Helle Bonnesen (KF), 2026-01-23:
Jeg vil gerne starte med at takke forslagsstillerne for at sætte kulturen på dagsordenen – eller måske nærmest tage det væk fra dagsordenen, men i hvert fald give mulighed for at diskutere det.
Lige uden for den her sal nyder vi jo alle sammen hver dag Rasmus Larsens værker: de lange friser med en kombination af tekst og små malerier, som hver dag skubber til os politikere.
Vi skal huske på den vigtige udveksling af synspunkter mellem borgere og magthavere.
Vi skal have en demokratisk samtale.
På fineste vis træder kunsten jo direkte ind i vores daglige arbejde, og jeg tror faktisk, vi alle sammen er stolte over det, når vi giver rundvisning.
Og hvorfor indgår der ananas og koraller og skaldyr på Københavns Rådhus?
Fordi det blev bygget, da kongeriget også talte Dansk Vestindien som en del af kongeriget, og rådhuset ville gerne række ud til hele kongeriget.
Så vi får små historier hele tiden, og det er en fryd for øjet.
Vi får også vores historiefortælling med.
Det er kun nogle få eksempler på, hvordan vi har bygget offentlige bygninger gennem tiden.
Problemet med kunstcirkulæret er jo, at vi efterhånden har brugt salamimetoden, og når man bliver ved med at skære, bliver der til sidst så lidt, at det måske bliver ligegyldigt, og det er måske der, vi efterhånden er ved at være.
Så jeg kan sagtens forstå, at forslagsstillerne vælger at stille spørgsmålet: Giver det mening at have det?
Kritikken af kunstcirkulæret er forståelig, og forslagsstillerne har jo givet gode eksempler på steder, hvor det ikke har fungeret.
For selv om vi ser mange gode eksempler, ser vi jo altså også helt rettelig projekter, som ikke rammer plet.
Nu har vi jo allerede besluttet, at vi sætter forsvaret på hold i 10 år.
Det kan vi jo så tænke lidt på, mens vi ser Frederiksborg Slot og Kastellet tone frem på nethinden – bygningsværker, hvor æstetik og kunst blev prioriteret.
Men der er vi nu, og da vi havde indført det, fik vi faktisk også en række høringssvar, som det giver god mening at se på nu.
F.eks. kan man spørge, om det kommer til at skabe præcedens med forsvaret?
Hvad bliver det næste område?
Man må jo sige, at de høringssvar ikke bare fik ret; det lægger nu op til, at de bliver overhalet indenom.
Så kunne man jo også lige tilføje, at hvis man nu sætter forsvaret på pause, var det så, fordi kunsten var til besvær, eller fordi vi i årtier havde underprioriteret forsvarsbudgetterne?
Det er så en anden sag.
Men faktum er, at her står vi med et kunstcirkulære, som halter, og som ikke fungerer optimalt, og modsvaret er så, om vi så bare skal give op.
Skal vi give op, eller skal vi råbe op?
Skal vi give op og sige goddag til kold og kølig stål og beton og glas?
Skal vi sige, at det var det, og velkommen til kønsløse bygninger?
Eller skal vi stoppe op og reflektere over, hvad det er, vi er i gang med at gøre, nemlig at udrydde en tradition og en kunstform, som kommer alle til gode; hvor man ikke skal inviteres ind i et lukket rum, men hvor man helt automatisk bliver mødt med kunsten?
Lige nu er vi i vanskelige tider.
Det er ikke alle, der vil os det godt, og er det ikke netop nu, vi har brug for kunsten til at minde os om, hvad det er, vi kæmper for – de værdier og den kultur, der gør os til et samfund, og som gør os til Danmark?
Hvis først vi siger, at kunstneriske projekter i det offentlige rum kan blive nedprioriteret på grund af økonomiske overvejelser, så sælger vi ud af vores identitet.
Den er til salg, og den er billigt til salg.
Så Det Konservative Folkeparti så allerhelst, at vi gik tilbage til kunstcirkulæret og havde en diskussion af, om det er skruet sammen på den bedst mulige måde, og om vi kan gøre det mere fleksibelt.
Hvordan kan vi få det til at fungere?
Fungerer det godt nok?
Er det godt nok formidlet?
Kan vi f.eks. fordele kunstmidler efter behov og efterspørgsel?
Hvordan kan vi hæve barren i stedet for bare at blive ved med at sænke den, både når det kommer til kunst, og når det kommer til brug af offentlige midler?
Så hvis kulturministeren havde været til stede i lokalet, ville jeg nok være kommet med en lille opfordring til, at vi kunne tage en samtale og indkalde til en diskussion af, om vi kunne gøre det cirkulære bedre.
Tak for ordet.