René Gade (ALT), 2019-01-22:
Det er en virkelig, virkelig interessant debat, og derfor også tak til SF for at rejse den.
Som jeg også sagde ved det tidligere beslutningsforslag, som også var fra SF, var der sådan lige en enkelt ting, en enkelt anke fra os i Alternativet, i forhold til om vi kunne bakke fuldt op om det her.
Vi gjorde det ved det sidste forslag, og det vil vi også gøre her, for vi plæderer hele tiden for det kommunale selvstyre.
Vi skal sætte kommunerne fri, vi skal sætte medarbejderne fri.
Vi skal give ledelsen derude, som min kollega fra Liberal Alliance også sagde før, råderet over at lave de bedste rammer.
Så kan vi tillade os det her?
Hvis man nu valgte at stemme det her igennem, måtte vi jo komme frem til en eller en fornuftig løsning på, hvordan sådan en minimumsnormering skulle fungere.
Men med det sagt kan jeg simpelt hen heller ikke se, hvordan det her kan blive dårligere for lederne.
Jeg tror, det var hr. Jacob Mark, der sagde, om det ikke netop ville sætte lederne mere fri med en normering.
For i dag er der meget, meget pressede rammer.
Jeg kan ikke det historiske spænd, som Enhedslistens ordfører kom med før, hvor man bare må sige wauw.
Det er lidt et sidespor, men vi har også en debat kørende om, hvorvidt det giver mening at have meget erfarne politikere, eller om man skal skynde sig ud og ind igen.
Der plæderer jeg nogle gange for, at man godt kan komme ind og gøre en forskel og så komme ud igen.
Men hold da op, hvor skal vi også huske på, at erfaring altså giver noget.
For Enhedslistens ordfører gav et perspektiv på debatten, der siger, at det her jo ikke er nyt.
Det har været oppe i mange år, vi har haft intentionen i mange år.
Hvad er der sket?
Måske er den gode intention, der var, faktisk demografisk blevet overhalet.
Måske er det her forslag fra SF slet ikke nok længere.
Så måske skulle vi bare sige, at SF's forslag i hvert fald er på sin plads.
Det kan godt være, det ikke er nok, men det kunne være en start, på trods af at det kan lyde rigidt.
Derfor bakker vi fuldt op fra Alternativets side.
Jeg kunne godt tænke mig at knytte en enkelt kommentar til, som ikke handler om børnene, men som handler om de ansatte.
Jeg har ikke noget empiri på det, jeg har ikke nogen data på det, men det er min oplevelse helt uvidenskabeligt, at der er mange ledere i det offentlige, som mange andre steder i samfundet, der føler sig stressede og pressede – føler, at de ikke lever op til de krav, der bliver stillet til dem, og at de ikke kan levere det stykke arbejde, de gerne vil.
Jeg skal ikke kunne sige, om det er manglende evner, eller hvad det er.
Og hvis der går så meget tid til administration, som der gør i dag, og hvis der er så lidt forståelse for, hvad pædagogen kan, som pædagogmedhjælperen ikke kan – som jeg faktisk ofte hører i debatten – så ville jeg være udfordret med at finde min mening i at være pædagog i en institution.
Jeg har igen helt personligt oplevet og fået overleveret fra gode bekendte, som ikke har nogen intentioner om at skabe et dårligere billede end højst nødvendigt, at vuggestuebørn, når de er helt små, ligger, hvis ikke pacificeret, så bare af sig selv pacificeret, fordi de ikke rigtig kan komme nogen vegne og der bare ikke er tid til dem.
Det kan så være, man bare har været uheldig med den institution, man er landet i, men når man kommer ind sådan et sted, kan man godt få sådan et billede af en lille robotfarm, selv med de bedste intentioner, som der kan være på vuggestuen.
Vi har selv haft vores børn i dagpleje.
Der kan man være heldig eller uheldig, vi har været meget heldige.
Langt de fleste steder går det hamrende godt, og jeg er sikker på, at det også ville være den oplevelse, vi havde haft, hvis vi havde været der.
Jeg synes bare, det er farligt ikke at være meget ærlige og åbne om, at det her jo er en diskussion om økonomi.
For jeg kan godt være med til, at minimumsnormeringer også er en diskussion om frihed.
Skal vi sætte kommunerne fri til at bestemme selv?
Ja, det vil jeg gerne være med til, så lad os lige isolere den i 2 sekunder.
Men så er der spørgsmålet om finansieringen her.
Vi kan godt være med på SF's finansiering.
Vi vil gerne være med til at beskatte formuer i en fornuftig og fremtidssikrende grad.
Men det er jo også bare et spørgsmål om, om vi vil investere det, der skal til, i vores børn og i de institutioner og de mennesker, der skal passe på vores børn.
Hvis der er nogen, der ikke vil investere den ret betydelige mængde kroner, det koster at gøre det her, fordi man ikke tror, det faktisk vil være bedre, synes jeg, det er et fint argument for at sige nej.
Men hvis det er, i forhold til at kommunerne skal blive ved med at være sat fri og have kommunalt selvstyre,
så må vi finde en løsning, lave et nationalt kompromis, hvor vi kan komme ud over det og så finde ud af, at de måske stadig væk godt kan have rådighed og ret til selv at bestemme, hvordan dagligdagen skal indrettes.
Men det lyder altså mest til, at det er økonomien, der afholder os fra at gøre det her.
For det vil være en bekostelig affære, og jeg tror i den grad, det vil være en god investering for Danmark.