runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Det er jo i hvert fald tydeligt nu, at der er forskel på tilgangen til kommissioner, for den regering, som både hr. Søren Pape Poulsen og hr. Jakob Ellemann-Jensen har været en del af og har støttet, valgte jo simpelt hen at aflyse en kommissionsundersøgelse af sig selv, nemlig Irakkommissionen.
Det er jo en meget speciel måde at gå til det her spørgsmål på.
Jeg synes jo modsat, at når vi i Folketinget bliver enige om, at der skal nedsættes en kommission, så gør vi det, og så må alle stille sig til rådighed for det.
Så der er jo et grundlæggende demokratisk syn på villigheden til at lade sig undersøge, som i hvert fald det på det tidspunkt borgerlige flertal ikke havde og jo givet heller ikke kommer til at få igen.
Så dobbeltstandarder er der masser af.
Det skal der til gengæld ikke være på klimaområdet – det skal der virkelig ikke være.
Og hvor er det godt, at vi er godt i gang.
Den næste, vi skal have fat på, af CO 2 -afgiften, som alle er enige om er et af de mest virkningsfulde værktøjer, der er.
Vi er jo i fællesskab blevet enige om at få noget hjælp fra nogle eksperter til at gøre det her, og deres arbejde er snart tilendebragt, og så skal vi i gang med det politiske.
Jeg synes ikke, vi har nogen tid at spilde.
Vi kommer ikke fra regeringens side til at nøle.
Vi kommer til i 2022 både at diskutere flyområdet – det har vi aftalt med hinanden – og CO 2 -afgifter, og så har vi lige lavet en finanslov med tiltag til meget mere vedvarende energi.
Det er gode, stærke beslutninger, og vi kommer ikke til at nøle.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2021-12-14:
Det er jeg glad for, for der er virkelig behov for meget mere markant handling – mere, end vi overhovedet, tror jeg, hidtil har kunnet forestille os.
Men der er bare også andre ting, hvor jeg synes, det er for kortsigtet; det er i forhold til økonomien; vores virksomheder, der skriger på medarbejdere; plejehjem; og nu hospitaler, der skriger på omsorgspersoner, læger, sygeplejersker midt i en pandemi.
Det er derfor, jeg spørger til metoderne her, for vi skulle frem til en finanslovsaftale, før vi kunne finde de 22 mio. kr. – sølle – der skulle til, for at de der 1.300 udenlandske læger, som nu har ventet i årevis på at få en autorisation, kunne få lov til at bidrage.
Jeg er oprigtigt optaget af: Hvorfor har I ikke bare sat det i værk i regeringen?
Hvorfor løste I ikke bare det problem?
Altså, er det, fordi vi i forbindelse med finansloven skal have sådan en lejlighed til at flage det, og så må vi vente, eller er det, fordi I ikke opdagede det, eller gik der udlændingepolitik i den?
Hvad er det, der gør, at sådan en beslutning ikke bare bliver truffet?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2021-12-14:
Tak for det, formand.
Jeg vil gerne starte med at stille statsministeren et spørgsmål om lederskab.
I mine øjne handler ledelse ikke om at have eller udøve magt, det handler om at påtage sig et ansvar.
Det handler om at stille sig forrest, om at gå foran, om at stille sig ud på planken, også nogle gange alene.
Det handler om at stå ved de beslutninger, som man træffer.
Det har jeg selv lært på den hårde måde, både i forsvaret og i forskellige lederjobs i det private erhvervsliv.
Det er dig, der har den, det er ikke medarbejderne; det er dig, der er chefen.
Det er man, når det går godt, og det er man også, når der sker fejl.
Man er det faktisk særligt, når der sker fejl.
Som leder står man tilbage med ansvaret for beslutninger, der træffes.
Pilen peger ét sted hen.
Så jeg vil egentlig bare spørge statsministeren, om statsministeren er enig i den betragtning.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg er meget, meget enig i, at man skal påtage sig ansvaret, når man er leder.
Jeg kan jo huske tilbage, til f.eks. da vi i Danmark skulle træffe en rigtig svær beslutning om aflivning af mink, at Venstres formand bakkede beslutningen op og sagde ordret, at det er en nødvendig beslutning at træffe af hensyn til danskernes folkesundhed, så den bakker Venstre selvfølgelig op om.
Der gik ikke så lang tid, så fraveg man det, man havde sagt, af andre politiske årsager.
Derfor er det godt, at der er et flertal i Danmark, der står fast, også når det blæser, også når det er upopulært.
Og vi ser det jo nu, hvor der er en voldsomt stigende smitte med omikron, det er en rigtig alvorlig situation i Danmark, i Europa og i verden.
Vi har nogle sundhedsmyndigheder, der kommer med en meget, meget klar indstilling fra Epidemikommissionen, og jeg må så iagttage, at vi ikke engang kan være sikre på, at alle partier i Folketinget længere vil bære det ansvar og sørge for, at en klar indstilling fra sundhedsmyndighederne faktisk også føres ud i livet.
Det synes jeg er begrædeligt.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2021-12-14:
Tak for det svar.
Som statsminister er der jo ikke nogen vej udenom.
Man bærer ansvaret, og man bærer ansvaret, uanset om man vil det eller ej, og som statsministeren siger, bærer man ansvaret, uanset om det er populært eller ej.
Det gælder selvfølgelig også, når man træffer en beslutning, som viser sig at være ulovlig, en beslutning om at aflive alle mink i Danmark; en beslutning, som blev truffet i regeringens Koordinationsudvalg, hvor statsministeren sidder for bordenden.
Mener statsministeren fortsat, at det er statsministeren, der har ansvaret for, at Koordinationsudvalget træffer beslutningen om at aflive alle mink i Danmark – en beslutning, som viser sig at være ulovlig?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
For det første må det jo være muligt at have en dialog på ordentlige vilkår
, så når man vælger at citere statsministeren for noget, statsministeren ikke har sagt, bliver jeg jo nødt til at ændre det, sådan at formanden for Dansk Folkeparti ikke går ud og siger, at når statsministeren ikke modsiger mig, må det være, fordi statsministeren er enig.
Jeg ville ønske, at vi kunne diskutere på en ordentlig måde, så man argumenterer for det, man selv mener, i stedet for at lægge andre ord i munden.
Hvad angår Rigsretten, er det jo et anliggende for Folketinget, ikke for regeringen.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2021-12-14:
Jeg er helt enig i, at vi venter på en redegørelse fra granskningskommissionen af hele det her forløb, og jeg har den største respekt for, at der er en kommission, der arbejder.
Men det her handler ikke om jura.
Mit spørgsmål handler ikke om jura, mit spørgsmål handler om lederskab – det handler om at tage det på sig.
Det, jeg spørger til, er, om statsministeren vil tage det politiske ansvar på sig for de beslutninger, som træffes, når statsministeren sidder for bordenden.
Mener statsministeren, at man kan være en troværdig regeringsleder i Danmark, når man ikke vil tage ansvaret for den beslutning om at aflive alle mink i Danmark – den beslutning, der blev truffet i regeringens koordinationsudvalg med statsministeren for bordenden?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-14:
Tak, formand.
Og tak til statsministeren for de indledende bemærkninger.
Man kan vel næsten sige, at i forhold til corona lød det på statsministerens svar her senest, som om målet helliger midlet.
Altså, det var så vigtigt i forhold til folkesundheden, at man måtte gribe ind osv., og at hvis der nu var en ny coronavariant under opsejling, måtte man handle, og så måtte man jo se lidt på midlerne, ikke?
Jeg kom lige til at tænke
på domsafsigelsen i går og kampen imod barnebrude, hvor man jo ikke på tilsvarende vis kan sige, kan jeg forstå, at målet helliger midlet.
Men rigsretssagen imod fru Inger Støjberg er jo den anden rigsretssag på 100 år.
Den seneste var den om Ninn-Hansen tilbage i 1995.
Men det er jo ikke, fordi der kun har været to situationer i de sidste 100 år, hvor ministre har overtrådt ministeransvarlighedsloven.
Det har ministre gjort en lang række gange af, men i nogle situationer har Folketinget tænkt, at det ville man se igennem fingre med; i nogle situationer har man givet en næse; i nogle situationer er ministeren gået af.
Eller sagt med andre ord: Når nu statsministeren mener, at hr. Mogens Jensen sidder med et meget stort ansvar for skandalen omkring de ulovligt aflivede mink, hvorfor skal hr. Mogens Jensen så ikke for en rigsret?
Nogle kunne jo mene, at det kunne være for, at han blev renset.
Hvorfor skal han egentlig ikke for en rigsret, hvis der skal være lighed for loven?
Han er gået af som minister, sidder nu her i Folketingssalen og tjener sin folketingshyre, og han kan sikkert på et eller andet tidspunkt gå tilbage til ministergerningen, fordi han nu har taget et stort ansvar i forhold til minkskandalen.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg bliver nødt til at anholde det, der skulle udlægges som et citat fra undertegnede, om, at målet helliger midlet.
Det har jeg ikke på noget som helst tidspunkt sagt.
Jeg har faktisk sagt det modsatte, nemlig at der selvfølgelig skal være hjemmel til de beslutninger, der træffes.
Da regeringen bliver gjort opmærksom på, og da undertegnede bliver gjort opmærksom på, at der ikke er hjemmel, skriver jeg med det samme til Folketingets formand, sådan at Folketinget selvfølgelig kan forholde sig til det spørgsmål.
Det er i øvrigt nu blevet lagt frem, at Folketinget er bekendt med problemstillingen, før statsministeren blev bekendt med det dengang.
Så ethvert citat om, at målet helliger midlet, må stå for egen regning, for det er simpelt hen ikke korrekt, at jeg skulle have udtrykt det, hverken i dag eller på et tidligere tidspunkt, og jeg kommer heller ikke til det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-14:
Sådan kunne statsministeren så behændigt undgå at svare på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål var: Hvordan vil statsministeren sikre, at der er lighed for loven, så alle ministre, der overtræder ministeransvarlighedsloven, bliver behandlet ens?
Det er jo ikke tilfældet i dag.
Hvordan sikrer vi lighed for loven, når det i virkeligheden er så vilkårligt?
Rigsretten selv skriver i går i dommen, at når Folketinget har besluttet at rejse tiltale mod en minister for dennes embedsførelse, tilkommer det ikke Rigsretten at afgøre, om en politisk reaktion ville have været tilstrækkelig, afgørelsen heraf er alene Folketingets.
Det står i dommen fra i går.
Derfor er det jo det her Folketing, der må finde ud af, hvordan vi så sikrer en objektivitet, hvordan vi sikrer, at ministre behandles ens.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
At regeringen ikke bliver gjort bekendt med, at der ikke er hjemmel til at træffe den beslutning, som træffes, er en meget beklagelig fejl, og man kan sige, at til forskel fra andre regeringer har den her regering jo erkendt fejlen, i det øjeblik man bliver gjort opmærksom på det, og taget kontakt til Folketinget, som jeg synes er det rigtige at gøre, og jeg kommer ikke til at gå ind i juridiske diskussioner.
Der er en Minkkommission, som arbejder, men den her regering lægger ikke op til at ændre i grundlovens bestemmelser om, hvordan regeringen arbejder.
Og det lyder jo umiddelbart som noget, der giver utrolig god mening; altså, hvis vi har folk, der kommer udefra, som er i Danmark, og som ville kunne give et væsentligt bidrag til sundhedsvæsenet, og hvis det på en eller anden måde er muligt at speede op for en ansøgningsproces – tingene skal selvfølgelig foregå ordentligt, for det er jo sygeplejersker og læger og andre, men det tror jeg også vi er enige om – så er det da ganske fornuftigt.
Jeg håber jo, at alle partier vil gå ind i de forhandlinger.
Det ved jeg at både Radikale Venstre og regeringen er enige om.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2021-12-14:
Og allermest kalder virkeligheden på det: Virksomhederne, men jo også vores offentlige institutioner.
Jeg tror, vi skal gøre os klart, at hvis ikke vi får blik for alle de grupper, der er her, så kommer vi til at få enorme problemer, men også hvis ikke vi kigger uden for egne grænser, og vi skal i al fald ikke lade det være en barriere for, at mennesker, der har kompetencerne, får autorisationen.
Der er ingen, der på noget tidspunkt har sat spørgsmålstegn ved det her.
Vi har gjort opmærksom på det i lang tid – i lang, lang tid – men det har ikke rigtig fået nogen opmærksomhed, før det så endelig kom op, og det kan jo også nogle gange være, at opmærksomheden bare ikke er der.
Tænk, at vi har haft en gruppe af mennesker gående, som har de kompetencer, der skal til, og som kan få autorisation, men at der så er 3 års ventetid på at komme igennem, så de kan komme ud og bidrage på et hospital.
Det må der bare ikke gå bureaukratiske forhindringer og udlændingepolitik i.
Det samme gælder i hele sagsbehandlingen i Udlændingestyrelsen, SIRI, Styrelsen for International Rekruttering og Integration, hvor det tager måneder og år, før der kommer folk igennem.
Vil statsministeren gøre noget ved det?
Pernille Vermund (NB), 2021-12-14:
For en uge siden præsenterede regeringen sin tredje finanslovsaftale, en finanslovsaftale, som giver socialisterne den betaling, der skal til, for at statsministeren og regeringen ikke mister magten.
Man uddeler gaver og taler om gratis dit og dat, mens man bekvemt glemmer, at nogle jo skal betale regningen.
Problemet med socialisme er velkendt: Før eller siden løber man tør for andre folks penge.
Dagen efter finanslovsaftalen landede nyheden om en førsteplads i Danmark, og det lyder sådan umiddelbart godt.
Det var ikke en førsteplads i fodbold, det var ikke i håndbold, det var ikke i svømning – der var faktisk slet ingen grund til at kippe med dannebrog, for det var en kedelig verdensrekord i skat.
På den spritnye OECD-rangliste har Danmark på sørgelig vis igen indtaget førstepladsen som landet med det højeste skattetryk.
Vi har overhalet Frankrig, og der er ikke noget, der tyder på, at den her kedelige førsteplads er en, vi kommer til at give slip på lige foreløbig.
I Frankrig har man sænket skatterne på arbejde og på investeringer; i Danmark har man gjort det modsatte: den danske regering har sat skatterne markant op.
40 skattestigninger, der løber op i 12 mia. kr. årligt, hvilket svarer til ca. 2.000 kr. pr. borger, voksen som barn, i gennemsnit.
Kan det passe, at ambitionen for statsministeren har været at generobre verdensmesterskabet i skat?
Og hvis det ikke har været en ambition, hvad vil regeringen så gøre for, at Danmark træder ned fra det øverste podie?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Nu bliver der nævnt tre idrætsgrene, hvor vi faktisk klarer os rigtig, rigtig godt, nemlig både fodbold, håndbold og svømning, og vi har indtaget indtil flere vigtige medaljeskamler i alle tre sportsgrene.
Altså, hvis jeg husker ret – og det er med det forbehold, at det er taget ud af erindringen – så tror jeg, at vi indtog førstepladsen i 2019, altså under den borgerlige regering.
Jeg synes ikke, at det er en gevinst i sig selv at indtage det ene eller det andet, når det handler om skat.
Jeg synes, det handler om at finde en balance i at indkræve den skat, som er nødvendig for at have det samfund, vi gerne vil have, og det samfund, som mange af os gerne vil have; jeg er ikke helt sikker på, at det gælder for Nye Borgerlige – det må jeg forstå.
Men det samfund, mange af os gerne vil have, er jo et stærkt velfærdssamfund, inklusive en meget, meget stærk offentlig sektor, fordi vi ved, at det er noget af det, der giver folk, ikke på papiret, men i virkeligheden de bedste og de fleste muligheder.
Oven i det står vi over for en kæmpe klimakrise, som også kræver finansiering.
Og så er vi lige nu i år i den situation, at det går så godt for dansk økonomi, at vi faktisk har behov for at træde en lille smule på bremsen og ikke på speederen.
Derfor har et flertal valgt at ændre i håndværkerfradraget – og det er jo simpelt hen en ansvarlig økonomisk politik.
Pernille Vermund (NB), 2021-12-14:
Det var jo så forventeligt, at statsministeren ville gentage den her sædvanlige frase om at investere i velfærden og opremsningen af de positive økonomiske nøgletal.
Dem har vi også hørt før, og det er klart, at væksten er høj, når der under coronakrisen har været økonomisk afmatning.
Men regeringens politik er en hæmsko for arbejdsudbuddet, en hæmsko for produktivitetsudviklingen, hvilket jo er en forudsætning for vækst og velstandsudvikling.
Man har pumpet det offentlige forbrug, man har fremmet den offentlige beskæftigelse, og man har øget skattetrykket.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg siger, det er fornuftigt, at vi træder på bremsen, og jeg håber egentlig også, at en anden regering ville have gjort det samme, selv om der er
en noget rituel, må man sige, kritik fra andre.
Vi skal lige have fat i det, der bliver sagt her.
Altså, begynder man nu at påstå, at grunden til, at det går godt i dansk økonomi, er, at der har været en afmatning på grund af corona?
Altså, vi står med den laveste ledighed i 12 år – den laveste ledighed i 12 år.
Men vi har den laveste ledighed i 12 år; den højeste beskæftigelse nogen sinde.
Det kan da ikke tilskrives corona alene – det kan det da simpelt hen ikke.
Det er jo et udtryk for en dansk økonomi, der er i kampform, i topform, fordi vi er lykkedes med igennem nu snart to vanskelige år at påvise det, mange troede var umuligt, nemlig at når der er styr på epidemien, giver man også de allerbedste forudsætninger for ens erhvervsliv og for ens økonomi.
Jamen hvorfor er profit ufint i kanten?
Det forstår jeg da simpelt hen ikke.
Altså, jeg har da aldrig nogen sinde opfattet profit som værende noget negativt.
Jeg kan godt lide, at folk tjener penge.
Jeg elsker vækst.
Jeg er stolt af at være statsminister for et land, der ser ind i den højeste vækst i 15 år, den laveste ledighed i 12, den højeste beskæftigelse nogen sinde.
Vi har en økonomi, der baserer sig på profit, på vækst.
Jeg forstår ikke det der med, at profit skulle være noget dårligt.
Det, vi diskuterer i dag, er, om en daginstitution eller en social organisation skal kunne trække profit ud i stedet for at bruge de penge på borgeren.
Det er en helt, helt anden diskussion, men det er jo egentlig meget velgørende at få slået fast, at regeringen og dermed Socialdemokratiet er for frit valg, vi er for privatinstitutioner, Det Konservative Folkeparti i Danmark er imod minimumsnormeringer.
Ergo: Mon ikke det bliver afskaffet, hvis der kommer en blå regering efter et valg?
Pernille Vermund (NB), 2021-12-14:
Arh, men det er jo glimrende.
Jeg synes, det her er et klart svar, som siger, at vi har brug for et borgerligt flertal i Danmark.
Lad nu det ligge.
Til noget helt andet: Rigsretsdommen, som fru Inger Støjberg fik i går, er i mine øjne en hård dom.
Det er en hård dom, i forhold til hvad fru Inger Støjberg, som sikrede mindreårige piger mod overgreb, har begået, og det er en hård dom over de mange politikere, som pressede på for, at fru Inger Støjberg skulle sikre, at barnebrudene blev skilt fra deres ældre mænd.
Socialdemokratiet og andre partier her i Folketinget har ikke sørget for, at det er dansk lov og ikke Menneskerettighedsdomstolens fortolkninger af menneskerettighedskonventionens artikel 8 om retten til familieliv, som bestemmer, hvad der er lov og ret i Danmark.
Vil regeringen være med til at sikre danskernes rettigheder gennem dansk lov ved at tage en undtagelse fra menneskerettighedskonventionens artikel 8, så vi kan undgå de her fortolkningsafgørelser, som alt for ofte tager større hensyn til forbryderne end til ofrene?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg også synes, at der er problemer i forhold til nogle af de internationale konventioner.
Det gælder, som det bliver sagt her, at man en gang imellem også i mine øjne beskytter gerningsmand og ikke offer.
Den diskussion har vi også haft tidligere.
Men jeg må også gøre klart, at vi ikke har nogen intention og hensigt om at opsige de internationale konventioner.
Og jeg tror også, at jeg her kan afsløre, at det kommer en borgerlig statsminister heller ikke til at kunne gøre, og derfor er det jo på en eller anden måde et slag i luften, hvad vi hører i Folketingssalen i dag.
For hvad enten hr. Søren Pape Poulsen eller hr. Jakob Ellemann-Jensen måtte blive statsminister efter næste valg, hvis flertallet skifter, så kommer fru Pernille Vermund til at stille præcis samme spørgsmål til en borgerlig statsminister, for der bliver ikke en opsigelse af konventionerne.
Med andre ord: Det er lidt en gratis omgang.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-12-14:
Tak for det.
Statsministeren har afgivet sin forklaring til Minkkommissionen, og hvis vi skal tage udgangspunkt i, hvad statsministeren selv har forklaret, forholder tingene sig på følgende måde: Den 3. november 2020
på et koordinationsudvalgsmøde blev det besluttet, at alle minkene skulle aflives, og der var ingen på det møde, som havde læst mødematerialet, hvoraf der fremgår hjemmelsudfordringer.
Der var end ikke tid til 5 minutters læsepause.
Det er, siger statsministeren, rent retligt sådan, at det er Mogens Jensen, der har truffet beslutningen om at aflive alle minkene.
Men statsministeren har alligevel efter eget udsagn brugt noget af dagen den 3. november på mentalt at forberede sig på potentielt at skulle træffe en svær beslutning, men det er altså Mogens Jensen, der træffer den svære beslutning, som statsministeren forbereder sig mentalt på at skulle træffe.
Og der var ingen, der overvejede, om regeringen overhovedet havde bemyndigelse til at sende politi og militær ud på privat grund og opfordre minkavlerne til at aflive deres ejendom.
Det er først søndag aften, at statsministeren finder ud af, at der mangler lovhjemmel.
Det er ikke, da Justitsministeriet og Fødevareministeriet finder ud af det torsdag, og det er heller ikke, da fødevareministeren finder ud af det.
Ja, selv lørdag formiddag, hvor der er ti medarbejdere i Statsministeriet, der ved, at der mangler lovhjemmel, har man stadig væk ikke givet besked til statsministeren – heller ikke søndag omkring middagstid, da hr. Mogens Jensen ringer rundt til alle ordførerne for at orientere dem om den manglende lovhjemmel.
Ja, selv da Berlingske kører den som en breaking nyhed hen på eftermiddagen, er der stadig væk ikke nogen, der har givet statsministeren besked.
Statsministeren får først besked flere timer efter offentligheden.
Og det her er ikke min udlægning af sagen; det er statsministerens egen udlægning.
Jeg tænker, at vi uanset partifarve godt kan blive enige om, at sådan en proces for så store beslutninger ikke er hensigtsmæssig.
Og det indtryk, jeg sidder tilbage med, når jeg læser statsministerens udlægning af sagen, er, at statsministeren fuldstændig mistede grebet om håndteringen af aflivningen af minkene i de afgørende novemberdage.
Er det også statsministerens egen oplevelse?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg vil ikke tages til indtægt for andres udlægning af, hvad jeg måtte have sagt.
Jeg har afgivet min forklaring i Minkkommissionen og har ikke yderligere at tilføje.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-12-14:
Jeg har loyalt gengivet den, og jeg synes, at udlægningen taler sit eget klare, tydelige sprog.
Situationen er den, at vi i dag har mindre kapacitet i sundhedsvæsenet nu, end vi havde, da coronakrisen ramte os i marts 2020, og regeringen har ikke gennemført nogen initiativer til at øge kapaciteten i sundhedsvæsenet.
Så det er desværre sådan, at vi har plads til færre indlagte i dag, end vi havde før coronakrisen, og det er altså anden vintersæson i streg, hvor regeringen ikke har gjort noget for at øge kapaciteten.
På positivsiden tæller det, at vaccineudrulningen er gået rigtig godt, at teststrategien er solid og virker – det skal der være ros for – men alligevel har man ikke gjort noget for at øge kapaciteten i sundhedsvæsenet, og derfor må man indføre nye restriktioner.