runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Udlægningen af mine eller andres ord må stå for egen regning.
Jeg kommer ikke til at gå ind i en diskussion om det, og jeg bliver nødt til at sige, at det jo simpelt hen er mageløst, at Liberal Alliance gang på gang stemmer direkte imod det, der er nødvendigt at gøre for at håndtere situationen, og på anden vis forsøger at underminere indsatsen, hvorefter man så stiller sig op og giver den version i salen i dag.
Det er, når man sidder i Epidemiudvalget, man bekender kulør lige nu.
Det overrasker mig ikke længere, men det overrasker mig måske mere, at tidligere regeringsbærende partier – det er Liberal Alliance selvfølgelig også, men dog i mindre grad – også fralægger sig ansvaret.
Det kan man simpelt hen ikke.
Så bliver jeg nødt til at sige, at de restriktioner, som er indført nu – det blev også sagt meget tydeligt fra myndighedernes side – først og fremmest skyldes omikron, for som jeg sagde det før, så vi faktisk ind i en vinter, hvor vi har ret godt styr på tingene i Danmark.
Vi er et af de eneste samfund, som fortsat er ret åbent, fordi vi har haft styr på situationen.
Omikron ændrer spillereglerne, men det er i Epidemiudvalget, man tager ansvar.
Ærgerligt, at alle ikke gør det!
Søren Pape Poulsen (KF), 2021-12-14:
For det første er det jo imponerende, at jeg ikke får svar på mine spørgsmål.
Men for det andet vil jeg da gerne sige, at jeg jo står her som repræsentant for Det Konservative Folkeparti og ikke for nogen som helst andre partier.
Jeg kan ikke udtale mig om, hvad andre partier måtte mene.
Det er lidt ærgerligt, at statsministeren fortsætter med de falske forklaringer om, at Arnepension handler om nedslidning.
Næh, den handler bare om, at hvis du har været et antal år på arbejdsmarkedet, kan du trække dig.
Så måske er det så de nedslidte, der betaler for, at de andre kan trække sig.
Når det gælder børnene, synes jeg, vi skal give dem et godt tilbud.
Jeg siger bare, at i en hvilken som helst kommune kan man jo vælge at tilføre penge til en daginstitution.
Det, man trækker ud af et overskud i en privat, kan vel være det, man tildeler ekstra i en daginstitution i det offentlige.
Jeg respekterer bare borgernes frie valg, og hvis de vil sætte deres børn i en daginstitution, som er privat, og man trækker overskud ud af den, så synes jeg, det er rigtig godt.
Og man kan kalde det profit og alt muligt for at prøve på at få det til at lyde som noget sådan lidt ufint i kanten.
Jeg må bare sige: Hvorfor er det, at statsministeren vil bekæmpe de mange, særlig kvindelige iværksættere, der laver private daginstitutioner?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jamen jeg tror egentlig, vi allerede er enige om at gøre noget ved det, også at få speedet processen op, og det kan jeg kun bifalde.
Altså, i det hele taget må der jo ikke gå bureaukrati i vores velfærdssamfund, og lige så vigtigt det kan være at diskutere rekruttering, lige så vigtigt er det vel at få hul på den helt nødvendige diskussion af, hvordan vi sikrer, at medarbejderne bruger deres tid rigtigt.
For vi får jo rigtig mange eksempler ind på, at medarbejdere, som går på arbejde, som har en høj faglighed, og som gerne vil, oplever at skulle bruge for meget tid på bureaukrati.
Det ved jeg i øvrigt også vi er enige om.
Så det er noget af det, vi vil foreslå at vi sætter fokus på meget tidligt i det kommende år: at få bureaukratiet væk, så vi får løst de velfærdsopgaver, der er.
Mai Villadsen (EL), 2021-12-14:
Tak for det.
Alt tyder på, at antallet af familier, der søger om julehjælp, formentlig igen i år kommer til at slå rekord.
Stadig mange børn lever i fattigdom i Danmark, og det holder dem jo nogle gange uden for fællesskabet.
Mange beretter lige nu om at få en knude i maven eller ikke at kunne tale med, når kammeraterne i skolen taler om julekalender, julesok og gaver hver dag i december, og det har konsekvenser for deres trivsel og – ved vi – jo faktisk også konsekvenser for fremtiden.
Det mener jeg ikke vi kan være bekendt over for de børn, og derfor vil jeg rigtig gerne spørge statsministeren i dag: Understreger endnu en trist rekord ikke bare behovet for en hurtig aftale, der mindsker fattigdommen i Danmark, og som jo bl.a. kunne indebære at afskaffe kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og integrationsydelsen, som er de regler, der er med til at fastholde børn i fattigdom i Danmark?
Understreger den her rekord ikke, at der er behov for hurtig handling?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Ja, jeg kommer aldrig nogen sinde til at forsvare børnefattigdom.
Jeg er socialdemokrat, og jeg ved godt, hvor store omkostninger og konsekvenser det kan have, når man vokser op uden de samme muligheder som andre børn.
Der er en – kan man sige – grundlæggende politisk uenighed mellem Enhedslisten og regeringen og dermed også Socialdemokratiet om, hvad det er, vi mener er de mest langsigtede svar på de her udfordringer, og hvor vi har et forskelligt syn på, hvad det er, et ydelsessystem skal kunne.
Det ændrer jo ikke på, at vi har en fælles betragtning om, at der er nogle ydelser, der skaber nogle problemer – det har vi også en enighed om at se om vi kan løse – og det er også adresseret delvis i finansloven for næste år og er dermed en aftale, vi lige har lavet.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at vi lige nu har en buldrende økonomi, en kæmpe mangel på arbejdskraft, og der er næsten ikke et bedre tidspunkt, i hvert fald i mange, mange år, for, at man kan gå ud og få et arbejde.
Og det er langt, langt bedre, hvis mor og far kommer i beskæftigelse og begynder at tjene penge end et – kan man sige – ensidigt fokus på ydelserne.
Så jeg vil virkelig, virkelig anbefale, at det, der hele tiden er målet, er, at vi skal have flere i arbejde, og lige nu er mulighederne bedre, end de har været i mange, mange år.
Men det er også hårdt igennem en hel barndom ikke at have en mor og far, der går på arbejde.
Og det allerallerhårdeste ved det her er jo ikke engang nødvendigvis de afsavn, barnet lider i barndommen, som ellers kan være hårde nok; det er jo, at det er noget, der kan overføres fra den ene generation til den næste.
Der er en direkte sammenhæng mellem mange år med en mor og far på passiv overførselsindkomst og risikoen for, at man selv havner der.
Og det er ikke nødvendigvis et godt liv.
Man kan være i den situation, vil jeg gerne understrege, at man ikke kan arbejde og skal have hjælp, f.eks. hvis man har store funktionsnedsættelser eller alvorlig sygdom.
Men jeg er jo selv et barn af 1980'erne og kunne se dér, hvor jeg voksede op – i et relativt udsat boligområde i Aalborg – hvordan mange af mine venner og kammerater aldrig nogen sinde fik en reel mulighed i det her samfund, hvor det var meget let at ryge over på bistandshjælp, som det hed dengang, og hvor det var meget let at få en invalidepension.
Og rigtig mange mennesker kom jo aldrig nogen sinde derfra.
Så når vi taler værdighed, er det allerallerbedste jo, at man bliver vækket af et vækkeur om morgenen, og at man kan se, at ens mor og far tager på arbejde, ligesom flertallet i Danmark alt andet lige gør.
Så mit fokus vil altid først og fremmest være på beskæftigelse og derudover på at sikre, at der ikke er børn, der lider unødvendige afsavn, fordi mor og far ikke kan gå på arbejde.
Vi skal have flere i arbejde; det er det vigtigste, synes jeg.
Mai Villadsen (EL), 2021-12-14:
Selvfølgelig skal vi det.
Og vi er enormt optaget af, at dem, der står bagerst i køen, når det gælder ansøgninger, også er dem, der kommer ind på arbejdsmarkedet nu.
Det er der ingen tvivl om.
Men det ændrer jo ikke på, at der også er situationer, hvor økonomien er helt anderledes, hvor der er folk, der ikke kan få et arbejde, og hvor deres børn kommer til at lide afsavn – og det er der børn der gør i dag, og det har konsekvenser.
Statsministeren svarer, at der er konsekvenser ved et langt liv i ledighed.
Det er der, men der er godt nok også konsekvenser, som er meget, meget negative, for de børn, som vokser op i fattigdom.
De risikerer netop at ende i ledighed; de risikerer at dø før tid; vi kan se, at de ikke får uddannelse i lige så høj grad.
Det har kæmpestore konsekvenser, og det bør vi tage alvorligt og gøre noget ved.
Så derfor synes jeg, vi skal lægge al polemik til side og faktisk lave nogle løsninger, som betyder, at næste jul er der ikke børn, der går i skole med ondt i maven, fordi de er de eneste i klassen, der ikke kan få en pakkekalender og ikke kan være med i fællesskabet.
Er statsministeren ikke enig i det?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jo, jeg har ikke lyst til, at der er nogen børn, der skal gå i skole med ondt i maven, og som ikke får lov til at deltage i fritidsaktiviteter og andet, men billedet ved vi jo godt er mere nuanceret end som så.
For det er ikke kun et spørgsmål om den rene ydelse, det er også et spørgsmål om, hvor høje udgifter man eksempelvis har til husleje, afhængigt af hvor man bor i landet.
Vi ved også, når vi kigger ind i kontanthjælpssystemet, at ganske mange har en meget høj gæld, og at det derfor er en meget stor post på budgettet at betale af på gælden.
Og der er ikke nødvendigvis den sammenhæng, at fordi man sætter ydelsen op, så er vi sikre på, at pengene går til, at børn kommer mere til fodbold eller deltager i andre aktiviteter, for der kan være andre forhold, der spiller ind.
Så jeg vil altid og regeringen vil altid gerne være med til at diskutere børneaspektet, men det er afgørende vigtigt – og det mener jeg af hele mit socialdemokratiske hjerte – at det skal kunne betale sig at arbejde i det her land, og at der altid er et klart incitament til at påtage sig et arbejde, og det gælder også for folk, der kommer udefra.
For nogle af de kvinder med ikkevestlig baggrund, der ikke går på arbejde, er det jo ikke kun et spørgsmål om, at de ikke kan få et arbejde; der er det jo også et spørgsmål om, at der er en kultur, der tilsiger, at de faktisk ikke må arbejde.
Og det går bare ikke i Danmark.
Så jeg synes, vi skal have alle tingene på bordet.
Søren Pape Poulsen (KF), 2021-12-14:
Jeg vil gerne fortsætte diskussionen om velfærd, som jeg synes vi kom så godt i gang med i sidste uge, og brede den lidt mere ud.
Det er så dejligt med så mange spørgetimer, at jeg egentlig har lyst til at fortsætte diskussionen om mangt og meget her.
Nogle gange skal vi vel som politikere spørge os selv: Hvem er det egentlig, vi er her for?
Og jeg håber, at vi er enige om, at vi sådan set er her for borgerne.
Nu tog vi fat i noget med pension i sidste uge, og i den her uge vil jeg gerne tage fat i børnene.
En del af den aftale, der er lavet om minimumsnormeringer, er jo, at man samtidig også har fået lavet en aftale om, at man ikke må trække overskud ud af private daginstitutioner.
Her taler vi om iværksættere – pædagoger, der har sat alt på ét bræt; der brænder for at lave deres egen virksomhed; der brænder for at lave et godt tilbud til børnene; der har lyst til at risikere deres pensionsopsparing, fordi de vil lave et rigtig godt tilbud til børnene.
Forældrene er glade.
Der er ventelister til de daginstitutioner.
Børnene trives.
Sygefravær blandt personalet er lavt.
Men det er så et problem, må jeg forstå.
For hvis de iværksættere skaber en fantastisk daginstitution, hvor man så selvfølgelig trækker et overskud ud, hvis man er i stand til at skabe det – ellers er der vel ingen, der driver virksomhed – får man så nu at vide, at det må man ikke.
Og så er vi jo tilbage til: Hvem er vi her egentlig for?
Altså, er det vigtigste for statsministeren, at der er en ideologisk tilgang til, at vi ikke vil have private daginstitutioner, for det kan da ikke gå, at man tjener penge?
Eller er det vigtigere, at borgerne skal vælge det offentlige tilbud?
Jeg mener, at med retten til et velfærdssamfund følger retten til at vide, hvad der er bedst for ens børn, vel også forældrene.
Det ved forældrene vel bedre, end vi herinde gør.
Så skulle vi ikke få lavet den lov om?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg har intet imod privatinstitutioner, overhovedet ikke – hverken private plejehjem, private daginstitutioner eller selvejende institutioner – overhovedet ikke.
Jeg kan lide det hele, og jeg synes i virkeligheden, at det er det, der er styrken ved den danske model: at vi stadig væk, selv om nogle af os mener, at det skal blive bedre, har et stærkt offentligt velfærdssamfund, samtidig med at der er en privat mulighed og nogle muligheder, der udspringer af selvejende frivillige organisationer.
Så det er slet ikke til diskussion.
Det, der er til diskussion, er, om man skal kunne trække profit ud og bruge den på andet end børnene.
Så det er en anden diskussion.
Men jeg skal bare lige spørge, for vi gled lidt hurtigt hen over de der minimumsnormeringer: Er det ikke korrekt forstået, at hvis der kommer et blåt flertal efter næste valg og hr. Søren Pape Poulsen bliver statsminister, afskaffes minimumsnormeringerne?
Er det i virkeligheden ikke der, hvor vi er?
For hele det der med, at det er op til forældrene at vælge, bliver jo så – det ved vi jo godt – et forringet tilbud.
For de fleste af os har jo bare et ønske om en god vuggestue og en god børnehave til vores børn, men hvis ikke der er pædagoger nok, er kvaliteten jo heller ikke derefter.
Nu har jeg svaret på det med profitten.
Men er det ikke korrekt, at kommer der et borgerligt flertal efter næste valg, forsvinder minimumsnormeringerne, nogenlunde lige så hurtigt som Arnepensionen øjensynligt gør?
Søren Pape Poulsen (KF), 2021-12-14:
Statsministeren skal være velkommen til at gå af som statsminister i dag og pege på mig som statsminister, og så skal jeg gerne svare på spørgsmålene i spørgetiden, der hedder spørgsmål til statsministeren – det er nu engang spørgsmål til statsministeren.
Og som statsministeren udmærket godt ved, går vi ikke ind for minimumsnormeringer fastsat af staten.
Det ved statsministeren godt.
Vi tror sådan set på, at det klarer kommunerne fint.
Men det ændrer jo ikke på, at statsministeren med det her svar siger: Vi vil ikke have de mange, særlig kvindelige iværksættere, der laver private daginstitutioner, hvis de tager et overskud ud, fordi de måske driver dem bedre.
Det heldige for kommunen er jo bare, at uanset hvor elendigt de driver en daginstitution, får de bare de penge, de skal bruge, hvis det ikke kører ordentligt.
En privat daginstitution skal jo leve op til nogle krav.
Og jeg forstår ikke den nedværdigende tilgang til forældre, der gerne vil have deres børn i en privat daginstitution.
Man kan ikke drive noget privat, hvis ikke man kan trække overskud ud af det.
Vi kan ikke kun have offentlige tilbud i Danmark.
Vi må også respektere, at der er mennesker, der kan tjene nogle penge på at lave et godt tilbud.
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
Jeg ønsker en mangfoldighed af private tilskud, og det har sådan set altid været Socialdemokratiets holdning, men det, vi ved nu, er: Med et borgerligt flertal ryger de nedslidtes ret til værdig tilbagetrækning – det fik vi at vide for en uge siden; vi skal have flere spørgetimer, for på den måde er det jo meget oplysende for befolkningen – og børnene mister de pædagoger, som det nuværende flertal har sikret til dem.
Det ved vi så nu.
Jeg skal bare lige høre: Hvad er det egentlig for nogle kommuner i Danmark, der er elendige til at drive daginstitutioner?
For det blev sagt før: en kommune, der er elendig til at drive en daginstitution.
Hvad er det for en kommune, der ligefrem er elendig til at drive daginstitutioner?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide.
Alex Vanopslagh (LA), 2021-12-14:
Jeg har taget ansvar allerede for et år siden her i spørgetimen og har foreslået statsministeren at sætte hårdt ind på afbureaukratisering, sådan at der bliver frigjort kapacitet i sundhedsvæsenet, og jeg har nævnt det flere gange hernede.
Faktum er, at for anden vintersæson i streg har man ikke gjort noget for at øge kapaciteten – kapaciteten er mindre – og det giver mig det indtryk, at man har mistet grebet om coronahåndteringen i Danmark.
Man kan selvfølgelig også sige, at det ikke er statsministerens ansvar.
Ligesom i minksagen er det jo fødevareministeren, der har ansvaret, og tilsvarende må man sige, at det er sundhedsministerens ansvar at rette op på de fejl, der er, og så er det også sundhedsministeren, vi skal tilskrive æren for de ting, der er gået godt i Danmark, og ikke statsministeren, fordi det er uden for ressortområdet.
Det kan også være, det er sådan, det forholder sig – det skal jeg ikke kunne sige.
Men der er et område, hvor statsministeren dog har ansvaret, og det er i forhold til medierne i Danmark, og her kunne Berlingske i går berette, at både PET og Forsvarets Efterretningstjeneste har, ifølge medierne selv vel at mærke, intimideret en række chefredaktører på dagbladene i Danmark i et forsøg på at få dem til at stoppe med at skrive om den sag, hvor fire agenter i efterretningstjenester er blevet anholdt for at lække fortrolige oplysninger.
Mener statsministeren, at det er i orden at behandle medierne på den måde?
Mette Frederiksen (S), 2021-12-14:
At regeringen ikke blev gjort opmærksom på, at der manglede hjemmel, er en klar fejl.
Og det gør vi, og det gør jeg, fordi det var en nødvendig og det var en rigtig beslutning – det var en hård beslutning, det var en svær beslutning.
Men, apropos situationen med omikron og Sydafrika, hvis Danmark på det tidspunkt skulle have siddet overhørigt, at en ny variant af covid-19 var potentielt under opblomstring i Danmark med katastrofale følger ikke alene for danskernes sundhed og liv og ve og vel, men også potentielt for verden, ville det ikke have været en rigtig beslutning.
Og det var vel egentlig også derfor, at Venstres formand faktisk bakkede regeringen op i beslutningen, indtil – apropos lederskab – Venstres formand kom i mindretal i sin egen gruppe.
Sådan kan man ikke lede et land.
Birgitte Vind (S), 2021-12-14:
Det har vi jo set eksempler på i kommuner, hvor det var en anden, der – trods det, at Socialdemokratiet f.eks. var det største parti – fik borgmesterposten.
Så det er jo ikke den d'Hondtske metode, der afgør, hvem der bliver borgmester.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-12-14:
Er det godt, hvis der ikke er en majoritet af befolkningen, som stemmer på et borgmesterparti, men at borgmesterpartiet alligevel har en majoritet i byrådet – er det virkelig godt?
Eller handler det her bare om, at Socialdemokratiet er et af de partier, som bliver favoriseret af den d'Hondtske metode?
Birgitte Vind (S), 2021-12-14:
Jo, jeg har sikkert hørt lige så mange historier om, hvordan tingene kunne have set anderledes ud med andre valgsystemer, men trods det mener jeg stadig væk, at den d'Hondtske metode er en god metode, som vi skal holde fast i.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-12-14:
Har Socialdemokratiet slet ikke hørt om alle de mærkelige valgresultater, der kommer rundtomkring,
som når f.eks. en borgmester, som ikke har fået opbakning fra over halvdelen af borgerne i kommunen ved valget, alligevel får over halvdelen af mandaterne i byrådet, altså absolut flertal i byrådet, men ikke absolut flertal i befolkningen?
Har Socialdemokratiet ikke hørt om partier, der egentlig får stemmer nok til et mandat, men som alligevel ikke bliver repræsenteret på grund af det her valgsystem?
Birgitte Vind (S), 2021-12-14:
Tak for det.
Vi behandler i dag et beslutningsforslag, som pålægger regeringen at nedsætte en valgkommission, der skal have til opgave at finde en anden mandatfordelingsmetode end den nuværende d'Hondtske.
Vi kan i Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget, da vi mener, at den d'Hondtske metode, som bliver brugt i dag, fungerer rigtig godt efter hensigten.
Vi har lokalt i kommunerne et politisk system, som er baseret på forholdstalsvalg.
Det giver plads til mange partier i kommunalbestyrelserne.
Det gælder både partier, der spænder nationalt, men også små og mindre partier, lokallisterne f.eks. Rent valgmatematisk kan den d'Hondtske metode favorisere større partier.
Så kan man spørge: Er det altid hensigtsmæssigt?
Det er det måske ikke; men er det måske bedre, at et andet system f.eks. konsekvent overrepræsenterer små partier?
Det er en klassisk demokratisk diskussion: Hvor langt skal vi gå, for at alle opstillede partier kan blive repræsenteret?
I svaret på det spørgsmål er der forskellige demokratiske hensyn at tage.
På den ene side er det vigtigt, at så mange interesser som muligt er repræsenteret; på den anden side er det vigtigt, at der er et effektivt og beslutningsdygtigt politisk system.
Hovedreglen er jo, at jo flere partier der er valgt ind, jo flere ressourcer og jo mere tid går der også med at træffe kvalificerede beslutninger i det politiske system.
For os i Socialdemokratiet rammer den d'Hondtske metode sådan set meget godt balancen i de forskellige hensyn.
Der er gode muligheder for, at mange interesser og mange partier kan blive repræsenteret i byrådene, og samtidig er der også en mekanisme, som hjælper en smule med at holde antallet af partier på et vist niveau.
Når det så er sagt, er det stadig muligt i det nuværende kommunale system at omgå den mekanisme for de små partier, for det er jo muligt, som ministeren også sagde, at indgå i valgforbund med hinanden.
Det betyder jo i praksis, at partier, hvis politiske ståsted ikke er så langt fra hinanden, har mulighed for at få fat i hinandens stemmer, når de skal omsættes til mandater.
Det betyder jo også, at politiske interesser, som er tæt på hinanden, får nemmere ved at blive repræsenteret, så man undgår stemmespild.
Med et nyt valgsystem vil balancen mellem de to hensyn måske blive forskubbet til ulempe for hensynet til velfungerende og beslutningsdygtige kommunalbestyrelser, og derfor mener vi ikke, at de gældende regler bør ændres.
Derfor kan vi heller ikke se fornuften i at bruge ressourcer på nedsættelse af en kommission, som skal foreslå nye regler.
Så Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Kaare Dybvad Bek (S), 2021-12-14:
Nej, spørgeren spurgte mig til konkrete svar på en konkret undersøgelse og nogle præmisser for den, som jeg ikke står med her.
Jeg kan selvfølgelig sagtens give et skriftligt svar på det.
Og jeg synes måske heller ikke, at det er helt fair, at spørgeren kommer ind her og overtager det, mens de to, der egentlig har fremsat forslaget, ikke er her.
Det er jo nogle gange vilkårene i politik – det kender jeg også godt selv.
Men jeg vil også bare sige, at hvis man vil have et teknisk svar på forskellige opgørelsesmetoder, skal man jo stille et skriftligt spørgsmål, som man kan gøre.
Jeg mener, at med det her snakker vi om at lave en kommission, som har som udgangspunkt, at et ret velfungerende valgsystem, som vi har i dag, nu skal ændres.
Jan Bjergskov Larsen (SF), 2021-12-14:
Jeg hører jo ministeren sige, at han ikke kender til de undersøgelser, der rent faktisk er lavet.
Men så vil jeg bare sige, at det lige p.t. er en påstand fra min side, at der faktisk findes nogle mere retfærdige måder at fordele mandater på, hvor proportionaliteten imellem stemmeafgivelsen og mandatfordelingen er bedre.
Vores hensigt med forslaget er ganske enkelt at nedsætte en valgkommission, som rent faktisk kan give os et bedre og mere kvalificeret grundlag for at træffe nogle beslutninger, i forhold til om den metode, vi nu vælger at opgøre mandater efter, faktisk kunne være bedre.
Jeg vil sådan set bare høre, om det er ordførerens holdning, at I er enige i, at den d'Hondtske metode er den, der giver bedst balance mellem stemmefordelingen og mandatfordelingen.
Er det Socialdemokratiets svar?
Birgitte Vind (S), 2021-12-14:
Da jeg skulle forberede mig til det her punkt i dag, var jeg inde at se forskellige metoders muligheder.
Jeg kan ikke se, at der er én metode, som bare er sådan helt retfærdig.
Der vil altid være et spild på den ene eller den anden måde.
Vi vil aldrig kunne finde en model, som tilgodeser alle partier hundrede procent retfærdigt.
Ole Birk Olesen (LA), 2021-12-14:
Venstre er jo så også det andet store parti, som drager rigtig stor nytte af, at man bruger den her valgmetode.
Gør det indtryk på Venstres ordfører i denne sag, at de førende valgforskere i Danmark har undersøgt den d'Hondtske metodes konsekvenser for valget og konkluderer, at der findes andre metoder, andre valgsystemer, som bedre kan give en mandatfordeling, der afspejler, hvordan folk har stemt, end den måde, vi gør det på i dag – altså, en bedre overensstemmelse mellem, hvordan folk stemmer, og hvordan mandaterne fordeles i kommunalbestyrelserne?