Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-03-20:
Tak for det.
Der var jeg lige ved at tackle hr. Finn Sørensen, mens han var på vej ned.
Det var sådan set ikke meningen.
Men når Dansk Folkeparti ikke støtter det her forslag, er det sådan set ganske ligetil at forklare.
Allerførst vil jeg dog sige til hr. Finn Sørensen, at vi også er modstandere af social dumping.
Vi er bestemt modstandere af social dumping.
Det her handler ikke om, hvorvidt man er modstander af social dumping eller ej.
Det handler om metoderne til at undgå social dumping.
Det er den sociale protokol, som alle medlemmerne af Den Europæiske Faglige Sammenslutning er blevet enige om.
Alene dér skal alarmklokkerne måske begynde at ringe lidt.
Hvis alle faglige foreninger fra hele EU kan blive enige om noget, kan det måske nok ikke bare være noget, som alt sammen er til gunst for Danmark.
Det er jo det, der viser sig at være tilfældet, for når man går ned i den her protokol og læser protokollens indhold, kan man se, at der er nogle alvorlige problemer i protokollen.
Protokollen siger eksempelvis i artikel 2, at man ikke må forandre hævdvundne rettigheder.
Man må altså ikke beslutte at tage de fremskridt, som arbejderne har opnået, og så rulle dem tilbage.
Hvad betyder det så på menneskesprog?
Det betyder jo, at hvis man forestiller sig den her protokol ophævet til lov i EU-regi, så kan vi ikke diskutere indeksering af børnechecken længere.
Vi kan ikke diskutere adgang til dagpenge; vi kan ikke diskutere adgang til kontanthjælp; vi kan ikke diskutere adgang til SU for vandrende arbejdstagere; vi kan ikke diskutere, hvornår en vandrende arbejdstager er en vandrende arbejdstager.
Det er jo, kan man vist roligt sige, problematisk, for hvis vi ikke kan diskutere de ting, så kan vi heller ikke angribe essensen af social dumping.
Essensen af social dumping er jo, når ret skal være ret, at når man f.eks. som østeuropæisk lønmodtager vælger at tage til Danmark, så er det jo ikke kun lønsedlen, man ser på.
Så er det også de ting, der følger med, f.eks. adgang til dagpenge, og for SU-modtageres vedkommende er det muligheden for overhovedet at få SU.
Så den her sociale protokol foreslået af Den Europæiske Faglige Sammenslutning ville efter vores opfattelse være et stort problem, hvis den rent faktisk blev gennemført.
Det største spørgsmål, vi i virkeligheden har stillet os selv i Dansk Folkeparti, efter vi sådan gik ned i materien i det her, er: Hvordan i alverden er det lykkedes Enhedslisten at lokke Socialdemokratiet med til at støtte det her?
For vi havde sådan set den opfattelse, at Socialdemokratiet grundlæggende var enig i, at vi f.eks. skulle indeksere børnechecken.
Det troede vi faktisk Socialdemokratiet var enig i.
Men hvis Socialdemokratiet og den øvrige venstrefløj i det her parlament får mulighed for at gennemføre det her nu, er der ikke nogen diskussioner om indeksering af børnechecken.
Så kan det ikke lade sig gøre at indeksere børnechecken, for så har vi reelt at gøre med en stand still-klausul, hvor vi ikke kan ændre på alle de ting og alle de rettigheder, som er opnået for lønmodtagere.
Det siger sig selv, at det kan vi ikke være med til fra Dansk Folkepartis side.
Så kan man selvfølgelig også spørge: Hvad er metoden?
Det var det, som hr. Jan E. Jørgensen lidt var inde på.
Er det den rigtige metode at sige, at vi skal have lavet en social protokol i forhold til Lissabontraktaten?
Kan det overhovedet lade sig gøre?
Tja, det forudsætter jo enstemmighed blandt alle EU-medlemslandene.
Hvis man så gennemførte den, var vi jo altså i den situation, at vi reelt havde fået en stand still-klausul i forhold til sociale goder og sociale ydelser.
Det ville vi ikke være interesseret i fra Danmarks side.
Det ville der muligvis være nogle østeuropæiske og sydeuropæiske lande, som kunne være interesseret i, men fra dansk side er vi da i hvert fald ikke interesseret i det.
Og kan det lade sig gøre?
Reelt set må man nok sige, at det kan det ikke.
Det kan det med stor sandsynlighed ikke.
Så er spørgsmålet: Skal vi så ikke forsøge at bekæmpe social dumping på en anden måde – en måde, hvor tingene kan lade sig gøre?
Det kan f.eks. være i forhold til indeksering af børnechecken; f.eks. i forhold til at se, om vi kan indskrænke retten til dagpenge; f.eks. i forhold til at se, om vi kan få defineret arbejdstagerbegrebet, sådan at det altså ikke er en avisrute en gang om ugen, der gør, at man er kvalificeret til at få understøttelse fra den danske stat, hvis man ved siden af det har et studie.
Når det så er sagt, nævner hr. Finn Sørensen jo selv hr. Morten Messerschmidts udtalelser om en social protokol.
Det, man skal være opmærksom på, er, at det er en social protokol.
Det er ikke denne sociale protokol, som hr. Morten Messerschmidt har udtrykt sig om.
For i den bedste af alle verdener, ville det da være virkelig godt, hvis man på tværs af de europæiske lande kunne enes om at lave én social protokol, men med et skel mellem sociale rettigheder, velfærdsrettigheder og ydelsesrettigheder på den ene side, som så faldt uden for, og så en del, der handler om det arbejdsmarkedspolitiske, som var en del af det – altså en social protokol, som udelukkende forholdt sig til Viking Line-dommen, Lavaldommen, Rüffertdommen, Luxembourgdommen, altså alle de her domme, som på forskellige måder har undergravet konfliktretten.
Det er vi fuldstændig med på, og derfor vil vi også gerne påtage os opgaven og se på, om det kan lade sig gøre.
Men så længe vi har at gøre med en social protokol, der også indbefatter ydelser, der også indbefatter en reel stand still-klausul i forhold til adgangen til ydelser, kan vi ikke støtte den – det vil ikke kunne lade sig gøre, desværre.
Og det undrer mig, at Socialdemokratiet har valgt at støtte det her – det må jeg sige undrer mig såre.
Summa summarum kan vi ikke støtte det konkrete forslag af de årsager, jeg har opregnet.
Vi vil meget gerne arbejde sammen med Enhedslisten og det øvrige Folketing om, hvordan vi kommer social dumping til livs, hvordan vi får indrammet resultaterne af alle de her domme, men der er Den Europæiske Faglige Sammenslutnings forslag ikke det rigtige redskab, fordi det altså har nogle alvorlige bivirkninger.
Man skal jo altid spørge sig selv, inden man begynder at tage medicinen, om de bivirkninger, man får af medicinen, i virkeligheden er værre end den sygdom, man måske – måske – får held til at kurere.
Og i det her tilfælde må man bare sige, at bivirkningerne overstiger effekten af medicinen.