Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-05-16:
Hvis nogen tænker, hvorfor SF kommer med det her forslag lige nu, og om der er en særlig krog i forhold til det aktuelle, så vil jeg sige: Næh, det er der ikke; det er den samme gamle problematik, og jeg vil gerne læse op: Beslutningsforslaget er en delvis genfremsættelse af et beslutningsforslag fra henholdsvis 2018-19 og 2017-18.
Så det her forslag har vi altså fremsat et par gange før og gennem skiftende erhvervsministre, der sagde, at vi har en dialog med den finansielle sektor, at det ikke er okay, og at der er manglende konkurrence.
Så snakker vi om det i nogle år, og så kommer der noget corona og andre ting, som fylder rigtig meget.
Så kommer den samme rapport igen fra Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen i 2022, som siger, at der er problemer med konkurrencen i den finansielle sektor, og at det har alle mulige afledte problemer.
Uha, så må vi tale med hinanden igen og se, hvad vi kan gøre.
Undskyld min utålmodighed, men jeg fremsatte det her forslag i 2017!
Og det var efter en del år, hvor vi selvfølgelig var nødt til at have noget tålmodighed, fordi vi kom ud af en finanskrise.
Der var også fremkomsten igennem lang tid af nogle ret risikable låntyper, som selvfølgelig også i hvert fald på de lån mere eller mindre retfærdiggjorde nogle høje bidragssatser.
Men i de sidste mange år har bankerne har levet op til kapitalkravene, og vi har ret stor sikkerhed på boligmarkedet og en ret lille administration samlet set.
Men det er ikke det samme i dag, som det var for 200 år siden – selvfølgelig, kunne man sige – men det er heller ikke det samme som for bare få år siden
Der sker ikke noget på det her område.
Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen siger selv, at det er problematisk, at det bare har ligget stille siden 2016, og Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen finder også, at realkreditinstitutterne opfylder de kapitalkrav, der forventes gennemført på EU plan frem mod 2032.
Det er altså ikke sådan, at man tænker, at nu kommer der måske nye kapitalkrav i morgen eller om 1 år eller om 2 år.
Man har det lange sigte på her, og man ved nogenlunde, hvad der kommer til at ske, og det er altså oven på nogle år med nogle gigantiske omvæltninger i verdensøkonomien med rentestigninger og inflation og forsyningskæder, der bliver brudt, og corona og dit og dat. Oven på alt det bliver der stadig væk tændt masser af penge.
Og så er der gynger og karruseller, så hvad der ikke kan tjenes på negative renter, bliver i overflod tjent på gebyrer.
Det er ikke de ting, jeg taler om her.
Det er en særskilt diskussion, som vi også har, men bidragssatserne har det aldrig været meningen at man skulle tjene penge på.
De skal dække risici, tab og administration, og sådan er det ikke længere.
Det betyder altså, at vi ikke har den realkreditmodel, som vi går rundt og sælger i hele verden, for det var en anden model, og den har ændret sig grundlæggende de sidste par årtier.
Som flere har været inde på, er konkurrencen ikke ordentligt til stede på realkreditmarkedet.
Der er nogle giganter, der fylder det hele, og det er også svært på en ordentlig måde at komme ind og være et nyt realkreditinstitut, fordi det kræver en vis kritisk masse.
Det kræver en vis størrelse, og der er også nogle rimelige krav, som er blevet stillet siden finanskrisen, som man bliver nødt til at leve op til for at sikre den finansielle stabilitet og dermed hele samfundsøkonomien.