runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2017-04-20:
Det er selvfølgelig et ekstremt vigtigt emne for rigtig mange danskere.
Det handler om det mest afgørende i de fleste familiers privatøkonomi, nemlig køb af egen bolig, hvor man har brug for realkreditlån.
Det handler om, at vi godt vil sikre mest mulig gennemsigtighed og transparens, mest mulig konkurrence og billigst mulige priser.
Jeg hører også, at alle politiske ordførere virker imødekommende over de skridt, der er taget.
Den her aftale indgik vi tidligere i år med det klare formål at skabe øget gennemsigtighed og mobilitet på realkreditmarkedet.
Realkreditsystemet spiller en meget væsentlig rolle for det samlede udbud af finansiering i Danmark og dermed den økonomiske aktivitet her i landet.
Det er af den grund af stor betydning, at realkreditsystemet er velfungerende.
Det gør vi ved at sikre, at låntager får oplysninger om, hvad der ligger til grund for en prisstigning.
Ligeledes skal låntager i forbindelse med varsling af prisstigninger have oplysninger om bl.a. muligheder for at indfri lånet.
Vi indfører bl.a. forbud mod opkrævning af indfrielsesgebyr, og institutterne har alene mulighed for at opkræve halvdelen af den sum, der udgøres af kurtage og kursskæring i varslingsperioden.
Desuden sørger vi for, at der er klarhed over konsekvenser for låntagere, hvis institutterne ikke begrunder en varslet forhøjelse af bidragene ordentligt eller ikke overholder varslingsperioden på 6 måneder.
I sådanne tilfælde vil stigningerne i bidrag og gebyrer ikke kunne opkræves hos låntagerne.
Er reglerne ikke overholdt, må instituttet starte forfra og varsle prisstigninger på ny.
For at skabe øget mobilitet på realkreditmarkedet åbner vi også for, at låntagere kan flytte til et andet realkreditinstitut, selv om realkreditlånet overskrider lånegrænserne.
Samlet set er jeg glad for, at vi fik lavet den brede politiske aftale.
Det er nemlig nogle gode initiativer, der gør realkreditsystemet bedre, og jeg ser frem til udvalgsbehandlingen af lovforslaget.
Pelle Dragsted (EL), 2017-04-20:
Tak for en god tale, og jeg er også fuldstændig enig i de indledende ord om, at vi stadig væk har et realkreditsystem, som er solidarisk sammenlignet med mange andre steder.
Man skelner jo ikke bare ikke geografisk, men heller ikke mellem den enkelte låntager, hvilket man ser i mange andre lande, hvor det kan være rigtig svært at få et lån.
Jeg har lige et spørgsmål.
Nu blev Dansk Folkeparti rost, og det vil jeg også gerne gøre i den her sag, for der har vi oftest også stået på linje med hinanden.
Men en af de ting, som Dansk Folkeparti jo også sammen med Enhedslisten, SF og Alternativet tidligere har advokeret for, var at indføre et eller andet form for tilsyn, som altså sagde, at det sådan set er fair nok, hvis der er rimelige begrundelser for at hæve bidragssatserne, f.eks. nye lovgivningsmæssige krav, men at det ikke er en rimelig begrundelse, hvis det bare er, fordi man gerne vil øge fortjenesten til bankernes aktionærer.
Derfor skal vi have et tilsyn, som siger: O.k., der er et grundlag for det, og selvfølgelig skal bidragssatserne sættes ned igen, f.eks. når den kapitalisering så er sket.
Hvordan stiller De Radikale sig egentlig til den tankegang – ikke til det konkrete forslag, men mere til den tankegang?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-20:
Det er jo ikke, fordi hr. Joachim B. Olsens holdninger er en overraskelse for mig, men jeg blev alligevel overrasket over, at han sammenlignede det at skifte realkreditinstitut med at købe en liter mælk.
For jeg tænker, at han må tale mod bedre vidende, og så synes jeg også, det er underligt, at en liberalist eller i hvert fald en liberal synes, at en situation, hvor der er så ringe konkurrence på et bestemt marked, er helt fint.
Så vil ordføreren ikke sige noget om, om konkurrencen på realkreditområdet er fin nok, og om det virkelig er at sammenligne med at købe en liter mælk?
Der er trods alt ret mange andre, der også producerer mælk.
Det er rimelig nemt at købe sin mælk et andet sted eller af et andet selskab.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Jeg mener, at der er konkurrence, og jeg synes sådan set også, at det, vi oplevede i kølvandet på, at Nykredit hævede deres bidragssatser, viste, at der var konkurrence.
Jeg ved godt, at der er nogle, der mener, at der ikke er det, fordi man siger, at der ikke er hundredvis af realkreditinstitutter, men det er ikke et argument for, at der ikke er konkurrence.
Det, vi jo kan konstatere, er, at vi i Danmark har den billigste boligfinansiering i verden.
Hvis der var mange penge at tjene på at være realkreditinstitut i Danmark, fordi vi havde dårlig konkurrence og dårlig regulering, så ville det nok vælte ind med udenlandske boligfinansieringsmodeller, fordi der var en masse penge at tjene, fordi man kunne gøre det billigere.
Så bare fordi man siger og har en holdning til, at der ikke er konkurrence, er det jo ikke nødvendigvis rigtigt, og jeg mener ikke, at det er rigtigt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-04-20:
Nej, men det kan vi jo så diskutere i al evighed.
Hr. Joachim B. Olsen sagde så også, at det var det samme princip som med mælk.
Men det er jo netop ikke det samme princip.
For princippet er, at hvis du synes, at din mælk er blevet for dyr i Brugsen, så går du i Fakta eller til et tredje sted, og du får ikke et gebyr for at købe din mælk i Fakta i stedet for i Brugsen.
Du får ikke en ekstraregning for at købe den et andet sted eller for at flytte dine indkøb et andet sted hen.
Så det er netop princippet, der ikke er det samme, og når vi igen og igen hører, at det er bidragssatserne, der skal betale for polstringen, og vi klokkeklart kan se, at det simpelt hen ikke passer, så er der da noget galt.
For det er en uforudsigelighed i den aftale, du har indgået.
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Så vidt jeg er orienteret, er der på dagligvareområdet også to spillere, som sidder på langt størstedelen af markedet.
På realkreditinstitutområdet er der også få spillere, men man kan ikke konkludere, at fordi der er få spillere, er det et udtryk for, at der ikke er konkurrence.
Der må man jo kigge på, hvordan prisen er.
Hvis prisen er helt i bund, er det, at der er få spillere, et udtryk for, at det er svært for nye spillere at komme til at tjene penge.
Altså, man kan ikke bare konkludere, at fordi der er få spillere på et marked, så er det i sig selv et tegn på, at der ikke er konkurrence.
Pelle Dragsted (EL), 2017-04-20:
Problemet er vel nærmere, i hvert fald set med mine øjne, at der er en konkurrence, men at konkurrencen foregår mellem nogle finansielle institutioner, som har en meget, meget opskruet forventning om et afkast, som i sidste ende skal betales af boligejerne.
Så mit spørgsmål er egentlig bare om det realkreditsystem, vi havde for få år siden.
Her havde du konkurrence, og du havde en række forskellige realkreditinstitutter, men de fungerede alle, i øvrigt ligesom store dele af vores forsyningssektor gør i dag, efter et hvile i sig selv-princip.
Det vil sige, at der ikke skulle genereres et overskud, der, om man så må sige, blev kanaliseret væk fra boligejerne.
Det skulle kun dække for de omkostninger, der var ved at optage de her lån, og et eventuelt tab, som man kunne have, som man så i en eller anden grad hæftede kollektivt for.
Er ordføreren – og nu bliver det måske lidt ideologisk –
ikke enig i, at det sådan set var et bedre system for boligejerne, at der ikke var nogen, om man så må sige, udefrakommende, der skulle have hånden ned i deres tegnebog, men at det hvilede i sig selv, sådan som vi f.eks. også kender det fra vores vandforsyning og fra mange andre steder?
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Det er jeg ikke nødvendigvis enig i.
Jeg synes også, at der er noget, der har været fraværende i debatten, nemlig at vi har haft et Folketing, som har været meget villig til at indføre nye reguleringer, tilsynsdiamanter og andre ting, og som har haft et ønske om, at folk skulle over på bestemte lån, og så har realkreditinstitutterne hævet bidragene på de lån, som vi har sagt at vi gerne ville have folk væk fra, og så slår vi dem bagefter oven i hovedet, når de hæver bidragene.
Det er ikke bare os i Danmark, men også Basel og andre steder i EU, der er kommet med en hel masse regulering, som har øget omkostningerne for realkreditinstitutterne, og så går vi bagefter ud og kritiserer dem for at hæve f.eks. bidragene.
Jeg synes ikke, det har været helt fair, og det er ikke, fordi jeg har specielt ondt af institutterne.
Det er, fordi jeg synes, at vi skal være meget varsomme med at pille ved en regulering og med at pille ved det her system, for det er et meget, meget liberalt system, vi har, og det har sikret en meget billig boligfinansiering for danskerne igennem mange år, og det har været ekstremt robust over for kriser.
Hans Kristian Skibby (DF), 2017-04-20:
Tak, hr. formand.
Jeg bliver bare lidt forundret over, at hr. Joachim B. Olsen sammenligner den danske realkredit med konsummælk.
Jeg synes, det er sådan lidt langt ude, det må jeg tilstå.
Mælk køber man dagligt; det er noget, man konsumerer, det er noget, man drikker, og så er det væk.
Og man kan købe det mange forskellige steder.
Dagligvarebutikkerne køber det ind via indkøbsordninger osv.
Og jeg er da helt med på, at der er konkurrence i forhold til det, og i sidste ende er der ikke ret mange ud over Arla – det er jeg sådan set også med på.
Men jeg synes bare, sagt sådan i al stilfærdighed, at man ikke kan sammenligne mælkeproduktion med realkredit.
Så siger hr. Joachim B. Olsen også, at hvis ikke der var den her konkurrence, ville man jo opleve, at det ville vælte ind over grænserne med andre konkurrenter.
Der vil jeg gerne spørge: Kan ordføreren nævne andre lande, hvor man har et lige så veludviklet realkreditobligationsmarked, som man har i Danmark?
Joachim B. Olsen (LA), 2017-04-20:
Jeg sammenligner ikke det at drive et realkreditinstitut med en mælkeproduktion.
Jeg tager udgangspunkt i et princip om, at når vi har et frit marked med en fri prisfastsætning, er det en uskik at gå ind og blande sig i den prisfastsætning på baggrund af en offentlig debat, hvor der forståeligt er nogle, der bliver ærgerlige over, at prisen stiger på det produkt, de nu engang har købt og skrevet under på – altså, man har jo skrevet under på, at priserne kan stige.
Og jeg synes, det er en uskik, at man går ind og gør det.
Og nej, der findes ikke andre lande, hvor man har en lige så god model for boligfinansiering, og det er, fordi den danske realkreditmodel er en markedsbaseret model med en utrolig høj grad af gennemsigtighed – balanceprincippet og andre ting.
Det er en meget, meget liberal model, vi har, som har sikret lave priser, lav boligfinansiering for danskerne igennem over 100 år.
René Gade (ALT), 2017-04-20:
Tak for det.
Jeg vil glæde mig over kompromiset i dag – det er en smuk, smuk tanke, vi havde, da vi gik i Folketinget for Alternativet, at vi ville se, hvor langt vi kunne komme med alle vores visioner, alle vores løsningsmuligheder og forslag, og så ville vi selvfølgelig bide til bolle, når vi fik chancen for at være med, også selv om det kostede noget af den kant, som vi syntes var den rigtige for Danmark.
Og her var vi desværre ikke med i selve aftalelokalet, men vi blev efterfølgende inviteret med til at bakke op om aftalen.
Det valgte vi at gøre, ved at de ideer og tanker, vi havde, om, hvordan vi gerne havde set den her aftale skruet sammen, også blev løftet i det lokale af min ordførerkollega fra SF, fordi Enhedslisten, SF og Alternativet tidligere fremsatte et beslutningsforslag, hvor vi havde nogle andre vilkår med i forbindelse med realkreditinstitutterne – altså, hvordan det hele er skruet sammen, og hvordan vi gerne ville skabe gennemsigtighed, hvordan vi gerne ville sikre større fleksibilitet, og hvordan vi gerne ville sikre, at pengene, der kom ind, når der blev skruet på nogle knapper, ikke kunne gå til udbytte eller lønforhøjelser i ledelser osv.
Altså, vores stemme blev hørt i lokalet, og vi må jo bare sige, at der kunne vi ikke komme længere.
Det lovforslag, vi står med her i dag, var så meget, vi kunne blive enige om.
Så jeg vil bare sige: Godt for det.
Det er til glæde for rigtig mange danskere, tror jeg, at vi trods alt styrker gennemsigtigheden og får gjort det lidt lettere og lidt mere fleksibelt at skifte realkreditinstitut – selv om jeg giver Enhedslistens ordfører fuldstændig ret i de betragtninger, som han kom med tidligere i debatten.
Så kunne jeg godt tænke mig at rose den forrige ordfører, hr. Joachim B. Olsen, for igen at stå som medlem af et parti og turde sige, at partiet egentlig godt kan være uenig i den regeringspolitik, som bliver fremført, den aftale, som vi står med her.
Det håber jeg at vi også i Alternativet kommer til at efterleve, når vi engang kommer til at sidde i regering, altså at man godt kan have sine meningers mod, på trods af at man skal være en del af et kompromis i en regering.
Så vi bakker op om aftalen og er glade for at være blevet inviteret med, selv om vi næste gang gerne vil sidde med i aftalelokalet.
Pelle Dragsted (EL), 2017-04-20:
Tak for det, og også tak for en fin gennemgang.
Det er klart et skridt fremad.
Men jeg tror, de fleste nok også er enige i, at vi nok ikke har sikret boligejerne mod fremtidige stigninger i bidragssatserne, og de, som allerede er omfattet af dem, og som har fået meget, meget voldsomme stigninger, vil jo ikke blive hjulpet af det her forslag.
Jeg ved jo, at Det Konservative Folkeparti ligesom Enhedslisten er meget optaget af de her pludselige ændringer, og det er sådan set ligegyldigt, om det er lejere eller ejere, eller om det er skat eller bidragssatser.
Det er ikke godt for nogen, når ens boligøkonomi pludselig kan blive ændret.
Mener ministeren, at man med det her tiltag har dæmmet op for det problem, som så mange danskere har reageret imod i de seneste år, senest sidste forår, på grund af de ændringer, der er sket inden for realkreditsektoren, hvor vi ser de her voldsomt stigende bidragssatser?
Brian Mikkelsen (KF), 2017-04-20:
Men det er et skridt i retning af, at vi får et mere transparent marked, et mere gennemsigtigt marked, og at det bliver billigere og lettere at skifte realkreditinstitut, og der tror jeg jo på markedet, og jeg tror på, at vi får en situation, hvor det bliver mere åbenlyst, at det f.eks. kan betale sig at skifte realkreditinstitut, og på den måde kan man så også se, at de kan konkurrere på bidragssatserne.
Vi har jo bl.a. selv lavet en hjemmeside, som Finanstilsynet står for, hvor man kan gå ind og tjekke konkrete priser og kigge nogle måneder tilbage og så se på, hvad priserne har været, og der er andre hjemmesider, hvor man kan gå ind og tjekke, hvad priserne er fremover.
Men fordi vi både har en empiri bagud, og vi har nogle sider, som oplyser om det, der ligger forude, så bliver der også skabt meget mere åbenhed, som betyder, at man som forbruger har nemmere ved at skifte selskab.
For vi har sat priserne ned, og vi har også gjort det nemmere at skifte selskab, og så håber og tror jeg på, at der kommer mere konkurrence, så forbrugerne får nogle flere valgmuligheder for at vælge det billigst mulige realkreditlån.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Tak for det, hr. formand.
Dansk Folkeparti har indkaldt til den her forespørgselsdebat med det formål at danne sig et indtryk af, hvilken udgangsposition den danske regering har i relation til forhandlingerne om Storbritanniens fremtidige tilknytning til EU i lyset af den britiske folkeafstemning den 23. juni 2016.
Det er ret beset ikke særlig nemt at få regeringen ud af busken, i forhold til hvad der skal ske med Storbritannien efter den britiske beslutning om at forlade EU.
I morgen skal vi på et lukket punkt på Europaudvalgets møde give regeringen mandat til de videre forhandlinger om Storbritanniens forhold til EU, og det er jo i og for sig ret betegnende for den måde, hvorpå den britiske situation hidtil er blevet håndteret af EU-systemet, nemlig at det foregår bag lukkede døre og uden inddragelse af borgerne.
Det, vi har kunnet konstatere, er, at en række lande, anført af Frankrig, har ønsket en fælles musketered; man kan måske kalde det en slags fælles front mod Storbritannien.
Det er sådan en slags straffeaktion, som så skal gøre, at andre lande ikke får lyst til at melde sig ud af EU.
Danmark har en særskilt interesse i at holde Storbritannien så tæt på Danmark som muligt.
Vi har jo som bekendt en omfattende handel med Storbritannien, vi har mange fælles interesser med briterne og har også gjort fælles front med dem i mange sager igennem årene i EU.
Derfor er det også væsentligt at finde ud af, om vi har en regering, der som de døde fisk agter at følge med den sydeuropæiske strøm, der dekreterer straffeaktioner og en hård linje over for briterne, eller om regeringen mener, som vi gør i Dansk Folkeparti, at det må være slut med alle de her ønsker om at straffe briterne, men at vi i stedet skal prøve at søge ind i realitetsforhandlingerne med briterne om en aftale, der giver mening både for Danmark og Storbritannien, og som Danmark eventuelt måtte bruge – det vil jeg slet ikke lægge skjul på her i aften – som model i relation til vores fremtidige forhold til EU, som vi jo gerne vil have at danskerne får mulighed for at tage stilling til, når vi har en afklaring af den britiske situation.
Men vi håber meget på, at regeringen vil komme lidt ud af busken med, hvad det er for en forhandlingsposition, regeringen har tænkt sig at gå i retning af.
Vi har jo konstateret, at statsministeren har holdt nogle møder med bl.a. Østrig og Irland.
Det kunne jo også være interessant at høre lidt om, hvad der er kommet ud af dem.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-04-20:
Det var, fordi jeg kom i tanker om, at det ville være unfair bare at kommentere ordførerens indlæg i min egen ordførertale, hvor ordføreren ikke havde mulighed for at svare.
Jeg tror, alle Folketingets partier er interesserede i, at man får en for begge parter så god aftale som overhovedet muligt, men vil Dansk Folkepartis ordfører ikke give mig ret i, at meget af den snak om et hard Brexit jo først og fremmest og mestendels kommer fra lederskabet i det konservative parti i Storbritannien og ikke alle mulige andre steder fra?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Det kan man jo altid diskutere, og man kan også i høj grad diskutere, hvad der har affødt den debat i Storbritannien.
Mit eget indtryk er sådan set, at den situation, der er opstået nu, med udmeldelsesbrevet og det indhold, der er i det udmeldelsesbrev, er opstået som en konsekvens af, at Kommissionen sammen med bl.a. Frankrig har ført en så hård og uforsonlig retorik i forhold til Storbritannien.
Jeg tror, at hvis man havde været mere inkluderende og inddragende over for Storbritannien og set på nogle af de udfordringer, som Storbritannien har, så havde det reelt set været muligt at fastholde Storbritannien inden for det indre marked.
Nu har kommissionsformanden jo selv præsenteret det her forslag om et Europa i koncentriske cirkler.
Kunne man forestille sig, at der i den yderste del af sådanne koncentriske cirkler kunne være en relation til EU, der indebar deltagelse i det indre marked, men uden accept af arbejdskraftens frie bevægelighed?
Jeg synes, det ville være ganske fornuftigt at have en sådan mulighed.
Men det virker på mig, som om ethvert spørgsmålstegn ved det givne, som Storbritannien har villet sætte, er blevet afvist rimelig koldt fra Bruxelles.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-04-20:
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvad der er blevet hverken accepteret eller afvist fra Bruxelles – jeg konstaterer bare, at det for alle de tilbageværende 27 EU-medlemslande og Storbritannien er i fælles interesse at få lavet en så god løsning som overhovedet muligt.
Og de løsningsforslag, der har været fremme indtil videre, eksempelvis en norsk model,
har man jo pure afvist.
Det er derfor, jeg mistænker, at meget af den snak om hard Brexit i virkeligheden handler om nogle magtkampe og nogle balancegange, der finder sted internt i det konservative parti, og som med statsgaranti, når og hvis – desværre – de står endnu stærkere efter den 8. juni, kun vil blive endnu værre.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Ja, der er da ikke nogen tvivl om, at den britiske premierminister vil anvende det valg til at styrke sin forhandlingsposition over for EU, det er klart, og der står Jeremy Corbyn og hans tropper ikke særlig godt.
Det kan jo ændre sig, men det er sådan, det er – det er da en rigtig iagttagelse fra ordførerens side.
Men ikke desto mindre tror jeg sådan set ikke, at der er nogen modvilje – heller ikke i den britiske befolkning – over for det indre marked.
Det, der er en modvilje mod, er øget regulering og omfangsrig indvandring fra Østeuropa, og hvis de spørgsmål kunne være blevet adresseret på en måde, der pegede i retning af en løsning for Storbritannien, er jeg faktisk sikker på, at man så også kunne have fundet en løsning for Storbritannien.
Men det er den der rigiditet, der findes inden for EU-systemet, som forhindrer os i at løse sådan nogle problemer.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-04-20:
Det glæder mig, at formanden har luret mit mellemnavn.
Det var i et anfald af fairness, som min kollega i Socialdemokratiet har sat i gang, at jeg bad om ordet.
Jeg vil spørge Dansk Folkeparti, som man jo efterhånden må have mistænkt for at overveje et navneskifte til britisk folkeparti, om man fortsat har den her sådan lidt, skal vi kalde det småutopiske idé om, at hvis vi nu hjælper Storbritannien med at få en rigtig, rigtig god aftale hjem, kan vi bagefter kopiere den aftale og så bare bruge søg og erstat, hvor vi så, hver gang der står »Storbritannien«, skifter det ud og skriver »Danmark«.
Er det fortsat det, som er Dansk Folkepartis strategi?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Det er korrekt.
Brian Mikkelsen (KF), 2017-04-20:
Jeg synes, at det generelt set er en uskik, hvis man vil have myndigheder til at vurdere, hvad en pris skal være.
Hvis jeg går ind i en butik for at købe noget fisk, som jeg har lyst til i aften, vil jeg jo ikke have, at staten skal bestemme, at de fire laksestykker, jeg køber på tilbud til 100 kr. hos min lokale fiskehandler, kun må koste 80 kr., fordi det har vi nu sat os for.
Her handler det jo om et produkt, hvor der er flere realkreditinstitutter, som man kan vælge imellem.
Jeg har selv x-institut, og nogle i salen har sikkert y- eller z-institut, og så må man jo shoppe rundt og få det billigst mulige tilbud.
Det er det, der skal være mulighed for, og det er det, den aftale er med til at sikre, nemlig at der er bedre mulighed for at skifte selskab og indfri til en billigere penge i den forbindelse.
Pelle Dragsted (EL), 2017-04-20:
Det synes jeg er rigtig fint.
Men det, vi har set, er jo desværre, at realkreditinstitutterne i meget høj grad er fulgtes ad, når de har sat bidragssatserne op, hvilket kan tyde på, at konkurrencen ikke er særlig god.
Men som ekspertgruppen jo også allerede skriver på side 2 i deres gennemgang, handler det om det, de kalder de ændrede ejerstrukturer, altså at vi med andre ord er gået væk fra de her oprindelige realkreditforeninger og over til en bankejerskabsstruktur, og de skriver faktisk også, at når Nykredit kommer på børsen – det håber jeg stadig væk vil blive forhindret, men hvis det sker – så vil det sidste, om jeg så må sige, værn mod de her stigninger være væk.
For Nykredit har, kan man sige, lagt en dæmper på prisudviklingen i årene op til deres sidste bidragssatsstigning.
Så mit spørgsmål er egentlig bare: Hvis vi ser en fortsættelse af den her udvikling, hvor bankerne, måske fordi de ikke har så meget indtjening andre steder, altså henter deres overskud ved at stikke fingrene ned i boligejernes lommer og hæve bidragssatserne, vil ministeren så være villig til, at vi tager det her op, f.eks. om 1 år, om 1½ år, om 2 år, og kigger på det igen og ser på, om vi har skabt et lidt for stort slaraffenland for bankerne i forhold til at bruge boligejerne som en slags økonomisk malkekvæg?