Søren Søndergaard (EL), 2022-04-19:
Ja, her er jeg bare Enhedslistens ordfører.
Men vi har været med til at indkalde til den her debat for at få en snak om, hvordan regeringen og Folketinget bedst muligt værner om pressefriheden, også når det kommer til komplekse og meget fortrolige sager i relation til efterretningstjenesterne.
For det er jo det, vi snakker om her i dag.
Udgangspunktet er det der med, at en række chefredaktører blev opsøgt af FE og PET, som efterfølgende gennemførte samtaler med de redaktører, som indvilligede.
Efterfølgende udtalte flere, at de oplevede det som både intimiderende og principielt forkert med en sådan indblanding.
Der blev altså skabt en usikkerhed om, hvad de følte de kunne skrive.
Og for os i Enhedslisten er det helt afgørende, at vi ikke normaliserer en praksis eller en kultur, hvor det bliver opfattet på en sådan måde, at efterretningstjenester kan intimidere ansatte journalister og redaktører eller forsøge at påvirke den redaktionelle linje, sådan set uanset om det ikke er en rigtig god oplevelse eller en rigtig intention fra efterretningstjenesternes side.
Det er jo sådan set det, der er pointen i det her.
Det er også derfor, jeg må sige, at jeg synes, den socialdemokratiske og sådan set også regeringens linje er noget tilbagelænet, for alene det faktum, at der er nogle, der går ud og siger, at de synes, der er et problem her, betyder jo, at der er et problem.
Så må man jo diskutere, hvordan vi undgår det her problem.
Jeg kan godt forstå, at man ikke kan stå på Folketingets talerstol og diskutere det; det kan godt være, der skal nogle samtaler til om, hvordan man kan gøre det her på en anden måde, så vi har en eller anden form for udvikling i det.
Men man kan bare ikke lade som ingenting og sige: Ah, vi går videre.
En anden ting, som jeg rejste i mit spørgsmål til ministeren, er, at vi selvfølgelig også er meget interesserede i, om de her henvendelser er sket på initiativ af anklagemyndigheden, eller om der har været politisk indblanding.
En ting er, at anklagemyndigheden og PET har tænkt, at nu ville de gøre det her, og så er det måske gået lidt galt, og så skal man evaluere på det, men det er jo helt galt, hvis der har været politisk indblanding i det.
Altså, hvis der er et politisk led, der på en eller anden måde har ønsket det her eller fremmet det her – og nu snakker jeg ikke om, at man har fået en passiv orientering og så noteret, at det så er det, der sker – men har der været den der politiske indblanding, var det jo også noget, som vi gerne ville have svar på.
Der hersker selvfølgelig en del usikkerhed omkring forløbet, og vi er særlig optaget af at få skabt klarhed over, om regeringen virkelig mener – og det lader det jo til – at det har været tilfredsstillende, og at det sætter en standard for, hvordan vores efterretningstjenester bør agere i forhold til den fri presse fremover.
Vi er helt med på, at der er behov for en høj grad af fortrolighed, når det kommer til konkrete verserende sager – det er jo klart – men det må altså ikke betyde, at det normaliseres, det, som har været så atypisk i den her sag, og som har ført til, at nogle har opfattet det som intimiderende.
Jeg synes, der stadig væk henstår nogle vigtige spørgsmål.
Mener regeringen, at efterretningstjenesterne i den konkrete sag agerede hensigtsmæssigt?
Beroede efterretningstjenesternes ageren på en politifaglig beslutning, eller var den påvirket af politisk indblanding?
Og hvad agter regeringen at foretage sig for at sikre, at pressen kan udøve sin ytringsfrihed, at kilder kan være sikre på beskyttelse, og at journalister som hovedregel er omfattet af vidnefritagelsesreglerne i henhold til retsplejelovens § 172 og højesteretsdommen i lækagesagen fra 2011?
De spørgsmål er centrale, og jeg synes ikke rigtig, vi har fået svar på dem endnu i dag.
Vi vil godt have svar på dem i dag.
Men vi bliver også nok nødt til at sige, at det ikke rigtig lader til, at regeringen vil frem med det, og derfor har vi så indgået et bredt kompromis om, at okay, hvis ikke det kommer frem her, hvis ikke det kan fremlægges her, kan det i hvert fald fremlægges i Kontroludvalget og i en kreds af partilederne, hvor man så kan drøfte, om det her har været en hensigtsmæssig måde.
Det kompromis, der ligger i det forslag til vedtagelse, kan Enhedslisten støtte.