Kristian Jensen (V), 2018-12-19:
Tak for en ganske positiv debat.
Ja, det gjaldt måske ikke altid ordene om finansloven, men f.eks. kunne Socialdemokratiet ikke finde ret meget at kritisere finansloven for, og de valgte derfor at bruge deres tid på mest af alt at diskutere et emne, der ikke har noget som helst med finansloven at gøre.
Jeg synes også, det er positivt, at næsten alle partier undervejs fik rost andre.
Altså, Enhedslisten roste Dansk Folkeparti for at få ændret reglerne omkring regulering af overførselsindkomster.
Venstre roste Socialdemokratiet for at have videreført VK-regeringens økonomiske politik.
Og Det Radikale Venstre roste – eller næsten roste – statsministeren; mest af alt citerede de ham bare fra åbningstalen.
Derimod roste fru Aaja Chemnitz Larsen regeringen for at inddrage de nordatlantiske folketingsmedlemmer i de seneste års finanslovsarbejde.
Det vil jeg gerne starte med at notere som noget positivt: at vi har rost hinanden ganske meget.
Faktisk blev selv medarbejderne i Finansministeriet rost undervejs.
Men der er egentlig også meget god grund til at være godt tilfredse – godt tilfredse med udviklingen i Danmark, godt tilfredse med den økonomiske situation.
Og inden vi for snart 10 timer siden startede debatten her, kom Danmarks Statistik med den seneste positive nyhed, nemlig at Danmarks nettogæld nu er forvandlet til en nettoformue.
Faldende kurser på statsobligationer m.v. og kursstigninger på Ørsted har sammen med pæne overskud i eksempelvis 2017 bragt os tilbage i en position, hvor vi nu som samfund har en offentlig sektor, der har mere til gode, end den skylder væk.
Men selv om det måske for nogle er kedeligt at tale om, at det går godt i økonomien, vil jeg alligevel starte der.
Dansk økonomi er nemlig inde i en højkonjunktur.
Bnp-væksten har de seneste 3 år været over 2 pct., og der skønnes også en vækst i størrelsesordenen 1½-2 pct. i årene 2018-2020.
Beskæftigelsen har aldrig været højere i Danmark.
Alene i den her regeringsperiode er den steget med mere end 153.000 personer, og vi forventer, at beskæftigelsen vil stige yderligere i de kommende år.
Ledigheden er til gengæld er faldende og nu den laveste i 10 år.
Opsvinget er bredt funderet i hele landet.
Beskæftigelsesmulighederne er forbedret i alle landets kommuner – i 98 ud af 98 kommuner er der en højere beskæftigelsesfrekvens i dag, end der var ved valget i 2015.
Samtidig er det sådan, at den væsentlige del af fremgangen i beskæftigelsen skyldes, at flere personer over 60 år er kommet i beskæftigelse.
Knap en tredjedel – knap en tredjedel! – af den samlede fremgang i beskæftigelsen siden midten af 2015 udgøres af personer over 60 år, og samtidig er fremgangen endda sket uden opbygning af det, man kan kalde for store ubalancer.
Der er godt nok et stigende antal virksomheder, der melder om mangel på arbejdskraft som en produktionsbegrænsning, men lønstigningstakten er faktisk stadig væk moderat.
Det private forbrug er primært drevet af stigende indkomster, og kreditvæksten til husholdninger er forholdsvis beskeden.
Det er egentlig ganske unikt, at så mange signaler om dansk økonomi peger i samme retning på samme tidspunkt, som det sker i øjeblikket.
Derfor er der også god grund til at huske, at den stærke økonomi ikke kommer af sig selv; det skyldes klare valg, og det skyldes konkrete politiske beslutninger.
Fundamentet for fremgangen i dansk økonomi er strukturelle reformer, der gradvis har øget arbejdsudbuddet.
Uden reformer ville opsvinget med stor sandsynlighed allerede være dæmpet på grund af mangel på arbejdskraft, og det er især aftalen om senere tilbagetrækning, der øger arbejdsudbuddet i de her år.
De hidtidige erfaringer med forhøjelsen af efterlønsalderen viser, at de berørte personer stort set arbejder i uformindsket omfang frem til deres nye forhøjede efterlønsalder, og det er en enorm succes.
Uden disse reformer ville de offentlige finanser svækkes betydeligt, i takt med at vi lever længere og er sundere i længere tid.
Trods reformerne stiger presset på arbejdsmarkedet i de her år.
Beskæftigelsen stiger i øjeblikket hurtigere end arbejdsudbudet, og der er færre ledige ressourcer på arbejdsmarkedet.
Navnlig byggeriet oplever en mangel på arbejdskraft som produktionsbegrænsning, men også serviceog industrivirksomheder oplever i stigende omfang udfordringer med mangel på arbejdskraft.
I en højkonjunktur med stigende pres på arbejdsmarkedet er det vigtigt, at vi bruger den økonomiske politik til at dæmpe kapacitetspresset
, så finanspolitikken er derfor tilrettelagt efter at bidrage til et holdbart opsving, og den er tilrettelagt frem mod målet om balance i den strukturelle offentlige sektor.
Samtidig er det vigtigt at holde fast i, at yderligere reformer, store som små, der øger arbejdsudbudet, kan bidrage til at formindske presset og forlænge opsvinget.
Senest har vi med aftalen om finansloven for 2019 og aftalen om en ny regulering af folkepensionen også øget arbejdsudbudet i størrelsesordenen 1.350 fuldtidspersoner.
At flere politiske partier viger tilbage for reformer, ændrer altså ikke ved, at presset på arbejdsmarkedet med stor sandsynlighed i de kommende år vil skærpes og reformbehovet ligeså.
Opgaven nu bliver sådan set at holde opsvinget på sporet.
Vi skal undgå en overophedning og fastholde en beskæftigelsesfremgang.
Vi er optaget af at føre en ansvarlig økonomisk politik, og derfor strammer vi gradvis finanspolitikken og strukturpolitikken i de kommende år, så vi understøtter, at opsvinget er stabilt og varer i flere år.
En af de ting, vi er optaget af fra regeringens side, er, at de gode tider kommer alle danskere til gavn.
Vi er enige om en finanslov for 2019, der sikrer markant prioritering af velfærden.
Vi sætter endnu en gang midler af til sundhedsvæsenet, ligesom vi har gjort på de forrige finanslove, og med finansloven for 2019 prioriterer vi mere end 1 mia. kr. til sundhedsområdet over de næste 4 år.
Med de her midler sikrer vi en mere effektiv og sammenhængende indsats, bl.a. på høreområdet og en forbedret vaccinationsindsats.
Vi afsætter også midler til en kommende sundhedsreform, og det er vigtigt, at vi fortsætter forbedringerne af vores sundhedsvæsen til gavn for patienterne, og det er netop patienterne og større nærhed i sundhedsvæsenet, der er vores mål med den kommende reform.
Regeringen og Dansk Folkeparti har også valgt at prioritere ældreområdet.
Der er rigtig mange, der heldigvis lever længere, og det er positivt, men en udfordring i den forbindelse er, at mange også oplever, at deres ægtefælle eller omgangskreds falder bort, hvorved de sidder ensomme tilbage.
De ældre ønsker vi netop at komme i møde og at give en hjælpende hånd med de midler, der er afsat i finansloven.
Vi gennemfører også med aftalen en række initiativer for at støtte kommunerne i deres arbejde med at løse rekrutteringsudfordringerne på ældreområdet.
Vi har en klar ambition om, at der skal være et lavere sygefravær og flere timer pr. medarbejder.
Det vil være med til at sikre bedre service til borgere, højne arbejdstilfredsheden og skabe et bedre arbejdsmiljø.
Det er også vigtigt, at vi får nogle flere til at søge ind på området.
En af udfordringerne med at sikre en god ældrepleje i de kommende år bliver at have nok uddannede social- og sundhedsassistenter, det bliver at have nok uddannede sygeplejersker, og derfor er en del af finansloven også, at vi gør en indsats for at øge muligheden for at få flere ind på de her uddannelser, ligesom vi i de seneste år har hævet antallet af pladser på sygeplejeuddannelserne, sådan at vi i de kommende år vil se flere uddannede sygeplejersker og dermed flere muligheder for at løfte opgaven.
Vi skal nemlig sørge for, at alle medarbejdere på sundheds- og ældreområdet får mulighed for at bidrage med deres fulde potentiale.
Den prioritering, vi har haft i år, skal ses sammen med de andre initiativer, som regeringen allerede har gennemført med tidligere års finanslove.
Det drejer sig om midler til en klippekortsordning, løft i bemandingen i ældreplejen og til at renovere og etablere køkkener rundtomkring på landets plejehjem, så flere ældre vil opleve, at det også dufter af mad, inden de bliver sat hen til bordet.
Ligeledes afsætter vi i år 100 mio. kr. både i 2019 og i de kommende år til indsatsen for de mest psykisk syge patienter.
Det er en kæmpe udfordring, at vores psykiatriområde ikke har været prioriteret højt nok, men nu får vi skabt nogle flere sengepladser til de mest syge, og samtidig skal vi tage fat på et andet stort, presserende problem, nemlig at alt for mange unge i dag ikke føler, at de har et tilfredsstillende mentalt helbred.
Faktisk er det sådan, at hver fjerde unge kvinde mellem 18 og 26 år ikke selv vurderer, at de har et godt mentalt helbred, og derfor er der et behov for, at vi hjælper dem tilbage på sporet og bliver bedre til både at opdage og hjælpe dem med de problemer, de måtte have.
De initiativer, vi sætter af i finansloven, skal ses i sammenhæng med aftalen om satspuljen, hvor der er afsat cirka 900 mio. kr. over de kommende 4 år, og også med aftalen om regionernes økonomi for 2019, hvor der er blevet øremærket 200 mio. kr. til psykiatrien hvert år fremadrettet.
Samlet set har regeringen og Dansk Folkeparti for 2019 fortsat en markant prioritering af velfærdsområdet.
Vi afsætter mere end 3 mia. kr. mere over de kommende 4 år til velfærden, og det skal altså lægges oven i det, vi allerede har aftalt med Kommunernes Landsforening, hvor der er et løft på 1,7 mia. kr. i forhold til det aftalte niveau for 2019 og 1 mia. kr. i løft for regionernes økonomi for 2019.
Samtidig med de løft, der er i økonomien, både for kommuner og regioner, skal vi fortsætte med at prioritere inden for de mere end 535 mia. kr., der allerede bruges i offentligt forbrug.
Det betyder nemlig, at vi skal imødegå det udgiftspres, der kommer, med flere ældre og flere børn, uden at vi behøver at øge det samlede offentlige forbrug tilsvarende.
Eksempelvis har den faste og fair udlændingepolitik, som er ført siden valget, betydet, at vi har fået styr på tilstrømningen på asylområdet.
Det betyder, at de offentlige udgifter til asylindkvartering, integrationsydelse m.v. forventes at falde fra 9,9 mia. kr. i 2016 til 5,7 mia. kr. i 2019.
Altså, fra 9,9 mia. kr. til 5,7 mia. kr. Hertil kommer sparede udgifter til serviceydelser i kommuner, i regioner, bl.a. skoler, dagtilbud, sygehus osv., og dermed har vi på grund af den førte politik fået frigivet over 4 mia. kr., der kan bruges til bedre ældrepleje, gode forhold for børn i udsatte familier eller bedre sundhed, uden at vi skal øge det offentlige forbrug tilsvarende.
Det er også en medvirkende årsag til, at vi med finansloven for 2019 har haft mulighed for at øge pensionisters rådighedsbeløb, ligesom pensionisters incitamenter til at gå på arbejde i deres seniorliv forøges.
Vi gennemfører et generelt løft af folkepensionen i 2019, og fremadrettet vil folkepensionen blive reguleret med den almindelige lønudvikling.
Derfor gennemfører vi en seniorpræmie, og vi øger fradraget på arbejdsindkomst, og vi lemper aftrapningen som følge af ægtefællers indkomst.
Vi er også enige med Dansk Folkeparti om, at vi opsiger forliget om satspuljen med virkning fra næste folketingsvalg, men til gengæld vil regeringen og Dansk Folkeparti etablere et nyt forlig om regulering af offentlige overførsler samt etablering af obligatorisk opsparing for personer på overførselsindkomster.
Den udlændingepolitiske linje, som regeringen og Dansk Folkeparti har stået for, har været med til at sikre, at tilstrømningen er på det laveste niveau siden 2008.
Der har været meget debat om det kommende udrejsecenter på Lindholm, og der har også været meget, der har været forkert.
Sagen er, at der afsættes cirka 750 mio. kr. over de kommende 4 år til etablering af udrejsecenteret, drift af stedet, uddannelse af politibetjente og andet personale, øget polititilstedeværelse omkring Lindholm osv. Jeg havde jo helst set, at vi kunne udsende gruppen af udviste kriminelle udlændinge, dvs. afviste asylansøgere, som har begået grove lovovertrædelser, fremmedkrigere m.v.
Hele tanken er, at de skal hjem og ud af Danmark.
Men nogle gange er der forhold, der gør, at vi ikke kan få sendt udvisningsdømte udlændinge
af sted.
Disse grupper skal derfor fremover have opholdspligt på Udrejsecenter Lindholm.
Jeg undrer mig faktisk meget over Socialdemokratiet, som har gjort meget ud af at fremstå som et parti, der bakker op om en fast udlændingepolitik, men som svigter, hver gang det bliver konkret.
Socialdemokratiet har selv talt om et udrejsecenter på en ø, men når det bliver konkret, stemmer man gult.
Socialdemokratiet kritiserer selvforsørgelses- og hjemsendelsesydelsen og det loft over kontanthjælpen, som regeringen indførte, og som har været medvirkende til, at over 30.000 personer har forladt kontanthjælpssystemet.
Men når der senere i dag kommer konkrete forslag om at ændre på vilkårene, stemmer partiet gult.
Det er en slingrekurs, der kun kan skabe tvivl om, hvorvidt Socialdemokratiet egentlig har tænkt sig at bøje af for kravene fra alle de partier, der eventuelt skal danne et parlamentarisk grundlag for en socialdemokratisk ledet regering.
Se, før finanslovsaftalen faldt på plads, fik vi også indgået en række aftaler, bl.a. aftalen om fremtidens erhvervsuddannelser.
Det er et af de emner, som vi har talt rigtig meget om.
Det vil sige: Vi talte bare om det, indtil der var indgået en aftale, og siden har det næsten være glemt i debatten.
Men jeg vil bare gerne understrege her, at vi fra regeringens side er rigtig glade for den aftale, der indeholder initiativer for samlet 2,3 mia. kr. mere i forhold til finanslovsforslaget.
Med aftalen bliver det mere attraktivt at vælge at gennemføre en erhvervsuddannelse.
Aftalen er et markant skridt i retning af at give håndværksfagene den plads i samfundet, som de fortjener.
Aftalen blev indgået efter et godt og konstruktivt samarbejde med Dansk Folkeparti, der endte med en delaftale om de økonomiske rammer, og aftalen om økonomien blev så udgangspunktet for en bred aftale om erhvervsuddannelserne.
Regeringen er også glad for, at vi har fået opbakning til vores grønne milliard på finansloven.
Således investerer vi 1 mia. kr. i miljø, natur og klima i de kommende 4 år.
Det betyder, at vi kan fortsætte den kurs, hvor vi har øget omlægningen af landbrugsareal til økologi, øget etableringen af naturskov m.v.
Vi får etableret skrotningsordninger, både for gamle biler og for gamle brændeovne, skrotningsordninger, der gør, at vi fremover kan trække vejret lidt mere frit i Danmarks store byer.
Vi får øget kravene til taxakørsel, og vi får øget kravene til busdrift, hvilket gør, at vi også får skabt bedre luftkvalitet for danskerne.
Vi etablerer en grøn naturpulje, der skal sikre, at vi kan øge vores biodiversitet.
Og vi har præsenteret en plasthandlingsplan, ligesom vi har lavet en aftale med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om fremme af cirkulær økonomi, herunder også at få etableret det såkaldte grønne nationalregnskab, som har været efterspurgt af mange.
Alt det gør vi på toppen af en historisk bred energiaftale, som muliggør, at vi allerede i 2030 opnår 100 pct. vedvarende energi i vores stikkontakter.
Samtidig har vi leveret på ambitionen om, at den grønne omstilling sker sådan, at den forbedrer den enkeltes økonomi og understøtter en bæredygtig samfundsøkonomi.
Og den aftale, vi indgik med Dansk Folkeparti, om teknologineutrale udbud af sol og vind i 2018 og 2019 har vist sig at give en endnu større mængde af vedvarende energi end forudsat.
Hvis vi kan fortsætte ud ad det spor, vil aftalen blev endnu mere effektiv til at fremme den grønne omstilling, end vi hidtil har forventet.
Rigtig mange både ordførere og spørgsmål i dag har været optaget af, hvordan vi skal bruge skattekronerne, og for få har været interesseret i, hvordan vi sikrer, at der skabes arbejdspladser, vækst, fremgang, virksomheder og iværksætteri, altså hvordan vi giver flere danskere mulighed for at komme i beskæftigelse.
Heldigvis er regeringen og Dansk Folkeparti blevet enige om, at det skal være lettere at drive virksomhed i Danmark.
Konkret afsætter vi mere end 100 mio. kr. til at nedbringe erhvervslivets byrder.
Vi afskaffer administrationsgebyret på erhvervsaffald, og vi følger op på regeringens vækstteams.
Vi nedsætter også afgifterne.
Det er bl.a. med til at dæmme op for grænsehandel.
Vi får afskaffet foderfosfatafgiften, som ikke længere har den samme betydning, når nu vi har lagt et loft over, hvor meget foderfosfat der må bruges, og vi lemper dermed omkostningerne for danske landbrugsvirksomheder.
Samtidig med det gør vi, som det også blev nævnt tidligere i debatten, et tiltag for at fremme generationsskifterne ved at indføre en pantebrevsmodel, der vil gøre det nemmere for den nye generation af landmænd at overtage de gårde, der er.
Der kan siges rigtig meget mere om finansloven, men da bl.a. hr. Anders Johansson fra Det Konservative Folkeparti har gennemført en meget nøje gennemgang af den, vil jeg bare nøjes med at sige, at jeg som finansminister er rigtig tilfreds med finansloven.
Det er jeg, fordi den fremmer vores velfærd, den løfter pensionisters rådighedsbeløb, og den tilskynder til at blive længere tid på arbejdsmarkedet.
Den fastholder trygheden og sikkerheden i Danmark, den sikrer en stram udlændingepolitik, og den reducerer afgifterne og forbedrer vilkårene for erhvervslivet, alt sammen inden for rammerne af en ansvarlig økonomi.
Derfor havde jeg selvfølgelig også håbet på, at når det handlede om samfundsdebatten, ville vores arbejdsindsats her i dag have stor gennemslagskraft.
Altså, når vi nu bruger en hel dag – og det er faktisk godt og vel en hel dag på det almindelige arbejdsmarked – til at diskutere næste års finanslov, så ville det måske have sat sig lidt i den dækning, der var, den omtale, der var, enten i de traditionelle medier eller i de, skal vi sige, mere sociale medier.
Det er den her bog [finansministeren holder Højskolesangbogen op], der har været omdiskuteret.
Og jeg er rigtig, rigtig glad for, at så mange har været ude og tilkendegive deres opbakning til »Den danske sang er en ung blond pige«.
Jeg glæder mig over, at så mange har sagt, at nu må man lige slappe en lille smule af med den her krænkelseskultur.
Og jeg glæder mig måske mest af alt over, at det er en 1 år gammel historie, der nu har fået os op af stolene, så måske er det ikke så slemt derude alligevel.
I hvert fald kan jeg se, at fra hr. Magnus Heunicke og fru Mette Frederiksen til statsministeren og justitsministeren er der en bred kreds af politikere, der er enige om, at vi skal hylde vores højskolesangbog.
Det vil jeg så gøre ved at fremhæve en anden sang, ikke nr. 162, »Den danske sang er en ung blond pige«, men måske nr. 201, nemlig »Danskerne findes i mange modeller, for livet kræver mangfoldighed«.
Jeg synes, Ebbe Kløvedal Reich har beriget os med en smuk sang.
Jeg synes, debatten her i dag viser, at Folketinget er mangfoldigt, men at vi arbejder bedst, når vi arbejder sammen.
Jeg håber, der er mange, der vil komme til det engagement, der er indbudt til, i morgen efter afstemningerne, nemlig alsang i Fællessalen, fordi det er sådan med sang, hvilke politikere bør huske, nemlig at man ikke kan skændes, når man synger, der skal man arbejde sammen.
Tak for debatten.