Stinus Lindgreen (RV), 2024-01-31:
Mange tak, formand, og mange tak til fru Marlene Harpsøe fra Danmarksdemokraterne for at rejse denne vigtige debat her i salen.
Det er jo tydeligt ud fra de foregående talere, at det her er et emne, som alle herinde tager dybt alvorligt, og at alle ønsker at gøre det bedre.
Herfra skal vi jo alle, og derfor er det vigtigt, at vi kan sikre tryghed og værdighed i den sidste tid.
Behovet for palliativ hjælp er stort og voksende, og derfor er det selvsagt ikke godt nok, når Rigsrevisionen i 2020 skriver, at de finder tilbuddene utilfredsstillende.
Det skal vi gøre bedre.
Heldigvis er der som tidligere nævnt taget flere skridt ude i regionerne, om end vi ikke er i mål endnu.
Det er vigtigt, som flere ordførere også har været inde på, at vi bedre kan rumme de forskellige ønsker og behov, der er til den palliative hjælp, altså om det skal være på hospice, på hospitalet eller i eget hjem.
Ude i regionerne er der igennem årene løbende bevilget flere penge til området, både til hospicepladser og udgående teams, og det bliver helt oplagt nemmere og bedre, når de penge, som regeringen bebuder til området, kommer ud at virke i regionerne.
En af de helt store udfordringer på området er det begrænsede antal af fagområdespecialister, der er.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi bruger den kapacitet, der er, bedst muligt til gavn for flest muligt.
De hospitalsansatte specialister, der er inden for den palliative hjælp,
bruges naturligvis på deres egne afdelinger, men de indgår også i udgående teams rettet mod borgere i eget hjem, og de indgår som tilsynslæger på andre afdelinger og som kontaktpersoner, til hvem læger, alment praktiserende læger og kommuner kan ringe, hvis de har brug for hjælp ude lokalt.
Det er selvfølgelig et rigtig vigtigt skridt, at vi nu har en ny fagområdeuddannelse i palliation, så vi kan øge antallet af læger, der har viden om den specialiserede palliation.
Hidtil har vi jo været afhængige af et ret begrænset antal uddannelsespladser i Norge, hvilket naturligvis har været en flaskehals igennem flere år.
Den nye uddannelse startede i 2023, så vi har selvfølgelig ikke set effekten af den endnu, men jeg er overbevist om, at det kommer til at gøre en stor forskel.
Her er det også vigtigt at notere sig, at uddannelsen jo kan benyttes af eksempelvis alment praktiserende læger, der kan tage enkelte moduler og derved øge viden om den basale palliation bredt i sundhedsvæsenet.
Det er det, som mange borgere – måske endda de fleste – har brug for i den sidste tid.
Jeg bemærker, at ministeren nævner, at der i kræftplan V bliver afsat et beløb – var det 600 mio. kr. samlet set? – og at en del af det var til den palliative hjælp.
Det er selvfølgelig vigtigt.
En stor del af patienterne, der har brug for palliativ hjælp, er naturligvis kræftpatienter, men det er vigtigt at notere sig, at det ikke er den eneste patientgruppe.
Der er jo oprettet palliative senge på bl.a. lungemedicinske afdelinger, fordi der også her er en patientgruppe, der virkelig har brug for hjælp i den sidste tid.
Det er dermed blot en opfordring til, at vi ikke glemmer, at der er andre patientgrupper end kræftpatienter, i den her diskussion.
I Radikale Venstre bakker vi op om den vedtagelsestekst, som fru Marlene Harpsøe læste op, fordi vi mener, at området er vigtigt at arbejde videre med, og fordi vi mener, at det er vigtigt at drøfte det her partierne imellem.
Der er jo en oplagt mulighed senere på året, hvor jeg synes at det ville være en god idé at indgå i nogle forhandlinger, så vi kan komme videre på området.
Nu må vi afvente, hvad der kommer fra de forskellige arbejder, der er sat i værk, og så må vi jo se, hvad regeringen vælger at gøre.
Vi er i hvert fald klar, hvis ministeren ringer.
Tak for ordet.