Karina Adsbøl (DF), 2019-04-25:
I Roskilde bor der en familie, der er blevet revet itu og samlet igen.
»Kommunen tog fejl: Kevin og Catrines datter blev tvangsfjernet på neonatalafdelingen«.
Et halvt år senere fik de deres datter igen.
Det beskriver en artikel fra DR fra den 5. juni 2018, og ifølge artiklen lagde retten vægt på, at kommunen ikke havde forsøgt at hjælpe familien inden en tvangsfjernelse, samt de positive udtalelser fra hospitalspersonalet, der gjorde udslaget, og det unge par fik deres datter hjem igen.
Kan I forestille jer, hvor frygteligt det må være?
Flere medier, Justitias rapport og flere personlige henvendelser, flere foretræder i Socialudvalget viser, at det halter gevaldigt på anbringelsesområdet, og det kan vi også se fra den interne rapport fra 2017 fra Københavns Kommune, der viser fejl i samtlige anbringelsessager.
Justitias rapport beskriver, at alene i 2017 blev 54 pct. af de påklagede afgørelser omgjort.
I denne samling har vi haft indkaldt ministeren i flere samråd.
Det ene handlede bl.a. om familier, der har børn med autisme, og som oplevede kommunale trusler om anbringelse af deres børn.
Tre til fem gange om ugen modtager Landsforeningen Autisme henvendelser fra familier, som oplever, at kommunen truer med anbringelse af deres handicappede barn.
Efterfølgende har jeg også fået flere henvendelser om, at det ikke kun var forældre, som har børn med autisme, der oplevede det, men at der også var rigtig mange andre, der oplevede det.
I Dansk Folkeparti ønsker vi, at regeringen inden sommeren 2019 nedsætter en hurtigtarbejdende ekspertgruppe til netop en kulegravning af anbringelsesområdet, og ekspertgruppen skal også undersøge, hvordan retssikkerheden for henholdsvis børn, forældre, plejeforældre og barnets netværk i øvrigt sikres, og hvordan kvaliteten af sagsbehandlingen og myndighedsudøvelsen sikres, herunder hvorvidt sagsbehandlerne har et tilstrækkelig højt fagligt niveau, og hvorvidt kommunernes børn og unge-udvalg er de rette til at træffe de her afgørelser om anbringelser, eller om det vil være bedre at lægge kompetencen i f.eks. det nye familieretlige system.
Ekspertgruppen skal være bredt sammensat af fagpersoner, organisationer, tidligere anbragte og andre med særlig ekspertise på anbringelsesområdet, og ekspertgruppens sammensætning, fristen for ekspertgruppens aflevering af rapporten og ekspertgruppens rapport og anbefalinger skal så forelægges for de partier, som støtter det her forslag, og efterfølgende skal de forhandles.
I Dansk Folkeparti er vi dybt bekymrede over det, der foregår på anbringelsesområdet, og vi har også gentagne gange rejst vores bekymringer.
Vi har indkaldt den siddende socialminister til forespørgselsdebatter gentagne gange, herunder omkring implementeringen af Barnets Reform, samt flere samråd, samråd i anbringelsessager og også i forhold til at diskutere cleancutfjernelser, som det kaldes i miljøet.
I Dansk Folkeparti finder vi det yderst vigtigt fortsat at have et øget fokus på det her område og få lavet forbedringer på området, forbedringer, der skal gavne børnene, deres familie, plejefamilierne og netværket.
De overordnede formål med Barnets Reform var, da den i sin tid blev vedtaget, at sikre kontinuitet i anbringelsen, at sikre en stabil og nær voksenkontakt for udsatte børn, at styrke hensynet til barnets tarv, at sikre udsatte børns rettigheder, at sikre den tidlige indsats og sikre mere kvalitet både i sagsbehandlingen og i indsatsen.
Vi oplever ofte det stik modsatte, og derfor er vi også rigtig bekymrede for systemsvigt, også selv om vi fra Folketingets side har taget rigtig mange initiativer efter Barnets Reform, som skulle gøre tingene bedre.
For Dansk Folkeparti handler det ikke om, om man er for eller imod anbringelser, eller hvor mange der skal anbringes.
Det handler for os om, at det er de rigtige børn, der bliver anbragt, og at det er på et dokumenteret og oplyst grundlag.
For nylig indkaldte vi socialministeren i samråd netop på grund af problematikken i forhold til vederlag, vederlagsproblematikken, som vi har diskuteret gentagne gange, og jeg kan faktisk også huske, at den tidligere minister Karen Hækkerup i sin tid satte en undersøgelse i gang netop omkring vederlagsproblematikken.
Men det her handlede så om en tvist mellem en kommune og plejeforældrene, og man ville så fra kommunal side tvinge en 12-årig dreng på institution.
»Det gør mig bange«, var overskriften på artiklen fra TV 2/Øst den 22. januar 2019.
Sagen om Andreas, som har været belyst i medierne, er jo ikke et enestående tilfælde, og mange plejefamilier har kunnet berette om, at de har fået at vide, at hvis de ikke kunne acceptere en lønnedgang, kunne man finde et andet anbringelsessted til deres plejebarn, og det kan aldrig nogen sinde være i barnets tarv.