Mike Villa Fonseca (UFG), 2025-02-28:
Tak for det til formanden, og tak til Folketingets partier for en udmærket debat.
Det er altid en lidt flad følelse, når man lidt føler, at man kæmper meget alene – og så alligevel ikke – på det præhospitale område, akutberedskabet.
Nu hørte her til sidst i fru Mai Mercados tale, at der var en beretningstekst.
Det kunne da være interessant som forslagsstiller at få lov at se den i første omgang.
For der er ingen tvivl om, at hvis man spørger undertegnede, er det vigtigt, at vi gør noget ved det civile beredskab, især med alt det, der foregår lige for tiden rundt omkring os i verden.
Det civile beredskab er en rigtig vigtig aktør i vores beredskab, og det gælder både ambulancer og brandbiler m.v. Man skal jo ikke kigge længere ind til krigen nede i Ukraine, desværre, for at se, at en ting er det militære forsvar, men hvor også det civile beredskab har stor betydning.
Nu har jeg haft æren af at fremsætte det her beslutningsforslag.
Og hvis der er en eller anden form for beretningstekst, kunne det da være rart at få lov til at se den i givet fald, men jeg har jo også lyttet til debatten.
Jeg mener, at vi i hvert fald sammen skal tage et vigtigt skridt videre mod et mere retfærdigt, effektivt og trygt akutberedskabet i Danmark.
Som jeg ser det i dag, giver det præhospitale område, som er fordelt mellem regionerne, nogle forskelle i service og responstider og kvalitet.
Og det er jo ikke er noget, jeg bare har konstateret, det er noget, som Rigsrevisionen også har konstateret nu her den 3. februar i deres beretning.
Derudover har Sundhedsstrukturkommissionen også tilbage i efteråret påpeget, at der er nogle regionale og demografiske forskelle og uligheder i sundhed.
Og det tror jeg ingen herinde i Folketingssalen ønsker.
Jeg mener, at med det her forslag, vil vi skabe et nationalt akutberedskab, hvor vi udnytter stordriftsfordele, sikrer kortere responstid, reducerer bureaukratiet og sikrer nationale standarder.
Hvad skal der ske med dem i forhold til den reform, som er landet fra regeringen og aftalepartierne.
Et nationalt akutberedskab vil betyde større lighed i sundhed.
Jeg mener, at ingen borgere skal opleve ringere service alene på baggrund af deres bopæl.
Jeg har jo trods alt selv været ude bag de her tykke mure og kørt i ambulancer, så jeg føler også, jeg har en vis viden på området.
Kortere responstid er jo noget, vi altid snakker meget om er noget man kan måle på og veje.
Kvaliteten og kvantiteten er jo en helt anden ting.
Og kvaliteten af den behandling, som vores ambulancebehandlere og avancerede paramedicinere yder i dag, er ekstremt høj.
Det hænger lidt sammen med det beslutningsforslag, vi også for nylig har haft diskuteret her i salen, beslutningsforslag nr. B 65, som jeg fornemmede der også var en stor opbakning til, og som vi arbejder videre med i udvalget.
Men når Rigsrevisionen også siger, der ikke er ensartede retningslinjer, mener jeg, at alle patienter vil skal modtage en behandling af samme høje standard.
Vi kan få en mere effektiv anvendelse af ressourcer.
Centralisering vil mindske spildet og skabe bedre koordinering og forbedre patientbehandlingen.
Vi skal bruge teknologi og optimere samarbejdet på tværs af sektorer og have mere fokus på patientens rejse gennem sundhedsvæsenet, som altså ofte starter på ulykkesstedet eller i patientens eget hjem, inden denne bliver mødt af en hurtig indsats og kommer på sygehuset.
Hvis man kigger rundtom i Europa, der allerede flere lande, der har etableret nationale akutberedskaber med stor succes, så det kan godt lade sig gøre.
Vi skal også lære af deres erfaringer og sikre, at Danmark bliver førende inden for akutberedskab, selv om vi har et godt akutberedskab, for vi skal hele tiden blive bedre.
Jeg ved også, som jeg sagde indledningsvis i min tale, at det kræver nogle investeringer og nogle omstruktureringer, men det er en investering i danskernes tryghed og sundhed.
På sigt vil det jo ikke kun kunne redde liv efter min overbevisning, det vil også optimere vores sundhedsvæsen.