Rosa Lund (EL), 2019-01-11:
Forskning er jo det, som rykker samfundet fremad, og som rykker Danmark fremad, og derfor er vi i Enhedslisten også utrolig glade for, at den her regering og den nuværende minister har valgt at fortsætte den gode tradition, der har været på det her område, som jo på en eller anden måde har været brudt, men som er blevet taget op igen, nemlig at alle partier bliver inviteret til forskningsforhandlingerne, og at man lander et bredt forlig på det her område.
Det er vi meget glade for i Enhedslisten, og det håber vi da kan fortsætte, uanset hvem der skal være statsminister eller forskningsminister efter valget.
Danmark skal være en af frontløberne, når det kommer til forskning.
Vi skal fortsat være et land, hvor der er plads til at udvikle nye ideer og skabe nye løsninger.
Men det kan vi kun være, hvis vi tør tage chancer, hvis vi tør sætte forskningen fri.
Det er jo ikke til at sige på forhånd, hvilken forskning der bliver til de gode løsninger, og hvilke projekter som ender med ikke at give nogen resultater.
Derfor er vi nødt til at tage chancer og turde satse, og helt konkret betyder det, at vi skal styrke grundforskningen og den frie forskning.
For at nå frem til de gode ideer skal vi ikke lade os diktere af, hvad erhvervslivet har brug for lige nu og her, altså i dag.
I stedet for skal vi sikre, at der er plads til at tænke nyt og tænke anderledes og plads til at udvikle, uden at bestemte virksomheder drejer forskningen i en bestemt retning.
For hvis vi gør det, altså hvis vi lader os diktere af det, så forsker vi jo til den verden, vi kender i dag, og det samfund, vi har i dag, i stedet for til det samfund og den verden, vi har i morgen, som vi jo af gode grunde ikke kender endnu.
Ligesom jeg også synes, det er en vigtig pointe, som jeg også synes vi skal blive meget bedre til at erkende, at det heller ikke skal være herindefra, vi dikterer præcis, hvad og hvordan der skal forskes.
Jeg kender det godt selv: Det kan godt klø lidt i politikerfingrene for ligesom at dreje nogle midler i en bestemt retning i et bestemt projekt, som man selv tror meget på, og som ligger op ad den politik, man selv repræsenterer.
Jeg tror ikke og vi tror i Enhedslisten ikke på, at det er os, der sidder herinde, der ved bedst, hvad og hvordan der skal forskes.
Det er det, der kan rykke Danmarks forskning fremad i fremtiden.
For at fastholde vores position er det også vigtigt, at vi deler den viden, vi opdager, og den viden, vi skaber i forskningsverdenen, og for at de studerende, fremtidens forskere, kan blive lige så dygtige forskere som dem, vi har i dag, kræver det jo investeringer i vores universitetsuddannelser.
Jeg tror ikke kun, det handler om penge, jeg tror også, det handler om den måde, vi har indrettet universitetet på.
Jeg tror f.eks., at alle studerende ville have rigtig godt af i løbet af deres studietid at møde en forsker, altså modtage undervisning i den allernyeste forskning.
Det kræver, at vi tør stille nogle krav til forskerne, til universiteterne, om, at forskerne altså skal undervise, så vi på den måde kan sikre, at vi bliver ved med at være frontløberne på det her område og bliver ved med at være dem, som producerer den bedste forskning.
For at være på toppen i forskningsverdenen er vi også nødt til at sikre mangfoldigheden blandt fremtidens forskere, og her mener jeg, at vi jo passende kan starte med at sikre flere kvinder i toppen af forskningsverdenen.
For ligestilling kommer ikke af sig selv, heller ikke i forskningsverdenen.
Der er nødt til at være handling bag ordene, og derfor vil vi i Enhedslisten fortsat arbejde på, at der bliver lavet særlige programmer målrettet til, at kvindelige forskere får mere plads i forskningsverdenen.
Man kunne også vælge den model, de har i Norge, hvor de har en fast uafhængig komité, som rådgiver ministeren om ligestilling i forskning.
Det har faktisk givet rigtig gode resultater, og det synes jeg er et rigtig godt eksempel på, at man kan fastholde et armslængdeprincip, samtidig med at man sikrer at sætte handling bag ordene om, at der skal være ligestilling i forskningen.
Så for at være på toppen kræver det, at vi fortsat har frie og gode universiteter.
For som den socialdemokratiske ordfører også var inde på, er forskning og uddannelse to sider af samme sag, for det er fra universiteterne, forskerne kommer.
Derfor bør basisbevillingerne på universiteterne også være markant større, så de har frihed til selv at bestemme og bestemme mere, ligesom det er afgørende, at universiteterne har gode forhold.
Derfor synes jeg heller ikke, at vi bare kan lægge taxameterdiskussionen helt væk, når vi snakker om forskning, selv om det jo er rigtig dejligt, at vi alle sammen kan være enige om, at forskning er vigtigt, og at vi laver en bred aftale.
Som Venstres ordfører var inde på, er det her jo et af de områder, hvor vi faktisk har nogle grundlæggende enigheder, og det skal vi også holde fast i.
Men jeg synes ikke, at vi kan lade taxameterdiskussionen ligge, hvor vi jo tydeligvis har nogle grundlæggende uenigheder, og der mener vi i hvert fald i Enhedslisten, at det er en dårlig forudsætning for fremtidens forskere at spare på deres uddannelse.
Det synes jeg jeg bliver nødt til at nævne i den her debat.
Det handler om, at vi herinde fra Christiansborg sætter nogle gode rammer for forskerne og for universiteterne, at vi sikrer mere grundforskning, mere fri forskning og flere forskere, som underviser mere på vores universiteter.
Tak for ordet.