runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-21:
Først og fremmest er jeg ikke enig i præmissen om, at vi har så stort et problem, som forslagsstilleren både i beslutningsforslaget, men også i præsentationen tilkendegiver.
I det omfang, vi har et problem, tror jeg desværre, at et borgerting vil være med til at forstærke det.
Et af de problemer, vi trods alt har, er jo, at vi lever i et samfund, der baserer sig på repræsentativitet, og som baserer sig på aktiv deltagelse.
Det er det, der har gjort det danske demokrati stærkt, og det er det, der stadig væk gør det danske demokrati stærkt.
Jeg tror, at hvis man i højere grad vænner danskerne til, at demokratisk deltagelse er noget, som man kan gå ind og ud af uden den dybere forpligtelse, hvad enten det er i foreningslivet eller i et politisk parti, så vil det være til skade for demokratiet.
Og jeg tror også, det vil være til skade for de beslutninger, der ender med at blive truffet.
Så derfor tror jeg slet ikke, at det er den rigtige vej at gå.
Christina Olumeko (ALT), 2024-05-21:
Jeg skal i øvrigt sige tak for, at ministeren nævnte borgerforslag, som jo var Alternativets forslag i sin tid.
Det er jo netop en videreudvikling af det repræsentative demokrati.
Det er jeg glad for at ministeren trods alt anerkender.
Det er sådan i dag, at det er ca. 2-3 pct. af danskerne, der er medlem af et politisk parti.
Den udvikling, som ministeren taler om, i forhold til at danskere måske ikke ønsker den forpligtende deltagelse, ser vi jo sådan set allerede i dag.
Er det ikke et spørgsmål om at gribe den og gøre den forpligtende, f.eks. gennem borgerting?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-21:
Nu nævnte jeg jo selv borgerforslag, og jeg vil også gerne medgive, at jeg har et komplekst forhold til borgerforslagene.
For på den ene side er det jo klart, at der bliver bragt nogle debatter ind her i Folketingssalen, som for nogle af debatternes vedkommende ellers ikke ville være blevet bragt herind.
På den anden side synes jeg jo, at borgerforslagene inciterer til, at man tager sin aktive deltagelse alle mulige andre steder hen end gennem de politiske partier, hvor det er, at man har helheden for øje; hvor det er, at man jo rent faktisk også har mulighed for at gøre sin indflydelse gældende; og hvor det er, at man også til syvende og sidst har muligheden for selv at skrive sig på valglisterne, på de politiske partiers opstillingslister.
Så jeg er heller ikke overbevist om, at ordningen med borgerforslag har styrket tilliden til demokratiet eller for den sags skyld styrket deltagelsen i det.
Deltagelsen er bare blevet kanaliseret nogle andre steder hen, hvilket så omvendt gør, at vi får færre til rådighed for vores valglister.
Maria Durhuus (S), 2024-05-21:
Tak for ordet.
Vi skal nu behandle beslutningsforslaget, der lægger op til, at der inden udgangen af i år fremsættes et lovforslag om etablering af et 3-årigt forsøg med et borgerting.
I Danmark har vi heldigvis et åbent og tillidsfuldt og velfungerende demokrati.
Det kommer måske klarest til udtryk, når der er valg og borgerne går ind bag gardinet og sætter deres kryds ved den kandidat eller det parti, som de synes bedst repræsenterer deres ønsker og deres holdninger til samfundet.
Jeg synes egentlig, at vi i vores daglige arbejde som politikere og som parlament er meget åbne.
Hver dag er der et rend af mennesker, og det skal ikke lyde negativt, men der er et meget, meget stort antal besøgende ind og ud af denne fantastiske bygning – besøg her i salen og overværelse af debatter af borgere, organisationer, meningsdannere og andre interessenter, der besøger os for at høre og fortælle om lige netop den sag, der ligger dem på sinde.
Det er et kæmpe privilegie og en kæmpe styrke for vores land.
Og hvis der er tilstrækkelig opbakning til det, har man mulighed for at sende en sag direkte herind i salen i form af et borgerforslag, som vi så helt formelt skal behandle.
Så i Socialdemokratiet deler vi ikke forslagsstillernes opfattelse af, at der er behov for et egentlig formaliseret borgerting, og vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, som det ligger her.
Tak for ordet.
Christina Olumeko (ALT), 2024-05-21:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg vil gerne stille et forholdsvis åbent spørgsmål.
Som jeg nævnte i vores fælles begrundelse, ser vi også i Danmark problemer med polarisering og dalende mistillid.
Det er heldigvis bedre end i andre lande, men det er der trods alt, og vi har især problemet med, at rigtig få danskere melder sig ind i politiske partier.
Det er de der 2-3 pct., og det er endnu værre, når man kigger på unge mennesker.
Det tænker jeg siger noget om fremtiden.
Så jeg vil egentlig bare spørge ordføreren til, om den udvikling er noget, som bekymrer Socialdemokratiet, og i så fald om man, hvis ikke det skal være et forsøg med borgerting, gør sig andre idéer, som kunne være med til at vende den her udvikling.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-21:
Det er fint, at de her ting ligesom er fuldbyrdet i retssystemet.
Det er meget fint.
Men jeg forstår stadig væk ikke, hvorfor ministeren tager det op.
Det er jo folk, der er uskyldige, men som bliver anklaget for noget, som de ikke er skyldige i.
Så jeg kan ikke forstå, at det er vigtigt at få en måde til at finde ud af, hvordan en voldtægtsforbryder ser ud.
Det handler ikke om timingen.
Jeg forstår bare ikke sammenkoblingen af de to dele.
Det ene er jo folk, der bliver uskyldigt anklaget.
Og det bliver vel ikke sådan, at hvis man som udgangspunkt vejer over 100 kg og har gråt hår, er man i en gruppe, og at det så vejer tungere, i forhold til om du bliver falsk anklaget.
Forstår ministeren, hvad jeg mener?
Jeg synes, at det lidt er pærer og bananer i den samme tale.
Rosa Lund (EL), 2024-05-21:
Der er ikke kun en årsag til, at vi fremsætter det her beslutningsforslag.
Og jeg skal forsøge at undgå at gentage mine kollegaer, som også er medforslagsstillere på det her forslag.
Vi har de sidste par år oplevet og læst om situationer, hvor det ser ud til, at ministre har haft svært ved at vide, hvordan de skal agere korrekt, og hvad de egentlig kan bruge embedsværket til.
Vi har set mange eksempler på ordrer givet af ministre, som de selv burde have indset var forkerte – om det handler om slettede sms'er, offentlige udmeldinger med forkert indhold eller bare simple facebookopdateringer, som måske skulle være skrevet af en partiansat i stedet for en statsansat.
Vi har prøvet at tage forskellige initiativer herinde for at kunne gøre det bedre.
Vi har f.eks. etableret whistleblowerordninger.
Men jeg tror, at en af de helt grundlæggende ting, der har ændret sig, og som dermed har været en medvirkende faktor til, at vi har set så mange tilfælde af fejl i forvaltningen, er den gode gamle offentlighedslov, som blev ændret for mere end 10 år siden af præcis de partier, som i dag bestrider ministerposter.
Det er slet og ret for nemt at lade være med at dobbelttjekke det, hvis pressen alligevel ikke har en særlig god adgang til at undersøge, om tingene foregår korrekt.
Vi har efterhånden utrolig mange gange og med et meget stort antal partier bag det forsøgt at få ændret offentlighedsloven, så den bliver til det, den rent faktisk hedder, nemlig en offentlighedslov, altså en lov, som giver offentligheden adgang.
Som gamle kommunister ville sige: Tillid er godt, men kontrol er bedre.
Kan man ikke kontrollere sine folkevalgte, hvordan skal man så vide, om de gør det, man har valgt dem til?
Det er helt fundamentalt, at vi får offentlighedsloven ændret, så det igen bliver muligt for pressen at føre kontrol med den udøvende magt.
Enhver insisteren på at fastholde loven, som den er i dag, er samtidig en insisteren på at påbegynde en afmontering af det danske demokrati, og det vil vi ikke være med til i Enhedslisten.
Men indtil vi har fået den offentlighedslov, er der heldigvis andre knapper, der kan drejes på for at styrke demokratiet.
Og vi mener i Enhedslisten, at det her beslutningsforslag er en af de knapper.
Der er redegjort grundigt i bemærkningerne til beslutningsforslaget om, hvorfor der overhovedet er grund til at lave et kodeks for ministre.
Jeg synes også, at ordførerne før mig på den her talerstol har redegjort grundigt for, hvorfor vi finder at det her beslutningsforslag er nødvendigt.
Det er egentlig også lidt mærkeligt, synes jeg, at regeringen afviser det, for det er jo sådan set bare en detaljeret beskrivelse af, at regeringen skal overholde de regler, som allerede gælder.
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-21:
Jeg tror, når det gælder det rent timingsmæssige i forhold til evalueringen, at det er vigtigt, at det i forhold til det nykriminaliserede område for det første bliver sikret, at den evaluering, vi er enige om skal laves, dækker mulige overtrædelser begået over en længere periode, og for det andet, at de overtrædelser er pådømt i både byret og landsret, sådan at vi også har viden om, at det har været bragt for de enkelte instanser, og sådan at vi får det med, hvis det er, at der er nogle, der bliver frifundet, eller hvis domme bliver stadfæstet.
I tillæg til det mener jeg også, at det er det er relevant.
Det er ikke afgørende for det timingsmæssige, men det er også relevant, at man så inddrager oplysninger fra den nævnte undersøgelse af karakteristika ved gerningspersoner, som vi allerede har besluttet os for skal iværksættes i 2025.
Men det timingsmæssige handler mest af alt om, at vi nu skal have været igennem en lidt længere periode, før alle de sager, der findes, siden bestemmelsen trådte i kraft, har nået at være igennem alle de retsinstanser, som de kan indbringes for.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-05-21:
Jeg synes jo, at vi har haft den her diskussion flere gange, og jeg synes faktisk, vi har gjort en række ting.
Noget af det, som den her debat også udspringer af, er de anbefalinger, der kommer fra Dybvadudvalget.
Nu vil jeg ikke gentage alle de ting, som ministeren lige har sagt, men det er jo nogle af de ting, der bl.a. også handler om at få taget hastigheden ud af lovgivningsprocessen her, så vi er sikre på, at den lovgivning, vi vedtager, også har været behandlet ordentligt.
Jeg har ikke noget imod, at man tager ordet under anden- og tredjebehandling.
Det har man jo mulighed for at gøre, og det ved jeg er en mulighed, som spørgeren sjældent ikke benytter lejligheden til at gøre bruge af.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-05-21:
Nu må man lytte efter, for der kommer der en fantastisk tale her lige om lidt, der vil gå over i historiebøgerne, mens I bare sidder der og sludrer; det duer ikke.
Nå, jeg må hellere gå i gang med talen – det kan godt være, at jeg kom til at oversælge den lidt.
Og regeringen bliver sammensat på den måde i Danmark, at vi har negativ parlamentarisme, og det vil sige, at så længe regeringen bare ikke har et flertal imod sig, kan man være regering, og så længe den enkelte minister ikke har et flertal imod sig, kan man være minister.
Men det at være regering forpligter i sagens natur også.
Regeringen skal tilrettelægge sit arbejde inden for grundloven, ministeransvarlighedsloven og lovgivningen i øvrigt.
Og en rigsretssag er ikke bare – det har vi jo set – en teoretisk mulighed; det er en praktisk mulighed.
For nylig har der været en minister, hvis parti i øvrigt er repræsenteret blandt forslagsstillerne, som fik en straffesag og en fængselsdom for at have overtrådt ministeransvarlighedsloven.
Så har Folketinget jo også den mulighed, at man kan sætte en enkelt minister på porten, og man kan også sætte en regering på porten, eller man kan give det, vi kalder en næse.
Allerede fordi ansvaret, herunder det personlige ansvar og i realiteten jo altså også i sidste ende risikoen for fængselsstraf – ligger hos ministrene, er der et eller andet underligt i, at andre, i det her tilfælde Folketinget, skal anvise, hvordan forvaltningen af det arbejde og dermed ansvaret skal udøves; at vi i Folketinget som en del af den lovgivende magt skal sidde og fastsætte regler om, hvordan den udøvende magt skal udøves af regeringen.
Jeg tror ikke, det er hensigtsmæssigt, at de samme, som fastsætter et arbejdskodeks, ikke også er dem, der har ansvaret.
Det må derfor dybest set være op til den enkelte minister og den enkelte regering at blive enige om, hvilke retningslinjer man mener er mest hensigtsmæssige for arbejdet som regering.
Så Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget om et særligt kodeks for ministre og regering.
Når det så er sagt, er det jo ikke, fordi vi ikke har fulgt med i Dybvadudvalget og dets rapport.
Det, som rapporten anfører som noget af det væsentlige, er, at den forvaltningsmodel, vi har, sådan set skaber gode rammer for demokrati og retsstat i Danmark, og så er der en række anbefalinger.
Visse af de anbefalinger, der er i rapporten, har regeringen sådan set allerede fulgt op på.
Det drejer sig eksempelvis om forretningsordenen for møder i regeringsudvalg, departementschefernes tværgående samarbejde og tilbagemelding om tværgående politik.
I den sammenhæng vil jeg da gerne her sige, at den interne behandling, der var under minksagen, jo altså ikke var optimal.
Det har historien vist.
Så det er jo klart, at de her anbefalinger vil og også bør føre til løbende overvejelser i enhver regering, også den nuværende regering.
Men det må altså være regeringens eget arbejde at fastsætte sådanne retningslinjer og ikke være op til os i Folketinget.
Det tror jeg også vi ville synes var lidt besynderligt.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
Ordføreren siger, at Folketinget ikke skal fastsætte regler om, hvordan den udøvende magt udfører sit arbejde, og nu kan jeg høre, at ordføreren siger, at det er forkert forstået.
Men ellers ville det også undre mig dybt.
For hvad er Folketingets rolle så overhovedet?
Ordføreren står jo her og repræsenterer et parti, som også sidder i regeringen, og det betyder jo netop også, at der er en ret stor sammensmeltning i forhold til regeringen og Folketinget, hvor vi i praksis ikke er hundrede procent adskilt.
Så hvad gør vi egentlig ved det?
Jan E. Jørgensen (V), 2024-05-21:
Jeg vil meget nødig refereres for noget, jeg ikke har sagt.
Vi har en ministeransvarlighedslov, som er vedtaget af Folketinget, og som fastsætter regler for den udøvende magt, og vi har en lang række andre love og regler.
For det ville være tåbeligt at sige, og jeg siger sjældent tåbelige ting, i hvert fald ikke fra talerstolen.
Det, jeg siger, er, at jeg, hvis vi som Folketing vedtager et kodeks for, hvordan man så eksempelvis skal oplære ministre i at følge de her regler, og om de skal på nogle kurser, eller hvad man nu forestiller sig, simpelt hen synes, at vi går for tæt på, hvordan en regering vælger at være regering.
Regeringer kan jo også være forskellige, og de kan have forskellige syn på, hvordan der eksempelvis er god regeringsførelse, hvor hurtigt man skal fremme lovforslag, hvor lange høringsfrister man skal give, og alle den slags ting, som jo også vil være med til at danne det grundlag, som regeringen bliver bedømt på ved et kommende valg.
Jeg ved ikke helt, hvad fru Theresa Scavenius forestiller sig.
Regeringen vil jo altid bestå af partier, der sidder i Folketinget, og derfor vil der jo i praksis altid være en sammenhæng mellem de partier, der sidder i Folketinget, og så regeringen.
Nogle partier har så, fordi de har haft en meget lille størrelse, haft en mulighed for at indkalde suppleanter, sådan at ministeren, om jeg så må sige, ikke er et medlem af Folketinget.
Så jeg tror såmænd ikke, det ville gøre den helt store forskel.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-05-21:
Tak for det.
På baggrund af rapporten mener vi, at der er behov for at nedsætte et sagkyndigt udvalg, der skal arbejde med et kodeks for ministre.
Et ministerkodeks skal have til formål at tydeliggøre ministerens ansvar som politisk chef og forvaltningschef.
Det skal have til formål at sikre ministerens kendskab til de centrale ministerpligter.
Det skal også sikre ministerens kendskab til samspillet mellem de centrale ministerpligter og embedsværkets pligter i forhold til »Kodex VII«, og det skal også skabe nogle klare rammer og roller for samspillet mellem ministre og departementschefer.
Samtidig med det forslår vi også, at der indføres en ny pligt, som skal indgå i et ministerkodeks, nemlig at ministeren skal tjene offentligheden ved størst mulig åbenhed og hensyn til tilliden til såvel politikere som embedsværk.
Sidst, men ikke mindst, foreslår vi også, at regeringen og Folketingets Præsidium skal udvikle et koncept til onboarding af nye ministre.
Det kan være i form af en mentorordning, hvor en forhenværende minister stiller sig til rådighed for nytiltrådte ministre samt en egentlig ministeruddannelse, som alle nye tiltrådte ministre bør gennemføre.
Vi ser jo ofte, at der kommer ikke så erfarne ministre i embedet.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-05-21:
Jeg vil bare spørge ordføreren, om Danmarksdemokraterne, hvis de en dag kommer i regering, selv vil følge det her kodeks, som man nu forestiller sig.
Det kan man jo bare vælge at gøre, altså sige, at Danmarksdemokraternes ministre kommer til at følge det her kodeks.
Vil fru Betina Kastbjerg give den garanti her fra Folketingets talerstol?
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
Tak for at præcisere, at det, der blev sagt lige før, var en misforståelse, men ordføreren svarer ikke på det her med magtens tredeling.
Hvad gør vi ved, at ordføreren f.eks. både står og repræsenterer et parti, der er i regering, og så også et parti, der er i Folketinget?
Det er jo også det, der på en eller anden måde skaber det her magtrum og gør Folketinget meget svagt i forhold til at kontrollere regeringen.
Og det er jo faktisk netop også, fordi Folketinget i praksis er så svagt, at der er nogle oppositionspartier, som ønsker, at der er mere styr på, hvordan den udøvende magt udføres.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-05-21:
Nu kommer jeg jo ude fra erhvervslivet, og jeg tror aldrig, jeg har været på en arbejdsplads, hvor man ikke har en eller anden form for mentorordning.
Hvis man skal tiltræde en lederstilling, er der også en forventning om, at man har været igennem et ledelsesforløb, og at man har fået en vis uddannelse for at kunne være leder.
Så jeg synes jo, at det samme ville være rigtig fint at gøre herinde i Folketinget.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
Ordføreren siger, at noget af det gode ved vores parlamentariske system er at diskutere i Folketingssalen og udvalgsarbejdet, og at det er her, vi udfører den demokratiske kontrol.
Hvad mener ordføreren så f.eks. om »demokratisk« og diskussion ved anden- og tredjebehandlingen?
Er det der, hvor vi ligesom rigtig kan kontrollere regeringen, eller hvad mener ordføreren om det?
Bjørn Brandenborg (S), 2024-05-21:
Hvis man har set med her for et par minutter siden her i Folketingssalen, har man i hvert fald fået udbasuneret, hvorfor spørgeren ikke synes, vi har et godt parlamentarisk system.
Det ved jeg også at spørgeren har gjort ved flere lejligheder.
Så kommer de i Folketingssalen igen og tilbage i udvalgene, og på den måde er der jo hele tiden mulighed for, at der er parlamentarisk kontrol.
I forhold til det her forslag synes jeg, at Folketinget skal fokusere på, hvad regeringen gør, og holde den ansvarlig for, hvad regeringen gør, og ikke blande sig i, hvordan den ellers tilrettelægger sit interne arbejde.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
Det var da et interessant demokratisyn.
Det handler jo netop om, at Folketinget sætter nogle demokratiske rammer omkring regeringens arbejde.
Det er jo faktisk her i Folketinget, man laver loven, og så skal regeringen udføre det.
Det er faktisk det, der er modellen.
Så det her med, at der er åbenhed og transparens, er jo virkelig vigtigt, også det her med, at det er nemt at se ansvaret.
Det her forslag er jo bare en lille brik i et stort hav af en hel masse initiativer, man burde tage nu for at styrke borgernes tillid både til embedsværket, regeringen og til Folketinget, som er faldende.
Men jeg kan forstå, at ministeren ikke støtter det her forslag, men ministeren siger her, at han er interesseret i at diskutere andre ting med Folketinget, så hvordan vil ministeren løse de store udfordringer, vi har med en lukket forvaltning, som borgerne i stigende grad har mistillid til?
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-21:
Jeg er heller ikke enig i præmissen om, at borgerne i stigende grad har mistillid til vores demokrati eller for den sags skyld vores centraladministration.
Jeg mener, det er et fortegnet billede, der bliver malet.
Jeg har i hvert fald ikke set noget data, der understøtter det, som fru Theresa Scavenius fortæller her.
Så der er ikke noget særligt ved det demokratisyn.
Altså, det følger jo direkte af grundlovens § 3, eller i hvert fald ånden i grundlovens § 3, nemlig at Folketinget ikke blander sig i den måde, regeringen tilrettelægger sit arbejde på, og at vi har tre opdelte søjler i vores demokrati.
Det er sådan set også det synspunkt, jeg som justitsminister og medlem af regeringen forfægter her i dag.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
I forhold til lukketheden er det jo både Den Europæiske Union og GRECO, der kritiserer os for at have en meget lukket forvaltning, og her på torsdag bliver den så yderligere lukket.
Jeg håber, ministeren er enig i det og kender til den kritik, som GRECO og Europa-Kommissionen kommer med.
I forhold til mistillid er der masser af undersøgelser helt tilbage fra netop de sidste 10 år, hvor man ser en stigende mistillid, både til Folketing, regering og politikere, men også til embedsværket.
Jeg kan godt sende nogle af de undersøgelser over, hvis de ikke er nået frem til ministerens skrivebord.
Peter Hummelgaard (S), 2024-05-21:
Men man er bare nødt til at holde tungen lige i munden, i forhold til hvad det præcis er for nogle undersøgelser, man refererer til.
Vi har haft bestemte perioder, hvor andre lande har været plaget af stor mistillid og stor uenighed om centrale beslutninger, f.eks. under corona, hvor der jo i Danmark til gengæld var stor tillid til de beslutninger, der blev truffet.
Der er også en hel del af den fake news og den polariserende debat, der er på de sociale medier, som kan have sin kilde i nogle af de undersøgelser, som fru Theresa Scavenius refererer.
Jeg har ikke set noget, der tyder på, at de centrale myndigheder i Danmark lider af et stort tillidstab.
Tværtimod har vi jo lige endnu en gang offentliggjort tal for politiet, der viser, at danskerne stadig væk har tårnhøj tillid til politiet.
Rosa Lund (EL), 2024-05-21:
Tak for det, og tak for talen.
Men en løsning på det kunne jo så være, at man ændrede på de regler, vi har i forvejen, nemlig offentlighedsloven.
Man ville jo også komme uden om at have behov for sådan en ministeruddannelse og sådan et kodeks her, hvis nu det var sådan, at vi havde adgang til det arbejde, der foregår i centraladministrationen.
Så det ville jo lige præcis være sådan en regelforenkling, som hr. Bjørn Brandenborg efterspørger.
Så ville jeg bare spørge, hvad Socialdemokratiet tænker om det.
Bjørn Brandenborg (S), 2024-05-21:
Tak for spørgsmålet.
Som jeg har forstået det her forslag, indeholder det jo ikke kun, at vi skal fjerne regler, men også, at der skal indføres nye regler.
I forhold til arbejdet med offentlighedsloven er der jo sat et arbejde i gang, og det er så det arbejde, som vi afventer.
Og så er jeg bevidst om, at der jo i et godt stykke tid har været en velkendt uenighed mellem Socialdemokratiet og Enhedslisten om, hvordan man synes offentlighedsloven skal strikkes sammen.
Theresa Scavenius (UFG), 2024-05-21:
Vil ordføreren uddybe, hvad han mener med det?