Søren Egge Rasmussen (EL), 2017-12-07:
Det, Folketinget her er ved at forholde sig til, er et forslag til folketingsbeslutning om oprettelse af en omlægningspulje til at fremme driften af økologisk og plantebaseret kost i de offentlige køkkener.
Folketinget pålægger regeringen at tage de nødvendige administrative skridt for at sikre, at der fra 2018 oprettes en pilotordning med en omlægningspulje på 30 mio. kr. årligt over 4 år.
Målet er, at kommunale, regionale og statslige institutioner og organisationer kan søge tilskud til udgifter i forbindelse med omlægningen af offentlige køkkener for at kunne tilbyde en højere grad af økologisk og plantebaseret kost, herunder tilskud til efteruddannelse og uddannelse af køkkenpersonalet og til information til brugerne og fødevareproducenter.
En debat kan nogle gange komme langt omkring, og så kan det være væsentligt lige at komme tilbage til, hvad forslaget egentlig drejer sig om.
Jeg synes, at forslaget har fået en relativt pæn modtagelse.
Jeg synes også, at debatten her viser, at der er al mulig grund til at have respekt for de 30 kommuner, som er i gang med en økologisk omlægning, og have respekt for de regioner, som på visse sygehuse er nået imponerende langt i deres omstilling.
I beslutningsforslaget er der trukket rigtig mange kilder frem, som er med til at sætte fokus på, at den her udvikling hen imod mere økologi og en mere plantebaseret kost har en lang række fordele.
En af de ting, der er fremhævet i teksten, er følgende: »Fremmes muligheden for at vælge plantebaseret kost i de offentlige køkkener, vil det have positive afledte effekter for andre grupper i samfundet end vegetarer, fleksitarer og veganere.
Forslaget vil også have betydning for mælkeallergikere, borgere engageret i dyrevelfærd og mennesker med religiøs baggrund, bl.a. muslimer, jøder, hinduer og buddhister, som af forskellige årsager er selektive med hensyn til animalske fødevarer.«
Så det her forslag har altså til hensigt at tage hensyn og give valgmuligheder for flere, når de skal vælge, hvad de vil spise.
Der står videre i teksten: »Foruden at tilgodese befolkningsgrupper, der af den ene eller anden årsag ønsker mulighed for plantebaseret mad, vil forslaget bidrage til at forbedre folkesundheden.
WHO konkluderede forrige år, at vores høje forbrug af rødt og forarbejdet kød øger risikoen for kræft.
Og på Fødevarestyrelsens hjemmeside fremgår det, at vegetarisk kost hjælper på en lang række livsstilssygdomme såsom diabetes, fedme, hjerte-kar-sygdomme, nyrelidelser og forhøjet blodtryk.
Danmark bruger årligt 155 mia. kr. på sundhedsvæsenet.
Der er kolossale beløb at spare på udgifterne til sundhedsvæsenet, hvis grønnere kostvalg fremmes.«
I den forbindelse synes jeg, at det var interessant at læse en artikel fra Randers sygehus.
Her var der en køkkenleder, som udtalte, at hun godt kunne forstå, at der var et vist fokus på, at man skulle have medicin, men som også fremhævede, at hun så kosten som noget, der også bidrog til, at man blev rask.
Jeg synes også, der stod nogle meget interessante oplysninger om, at patienterne havde mulighed for, dagen før næste dags måltid skulle serveres, at vælge, om de ville have den kødret, der var på menuen, eller have et alternativ, et mere plantebaseret tilbud.
Der var så mellem en tredjedel og en fjerdedel, der valgte den mere plantebaserede – på trods af at det statistisk set på det sygehus var meget få, der ved indlæggelsen havde meddelt, at de var vegetarer eller veganere.
Så jeg synes, at man skulle dyrke den her valgfrihed noget mere, og jeg synes, at man skulle dyrke det her med at bestræbe sig på, at vi indtager en kost, som er medvirkende til, at vi ikke bliver syge.
Vi skal være åbne for, at der, hvis man bliver syg, er en valgfrihed på sygehusene til at vælge det, man har mest lyst til.
Jeg tror vitterlig, at når man er i sådan en situation, er man mere bevidst om, hvad kroppen har behov for, og så vælger man det, som man har mest lyst til, så man bedre kan komme til hægterne igen.
Jeg tror, at uanset hvad vi måtte komme frem til i skriveprocessen i forhold til at kunne lande en eller anden beretning, er det nok ikke der, vi på den korte bane løser problemerne.
Det her forslag kan jo blive taget op af skuffen, lige så snart der kommer en anden regering, et andet flertal.
Så er det rart at have nogle gode forslag i skuffen, som man kan tage frem og sige: Vi var tæt på at have et flertal, så hvordan er det lige, at vi kan gennemføre det?
Jeg tror, at det fortsat er vigtigt, at man prioriterer nogle offentlige støttekroner til at prioritere efteruddannelse.
Det er medarbejderne ude i køkkenerne, som skal drive den her omstilling til mere økologi og mere plantebaseret kost.
Og har de ikke den fornødne faglighed til at planlægge den sunde, nærende, gode og velsmagende kost, nytter det ikke noget, at man har en stor maskinpark i de køkkener.
Der skal mere til; det er medarbejderne, der skal drive det her.
Men det skal også drives af, at politikere tager beslutninger og siger, hvad det er for en retning, vi vil have.
Og der er det jo interessant at se de køkkener, som er startet langsomt op, og som har haft et mål om 30 pct. økologi, og så er der gået sport i det, og så rammer de ret hurtigt 60 pct. økologi, uden at budgetterne øges.
Jeg tror, at på den korte bane bliver det ikke Folketinget, der driver det her.
Jeg tror, at der oven på det her kommunal- og regionsvalg er nogle kæmpe muligheder ved at gå ind og kigge på, hvad det egentlig er, byrådskandidaterne og regionskandidaterne har svaret i valgkampen.
Man kan gå ind og kigge på, i hvilke kommuner der kunne være et flertal, som faktisk vil gennemføre noget, og som prioriterer økologi, og som prioriterer plantebaseret kost i højere grad.
Så jeg tror, at vi oven på den behandling, som vi har her i dag, vil se en række kommuner og en række byrådsmedlemmer tage initiativet – tage initiativet oven på den debat, som vi har i dag, og prøve at se, hvad der er for muligheder i den pågældende kommune.
Jeg har også en fornemmelse af, at man i nogle kommuner og regioner er bedre til at arbejde med 4-årige budgetter, end man er i Folketinget, og at man måske også er hurtigere til at vedtage sine budgetter, end det sker lige i øjeblikket i Folketinget.
Og derfor kan den langsigtede proces måske bedre prioriteres i en kommune eller i en region, og det kan måske også gøres nemmere af, at vi har en lang række kommuner, som er nået langt i omstillingen, og at vi har regioner, som er nået langt.
Og man har nogle steder oplevet, at køkkenpersonalet synes, at de får et bedre arbejdsliv, og at det resulterer i, at man har et lavere sygefravær.
Jeg synes, at der udelukkende er plusser i det her, og jeg tror, at vi kommer frem til, at både økologi og den plantebaserede kost kommer til at fylde mere.
Hvis man ser på, hvad der sker ude i verden, i USA, kan man se, at den plantebaserede mad sådan set er udråbt til at være »the top mega trend« i 2018.
Det er ikke der, vi er i Danmark, men jeg har da noteret mig, at der var en annonce i en avis for nogle ganske få dage siden, som efterlyste et innovationsnetværk, som ville arbejde med den plantebaserede kost – og det var i en stor farvetrykt annonce i et dagblad, at man sådan set annoncerede det.
Der er en eller anden proces, der er i gang, også i Danmark.
Selv en større burgerkæde, som jeg ikke vil nævne navnet på, har sådan set lanceret en vegetarburger her for ganske nylig.
Så der sker et eller andet derude.
Man kan se på de undersøgelser, som Coop og andre butikker laver, at der sådan set er forbrugere, der efterspørger mere plantebaseret kost.
Så uanset hvad Folketinget måtte vedtage eller ikke vedtage, er der en proces i gang derude.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at vi i dag ikke kan finde et flertal, som vil afsætte midler til at komme videre, men jeg tror, at de fire partier, som står bag forslaget – Enhedslisten, Alternativet, SF og Radikale Venstre – er parat til at tage det her forslag op af skuffen, hvis der om kort tid skulle komme en socialdemokratisk ledet regering, som der skal laves en finanslov med.
Så kan den finanslov nok blive landet på et tidligere tidspunkt, end det sker i år her op til nytår.
Så jeg vil sige tak for den relativt positive behandling indtil nu, og jeg synes, vi skal overveje, om vi kan komme frem til en eller anden betænkningstekst, som kan pege fremad, og som kan være grundlaget for, at vi arbejder med det her på et senere tidspunkt.