runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Nej, for tredje-fjerde gang tror jeg efterhånden det er: Jeg støtter ikke udbredelsen af islam, når jeg går ned og handler.
Jeg går ned og handler for at købe de ting, jeg nu engang skal bruge.
Hvis det er rigtigt, og hvis fru Lise Bech er klar over det, synes jeg da, det er noget, vi i allerhøjeste grad skal få undersøgt, for det kan vi selvfølgelig ikke leve med.
Men, altså, det har jeg bare ikke kendskab til.
Og hvis det er tilfældet, skal det selvfølgelig politianmeldes, og det vil jeg da opfordre fru Lise Bech til at gøre.
Det må jeg sige er en lidt omvendt logik for mig, for jeg forstår jo egentlig på ordføreren her, at ønsket er at få den her mærkning, sådan at man kan vide, hvad det er, man køber eller ikke køber, og sådan at forbrugerne kan købe produkter, der ikke er halalmærket, eller købe nogle, der er halalmærket.
Hvorfor en oplysning på frivillig basis skulle være et problem, kan jeg ikke se, men der må jo ikke være en efterspørgsel efter det.
Jeg er i hvert fald ikke stødt på den.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Det er jo meget behændigt at sige det.
Det, ordføreren siger, kører lidt i den samme rille som ministeren.
Det er en lidt underlig tilgang.
Nu startede vi med at sige, at det her selvfølgelig ikke kun skal gælde halalcertificeret kød.
Det skal gælde alle halalcertificerede varer.
Når ordføreren går ned og køber ind til sin familie, kommer ordføreren helt sikkert til at støtte udbredelsen af islam.
Er ordføreren glad for det?
Mener ordføreren, at det er tilfredsstillende i Danmark?
Eller vil ordføreren egentlig gerne have mulighed for at kunne fravælge det?
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Jeg anerkender ikke rigtig den sammenhæng.
Når nu fru Mette Thiesen siger, at det er en underlig tilgang, synes jeg egentlig, at vores tilgang kan koges ned til at hvile på tre ben.
Det ene er fødevaresikkerhed, det andet er dyrevelfærd, og det tredje er arbejdspladser, vækst og velstand.
Det er det sidste, der bl.a. er afgørende.
Vi kan ikke lave national lovgivning på et område, der er EU-reguleret, for vi vil gerne kunne eksportere danske produkter frit til resten af EU-kredsen, lige så vel som de jo som en del af det indre marked skal have mulighed for at gøre det til os.
At begynde at bevæge sig ud ad tangenter, hvor man udfordrer det samarbejde eller lægger sten i skoen for danske virksomheder, når de skal eksportere frit til resten af Europa, vil jo koste arbejdspladser og vækst og økonomi i Danmark.
Det har vi ikke lyst til at bidrage til.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Det er der sådan set heller ikke nogen der foreslår.
De kan eksportere alt det, de vil.
Vi vil bare gerne vide som danskere, om det, vi køber nede i vores lokale supermarked, giver et bidrag til udbredelsen af islam, og om det er et knæfald for en ideologi, som vi ikke på nogen måde har lyst til at bifalde eller i øvrigt finansiere.
Kan ordføreren ikke godt forstå det, altså at man som forbruger gerne vil være oplyst?
Der er mærkningsordninger på alle mulige andre områder.
Men i forhold til udbredelsen af islam er man altså utrolig berøringsangst.
Hvorfor er Socialdemokratiet det?
I plejer da ellers at slå jer op på, at I er sådan nogle typer, der er hårde i udlændingepolitikken.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Der er ingen berøringsangst her.
Når der er et problem, vil vi gerne løse det, men når der kommer et beslutningsforslag, der rammer forbi målskiven, vil vi ikke samle bolden op, komme tilbage og flytte den ind på midten af målskiven, for der synes vi ikke den skal være.
Det der med, at man støtter udbredelsen af islam, mener jeg er overdrevet.
Jeg mener sådan set også, at ministerens billede fra før om, at hvis man køber et produkt af nogle, der ejer en virksomhed, og de så måtte støtte et politisk parti, støtter man også det,
er en udmærket parallel.
For det, der er centralt her, er jo, at vi er inden for lovens rammer.
Det er jo ikke sådan, at de penge, der går til dem, der halalcertificerer, bare kan bruges på hvad som helst.
Er der f.eks. nogle penge, der går til ekstremistiske terrororganisationer, eller hvad ved jeg, kan det jo få konsekvenser i forhold til den lovgivning, vi i øvrigt har, om, at man ikke må støtte terrorrelaterede organisationer og lignende.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Tak for det.
Det, jeg reagerede på, var, at ordføreren faktisk sagde, at efterspørgslen jo ikke er der.
Nej, det er jo, fordi forbrugerne ikke er klar over, at de rent faktisk køber halalvarer, og det er, uanset om det er kød eller andre ting.
Derfor er der ingen efterspørgsel; rigtig mange ved ikke, at de støtter det.
Så jeg vil gerne høre: Er ordføreren helt ligeglad med, når ordføreren går ned og handler, at han støtter udbredelsen af islam?
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Jeg støtter ikke udbredelsen af islam, når jeg går ned og handler, og jeg mener, at ordføreren undervurderer forbrugerne.
Altså, jeg tror, forbrugerne udmærket er klar over, at halalslagtning er udbredt.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Så kan jeg oplyse ordføreren om, at halalcertificering er en milliardindustri, og rigtig mange af pengene går til Muslim World League, som man jo ved – vi kan ikke bevise det – støtter terror, islamisk terror.
Så jeg vil gerne høre igen: Støtter ordføreren, når han går ned og handler, udbredelsen af islam?
For når det ikke er mærket på varen, ved ordføreren faktisk ikke, om han køber det og støtter det.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Det vil jeg også glæde mig over – det er altid godt.
Når ordføreren nu bliver bekendt med, at det her jo ikke kun skal gælde halalcertificeret kød, men at det generelt skal gælde halalcertificerede varer, fordi man jo derigennem bidrager med bind for øjnene som dansk forbruger til islam,
hvor står Venstre så i den sag?
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Jeg havde en lillebitte smule svært ved at høre det, så ordføreren må lige bære over med mig, hvis jeg ikke lige fik det hele med.
Men hvis det er sådan, at vores forbrugere efterspørger kød, som ikke er halal, så har de jo mulighed for det, og så kan virksomhederne jo gå ind at producere det produkt, men den efterspørgsel er jo bare ikke til stede, kan vi konstatere.
Nu er min tid overskredet, kan jeg se.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Jeg kan supplere så meget som at sige, at ordføreren i hvert fald meget behændigt talte udenom.
Det burde jo ikke komme bag på nogen, at Det Radikale Venstre har den her tilgang.
I lever jo lidt i sådan en osteklokke.
Jeg tror, vi er tilbage omkring 1990'erne, før virkeligheden ligesom gik op for folk med hensyn til islam.
Men jeg forstår bare ikke argumentationen, og at Radikale Venstre er så forhippet på, at danskerne skal fastholdes i at indkøbe i blinde.
De må simpelt hen ikke få det at vide.
For selv om man som forbruger researcher lige så meget, som ordføreren fra Venstre tidligere var inde på, så er der altså nogle varer, som man i hvert fald har meget, meget svært ved at finde ud af om er halalcertificerede.
Som min kollega også nævnte tidligere, er det jo ikke kun kød, det drejer sig om.
Det er også alt muligt andet – f.eks. er Toblerone halalcertificeret.
Jeg tror ikke, der er nogen af os, der ville tænke på det.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Det der med at leve i en osteklokke tænker jeg måske at man på mange måder sagtens kunne overføre på det her forslag fra Nye Borgerlige.
For hvis der var rigtig mange mennesker i Danmark, der gerne ville have den her halalmærkning, så kunne det også være, at Nye Borgerlige måske ville have større opbakning til det her forslag ude i den brede befolkning.
Vi kan jo konstatere, at der ikke er
nogen – hvad skal man sige – folkelige rejsning eller en stor gruppe, der har slået sig sammen, eller en kæmpestor interesseorganisation, der plæderer for det her.
Tværtimod siger samtlige danske erhvervsforeninger, at en halalmærkning ville være fordyrende, at det ville være tungt i administration, og at det ville hæmme vores eksport.
Det ville på alle leder og kanter været dumt for både danskerne og danske virksomheder og i forhold til verdensmarkedet, som vi helt logisk er en del af, hvilket Nye Borgerlige her på en eller anden måde behændigt overser.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Tak for det.
Alle fødevarevirksomheder herhjemme betaler årligt et gebyr for overhovedet at være med i halalcertificeringsordninger.
Danpo har været de eneste, der har oplyst om, at de betaler omkring 100.000 kr. hvert år til det her.
Derudover er der ansat en mand til at bede over kødet, og det er jo ellers lige noget for en ligestillingsordfører, for det skal jo være en mand, der beder – det kan jo ikke være en kvinde.
Det er falsk varebetegnelse, havde jeg nær sagt, så det vil jeg godt have at ordføreren tager i sig igen.
Vi er jo trods alt nogle, der har undersøgt det her.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Nu talte jeg om World Muslim Organization, og de er jo inde i billedet her, fordi de nemlig verificerer eksportdelen.
Det er fuldstændig rigtigt, at for at man kan få en halalmærkning ude på slagterierne, skal der også godkendte religiøse foreninger eller menigheder ind for at kunne gøre det, plus at der skal være en, som beder over det her kød, og det er simpelt hen den måde, det foregår på.
Hvis vi bare tog det ud af ligningen og sagde, at det ikke blev gjort – for argumentet kunne også være, at det fordyrer kødet – så ville kødet netop blive fordyret, for så ville vi faktisk ikke have mulighed for at eksportere det.
At vi har den her halalslagtning af kød, er ifølge branchen, altså Landbrug & Fødevarer, Danpo osv., faktisk med til at holde prisen på f.eks. kyllingekød meget, meget langt nede, fordi de netop den vej rundt kan blive del af et globalt marked.
Så et langt stykke hen ad vejen er det i hvert fald en økonomisk god idé.
Og hvis man så ikke vil have halalkød, kan man jo købe det hos det sjællandske slagteri.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Det er rigtigt, at mange af de store slagterier, både kyllingeslagterier og kreaturslagterier, har det på den måde, men så kunne de jo bare mærke det, så vi andre kunne forsøge at undgå det.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Når muslimske organisationer går ind og verificerer en halalmærkning af det her, bliver de penge jo betalt af forbrugerne i de lande, de kommer fra.
De bliver ikke betalt af danskerne.
Det er fakta.
Den påstand er jo blevet pillet fra hinanden flere gange, også af Detektor, så jeg synes også, at ordføreren skal anerkende, at der er noget fakta dér.
Noget andet, som jeg måske egentlig gerne vil sige, hvis man ligesom skal se det her fra borgernes side, er: Hvis der virkelig er så stort et behov for det her ude hos forbrugerne, hvorfor så ikke prøve at opfordre til at lave et borgerforslag om det og så se, om man rent faktisk kan få samlet 50.000 underskrifter til det?
Det kunne faktisk være interessant.
Det ville vi faktisk fra Radikale Venstres side have respekt for.
Marie Krarup (DF), 2020-12-10:
Det var dog det mest elendige svar, jeg længe har hørt.
Altså, det kan man da ikke mene.
Jeg troede, at Det Radikale Venstre var sådan nogle, der gik ind for oplysning og forbrugernes frie valg og sådan noget.
Forbrugerne får jo ikke at vide, hvad det er, de køber.
Der er folkelige organisationer, der er imod halalcertificering og imod islamisering af Danmark.
Jeg ved godt, at Radikale Venstre går kraftigt ind for nedlæggelse af Danmark og sikkert også islamisering; men at modsætte sig, at vi får en mærkningsordning, at forbrugerne får viden om, hvad det er, de køber, er dog det mest hovne, jeg længe har hørt.
Det burde være en klar selvfølge, at folk skal have mest mulig viden om det, de køber.
Og køber de noget, som støtter islamisk mission via deres pengepung, så skal de jo selvfølgelig have mulighed for at sige fra og dermed støtte nogle andre, der gør noget andet.
Men man ved det jo ikke, så længe der ikke er en mærkning.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Jeg vil nu gerne fortsætte med at spise kød og ikke at skulle vælge at være vegetar for ikke at købe halalcertificerede varer.
Nu siger ordføreren, at virksomhederne mærker varerne af hensyn til eksport, og det er også korrekt, men de mærker netop alle varerne, og dem, der bliver brugt på det danske marked, er jo i meget høj grad halalcertificeret, selv om forbrugerne ikke efterspørger halalcertificerede varer.
Så argumentet om, at det kun går til eksport, holder jo ikke.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Jeg er sådan set enig med ministeren i, at vi i dag har et mærkningscirkus, og at vi faktisk trænger til at få simplificeret vores mærkningsordninger generelt.
Det der med at halalmærke det her kød synes jeg faktisk jeg har redegjort for i ordførertalen, altså hvorfor vi ikke synes det specifikt er nogen god idé; og helt grundlæggende er der jo ikke den her efterspørgsel.
Til det der med at være i tvivl om, hvad det er, man spiser eller ej, vil jeg bare sige: Velkommen til vegetarernes verden.
Mads Fuglede (V), 2020-12-10:
Jamen der mener jeg lidt, at det er samme principper.
Der er selvfølgelig ikke noget, der lige flugter med de snakke, vi har haft om dyrevelfærd, men de samme principper må gøre sig gældende dér.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Tak for det.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Tak, formand.
Desværre kan vi jo konstatere, at den nuværende fødevareminister, ligesom sin forgænger, dækker sig ind under EU-regler: at mærkningsreglerne for fødevarer er totalt harmoniseret i EU, at medlemslandene i fællesskab er blevet enige om, hvilke oplysninger der skal stå på fødevarerne, at slagtemetode ikke er en af de oplysninger, det er obligatorisk at mærke med, og at det at indføre sådanne krav vil kræve en fælles politisk beslutning i EU.
I henhold til fødevareinformationsforordningen kan der kun indføres nationale krav til mærkning af fødevarer, hvis kravene er begrundet i mindst et af følgende hensyn: beskyttelse af folkesundheden, beskyttelse af forbrugerne og bekæmpelse af svig.
Her kan jeg så påstå, at en national mærkning af halalkød kan begrundes med et krav om beskyttelse af forbrugerne.
Det er helt absurd, at et stort flertal af danskere skal underkaste sig det muslimske mindretals religiøse praksis.
Rent dyrevelfærdsmæssigt er der mange, der ikke ønsker at støtte aflivning af dyr uden bedøvelse.
Det er dyremishandling, men det foregår stadig i mange lande, også i europæiske lande.
Danmark er stadig et kristent land, og det er urimeligt, at danske forbrugere, ofte uden at vide det, må spise rituelt slagtet kød.
Kristne bør ikke spise offerkød, som halalkød er.
Og danske forbrugere kommer ofte uden at vide det til at støtte en milliardforretning, der bruges til udbredelse af islam.
Vi introducerede i 2017 et statsligt dyrevelfærdsmærke, hvilket jeg støtter, da det har skabt bedre dyrevelfærd og forbrugerne dermed har mulighed for at vælge kød og mejeriprodukter, ud fra hvilket niveau af dyrevelfærd der passer til deres præferencer og pengepung.
Danmark var det første land i EU, der fik et dyrevelfærdsmærke.
Nu drøftes et fælleseuropæisk dyrevelfærdsmærke i EU, og det er jo positivt.
Men det siger også noget om, at det nytter, og at vi kan gå forrest på det her.
Dansk Folkeparti tager afstand fra sharia og de islamiske renhedsbegreber, og vi ønsker, at danskerne ved fuld oplysning og information får bedre mulighed for at vælge til eller fra i supermarkederne.
Så derfor igen: Dansk Folkeparti støtter forslaget, som er meget lig forslag, Dansk Folkeparti tidligere har stillet.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Nu har vi jo stillet et ændringsforslag om at udvide det til ud over kød også at gælde for alle andre halalcertificerede varer.
Vil Dansk Folkeparti også bakke op om det?
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Ja, selvfølgelig.
Det er jo rimeligt, at vi kan vælge til eller fra i forhold til halalcertificering.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Og så må Nye Borgerlige og Dansk Folkeparti jo fortsætte den her kamp, så vi forhåbentlig kan komme i mål på et tidspunkt.
Lise Bech (DF), 2020-12-10:
Jeg håber, at det kommer igennem på et tidspunkt, for det er vigtigt, at danskerne bliver oplyst om det her.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Tak for det.
Nu har vi jo en lang række forskellige mærkningsordninger, som skal gøre det lettere for forbrugerne at vælge, men mener ordføreren så i det her tilfælde, at man selv skal lave en hel masse undersøgelser for at kunne til- eller fravælge det, man ønsker at købe?
Hvorfor kan man ikke mærke det her på lignende vis – er det ikke rimeligt?
Marie Krarup (DF), 2020-12-10:
Ja, nu blev brødet næsten taget ud af munden på mig ved de tidligere spørgsmål, men jeg vil nu bare lige fremhæve, at det er lidt morsomt, at Socialdemokratiet nu er blevet sådan et vildt liberalistisk parti, som tilbeder markedskræfterne, og når markedskræfterne ikke siger, at der er en stor, bred folkelig bevægelse for ikkehalal , så er der ikke nogen
Men jeg kender rigtig mange, og jeg kender også en organisation, der går ind for mærkning af halalkød og for, at man ikke skal indkøbe halalprodukter i den offentlige sektor.
Men de almindelige forbrugere ved jo ikke, hvad der er halal, og hvad der ikke er halal, og derfor kan virksomhederne jo ikke rigtig måle det på omsætningen – altså fordi folk ikke kan se, hvad det ene eller det andet er.
Men når man fortæller folk, hvad det går ud på, så ønsker langt de fleste at have mulighed for at vælge noget kød eller andre produkter, som ikke giver penge til islamisering af Danmark.
Så vil ordføreren ikke godt holde op med at bruge de der argumenter om, at der ikke er en folkelig bevægelse, for det holder jo ikke, når man ikke rigtig har mulighed for bevidst at vælge halalprodukter fra, fordi der ikke er en tvungen ordning og man derfor ikke rigtig kan se, om det er halal eller ej.
Marcus Knuth (KF), 2020-12-10:
Nu er vi jo valgt til det her Folketing for også at have en selvstændig holdning til tingene og for at sætte os ind i tingene.
Jeg kan bare sige, at jeg håber, at der kommer en dag, hvor jeg kan fravælge halalprodukter både på grund af de religiøse og kulturelle årsager, men også på grund af dyrevelfærden.
Så jeg vil bare opfordre ordføreren til at sætte sig ind i den måde, som dyrene bliver bedøvet på med den her crash knocker og hjerneystelse, for jeg mener ikke, at det er den optimale måde at gøre tingene på.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Først til det med markedskræfterne: Jeg har altid været en stor tilhænger af markedskræfter.
Jeg mener, at det er det, der er en stor del af baggrunden for – selvfølgelig sammen med en masse andre faktorer – at vi har en veludviklet og stærk økonomi i Danmark.
Markedskræfter er jeg stærk tilhænger af, og det er vi også i Socialdemokratiet; vi går så bare også ind for, at de skal tøjles de steder, hvor de kommer ud af kontrol.
Og det er jo så der, hvor vi indimellem har nogle uenigheder om, hvor det ene starter, og hvor det andet slutter; hvornår man skal tøjle det, og hvornår man ikke skal.
I forhold til det her spørgsmål synes jeg bare, det er underligt, hvad man siger.
Hvis nu man havde set på et andet spørgsmål, altså f.eks. havde set på, hvad forbrugerne synes om æg fra burhøns, så ville man se, at det jo igennem mange år har været sådan, at forbrugerne har stemt med fødderne og er gået hen i supermarkedet og har købt æg af økologiske høns.
Og derfor er der mange folk, der har holdt burhøns, som så er begyndt at lægge om og nu i stedet for har økologiske høns – sådan lidt groft sagt.
Det samme gælder her.
Altså, hvis virksomhederne oplevede, at der var kæmpe efterspørgsel, som der tilsyneladende er i blå blok her i Folketingssalen i dag, efter produkter uden halalcertificering, så er jeg da fuldstændig sikker på, at de ville begynde at udbyde dem.
Men den efterspørgsel er der jo bare ikke.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Der var mange ting, jeg ikke forstod ved den her tale, men jeg forstod, at der var nogle ting, der blev sagt i tidligere taler, som fru Rosa Lund ikke forstod.
Jeg skal ikke opholde mig ved, hvad det var, fru Rosa Lund ikke forstod.
Men ikke desto mindre: Hvordan pokker får man rodet velstillede mænd fra 1800-tallet ind i en diskussion om, hvorvidt folk skal have en permanent opholdstilladelse for at få en skatteyderfinansieret videregående uddannelse i Danmark
Altså, jeg kan overhovedet ikke få de her ting til at hænge sammen.
Samtidig vil jeg også sige: Hvorfor er det så altafgørende for fru Rosa Lund, at de her mennesker får permanent ophold?
Altså, for en meget stor del af dem, vi taler om, er der tale om folk, som har fået beskyttelse efter krig; de har fået asyl i Danmark, og så har de meget generøst fået beskyttelse stillet til rådighed af de danske skatteydere; så har de fået mulighed for at uddanne sig, eller det kan være, de har fået mulighed for at arbejde; så kan det være, der er blevet tilpas fredeligt i dele af deres hjemland til, at de kunne vende retur.
Så burde det vel være det, der var målet.
Hvorfor er det så afgørende for Enhedslisten at få alle gjort til folk, der skal blive i Danmark for tid og evighed, selv om der måtte være fred i dele af deres hjemland?
Vil man gerne gøre integrationsproblemerne større og større år for år?
Hvad går det ud på?
Rosa Lund (EL), 2020-12-10:
Jeg er glad for, at hr. Rasmus Stoklund spørger, for så kan vi jo starte lidt mere fra begyndelsen, selv om jeg egentlig synes, det var det, jeg forsøgte på ved at gå helt tilbage til grundloven i 1849.
Grunden til, at det er vigtigt, at mennesker kan være her på permanent ophold og ikke på midlertidigt ophold, er, at midlertidighed skaber en kæmpe usikkerhed.
Jeg vil modsat hr. Rasmus Stoklund mene, at en midlertidig opholdstilladelse er en af de største hindringer, vi har, for integrationen.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor hr. Rasmus Stoklund insisterer på at lave den her opdeling i vores samfund.
Der er jo her tale om mennesker, som søger om permanent opholdstilladelse, fordi de gerne vil være i Danmark, og fordi de ikke har mulighed for at rejse tilbage til det land, de er flygtet fra.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Selvfølgelig er der mange forskellige grupper, men når det gælder folk, der har været flygtninge, taler vi – ofte i hvert fald – om nogle af verdens mest ressourcestærke flygtninge, som har fået en mulighed for at rejse til Nordeuropa, til Velfærdsskandinavien, og som er blevet behandlet fantastisk flot og generøst af de danske skatteydere.
Og så mener Enhedslisten, at de, fordi de så ovenikøbet tager imod muligheden for at tage en skattefinansieret lang videregående uddannelse, så ovenikøbet også fortjener at få foræret en permanent opholdstilladelse uden rigtig undervejs at have bidraget med noget som helst, og det er ud fra devisen om, at det jo kan være, at de en dag kommer til at bidrage med noget.
Altså, jeg forstår slet ikke logikken.
Rosa Lund (EL), 2020-12-10:
Modsat hr. Rasmus Stoklund mener jeg, at man bidrager med ret meget til samfundet, når man tager en uddannelse.
Derfor køber jeg slet ikke den fortælling, som hr. Rasmus Stoklund stiller op i sit indlæg her.
Jeg synes faktisk, at det er et flot bidrag, som danske unge kommer med, når de tager en uddannelse.
Og der vil jeg sige, at præcis det samme gælder i forhold til de unge mennesker, som tager en uddannelse, og som ikke er født med et rødbedefarvet pas i hånden.
Samira Nawa (RV), 2020-12-10:
Jeg vil gerne kvittere for Enhedslistens opbakning til beslutningsforslaget; jeg var sådan set ikke i tvivl om det.
Jeg mener, ligesom fru Rosa Lund, også, at al uddannelse sådan set burde tælle med, men vi er jo også nødt til at gå lidt pragmatisk til værks, og derfor kan jeg godt lide, at Enhedslisten bringer det her ind med, at uddannelser, hvor arbejde er en del af læretiden, kunne være noget, man kunne se på.
Jeg ærgrer mig så over, at regeringen og andre partier er afvisende med det samme.
Men for lige hurtigt at følge op på hr. Rasmus Stoklunds spørgsmål i forhold til det her med, om man jo bare får foræret permanent opholdstilladelse, vil jeg spørge: Tænker fru Rosa Lund egentlig ikke, at Danmark også får foræret god arbejdskraft – god uddannet arbejdskraft – når der bliver givet permanent opholdstilladelse til unge mennesker, der har taget sig en uddannelse?