runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Nu var det sådan set ordføreren, der brugte det meste af sin tale på at tale om borgerforslagsmodellen frem for at gennemgå indholdet i selve borgerforslaget
, så derfor gav det anledning til min kommentar.
Men så kunne jeg bare godt tænke mig at høre her opfølgende, om der er andre steder, andre ressortområder, hvor det nu fremover skal være politikerne, som skal være videnskaben, og som skal være domsmændene over, hvad der er tilladt, og hvad der ikke er tilladt, og hvor vi skal tilsidesætte al den videnskabelig praksis, der er, for i stedet for at være dem, der træffer beslutningerne herinde.
Skal det være slut med at lade sig rådgive af styrelser og andre offentlige myndigheder fremover?
Er det måske i virkeligheden på den måde, man vil spare en masse penge i det offentlige?
kunne man fristes til at spørge.
Mette Gjerskov (S), 2020-01-14:
Den første del af min tale handlede om borgerforslaget, og det var måske ikke så mærkeligt, fordi det er et borgerforslag, vi står med, og derfor henviser jeg naturligvis til borgerforslaget.
Altså, nu var det mange forskellige ting, der kom.
I forhold til om det er os politikere, der skal bestemme, hvad der skal være tilladt, og hvad der ikke skal være tilladt, er svaret: Ja, det er det sådan set.
Jeg er ret enig i, at det er sådan, det skal være.
Men jeg er sikker på, at det her handler om alt det med Miljøstyrelsen, ikke?
Det er det, spørgeren sigter mod, og som hun også spurgte ministeren om.
Altså, vi kan godt mene, at brugen af sprøjtegift skal reduceres så maksimalt som overhovedet muligt, og Miljøstyrelsen siger jo heller ikke, at det her ikke er rigtigt.
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Når man har en ambition om at nedbringe anvendelsen af sprøjtemidler, behøver man jo ikke at lave et forbud, hvor man siger til andre: I må ikke bruge det her.
Man kan jo gå foran med et godt eksempel.
Uanset om der er et forbud eller ikke er et forbud, kan man sige til sig selv: Jeg vælger ikke at bruge det hjemme i min have.
Lige så vel kan staten jo sige: Vi vælger ikke at bruge det på statens arealer.
Altså er man villig til simpelt hen at følge op på sin egen ambition om at nedbringe anvendelsen af sprøjtemidler på statens arealer?
Mette Gjerskov (S), 2020-01-14:
Jeg kan starte med at sige, at jeg ikke bruger det hjemme på min terrasse.
Det var den første del af det.
Den anden del handler om spørgsmålet: Hvad med staten?
Hvordan det kommer til at blive skruet sammen, ved vi ikke helt præcist på nuværende tidspunkt, men det er da staten, der går foran.
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Jeg skal bare forstå det: Har man eller har man ikke som ambition, at man skal have et forbud mod brug af sprøjtemidler på statens arealer?
For hvis man har det som ambition, så behøver man ikke lave en lovgivning, der indebærer et forbud.
Man kan jo bare som ejer af eksempelvis Banedanmark, som er storforbruger af sprøjtemidler – givetvis af gode grunde – sige: I kan ikke længere bruge de sprøjtemidler; I må finde på nogle andre måder at håndtere jeres udfordringer på fra i morgen.
Hvorfor gør man ikke det?
Man behøver jo ikke lave et forbud, man behøver ikke lave lovgivning – man kan bare udstede det som en ordre som ejer af statens arealer.
Mette Gjerskov (S), 2020-01-14:
Så kan der være nogle andre områder – og nu nævner spørgeren konkret jernbanerne – hvor man bliver nødt til at gå ind og kigge på det.
Det er jo ikke sådan, at vi kan have, at togene render af skinnerne, fordi der er for meget ukrudt, eller hvad ved jeg – det er jeg ikke ekspert i; det kan jeg ikke stå her på stående fod og sige.
Men jeg kan jo i hvert fald konstatere, at der kan være grunde til, at der er steder, hvor man er nødt til at bruge det, og hvor man ikke har alternativer.
Zenia Stampe (RV), 2020-01-14:
Ja, og det var måske ministeren, jeg skulle have spurgt, men nu er fru Mette Gjerskov jo fra samme parti, og det er nok noget, som I vil vende tilbage med svar på.
Men vi har jo faktisk mulighed for at stille ændringsforslag til borgerforslag.
For jeg synes jo, det er så ærgerligt, hvis det ender med, at et forslag, som der i princippet er opbakning til, falder på grund af ordet øjeblikkeligt, og fordi der ikke er foretaget den helt rigtige afgrænsning.
Kunne man forestille sig – og jeg har respekt for, hvis man ikke kan svare nu, men nu nævner jeg det bare – at man lavede et ændringsforslag, hvor man f.eks. fjernede ordet øjeblikkeligt, så vi har mulighed for at lave den her indfasning, som vi skal for at overholde EU-retten, og hvor man også skrev noget om, at der skal være en afgrænsning?
Var det så noget, som regeringen og Socialdemokratiet ville være interesseret i at tale om?
René Christensen (DF), 2020-01-14:
Men fra Dansk Folkepartis side går vi ind i den her debat, som vi jo først skal have i udvalget, og så må vi se, hvad det ender med – hvad vi kan skrive os ud ad der.
Og så har vi jo også kvitteret for, at ministeren har sagt, at der på et senere tidspunkt, når regeringen bliver enig med sig selv, vil blive indkaldt til nogle forhandlinger om, hvordan vi håndterer det her i fremtiden.
Det vil vi gå ind i med et positivt sind og se på, hvordan vi kan løse de udfordringer med de muligheder, som vi har.
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Tak for talen.
For nogle år siden lavede Det Radikale Venstre den her store annoncekampagne, som jeg tror mange husker.
»Vi lytter.
Også til eksperterne« var der et af kampagnesloganene der lød.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om man så også i denne sag lytter til eksperterne.
For ordføreren taler om, hvordan brugen af sprøjtemidler i private haver meget nemt kan udgøre et stort problem for vores grundvand.
Når der tales om private haver, går jeg ud fra, at det er et middel som glyfosat – som er et af de mest anvendte midler – man taler om.
Det er i hvert fald et af de suverænt mest anvendte midler i private haver.
Ellers må ordføreren fortælle, hvad det er for nogle midler.
Lad mig tage bare et enkelt citat fra en af eksperterne: »Vi finder kun sjældent glyphosat i grundvandsovervågningen eller i de almene vandværkers drikkevandsboringer.
Det var Anders Risbjerg Johnsen, som er seniorforsker i geokemi ved De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark og Grønland, der sagde det.
Tiden tillader ikke, at jeg tager flere citater, men jeg kunne læse en stribe op.
Så hvorfor er det, det ikke er værd at lytte til de her eksperter, som peger på, at det ikke udgør en risiko?
Zenia Stampe (RV), 2020-01-14:
Jeg synes, det er en lidt anden diskussion.
Det her handler om, om vi vil have det ned i vores grundvand.
Vi har jo nogle grænseværdier, og det kan godt være, at man kunne sige: Jamen overskrider man grænseværdierne?
Det får man da ikke kræft af.
Nej, det kan godt være; det kan også godt være, at der er nogle eksperter, der vil sige, at man ikke får kræft af, at man drikker noget vand med spor af glyfosat.
Men ønsker vi det?
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Mette Abildgaard: Ønsker fru Mette Abildgaard, at vi skal tage vores mange grænseværdier op til revision?
Altså, skal vi begynde at acceptere, at der er flere kemikalierester i vores grundvand, fordi der i hvert fald ikke lige nu er videnskabeligt belæg for at sige, at de er kræftfremkaldende?
Er det den vej, som det ellers grønne parti i den blå blok er på vej ud ad, eller hvordan skal jeg fortolke dit spørgsmål?
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Hvis ordføreren nu bare ville holde sig til at svare på spørgsmålet og ikke give sig til at fortolke og vil respektere, at det nu er min tur til at stille spørgsmål, så får ordføreren alle muligheder for at stille spørgsmål, når jeg lidt senere skal på talerstolen.
Når man vurderer sprøjtemidler i dag, gøres det ud fra både hensynet til sundhed og hensynet til biodiversitet.
Det gøres ud fra en række hensyn.
Hvordan påvirker det vores grundvand, og hvordan påvirker det generelt vores samfund?
Når man fra Miljøstyrelsens side har indstillet, at man fortsat skal kunne bruge eksempelvis glyfosat i Danmark, er det jo ud fra den vurdering, at det her ikke udgør en risiko.
Det er den klare faglige vurdering, at det ikke udgør en risiko.
Og derfor spørger jeg bare igen: Lytter man i Det Radikale Venstre til eksperterne?
Zenia Stampe (RV), 2020-01-14:
Nu tror jeg, at jeg fik afklaret, hvad der er gået galt hos Konservative Folkeparti.
En ting er, hvad der gør, at man godkender et stof.
Det er nemlig rigtigt, at der er en godkendelsesprocedure.
Miljøstyrelsen sidder og vurderer forskellige undersøgelser.
Det er én ting, og det er jo en anden diskussion.
Det her er jo ikke en snak om at forbyde nogle bestemte stoffer.
Det her er et spørgsmål om, hvad vi gør i forhold til risikoen for, at nogle af de her kemikalier så ender i vores grundvand.
Der har vi jo bare et særligt grundvandssystem i Danmark, hvor vi siger, at vi ikke vil acceptere, at der er en masse kemikalier i vores vand.
Så ja, vi kan godt have godkendt midler, men samtidig sige, at vi bare ikke vil have, at det pludselig er dem, vi tapper i vandhanen.
Og det er faktisk det, der er spørgsmålet her; det er ikke godkendelsen af midler, men det er, om vi vil acceptere, at det ender i vores grundvand, og at det ender i vandhanen.
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Tak for det.
Og tak til SF's ordfører for talen.
Ordføreren henviser direkte til WHO's kræftagentur og vurderingen af, at stoffet sandsynligvis er kræftfremkaldende – i øvrigt i samme kategori, som man placerer kaffe i, så det kunne være interessant at vide, om man også er på vej med et forslag i forhold til kaffe.
Jeg vil bare høre, om ordføreren er bekendt med, at den danske Miljøstyrelse har udtalt en kritik, i forhold til at man ikke vurderede, at undersøgelsen var lavet efter internationale guidelines, altså en kritik af den videnskabelig evidens bag den undersøgelse.
Det er altså en kritik, som den danske Miljøstyrelse har rettet mod den her WHO-undersøgelse.
Er ordføreren bekendt med det?
Carl Valentin (SF), 2020-01-14:
Ja, jeg kender godt til kritikken af det her, og jeg synes heller ikke, det er fuldstændig sort-hvidt i forhold til vurderingen af, hvorvidt det her stof er kræftfremkaldende.
Men jeg må også sige, at hvis vi lader stoffet sive ned i vores grundvand, har vi et problem, og hvis vi vil være trygge ved at drikke vores grundvand, forbyder vi det her.
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Men når man taler om utrygheden ved de ganske få fund, der er gjort af det her, i meget, meget små mængder, er det jo, fordi man mener, at stoffet er skadeligt.
Og derfor mener jeg, at man må stå på mål for argumentet om, at det er kræftfremkaldende eller fremkalder anden sygdom.
Når der nu er en lang række organisationer, der har modsagt den her rapport, og som har peget på, at der er en svag videnskabelig evidens, og også har peget på, at man ikke tager højde for koncentrationen, men kigger på det koncentrerede stof, gør det så ikke indtryk?
Altså, er der andre sygdomme, man frygter at det her kan fremkalde, og som giver den utryghed, som ordføreren taler om?
Søren Søndergaard (EL), 2020-01-14:
Det er bare, fordi det undrede mig, at ordføreren brugte som argument, at det handlede om at bekæmpe jihadister og folk, der tager til fremmede lande for at engagere sig i væbnet kamp, og alle den slags ting, for så kan det da ikke være det samme lovforslag, vi taler om.
Altså, hvorfor foreslår man så ikke en lov eller nogle ændringsforslag, som sikrer det ?
Det tror jeg faktisk Enhedslisten ville stemme for – altså, det ville vi være meget begejstret for.
Men det er jo ikke det forslag, der ligger her.
Carl Valentin (SF), 2020-01-14:
Det gør altid indtryk i sådan nogle situationer, og jeg lytter sådan set til begge sider i den her sag.
Altså, det er blevet sagt om stort set alle sprøjtemidler, som nu er taget af markedet, fordi det så viste sig, at de alligevel var farlige.
Så jeg synes, vi skal gå efter forsigtighedsprincippet i sådan en situation som den her, og jeg kan ikke se, hvorfor det skulle være så farligt at stoppe med at bruge sprøjtegift.
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Behøver man at lave et forbud i forhold til sådan et forsigtighedsprincip?
Jeg har prøvet at spørge et par andre om det, herunder ministeren, og nu kan jeg så spørge SF's ordfører.
Kan man ikke bare sige som stat, at man ikke vil bruge sprøjtemidler på statens arealer?
Og hvis nu det forslag, der ligger her, ikke får flertal, som det ligger, vil SF så stille et forslag, der siger, at staten skal gå foran og fra i morgen – eller hvornår det hurtigst muligt kan lade sig gøre – ikke længere vil bruge sprøjtemidler på statens arealer, eksempelvis på Banedanmarks arealer?
Mai Villadsen (EL), 2020-01-14:
Tak for det.
Ordføreren nævner jo sagkundskaben og videnskaben flere gange, og der vil jeg bare opfordre ordføreren til faktisk at læse på Miljøstyrelsens hjemmeside, hvor man jo i september offentliggjorde en rapport, som viser, at selv små mængder sprøjtegifte brugt på f.eks. en mark, men jo også i en have, altså har effekter på blomsterne i helt op til 10 m væk fra det område, hvor der er blevet sprøjtet, og det betyder jo noget.
Det betyder jo noget for biernes muligheder for at trives, for vores biodiversitet.
Så sagkundskaben siger jo: Begræns det her så meget som muligt, hvis I vil passe på naturen.
Det synes jeg faktisk ordføreren mangler at forholde sig til.
Mette Gjerskov (S), 2020-01-14:
Der kom vi rigtig, rigtig langt; det vil jeg sige.
Det væsentlige er vel også at reducere brugen der, hvor den er mindst nødvendig.
Det er i hvert fald et udgangspunkt for mig i den her diskussion.
Lad os nu starte med at fjerne det der, hvor det er mindst nødvendigt, og hvor der rent faktisk også kan ses en skadevirkning.
René Christensen (DF), 2020-01-14:
Ja, det vil vi absolut.
For udfordringen her er jo, at når man kigger på mængden, er mængden i landbruget; mængden er simpelt hen ikke hos de private og på de offentlige arealer.
Det er ikke der, de store mængder bliver brugt.
Hvis der er et ordentligt rodzoneanlæg, er jeg sådan set enig med andre, der har sagt, at glyfosat jo så faktisk er et godt testet produkt – der er lavet utrolig mange test i over 40 år – og hvis man bruger det på den rigtige måde, er produktet ikke særlig skadeligt, men man kan absolut også bruge det forkert.
Og det er den diskussion, vi skal have, nemlig om, hvordan vi sørger for, at produktet bliver brugt rigtigt.
Det kan være et forbud.
Det kan være oplysning.
Der må vi jo se, hvor vi lander henne.
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Det siger styrelsen da i hvert fald ikke, fordi hvis man siger, at man vil begrænse det så meget som muligt, så betyder det jo, at der skal være et forbud, og det forbud har jeg da ikke hørt om, i hvert fald ikke i forhold til nogle af de ting, som vi taler om.
Nogle af de produkter, som i dag er lovlige, er jo pr. definition lovlige og dermed ikke forbudt.
Og den yderste nedbringelse af forbruget af et specifikt produkt ville jo ske ved at forbyde det, og det er der jo ikke kommet en anbefaling af fra styrelsen eksempelvis omkring glyfosat.
Det er der jo ikke.
Så det er ligesom ud fra den betragtning, at jeg siger, at vi da må lytte til, hvad det er, eksperterne siger der kan bruges inden for visse rammer og inden for visse koncentrationer og visse områder, og så tage udgangspunkt i det.
Det er i hvert fald den tilgang, jeg har.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-14:
Jeg sidder og bliver sådan lidt nysgerrig på det mere principielle i det her med, om vi skal bruge sprøjtegift i Danmark.
For ét er at sige, at vi skal begrænse det mest muligt, og se på, hvor det lige er, det kan have nogle problemer, og noget andet er, at vi jo igen og igen oplever, når der kommer ny viden på banen, at grænseværdierne er overtrådt flere og flere steder.
Så taler forsigtighedsprincippet egentlig ikke for at forbyde brugen af sprøjtegift, eller vil Venstre for enhver pris se på, hvor vi kan bruge sprøjtegift, og at det kun er nogle få steder, hvor man skal stoppe brugen af det?
Det er for at forstå det mere principielle i Venstres holdning til det her.
Ønsker man, at vi ikke bruger sprøjtegift i Danmark, der dermed kan måles i vores grundvand, eller gør man ikke?
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Vi ønsker at læne os op ad de eksperter, som har forstand på de her ting, og de eksperter, som jeg i hvert fald har noteret mig, har ikke forbudt eksempelvis det aktive middel, der ligger i stoffet Roundup.
Det er bare for at give et konkret eksempel.
Det er nogle gange det, der måske kan forklare et princip, og det er det princip, vi arbejder ud fra.
Så er vi fuldstændig med på, at der er områder, hvor det miljømæssigt kan være uforsvarligt, eller hvor der i hvert fald er et forsigtighedsprincip, bl.a. de her boringsnære områder, BNBO-områderne.
Det er derfor, at vi, da vi havde regeringsmagten, gik ind, heldigvis med et flertal, og fik beskyttet de områder.
Det er derfor, at jeg også i dag lægger op til at sige: Kunne man ikke kigge på det med afsæt i det forslag, vi taler om her, fordi der jo kan være områder, som i dag ligger op mod et BNBO-område, men som alligevel ikke bliver omfattet, fordi de ligger uden for de erhvervsmæssige arealer?
Det synes jeg da må være relevant at gøre.
Det er ud fra sådan en lavpraktisk tilgang, at vi skal gøre det, som giver mest mening for miljøet.
Så kan man selvfølgelig spørge, om det er et forsigtighedsprincip.
Jamen så skulle vi jo helt holde op med at trække vejret.
Det ville være bedst i forhold til CO 2 -udledningen, men det ville jo også være useriøst at tale om her i dag.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2020-01-14:
Nu siger Venstres ordfører selv, at det ville være useriøst at tale om i dag, så lad os holde os til emnet omkring sprøjtegift.
Det er simpelt hen, fordi jeg ikke forstår det.
Når vi nu finder rester af sprøjtegift i vores grundvand, synes jeg jo, det er naturligt at sige: Okay, så skal vi godt nok være forsigtige – og ikke i stedet for finde ud af, hvor mange smuthuller vi kan lave, så vi kan blive ved med at bruge sprøjtegift.
Det er der, hvor jeg skal forstå, hvor forsigtig man har lyst til at være i Venstre, og hvor langt man vil gå for at beskytte vores grundvand, eller skal vi se på, hvor lidt er nok?
Jacob Jensen (V), 2020-01-14:
Vi er ikke for et totalt forbud, fordi der er – og jeg tror også, jeg hørte ministeren nævne det i forbindelse med mit spørgsmål tidligere – områder, hvor der også er andre hensyn at tage.
Derfor nævnte jeg bare for at give et eksempel Banedanmarks arealer, hvor man jo bruger Roundup for at bekæmpe ukrudt.
Det kan være af en sikkerhedsmæssig årsag, så man sikrer, at ukrudtet ikke kommer op, og at togene ikke kører af sporet, som fru Mette Gjerskov forklarede det så billedligt før.
Der kan være andre hensyn, men jeg synes, at vi må have et hensyn til rimeligheden og det praktiske, der hedder, at der, hvor vi laver indsatserne, også er der, hvor vi kan se, at effekten af det, vi gør, er størst.
Det er det, jeg sådan set lægger op med afsæt i den rådgivning, som vores myndigheder på området giver os.
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg tror, at jeg er lidt i tvivl om, hvor Dansk Folkeparti egentlig står.
For på den ene side hører jeg en opbakning som sådan til intentionen i borgerforslaget i forhold til det her med et øjeblikkeligt stop for brug af sprøjtemidler, men på den anden side nævnte ordføreren jo selv i sin tale, at der i mange tilfælde var en årsag til brugen.
Jeg tror ikke, at eksempelvis landmænd sprøjter deres marker for sjov og bruger en masse penge på det.
Jeg tror, de gør det, fordi det tjener et væsentligt formål i forhold til at få det optimale ud af produktionen.
Så jeg synes i virkeligheden, at det er lidt selvmodsigende.
Der, hvor jeg hører ordføreren være mest klar, er i forhold til den her bekymring for glyfosat, og det kan jeg heller ikke helt følge.
For når man går ind og kigger på, hvem der internationalt har kategoriseret glyfosat som eksempelvis kræftfremkaldende – det var ordføreren selv inde på tidligere i forhold til grundvandet – så kan man jo se, at der internationalt er meget, meget bred opbakning til, at det her ikke udgør en sundhedsrisiko, heller ikke selv om det findes i mindre mængder i drikkevandet.
Så kan vi prøve at blive lidt klogere på, præcis hvor DF står?
René Christensen (DF), 2020-01-14:
Ja, det kan vi godt.
For det første var jeg ikke inde på at kalde det her stof kræftfremkaldende.
Jeg er faktisk meget enig med Alternativets ordfører, som sagde, at ønsker vi egentlig, at det her kommer i drikkevandet?
Det tror jeg faktisk ingen ønsker.
Og hvis man ikke ønsker det, kan man jo kigge på, hvordan man så kan mindske brugen af det, altså bruge det der, hvor det giver mening.
Jeg skal også sige til ordføreren for De Konservative, at det her forslag intet har med landbruget at gøre.
Det her handler faktisk kun om brug i haver og på offentlige arealer, altså hos private og på offentlige fællesarealer.
Det er det, det handler om.
Vi får senere i dag lejlighed til at diskutere, hvordan vi skal bruge glyfosat i landbruget.
Men det, der ligger klart for os, er, at vi gerne vil være med til at arbejde for, at vi bruger mindre, og der er bestemt nogle steder, hvor private bruger det her produkt og det ikke giver mening, eksempelvis på flisegange og andre steder.
Det var også det, ministeren sagde, nemlig hvordan man kan arbejde med det her, i forhold til at borgerne også bruger det korrekt, hvis der ikke kommer et forbud.
Og Dansk Folkeparti ønsker ikke, at der kommer et forbud, for så får vi noget andet i stedet for.
Man kan også godt stadig væk købe det i Tyskland, selv om de også har en mulighed for at sige, at der er nogle steder, man må bruge det, og andre steder, hvor man ikke må bruge det.
Der kan man købe det til en langt mindre pris, end det koster i Danmark.
Mette Abildgaard (KF), 2020-01-14:
Ordføreren har fuldstændig ret i, at det her forslag ikke handler om landbruget.
Det gør et af de senere beslutningsforslag, vi skal drøfte.
Jeg ser frem til at høre, hvor Dansk Folkeparti stiller sig i den sag.
Men ikke desto mindre var der også eksempelvis den her sag med DSB, med Banedanmark, altså deres arealer, hvor der kunne være nogle hensyn.
Når jeg nævner det med det kræftfremkaldende, er det, fordi ordføreren problematiserede, at der var blevet fundet meget små mængder i ganske få boringer.
Og når det blev gjort til et problem, går jeg ud fra, at det er, fordi ordføreren mener, at der er nogle sundhedsmæssige konsekvenser ved det – og det er der bare ikke videnskabelig evidens for.
René Christensen (DF), 2020-01-14:
Jeg vil gerne sige, at Dansk Folkeparti synes, det er problematisk, hvis vi finder fremmedstoffer i vores grundvand.
Så kan vi altid tage en diskussion om, hvor meget vi skal have, og om, hvor sygdomsfremkaldende det er.
Men vi ønsker sådan set som udgangspunkt, at vores grundvand skal være rent.
Her står vi med en udfordring, som jo faktisk ikke er så stor, og derfor tror jeg også, at løsningen ligger der.
Som jeg sagde, var der lavet mere end 25.000 målinger, og man har fundet det i meget, meget få tilfælde.
Og mængderne var også meget små.
Derfor tror jeg ikke, at det her skal være en diskussion om, om man skal være for eller imod.
Jeg tror egentlig, at det her skal være en diskussion, som vi gerne vil bruge som løftestang til at finde ud af, hvordan vi sikrer, at vi ikke kan måle det i vores grundvand, også selv om det er meget små detektionsværdier, vi finder, for vi ønsker ikke fremmedstoffer i vores grundvand.
Mette Gjerskov (S), 2020-01-14:
Jeg vil gerne starte med at kvittere for Dansk Folkepartis ordførers og dermed udvalgsformandens positive indstilling til intentionerne i det her forslag.
Tidligere bad fru Zenia Stampe ministeren om at gå planken ud og også mig.
Nu tror jeg, at jeg vil prøve at se, hvor meget jeg kan teste ordføreren, og spørge, om ordføreren vil være med til, nu her når vi går i gang med udvalgsarbejdet, simpelt hen at sige: Godt, så går vi helhjertet ind i de drøftelser, der kommer, når der bliver fremlagt et lovforslag fra regeringens side, og vi vil gøre, hvad vi kan for at få reduceret forbruget af sprøjtegift, simpelt hen.