Rasmus Helveg Petersen (RV), 2021-05-11:
Tak for det.
Det er jo altid en fornøjelse at få en opsummering af året i energibranchen.
Det har, som ministeren ganske rigtigt sagde, været et historisk år – endnu et historisk år.
Vi har haft en stribe store gennembrud.
Det har været travlt.
Det har været intenst.
Man kan jo, som det har været nævnt tidligere, hæfte sig ved Nordsøen, hvor vi har aflyst den ottende udbudsrunde.
Jeg hæfter mig især ved, at vi har vedtaget en klimalov, som er en ambitiøs, god, stærk klimalov.
Vi er ikke kommet nær langt nok.
Det er ikke mindst illustreret ved Klimarådets knusende dom over Danmarks klimapolitik: Vi har ikke gjort nok.
Og derfor står det også klart, når man læser årets redegørelse, at hvert år skal være historisk, og det, vi ser i år, skal vi gentage – og derefter skal vi gentage det.
Vi er nået langt i år, bl.a. med vedtagelsen af energiøerne.
Nu synes jeg, at løsningen omsider er ved at komme op i en skala, hvor den matcher udfordringen.
Der er ikke længere noget sjovt og lidt hyggeligt ved de her havvindmølleparker.
Det er i industriel skala; det er en kæmpe dimensionering.
Det er foreløbig sat til beskedne 10 GW, selv om det er så stort, som det er.
Men det er jo kun starten, hvis vi skal indfri det potentiale på måske 150 GW i Nordsøen, som Kommissionen lægger op til.
Vi kommer ikke bare til at pille lidt ved Danmarks regnskab her; vi kommer til at hjælpe hele Europa med grøn strøm.
I dette år alene forventer vi så forhandlinger om ccs og ccu og ptx, og jeg glæder mig særlig til forhandlingerne om en elektrificeringsstrategi.
Vi skal jo i fremtiden bruge dobbelt så meget strøm, som vi bruger i dag.
Vi skal simpelt hen skifte alle mulige andre kilder over til strøm.
Vi skal have transporten på strøm, og vi skal have varmen på strøm.
Varmepumperne og den nye teknologi skal buldre ind i et meget, meget højt tempo, hvis vi skal have en realistisk chance for at nå vores ambitiøse mål.
Så der skal nærmest ske mere på 1 år end på de 5 forrige år, og sådan skal det blive ved med at gå fremover.
Når man så læser den her redegørelse med alle de ting, der er sket, så er en særlig kilde til ærgrelse selvfølgelig årets tilbageslag, for dem har der også været nogle af.
Her vil jeg gerne nævne gasledningen til Lolland, der vil betyde, at flere virksomheder bliver koblet på gasnettet, og at der vil blive brugt gas og derefter dyrebar biogas i sukkerproduktionen i mange, mange år fremad.
Jeg er også ked af den skæbne, der er blevet Omøhavvindmølleparken til del.
Her kunne vi både have fået 23.000 t CO 2 -reduktion, så vidt jeg kunne regne det ud, med en god udnyttelse af elektriske ledninger, der ligger der i forvejen, og en rimelig behandling af en privat operatør, som har investeret tid og planlægningskræfter i at sætte et stort vindmølleprojekt op.
Og jeg vil meget gerne opfordre regeringen til at kæmpe en energisk kamp med Kommissionen for at få det her projekt op at stå i god, rimelig sameksistens med fuglelivet, som vi jo ikke er ude på at true.
Det vil sige, at der er bump på vejen.
Men det bliver selvfølgelig en kamp.
Jeg vil naturligvis også gerne opfordre V og K til at tilslutte sig målet om de 50-54 pct. reduktion i 2025.
Det vil give adgang til den konkrete implementering, og det vil kunne restaurere noget af det samarbejde, som jeg kan høre de borgerlige partier synes er truet af den her ambitiøse udmelding.
Det må jeg forsikre om ikke har været meningen, og aftalen står åben, og man kan tilslutte sig den.
Og det vil jeg da bestemt også opfordre til at man gør, så vi fortsat kan have de her debatter i enighed i et forsøg på at nå frem til der, hvor vi gerne vil hen.
For et særkende ved dansk energipolitik er jo netop, at politikken rækker hen over midten.
Det er ikke sådan, at man, hver gang der er et regeringsskifte, så får en ny politik – tværtimod har vi her en politik, der er bredt funderet i Folketinget, og det skulle den meget gerne blive ved med at være.
Det er også vores eneste chance for at nå den store opgave, som vi har sat os for.