Rasmus Jarlov (KF), 2016-10-25:
Tak for det, og tak til udenrigsministeren for en fin redegørelse.
Det er hjerteblod for os, at vi har et godt samarbejde med Færøerne og Grønland, og at vi har et godt og stærkt rigsfællesskab.
Vi kommer heller ikke uden om, at det er et område, som vi kommer til at skulle prioritere mere i de kommende år.
Det kommer nok også til at skulle koste lidt flere ressourcer, for der er en række opgaver, som vi gerne vil kunne løse bedre i Arktis.
Man kan jo dele det op i to punkter.
Vi har jo et meget stolt rigsfællesskab, som vi er rigtig glade for, og der mener vi at målet for os må være, at vi hele tiden kan udvikle og justere på samarbejdet i rigsfællesskabet for at sikre, at det er til gavn for alle tre lande i rigsfællesskabet.
Det er den eneste måde, hvorpå man kan bevare et frivilligt fællesskab, som rigsfællesskabet jo er, nemlig ved at alle de parter, som er med i det, føler, at det er til gavn for dem.
I det øjeblik, rigsfællesskabet ikke er til gavn for enten Danmark, Grønland eller Færøerne, vil det falde fra hinanden.
Så hvis man nu skal bevare det, må man hele tiden sikre, at det er til gavn for alle tre parter.
Vi mener, at der er rigtig meget, vi kan samarbejde om.
Jeg er sådan set ret enig i det, som hr. Martin Lidegaard sagde før, nemlig at i en stor verden er der ingen grund til at fragmentere det endnu mere, men vi skal stå sammen i rigsfællesskabet, og der er en lang række områder, hvor vi kan være bedre til at udnytte synergierne inden for kultur, uddannelse, fiskeri, handel, forskning og en lang række andre områder.
Der bør vi kunne få mere ud af hinanden.
Det, der er vigtigt, er derfor, at Grønland og Færøerne bliver inddraget på den rigtige måde så meget, som Grønland og Færøerne ønsker det.
Også her i Folketinget føler jeg at det er vigtigt at de 4 nordatlantiske medlemmer bliver inddraget i eksempelvis forsvarsforlig og andre aftaler, som har stor betydning for Grønland og Færøerne.
Når man er 100 gange større end de to andre lande hver for sig, er det selvfølgelig klart, at Danmark kommer til at fylde relativt meget i det samarbejde, men det er vigtigt, at det ikke kommer til at blive opfattet på den måde, at det er Danmark, der bestemmer over Grønland og Færøerne, for det er ikke intentionen med fællesskabet.
Intentionen er, at det skal være ligeværdige partnere, som træffer beslutninger sammen og i fællesskab.
Jeg kunne godt se for mig, at Grønland og Færøerne oftere stod i spidsen for det samarbejde, vi har.
Det gør man jo nogle gange.
Nogle gange er det folk fra Grønland og Færøerne, som forhandler på rigsfællesskabets vegne, og det er jo fuldstændig naturligt, at når det drejer sig om områder, som udelukkende har betydning for Grønland og Færøerne og ikke rigtig har nogen betydning for Danmark, så må det selvfølgelig være sådan, at så er det de grønlandske og de færøske interesser, som man varetager, og dermed må det også være sådan, at man sætter grønlændere og færinger i spidsen for forhandlingerne. Man kunne også godt gå endnu længere.
For min skyld kunne man jo egentlig sagtens en dag have en grønlandsk eller færøsk udenrigsminister eller fiskeriminister eller noget andet.
Det er der sådan set ikke noget i vejen for.
Der er ikke rigtig nogen grænser for, hvor meget Grønland og Færøerne kunne stå i spidsen for rigsfællesskabet og dermed for den regering, som jo faktisk er rigsfællesskabets regering og ikke bare en rent dansk regering, selv om vi omtaler den sådan til hverdag.
I forhold til økonomien i rigsfællesskabet er det ikke det vigtige, for fra Danmarks side er det jo ikke store beløb, der er tale om.
For Grønland er bloktilskuddet en rimelig stor andel af Grønlands økonomi, for Færøerne noget mindre, og for Danmark er der tale om ret små beløb, som vel samlet set svarer sådan nogenlunde til Danmarks Radios budget eller noget i den stil.
Skal man vælge imellem at have Danmarks Radio eller have et rigsfællesskab, ved vi godt, hvad vi foretrækker.
Det er selvfølgelig det sidste.
I forhold til det internationale samarbejde uden for rigsfællesskabet, altså med andre nationer i Arktis, mener vi, at det er meget vigtigt, at vi bevarer et godt samarbejdsklima med russere, amerikanerne, canadiere og Island – så ved jeg ikke, om jeg har glemt nogen, det tror jeg ikke – som grænser op til Arktis.
Vi er jo enige i det, som andre ordførere også har sagt her, nemlig at vi skal undgå en militarisering af det arktiske område.
Derfor søger vi selvfølgelig ikke en konflikt med Rusland i Arktis.
Vi har et behov for at opruste med overvågningskapaciteter og miljøkapaciteter, men vi har ikke et behov for at opruste med kampfly eller med hæren i Grønland eller Færøerne.
Det er ikke områder, som er militært truede på nogen måde.
Det eneste sådan rigtig væsentlige militære mål, som er i Arktis, er vel Thulebasen, og den må vi jo regne med at amerikanerne selv kan stå for at forsvare, eftersom det er deres base.
Selv om vi ikke vil lægge fingrene imellem i forhold til Ruslands uhyrlige politik i øjeblikket, hvor de er begyndt at invadere lande i Østeuropa uden på nogen måde selv at være truet, og hvor de bomber civile i Syrien osv., så vil vi stadig væk gerne have en dialog med russerne.
Vi vil gerne have, at vi kan samarbejde på de områder, som det giver mening at samarbejde om i Arktis.
Her er, som jeg tror jeg har nævnt, redningsberedskabet og miljøberedskabet noget, som skal prioriteres langt mere.
Som jeg er orienteret, har vi ikke et tilstrækkeligt redningsberedskab til at håndtere, hvis eksempelvis et krydstogtskib går ned i Arktis.
Så vil vi ikke være i stand til at kunne redde alle passagererne.
Vi har simpelt hen ikke kapacitet nok til de meget store krydstogtskibe, som der er flere og flere af, og der lurer jo så potentielt en ny Titanickatastrofe, hvis ikke vi får et bedre redningsberedskab.
Det skal vi simpelt hen have på plads.
Det er også en forudsætning for, at turismen kan trives i området, hvilket betyder meget for Grønland og Færøerne.
Hvis der kommer et stort olieudslip i området, hvor der er mere og mere skibstrafik, jamen så har vi ikke et tilstrækkeligt beredskab til at håndtere sådan en potentiel miljøkatastrofe.
Det er nogle områder, vi mener vi skal kunne prioritere bedre.
Det må være af høj prioritet for rigsfællesskabet at være i stand til at håndtere den slags opgaver, og jeg ser det derfor som en bunden opgave, at vi får tilført flere midler til Arktisk Kommando og til de andre myndigheder, som måtte have nogle opgaver i Arktis.
Jeg ser derfor bl.a. meget frem til forhandlingerne om det næste forsvarsforlig, hvor det her med sikkerhed vil indgå som et af de meget vigtige elementer i forhandlingerne.