Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-01-14:
Tak for det, formand.
For Emil startede det med alkohol, da han var 17 år.
Hurtigt blev det til coke, benzodiazepiner, oxycodon og sådan cirka alle andre stoffer, han kunne komme i nærheden af.
»Jeg har ikke sprøjtet mig med heroin, men jeg har sniffet det.
Jeg har prøvet det meste.
Men det er især alkohol og benzo'er, der har fyldt for mig.
Og nogle gange oxy'er eller tramadol og metadon - forskellige opioider.«
Det er fra en artikel i Politiken, hvor det beskrives, hvordan to almindelige unge mennesker fra helt almindelige familier bliver fanget ind i et misbrug, lidt af nysgerrighed, fordi det tog genertheden og den sociale usikkerhed og livet blev lidt sjovere.
Først derefter og samtidig med afhængigheden kom bagsiden, de sorte huller i hukommelsen, angsten og pludselige dødsfald blandt kammeraterne.
Emil fortæller også, at han kunne mærke, at de nære venner, som også tog mange stoffer og havde været på det i længere tid end ham selv, efterhånden ændrede personlighed.
De blev ligeglade med folk omkring sig, de var aggressive og tænkte ikke over, hvad de sagde, de var tågede og kunne ikke huske en skid – undskyld, formand.
De blev helt andre mennesker at være sammen med, uhøflige og med helt døde øjne.
Det er det, som breder sig blandt unge i dagens Danmark, og det er det, som jeg hører at vi alle sammen her i dag er optaget af at gøre noget ved.
Det er på høje tid, at vi tager fat.
Nu har det været italesat i årevis fra flere skiftende ministre, at nu gør vi noget, nu tager vi fat om problemet.
Det er desværre ikke blevet til så meget.
I 2021 erklærede den daværende minister, at der skulle laves lovændringer.
I april 2024 kom der et notat om, at opioider er den farligste gruppe af stoffer i Danmark.
Det er et notat, som regeringen sad på i næsten et år før offentliggørelsen.
Det er dejligt, at der italesættes en lang række tiltag, som vi meget gerne er med til at få ud over rampen.
I forordet skriver regeringen: »Med dette udspil tager regeringen et vigtigt skridt i retning af at bekæmpe et dybt alvorligt og bekymrende problem.
Et skridt i retning af en ungdom uden opioider.«
Jeg tror ikke, at der er nogen tvivl om, at der skal være en helhedsorienteret indsats.
Vi har brug for først og fremmest at sætte en prop i forsyningen af stoffer.
Det er alt for nemt for de unge at få fat i dem.
Det handler jo selvfølgelig bl.a. om hårdere straffe og mere målrettede indsatser.
På den anden side handler det om at hjælpe de unge, både til at lade være med at starte, men også til at komme ud af misbruget igen.
Når vi har diskussionen i dag, tænker jeg, at det også handler om, at regeringen ikke har inviteret os andre til at være med i en diskussion af, hvordan man gør det her.
Når jeg spørger ministrene, kan jeg høre sundhedsministeren sige, at der er en plan, og at man er i gang med det ene og det andet og det tredje, og at der er sat midler af og der gøres sådan og sådan.
Det havde da været dejligt at vide.
Jeg tænker: Hvorfor er det, at man ikke kalder os sammen og giver os et overblik over, hvad man har tænkt sig hvornår, så vi kunne tage diskussionen af, hvordan vi kunne gøre det her endnu bedre?
For der er masser af gode tiltag, men vi bliver bare i tvivl om, om det bliver til noget, hvornår det bliver til noget, og hvordan det bliver til noget.
Den tvivl har jeg da ikke lyst til at have.
Så jeg håber, at vi kan slutte i dag med i fællesskab at blive enige om, at vi gerne vil være fælles om at gøre noget ved det her, og at vi sådan set bakker regeringen op i de intentioner, som jeg kan se i deres udspil.
Så hvorfor ikke inddrage os alle sammen, så vi kan være sammen om at gøre det meget bedre?
Tak for ordet.