runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
Jeg mener, at vi inden for transportsektoren ser op til flere positive skridt i retning af et sammenhængende transportsystem.
Et eksempel herpå er takstharmoniseringen, der med opbakning fra en bred kreds af partier er gennemført på Sjælland.
Med Takst Sjælland har Movia, DSB og Metroselskabet i samarbejde udviklet et prissystem, der har afhjulpet den tidligere uigennemskuelige og ulogiske takstjungle.
Også vest for Storebælt er trafikselskaberne i dag i gang med at lægge sidste hånd på en takstreform, der vil gøre det enklere og mere trygt for kunderne at orientere sig i og bruge systemet.
Rejsekortet og Rejseplanen er andre eksempler på de mange gode projekter, som binder transportsystemerne sammen og i dag findes inden for sektorerne.
Skuer vi fremad mod en nær fremtid, er det internationalt udbredte koncept MaaS, Mobility as a Service, et godt billede på, hvordan den digitale og teknologiske udvikling kan bidrage til at sikre et sammenhængende transportsystem og et bedre mobilitetsudbud.
Med MaaS-konceptet bliver mobilitet en tjenesteydelse, hvor den enkeltes transportbehov opfyldes på tværs af offentlige og private transportformer.
Jeg ser store perspektiver i denne nye digitale udvikling og dennes betydning for transportsektoren.
Derfor er det også en udvikling, regeringen ønsker at fremme.
Regeringen ønsker jo en mere effektiv infrastruktur, som binder Danmark sammen.
Det er en forudsætning for at kunne tiltrække virksomheder og skabe fremgang i hele Danmark.
Der er altså i de seneste år igangsat mange nye transportprojekter, og der ligger flere gode projekter i pipelinen.
Det betyder også, at der er rift om investeringsråderummet.
Det begrænsede råderum fremadrettet betyder, at vi skal være mere selektive med, hvad vi bruger pengene på.
For mig betyder det, at vi skal prioritere projekterne efter, hvilke det bedst kan betale sig at gennemføre, og hvor samfundet bliver rigere af, at de gennemføres.
Det var vidst, hvad jeg havde tid til at sige.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Mange tak, formand.
Har ministeren planlagt at tage initiativ til en national handlingsplan på transportområdet, der kan skabe en sammenhængende og langsigtet trafikpolitik?
Har ministeren planlagt at tage initiativ til en national handlingsplan på transportområdet, der kan skabe en sammenhængende og langsigtet trafikpolitik?
Skriftlig begrundelse
Inger Støjberg (V), 2017-05-03:
Jeg kan sige, at jeg arbejder utrætteligt på at få sendt de mennesker hjem, der ikke længere har ret til at være her, og jeg kan også sige, at det på europæisk plan er en dagsorden, der faktisk kommer tydeligere og tydeligere frem, og det tror jeg er en erkendelse af nødvendigheden.
Nogle gange skal man måske hen til nødvendigheden, førend politikere reagerer, for at være helt ærlig.
Men jeg kan se, at det fylder mere og mere på den europæiske dagsorden, og det skal til stadighed også fylde mere på den hjemlige dagsorden.
Christian Langballe (DF), 2017-05-03:
Men jeg synes jo bare ikke, at der er nogen synderlig erkendelse af, at de flygtninge, der er kommet igennem tiderne, faktisk skal sendes hjem.
Det er måske også det, der præger præsidentdebatten i Frankrig og forskellige andre steder, altså at man faktisk er begyndt at blive utålmodig, fordi man kan mærke, at de politikere, som hævdede, at de havde løsninger på problemerne, ikke har nogen løsninger.
Der kunne jeg godt tænke mig at spørge, om ministeren på europæisk og hjemligt plan vil arbejde på, at der laves hjemsendelsesstrategier, og at vi i langt større grad begynder at sende folk hjem.
Inger Støjberg (V), 2017-05-03:
Det er jo ligesom det, der er forudsætningen for, at man kan hjælpe flygtninge, og – tror jeg jo også bare man ærligt må sige – har lysten og viljen til at hjælpe, og sådan har det altid været.
Når krigene først er slut, vender man som folkeslag hjem.
Sådan har det også været, og det har danskerne også gjort tidligere.
Og hvis flygtningesystemet ikke skal bryde sammen, må det nødvendigvis være sådan, at man bliver sendt hjem igen.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Formanden har jo ret: Det er ganske svært at spørge kort om noget, der er langsigtet, men jeg skal gøre mit bedste.
Det, vi efterlyser, er jo nogle større ambitioner på det her område, og at man ikke bare sidder og siger: Vi gør lidt, og hvis vi bare kunne gøre det lidt anderledes, ville det måske være bedre osv.
Hvordan får vi langt lys på, som de efterspørger ude i kommunerne?
Hvordan får vi lavet en investeringsplan, der varer 20-30 år, og hvordan får vi noget mere volumen i den investering?
Hvordan tager vi det op med EU, at vi skal have lov at investere mere i vores fælles infrastruktur, end i dag?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
En vision, som ikke bakkes op af penge, er jo – måske med et lidt nedladende udtryk – et luftkastel.
Og derfor synes jeg, at der skal penge til.
Hvis regeringen f.eks. kan skaffe 10 mia. kr. eller 20 mia. kr. mere, så prioriterer vi vejene.
Det kan godt være, at Socialdemokraterne mener, at de kan finde 10-20 mia. kr. yderligere og bruge dem på baneområdet eller anden kollektiv trafik.
Men det kan regeringen ikke.
Vi siger, at vi kan finde et beløb, og det vil vi gerne bruge på vejene.
Så det kan godt være, man har en vision her, men pengene mangler.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2017-05-03:
Hvad er ministerens holdning til, at en gruppe unge fra Stevns og Faxe er blevet afvist optagelse på det tættest beliggende gymnasium med den begrundelse, at de bor for langt væk fra det pågældende gymnasium, og agter ministeren at ændre bekendtgørelsen om optagelse på de gymnasiale uddannelser, så unge fremadrettet ikke kan afvises optagelse på det tættest beliggende gymnasium med den begrundelse, at de bor for langt væk fra gymnasiet?
Skriftlig begrundelse
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
Jamen jeg synes, det er helt rigtigt, at der er forskel på, om man stifter gæld i det offentlige til fordel for almindelig offentligt forbrug, løbende årlige udgifter, eller om det er til fordel for investeringer, der giver et afkast senere hen, f.eks. i form af en trafik, der flyder bedre.
Det synes jeg er helt rigtigt, og det synes jeg godt man kan diskutere, altså at der skal gøres forskel på den slags ting i EU.
Men det kræver jo så, at jeg kan overtale finansministeren til at forhandle på Danmarks vegne, og det kræver også, at hr. Rasmus Prehn kan overtale sin finansordfører eller sin partileder til, at det skal være Socialdemokraternes synspunkt.
For indtil videre er vi jo bare en transportordfører og en transportminister, der står her og er enige om, at vores område bør tilgodeses af en anden lovgivning, men vi har ikke rygdækning til det fra dem, der er over os i regering og parti.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Tak til ministeren for den her repetition og historietime.
Jeg kender udmærket til problematikken, det er inde på lystavlen, og det er endda også inde på trafiktavlen, tror jeg, altså den her viden.
Jeg startede også med at sige, at vi også fra Socialdemokratiets side har et ansvar for det.
Nu er der så gået en årrække, og vi kan se, at andre i EU begynder at tale om: Ja, det er meget godt at styre vores økonomi på den her måde, men det kan også blive for rigidt.
Og det kan være, at vi sådan set i virkeligheden ved at have de her rigide rammer kommer til at spare os fattige eller kommer til at snyde os selv for nogle fordele, vi ville have, hvis vi havde lidt større fleksibilitet.
Og der ved jeg godt, at det både er over ministerens lønramme og over min lønramme som transportordfører at diskutere, hvad der foregår i Finansministeriet.
Men man kunne godt have den principielle drøftelse her i Folketingssalen, om ikke der kunne være perspektiv i, at man fik lov til at slippe lidt mere fri af det her, sådan at man ikke lukker ned for noget, der fungerer godt, fordi man er tvunget til det af nogle regler, og ikke fordi pengene mangler.
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
Altså, den langsigtede planlægning og de beskeder, man får fra Finansministeriet, er jo, hvis jeg ikke husker helt forkert, nogle ting, der er blevet implementeret, mens der sad en socialdemokratisk finansminister ved navn Bjarne Corydon.
Det er jo vores budgetlove, det er vores anlægslofter osv.
Det er jo så et udtryk for, at Danmark gerne vil tilslutte sig EU's stabilitetspagt og leve op til de samme regler, som gælder for eurolandene, selv om Danmark ikke er medlem af euroen.
Og for at gøre det har vi altså også forpligtet os på, at vi ikke må have underskud, der er for store, og det sætter så nogle grænser for, hvor meget vi kan låne også til infrastrukturinvesteringer.
Det kan vi godt have en længere diskussion om og måske også se det formålstjenlige i at bløde op på, men det er jo så uden for min lønramme og også uden for hr. Rasmus Prehns lønramme.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Men sagen er jo her, at der faktisk er penge i den her pulje.
Det er jo det, der gør, at folk synes, det er molboagtigt.
De kan se, at der hænger nogle tavler deroppe, som førhen gav dem besked om at køre på en bestemt måde, så man fik en bedre trafikafvikling, end man ellers fik.
Nu er pengene i den konkrete pulje så sluppet op, men ret beset har vi jo i den grønne forligskreds nogle penge stående, som vi, hvis vi måtte for Finansministeriet, kunne overføre nogle af til at få det her til at fortsætte eller udvikle det yderligere, så man kan få den her gode trafikafvikling fremadrettet.
Var det ikke oplagt, at man fik lov af Finansministeriet til at disponere lidt mere over de midler, der rent faktisk er på det her område, så vi kan lave den langsigtede planlægning, vi også talte om ved det forrige spørgsmål?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
Det er jo egentlig et godt eksempel på, hvordan frie rammer for transportpolitikere har ført til, at en ITS-pulje blev tømt.
Før jeg blev minister, har der jo været drøftelser i den grønne forligskreds om, at man skulle bruge af pengene fra ITS-puljen til andre formål, og det har man så besluttet at gøre helt frit – med helt frie rammer har man besluttet at bruge pengene til andre formål, før jeg blev minister.
Så det må man jo tage op med sig selv og med sine transportordførerkolleger fra dengang, hvor man besluttede, at pengene skulle bruges til noget andet.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Mange tak til ministeren for besvarelsen.
Vi har lige så meget ansvar fra socialdemokratisk side i forhold til at løfte det her.
Men når jeg tager det her spørgsmål med de trafiktavler op, er det jo, fordi det er et meget godt eksempel på det, vi diskuterede ved det forrige spørgsmål, nemlig det med det lange lys.
Og her tænker jeg ikke på, at der er lys i tavlerne, men mere, at man er i stand til at planlægge ordentligt.
Nu har vi faktisk nogle tavler sat op, som har den effekt, at de kan informere bilisterne, så de kan køre bedre og indrette sig bedre på trafikale vilkår osv.
Pludselig løber pengene ud, og så er vi simpelt hen nødt til at tage de her tavler ned, selv om vi måske godt kunne sidde og være enige om, at det var smartere, at de fik lov at fortsætte.
Altså, kunne vi ikke få mere transport og trafik for pengene ved at få lov til at planlægge endnu mere langsigtet end det, vi gør i dag?
Ole Birk Olesen (LA), 2017-05-03:
Tak for spørgsmålet.
Som vi drøftede på et møde i forligskredsen bag aftalen om en grøn transportpolitik i marts måned, og som det fremgik af det udleverede materiale på mødet, er den midlertidige driftsfinansiering til en række ITS-systemer fra den såkaldte ITS-pulje i regi af aftalen om en grøn transportpolitik udløbet.
ITS-puljen er endvidere fuldt udmøntet – pengene er med andre ord brugt op.
Set i lyset af den økonomiske situation har Vejdirektoratet gjort det, de nu engang må gøre i den situation.
Vejdirektoratet har ud fra en samlet trafikfaglig og beredskabsmæssig vurdering prioriteret deres samlede ITS-portefølje.
Det medfører, at de prioriterede systemer opretholdes, mens de ikkeprioriterede systemer slukkes.
De prioriterede systemer er placeret steder, hvor Vejdirektoratet vurderer, at tavlerne er af særlig væsentlig betydning for sikkerheden.
Det er ved udvalgte broer og tunneler, f.eks. ved Limfjordstunnelen.
På mødet i forligskredsen i marts blev vi enige om en midlertidig standbymodel for 2017 for de ikkeprioriterede systemer.
Det betyder, at disse tavler slukkes.
Disse systemer vil, som vi har drøftet i forligskredsen, blive taget ned ved årets udgang, medmindre der bliver tilført flere midler til området.
Det er så dermed svaret på hr. Rasmus Prehns spørgsmål: Hvis der findes flere midler til området, kan de tændes igen og komme i drift igen.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Hvilke muligheder ser ministeren i at tænde de kollektive elektroniske trafiktavler, der er blevet slukket af Vejdirektoratet, som følge af at direktoratet i 2016 mistede de 30 mio. kr. i årlige puljemidler, der hidtil har finansieret tavlerne?
Christian Langballe (DF), 2017-05-03:
Så er det jo bare, jeg spørger: Hvorfor egentlig foregive at kræve noget, som i langt de fleste tilfælde ikke kommer til at ske?
Jeg er helt enig: Jeg tror sådan set også, at integrationen rent subjektivt er et spørgsmål om, at den enkelte vil integreres, og hvis den enkelte ikke vil integreres, tror jeg bare, det er spildte penge, der hældes ud i et stort, sort hul, og som ikke kommer til at betyde noget som helst.
Men der er bare noget, jeg synes er problematisk i hele den her diskussion, og vi vil gerne have flere stramninger.
Vi er utålmodige, vi vil gerne have lukket de grænser mere, end de er i dag, og så vil vi faktisk også gerne nu kunne se, at man virkelig for alvor begynder at sende folk tilbage, at man får en hjemsendelsesstrategi fra dag et og begynder at sige: Kære venner, når I kommer hertil, så er det midlertidigt, og I skal hjem.
Det, som jeg har set, er, at folk bliver indvandrere fra dag et, og på et eller andet tidspunkt får de et statsborgerskab, og så er det bare sådan, som det kører, og så fortsætter og fortsætter det i en uendelighed.
Rasmus Prehn (S), 2017-05-03:
Hvilke muligheder ser ministeren i at tænde de kollektive elektroniske trafiktavler, der er blevet slukket af Vejdirektoratet, som følge af at direktoratet i 2016 mistede de 30 mio. kr. i årlige puljemidler, der hidtil har finansieret tavlerne?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til Ingeniøren den 28. april 2017.
Inger Støjberg (V), 2017-05-03:
Altså, jeg abonnerer ikke – hvilket jeg mener at venstrefløjen gør – på synspunktet om, at man bare skal smøre tandhjulene.
Det er jo derfor, vi har strammet så voldsomt op på udlændingeområdet, som vi har.
Christian Langballe (DF), 2017-05-03:
Tak, formand.
Spørgsmålet er som lyder: Er ministeren enig i, at det muslimske tørklæde har politiske og sociale negative konsekvenser for samfundet?
Er ministeren enig i, at det muslimske tørklæde har politiske og sociale negative konsekvenser for samfundet?
Merete Riisager (LA), 2017-05-03:
Nu synes jeg måske, at vi arbejder os meget langt ud i tankerækken, for jeg har en helt konkret bekymring for elever, som har svært ved at nå frem til deres gymnasium, uanset hvor det er henne i landet.
Bekendtgørelsen fastsættes i ministeriet, og det er de regler, der er omkring fordeling, som vi skal i gang med at forhandle efter sommeren, og der vil Socialdemokratiet også blive indkaldt.
Der kommer vi også til at diskutere de store udfordringer, der er, med at lave nogle regler, som både løser problemer i byerne og i landdistrikterne.
Det ser jeg frem til – det bliver enormt svært, men det bliver en fælles udfordring.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2017-05-03:
Så jeg vil bare give ministeren endnu en chance for at forholde sig til de her konkrete elever, der er blevet ramt.
Jeg håber jo meget, at ministeren – på samme måde som kommunalbestyrelsen nede i Stevns håber det – vil gå ind at hjælpe de konkrete elever.
Så er der en chance for det?
Så vil jeg spørge ministeren: Hvordan ville ministeren selv have haft det, hvis hun boede i sådan et landdistriktsområde og havde søgt ind på det nærmeste gymnasium og så fik at vide, at hun ikke kunne komme ind, fordi hun boede for langt fra gymnasiet?
Og hvad siger det måske også om regeringens politik i forhold til det med et Danmark i balance osv.?
Men først og fremmest igen: Er det virkelig rigtigt forstået, at ministeren ikke kan eller vil gøre noget som helst for de konkrete elever?
Tak for det.
Hvad er ministerens holdning til, at en gruppe unge fra Stevns og Faxe er blevet afvist optagelse på det tættest beliggende gymnasium med den begrundelse, at de bor for langt væk fra det pågældende gymnasium, og agter ministeren at ændre bekendtgørelsen om optagelse på de gymnasiale uddannelser, så unge fremadrettet ikke kan afvises optagelse på det tættest beliggende gymnasium med den begrundelse, at de bor for langt væk fra gymnasiet?
I forhold til at ændre bekendtgørelsen fremadrettet er det jo lidt teknisk.
I dag er der jo et kriterium, der så at sige handler om, hvor langt gymnasiet har til de forskellige elever, der har søgt ind på det pågældende gymnasium.
Jeg tænker, at man rimelig nemt kunne skrive noget ind om, at der også er et kriterium, der handler om, hvor langt dem, der har søgt ind på gymnasiet, har til det gymnasium og til andre gymnasier – altså ikke bare afstanden fra det gymnasium til dem, der har søgt ind, men også afstanden så at sige for den enkelte elev til de forskellige gymnasier, der ligger rundt omkring den enkelte elev.
Det kunne man måske skrive ind, men det er selvfølgelig en lille smule teknisk.
Derudover vil jeg bare lige høre, om det er rigtigt forstået, at ministeren ikke vil gøre noget som helst for de konkrete elever, der er blevet ramt i den her omgang.
Jeg synes, det er et rimeligt spørgsmål, for det er jo ministeriets bekendtgørelse, som har skabt mange af de her problemer.
Derfor synes jeg ikke, at det er helt urimeligt at spørge ministeren, om ikke ministeren vil gøre noget for de konkrete elever, der er blevet ramt nu.
Og det er jo ikke bare mig, der spørger om det – det er også kommunalbestyrelsen nede i Stevns, som kraftigt anmoder ministeren om at gå ind i den her sag og hjælpe de konkrete elever, som er kommet i klemme.
Merete Riisager (LA), 2017-05-03:
Først vil jeg sige omkring afstandskriteriet, som spørgeren jo taler om her, at det giver nogle uhensigtsmæssigheder – det gør det.
Min forventning er også, at vi skal til at revidere reglerne og også have kigget på afstandskriteriet.
Det er ikke nogen undskyldning.
For de pågældende elever handler det helt konkret om en vigtig del af deres tid, nemlig de ungdomsår, hvor de går i gymnasiet.
Så kan de sådan set ikke rigtig bruge det til noget, at det er svært at lave nogle regler, som rammer rigtigt alle steder i landet.
Der er også et fordelingsudvalg her, som skal administrere reglerne til bedst mulig gavn for eleverne.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2017-05-03:
Tak for svaret så langt.
, at da jeg blev kontaktet af en god partifælle nede fra Stevns- og Faxeområdet i sidste uge, blev jeg egentlig meget overrasket.
Det er jo sådan nærmest grotesk, at man kan søge ind på det tættest beliggende gymnasium og så få at vide, at der kan man ikke komme ind, fordi man bor for langt væk fra gymnasiet.
Der er en af fædrene til en af de afviste elever, der i et af de lokale medier dernede siger: Det virker håbløst og fuldstændig ude i hampen at afvise ham – altså hans søn – på det her grundlag.
Og jeg må sige, at jeg godt kan forstå, at man siger sådan.
Problemet er jo, sådan som jeg forstår det i hvert fald, bekendtgørelsen fra 2016 om optagelse på de gymnasiale uddannelser.
står der, at et gymnasium først skal optage dem, der bor tættest på gymnasiet.
Og det virker helt urimeligt.
Så derfor vil jeg takke ministeren for tilkendegivelsen af, at ministeren vil se på bekendtgørelsen og også drage de her erfaringer fra Faxe og Stevns ind i billedet.
Men det hjælper jo så ikke dem, der er blevet ramt helt konkret i den her omgang, og derfor vil jeg spørge: Hvad vil ministeren gøre for de konkrete elever, som har fået den her efter min vurdering helt urimelige besked i forbindelse med optagelsen det her forår?
Merete Riisager (LA), 2017-05-03:
Lad mig indledningsvis slå fast, at jeg som minister som udgangspunkt ikke kan forholde mig til de konkrete sager.
Fordelingsudvalgene, derimod, fordeler eleverne ud fra kriterier fastsat i bekendtgørelsen, og der er visse muligheder for genbehandling og klage, hvis en ansøger er utilfreds med fordelingen.
Generelt er det min opfattelse, at der skal tages størst muligt hensyn til ansøgernes ønsker, og det er også det bærende hensyn i de gældende regler.
Praksis viser også, at langt de fleste ansøgere optages på deres førsteprioritet, og at det er relativt få ansøgere, som bliver henvist til en institution, de ikke selv har ønsket.
Det er imidlertid hvert år sådan, at der er nogle gymnasier, der er meget søgte, og andre, der ikke er så søgte; derfor er der desværre også hvert år nogle ansøgere, som ikke kan få opfyldt deres ønsker.
Reglerne i bekendtgørelsen fastsætter kriterierne for, hvordan fordelingsudvalgene skal fordele ansøgerne i sådanne situationer.
Det centrale fordelingskriterium er afstanden fra ansøgerens bopæl til uddannelsesstedet, men der er også muligheder for at lægge vægt på andre kriterier.
Eksempelvis kan ansøgere komme frem i køen, hvis de ikke på anden måde kan få plads på en institution inden for en rimelig transporttid fra deres bopæl.
Denne mulighed kan bl.a. bruges til at imødekomme en ansøger, der har valgt at søge det nærmeste gymnasium som førsteprioritet, og hvor andre gymnasier ikke ligger inden for en rimelig transporttid fra bopælen.
Der er også fokus på elevfordelingsreglerne på andre områder end afstandskriteriet.
Det er min hensigt at indføre nye regler på området inden næste års elevfordelingsproces, og her må vi se, om det er muligt at skabe mere fleksible regler, der kan løse nogle af ulemperne ved de nuværende regler, samtidig med at der opretholdes en rimelig gennemsigtighed i processen.
En situation som den, der henvises til i spørgsmålet, vil indgå i dette arbejde.
Inger Støjberg (V), 2017-05-03:
Som jeg tidligere har sagt, er integration efter min mening ikke et spørgsmål om, at vi skal bøje os ind mod hinanden, og at man så mødes på midten.
Når man kommer til Danmark, skal man tage det danske samfund til sig.
Det betyder, at man skal tage de danske traditioner, normer og værdier til sig.
Det er jo demokratiet, det er ytringsfriheden, religionsfriheden, men i høj grad også ligestillingen.
Jeg mener rent faktisk, at vi står over for en udfordring.
Og her er tørklædet efter min mening også et symbol på de holdninger.
Tørklædet er et udtryk for et kvindesyn, som ikke er foreneligt med ligestilling mellem kønnene.
Tørklædet er derfor et symbol på de tendenser, som udfordrer vores sammenhængskraft i Danmark, og derfor bliver vi også efter min mening nødt til klart og tydeligt at sige, at når man kommer til Danmark, har man en forpligtelse til at tilpasse sig livet her.
Men jeg er også godt klar over, at der er en del, der tager tørklædet på som et politisk statement, et religiøst statement, for så har de gjort det frivilligt.
Men jeg synes så også, man skal være meget opmærksom på og gøre helt klart, hvad tørklædet egentlig symboliserer, og det er nemlig, at piger og drenge, kvinder og mænd ikke er lige meget værd.
Merete Riisager (LA), 2017-05-03:
For det første vil jeg sige, at det jo er sådan, at de elever, som har meget langt til et gymnasium, har mulighed for at komme ind.
Hvis man har 1 times kørsel
Så dem, vi taler om her, er nogle, der ligesom er blevet fanget i det slip, der er, imellem de her forskellige afstandskriterier, og det synes jeg er meget uheldigt.
Det er vigtigt at sige, at når man har de her fordelingsudvalg, er det jo også ud fra en betragtning om, at de skal sidde i det lokalområde med det kendskab, de har, og træffe beslutninger.
Der kan jo også være sådan noget som transportmuligheder, der kan have en betydning, og ikke kun afstand.
Det kan være svært inde fra et ministerie at vide præcis, hvad der er den rigtige beslutning.