Helle Bonnesen (KF), 2025-11-27:
Folkekirken
– nogle af os bruger den ofte, nogle af os bruger den kun til højtider, rigtig mange bruger den, når livet gør ondt, og andre bruger den aldrig, men man ved, at den er der for os, hvis man får behov.
Jeg har derfor meget stor respekt for folkekirken og den struktur, vores folkekirke hviler på, med lokal forankring, og at den er baseret på en symbiose af åndelighed og civilt arbejde.
I dagens forslag handler det primært om menighedsrådenes arbejde.
Aftalen, som hører til forslaget, fik bred politisk opbakning, herunder også fra Det Konservative Folkeparti, og vi kommer til at støtte forslaget.
I forbindelse med sagsbehandlingen af L 68 er der kommet over 1.000 siders høringsnotater.
Jeg kan simpelt hen ikke huske noget tidligere forslag, hvor der har været 1.000 sider, og jeg kan heller ikke huske det præcise tal.
Men min reaktion var, at det her er, lige som folkekirken skal være: en folkekirke med stort engagement baseret på lokale menigheder, en levende folkekirke, som gerne vil blande sig, og en folkekirke som berører rigtig mange folks hverdag og liv.
Forslaget handler helt kort om menighedsrådets administrative arbejde, den uhyre tunge opgave med varetagelse af ansvaret for ejendomme og jorder, fleksibilitet ved ansættelse af antallet af medlemmer i menighedsrådet og en række mindre forhold.
Men jeg har nogle observationspunkter og nogle refleksioner, som jeg gerne vil dele.
For det første er der medarbejdertrivslen.
Medarbejdertrivslen har været en af de vigtige brikker i det her lovgivningsarbejde, og vi har været udfordret.
Desværre er der et åbenlyst behov for at sikre bedre forhold for det faglige personale, som samarbejder med et folkevalgt råd, og at sikre bedre arbejdsforhold internt i rådene.
Hvordan håndterer man kirkens alvorlige udfordringer, samtidig med vi ikke rører ved et råd, som er folkevalgt?
Jeg synes, vi har fundet en løsning, hvor det reelt er muligt at bede et medlem om at forlade et råd i de helt særlige tilfælde, hvor det er påkrævet.
Det vil i givet fald ske via meget konkrete processer med indblanding flere steder for at sikre et fair forløb.
Men det er afgjort et område, vi skal følge, for ingen må føle sig utryg ved at gå på arbejde eller være en del af et råd.
For det andet er der middelalderkirkerne.
De er jo på én gang vores store kulturarv og samtidig en potentielt uoverskuelig opgave for et mindre råd, som ikke nødvendigvis har kompetencerne eller tiden, og de er kirker, som er bygget i en tid, hvor befolkningen fordelte sig helt anderledes i landet, end den gør i dag.
Med hensyn til middelalderkirkerne er det et nødvendigt skridt, at vi nu får et retsligt grundlag for etablering af en enhed til understøttelse af vedligeholdelsen af middelalderkirkerne.
Jeg håber, vi kan ende med, at præsterne i de relaterede kirker bliver indblandet i det arbejde.
For det tredje er der valg til provstiudvalgene .
I dag er det er præsterne, som bestemmer, hvem de vil repræsenteres af i provstiudvalgene, men fremover kan vi faktisk reelt ende med en situation, hvor lægmænd kan ende med at tage den beslutning på præsternes vegne.
Det er for mig et observationspunkt, som vi også bliver nødt til at følge.
Til sidst – og generelt – vil jeg sige, at det er lang tid siden, der har været så omfattende en opdatering af lovgivning på kirkepolitikområdet, rigtig mange år siden.
Jeg er overbevist om, at vi er nødt til at se løbende på de strukturer og forbedringer, der skal til, i stedet for at samle lidt til bunke.
Folkekirken lever, og den fortjener til enhver tid at få de nødvendige lovgivningsmæssige tilpasninger.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget og takker samtidig de andre ordførere for et virkelig konstruktivt og godt samarbejde om at finde sammen om en aftale tilbage i maj.
Tak for ordet.