runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Det er det, der er så interessant ved hele den her diskussion.
Man efterspørger en analyse på det her område, selv om man ved det med registrering af bl.a. politiet og alle de her ting ofte får et svar tilbage om, at det vil kræve en manuel sagsgennemgang, så det kan man ikke levere, og samtidig vil man ikke have mere bureaukrati, selv om man har et ønske om, at man kan hente de her tal: Hvor mange er det, det handler om?
Det kan man så ikke, for på den ene side ønsker man ikke mere bureaukrati, men på den anden side ønsker man, at man kunne hente dem, netop for at forebygge mere bureaukrati.
Giver det mening?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-15:
Det skal jeg ikke kunne sige.
Men altså, det er et meget stort problem, at vi har en praksis her i landet, hvor vi laver alt for mange love og regler.
Professor Peter Bjerre Mortensen har udgivet bogen »Regelstaten«, og der ser han på perioden 1989-2014, og der er der altså, hvis man sådan tæller, hvor meget reglerne fylder, sket en tredobling af regelværket i Danmark.
Det er altså en farlig udvikling, som vi ikke skal skubbe på med, men som vi tværtimod burde sætte rigtig meget ind på at forhindre.
Så vi skal ikke bare lave regler for at lave regler, hvis vi kan undgå det.
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-15:
Nu er jeg fuldstændig enig med fru Karina Adsbøl i, at man ikke skal finde hår i suppen, og jeg beklager, at hvis det, at vi ikke umiddelbart stemmer for det, bliver betragtet sådan.
Jeg står heroppe fra talerstolen og giver den fulde opbakning til intentionerne i det.
Jeg mener, det er en helt rigtig problematik, og jeg mener, vi skal have det løst.
Jeg gjorde faktisk i min ordførertale meget klart opmærksom på, at jeg synes, at den bedste løsning ville være, hvis vi kunne finde sammen i en fælles beretning, og jeg kvitterer for den bemærkning, som fru Jane Heitmann havde, i forhold til at vi så også kunne bruge det til at se på erfaringerne fra de initiativer, vi har taget i forbindelse med lovgivningen omkring socialtilsynet.
Der kan være nogle detaljer i forhold til den måde, beslutningsforslaget er udformet på, der gør, at vi ikke umiddelbart kan støtte det, men vi er fuldstændig enige i intentionerne i det.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-15:
Jo, og det er jo også derfor, jeg siger »hvis ikke det her virker«
I forhold til drab er det jo helt åbenlyst – altså, hvis man forsætligt slår et andet menneske ihjel, er det forsætligt, og så må man tage den straf, der følger med, også hvis ens kørsel i forhold til de her paragraffer, der er i loven, bliver vurderet som vanvidskørsel.
Vi har set nogle af de her eksempler på dem, der kører rundt omkring Gellerup – de kører i hver sin side af vejen, de hænger ud af bilerne, de kører for stærkt, de kører for tæt.
Det bør være åbenlyst, at det er forsætligt.
Men er det forsætligt, når den ældre mand kører i den forkerte vejbane og måske får trykket speederen i bund?
Det er det næppe.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Når det gælder drab, har vi minimumsstraffe, når det gælder besiddelse af skydevåben, har vi minimumsstraffe.
Og belært af, at domstolene desværre ikke bruger de strafferammer, vi fastsætter herfra, for de er jo ret skarpe, ja, så er minimumsstraffe et nødvendigt onde, kan man sige.
Derfor vil jeg bare lige høre Nye Borgerlige: Er det simpelt hen på ingen områder, at man går ind for minimumsstraffe?
Gør man det heller ikke i forhold til drab, i forhold til besiddelse af skydevåben?
Pernille Vermund (NB), 2020-05-15:
Jamen for os er der først det principielle i, at vi her vedtager lovgivningen, og at det er domstolene, der i den enkelte sag vurderer, hvad straffen skal være.
Når vi taler om vanvidskørsel, dækker det jo en række forskellige forhold, og ser man på det, som vi sikkert tænker på, når vi hører ordet vanvidskørsel, kunne jeg da godt have lyst til at sige: De skal bare alle sammen bures inde for evigt.
Men der kan så være en gråzone, hvor der er nogle mennesker, som begår en af de her overtrædelser, og som risikerer at blive straffet, fordi vi har lavet minimumsstraffe, men hvor det er en overtrædelse, som alligevel er i, hvad skal man sige, enten den milde ende, eller som af den ene eller den anden årsag er uforskyldt, og hvor man bliver dømt hårdere, end man skulle, fordi domstolene ikke har mulighed for at vægte den enkelte sag.
Det bryder vi os principielt ikke om.
Vi er fuldstændig enige i, at det her skal straffes hårdere, og derfor er jeg også glad for, at der lyder til at være andre muligheder end minimumsstraffe.
Jeg vil så også sige, at hvis vi indfører nye regler og det ikke virker, bliver vi nødt til at tage det op igen.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Det var det med minimumsstraffe, for lige præcis når det gælder vanvidsbilisme, har vi i Folketinget igennem årene været enige om en eneste ting, og det er, at de straffe, vi ser i forhold til det her område, er meget korte.
Og vi har gentagne gange strammet op og brugt forskellige former for signaler over for domstolene, men det er ikke rigtig lykkedes på nogen som helst måde.
Det er jo derfor, Dansk Folkeparti så siger: Nu er tålmodigheden brugt op; nu er vi nødt til at give nogle følelige straffe – selvfølgelig også for udenlandske bandemedlemmer – der virker.
Og derfor er minimumstraffe eller normalstraffe, eller hvad man nu kalder det, nødvendigt, ligesom vi har gjort det med våbenbesiddelse – simpelt hen.
Så jeg vil gerne have et svar på: Hvorfor ikke minimumsstraffe?
Pernille Vermund (NB), 2020-05-15:
Tak for ordet.
Vanvidskørsel er et stigende problem, og det er dybt uacceptabelt, og derfor bakker Nye Borgerlige op om, at vanvidskørsel skal straffes hårdt.
Vanvidsbilister skal have konfiskeret deres biler, de skal bures inde, og hvis det drejer sig om udlændinge, skal de udvises konsekvent og efter første dom.
I Nye Borgerlige er vi ikke vilde med minimumsstraffe, for vi mener, det er domstolene, der skal dømme, og ikke lovgivere.
Strafferammen for vanvidskørsel er i dag forholdsvis høj, men det er åbenlyst, at vanvidsbilisme straffes alt for mildt, og det må vi gøre noget ved – det er vi fuldstændig enige i – men det bliver ikke med minimumsstraffe, hvis det står til os.
Nu hører jeg hr. Naser Khader foreslå et alternativt system, og det synes jeg umiddelbart lyder begavet, og det kunne være en vej frem.
Omvendt finder vi så, at forslaget mangler de nødvendige sanktioner over for udlændinge, som dømmes for den her form for kriminalitet.
Som det er sagt flere gange i debatten, og som vi har forsøgt at efterlyse i Justitsministeriet, er der noget, der tyder på, at det i høj grad drejer sig om bander, og vi ved også, at en stor del af bandemedlemmerne har om ikke udenlandsk statsborgerskab så i hvert fald er af udenlandsk oprindelse, og det skylder vi at gøre noget ved.
Så vi er med andre ord positive over for forslagets hensigt, og vi håber, at de små tidsler, der er i buketten, kan blive pillet ud, og at vi så kan få tilføjet nogle roser, som handler om at få skærpet straffene over for udlændinge.
Med de ord regner vi med at komme til at støtte forslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-15:
Jeg tror, jeg kan svare meget klart: Vi har ikke lyst til at ændre på principperne for straksdomme, men der kommer jo et udspil til fængselsstraffe, og det vil jo, hvis de er høje nok, betyde, at man kan varetægtsfængsle.
Så jeg tror, vi skal afvente regeringens udspil og se, om det ikke løser noget af den her problematik.
Og så skal vi jo huske på, at hvis der også er politisk opbakning til at konfiskere bilerne, får vi i hvert fald sat en stopper for det sådan lige øjeblikkeligt, og man frakender også førerretten.
Så jeg tænker, at der ligger nogle gode løsninger her, så lad os nu se, hvor langt vi kommer med det.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Jeg har en anden mening, og den er, at når jeg ser på den her meget voldsomme hændelse i sommeren 2019 – og nu er det snart sommeren 2020 – så ser jeg bare på, hvad der sker fra regeringens side i den her sag, hvor vi alle sammen var enige om, at der skulle ske noget.
Alle retsordførerne var enige om, at nu skulle der ske noget.
Hvis regeringen venter – og det er jo så det, den vil – til oktober med at få fremsat nogle forslag, så kan vi jo i bedste fald håbe på, at der måske kan vedtages lovgivning med virkning fra den 1. januar 2021.
Og så er der altså gået halvandet år, siden vi alle sammen var enige om, at der måtte ske noget.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Det sidste eksempel vil jeg være tilbøjelig til at være enig i, og det er måske også en af de udfordringer, jeg synes der er ved sådan nogle minimumsstraffe.
Det ville nok være svært at forestille sig.
Man kunne også forestille sig noget meget mere marginalt.
Den første del, som ordføreren er inde på, vil jeg egentlig gerne spørge lidt mere til, fordi det måske også viser, tror jeg,
nogle af de udfordringer, der har været, også i den daværende regerings arbejde med at arbejde med konfiskation
Jeg er jo glad for, at vi nu faktisk får taget tyren ved hornene og sætter hårdt ind, og jeg mener jo, at hvis man virkelig ligger deroppe, skal det have en meget hård konsekvens.
Og i forhold til de der eksempler på den ene tro og den anden tro osv., kan jeg godt være nervøs for, at det udvander det, og at det faktisk er noget af det, der gjorde, at det også var svært for den daværende borgerlige regering med ordføreren som transportminister at nå frem til den løsning, vi nu er kommet til i dag.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-15:
Det kan jeg aldrig nogen sinde, og det kan Liberal Alliance aldrig nogen sinde stemme for, og når det kommer til stykket og Socialdemokratiet er færdige med at spille med musklerne, så tror jeg heller ikke, at det er det, man foreslår.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Tak for det.
På den måde får vi formentlig også en god drøftelse af og opbakning til de lovforslag, der kommer.
Jeg synes måske, at det er lige til den smarte side at stå og sige, at der ikke er sket noget, og at der er brug for en presbal, og spørge, hvor regeringen er henne.
For der har jo senest været 4 år med Dansk Folkeparti som det største borgerlige parti, men med det, som vi hørte fra Liberal Alliances ordfører, kan jeg godt forstå, at det var svært.
For hr. Ole Birk Olesen havde jo nærmest ikke læst beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti og misforstod bevidst, tror jeg, hvad det var, undertegnede sagde, osv. osv.
Hvis det ligesom var holdningen i den daværende regering, havde der nok været behov for en endnu stærkere presbal fra Dansk Folkepartis side.
Man havde jo sådan set tid nok, og der var også masser af meldinger fra Dansk Folkeparti.
Nu har vi så en regering, der lægger en lovpakke frem, som faktisk går meget længere end det, man sad og arbejdede med i den daværende regering.
Så har vi været i en coronakrise, der desværre har gjort, at det bliver skubbet lidt, og så synes jeg måske, det er lige til den smarte side at sige, at der er behov for en presbal.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-15:
Så kan det være, Dansk Folkeparti har formuleret sig lidt for uklart her, for jeg har forstået det sådan, at man vil have 4 års ubetinget fængsel for vanvidskørsel og så eventuelt noget tillæg, hvis der også er drab oveni.
Det er sådan, jeg læser den sætning, og jeg synes ikke rigtig, jeg kan læse den anderledes.
Derfor er jeg gået ud fra, at forslaget skal forstås på den måde.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Det er det, vi behandler nu.
Der står: »At vanvidskørsel straffes med minimum 4 års ubetinget fængsel og herudover eventuelt samfundstjeneste, hvis der ved vanvidskørslen er begået uagtsomt manddrab.«
Så det er sammenhængen.
Og det er med direkte afsæt i det svar, vi har fået i Retsudvalget, for jeg synes simpelt hen, det er for dårligt, at vi kun giver de her 16 måneders fængsel i nogle tilfælde og altså op til 3 års fængsel i de sager, vi har undersøgt.
Vi har jo bedt justitsministeren gennemgå sagerne, og strafniveauet er simpelt hen for lavt i de her tilfælde.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-15:
Jeg undskylder over for hr. Peter Skaarup – eller det gør jeg faktisk ikke, for der står som punkt 1 i beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, at regeringen skal pålægges at indføre 4 års ubetinget fængsel for vanvidskørsel.
4 års ubetinget fængsel for vanvidskørsel
: Det er det, der står.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Jeg hørte sådan hr. Ole Birk Olesen være inde på, at det her forslag om at bekæmpe vanvidsbilister nærmest var vanvittigt, for så vidt angår, at nogle, der kører for stærkt, så skal 4 år i fængsel.
Der må jeg bare lige for en gangs skyld berolige hr. Ole Birk Olesen med, at det så ikke er det, vi foreslår.
Hvis man læser bemærkningerne i forslaget, er det jo sådan, at Retsudvalget har spurgt justitsministeren, hvad strafniveauet er for trafikdrab i forbindelse med vanvidskørsel, og der er strafniveauet ved domstolene mellem 16 måneders fængsel og 3 års fængsel.
Det havde vi jo en runde om i Retsudvalget, og der var vores grundlæggende holdning i Dansk Folkeparti, at det simpelt hen er for lavt.
Strafferammen er 8 år.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-05-15:
Det er interessant, at da jeg sagde, at det tror jeg heller ikke er det, regeringen foreslår, så nikkede justitsministeren, som om det ikke er det, regeringen foreslår, mens hr. Jeppe Bruus siger, at det lige præcis er det, vi foreslår.
Så jeg tror, at regeringen skal finde sine ben at stå på.
Og det, at hr. Jeppe Bruus stadig væk spiller med musklerne, mens justitsministeren formentlig er ved at finde praktiske løsninger på nogle udfordringer, der er, gør ikke, at jeg i salen tør tro på, at regeringen er på vej med vanvidslovgivning.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-15:
Jo, det er lige præcis det, vi foreslår, og jeg vil sige, at det jo meget godt illustrerer, hvem det er, der spiller med musklerne her.
Det, Liberal Alliance siger, kan jo på overfladen lyde meget tilforladeligt, men jeg tror, at lige præcis den der holdning er en af årsagerne til, at det har taget så mange år at få gjort noget ved det her.
Det, som Liberal Alliances ordfører også giver udtryk for, er, at hvis man ikke har været straffet før, har det selvfølgelig en mildere konsekvens, end hvis man har haft en straf osv. osv.
Hele udfordringen her er jo alle mulige stråmænd og gode forklaringer.
Nu er det på tide, vi får gjort noget ved det.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Sådan er det.
Men jeg undrer mig over, at ordføreren siger, at i en situation, hvor man har haft travlt og normeringerne har været for små, kan man have slået en ældre medborger.
Det er jo ikke nogen undskyldning.
Man må ikke slå ældre medborgere, selv om man er presset i en situation.
Der har man jo den faglige baggrund, at det skal man kunne håndtere.
Hvad tænker Enhedslisten i forhold til at være med til at lave en beretning, eller er det bare et forslag, som man ville stemme ned, hvis det kom til afstemning?
Henrik Dahl (LA), 2020-05-15:
Tak for ordet.
Vi bakker beslutningsforslaget op.
Der er allerede sagt mange gode ting på talerstolen, som jeg kan tilslutte mig.
Det er jo klart, at de argumenter, som berettiger en erstatning for hjemmeboende børn, ikke bortfalder, bare fordi børnene ikke bor hjemme eller når over en vis alder, så den ligestilling, der lægges op til her, synes vi er en god idé.
Hvis der er en stemning i Folketinget for at finjustere forslaget lidt mere og se helt nøjagtigt på, hvad det er for en personkreds, man skal afgrænse inden for, så synes vi også, det lyder som en fornuftig idé.
Men det må det videre arbejde med forslaget vise.
Under alle omstændigheder bakker vi det op.
Tak for ordet.
Peter Skaarup (DF), 2020-05-15:
Jeg synes, det er godt, at der er sympati, sådan set også fra ministeren, i forhold til forslaget.
Måske kunne man endda finde ud af at gøre det bredere endnu.
Så jeg oplevede i virkeligheden ikke, at der var nogen partier, der talte imod, at man skulle gøre noget på det her område.
Jeg vil benytte lejligheden til at sige, at det jo er en udløber af den retssag, som i øjeblikket behandles ved domstolene, mod den 28-årige James Schmidt, som i øvrigt også hedder Lual Lual, med somalisk baggrund.
Han er anklaget for drab på tre pensionister på Østerbro i København.
En helt usædvanlig grov og afstumpet forbrydelse er det.
En af de pensionister var Inez Hasselblad, som blev dræbt af pågældende – tilsyneladende.
Jeg har talt med hendes voksne datter, Malene Hasselblad, som var meget tæt knyttet til sin mor, og hun gennemgår en sorg, som ikke kan sidestilles med den sorg, som vi andre har i mange andre små sammenhænge over små ting.
Det her er en helt forfærdelig sorg, hun oplever, fordi hun altså har mistet sin mor, som hun var tæt knyttet til.
Når man frarøver personer en meget nær pårørende ved en forbrydelse, altså et forsætligt drab, så er der tale om en helt anden smerte, et traume, og i mange tilfælde en meget voldsom forringelse af de efterladtes livskvalitet.
En økonomisk erstatning vil jo ikke kunne bringe Inez Hasselblad eller andre tilbage til de allernærmeste, men det vil være et symbolsk plaster på et sår, som nok aldrig helt vil hele, og det vil ikke mindst fra samfundets side være et udtryk for en anerkendelse af, at de efterladte har været udsat for en uretfærdighed og en særlig følelsesmæssig belastning, som vi som samfund, som fællesskab, påtager os ansvaret for.
Det gør vi jo, når vi har overtaget den forpligtelse, det er at straffe for kriminalitet.
Så overtager samfundet opgaven, og det er også sådan, når det gælder erstatningsspørgsmål.
Den sorg, man som voksent barn oplever, når man ved en forbrydelse pludselig bliver frarøvet et meget nært familiemedlem, er ikke nødvendigvis mindre, end hvis man var mindreårig, og det er heller ikke nødvendigvis afgørende, om man er hjemmeboende eller ej, og det er i virkeligheden sagens kerne i forhold til det her beslutningsforslag.
Med beslutningsforslaget ønsker Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti at ligestille voksne børn med mindreårige børn ved vurderingen af, om der skal udbetales godtgørelse for den her helt særlige følelsesmæssige belastning, som der er tale om.
Om det bliver på en lidt anden måde i en bredere gruppe, er fint – det er fint med os – men udgangspunktet er, at vi skal have det her forslag vedtaget.
Vi vil tage initiativ til en diskussion i Folketingets Retsudvalg, om vi i første omgang kan lave en beretning, der fortæller lidt om, hvilke hensigter vi har, og så kan vi forhåbentlig i den nye folketingssamling her i oktober 2020 få et lovforslag fra regeringen, som kan sikre, at der sker noget på det her område.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Tak for det.
Jamen jeg synes da, at det var utrolig sørgeligt at høre en sundheds- og ældreminister, der ikke mener, at der skal være den samme kontrol med plejepersonale for ældre, som der f.eks. er med personale, der arbejder med børn.
I dag har vi børneattesten, og det fungerer fint, og jeg er meget uforstående over for, at sundhedsministeren ikke synes, at det her er et rigtig godt forslag.
I går kom det frem på Ritzau, at en hjemmeplejer ad flere omgange havde snydt sig til adgang til flere ældre borgeres konti og nu er varetægtsfængslet – og ikke nok med det har kvinden ifølge sigtelsen tidligere fået frataget retten til overhovedet at arbejde med ældre mennesker, men det fortsætter hun så med, fordi hun er ansat i nogle forskellige vikarbureauer.
Det vil ministeren så ikke sætte en stopper for, altså man vil ikke gøre det til et krav, at man indhenter offentlige straffeattester – hvorfor?
Magnus Heunicke (S), 2020-05-15:
Men i forhold til den konkrete sag er man nødt til at tage nogle forbehold, for jeg kender ikke den konkrete sag.
Jeg har også kun læst det fra pressen, som ordføreren her henviser til, og hvis det forholder sig, som det er beskrevet i pressen, så kan jeg kun tage dybt afstand fra det.
Jeg mener, at det på nuværende tidspunkt er alt for tidligt at konkludere, at man ville fange en sådan sag, hvis det her lovforslag overhovedet blev vedtaget.
Men der er ingen tvivl om, at i ansættelsesproceduren – og det var det, som var min hovedpointe i min tale – og i det arbejde, der gøres der, skal man være grundig, og man kan jo, uanset hvilken arbejdsgiver inden for hjemmeplejen man er, indhente de her oplysninger, hvis det skønnes relevant, lige så vel som jeg vurderer, at det jo altid er relevant at indhente oplysninger fra tidligere arbejdsgivere.
Og havde man gjort det i den her konkrete sag, ville det jo, efter hvad der er fremgået af pressen, have været muligt at få de oplysninger frem.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
Så må jeg bare konstatere, at vores sundheds- og ældreminister ikke ønsker, at der skal være samme forebyggelseselement, altså samme beskyttelse af vores ældre medborgere, som vi har i forhold til børneattesterne.
Det ønsker sundheds- og ældreministeren ikke, og ministeren vil ikke bakke op om, at der skal være et krav om offentlige straffeattester.
Sundheds- og ældreministeren sagde i sin tale, at det handlede om et begrænset antal sager; det ved vi sådan set ikke noget om i forhold til de sager.
Jeg kan bare konstatere, at der har været flere sager i pressen ad flere omgange over adskillige år – »Sexkrænkeren i hjemmeplejen« og andre sager – hvor aviserne og medierne har dokumenteret det.
Magnus Heunicke (S), 2020-05-15:
Og hver eneste sag er ulykkelig.
Det er jo også derfor, at vi skal være bedre til at give redskaber og give rum og give økonomi til, at man kan foretage den nødvendige og grundige ansættelsessamtale, og at man både som offentlig og privat arbejdsgiver gør brug af at kunne indhente de nødvendige oplysninger i ansættelsen af medarbejdere.
De muligheder har man, og hvis man ikke gør brug af dem endnu, skal man selvfølgelig gøre brug af dem, hvis det er nødvendigt.
Karina Adsbøl (DF), 2020-05-15:
De ændringer, der har været foretaget her, er jo nogle, Dansk Folkeparti har kæmpet for, for det er ikke nogen ny sag for Dansk Folkeparti.
Det er heller ikke nogen ny sag, at Ældre Sagen har ønsket, at der skal være den samme kontrol af plejepersonale for ældre, som der er af personale, der arbejder med børn, og at man altså ligesom har en ligestilling på det område.
Det handler om at forebygge, det handler ikke om at skabe mistillid.
Jeg er sikker på, at alle herinde også har tillid til de pædagoger, der arbejder i vores døgninstitutioner, og andre personalegrupper.
Men så bare lige for at forstå det.
Den socialdemokratiske ordfører ønsker altså ikke, at man skaber den samme, kan man sige, forebyggelse og beskyttelse over for de ældre, som vi har i dag over for børnene.
Ønsker Socialdemokratiet ikke det?
Pernille Vermund (NB), 2020-05-15:
I Nye Borgerlige finder vi nærværende beslutningsforslag både sympatisk og rimeligt.
Børn, der mister forældre på så tragisk vis, at forældrene bliver taget af dage, slået ihjel, skal naturligvis have en rimelig kompensation for den svie og smerte, som de går igennem.
Vi ved også godt, at der er udfordringer, og som ministeren sagde tidligere: Hvor går grænsen?
Jeg synes ikke, det skal afholde os fra at sende det klare signal, om ikke andet så til gerningsmændene, at det her er en belastning, ikke bare det liv, man tager, men også for de efterladte, de mennesker, der står tilbage med de lidelser, som er påført.
Så derfor bakker Nye Borgerlige op om beslutningsforslaget, og vi er også villige til at se på, om man, hvis det bliver muligt, skal gå endnu videre, således at forældre, der mister børn på samme vis, skal kunne opnå en erstatning eller en kompensation.
Tak for ordet.