runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2018-05-03:
Jeg beklager igen, formand.
Formanden kom også med en spids bemærkning, men jeg har 13 ordførerskaber og 3 møder på samme tid i øjeblikket, så jeg beklager, at jeg lige måtte løbe frem og tilbage her.
Jeg holder talen her i fru Ida Aukens fravær, og hun vil være ordfører gennem udvalgsbehandlingen og er også medforslagsstiller på beslutningsforslaget.
Vi skal have mere natur i Danmark, og den natur, der er i landet, skal have det bedre.
I Radikale Venstre har vi en vision om at få taget flere af de marginaljorde, der ikke giver meget udbytte til landmændene, ud af drift og kunne belønne flere landmænd for at skabe natur på deres arealer, så de har et klart incitament til at give naturen mere plads.
Den danske natur er under pres, og over 2.000 af de danske arter står på rødlisten, og det betyder, at vi er i fare for at miste dem.
Natur kræver plads og sammenhæng.
Derfor har det været en radikal mærkesag i mange år, at vi fik lavet Grønt Danmarkskort, der gav os et overblik over, hvor der i dag er natur, og som gav kommunerne ansvar for at udpege de arealer, der kan få vores natur til at hænge bedre sammen.
Forslaget, som vi behandler i dag, har til formål at give kommunerne mulighed for at udpege Natura 2000-områder og melde dem ind.
Regeringen er på vej med en ophævelse af 230 km² store områder, der ikke længere skal være Natura 2000-områder.
Det kan være fornuftigt nok, hvis den natur, man skulle beskytte, er forsvundet, men når man kan fjerne Natura 2000-fredningen, hvis der ikke længere er noget natur at beskytte, skal man naturligvis også kunne udpege ny værdifuld natur, når den er opstået.
Derfor er vi i Radikale Venstre medforslagsstillere på det her forslag om Grønt Danmarkskort og Natura 2000, som vi selvfølgelig kan støtte.
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-03:
Tak for det.
Det er helt uvant at få lov til at komme på så tidligt, men det gør jeg med glæde.
I Det Konservative Folkeparti vil vi gerne takke for det her beslutningsforslag og for anledningen til at diskutere Natura 2000-områder.
Der har været mange ordførere på talerstolen før mig, som har redegjort meget fint for indholdet i det her beslutningsforslag.
Sidst jeg var inde for at tjekke det, havde vi i Danmark 252 Natura 2000-områder.
De dækker 8,3 pct. af vores landareal og 17,7 pct. af vores havareal.
Så er det rigtigt, at der er andre lande rundtomkring i Europa, som vi kan sammenligne os med, som har udpeget væsentlig mere Natura 2000-natur, men det kan være ekstremt svært at sammenligne på tværs af lande.
Forslaget går jo ud på at give kommunerne mulighed for at indstille Natura 2000-områder til udpegning, som regeringen så forpligtes til at formidle videre.
Det synes vi grundlæggende ikke er nogen særlig god idé.
Det gør vi ikke, fordi vi egentlig gerne vil have, at der er en eller anden form for kommunal ensretning eller kommunal standard på det her område, så man kan være sikker på, at det, der er en Natura 2000-værdi i den ene kommune, også er det i den anden kommune.
Vi synes ikke, at kommunerne selv skal sidde med det.
Vi skal sikre, at der er et nationalt overblik i forhold til de her udpegninger.
Så skal vi naturligvis også have blik for, at bare fordi vi udpeger mere Natura 2000-natur, er det altså ikke ensbetydende med, at der kommer flere støttekroner til at pleje og vedligeholde den Natura 2000-natur.
På baggrund af det kan vi ikke i Det Konservative Folkeparti bakke op om det her beslutningsforslag.
Flere andre ordførere har peget på det her med, om det i det hele taget er i tråd med ånden i habitatdirektivet og ikke mindst teksten.
Jeg kan sagtens følge, at der kan sættes spørgsmålstegn ved det, uden dog at gøre mig til dommer over det.
Meget af debatten i dag har jo i virkeligheden ikke drejet sig om det her beslutningsforslag, men derimod om regeringens justering af Natura 2000-områderne, hvilket egentlig er lidt galt, for det er ikke det, der er et beslutningsforslag om i dag.
Men for bare at knytte en kommentar til det synes jeg, at det er fuldstændig sundt, at vi går de områder efter, som er blevet udpeget tilbage i 1990, som ikke er blevet gennemgået siden da.
Det kan devaluere Natura 2000-områderne generelt, hvis der er nogle udpegede arealer, som ikke lever op til den naturværdi og naturkvalitet, som skal være standarden for vores Natura 2000-områder.
Så på den måde kan jeg faktisk frygte, at vi devaluerer hele ordningen med Natura 2000-natur, hvis vi ikke sikrer en vedvarende høj kvalitet i udpegningerne.
Men Det Konservative Folkeparti kan ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Anni Matthiesen (V), 2018-05-03:
Jeg kan jo starte med at sige, at det grønne flertal, som vi er lige nu, også holder af naturen.
Jeg håber også, at SF's ordfører har lagt ekstra godt mærke til, at Venstre jo virkelig er et grønt parti, som passer på naturen.
Når det så er sagt, vil jeg gerne spørge: Hvis man ikke bevarer den nationale oversigt, er der ikke en fare for og risikerer man ikke, at der fra kommunernes side også bliver udpeget noget natur, som man kan sige ikke er værd at satse på?
Det kunne jeg godt tænke mig en kommentar til fra ordføreren.
Trine Torp (SF), 2018-05-03:
Jo, men den her indstilling skal jo heller ikke gå direkte fra kommunerne til Europa-Kommissionen.
Den kommer jo ind over regeringen.
Der skal selvfølgelig være det overblik, og det skal naturligvis også leve op til de kriterier, der er, for naturkvalitet, men det kan kommunerne jo også godt.
Jeg synes i hvert fald, det er lidt at have mistillid til kommunerne, at man ikke tænker, at de kan vurdere deres naturområder.
Hvis de kender kriterierne for, hvad for naturkvaliteter der er, så vil de jo også kunne komme med de indstillinger.
Det er jo også det, vi har lagt op til i forhold til det grønne danmarkskort.
Så det er jo et forsøg på at sige: Giv dem endnu et redskab til at leve op til den forpligtelse, der også ligger i det grønne danmarkskort, til at få mere natur og mere sammenhængende natur.
Anni Matthiesen (V), 2018-05-03:
I Venstre har vi jo som udgangspunkt også den holdning, at vi gerne vil sikre mest mulig natur for pengene, altså at vi også er nødt til at prioritere, hvor det er, vi sætter ind.
Der vil jeg høre, om SF's ordfører ikke er enig i det, at det også er vigtigt at prioritere, så vi får bedst muligt og mest muligt for pengene.
Trine Torp (SF), 2018-05-03:
Jo, bestemt, men jeg kan bare ikke se, at det forslag, vi fremsætter her, er i modstrid med det.
Det er jo klart, at der vil være et ekstra træk på støttemidlerne finansieret af EU, bl.a. LIFE- og landdistriktsmidlerne, for det er fuldstændig rimeligt, at lodsejerne kompenseres og tilskyndes til naturbeskyttelse og -pleje.
Det går vi sådan set ind for.
Så det er klart, at det vil det gøre.
Men jeg kan ikke se, at det her forslag er i modstrid med tanken om, at vi selvfølgelig skal prioritere.
Carsten Bach (LA), 2018-05-03:
Tak for det.
Helt overordnet mener jeg ikke, at beslutningsforslaget her er i tråd med EU's habitatsdirektiv, hvori der mig bekendt ikke lægges op til en løbende områdeudpegning af Natura 2000.
I direktivet lægges der derimod op til, at der skal ske én udpegning, og når den er godkendt af Kommissionen, vil der efterfølgende være mulighed for at justere eventuelle fejl og mangler.
Der er f.eks. den aktuelle justering af grænserne for Natura 2000-områderne, der har haft det helt klare formål at tage landbrugsjord i helt almindelig omdrift ud af Natura 2000-udpegningen.
Der er således ikke tale om, at naturværdierne i områderne forringes.
Der er altså ikke tale om en proces med løbende udpegninger, og derfor vil jeg betragte beslutningsforslaget her som en overimplementering af EU-direktivet, hvilket regeringen og Liberal Alliance i særdeleshed er modstandere af.
Betyder det så, at Liberal Alliance er modstander af mere natur i Danmark?
Nej, det gør det selvfølgelig ikke.
Jeg og Liberal Alliance har i lang tid plæderet for meget mere fri og vild natur på statens arealer, meget mere urørt skov i statens skove og meget mere højværdinatur på statens lysåbne arealer.
Derfor skal vi også løbende afvikle kommerciel aktivitet som skovbrug og landbrug på statens arealer, både fordi det er statsligt opgavetyveri, men mest af alt, fordi det fortrænger fri og vild natur og fjerner fokus fra det, der bør være statens kerneopgave på de statsligt ejede arealer, nemlig at fremme pleje og udvikle fri og vild natur.
Men fejl og mangler ved udpegningerne kan der selvfølgelig gennemføres ændringer på baggrund af.
Natura 2000-netværket skal afspejle forekomsten af natur på nationalt niveau.
Det er derfor en statslig opgave at sikre, at Natura 2000-netværket er repræsentativt for natur i Danmark.
I stedet for at udpege nye områder bør indsatsen jo faktisk i langt højere grad, som det også er Liberal Alliances politik, målrettes mod at fremme pleje og udvikle naturværdierne på statens arealer og i allerede udpegede Natura 2000-områder.
Derfor støtter Liberal Alliance ikke beslutningsforslaget.
Trine Torp (SF), 2018-05-03:
Jo, men ud af de i alt 340.000 ha Natura 2000-arealer i Danmark foreslår regeringen, at der skal udtages ca. 28.000 ha.
Arealerne er fortrinsvis landbrugsarealer i drift, men det er også bebyggede områder.
Derudover foreslås det at udvide de eksisterende Natura 2000-områder med ca. 5.000 ha.
Det vil altså sige, at det er et nettoudtag på 23.000 ha.
Så jeg vil bare høre: Hvordan skaber det mere natur?
Lise Bech (DF), 2018-05-03:
Det skaber den rigtige natur.
For bymæssig bebyggelse er jo ikke natur, så det giver ingen mening, at det ligger i det.
Det skal være den rigtige natur.
Anni Matthiesen (V), 2018-05-03:
Tak, formand.
Med beslutningsforslaget, som vi behandler i Folketingssalen her i dag, er der tale om et forslag, som skal tilvejebringe hjemmel til, at kommunerne får adgang til at fremsætte forslag om udpegning af Natura 2000-områder.
Forslagsstillerne påpeger i deres beslutningsforslag, at kommunerne og deres udmøntning af Natura 2000-planerne konkret skal have lov til at komme med målsætninger, og det synes de på nuværende tidspunkt bliver vanskeliggjort.
Jeg tvivler på, at flere danske udpegninger af Natura 2000-områder vil være vejen frem.
Her mener jeg, at det i højere grad er utrolig vigtigt, at vi fokuserer på den tilstand og de målsætninger, som der er for de områder, vi allerede har udpeget.
Jeg mener ikke, der er behov for, at vi skal udpege endnu flere.
De danske udpegninger er jo allerede godkendt.
Derudover finder jeg det faktisk også vigtigt at påpege, at udpegningen af Natura 2000-områder er – og jeg mener også bør være – en national opgave, altså ikke et kommunalt anliggende.
Det fremgår jo faktisk også af artikel 3 i habitatsdirektivet, at en medlemsstat ved udpegning af Natura 2000-områder bl.a. skal se på, hvor stor en andel af den samlede nationale forekomst af en naturtype der indgår i netværket.
I den forbindelse er jeg overbevist om, at det nationale perspektiv, som udpegningen tydeligvis kræver, faktisk vil gå tabt, hvis kommunerne tildeles retten til at fremsætte de her forslag om udpegning.
Det er jo faktisk sådan, at det er et tungt arbejde, der foregår.
Derfor mener vi simpelt hen også, at det vil være måske næsten praktisk umuligt, hvis der foregår en løbende udpegning fra kommunernes side.
Anni Matthiesen (V), 2018-05-03:
Tak for talen.
Tænker Enhedslistens ordfører ikke, at beslutningsforslaget og den model, som der her bliver fremlagt, er i strid med habitatsdirektivets artikel 3?
Øjvind Vilsholm (EL), 2018-05-03:
Det tænker jeg ikke umiddelbart, men det vil jeg da se nærmere på, når nu det bliver påpeget, at det kunne være en mulighed.
Anni Matthiesen (V), 2018-05-03:
Jeg tænker igen lidt, at det jo er fint nok at fremsætte et beslutningsforslag som det her, men det skal jo også fungere i praksis, hvis man skal tænke det til ende.
Og hvis man løbende skal få input fra kommunerne, som derefter skal godkendes i Kommissionen, så må jeg sige, at jeg simpelt hen ikke kan forestille mig, hvordan det kan lade sig gøre i praksis.
Det er egentlig det, jeg godt vil have en kommentar til fra Enhedslistens ordfører.
Altså, hvordan vil det gå, når det jo, som vi godt er bekendt med, også kan være en lidt tung proces at få tingene godkendt i EU?
Er der så ikke en fare for, at det her jo aldrig vil kunne lykkes?
Øjvind Vilsholm (EL), 2018-05-03:
Der er en fare for alting, men hvis ikke vi prøver, så sker det jo ikke.
Og jeg tænker, at man vel kunne samle det lidt i bunker, så vi ikke sender det drypvis af sted, men faktisk gør det i flere større samlede pakker.
Carsten Kudsk (DF), 2018-05-03:
Men ordføreren kan vel godt forstå det med, at man står på en talerstol og siger til landets borgere, at de skal forsikre sig og være ansvarlige og sørge for at gøre de her ting – men det skal man ikke selv.
Altså, der er jo en stor forskel på at være minister i forhold til at være tjenestemand.
Mener ordføreren ikke, at det er et problem, at man står over for borgerne og siger en ting, men man mener noget andet i forhold til ens egne ordninger?
Karen J. Klint (S), 2018-05-03:
Jeg synes mere, det et er en strid om ord.
For jeg prøvede faktisk at svare ved at sige, at hvis vi skulle forsikre os selv på den måde, skulle vederlaget op.
Og så er vi jo lige vidt, så vil der jo stadig væk være nogle, der siger, at vi får for meget i vederlag, hvis vi skulle have en anden forsikringsordning.
Det er det, jeg siger.
Det er en samlet pakke med vederlag og pensionsordning.
Så hvis vi skal have en anden pensionsordning, tror jeg, at vederlaget skal op.
Og jeg mener faktisk, at det nok skal næsten en tredjedel op, altså i forhold til det, Vederlagskommissionen pegede på at vores vederlag skulle op for at kunne lave den sammenligning.
Så det er en strid om ord.
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-03:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg fik et svar.
Det er mere bare for at forstå det, hvis vi skulle arbejde med det, vi kan også gøre det i udvalget, eller I kan gøre det i udvalget, at jeg spørger.
Er det ligesom en betingelse for Det Radikale Venstre, at hvis man skal kigge på pensionsordningen for henholdsvis ministre og folketingsmedlemmer, med hensyn til hvor hurtigt de tjener pensionen op – altså når man f.eks. sammenligner det med tjenestemænd, er de ca. dobbelt så lang tid som folketingsmedlemmer om at tjene det samme op, og for ministre er det så fire gange så hurtigt – kan man så kigge på det, uden at det samtidig skal føre til en lønkompensation i de to tilfælde, eller hænger det uløseligt sammen for Det Radikale Venstre?
Martin Lidegaard (RV), 2018-05-03:
Jeg må med skam at melde
sige, at jeg simpelt hen ikke på stående fod erindrer, hvad kommissionen anbefaler på det område.
Men som jeg husker det sådan lige på stående fod, er der også fra kommissionens side en eller anden afbalancering på det område.
Men jeg vil være tilbøjelig til, netop på grund af den skønhed, der vil være i, at man følger nogle anbefalinger fra nogen, der ikke er politikere, at følge de anbefalinger, der er, i kommissionen, selv om jeg ikke lige på stående fod erindrer, præcis hvad det er, de anbefaler på det område.
Men mit indtryk var og er, at samlet set var ånden i det, kommissionen foreslog, jo, at man skulle tilnærme sig, kan man sige, det omgivende samfunds betingelser så meget som overhovedet muligt, vel vidende at både folketingsmedlemmer og ministre arbejder under specielle vilkår.
Så i respekt for det, vil jeg nok være tilbøjelig til at følge kommissionen; det er ikke for at tale udenom, jeg kan simpelt hen bare ikke huske, præcis hvad det er, de anbefaler her.
Martin Lidegaard (RV), 2018-05-03:
Som flere har været inde på, er der mange elementer i det, og jeg synes egentlig, at man, når man dykker ned i kommissionens arbejde, også på det område kan se, at der er en samlet balance i det.
Herunder bliver de punkter, som hr. Pelle Dragsted er inde på, adresseret midt i en samlet balancering, som vi også godt kunne se os selv i.
Jacob Mark (SF), 2018-05-03:
Det er jeg glad for fru Mette Abildgaard spørger om, for vi skrev klokkeklart i vores udspil om det her, at selvfølgelig skal man kunne få en privat løn ved siden af.
Det er der flere grunde til.
En grund er sådan set, at vi er imod politiske dobbeltmandater, og at vi tror på, at ved at regulere på den her måde vil der også være færre politiske dobbeltmandater i fremtiden.
Vi mener, at det vederlag, man får for et fuldtidshverv, er højt nok til også at dække de andre politiske hverv.
Så er der sådan noget som spørgsmålet om grundlæggende demokrati i det.
Det er derfor, at det også er lidt anderledes end med det private erhvervsliv.
Jeg synes, at der skal være flere mennesker til at være talerør og flere, som folk kan stemme på, og derfor er jeg også imod dobbeltmandater.
Der er afskaffelsen af dobbeltvederlag en vej at gå.
Mette Abildgaard (KF), 2018-05-03:
Jeg er jo grundlæggende uenig i det her med dobbeltmandater, som jeg synes kan bidrage med rigtig meget godt og sundt til vores demokrati, men jeg forstår simpelt hen ikke helt logikken.
For hvis logikken er, at det at være folketingsmedlem er et fuldtidshverv, som optager ens fulde tid, så må konsekvensen jo være, at man skal koncentrere kræfterne dér, og at man ikke skal have andre mandater rundtomkring.
Ud fra den logik om, at det er et fuldtidshverv at være folketingsmedlem, så forstår jeg ikke, hvorfor man så godt kan anerkende, at medlemmer har privat beskæftigelse ved siden af.
Det går jo ud over arbejdet i Folketinget, må man formode ud fra den logik, der bliver anlagt her.
Tak for det.
Nu kommer ordføreren i sin tale mere vidt omkring end bare lige det, forslaget konkret går ud på, og derfor vil jeg også tillade mig at spørge ind lidt bredere.
Ordføreren nævnte muligheden for at stille krav om, at der ikke skulle være mulighed for at få dobbeltvederlag.
Altså, det er det her med, at hvis man både sidder i en kommunalbestyrelse og i Folketinget, så skal det ikke være muligt at få vederlag begge steder fra.
Jeg går ud fra, at logikken er, at man får vederlag fra Folketinget, og derfor har man ikke brug for vederlag andre steder fra.
Men jeg vil bare høre, om man så vil føre logikken helt derud, hvor man siger: Tag eksempelvis hr. Ole Sohn, som havde et forlag igennem rigtig mange år, mens han samtidig sad i Folketinget og passede sit arbejde der.
Og der er medlemmer i dag, der har virksomhed ved siden af.
Må man så heller ikke det?
Eller hvordan skal det forstås?
Josephine Fock (ALT), 2018-05-03:
Vil Liberal Alliance opfordre de øvrige partier, som er med i stemmeaftalen, til at genoptage drøftelserne?
Leif Mikkelsen (LA), 2018-05-03:
Det kan sagtens være en overvejelse.
Carsten Kudsk (DF), 2018-05-03:
Tak til ordføreren.
Ordføreren snakker om det her med pension og andre ting, og det tror jeg godt man kan forklare folk.
Det er bare lidt problematisk at forklare folk det der med, at ministres børn også får en del af pensionen.
Kender ministeren til nogen steder i det private erhvervsliv, hvor der er nogle, der har nogle pensionsordninger, hvor børnene også får en del af pensionen, ligesom på tjenestemandsområdet?
Pelle Dragsted (EL), 2018-05-03:
Men igen vil jeg for bare lige at forstå det helt præcist sige, at som jeg hører ordføreren, mener ordføreren stadig væk, at så skal man ligesom kigge på det hele.
Det tror jeg ikke der er nogen der er uenige i.
Er det fair, at man optjener fuld pension på 8 år?
Eller var det måske fair at sige, at man optjente den i et lavere tempo?
Altså, kunne man ikke kigge på det uden samtidig at skulle sætte lønnen op for ministre?
Eller mener ordføreren, at det her i alle tilfælde skal hænge sammen?
Leif Mikkelsen (LA), 2018-05-03:
Jeg har ikke indgående kendskab til det.
Nu ved jeg ikke, hvad ministeren kender til det.
Jeg er ikke minister, så det skal jeg ikke svare på, overhovedet.
Men der er masser af forskellige ordninger knyttet til ansættelse osv., hvor der også er forsikringsordninger med.
Jeg mener ikke, at man kan stå og sige, at det er det ene sted, men ikke det andet sted.
Sådan hænger det ikke sammen.
Hvis jeg nu sætter tallene op i forhold til hinanden, afskaffer det næsten sig selv.
Man skal nå pensionsalderen, og den er lige om lidt 68 år, og man skal have børn under 21 år, så det er stort set selvafskaffende, kan jeg se, hvis jeg sådan begynder at lægge tallene sammen.
Josephine Fock (ALT), 2018-05-03:
Tak for det.
Det her er jo så endnu et borgerforslag, som altså har fået 50.000 underskrifter, og som vi derfor behandler i salen, og det er et forslag til folketingsbeslutning om afskaffelse af ministerpension og pension til ministerbørn.
Lad mig sige med det samme, at Alternativet bakker fuldstændig op om hensigten i det her forslag.
Vi sammenligner os med tjenestemandspensionen, som vi så ikke følger hundrede procent.
Der er en anden optjening for folketingsmedlemmer og ministre, hvor der er en hurtigere optjening, end der er for normale tjenestemænd, men tjenestemandsansatte er også en gruppe, der bliver mindre og mindre, fordi den almindelige tjenestemandsansættelse stort set er afskaffet bortset fra i forsvaret og politiet.
Så det er på en eller anden måde ikke hensigtsmæssigt – synes vi – at vi følger den pensionsordning.
Derimod vil vi rigtig gerne lægge op til, som borgerforslaget her også gør, at man følger en arbejdsmarkedspension.
Forslaget her konkretiserer så, at det skal være pædagogernes arbejdsmarkedspension, og som den tidligere ordfører fra Enhedslisten har fremført, er der forskellige pensionsordninger i den arbejdsmarkedspension, alt efter om man er leder eller menig medarbejder.
Derfor synes vi, at det er rigtig fornuftigt, at vi laver et betænkningsbidrag enten sammen med Enhedslisten eller for os selv i Alternativet, hvor vi siger, at det, der er vigtigt for os, er at følge tankegangen i det her forslag om, at man skal følge en arbejdsmarkedspension.
Det vil i vores øjne øge gennemsigtigheden i forhold til folketingsmedlemmers og ministres pensionsordninger, og det, der er helt afgørende for os, er, at der er en gennemsigtighed i, hvordan vi er aflønnet, og hvilken pension vi får.
Så er jeg helt enig med nogle af de ordførere, der har sagt, at tingene jo hænger sammen.
Der er noget med løn, og der er noget med pension, og det er derfor, jeg synes, at det vil være så gavnligt, hvis vi fulgte Vederlagskommissionens indstilling, fordi der lige præcis er taget hensyn til den afvejning.
Nu har jeg jo kun været herinde siden sidste valg i 2015, men jeg synes, at det på en eller anden måde er utroligt så meget tid, vi bruger på at diskutere det her, og jeg kunne så godt tænke mig, at man fik det løst en gang for alle, således at der kommer den her gennemsigtighed, så vi også får fjernet vores skattefri fradrag og får dem konverteret til en bruttoløn, som er fuldstændig gennemsigtig, og som folk kan forstå: Hvad får et folketingsmedlem i løn, hvilken arbejdsmarkedspension har de, hvilket fratrædelsesvederlag er der osv.?
som følger almindelige menneskers ansættelsesvilkår.
Så vi bakker op, men vil også lave et betænkningsbidrag, hvor vi skriver, at vi synes, at der skal være en arbejdsmarkedspension, som passer til de enkelte faggrupper herinde osv.
Martin Lidegaard (RV), 2018-05-03:
Jeg og Det Radikale Venstre er meget på linje med Alternativet, hvad angår det her.
Det betyder altså, at vi sådan set godt kan tilslutte os hensigten – det overordnede formål, om jeg så må sige, i det her borgerforslag – altså, at både minister og folketingsmedlemmer kommer ind under arbejdsmarkedspensionslignende vilkår, men at vi omvendt altså kun kan se os selv i det, hvis man samtidig kigger på den honorering, der så er, sådan at man samlet set får en balance i det, og sådan at man ikke bare lige går ud og skærer rimelig dramatisk i de vederlag, som der bliver givet i dag, og som skal være sammenlignelige med ledervederlag andre steder i samfundet.
I hvert fald vil vi være tvunget til at stemme nej, hvis det ender i en ren og skær afstemning, men en hensigtserklæring om at prøve at nærme os kommissionens anbefalinger kunne vi godt se os selv i.