runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2017-05-09:
Jamen jeg forstår udmærket godt, hvad hr. Christian Juhl siger.
Der er lavet en lovgivning, og den blev jo, som hr. Lennart Damsbo-Andersen sagde, lavet under SR-regeringen, og der blev i forligskredsen aftalt, at der skulle være ligestilling, og det skulle gennemføres.
Hvordan de forskellige ministre har håndteret det, skal jeg lade
være usagt her, men jeg går ud fra, at når der er blevet aftalt, at der skal være ligestilling, så lever man op til det.
Jeg forstår godt, hvad der bliver sagt om, at det med det psykiske arbejdsmiljøområde ikke er på plads.
Jeg går ud fra, at det er blevet gennemført, men jeg kan så forstå på hr. Christian Juhl, at det overhovedet ikke er blevet gennemført, og at der ikke er nogen, der får undervisning i det, og det skulle jeg selvfølgelig have set nærmere på.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Jamen nu var det ikke mig, men hr. Bent Bøgsted, der indgik en forligsaftale i en forligskreds i 2011, hvor man satte som mål at nedbringe problemerne med det psykiske arbejdsmiljø med 20 pct.
De er indtil videre steget med 17 pct., og hvis ikke der sker noget, og man putter det i en syltekrukke, kan man risikere, at de i 2020 er steget med 20 pct.
i stedet for at være faldet med 20 pct.
Er det ikke lidt oppe over med at få handlet?
Og er det ikke lidt oppe over, at arbejdsgiverne forpligter sig, at Arbejdstilsynet kan gribe ind, og at virksomhedernes arbejdsmiljøorganisation skal handle og forebygge, og at vi skaber noget uddannelse for de stakkels mennesker, der skal arbejde med det?
Bent Bøgsted (DF), 2017-05-09:
Det er i det hele taget vigtigt, at man har et samarbejde ude på arbejdspladserne, og det gælder både for arbejdsgiversiden og lønmodtagersiden.
Man kan ikke bare have en ensidig tilgang til det; man er nødt til at samarbejde.
Det er i hvert fald vigtigt, for ellers får man ikke løst noget som helst.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-09:
Jeg kan forstå, at hr. Bent Bøgsted er ude i en øvelse, som går ud på ligesom at fremmane en ligestilling ved bare at sige: Jamen der er jo ligestilling.
Som om der kommer ligestilling ud af, at ministeren eller hr. Bent Bøgsted eller en hvilken som helst anden ligesom forsøger at fremmane det verbalt.
Det sker der jo ikke nogen ændringer ved.
Jeg vil spørge hr. Bent Bøgsted: Hvordan kan der være tale om ligestilling, når det er langt sværere at få anerkendt en psykisk arbejdsskade end en fysisk?
Bent Bøgsted (DF), 2017-05-09:
Det er svært at svare på, for det er jo ikke os som politikere, der sidder og skal vurdere hver enkelt sag derude.
Jeg har ikke en lægeuddannelse, så jeg kan vurdere, hvordan det foregår.
Det tror jeg heller ikke hr Karsten Hønge er i stand til at vurdere.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-09:
Det er jo også sådan, at der foregår en offentlig debat om, hvad vi kan gøre ved det.
Stress har jo nærmest udviklet sig til en folkesygdom.
Nu foreslår eksempelvis FTF, at man igangsætter en uddannelse af alle ledere med personaleansvar, så de får nogle værktøjer og kompetencer til at kunne håndtere stress og depression og i det hele taget udfordringer i det psykiske arbejdsmiljø.
Hvad mener hr. Lennart Damsbo-Andersen om sådan et konkret forslag?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Jeg synes faktisk, det er vigtigt i den fase, som vi er i netop nu – sådan opfatter jeg det i hvert fald – netop ikke at komme med en færdig løsning, for hvorfor i alverden skal vi så have en ekspertgruppe?
Jeg skal i hvert fald ikke være den første til at sige, at jeg er ufejlbarlig.
Jeg er helt sikker på, at jeg kan komme med nogle ideer, som bagefter vil blive skudt ned, eller hvor man vil finde ud af, at det ikke er godt nok.
Men vi skal hele vejen rundt og ikke kun rundt om det, som hr. Karsten Hønge og jeg i fællesskab kan finde på af gode ideer.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-05-09:
Jeg ser slet ingen grund til at opfinde den dybe tallerken; den er jo sådan set allerede opfundet.
Så det er sådan set ikke det, vi diskuterer i dag.
Det, vi diskuterer i dag, er jo, hvordan vi griber det her, synes jeg, meget alvorlige problem, som jeg deler hr. Christian Juhls betragtninger omkring, bedst an.
Og der synes jeg altså ikke, at et beslutningsforslag, som vi diskuterer her, er det, der er den bedste ramme for at være sikker på, at vi nu kommer til at gøre en mere struktureret og velordnet indsats for at nedbringe de tal og den stigning, som vi har set i forhold til det psykiske arbejdsmiljø.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-09:
Men det handler jo ikke om, at vi skal tage stilling som læger, men at vi som politikere anerkender, at der ligger en udfordring derude, hvor man tydeligvis ikke tager højde for den nye folkesygdom, nemlig stress, depression og andre mentale udfordringer.
Så bliver vi nødt til som politikere at gå ind og gøre noget, og et af værktøjerne kunne jo være det, som er foreslået af FTF og også af organisationen Lederne, nemlig at alle ledere med personaleansvar får en uddannelse.
Der er så den forskel, at Lederne ikke ønsker, at den skal være obligatorisk, men de er alligevel inde på det samme spor.
Hvad mener hr. Bent Bøgsted om det?
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
For det første vil jeg sige, at det jo ikke er ligestillet.
Hvis vi ser på, hvor få psykiske arbejdsmiljøskader, der bliver anerkendt, når de bliver anmeldt, så er det et helt ekstremt lavt tal – jeg tror, det er nede på 3-4 pct. af de anmeldte skader.
Og derfor er vi nødt til at arbejde med lovgivningsstoffet på det her område.
For det andet så er det jo vigtigt, at vi både handler hurtigt, når tallene er, som de er, hvis ministeren ellers vil nå i mål til 2020, og at vi handler i dybden.
Så kan udvalget sidde og fintænke nogle nye områder.
Men når nu vi ved, at der er nogle ting, som virker, så er der vel ingen grund til at udsætte pinen og ikke gøre noget, før et ekspertudvalg har udtalt sig?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-05-09:
Jeg synes, det er afgørende, at vi handler på en både offensiv og fornuftig måde, og derfor mener jeg ikke, at det beslutningsforslag, der ligger i dag, danner rammen om den nødvendige og bedste beslutning.
Og det er også derfor, at jeg er imod det.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Beslutningsforslaget, som vi behandler her, og som er fremsat af Enhedslisten og SF, handler om ligestilling af det fysiske og psykiske arbejdsmiljø.
Og fra Socialdemokratiets side kan vi sige, at vi er fuldstændig enige i, at der skal være en ligestilling.
Når det er sagt, anerkender vi jo sådan set også, at når man kigger på anmeldelser af de psykiske arbejdsskader, kan vi se, at de er eksploderet, som vi netop har hørt hr. Christian Juhl nævne i sine spørgsmål til ministeren.
Antallet af skader er eksploderet, tallene stiger, og samtidig kan vi se, at anerkendelsesprocenten for de psykiske arbejdsskader er langt, langt lavere end for de fysiske.
Så der er noget, der ikke rigtig passer sammen her, og det er et problem, som vi sådan set gerne vil gøre noget ved i Socialdemokratiet.
Vi er så ikke af den overbevisning, at det er noget, men kan gøre fra den ene dag til den anden, og det vil hr. Christian Juhl jo nok spørge mig om om lidt.
Men vi er sådan set indstillet på, at det her skal gøres ordentligt, og jeg har endnu ikke hørt nogen i den her sal eller andre steder, som har haft et svar eller sådan et quick fix, som man siger på engelsk, i forhold til den her problemstilling.
For mig at se er det nødvendigt, at alle de, som ved noget, bliver inddraget, og at vi så gør det rigtige.
Og det er ikke mindst af hensyn til alle dem, der i dag er ude på arbejdsmarkedet og af den ene eller den anden årsag er presset i forhold til det psykiske arbejdsmiljø.
Derfor er vi også rigtig godt tilfredse med, at ministeren indkalder eller nedsætter et ekspertudvalg, som vi i forligskredsen så efterfølgende kan forholde os til, altså hvad de måtte komme med.
Og så kan vi tage stilling og beslutte med hinanden, hvad der skal gøres for at sikre et bedre psykisk arbejdsmiljø derude.
Men i forhold til det, som forslaget handler om, altså ligestillingen af det fysiske og psykiske arbejdsmiljø, må vi sige, at vi ikke kan gå ind for beslutningsforslaget.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Hvis man efter den svenske model ligestiller psykisk og fysisk arbejdsmiljø, er der i hvert fald nogle ting, som skal opfyldes, nemlig som punkt 1, at arbejdsgiverne får pligter og regler, dem har de ikke ret mange af i dag, på det psykiske område; punkt 2, at Arbejdstilsynet skal kunne gribe ind, det har de meget, meget svært ved på det her område; punkt 3, at virksomhedernes arbejdsmiljøorganisation skal handle og forebygge, det er enormt svært for dem og måske mest for det sidste spørgsmåls vedkommende, altså – punkt 4 – i forhold til at arbejdsmiljørepræsentanten skal have hjælp og uddannelse.
Vi har jo virkelig et efterslæb, og der er mange arbejdsmiljørepræsentanter, der fægter i blinde og ikke rigtig ved, hvad pokker de skal stille op med de her meget, meget komplicerede problemer.
Mener ordføreren ikke, at tallene allerede fra 2012 har givet forligskredsen klare signaler om, at der skulle handles, og at der faktisk i 5 år er handlet alt, alt for lidt fra forligskredsens side på det her område, og at det er på tide at gøre noget?
Det er jo ikke noget, der er sket sidste år.
Det har faktisk udviklet sig over en femårig periode.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Jeg tror faktisk, at jeg næsten vil forlænge det, som spørgeren nævner her, og sige, at jeg tror, at det har udviklet sig over lang tid, men at det først er inden for de senere år, at vi også herinde i Folketinget, måske også dem ude på arbejdsmarkedet, reelt forholder os til, at der kan være psykiske problemer på arbejdsmarkedet.
Nu er jeg selv tømrersvend, og jeg kan i hvert fald huske den der kultur, der var i skurvognen, sådan en slags tag dig nu sammen-kultur, og at man ikke anerkendte, at man rent faktisk kunne have det dårligt.
Og der synes jeg vi er nået rigtig, rigtig langt i de senere år i forhold til faktisk også at anerkende det.
Det, der så er problemet nu, er, at hvad angår de rettigheder og muligheder, man har derude på den enkelte arbejdsplads, om det nu er skolen, eller hvorhenne det nu er, er man endnu ikke blevet god nok til at udnytte de muligheder, der er, for at man får sikret, at f.eks. det psykiske arbejdsmiljø er i orden derude.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Tak for det.
Nu nævnte jeg fire af de ting, som er rygraden i den svenske indsats, som nu er begyndt at give resultater.
Eller er det forslag, som ordføreren har hørt om fra fagforeninger, fra venstrefløjen, fra andre socialdemokrater i løbet af de sidste 5-10 år som værende gode forslag til at gå i gang med?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Nej, det er overhovedet ikke nyt.
Jeg synes netop, at man skal se på det her i sin helhed, og derfor er jeg rigtig godt tilfreds med, at det psykiske arbejdsmiljø og den måde, vi skal håndtere det på i fremtiden, forhåbentlig også kommer til at ligge i det arbejde, som den ekspertgruppe, som bliver nedsat, skal arbejde med.
Så ved jeg godt, at hr. Christian Juhl, hvis han havde haft mulighed for det, ville have sagt til mig: Nå, men er det så godt nok?
Det håber jeg sådan set det er.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-09:
Jeg hører bestemt, at ordføreren har mange gode og positive intentioner, men jeg synes, at det bliver lidt tyndt, når det kommer til konkrete forslag.
Hr. Lennart Damsbo-Andersen anerkender sådan set vigtigheden af, at vi opprioriterer det psykiske arbejdsmiljø, men hvad er det så, Socialdemokratiet gerne vil gøre, altså andet end at vente på en ekspertgruppe?
Er der ikke nogle ting, som man kunne gå i gang med?
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Nu skal den grundige undersøgelse vel først sættes i gang, inden man kan afslutte den.
Nu har vi i 25 år haft en formålsmæssig markering i arbejdsmiljøloven om, at vi skulle gøre noget ved det psykiske arbejdsmiljø, men vi har endnu ikke lavet en bekendtgørelse, vi har endnu ikke givet ordentlige redskaber til Arbejdstilsynet, og vi har endnu ikke givet ordentlige redskaber til arbejdsmiljøorganisationerne ude på arbejdspladserne.
Synes ordføreren ikke, at det er ved at være en lille smule oppe over at bruge nogle af de erfaringer, der ligger ude i kongeriget, der ligger i Sverige, der ligger i Norge, og der ligger i Tyskland?
Behøver vi at vente på, at en tænketank har fintænkt det, når vi nu ved, at der er nogle helt elementære ting, vi skal have med?
Og jeg vil sige, at jeg vil blive dybt overrasket, hvis den der specialistgruppe ikke bare peger på de fire ting, jeg har nævnt her i dag.
Dem kan vi jo lige så godt sætte gang.
Men det er jo ikke et quickfix.
5 år i en forligskreds er heller ikke et quickfix for mig.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-09:
Hvis spørgsmålet er, om vi så skal gøre noget nu, ville jeg sige nej.
Jeg mener ikke, man skal begynde at foregribe en dybdegående undersøgelse og begynde at konstruere de komponenter, som undersøgelsen skal vise hvorvidt er de rigtige.
Det mener jeg simpelt hen ikke.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Jo, det er i Alternativets hænder.
For Alternativet var med i første omgang, vi lavede et forslag til det her, men trak sig så ganske rigtigt, som ordføreren siger, og sagde, at man godt ville nøjes med en undersøgelse.
Vi foreslår, at man gør begge dele, og det vil sige, at vi handler nu på helt elementære områder, som alle ved er nødvendige for at komme med nogle resultater.
Det vil sige, at man jo kunne gøre noget nu og så kunne man finregulere, når ellers de fine tanker var på plads.
Nu får vi se, hvad der sker, men jeg har så lidt lyst til at sige, at tallene skal stige endnu mere.
Der er grund til at handle.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-09:
Jeg kan også godt forstå ordførerens indignation.
Jeg vil også sige, at stort set alle de ideer, jeg har hørt ordføreren komme med, har kvalitet.
Jeg ved ikke, om mange af dem ikke vil komme i betragtning, ligesom mange af de gode ideer, der er kommet gennem tiden.
Det er op til forligskredsen.
Men jeg vil stadig væk advare imod, at man begynder at lave ændringer, før man har lavet den undersøgelse, der siger, hvilke ændringer der er de smarteste.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-09:
Jeg er helt oprigtigt overrasket over, at hr. Torsten Gejl mere eller mindre pantsætter sin politiske kapital i enten et ekspertudvalg eller en forligskreds.
Jeg synes, det ville være flot, hvis Alternativet spillede ind med sine holdninger til den debat, der foregår, og det kunne måske også give noget håb til de mange mennesker derude, der hver dag trækkes med et elendigt psykisk arbejdsmiljø, hvis Alternativet også her i dag kom med nogle konkrete forslag, som man kunne tage fat i, i stedet for at man, som jeg oplever det lidt, læner sig tilbage og håber det bedste.
Er det virkelig rigtigt forstået, at Alternativet ikke har en politik på området, og at man så, hvis der måske så skulle være det, ikke havde tænkt sig at indvie os andre i den?
Eller har man virkelig bare pantsat det hos kredse, der ligger uden for Alternativets rækkevidde?
Den slags ting kunne man vel godt spille ind med og sige, at vi altså ikke behøver at vente på et ekspertudvalg.
Vi har i øvrigt ventet rigeligt med år på, at der bliver gjort noget ved det psykiske arbejdsmiljø.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-09:
Jeg kan altså sagtens sige, at ideerne er sympatiske, men det at kaste dem ind nu er ligesom at bygge et hus, hvor man starter med døren, og så venter man med resten, til arkitekterne og alle dem, der har forstand på det, kommer og siger, hvordan resten af huset skal være, og der så, hvis nu døren ikke lige passer der, svares, at den skal være der.
Det bliver altså ligesom at fastfryse nogle komponenter til løsningen af et problem, før man har lavet den undersøgelse, som skal vise, om de er det rigtige, færdig.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Tak for det.
Jeg troede ellers, efter at vi sidst snakkede sammen omkring 2020-planen og de, vil jeg sige, katastrofale udviklingstendenser, der er i det psykiske arbejdsmiljø, men selvfølgelig også på muskel-skelet-området, at ministeren var indstillet på, at det måske ikke var nok med et ekspertudvalg, der arbejdede et halvt års tid, men at vi skulle gribe ind før tiden.
Det sagde ministeren i hvert fald til medierne efter påske.
I 2012 var der jo ifølge NFA's egne tal 368.000 mennesker, som går på arbejde, hvor de er udsat for væsentlig psykisk belastning og samtidig har en relativt høj grad af symptomer på stress og depression.
I 2016 var det steget til 452.000, og det ser ud til, at det vil stige til 548.000 i 2020, hvis ikke vi gør noget.
Så vil jeg gerne spørge ministeren: Er der ikke grund til at handle og måske grund til at springe over, hvor gærdet er lavest, og så lære af svenskerne, for svenskerne har med deres bekendtgørelse faktisk fået styr på noget af det psykiske arbejdsmiljø?
Der er jo ingen grund til, at vi skal have den dybe tallerken opfundet i Danmark også.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-09:
Tak for det.
Også i Radikale Venstre mener vi, at der er rigtig meget at gøre for at forbedre det psykiske arbejdsmiljø og arbejdsmiljøet i det hele taget.
Jeg synes også, at den debat, som også er afspejlet i den debat, vi har i dag, er alvorlig, og jeg synes, at ministeren tager indvendingerne fra forligskredsen og øvrige partier meget alvorligt.
Jeg synes, det er helt åbenlyst, at alle bredt erkender, at vi ikke bare kan fortsætte som hidtil.
Som vi også diskuterede for nylig, går det den forkerte vej med det psykiske arbejdsmiljø og jo også med det hårdt belastende fysiske arbejdsmiljø, og da det har været nævnt en hel del gange, vil jeg lade være med at bruge meget tid på at gentage det, men blot sige, at der er igangsat en indsats, da det er besluttet af forligskredsen at nedsætte ekspertgruppen og få en grundig belysning af det, for at få det bedste grundlag for handling.
Vi har i Radikale Venstre også meget stærkt fokus på det psykiske arbejdsmiljø.
Vi forslog, som jeg også nævnte under den forrige debat, ti konkrete forslag til at forbedre arbejdsmiljøet sidste år, og dem tager vi selvfølgelig med ind i det arbejde.
Det er oplagt, at nedskæringerne i Arbejdstilsynet har og har haft omfattende konsekvenser, og vi har brug for en mere gennemgribende forebyggelsesindsats i forhold til arbejdsmiljølovgivningen og formodentlig også i forhold til nogle uddannelsesindsatser og særlige tilsynsindsatser.
Vi ved godt, at de er langt mere effektive end de risikobaserede tilsyn, vi har i dag.
Så vi har også været ude med det.
Det er også oplagt, at der skal komme noget mere forskning i det psykiske arbejdsmiljø.
Jeg synes, vi har brug for voldsforebyggelse enten i form af kampagner eller andet, og det gælder sådan set både i forhold til fysisk og jo også i meget høj grad i forhold til psykisk vold, for det koster os så meget som samfund, fordi det har så store menneskelige konsekvenser, men også fordi det oplagt er en investering, der er værd at gøre.
Vi har alt, alt for højt sygefravær på grund af både fysisk og psykisk vold på arbejdspladsen, og vi har behov for generelt at blive klogere på, hvordan psykisk nedslidning påvirker et helt arbejdsliv.
Hvor er det, man kan gribe ind?
Det er noget af det, som vi har sat i gang, og det ser jeg rigtig meget frem til.
Jeg tror, vi har været grundigt igennem det.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-09:
Det sidste, jeg vil gøre, er at stå her og foregribe resultatet af en undersøgelse og komme med nogle konkrete forslag.
Jeg synes ikke, det er klogt i Folketinget, jeg synes ikke, det er klogt i erhvervslivet, jeg synes ikke, det er klogt i foreningslivet, i organisationslivet, jeg synes ikke, det er klogt nogen steder i det offentlige at begynde at foregribe en igangværende undersøgelse med midlertidige løsninger, fordi der er et alvorligt problem.
Det betyder ikke, at jeg siger, at alle de løsninger, der er foreslået, er dårlige.
Men jeg synes, det er åbenlyst forkert at begynde at foregribe en undersøgelse ved at komme med løsninger.
Bent Bøgsted (DF), 2017-05-09:
Jeg går ud fra, at de organisationer kommer med et input til ministeren i det ekspertudvalg og siger, at det er det her, der kan løse opgaverne.
Hvis det er, som hr. Karsten Hønge siger, at det er det, der skal til for at løse opgaverne, og de kommer med et indspil til ministeren i ekspertudvalget om, at det er det, der kan løse opgaverne, så bliver der da også lyttet alvorligt til det, og så tror jeg også, at ministeren vil sige, at så er det det, vi skal.
Men nu venter vi på, at ekspertudvalget kommer med en indstilling til, hvordan arbejdsmiljøet skal være, og hvordan problemerne skal løses.
For det har ikke fungeret, det erkender vi blankt.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-09:
Mange tak.
Det er helt åbenlyst, at der er et stort problem på arbejdsmiljøområdet i Danmark.
Det siger beskæftigelsesministeren helt tydeligt og hele forligskredsen med ham.
Det er bl.a. derfor, at Alternativet har støttet en grundig undersøgelse af området.
Vi skal gøre tingene i den rigtige rækkefølge, og det er at afslutte den grundige undersøgelse, før man begynder at bestemme sig for, hvilke redskaber der skal til for at skabe en væsentlig forbedring af arbejdsmiljøet i Danmark.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-09:
For det første er noget af det, vi på det her område netop ikke skal gøre, jo at lave lappeløsninger.
Det er hurtige quickfix, som ikke forbedrer situationen, og det er jo netop derfor, vi har nedsat en ekspertgruppe for nu at få lavet nogle regler, som fungerer, og som kan rette op på det, der er galt.
Og så synes jeg altså i hvert fald, det er for let bare at stå uden for en forligskreds og banke på og blive ved med at hævde, at vi ikke gør noget.
Det her har en prioritet, og det har det hele tiden haft.
Klaus Markussen (V), 2017-05-09:
Tak for det.
Med beslutningsforslaget foreslår SF og Enhedslisten, at vi kaster blikket mod Sverige og ligestiller fysisk og psykisk arbejdsmiljø, så vi skaber hjemmel for en bekendtgørelse om det psykiske arbejdsmiljø.
Som beskæftigelsesministeren for øjeblik siden har sagt, findes den lovgivning allerede i arbejdsmiljølovgivningen.
Forslaget ligger jo egentlig fint i forlængelse af forespørgselsdebat F 24, hvor vi gjorde status over arbejdsmiljøstrategien.
Så lad mig starte der, hvor F 24 sluttede.
Her konkluderede vi med stor bekymring, at den samlede strategi ikke kører efter hensigten.
Så det er selvfølgelig fornuftigt, at det psykiske arbejdsmiljø kommer på dagsordenen.
Det er i vores alle sammens interesse.
Det paradoksale ved det her forslag er blot, at det fysiske og det psykiske arbejdsmiljø allerede i dag lovgivningsmæssigt er sidestillet.
Antallet af alvorlige arbejdsulykker er heldigvis reduceret markant.
Men antallet af både fysiske og psykiske arbejdsskader er steget, og det er yderst kritisabelt, for det er danskernes ve og vel, som vi taler om.
Forud for forespørgselsdebat F 24 tog beskæftigelsesministeren initiativ til at nedsætte et ekspertudvalg, der har til opgave at gentænke hele strategien.
Jeg vil gerne over for SF og Enhedslisten sige, at vi ikke kommer til at støtte nye bekendtgørelser for det psykiske arbejdsmiljø, før ekspertgruppen er kommet med sine anbefalinger til en ny og forbedret arbejdsmiljøindsats.
Men hvis vi skal gøre det grundigt og gøre det ordentligt, mener jeg vi skal afvente ekspertudvalgets anbefalinger.
Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg godt kan forstå, at forslagsstillerne vil kaste lys over problemerne nu – især når vi ved, at en femtedel af det langvarige sygefravær er relateret til det psykiske arbejdsmiljø.
Og vi ved, at det tager længere tid at afdække et dårligt psykisk arbejdsmiljø sammenlignet med det fysiske.
Men jeg mener ikke, at beslutningsforslaget er vejen frem.
De to er allerede lovgivningsmæssigt ligestillet.
Så i min optik er det fornuftigt at afvente ekspertudvalget, når de netop skal gentænke hele arbejdsmiljøindsatsen.
Hvad angår bekendtgørelsen for psykisk arbejdsmiljø, siger vi ikke blankt nej til ideen, hvis det er sådan, at arbejdsmarkedets parter ønsker det.
Men som ministeren var inde på før, gør det samme sig lidt gældende her.
Lad os nu i samarbejde med eksperterne finde de rigtige løsninger på de udfordringer, vi står over for, så vi kan få den samlede arbejdsmiljøindsats tilbage på sporet.
På den baggrund stemmer Venstre imod forslaget.