, det ville være klogere at beskrive, præcis hvad det er for nogle handlinger, f.eks. lovbrud, som kan føre til det her.
For risikoen nu er jo, at der er en vilkårlighed i det.
Jeg vil gerne høre ministerens overvejelser om, hvorfor man f.eks. ikke definerer skarpt, hvad det er, det handler om, frem for det her meget brede krav.
For det, der er bekymringen, er selvfølgelig, om det f.eks. betyder indskrænkninger i ytringsfriheden.
Jeg kunne spørge ministeren: Ville det bringe en i strid med decorumkravet, at man ytrede sig i kirken, i offentligheden eller privat om, at man støttede dødsstraf, at man syntes, det var okay at give sin ægtefælle tæsk, eller at man synes, det var okay at revse sine børn?
Kan ministeren ud fra de tre eksempler sige, om det ville bringe en i strid med decorumkravet?
Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Som hr. Carl Holst har sagt flere gange, handler det her ikke om holdninger.
Man har lov at have alle mulige holdninger, også til vielse af fraskilte f.eks. og vel også til revselsesretten.
Men det handler om, hvis man praktiserer sin holdning på en måde, der gør en uværdig i offentlighedens øjne.
Men alt dette vil jeg meget gerne svare på i udvalget, så uklarheden forsvinder.
Det svarer lidt til, at man knytter an til en konvention, og så ved man, at der ligger 53 domme ved en eller anden menneskerettighedsdomstol, som beskriver denne konvention.
Altså, her har der jo i mere end 150 år været en sædvane, hvor der har været forskellige afgørelser.
Det er den, vi knytter an til, og det synes jeg ikke betyder uklarhed.
Tværtimod kan Folketinget være tryg ved, at den retssædvane, som har været gældende, og som ikke har givet problemer, når det gælder folkekirkens præster, er den, vi nu overfører til alle med vielsesbemyndigelse.
Pelle Dragsted (EL), 2016-11-17:
Jeg synes – igen – det lyder rigtig godt igen at få en meget nøjagtig beskrivelse af, hvad det er for nogle afgørelser, der har været i forbindelse med decorum i de andre sager.
Det tror jeg vil være meget hjælpsomt, for at vi kan danne os et endeligt overblik.
Men der er alligevel noget her, for hr. Naser Khader var f.eks. oppe og sige, at det her handler om – og det var i forlængelse af den her udsendelse, som jeg tror chokerede mange af os – at vi har nogle mennesker i Danmark, som er imod vores demokrati.
Men så vidt jeg kan forstå på ministeren, må man gerne have de holdninger.
Jeg synes, det er forfærdeligt, at der er mennesker, der mener det og arbejder for det, men det må man altså gerne mene uden at få frataget sin vielsesbemyndigelse – bare lige for at vi er klar over, hvad det er, vi snakker om.
Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Svaret er ja.
Man må gerne være imod kvindelige præster, man må være imod at vie fraskilte, og man må sågar nægte at give hånd til kvindelige kollegaer.
Det er der jo en eller flere præster, der har nægtet, og det er vedkommende ikke blevet fyret for.
Og det er, fordi det har med holdninger at gøre og derfor er et led i religionsfriheden, i tankefriheden.
Og det er noget andet end decorumkravet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-17:
Stod det til Enhedslisten, var vielseskompetence noget, staten havde, og hvad man ønsker af religiøse ritualer derudover, må så være op til en selv.
Men jeg er glad for at høre, at kirkeministeren vil klargøre, hvad det her decorumkrav egentlig omfatter, for vores spørgsmål er helt oprigtigt et forsøg på at få skabt mere klarhed.
Vi synes faktisk, det er lidt svært at tage stilling til det her forslag, fordi vi synes, det er uklart, hvad det egentlig indeholder.
Og det spørgsmål, jeg vil stille, er også et forsøg på at skabe større klarhed.
Nu siger ministeren, at man gerne må mene alle mulige ting, som vi så er nogle der kan synes er tosset.
Men det må man gerne, vi har ytringsfrihed.
Spørgsmålet er, om man praktiserer sin holdning på en måde, så man bliver uværdig.
Og ministeren kom med den her bemærkning i sammenhæng med revselsesretten.
Hvornår praktiserer man sin holdning til revselsesretten, altså at revselsesretten skal genindføres, fordi det er forældrenes opdragelsesmandat?
Sådan ved jeg der er nogle der argumenterer.
Hvornår praktiserer man den holdning på en måde, så man bliver uværdig – altså ud over selvfølgelig at bryde loven ved at slå børn?
Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Hvis man bryder loven ved at slå børn, kan man i høj grad siges at have fortabt sin agtelse i samfundet.
Så det er et vældig godt eksempel.
Hr. Pelle Dragsted remsede nogle eksempler op.
Jeg vil godt føje et til, nemlig hvis man vier en person, som har en ægtefælle i forvejen.
Så vil man bestemt også derved falde for decorumkravet, fordi det er forbudt i Danmark.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-17:
Men det her med at bryde loven forstår jeg, og jeg synes, det er fornuftigt og rimeligt.
Men der står jo ikke i lovforslaget, at hvis man bryder loven eller opfordrer til ulovligheder, falder man for det her decorumkrav.
Kunne ministeren komme med et eksempel på, at man falder for kravet, altså ikke lever op til kravet her, som ikke handler om lovbrud?
For det er jo et helt åbenlyst lovbrud at slå sine børn, og heldigvis for det.
Hvornår gør man noget eller praktiserer noget, som ikke er ulovligt, men som ikke lever op til decorumkravet?
Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Det spørgsmål, som jeg synes udvalget skal stille, også i Kirkeministeriet, er: Er der eksempler på frakendelse af vielsesmyndighed hos folkekirkens præster, som ikke skyldes lovbrud?
Jeg vil helst ikke stå og komme med eksemplerne her.
Josephine Fock (ALT), 2016-11-17:
Tusind tak til ministeren for at ville klargøre det her – det synes jeg er rigtig dejligt, så tusind tak for det.
For det er jo det, vi kredser om, altså: Hvad er det for en praksis, der er i dag?
Så det er rigtig fint at få svar på.
For det, som jeg så sidder og tænker på, er: Må man forkynde sine holdninger, og hvad vil det så sige?
Det er et af de spørgsmål, jeg gerne vil forfølge i udvalget.
For jeg tænker her, at det er klart, at hvis man i sin forkyndelse siger, at folk skal gå hjem og slå deres børn, så opfordrer man til vold, man opfordrer til at gøre noget ulovligt, så det er nok ulovligt, og dermed kunne man forestille sig, at forkynderen mistede sin værdighed.
Men må man forkynde, at man sådan set synes, det er i orden at slå sine børn, fordi man mener, at forældrene så skal have al magt, eller hvad man nu kunne mene?
Det mener jeg bør være i orden, for det er jo – hvad skal man sige – formidling af en holdning; det en forkyndelse, det er en tankegang, som man sætter ord på, men man opfordrer ikke derved til det.
Så jeg vil høre, om ministeren kan klargøre den del af det, altså hvad det egentlig er, man må forkynde.
Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Jeg kan føje til, at ud over at vi knytter det an til den førkonstitutionelle retssædvane, skal der selvfølgelig i behandlingen af disse sager gælde de helt almindelige krav til saglighed og til proportionalitet i de afgørelser, som bliver truffet.
Når det ikke er beskrevet i detaljer, er det netop, fordi det knytter an til en gældende retssædvane.
Og det er nok den, vi skal have beskrevet lidt nøjere i udvalgssvarene.
Ida Auken (RV), 2016-11-17:
Jamen det vil jeg gerne kvittere for, for det er ikke sikkert, at det er alle, der kender den førgrundlovsretlige sædvane, og derfor kan det måske være godt og fornuftigt at få pindet noget af det ud, altså simpelt hen at få nogle retningslinjer eller noget tydelighed, med hensyn til hvad det kan være, altså sådan at man får en større retssikkerhed i Danmark, uanset hvad man er.
For som vi ved, er det her jo ikke kun rettet mod skurke og banditter; det er sådan set alle, der tilhører et trossamfund i Danmark, der skal rette sig efter det her.
Så det ville være rigtig godt, hvis man kunne få lidt mere vejledning i den her sammenhæng.
Pelle Dragsted (EL), 2016-11-17:
Hvis jeg blev beroliget af flere af de andre ordføreres indlæg, må jeg ærlig talt sige, at jeg bliver meget bekymret over hr. Naser Khaders ordførertale.
For hvis ikke jeg hørte meget forkert, sagde hr. Naser Khader, at den her lovgivning var rettet mod et bestemt trossamfund, det var imamer, som er hadprædikanter, men at den endelig ikke måtte ramme andre trossamfund.
Altså, forhåbentlig vedtager vi en lovgivning, der gælder ens for alle, og hvor det er den adfærd, det enkelte trossamfund har, eller som den enkelte forkynder, vielsesforretter, har, og ikke, om det er et trossamfund, der har været 200, 500, 800 eller 3 år i Danmark, der afgør det her.
Så kan ordføreren ikke lige opklare, om det her er et decorumkrav, som skal gælde alle, det vil sige, at der gælder de samme regler for en baptist, for Jehovas Vidner, for en præst i Faderhuset og for en imam i Grimhøjmoskeen?
Naser Khader (KF), 2016-11-17:
Jeg håber, at ordføreren hørte det sidste af det, jeg sagde.
Det her gælder en hadprædikant fra Mellemøsten og en baptist fra Texas, der begge er nye i Danmark.
Så det er en lovgivning, der gælder alle hadprædikanter.
Men lad os nu være ærlige over for hinanden.
Baggrunden for det her er det, vi har set i TV 2-udsendelser med hadprædikanter, der underminerer den danske religionsfrihed og det danske demokrati.
Men vi kan ikke lave særlovgivning, der kun omfatter dem, og derfor laver vi en generel lovgivning.
Det var det, vi gjorde med 24-årsreglen.
Vi lavede en lovgivning, der ramte rigtig mange, der ikke havde noget med det at gøre, for at ramme dem, der blev udsat for det.
Pelle Dragsted (EL), 2016-11-17:
Nej, heldigvis kan vi ikke lave særlovgivning.
Det er jo et fuldstændig grundelement i et demokrati, at lovgivningen gælder alle på lige fod, ellers er vi holdt op med at forsvare vores demokratiske værdier, og det er det, vi siger vi vil gøre med det her forslag.
Jeg håber, at ministeren i sin tale vil gøre det meget klart, at det her ikke er forfølgelse af et bestemt trossamfund.
Det kan sagtens være, at vi har set nogle begivenheder den seneste tid, det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Det er jo ikke sådan, at vi ikke har andre eksempler i Danmarks historie, heller ikke i den nyere historie, på også kristne frimenigheder, som har optrådt på måder, som strider mod meget af det, jeg forstår ved dansk anstændighed, værdighed og tolerance.
Naser Khader (KF), 2016-11-17:
Det handler ikke om ramme et bestemt trossamfund.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt »det muslimske trossamfund«, jeg har sagt »hadprædikanter«, som er en lille del i forhold til det at være muslim i Danmark.
Vi er alle klar over, at det er dem, der udgør hovedproblemet.
Du kan godt finde kristne præster og andre, der indimellem også er helt galt afmarcheret, men udgangspunktet for det her er altså det, vi så i TV 2-udsendelserne, hvor de bag sløret sagde og gjorde en masse forfærdelige ting, som vi i henhold til nuværende lovgivning ikke kunne komme efter.
Derfor gør vi alt det her.
Jeg ville godt have været det foruden, men udgangspunktet var, at vi har et parallelsamfund, der er præget af hadprædikanter, der forsøger at underminere vores demokrati.