Anna Falkenberg (SP), 2023-01-19:
Tak, formand.
Det er et nyt år, en ny virkelighed, samarbejde i en ny betydning.
Det er nyt for mig at stå her, en ny virkelighed.
Jeg er umådelig taknemlig for at have fået opgaven og ikke mindst tilliden fra de færøske vælgere.
Ligesom min forgænger er jeg overbevist om, at de nordatlantiske folketingsmedlemmer er et vigtigt led i at sikre et godt samarbejde mellem rigsdelene – og det er lige præcis det, der er og bliver mit udgangspunkt og det fundament, jeg ønsker at bygge min forholdsvis nye politiske karriere på, nemlig samarbejde.
I Danmark har vi nu fået en historisk regering hen over midten.
Det er et samarbejde, som ikke er baseret på manglende alternativer, men som er baseret på en nødvendighed af at finde brede løsninger, også for rigsfællesskabets fremtid.
Færøerne har ligeledes fået en ny regering.
Mit parti, Sambandsflokkurin, er desværre ikke en del af den, men Sambandsflokkurin vil være en konstruktiv medspiller for den færøske regering i de sager, som vi tror på, og hvor et bredt samarbejde kan gavne det færøske samfund.
Det er kun en fordel, at vi samarbejder bredt, for vi lever i tider, hvor det er nødvendigt.
Vi må forholde os til en uforståelig og usikker verden.
Der er krig i Europa; Putin gjorde det, som vi alle troede hørte fortiden til.
Færøernes forhold til Rusland har ikke ligefrem været elefanten i rummet – nærmest tværtimod.
Færøernes fornyelse af fiskeriaftalen med Rusland har været et meget omtalt emne, særlig i de danske medier.
Det kan jeg sådan set
rigtig godt forstå, og jeg synes, det er godt, at sagen bliver belyst.
Og jeg har ikke tænkt mig at stå her i dag og forsvare aftalen, men jeg vil forsøge at skabe forståelse for baggrunden for den.
Lad mig starte med at slå fast, at beslutningen om at forlænge vores fiskeriaftale med Rusland var svær.
Det var et stort dilemma.
For på den ene side kan man så lave en demokratisk aftale med et udemokratisk land, eller kan vi på den anden side være bekendt at overlade forvaltningen af vores fælles fiskebestand i hænderne på Rusland og dermed intet opsyn have med bestanden og dens bæredygtighed?
Fisk kender som bekendt ingen landegrænser, men samtidig er vi også bevidste om, at vi har et ansvar over for vores allierede i Vesten.
Det er et moralsk dilemma, og svaret er ikke entydigt, desværre.
Inden krigen var Rusland en af Færøernes største handelspartnere.
Det er de ikke længere.
Eksporten til Rusland var i 2021 på 2,3 milliarder danske kroner, hvor den i dag nærmest er ikkeeksisterende.
Vi har skullet omstille os til en ny virkelighed og har været nødsaget til at finde nye markeder.
I nogle tilfælde har det været muligt, især inden for lakseindustrien, men hvad angår den pelagiske industri – sild og makrel – og eksporten heraf, har det været svært.
Som min forgænger sagde det i næsten hver eneste tale, han holdt på den her talerstol, så er det af enorm betydning, at Færøerne får en bedre handelsaftale med EU.
Den forhenværende regering på Færøerne og den forhenværende regering her i Danmark har sat et stort arbejde i gang og lagde mange kræfter i at få en bedre handelsaftale med EU.
Det har dog vist sig at være svært at trænge igennem i systemet, og tingene går desværre for langsomt.
Vi har i dag mere end nogen sinde brug for, at Danmark som en del af EU er en aktiv medspiller, der støtter og arbejder for en fornyet handelsaftale.
For sammen har vi en langt større slagkraft.
Vi vælger Vesten, men vi har også brug for, at Vesten vælger os.