Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-12-08:
I Europa-Parlamentet var der den her meget omtalte beslutning den 24. november.
Når man nu fra Konservatives side ikke vil standse optagelsesforhandlingerne helt, kan man så lokke De Konservative til at stemme for en midlertidig suspension, så der er samhørighed mellem det, man siger i Folketinget, og det, man siger i Europa-Parlamentet?
Tak, fru formand.
Jeg vil gerne starte med at takke Folketinget for behandlingen af vores forslag.
Jeg skal også med det samme beklage, at der ikke har været opbakning til forslaget bredt i Folketinget.
Det er jo ikke nogen ny holdning fra Dansk Folkepartis side, at vi er modstandere af Tyrkiets optagelse i EU.
Tyrkiet er ikke et europæisk land, Tyrkiet har i årevis været et land med meget store udfordringer med overholdelse af basale rettigheder og en lang, lang række andre ting.
Men vi har da noteret os, at Enhedslisten har besluttet at stille et ændringsforslag ved behandlingen i Europaudvalget.
Jeg tror roligt, jeg kan sige, at hvis Enhedslisten ikke havde gjort det, så havde Dansk Folkeparti gjort det.
Det er jo interessant, at der er nogle partier her i Folketinget, som tilkendegiver én opfattelse i Europa-Parlamentet og tilsyneladende en anden her i dag i Folketinget.
Derfor er det også nærliggende at spørge til, om ikke man skal se på den beslutning, som Europa-Parlamentet traf den 24. november 2016 med et overvældende flertal om at opfordre Kommissionen og medlemsstaterne til at tage skridt til en midlertidig suspension af de igangværende tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Grunden til, at det også er interessant at have den debat i Folketinget, er jo, at Danmark er medlemsstat i EU.
Det er jo Folketinget, der udstyrer ministeren med mandater til, hvordan Danmark forholder sig i EU-spørgsmål.
Dermed er det heller ikke uden betydning, hvad et flertal i Folketinget gør, hvorimod en beslutning som den i Europa-Parlamentet, som hr. Jan E. Jørgensen jo også så rigtig gjorde opmærksom på, er konsekvensløs.
Jeg har stadig væk svært ved at forestille mig, når alle de partier, der er repræsenteret i Europa-Parlamentet og også er her i Folketinget, har stemt på en måde i Europa-Parlamentet, at de så vil stemme på en anden måde i Folketinget til fuldstændig det samme forslag.
Derfor forventer jeg naturligvis også opbakning til det ændringsforslag, som bliver stillet i Europaudvalget.
Den 9. august 2016 sagde hr. Michael Aastrup Jensen, og nu citerer jeg: »Med de mange forskellige tiltag Tyrkiet har gjort, ikke mindst det seneste hvor de påtænker at indføre dødsstraf«
– og det er de jo så kommet tættere på nu – »er det lag på lag af ting, der nu krydser en rød grænse«.
Vi skal have fjernet Tyrkiets titel som EU-kandidatland.
Alt andet vil være absurd med de tiltag, de har indført.«
Han blev så efterfølgende desværre korrekset af hr. Kristian Jensen, den daværende udenrigsminister.
Som vi har været inde på her, har fru Mette Bock, som også tilhører et regeringsparti, den 18. juli til Politiken sagt: »Tyrkiet har desværre af egen drift fraskrevet sig muligheden for at blive medlem af EU. Det er helt utænkeligt, at et land med en regering, der sætter retssamfundet ud af drift kan være medlem.« I samme avis foreslog hr. Søren Søndergaard også en suspension af forhandlingerne.
Det lever Enhedslisten fint op til i dag.
Den 14. august sagde hr. Naser Khader så, at han er rygende uenig i regeringens manglende vilje til at kritisere Tyrkiet.
Det er landet ikke værdigt til«.
I Europa-Parlamentet har alle de partier og bevægelser, der er repræsenteret fra dansk side, SF, Socialdemokratiet, Radikale Venstre, Konservative, Venstre, Dansk Folkeparti og Folkebevægelsen mod EU, stemt for at standse optagelsesforhandlingerne indtil videre.
Det må jeg sige er en beslutning, jeg er helt enig i, for det er nemlig helt afgørende nødvendigt at gøre noget.
163 generaler – det svarer til 45 pct. af det totale antal i det tyrkiske militær – er blevet tilbageholdt, og Tyrkiet har måttet tømme landets fængsler for at få plads til de her mange, mange tilbageholdte.
38.000 fanger forventer Tyrkiet at skulle løslade for at skaffe plads.
Den 28. september 2016 meddelte den tyrkiske justitsminister Bekir Bozdag, at 70.000 personer allerede på daværende tidspunkt var blevet undersøgt, og at 32.000 formelt var blevet arresteret.
Tyrkiet har i øvrigt forlænget det antal dage, man kan blive tilbageholdt uden rettergang i Tyrkiet, fra 4 til 30.
Ifølge Amnesty International er de tilbageholdte blevet nægtet adgang til en advokat.
En del er blevet slået, tortureret, og andre har ikke fået mad, vand eller nødvendig medicin.
Mange af dem er af indlysende årsager tilbageholdt på et utrolig tyndt grundlag, der tyder på, at præsident Erdogan bare har ønsket at komme sine kritikere eller modstandere til livs i ly af det her kup.
Et andet eksempel er også tilbageholdelsen af de 14 medlemmer fra det kurdiske HDP-parti, som vi tidligere har været inde på.
Den tyrkiske regering har endog ladet forstå, at man mener, at USA har et medansvar eller måske har været direkte involveret i kupforsøget.
I kølvandet på det her kup har den tyrkiske befolkning desværre samlet sig om præsident Erdogan mod de etniske mindretal, der findes i Tyrkiet.
Vi har bl.a. set forfølgelse af alevimuslimer, som er blevet voldsommere.
Vi har set, hvordan man slår ned på personer, der drikker alkohol, og kvinder, der ikke bærer hovedtørklæde, osv. osv.
Tyrkiet har såmænd også begrænset adgangen til ytringsfriheden på internettet og er i det hele taget på vild flugt fra frihedsrettighederne.
Spørgsmålet er ganske enkelt, om Tyrkiet overhovedet stadig er vores allierede.
Det har vi også allerede set med Lars Hedegaard-sagen, hvor den person, der var mistænkt for at forsøge at slå Lars Hedegaard ihjel, som bekendt blev udleveret til Islamisk Stat og nu i øvrigt figurerer på en amerikansk liste over de mest eftersøgte internationale terrorister.
Den 24. november stemte Europa-Parlamentet som bekendt om midlertidigt at standse optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet.
Det var der 479 medlemmer af Europa-Parlamentet der stemte for.
Den beslutning var præsident Erdogan ligeglad med, for det kunne ikke ses som andet end bare signalværdi.
Nu er det jo anderledes med Folketinget, så en lignende beslutning i det danske Folketing, hvor et folketingsflertal pålægger regeringen at meddele, at forhandlingerne med Tyrkiet bør standses midlertidigt, har betydning, for dermed meddeler et af de europæiske lande, at de ikke længere for nuværende kan bakke op om fortsatte optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Vi håber meget på Folketingets tilslutning til det ændringsforslag, og vi forventer det selvfølgelig også, for der skulle gerne være sammenhæng mellem, hvad man siger et sted, nemlig i Europa-Parlamentet, og hvad man siger her i denne høje sal.
Det lyder for mig, som om ordføreren betvivler det, altså som om ordføreren faktisk lider af den forestilling, at det ikke er sket.
Og det vil jeg bare gerne lige foreholde ordføreren og stille spørgsmålet: Er det virkelig rigtigt, at ordføreren betvivler, at der foregår eller er foregået drab på samvittighedsfanger i kinesiske fængsler med henblik på at transplantere organerne fra disse fanger til kinesere såvel som udlændinge?