runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2018-12-12:
Kamp må der til, skal livet gro, står der skrevet et klogt sted, og det gælder jo så også en gang imellem faglig kamp.
Jeg er glad for og vil gerne kvittere for, at hr. Rasmus Prehn så entydigt melder ud, at den kamp ikke hører hjemme her i salen.
Jeg har sporet sådan en tendens til, at man ligesom flytter tingene ind i salen her i stedet for at svinge med de røde faner, når der er brug for det, udenfor og andre steder.
Det synes jeg er en glidebane, som vi skal holde os fra, for hvad skal fagforeningernes rolle skal være til sidst.
Så tak for den klare melding.
Jeg vil gerne spørge hr. Rasmus Prehn, om han anerkender behovet for at effektivisere og modernisere DSB, således at vi kan få en god service til nogle fornuftige billetpriser i fremtiden.
Vi har jo selv diskuteret det, når vi har været gæster hos Dansk Jernbaneforbund, til nogle gode debatter.
Anerkender Socialdemokratiet, at der er et behov for at effektivisere og modernisere, og det kan godt betyde, at der må røres lidt i gryden i et godt samarbejde mellem ledelse og medarbejdere?
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
De her klapsæder har jo sådan set i sagens natur ikke så meget med den danske model at gøre, eftersom der ikke, mig bekendt – det kan være, at hr. Villum Christensen har et andet oplysningsgrundlag – findes nogen overenskomst imellem klapstolene i togene og så en fagforening.
Det, som min gode kollega hr. Magnus Heunicke i sin egenskab af minister var optaget af, var, at man udnyttede den kapacitet, der var i togene, og at der stadig væk var mulighed for at bruge de her klapsæder, og der var det jo ærgerligt, at man i en eller anden form for rationaliseringsiver prøvede at udfase dem eller fjerne dem, og så blandede han sig.
Jeg synes sådan set, at det var et meget godt eksempel på en minister, der vil noget, der gør noget, som sætter en dagsorden, og jeg er stolt af at være i parti med hr. Magnus Heunicke.
Villum Christensen (LA), 2018-12-12:
Hr. Rasmus Prehn har flere gange udtrykt det sådan, at det er ærgerligt, at politikerne ikke kan lade være at blande sig.
Jeg håber, at det er rigtigt forstået.
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre: Var det også ærgerligt, dengang at Magnus Heunicke blandede sig i de her klapstolebilletter– eller hvad det hed?
– de her ungdomsbilletter til 89 kr. i 2014, hvor DSB ville afskaffe billetterne, hvorefter ministeren intervenerede i sagen?
Var det også en ærgerlig ting, eller var det bare forkert?
Rasmus Prehn (S), 2018-12-12:
Først om selve forslaget til vedtagelse vil jeg sige, at det, at ministeren skal bidrage til, kan man forstå derhen, at man kommer til at blande sig.
Jeg er med på, at det er en mild udgave, og man kunne have udtrykt sig hårdere, og når man hører, hvad hr. Henning Hyllested fra Enhedslisten sagde i sin ordførertale, var han også hårdere, for han talte om direkte at indkalde til et møde, hvor ministeren skulle sidde for bordenden og blande sig i konflikten.
Det er jo derfor, at vi i den her tekst ser ansatsen til, at man vil gå videre i det at blande sig.
Vi er optaget af at holde den her balance.
Vi er optaget af at stå vagt om den danske model, og det er derfor, at vi er meget forsigtige.
Vi deler jo iveren i forhold til at løse det her, også til fordel for medarbejderne.
Med hensyn til om man ser en udvikling i retning af, at man underminerer lønmodtagernes vilkår, så skal man være opmærksom på det.
Jeg tror, at jeg skal passe meget på med at stå her på talerstolen og kommentere på det, fordi så er jeg jo inde i at blande mig i, hvad overenskomsten indeholder.
Men jeg kan bare konstatere så meget, at ved nogle af de samtaler, vi fra Socialdemokratiets side har haft, bl.a. med Dansk Jernbaneforbund, men også med HK Trafik & Jernbane, har det været sådan, at de har givet udtryk for, at for nogle af de overenskomster, de har lavet i privat regi med nogle af de private aktører, har de sådan set fundet, at der var gode og rimelige og fornuftige vilkår, og det håber jeg at man er i stand til at finde, også for så vidt angår DSB, men det er parterne selv, der skal forhandle det.
Henning Hyllested (EL), 2018-12-12:
Der står rent faktisk: »Ministeren bør bidrage til, at konflikten løses med fair forhold for alle«.
Det er faktisk, hvad der står om det, som vi mener der skal foretages.
Hvordan hr. Rasmus Prehn kan få det til, at vi vil blande os, forstår jeg ikke.
Er hr. Rasmus Prehn ikke opmærksom på – det ved jeg jo, at hr. Rasmus Prehn er – at der jo selvfølgelig er en politisk bestemt udvikling i gang, hvor DSB ligesom skal gøres klar til alt det her udbud og privatiseringer, som venter forude?
Traditionelt fører sådan noget jo til angreb på lønmodtagernes rettigheder, deres løn- og arbejdsforhold.
Er hr. Rasmus Prehn enig med mig i, at det er det, vi ser ansatser til, vil nogle sige?
Jeg synes nu, det er meget direkte, men det er det, vi ser er på vej, og at det også er derfor, at personalet reagerer, men det er vel også derfor, at ministeren går så hårdt ind i det for ligesom at holde fast i den linje, der er lagt for virksomheden.
Man kan sige, at i situationen her forsøger vi jo egentlig bare at gå ind og afbalancere den skævhed, der er i de udmeldinger, der kommer.
Og det er jo med udgangspunkt i, at transport-, bygnings- og boligministeren, synes vi, nu har blandet sig kraftigt direkte i forhandlingerne og også har været med til at skærpe konfrontationen efter vores mening.
Det er også fair nok, som jeg sagde i min ordførertale, hvis transport-, bygnings- og boligministeren mener, at DSB's ledelse gør det godt og korrekt.
Der synes vi så bare, at DSB's ansatte, som holder foretagendet kørende, om jeg så må sige, også har brug for et talerør. Og det er grunden til, at vi er gået ind i det her.
Principielt er jeg jo ikke uenig med hr. Rasmus Prehn, men her har situationen efter vores mening udviklet sig, så vi synes, at det var nødvendigt, at vi faktisk gik ind og blandede os.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-12:
Jeg kan bekræfte, at når vi snakker om danske statsborgere, snakker vi om alle danske statsborgere.
Det siger sig selv.
Jeg synes nok, at hr. Martin Henriksen devaluerer det danske statsborgerskab en smule.
Det plejer jo ellers at blive rost til skyerne.
Jeg ved ikke, om man så kan forestille sig, at det også skal omfatte andre områder, om det i virkeligheden er det, der ligger bag, end at det lige er spørgsmålet om, at man skal have ret til at bo sammen med dem, man ønsker, i Danmark.
Men i forhold til det her spørgsmål om, hvilke oplysninger hr. Martin Henriksen har fået, vil jeg bare spørge: Ud af de eksempler, hr. Martin Henriksen har læst om – hr. Martin Henriksen har selvfølgelig ligesom jeg langtfra læst dem alle sammen – er der så ikke nogen sager, hvor hr. Martin Henriksen har haft svært ved at finde det der element mellem himmel og jord, der angivelig ikke skulle have fundet vej til pressen, eller er det sådan, at hr. Martin Henriksen i alle de sager, hr. Martin Henriksen har læst, er overbevist om, at dette element mellem himmel og jord begrundede den beslutning, der var truffet?
Martin Henriksen (DF), 2018-12-12:
Det er jo i høj grad de oplysninger, som man modtager i fortrolig form i Folketinget.
Det er de jo.
Jeg skal være ærlig at sige, at jeg ikke har læst alle sager, der har været fremme, i fortrolig form.
Men en del af de sager, der sådan med jævne mellemrum har været fremme igennem årene, har jeg da fået lejlighed til at læse.
Så vil jeg sige om borgerne, de danske borgere, i forhold til om de må bo i Danmark: Ja, det er jo et godt udgangspunkt at have, at danske statsborgere selvfølgelig må bo i Danmark, og det må de da også med den nuværende lovgivning.
Så bliver der stillet nogle krav, hvis man ønsker at hente en udenlandsk ægtefælle til Danmark og bo i Danmark med den ægtefælle og den ægtefælles familie, børn.
Så skal man leve op til nogle krav.
Det er jo helt rimeligt, og det er helt nødvendigt.
Det ville nok betyde en ret stor tilstrømning til Danmark fra bl.a. muslimske lande, og det ville jo så i sidste ende gå ud over en masse danskere i Danmark med en masse integrationsproblemer, kriminalitetsproblemer osv.
Så det skal man jo tænke til ende.
Søren Søndergaard (EL), 2018-12-12:
Jeg kan fuldstændig bekræfte hr. Martin Henriksen i, at der er en afgrund til forskel mellem Dansk Folkepartis og i hvert fald Enhedslistens opfattelse af spørgsmålet om danske borgeres rettigheder.
Vi mener, at danske statsborgere har nogle rettigheder.
Vi mener, de har stemmeret, og vi mener, de har ytringsfrihed.
Men der forstår jeg at der er en afgrundsdyb forskel.
Vi håber så ikke, at den bliver udvidet til for mange andre områder end det her område.
Men det kan jeg bekræfte.
Jeg har ét spørgsmål til hr. Martin Henriksen.
For hr. Martin Henriksen gentog ministerens ord om, at der er mere mellem himmel og jord i de her sager, end der står i aviserne.
Så vil jeg bare spørge, om hr. Martin Henriksen eller Dansk Folkeparti har haft en privilegeret adgang til at se nogle af de sager, eller om hr. Martin Henriksen alene baserer sig på de oplysninger, som hr. Martin Henriksen og Dansk Folkeparti har modtaget i fortrolig form her i Folketinget som folketingsmedlemmer.
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-12:
Jeg synes faktisk, at meget af det, der står i den nuværende lovgivning, er relevant, f.eks. at den person, der er i Danmark, skal have forældremyndigheden.
Jeg synes også, det er relevant, hvor barnet primært har boet.
Hvis barnet er vokset op hos sin mor i Filippinerne og der så er en mand, som ikke har set noget til sin datter i 15 år, og som bliver gift med en dansk kvinde og så siger, at han i øvrigt gerne vil have sin datter til Danmark, så synes jeg da, at det er rimeligt, at det danske samfund siger: Det er mærkeligt, du har ikke boet sammen med hende i 15 år i Filippinerne, og pludselig skal hun så have en opholdstilladelse i Danmark.
Så synes jeg, det er helt rimeligt, at vi siger, at så skal datteren da blive boende hos sin mor i Filippinerne.
Så jeg synes i virkeligheden, at meget af den logik, der er i den nuværende lovgivning, er meget god.
Det er bare en masse forskellige momenter, der bliver vejet op mod hinanden, og så kommer det ind i en boks, og ud af boksen kommer der en afgørelse, som jeg har svært ved at blive klog på.
Så jeg synes, at vi skal lette på kølerhjelmen og finde ud af, hvor det er, kæden hopper af.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-12-12:
Tak for det.
Det synes jeg var et fint svar, altså at sige, at det er et af de væsentlige kriterier, som kunne ligge til grund.
Det er jeg jo fuldstændig enig i.
Nu siger ordføreren, at det ikke skal være det eneste krav.
Jeg bliver bare nysgerrig efter: Er der nogen konkrete tanker om, hvad det kunne være for krav, som man også ville skulle stille?
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-12:
Grunden til, at mine svar ikke er klare, er, at jeg har dårlige erfaringer med at forhandle her fra talerstolen.
Jeg har gode erfaringer med at sætte sig ned, drikke en kop kaffe og prøve at blive klogere på, hvad konsekvenserne ville være, hvis man skruede hér, og hvad de ville være, hvis man skruede dér.
I de diskussioner – hvis jeg sad og var med til at drikke den kop kaffe, ville jeg – lægge på bordet, at jeg synes, det er helt rimeligt, at det danske samfund siger til en kvinde fra Thailand
: Prøv at høre, kammerat, velkommen til Danmark.
Din datter er også velkommen, og din søn er også velkommen, men vi vil gerne lige vide, hvem de er, hvornår de kommer, og hvorfor det er, de ikke sidder på samme fly som dig selv.
Om det så skal være det eneste krav, der stilles, har jeg svært ved at forestille mig.
Det synes jeg er et helt rimeligt krav at bygge ind i lovgivningen.
Så skal vi bare også være klar over, at der kan være gode begrundelser for, at de ikke lige sidder på det samme fly, men at de f.eks. afslutter en skolegang, hvor de lige skal til en eksamen, eller de afslutter et behandlingsforløb, eller hvad det lige er.
Det må vi kunne rumme på en eller anden måde, uden at det bliver for rigidt.
Jeg har i hvert fald den opfattelse, at nogle af de afslag, der er givet, kan jeg ikke forklare.
Når jeg får e-mails, kan jeg ikke forklare, hvorfor lovgivningen ser sådan ud, og så er jeg enig med Anders Fogh Rasmussen: Det, der ikke kan forklares, kan ikke forsvares.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-12-12:
Tusind tak.
Jeg vil gerne følge op på hr. Andreas Steenbergs spørgsmål, for jeg synes faktisk, den opfølgning, han kom med til sidst, er et rigtig godt spørgsmål.
Jeg synes faktisk, det er et godt forslag.
Så mener Socialdemokratiet, at moren, når hun fra oprindelseslandet kommer til Danmark og udfylder sine papirer, så kan angive, at hun har nogle børn i oprindelseslandet?
Mener ordføreren – for jeg synes ikke, vi fik et klart svar på det – at det pågældende barn, hvis hun gør det, så faktisk har ret til at komme til Danmark, når familien er klar til det?
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-12:
Tilknytningskravet omkring ægtefæller var ikke helt så elastisk, synes jeg.
Vi stillede trods alt krav om et visumophold, ligesom der var nogle forskellige ting, man skulle leve op til.
Når vi taler om børnene, synes jeg godt nok, at der er meget elastik.
Jeg har meget svært ved at få greb om, hvad det konkret er for nogle momenter, der bliver lagt vægt på.
Jeg kan bare se, at man nævner 10-15 stykker, og så siger man, at man har vejet dem op mod hinanden, og det er så blevet til opholdstilladelse eller afslag.
Men for mig vil det i hvert fald være væsentligt.
Og jeg tror, vi skal prøve at undgå, at det handler for meget om, at børnene skal testes på en eller anden måde.
Jeg har svært ved at forestille mig en 9-årig dreng sidde til danskeksamen med sin opholdstilladelse på spil.
Andreas Steenberg (RV), 2018-12-12:
Jamen det synes jeg er meget interessant, og det lyder rigtig godt.
Det vil så sige, at hvis man med det samme meddeler, at man har nogle børn i oprindelseslandet, som man gerne vil have hertil, så bliver det en rettighed at få børn hertil senere, uden at man skal igennem den her integrationsvurdering.
For hr. Mattias Tesfaye sagde, at den her tilknytningsvurdering, man har omkring ægtefællesammenføring, jo er en elastik, og det er fuldstændig rigtigt.
Men det samme er den her integrationsvurdering.
Så mener Socialdemokratiet, at hvis man bare siger med det samme, at man har et barn, man gerne have hertil, så bliver det altså en rettighed?
Så kan man få lov til det uden at skulle igennem den her integrationsvurdering.
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-12:
Altså, for det første er det ikke, fordi vi har indtaget et eller andet nyt standpunkt.
Når jeg sætter mig ned og læser 2016-loven, synes jeg egentlig den giver meget god mening.
Jeg kan bare konstatere, at de afgørelser, der kommer ud i den anden ende, ikke giver mening for mig.
Og derfor synes jeg, det er helt almindelig rettidig omhu at sætte sig ned og diskutere, hvad det så konkret er i den integrationsvurdering, der gør, at der bliver givet afslag.
Det spurgte vi så om, og der fik vi et svar, som jeg ikke er blevet klogere af.
Og derfor siger vi: Lad os nu sætte os ned og sørge for, at vi i stedet for at have en masse momenter, der bliver vejet op mod hinanden, får nogle klare, objektive krav.
Jeg kunne f.eks. forestille mig, at noget af det, der skulle stå i loven, er, at når man som voksen forælder bliver ægtefællesammenført til Danmark, skal man fra starten meddele, om man har andre børn, som man har tænkt sig senere at søge familiesammenføring med, og forklare, hvorfor det er, at barnet ikke sidder på det samme fly.
Der kan jo godt være begrundelser; det kan være et kostskoleophold, der skal afsluttes; det kan være en behandling, der skal afsluttes.
Altså, jeg ville da også som udgangspunkt tage mine egne børn med, men der er jo altid undtagelsen, der bekræfter reglen, og det skal vores lovgivning på en eller anden måde kunne tage hensyn til.
Andreas Steenberg (RV), 2018-12-12:
Jeg er rigtig glad for at læse i dagbladet B.T. i dag, at Socialdemokratiet flytter på sig og indrømmer, at den her lov om at integrationsvurdere børn skal laves om.
Der er jo 62 børn, der er blevet udvist, siden man strammede loven i 2016.
Jeg er lidt interesseret i at høre, hvor mange af de 62 børn, som med det, Socialdemokratiet nu foreslår, kunne være blevet.
For det fremstår ret uklart, hvad det er, Socialdemokratiet egentlig vil lave om.
Jeg forstår, det er noget med, at der skal være nogle objektive kriterier, men vil hr. Mattias Tesfaye komme lidt mere ind på, hvad det er, man så vil have lavet om i den lov, sådan helt konkret?
Mattias Tesfaye (S), 2018-12-12:
For det første er det jo ikke kun for den pågældende persons egen regning, f.eks. står hele det danske sundhedsvæsen selvfølgelig til rådighed for alle, der har en opholdstilladelse i Danmark.
For det andet mener jeg også, at en af konklusionerne fra de sidste 3-4 årtiers indvandring til Danmark er, at vi ikke skal undervurdere værdien af en opholdstilladelse.
Det var noget, der i 1980'erne og 1990'erne blev handlet med.
Man sagde f.eks.: Hvis min datter bliver gift med din søn, får jeg x antal tusind kroner i medgift, fordi jeg til gengæld leverer en opholdstilladelse i Danmark.
Og det er jo desværre prisen for at leve i en global, ulige verden, at adgangen til et skandinavisk velfærdssystem og til vores samfund er så meget værd.
Jeg synes faktisk, at de nye ægtefællesammenføringsregler er markant bedre end de gamle, netop fordi vi stiller nogle ret kontante, men også rimelige og letforståelige krav, som folk kan navigere efter.
Det synes jeg egentlig er bedre end det gamle, hvor vi havde et tilknytningskrav, og hvor det kunne være lidt sværere at finde ud af, præcis hvornår parrets samlede tilknytning var størst til Danmark.
Martin Henriksen (DF), 2018-12-12:
Jeg er simpelt hen ikke i stand til at gennemgå alle de sager, som jeg gennem årene har læst i fortrolig form.
Det tror jeg heller ikke ville være særlig kløgtigt at gøre her fra Folketingets talerstol.
Så det kan jeg jo ikke give et præcist svar på.
I forhold til det her med at devaluere det at være dansk statsborger synes jeg sådan set, at det er det, som bl.a. Enhedslisten og andre partier herinde i Folketinget har gjort, fordi de jo har uddelt for mange danske statsborgerskaber til folk, der er kommet udefra.
Derfor har man jo sådan set selv været med til at devaluere det at være dansk statsborger.
Det vil vi ikke gøre fra Dansk Folkepartis side.
Vi vil gerne styrke det at være dansk statsborger, og det gør man bl.a. ved at lade være med at uddele så mange statsborgerskaber.
Mads Fuglede (V), 2018-12-12:
Tak for ordet, og tak for muligheden for endnu en gang at diskutere de verserende sager, der er på det her område.
Vi oplever med jævne mellemrum, at enkeltsager bliver fremhævet i pressen, og at der bliver sat spørgsmålstegn ved vores lovgivning.
Jeg kan godt forstå, at man undrer sig, når pressen fremlægger en sag uden at forklare, hvordan sammenhængen er.
Det gør altid indtryk på mig, når forældre er nødt til at bo adskilt fra deres børn – og det uanset om det skyldes vores regler for familiesammenføring, eller om det skyldes, at forældrene vælger at efterlade deres barn i hjemlandet, mens de selv bosætter sig i Danmark, og først efter en årrække beslutter, at barnet skal bo med dem i Danmark.
Sagerne er ulykkelige for den enkelte familie.
Det kan jeg som forælder godt sætte mig ind i.
Men det ændrer ikke ved, at der er en grund til, at vi har de her regler.
Vi ønsker, at forældre tager deres børn med til Danmark, når de flytter hertil – det er i barnets egen interesse – så vi sikrer, at børn ikke vokser op under indflydelse af hjemlandets kultur, værdier og normer, inden de kommer til Danmark, når det netop er meningen, at de skal blive en del af Danmark.
Det er en klog lovgivning.
Vi skal undgå, at børn efterlades i deres hjemland for at vokse op med værdier, der er helt anderledes end dem, der hersker i det samfund, som de senere skal være en del af – eller det er i hvert fald det, der er meningen – for det giver os alt andet lige en stor udfordring, hvis børn, der er opdraget til et helt andet værdisæt, efterfølgende skal integreres i Danmark.
Derfor skal børnene tidligt komme til Danmark – for børnenes skyld.
Det er vigtigt, at forældrene forstår konsekvenserne af at lade deres børn blive derhjemme.
Vi kan måske blive bedre til at formidle, hvad der sker, hvis man ikke tager sit barn med til Danmark med det samme.
Derfor undersøger myndighederne nu, om de kan blive endnu bedre til at sikre, at forældrene forstår reglerne helt klart.
Det gør ikke enkeltsagerne mindre ulykkelige, men jeg håber, at der kommer noget godt ud af det, nemlig at forældre nu ikke længere er i tvivl om, om de skal efterlade deres børn i hjemlandet eller ej.
Afslutningsvis skal jeg kort nævne, at vi tidligere i år ændrede reglerne for ægtefællesammenføring, så integrationen kommer i centrum.
Med de nye regler har vi strammet reglerne for ægtefællesammenføring, og samtidig får udenlandsdanskere bedre mulighed for at tage deres ægtefælle med tilbage til Danmark.
Vi sikrer på den måde, at det er mennesker, der kan og vil Danmark, der opnår ægtefællesammenføring.
Det er en god ting.
Tak for ordet.
Joachim B. Olsen (LA), 2018-12-12:
Tak for det, formand.
Som så meget andet politik handler familiesammenføringsregler om, at man vægter forskellige hensyn mod hinanden.
Der er hensynet til, at man kan tage sin udkårne med sig til Danmark og eventuelt også dennes børn og leve her sammen.
Det handler grundlæggende om folks ret til at søge deres egen lykke.
Det handler også om, at man ikke ligger andre til last, altså at man kan forsørge sig selv, men også at vi beskytter børn fra forældre, som ikke ønsker, at deres børn skal vokse op i et vestligt land med de værdier og normer, vi nu engang har i vores del af verden.
Nogle gange støder de her hensyn sammen, og reglerne rammer nogle, vi egentlig ikke ønsker de skal ramme.
De sager kommer i medierne, og de påvirker os alle.
De sager, som ikke kommer i medierne, er så dem, som lovgivningen nu forhindrer, altså hvor det drejer sig om børn, som ellers ville blive efterladt i hjemlandet eller sendt tilbage til hjemlandet, fordi forældrene syntes, at børnene var faldet lidt for godt til og havde taget danske værdier og normer lidt for godt til sig.
Disse sager interesserede pressen sig utrolig meget for, dengang lovgivning ikke forhindrede dem.
Vi skal prøve at sørge for, at nogle af de sager, vi har set på det seneste, i højere grad kan undgås.
For os handler det om, at vi skal være ethundrede procent sikre på, at man er oplyst om konsekvenserne ved ikke at tage sine børn med sig til Danmark.
Dermed ikke sagt, at der ikke skal være mulighed for, at børnene kan blive i hjemlandet for eventuelt at afslutte et skoleforløb eller andre ting, som det giver god mening at børnene afslutter.
Der kan være praktiske problemer med at tage børnene med med det samme, men det skal være det, der er udgangspunktet.
Så vil vi også gerne se på, om man i den integrationsvurdering, der bliver lavet, kan lægge lidt større vægt på, hvordan børnene klarer sig i Danmark.
Men vi ønsker ikke at gå på kompromis, med hensyn til at man, hvis man ønsker, at ens børn skal vokse op i Danmark eller skal til Danmark på et tidspunkt, så skal tage børnene med sig med det samme.