Jacob Mark (SF), 2018-10-11:
I Danmark presser vi børn mere og mere; det er min helt klare opfattelse.
Vi har travlt med at give dem fart på.
Historisk set
kommer de hurtigere fra vuggestue til børnehave nu, end de har gjort før; de kommer hurtigere fra børnehave til skole nu, end de har gjort før, fordi der er penge at hente ved at presse dem hurtigt af sted.
Når de så kommer i folkeskole, skal de testes 10 gange, og til de test kan man forteste 2 gange, og det kan så blive 30 gange i en folkeskoletid.
Jeg tror ikke, det er tilfældigt, når flere børn oplever angst, flere børn får depressioner.
Jeg tror ikke, det er tilfældigt, når flere børn er usikre.
Det er ikke alle børn, der er sådan her, det er jeg med på, men jeg ser en tendens, og jeg synes, der er en tendens til, at de her glasbørn bliver der flere og flere af, som er usikre og trætte af at blive testet, og som ikke finder den samme glæde ved at komme i skole, som børn tidligere har haft.
Og hvis man kigger på den nationale test i 2. klasse, som jo i virkeligheden måske er det tætteste, vi kommer på de her sprogprøver, så er det bevist, at der er mange børn, der decideret mistrives med de her test.
Der er forskere, der har stået herinde i Landstingssalen og fortalt, at der er eksempler på børn, der græder og bliver holdt hjemme, fordi de ikke vil op til de der test.
Det er ikke godt for børnene.
Nu indfører man så en stopprøve eller en sprogprøve, og det er ikke bare én, det er to, hvis de ikke klarer den første, og det er ikke bare to, det kan være tre, og det er ikke bare tre, det kan være fire, og så kan man nærmest også få et femte forsøg.
Jeg vil bare sige, at det her er 6-årige børn, og jeg tror ikke, at vi får færre glasbørn af at lade 6-årige børn komme i prøvelignende situationer, der kommer til at afgøre, om de får lov til at fortsætte sammen med deres klassekammerater.
Hr. Mattias Tesfaye og Socialdemokratiet, som desværre er gået med i aftalen, sagde, at det jo bare er en stigning fra 1.700 til 1.900 børn, der går om – det er ingen skandale.
Men det er jo ikke kun det, at der er flere, der går om, det er jo også det, at vi endnu en gang kaster en ny test ind i vores skolesystem og endnu tidligere end før.
Undervisningsministeren har flere gange sagt, at der er brug for en hård bagkant for at løse det her problem.
Jeg mener ikke, der er brug for hårde bagkanter over for 6-årige børn.
Der er brug for dygtige voksne; der er brug for tid til de børn, der helt soleklart har udfordringer; der er brug for tillid til lederne; og der er brug for tidlige indsatser.
Vi har sammen sat sprogvurderinger i gang af børn, der går i børnehave.
Vi ved præcis, hvem det er, der har sproglige udfordringer.
Det spurgte jeg til under forhandlingerne.
Men i stedet for at gøre noget for alle dem, som vi ved har sproglige udfordringer, og bruge pengene på dem i 0. klasse, så begynder vi at teste på ny, men kun i nogle udsatte boligområder, med de her sprogprøver.
Hvorfor ikke sætte ind der, hvor vi ved problemerne er?
Og hvorfor ignorerer både Socialdemokratiet, regeringen og Dansk Folkeparti både BUPL, DLF, Børnerådet, børne- og kulturcheferne, skolelederne, der siger, at det her er skidt for børnene, og som siger, at det er stigmatiserende, stressende, pressende for børnene og decideret dumt?
Det forstår jeg ikke.
Jeg forstår ikke, at Socialdemokratiet, som vi forhandlede med i lang tid, og som har sagt, at de vil være børnenes statsminister efter et valg, og som har sagt, at vi stresser børn og unge for meget, kan være med til at indføre fire sprogprøver for nogle af dem, jeg kalder glasbørn, allerede i 0. klasse.
Og jeg forstår ikke, at den regering, der har skiftende ministre, der siger, at vi stresser og presser børn for meget, så bare i en anden sammenhæng indfører stop- eller sprogprøver for 6-årige børn.
Og vi mener, at man kan gøre det med et smalt muligt flertal.
Man har indført det med et flertal uden om forliget, og derfor kan vi også afskaffe det igen, lige så snart der er et rødt flertal uden om forliget.