Kristian Thulesen Dahl (DF), 2022-03-15:
Tak for det, formand.
Lad mig allerførst starte med selvfølgelig at sige tak til alle ordførerne, men også bede fru Birgitte Bergman om at sende en stor hilsen til sin mor.
Hvis jeg kan sådan nogenlunde hovedregning, er det 40 år siden, tror jeg, det var, at fru Bergman kom til Danmark, eller hvordan var det?
43 år måske?
Undskyld, 63 år, ja.
Men vi er i hvert fald tilbage i en tid – det var det, jeg ville komme frem til som pointe, og det er jo også nævnt i bemærkningerne til beslutningsforslaget – hvor man i virkeligheden sagde, at nu lavede man en ordning i Norden, hvor man gensidigt så kunne udøve stemmeret ved lokale valg, fordi man syntes, at vi var meget tæt på hinanden, at vi lignede hinanden, og at det var helt naturligt, at vi også havde stor udveksling hen over landegrænserne.
Det var også det – som der står i bemærkningerne – der gjorde, at der i 1981 var 35.000 udlændinge, som havde stemmeret ved lokalvalg i Danmark.
Se, det er jo nok en situation, der sådan er til at have med at gøre.
Det er nok ikke en særlig udfordrende situation, heller ikke for sådan et principielt demokratisk synspunkt, i forhold til hvem der egentlig har ansvar og dermed skal have indflydelse.
Og der kunne jeg lige i parentes komme til at nævne Socialdemokratiets ordfører, der taler om ret og pligt, og det er jo rigtigt.
Jeg kunne også tale om indflydelse og ansvar.
Hvem er det egentlig, der fundamentalt set har ansvaret i et land?
Det er jo landets statsborgere.
Vi er så fra 35.000 i 1981 kommet til, at vi i 2021, da vi havde kommunalvalg sidst, altså i november måned sidste år, taler om 415.000 udlændinge, der har stemmeret ved lokalvalg i Danmark – 415.000.
Altså, næsten 9 pct. af de stemmeberettigede ved valget i november sidste år var udlændinge, og det er jo det, jeg tror kommer bag på rigtig mange danskere, altså at vi er nået så langt.
Og så kan man diskutere, om vi så ikke også bør have en mere principiel diskussion af, om det er en udvikling, der bare skal accelerere, også i de kommende år, eller om vi i virkeligheden skal finde metoder til at prøve at lægge en begrænsning på det her.
Vi ved også alle sammen godt – der er jo ingen grund til at foregøgle hinanden noget – at i dag er indvandrere i Danmark jo en meget, meget bred gruppe.
Det er jo ikke alene fra lande omkring os, der ligner os.
Det er også fra lande, der jo i den grad slet ikke ligner os.
Og der er også en tendens til, at udlændinge i Danmark måske samler sig forskellige steder, baseret på, hvorfra de kommer, i nogle kommuner mere end i andre, og så er det klart, at så har man også en større mulighed for at udøve sin indflydelse dér og få det område til i højere grad at tænke i ens retning, hvis man vil.
Men jeg har altså den tanke, og det gælder, uanset om det er inden for EU eller uden for EU, at hvis jeg op til et lokalvalg flyttede til Østrig eller til Ungarn, eller hvor man nu kunne flytte hen, og regnede med, at man, et par måneder efter man var flyttet dertil, skulle udøve sin stemmeret ved et lokalvalg, så var det jo ikke sikkert, at ens forudsætninger var helt supergode til at gøre det.
Det er jo ikke engang sikkert, man kan sproget.
Det er ikke sikkert, man forstår, hvad det er for en valgkamp, der føres, og hvad det er for nogle argumenter, der bringes til torvs.
Og jeg ved godt, at mange steder i kommunerne kan man jo gå hen at finde brochurer om snart sagt alt mellem himmel og jord på alle mulige forskellige sprog, men det er jo ikke på den måde, et lokalt demokrati udarter sig.
Selvfølgelig kan man sige, at hvis man har levet i et land i rigtig mange år og er en integreret del af lokalmiljøet, har man en anden mulighed, end hvis man umiddelbart er tilflytter.
Men vi har ikke engang en diskussion i dag, der handler om, at man f.eks. bare har nogle sprogkrav, man skal leve op til, for at man kan udøve sin stemmeret som udlænding.
Nej, man kommer bare hertil, og så har man jo en ret efter de her regler.
Derfor vil vi jo rigtig gerne, at vi får en diskussion af det her.
Nu får vi om ikke andet en behandling af vores beslutningsforslag her, B 56.
Vi får lidt udvalgsbehandling, hvor vi kan diskutere det.
Jeg er selvfølgelig fuldt på det rene med, at man kan sige, at det her forslag kan man ikke støtte, fordi det strider, som ministeren også var inde på i starten, mod EU-regler og folkeretten, og jeg skal komme efter dig, og så er vi snart ikke højere oppe i forhold til afvisningsgrunde.
Men jeg synes alligevel også, at det tjente ministeren lidt til ære, at man også tog en politisk diskussion af det, altså hvor man står holdningsmæssigt, og der er jeg jo så glad for, at Socialdemokratiet stemte for, da vi i folketingssamlingen 2009-10 fik igennem, at vi rykkede karensperioden for ikke-EU-borgeres valgret fra 3 år til 4 år.
Så kan det være, vi på et tidspunkt får mulighed for lige at hive den op på 5 år, som jeg kan forstå folkeretten jo giver mulighed for.
Det kunne være et skridt i vores retning.