Michael Aastrup Jensen (V), 2020-12-21:
Den er jeg faktisk rigtig, rigtig glad for.
Jeg synes, det er helt på sin plads, at vi får en debat om den ekstremt forværrede situation, der er, med krænkelser af menneskerettighederne i Kina.
Hvis vi kigger på, hvordan situationen er i Hongkong, tror jeg, vi er mange, som har set de ekstremt voldelige billeder, der kommer ud derfra – hvordan man slår hårdt ned på prodemokratiske kræfter, men jo også hvordan man vedtager lovgivning, som er i direkte modstrid med den oprindelige aftale, der blev indgået mellem Storbritannien på den ene side og Folkerepublikken Kina på den anden side.
Det er jo desværre bare et ekstra kapitel, kan man sige, i den meget negative tendens, der har været i Folkerepublikken Kina igennem lang tid, hvor vi oplever dem agere mere og mere aggressivt, både internt, også i forhold til det muslimske mindretal f.eks., men også eksternt, hvor de jo også agerer mere og mere aggressivt – de bygger øer til militærbaser; de agerer mere og mere verdensomspændende og er reelt også en trussel mod lande i Europa, deriblandt Danmark.
Så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvordan skal vi agere i den virkelighed?
Og fra Venstres side er det meget klart.
Vi ønsker, at vi håndterer den stigende trussel, der er fra kinesisk side, og det stigende omfang af krænkelser, der er fra det kinesiske styre internt, via de forskellige internationale fora, hvor vi sidder, markant anderledes og stærkere end i dag.
Det skal bl.a. være sådan, at vi ikke lader os bremse af, at vi ikke kan komme langt nok i forhold til EU.
Jeg er jo enig med udenrigsministeren i, at vi ikke skal gå enegang i forhold til Kina – det ville vi ikke få ret meget ud af; vi er simpelt hen for små, og det ville være for nemt for Kina at lave gengældelsesaktioner, hvis vi som lille land gik solo.
Derfor skal vi selvfølgelig også som udgangspunkt prøve hele tiden at gå via EU-sporet og via FN-sporet i forhold til FN's menneskerettigheder.
Men som udenrigsministeren jo selv var inde på, er det desværre nok lidt naivt og optimistisk, hvis vi tror, vi kan komme hele vejen alene via EU-samarbejde.
Og derfor har vi fra Venstres side gentagne gange talt for, at man skal opprioritere en koalition af villige lande, som både vil kunne presse internationalt på verdensplan i forhold til Kina, men også vil kunne gøre det bl.a. i FN-regi og i EU-regi.
Fordelen ved det er selvfølgelig, at vi er flere, der står sammen og dermed også er en stærkere stemme over for Kina.
Men en anden fordel, som jo er mindst lige så vigtig, er, at det bliver så godt som umuligt for Kina at gøre gengældelse, hvis vi står mange sammen.
Og det er derfor, vi har talt varmt for det her, og det vil vi blive ved med at gøre.
Betyder det så, at vi slet ikke skal have handel med Kina?
Nej, selvfølgelig ikke.
Vi er et lille eksportdrevet land, og derfor skal vi selvfølgelig også fortsætte med at kunne eksportere til alle lande i verden, selv lande, som ikke ligner os på nogen som helst måde i forhold til demokrati, ytringsfrihed osv.
Og derfor er vi faktisk også fortalere for, at vi får et nyt strategisk partnerskab med Kina.
Men det skal være et anderledes strategisk partnerskab end det, der blev lavet for år tilbage, fordi situationen desværre er blevet markant anderledes fra kinesisk side.
Derfor vil vores opfordring til regeringen være, at det nye strategiske partnerskab skal være med fokus på handel, dvs. en slags kerneforretningspartnerskab, for det vil vi kunne få meget ud af, og det vil Kina for den sags skyld også kunne få meget ud af.
For selv om Danmark er et lille land, er vi jo faktisk markedsledende på en lang række områder, ikke mindst i forhold til grøn industri.
Og derfor tror vi i Venstre også, at der vil være et potentiale i at kunne lave den her kernefokus.
Vi vil så også kunne, hvad skal man sige, reducere fokussen i forhold til de ting, som ikke vil være så smart – i forhold til militærsamarbejde, i forhold til politisamarbejde og andre samarbejder, hvor tiden har forandret sig, og hvor det i hvert fald ikke er smart i dag at indgå et strategisk partnerskab om det.
Så alt i alt skal det være en tostrenget strategi, vi laver i forhold til Kina, hvor vi på den ene side får fokus på og sammen med vores venner, bl.a. ligesindede lande, tør at sige fra over for de krænkelser, der foregår i Kina, og samtidig også på den anden side holder fast i, at vi som et lille eksportdrevet land selvfølgelig skal kunne handle med et land som Kina.
Helt klart ja, og til forskel fra tre danske socialdemokratiske medlemmer af Europa-Parlamentet, som jo desværre stemte nej til den resolution, der var vedrørende Kina for 4 dage siden, som jeg husker det, eller også var det 3 dage siden, så er der jo et klart og markant flertal af mange andre, deriblandt Venstres gruppe i Europa-Parlamentet, som står fast på, at EU skal have en skarpere linje, i hvert fald fra Europa-Parlamentets side, i forhold til Kina.
Så også her: Ja.