Jens Rohde (KD), 2021-06-01:
Der er jo tale om implementering af et EU-direktiv, som jeg selv har været med til at lande en aftale om efter 4 års forhandlinger og arbejde i Europa-Parlamentet.
Det skete den 17. april 2019.
Lovforslaget her er rigtigt godt, for helt grundlæggende handlede både direktivet og det her lovforslag jo om at gøre op med det, jeg har kaldt verdenshistoriens største kunsttyveri, nemlig at der er virksomheder, der tjener en bunke penge på at viderebringe andre menneskers produkter og ikke betaler noget som helst til kunstnerne eller til dem, der udgiver publikationerne.
Så den ramme er helt fin.
Der er bare nogle uklarheder i lovforslaget.
Vi havde under de meget, meget lange forhandlinger i Europa-Parlamentet og med Rådet og Kommissionen en meget heftig offentlig debat, hvor der var meget, meget stor aktivitet ude på nettet og også i forhold til os, som sad og forhandlede det her direktiv.
Personligt fik jeg i løbet af et døgn 73.000 mails fra folk, der var utilfredse med det her direktiv, fordi påstanden var, at det ville ødelægge internettet, som vi kender det i dag.
Det er jeg uenig i.
Men vi gjorde meget ud af at prøve at lande en tekst og en ånd i forslaget, som skulle sikre, at vi ikke får en hel masse retssager.
Derfor er der to artikler i det direktiv, nemlig artikel 15 og artikel 17, som er helt centrale, og som det her lovforslag ikke i sin fulde udstrækning adresserer præcisionen af.
Vi lovede dengang under forhandlingerne, at det jo, hvis man går på Strøget og optager sig selv, aldrig skulle være sådan, at den musik, der så kommer ud af en butik, som eventuelt spiller musik, skulle være afgiftsbelagt.
Jeg tror, de fleste vil synes, at det jo ikke er fornuftigt at sige, at musik, som bruges passivt og indirekte, skal afgiftsbelægges i et aftalesystem.
Det er ikke rimeligt.
Det må være den direkte brug, som skal afgiftsbelægges.
Hvis ikke vi får klarlagt dette scope, som det hedder med et engelsk ord, denne ramme, vil vi se et hav af retssager i de kommende år, og det har ingen af aktørerne en interesse i vi ender i.
Derfor er det min anbefaling, at man sørger for, at denne ramme er så præcis som muligt, nøjagtig som vi diskuterede det, og som vi lovede det, da vi lavede den endelige aftale om dette EU-direktiv.
Det andet handler om noget, der hedder framing.
Hvis jeg nu tager et billede heroppefra af hr. Martin Lidegaard – så fik jeg hans opmærksomhed – og hr. Martin Lidegaard er mit primære objekt, så er det sådan, at bagved hænger der et meget smukt maleri af Olaf Rude, og skal det maleri, der er i baggrunden, så også være afgiftsbelagt?
Det åbenlyse svar burde jo være nej, men i henhold til loven her, er det ikke særlig klart.
Og det vil også åbne for en masse retssager, og det vil begrænse en hel masse publikationer i at kunne tage billeder.
I hvert fald skal de ind og manipuleres bagefter, hvis man kommer til at stå foran en plakat eller foran et kunstværk, fordi der i baggrunden er et kunstværk, som så efterfølgende skal afgiftsbelægges.
Det og så det forhold, at man kan videregive de såkaldte hyperlinks med en ramme, så længe de er inde bag en betalingsmur, uden at der kan opkræves afgifter for det, er vi nødt til at få sikret, for det var det, vi lovede borgerne, da vi forhandlede dette EU-direktiv på plads, og det er de uklarheder, som det ellers glimrende lovforslag fra kulturministerens side ikke adresserer.
For at vi kan undgå uklarheder, og for at vi kan implementere loven i den ånd, som den er lavet jævnfør direktivet, og for at vi undgår en masse retssager i fremtiden, vil jeg meget indtrængende bede Tinget om at stemme for de ændringsforslag, som jeg har stillet uden for betænkningen.