runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Med dette beslutningsforslag foreslår Venstre, Konservative, Liberal Alliance og Nye Borgerlige at pålægge regeringen at gennemføre ti tiltag, som skal sikre, at virksomheder i Danmark har en ordentlig adgang til at tiltrække arbejdskraft fra udlandet.
Det foreslås bl.a. at indføre en ny og mere lempelig beløbsordning i tillæg til den eksisterende beløbsordning, udvide fasttrackordningen, lempe Working Holiday-ordningen og sikre kortere sagsbehandlingstid hos SIRI.
I Socialdemokratiet er vi enige med forslagsstillerne i, at det er vigtigt, at vores erhvervsliv har adgang til den arbejdskraft, man har brug for.
Derfor har vi lavet en positivliste for faglærte, en arbejdsmarkedstilknytningsordning og for nylig aftalt at etablere en midlertidig supplerende beløbsordning med en beløbsgrænse på 375.000 kr.
Sammen med arbejdsmarkedets parter og KL har vi afsat 12 mio. kr., der skal bidrage til at sænke sagsbehandlingstiderne i SIRI.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at udenlandske arbejdstagere fra tredjelande kommer til Danmark på ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
Vi skal med andre ord sikre, at erhvervslivet har adgang til den arbejdskraft, de har brug for, samtidig med at vi står vagt om danske løn- og arbejdsvilkår.
Derudover blev der sendt et lovforslag i høring i går, som har til formål at udmønte de dele af aftalen om international rekruttering og mangel på arbejdskraft, som blev indgået i januar.
Det pågældende lovforslag indeholder flere af de initiativer, som dette beslutningsforslag også indeholder, eksempelvis om fasttrackordningen og om en midlertidig supplerende beløbsordning, blot med mindre forskelle.
På den baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget.
Det har jeg ikke nogen beregninger på, men det, jeg i hvert fald kan konstatere, er, at når man i dag ser analyser af, hvorvidt folk, der kommer på de forskellige erhvervsordninger, herunder beløbsordningen, er et positivt bidrag til Danmark eller ej, så er det jo entydigt et positivt bidrag, for det er folk, der er kendetegnet ved, at de kommer og arbejder.
Derfor er jeg ikke bekymret for, at det vil blive en underskudsforretning for skatteyderne, at vi går videre ad det spor.
Ole Birk Olesen (LA), 2022-03-31:
De socialdemokratiske betænkeligheder ved en lavere beløbsgrænse for at kunne komme til Danmark og arbejde er underlige, synes jeg.
Altså, vi taler om et forslag her fra de blå partiers side om, at hvis man kan tjene 30.000 kr. om måneden eller mere, skal man have lov til at komme til Danmark under de betingelser, som der nu engang er.
I dag er det sådan, at det kan man, hvis man tjener over 37.000 kr. om måneden.
Har hr. Rasmus Stoklund hørt meget fra folk, der tjener 40.000 kr. eller 45.000 kr. eller 50.000 kr. om måneden, om, at de føler sig meget uretfærdigt udsat for konkurrence på arbejdsmarkedet, fordi der kan komme nogle udlændinge hertil til 37.000 kr. om måneden?
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Nej, men det er jo også en anden del af arbejdsmarkedet, som ikke er udsat på samme måde.
Altså, det er klart, at hvis man oppebærer en løn, der er på over 37.000 kr. om måneden, har man jo en god løn, og man har nogle kvalifikationer, der gør, at man er i stand til at oppebære den løn, og der er måske også en vis efterspørgsel efter folk med de kvalifikationer.
Og der vil der være mange i ufaglærte fag eksempelvis, som ikke på samme måde vil være beskyttede i forhold til konkurrence fra folk fra resten af verden.
Og det synes jeg jo hører med til det samlede billede.
Altså, allerede i dag har arbejdsgiverne jo mulighed for at rekruttere inden for hele EU – der kan man jo rekruttere fra i morgen.
Derudover synes jeg egentlig, det er en ret markant imødekommelse af det ønske, man har haft i dele af blå blok, at man bevæger sig fra et udgangspunkt på 448.000 kr. til 375.000 kr., og at det så kun er 15.000 kr. ned til 360.000 kr., der adskiller os fra blandt andre hr. Ole Birk Olesens forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2022-03-31:
Jeg kan afsløre for hr. Rasmus Stoklund, at alle, der får en løn udbetalt hver måned, gør sig fortjent til den løn, for ellers ville de ikke have jobbet.
Derfor er man ikke mere udsat for ufortjent at være modtager af sin løn, fordi man tjener 30.000 kr. om måneden, end hvis man tjener 40.000 kr. eller 50.000 kr. om måneden.
Alle, der er i arbejde, gør sig fortjent til den løn, de tjener, for ellers ville de ikke have deres arbejde.
Derfor er det også fuldstændig forkert at se på folk, der tjener f.eks. 30.000 kr. om måneden, som nogle, der er særlig udsatte på arbejdsmarkedet og særlig udsatte for konkurrence.
De klarer deres job lige så godt som alle andre, og de fortjener deres løn lige så meget som alle andre.
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Jeg er fuldstændig enig i, at de fortjener deres løn lige så meget som alle andre, men hr. Ole Birk Olesen er jo også klar over, at markedsmekanismerne også fungerer på arbejdsmarkedet, og hvis der er et stort udbud af arbejdskraft, der er villige til at stille sig til rådighed for et bestemt beløb, vil det også være med til at kunne presse lønnen, hvis det er attraktivt for arbejdsgiverne at ansætte nogen fra den gruppe.
Og hvis man ser på andre dele af arbejdsmarkedet, hvor lønningerne er højere, vil der jo typisk ikke være lige så mange, der kan stille sig til rådighed, og det er en del af grunden til, at man så dér kan oppebære nogle højere lønninger.
Hans Andersen (V), 2022-03-31:
Tak for det.
Et af de håndtag, vi kan dreje på, og som Venstre længe har kæmpet for, er at gøre det nemmere at tiltrække kvalificeret international arbejdskraft.
Regeringens løsning er en midlertidig ordning med for mange krumspring og for meget bøvl.
Det løser på ingen måde de udfordringer, som virksomhederne står over for.
Deres model er utilstrækkelig, og der er heller ikke noget flertal, der støtter op om den.
Og i den situation, vi står i, har vi ikke brug for kortsigtede løsninger.
Vi har brug for reformer, der sikrer, at vores virksomheder får adgang til den arbejdskraft, som er garant for vækst og velstand, og som skal være med til at finansiere vores fremtidige velfærd og den grønne omstilling.
Desværre har vi en regering, som har brugt de sidste 3 år på at gennemføre initiativer, der trækker mennesker ud af arbejdsmarkedet og derved begrænser vores virksomheders adgang til arbejdskraft.
Det er bekymrende, og det gør Danmark fattigere.
Nu har regeringen langt om længe taget det første skridt i den rigtige retning, men det er initiativer, der kun lige dækker det hul i den strukturelle beskæftigelse, som regeringen selv har skabt.
Det er simpelt hen for uambitiøst, og når det kommer til international arbejdskraft, har man jo her lavet en model, som på ingen måde sikrer den arbejdskraft, virksomhederne har brug for.
Venstre vil en anden vej.
Vi vil meget mere.
Vi vil netop sikre, at virksomhederne får adgang til den kvalificerede arbejdskraft, som de efterspørger.
Vi ønsker et tillæg til den eksisterende ordning og vil have en beløbsgrænse på 360.000 kr. for international arbejdskraft fra de lande, som vi har mest samhandel med, permanent.
Vismændene er jo enige i vores betragtninger.
De siger, at det ikke vil have en mærkbar og varig effekt, hvis beløbsgrænsen hæves igen om et par år.
Derfor skal det være en permanent ordning.
Det er et greb, der ikke går ud over nogen.
Noget andet, vi skal se på, er den meget, meget lange sagsbehandlingstid i SIRI.
Den forsinker i dag markant virksomhedernes mulighed for at skaffe arbejdskraft.
Der er brug for en svartid på 14 dage, så hjulene ikke går i stå.
Det er netop en god gevinst for Danmark, når international arbejdskraft kommer til Danmark og arbejder, og i dag er hele 10 pct. af de fuldtidsbeskæftigede lønmodtagere i Danmark international arbejdskraft.
Hver person på den nuværende beløbsordning bidrager i gennemsnit med 300.000 kr. om året til statskassen.
Det er altså en rigtig god forretning for Danmark.
Udlændinge på beløbsordningen giver årligt 1 mia. kr. til statskassen.
Det er penge, som vi kan bruge på at investere i alt det, som vi så gerne vil med vores velfærd, i forhold til vores ældre og den grønne omstilling.
Derfor håber vi naturligvis, at regeringen og også meget gerne flere partier vil stemme for det beslutningsforslag, som Venstre, Det Konservative Folkeparti, Liberal Alliance og Nye Borgerlige har fremsat.
Tak for ordet.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-03-31:
Jeg kan starte med at sige, at der ikke er nogen som helst chance på den her side af dommedag for, at Dansk Folkeparti kommer til at støtte det forslag, som Venstre og andre har fremsat, bl.a. på grund af afsnit ti – nu vil jeg citere – hvor der står: Der er en række bøvlede og unødvendige krav til virksomheder, der gerne vil indhente international arbejdskraft til Danmark.
Disse krav bør fjernes.
Det gælder kravet om, at lønnen til medarbejdere fra lande uden for EU skal udbetales til en dansk konto og alene i likvide midler.
Jeg vil bare gerne have hr. Hans Andersen til at bekræfte, at den løn på de 30.000 kr., som en inder, en mexicaner, en kineser så kan få udbetalt ved at være i Danmark, altså efter den model, som er fremlagt her, kan udbetales på anden vis end i likvide midler, altså ved fri bolig, fri telefon, fri computer, madkuponer og andet.
Nej, jeg er i ret godt selskab, for jeg er i selskab med mig selv.
Jeg abonnerer heller ikke på det, synes jeg, nærmest lige så dårlige forslag, som de andre borgerlige partier har fremsat.
Men det ændrer jo ikke på, at hr. Rasmus Stoklund gerne må svare på spørgsmålet.
Altså, er det ikke rigtigt forstået, at hvis vi har en person fra f.eks. Egypten med seks eller syv børn og en enkelt kone, antagelig, der så får en stilling i Danmark til 31.250 kr. om måneden, så vil hele familien kunne komme til Danmark og få adgang til offentlige institutioner og de fordele, der er forbundet med at have lovligt ophold i Danmark?
Og kan hr. Rasmus Stoklund så garantere, at det er et godt regnestykke for den danske statskasse?
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Ja - jeg går ud fra, at jeg må svare nu.
Det er jo rigtigt, at vi vil sænke beløbsgrænsen til 375.000 kr. midlertidigt.
Det er jo så til gengæld hegnet ind af, at jobbet skal have været slået op i Danmark.
Det er også hegnet ind på den måde, at det skal være ordnede vilkår i øvrigt, og at man, hvis arbejdsløsheden begynder at stige til 3,75 pct., så suspenderer ordningen igen.
Men jeg vil også sige, at hr. Morten Messerschmidt jo er i lidt dårligt selskab, hvis han har den her form for bekymring, i sin egen side af Folketingssalen, for der har man jo et ønske om at gå endnu videre og lempe beløbsgrænsen endnu mere end det, der lægges op til i regeringens aftale.
Morten Messerschmidt (DF), 2022-03-31:
Det vil sige, at hvis vi ser på det på basis af månedsløn – jeg tror, de fleste forholder sig til det i forhold til at vurdere månedsløn – er det en månedsløn på 31.000 kr., som man så kan komme til Danmark på.
For mig at se er det jo rigtig, rigtig mange erhvervsgrupper, der derved kunne se sig udfordret af folk, der kommer fra også nogle af de lande i Mellemøsten, som det er uhyre attraktivt at komme til Danmark fra
Der vil jeg bare høre, om hr. Rasmus Stoklund så også vil bekræfte, at hvis man får opholdstilladelse efter den ordning, som Socialdemokratiet og dets partier har foreslået her, så kan man også tage familien med.
Og hvordan kan man egentlig garantere, at det med sådan en børnerig familie fra Egypten eller Tunesien overhovedet ender med at være et positivt regnskab for den danske stat i forhold til institutionspladser, og hvad der ellers måtte opstå?
Pernille Vermund (NB), 2022-03-31:
Tak for det.
En af forskellene på det forslag, som regeringen med enkelte støttepartier har fremlagt, og det forslag, som vi behandler i dag, er, at vores forslag ikke giver lempeligere adgang til folk fra MENAPT-landene.
Hvordan kan det være vigtigt for Socialdemokratiet at sænke beløbsgrænsen og dermed gøre det lettere for folk fra MENAPT-landene at komme hertil?
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Først har vi jo netop ikke et ønske om at sænke beløbsgrænsen så langt, som bl.a. Nye Borgerlige ønsker.
Det er den ene del.
Det ændrer ikke på, at som individer er der jo masser af folk fra MENAPT-landene, som bidrager positivt til Danmark, og derfor synes jeg, at man, når man diskuterer samfundsforhold og også diskuterer lovgivningen, skal sondre imellem, hvornår man forholder sig til en problemstilling, der drejer sig om en gruppe, og hvornår det drejer sig om, at der er nogle med nogle kvalifikationer, som erhvervslivet efterspørger, et andet sted i verden, der kan komme til Danmark og bidrage positivt.
Pernille Vermund (NB), 2022-03-31:
Hvis dansk erhvervsliv efterspørger flere indvandrere fra de muslimske lande, er Socialdemokratiet så villige til at lempe vilkårene for, at de kan komme hertil?
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Så vidt jeg husker, er bl.a. Indien en del af det forslag, som fru Pernille Vermund og kompagni har fremsat, og dér bor der da en del muslimer.
Så det er da ikke det, der skaber integrationsproblemerne hertillands.
Jeg vil også lige minde om, at hvis man begår kriminalitet og man har et opholdsgrundlag på en erhvervsordning, så bliver man jo sendt hjem igen.
Det tror jeg da der er mange der vil.
Danmark er jo en populær destination at komme til for at arbejde, og der er jo allerede nu historisk mange, som kommer hertil på de forskellige erhvervsordninger.
Nu er det jo i udlændingedebatten mest de problemer, vi har på udlændingeområdet, vi diskuterer, som jo ofte drejer sig om en relativt lille gruppe mennesker.
Men altså, når det gælder erhvervsordningerne og dem, der kommer for at arbejde i Danmark, så er det jo faktisk en ret stor gruppe, og det er jo ret populært.
Og jeg vil også sige, at det er rigtigt, at det jo kun er i 2 år, men det er til gengæld, så vidt jeg husker, 5-årige arbejdstilladelser, så det er jo ikke sådan, at man ankommer og så skal rejse igen efter 2 år.
Så derfor skal man jo også lige have den nuance med.
Men jeg er da sikker på, at der er mange, der vil benytte sig af den mulighed, ligesom der er jo allerede i dag er mange, der benytter sig af erhvervsordningerne.
Hans Andersen (V), 2022-03-31:
Virksomhederne i Danmark deler ikke den opfattelse, at det her er en åben invitation fra regeringen, i forhold til at man så helt oprigtigt ønsker at gøre brug af en beløbsordning til at få mennesker hertil for at arbejde og bidrage positivt til det danske samfund.
Så jeg må bare konstatere, at det her jo er et udtryk for, at regeringen sådan set tøver her og ikke helhjertet ønsker at stemple ind i en aftale om at få international arbejdskraft hertil.
Rasmus Stoklund (S), 2022-03-31:
Der er jo den forskel på blandt andre hr. Hans Andersens parti og mit parti, at man i hr. Hans Andersens optik måske primært mener, at man har et ansvar for at varetage virksomhedernes interesser, mens vi jo mener, at vi har et ansvar for både at varetage virksomhedernes interesser, men også at varetage lønmodtagernes og helhedens interesser.
Og der skal man jo så finde nogle balancer.
Vi har strakt os meget langt.
Vi har strakt os fra en beløbsgrænse, der i dag er på 448.000 kr., til en, der – hvis det her lovforslag, som blev sendt i høring i går, vedtages – så bevæger sig ned på 375.000 kr.
Der har vi jo strakt os langt, og det er jeg sikker på at mange virksomheder vil være meget glade for.
Hans Andersen (V), 2022-03-31:
I den aftale, regeringen har lavet med Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre og Kristendemokraterne – som dermed ikke udgør et flertal – er det jo skitseret, at beløbsgrænsen skal sættes ned, men i en afgrænset periode på 2 år.
Hvor mange mennesker tror ordføreren på baggrund af det her så tænker: Min fremtid kommer til at ligge i Danmark, nu søger jeg et job, for det her kan jeg bruge til noget?
Pernille Skipper (EL), 2022-03-31:
Mange tak for det dejlig nuancerede svar.
Og det er netop også der, jeg gerne vil hen, nemlig til det her med, at det måske i virkeligheden ikke er så vigtigt, hvor mange børn der er tale om, fordi børn uden ret til deres forældre er i en fuldstændig umulig situation, hvor vi ikke bare kan lade stå til.
Det, der vel et eller andet sted er problemet, er, at hvis man åbner for det her og siger, at løsningen er, at vi anerkender nogle kommercielle surrogataftaler fra det, man kan kalde ordnede forhold, så vil der jo være rigtig mange lande, som vi ikke ville anerkende aftaler fra, fordi der er tale om kvinder i meget, meget hårde økonomiske situationer, som indgår aftaler – hovedsagelig, i hvert fald – fordi der er penge i det. Løser det her hele problemet?
Astrid Carøe (SF), 2022-03-31:
Jeg ved ikke, hvad den endelige løsning kommer til at være; det er det, vi skal have ekspertgruppen til at kigge på.
Og hvis det ender med at være en model, hvor der er nogle lande, der bliver accepteret – ja, så er det enormt vigtigt, at vi har et øje på, hvor stor en del af de her børn det så er, vi løser problemet for.
For vi har jo ikke færdiggjort opgaven, hvis ikke det er dem alle sammen eller i hvert fald langt de fleste.
For jeg er helt enig med fru Pernille Skipper i, at vi tit har de her diskussioner om, hvor mange det drejer sig om i det hele taget, både når det handler om forældreskab, men også når det handler om ret til juridisk kønsskifte og transkønnede børn.
Altså, uanset hvor få det handler om, så er der altså nogle, der kommer i klemme i systemet.
Og det kan vi ikke have.
Samira Nawa (RV), 2022-03-31:
Først og fremmest skal der herfra lyde en kæmpe tak og et stort tillykke til forslagsstillerne med den overvældende opbakning, som det her borgerforslag er blevet modtaget med, og som jo gør, at vi i dag diskuterer det her i Folketingssalen.
Helt konkret mangler der en anerkendelse af det såkaldte medforældreskab.
Medforældreskab vil sige, at et homoseksuelt par kan blive forældre til samme barn, selv om det er kun er den ene, der er barnets biologiske mor eller far.
I lyset af at et lesbisk par allerede kan opnå medmoderskab, er det jo lidt underligt, at fædre ikke nyder samme ret.
Så hvorfor ikke udvide begrebet medmoderskab til medforældreskab, så vi også får mændene med?
Jeg har selv forfulgt den her sag, siden jeg blev valgt ind i Folketinget og blev ligestillingsordfører, for det måtte da være en forglemmelse, at medfædre ikke anerkendes på lige fod med medmødre.
Men det argument, som jeg altid blev mødt med, var, at kvinders og mænds anatomi er forskellig.
Det anerkender jeg.
Hvorfor skulle det betyde nogen som helst forskel på den følelsesmæssige eller juridiske aktie, som medfaderen har i sit barn?
Fuldstændig ligesom kvinder er i stand til at elske og drage omsorg for et barn, som ikke biologisk set er deres eget, er mænd det da også.
Jeg har mødtes med flere mænd, hvis højeste ønske bare er at blive far til deres eget barn, og jeg tænker, at det da er det mindste, vi kan gøre.
Og det er altså langt de fleste af de her børn, der kommer til verden på den måde.
Men jeg noterer mig også, at andre partier i Folketinget har et behov for at få nedsat en ekspertgruppe, der i dybden belyser de barrierer og dilemmaer, der måtte være i forhold til forældre, som gør brug af surrogatmor i udlandet.
Det behov vil vi i Radikale Venstre gerne imødekomme, og derfor kan vi også godt bakke op om den ekspertgruppe, selv om vi selvfølgelig gerne havde taget den diskussion allerede i dag, nu vi har taget hul på den, også selv om den er svær.
Så til sidst vil jeg bare gentage, at der er en varm opbakning fra Radikale Venstre til det her borgerforslag.
Birgitte Bergman (KF), 2022-03-31:
Tak, formand.
Kære Søren og Søren.
Tillykke med borgerforslaget.
Godt kæmpet, man kan fornemme den ihærdighed, I har arbejdet med, og det anerkender jeg i dag, for i dag behandler vi netop jeres borgerforslag om at anerkende medfaderskab i regnbuefamilier.
Formålet med borgerforslaget er at give en medfader grundlæggende rettigheder.
I dag kan forældreskabet deles mellem en mand og en kvinde eller mellem to kvinder, men ikke mellem to mænd.
To mænd kan kun blive registreret som forældre, hvis der er tale om en fælles adoption.
I dag kan der gå op til 2½ år, før medfaderen kan søge om at stedbarnsadoptere sit barn, og i den periode står han uden ret til barnet i tilfælde af skilsmisse, eller hvis den registrerede far skulle blive alvorligt syg eller afgå ved døden, gud forbyde det, ligesom han er afskåret fra de daglige praktiske ting, der hører en familie til, som at tage sit barn til læge eller til skole-hjem-samtaler.
Borgerforslaget har til hensigt at ligestille familier med to fædre med både heteroseksuelle familier og forældreskab bestående af to kvinder.
I Det Konservative Folkeparti ser vi positivt på forslaget.
Det har vi også sagt offentligt, for der er åbenlyst et problem med den gældende lovgivning.
Vi er i Det Konservative Folkeparti enige i beslutningsforslagets intention om at anerkende medfaderskab og dermed give både barnet og medfaderen en række rettigheder og pligter.
Når det er sagt, er vi i den konservative folketingsgruppe også opmærksomme på, at borgerforslaget automatisk medfører en række juridiske og etiske spørgsmål, og det er spørgsmål, som vi skal drøfte nærmere, når området er blevet bedre belyst.
Derfor ser vi også positivt på, at regeringen vil nedsætte en arbejdsgruppe, en ekspertgruppe, som skal overveje de etiske dilemmaer og udfordringer, som følger af den potentielle ændring af den nuværende lovgivning.
Jeg håber i den forbindelse, at regeringen vil arbejde for, at vi lander en bred beretning, og at alle partier får indflydelse på ekspertgruppens sammensætning.
Vi støtter forslaget og ser frem til udvalgsarbejdet.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2022-03-31:
Beslutningsforslaget handler om at give to mænd mulighed for at være far og medfar og få juridiske rettigheder som to forældre.
Det kan godt være, at jeg er meget gammeldags, men jeg kan ikke se bort fra, at et barn kræver en mor og en far på den ene eller på den anden måde.
Det kræver stadig et æg fra en kvinde og en sædcelle fra en mand, så når barnet fødes, vil det altså have en biologisk far og en biologisk mor.
Jeg tror ikke, at der findes børn, som ikke på et tidspunkt i deres liv vil søge efter deres biologiske ophav, hvis det ikke er dem, der har opfostret dem.
Med den her type lovgivning handler vi med børn.
Vi diskuterer, hvem vi skal give rettigheder over barnet, hvem der ejer barnet.
Er det virkelig i barnets tarv?
Jeg ved, at der er mange former for familier.
Jeg ved også, at lesbiske og homoseksuelle par præcis som heteroseksuelle har ønsker om børn og vil kunne elske et barn lige så højt.
Men der er stadig kun ét sæt biologiske forældre.
Og jeg bliver endnu mere bekymret, når jeg i debatten så også hører, at man begynder at tale om, at der kan være tre, der kan være fire, der kan måske være flere.
Det kan for mig at se
aldrig være i barnets tarv.
Det giver ikke nogen mening.
Derfor giver det heller ikke nogen mening for os i Dansk Folkeparti med lovgivning, som giver medmor juridiske rettigheder som forælder.
For selvfølgelig vil der være en ligestillingsparallel, hvis det skulle være sådan – det ved jeg godt at det er i dag, men det var vi jo også imod, dengang det blev vedtaget.
Så allerede der går man ud ad en tangent, som ikke giver mening.
Derfor kan Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget.