Mattias Tesfaye (S), 2020-12-17:
Nye Borgerlige foreslår med beslutningsforslaget her bl.a., at kriminelle udlændinge konsekvent skal udvises efter første dom.
Nye Borgerlige skriver, at beslutningsforslaget ikke forudsætter, at Danmark melder sig ud af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, men at forslaget forudsætter, at det ved lov besluttes, at Danmarks internationale forpligtigelser, herunder menneskerettighedskonventionen, skal fraviges i sager om udvisning af kriminelle udlændinge.
Misbruger man sit ophold i Danmark til at begå alvorlig kriminalitet, har man selvfølgelig ikke noget at gøre fortsat i det danske samfund.
Men jeg vil også gerne understrege, at det samtidig er vigtigt for os, at vi lever op til vores internationale forpligtigelser.
Og inden for den ramme arbejder vi benhårdt for at sikre, at myndighederne har de bedste forudsætninger for at udvise og udsende kriminelle udlændinge.
Men et forslag om at indføre en ubetinget regel om udvisning efter første dom er ikke noget, der kan gennemføres inden for rammerne af vores internationale forpligtigelser.
Det har jeg også for nylig besvaret i et udvalgsspørgsmål.
Regeringen kan derfor alene af den grund ikke støtte beslutningsforslaget.
Udvisning er i øvrigt et område, som prioriteres af både den nuværende og den daværende regering, og derfor støttede Socialdemokratiet også op om de skærpelser af udvisningsreglerne, der blev vedtaget af et bredt flertal i Folketinget i maj 2018.
Her blev der bl.a. på baggrund af Menneskerettighedsdomstolens praksis fastsat retningslinjer for, hvornår de danske domstole i almindelighed kunne udvise kriminelle udlændinge.
Vi har dermed sikret, at domstolene i videst muligt omfang udnytter udvisningsreglerne inden for rammerne af forpligtigelserne.
Og som reglerne er i dag, er det helt grundlæggende sådan, at hvis en kriminel udlænding efter udvisningsreglerne kan udvises af Danmark, så skal der ske udvisning – medmindre det med sikkerhed vil være i strid med Danmarks internationale forpligtigelser, som der står.
Det er et værktøj, som jeg mener skaber et incitament for den enkelte til ikke at begå kriminalitet, og det er også et værktøj, er det min helt klare opfattelse, som efter den seneste retspraksis fra domstolene viser, at skærpelserne af udvisningsreglerne har haft den ønskede effekt.
Kigger man f.eks. på Højesterets praksis over de seneste år, er der tydelige tegn på, at tendensen er, at flere udlændinge, som har begået meget alvorlig og gentagen kriminalitet, udvises, på trods af at de er født i Danmark eller er kommet hertil som ganske unge og derfor har en stærk tilknytning til landet.
Det er selvfølgelig svært at sige helt præcist, om tendensen skyldes de seneste års skærpelser af udvisningsreglerne.
Som bekendt kan en straffesag være længe undervejs, og domstolene foretager en konkret og individuel vurdering af omstændighederne i hver enkelt sag, men jeg glæder mig da over det faktum, at flere rent faktisk udvises – også selv om de har en stærk tilknytning til Danmark.
Og som sagt er de gældende regler sådan, at når betingelserne for udvisning er til stede, skal domstolene alene undlade at udvise, hvis udvisningen med sikkerhed vil være i strid med konventionerne.
Jeg vil i øvrigt pege på en anden problemstilling, som jeg mener er mindst lige så vigtig – ikke bare for regeringen, men for samfundet som helhed – og det er også en problemstilling, som forslagsstillerne peger på, nemlig håndhævelsen af udvisningen.
For vi skal have fokus på håndhævelse, så de udlændinge, som udvises, rent faktisk også sendes ud af landet.
Det er altså ikke nok, at en dommer banker i bordet; vi skal også have personen op i flyet.
Efter min mening bør den politiske debat måske også interessere sig mere for det, altså hvordan vi helt lavpraktisk sikrer en effektiv og hurtig håndhævelse af udvisningen.
Og som jeg allerede har slået fast i en række sammenhænge, er det en høj prioritet for regeringen, at det sker, og at det sker hurtigst muligt.
Og når de og andre uden lovligt ophold vælger at modsætte sig myndighedernes afgørelse, så bruges der penge, som vi kunne have brugt på kernevelfærd eller i nærområderne, og det er et problem, som vi ikke vil ignorere.
Afgørelser truffet af de danske myndigheder skal selvfølgelig efterkommes; det er jo et helt fundamentalt princip for et retssamfund.