runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DD), 2025-11-05:
Den ene side af sagen er jo, at vi vidste, dengang der var nogle, der lavede aftalen, at der ville være et fravalg af danske tankpositioner.
Men omvendt har man også besluttet, at der fra den 1. januar skulle komme en yderligere afgift på 50 øre pr. liter købt diesel i Danmark plus moms.
Det vil sige, at afgiften stiger med samlet set 62,5 øre fra 1. januar, også for folk, der tanker diesel på privatbiler.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-11-05:
Det er der, hvor jeg også i min indledende besvarelse siger, at der er blevet aftalt kompenserende tiltag for både husstande og erhvervslivet.
Jeg mener, at vi politisk skal have de her dilemmaer ind på bordet, når vi træffer den her slags beslutninger.
Vi kan meget med vores skatter og afgifter, bl.a. drive den grønne omstilling, og så skal vi have de dilemmaer ind på bordet, som det medfører.
Det har været inde på bordet i den her sammenhæng, at hvis vi hæver noget i Danmark, vil det betyde, at der vil være noget mere, der ryger over grænsen.
Det er det samme, for når vi sænker f.eks. kaffe- og chokoladeafgiften, henter vi noget hjem igen.
De dilemmaer skal vi selvfølgelig have ind på bordet, når vi tager de her politiske beslutninger, og det har de også været i den her sammenhæng.
Jeg anerkender til fulde dilemmaet.
Med det, spørgeren sætter op, burde vi jo banke alle afgifter helt i bund og så hente alle de andre landes handel til Danmark.
Men det vil jo så bare have nogle andre konsekvenser for sundhed, for miljø, for, hvor mange cigaretter der bliver røget.
Det er jo alt sammen afvejninger, vi må finde, og det er et politisk ansvar at gøre det.
Der er nogle helt særlige brede aftaler bag de her beslutninger, som har haft til hensigt bl.a. at gøre det attraktivt for noget af vores transport at flytte over på el, fordi vi ved, at det forurener mindre og det har nogle indbyggede dilemmaer i sig.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-11-05:
Tak for ordet, formand.
Jeg læser højt: Mener ministeren, at det er rimeligt, at elever med særlige behov, herunder elever med ordblindhed, skal søge om særlige vilkår for at få hjælp til hver enkelt prøve, de aflægger i folkeskolen?
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Tak for spørgsmålet.
Det er skolelederen, der skal træffe afgørelse om og er ansvarlig for at tilbyde en elev særlige prøvevilkår.
Processen frem til, at skolens leder træffer afgørelse, kan se ud på flere måder, men der vil altid være tale om en individuel vurdering af den enkelte elevs funktionsnedsættelse sammenholdt med indholdet i den specifikke prøve.
Det skyldes, at hverken elever eller prøver er ens.
For eksempel vil en elev med ordblindhed i mange tilfælde have brug for digitale hjælpemidler til prøven i skriftlig dansk, men ikke nødvendigvis til prøven i mundtlig matematik.
Det er både et spørgsmål om retssikkerhed for den elev, der har en funktionsnedsættelse, men det er også et spørgsmål om retssikkerhed for de øvrige elever, som ikke skal stilles dårligere end elever, der aflægger prøve på særlige vilkår.
Særlige prøvevilkår gives ikke ved en ansøgningsproces, men er baseret på en individuel vurdering for at sikre elevernes retssikkerhed og ligebehandling.
Der kan tilbydes en række forskellige særlige prøvevilkår, f.eks. anvendelse af digitale hjælpemidler, en praktisk medhjælper til prøven eller indlagte pauser under prøven.
I vejledningen, der hedder »Vejledning for særlige prøvevilkår og fritagelse fra folkeskolens prøver«, kan skoler og kommuner finde inspiration til, hvilke hjælpemidler der kan anvendes, og hvordan rammerne for prøver kan tilpasses.
Jeg har som normalt tillid til, at landets skoleledere efter samråd med elever og forældre og i god tid inden prøven tilrettelægger en prøvesituation, som den enkelte elev er tryg ved, og hvor der tages de relevante hensyn til elevens specifikke behov.
Tak for ordet.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-11-05:
Ministeren redegør glimrende for reglerne på området, men mit spørgsmål går jo på, om det er hensigtsmæssigt.
Altså, hvis man i 4. klasse opdager, at en elev er ordblind, og man finder ud af, at eleven har brug for hjælp, i hvert fald i dansk, så er det vel ikke nødvendigt at genvurdere det i 5. klasse eller i 6. klasse. Eller hvad er det, der går fra de andre elever, af at en elev, der har brug for et oplæsningsværktøj til en danskprøve, også får det til en matematikprøve et halvt år efter?
Spørgsmålet er jo, om det virkelig er hensigtsmæssigt, at både de elever, der har brug for en særlig hjælp, hele tiden skal blive mindet om det og gensøge og sørge for, at det bliver gjort i tide, men også at skolelederen skal lave hele det her dokumentationsarbejde en gang hvert halve år for at sikre, at alle elever får den hjælp, de skal have til prøverne.
Hvis man én gang har fundet ud af, at en elev har hørehandicap og derfor har brug for tegnsprogshjælp til en prøve eller en eksamen, så gælder det nok også senere.
Der kunne man måske godt sige, at det ikke er sikkert, at elever bare misbruger det her system og får alt for meget tegnsprog, hvis de ikke har det i fremtiden.
Måske kunne man bare stille hjælpen til rådighed uden at lave et meget bureaukratisk system for, at der skal gensøges.
Man kan sige, at det lyder som et lille problem, men når jeg spørger til det, er det jo, fordi der er en del, især ordblinde, der henvender sig til mig og siger, at det føles besværligt, det føles unødvendigt, og det føles også en lille smule stigmatiserende, at de gang på gang skal minde skolen om, at de har brug for særlige hjælpemidler.
Og så er det noget, skolelederne kommer til at opleve som besværligt eller et unødigt bureaukratisk skridt, som de skal tage.
Kunne man ikke bare løsne de her regler og sige: Hvis du én gang har fået ordblindehjælpemidler, så gælder det nok også til de andre prøver?
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Reglerne er sådan, at skolelederen har ansvaret for, at der foretages en individuel vurdering, og som jeg nævnte i min tale, kan der jo sagtens være grundlag for at stille nogle hjælpemidler til rådighed i et fag, men ikke grundlag for det i et andet fag.
Jeg har ikke noget problem med, at der er nogen, der får lidt for mange kompenserende hjælpemidler i løbet af undervisningen, men når vi taler om en prøvesituationen, er det jo vigtigt for alle elever, at der er ligestilling, og at der er et ordentligt retsgrundlag.
Det betyder jo bl.a., at man ikke skal overkompenseres, for så er der nogle andre elever, der snydes.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-11-05:
Det er jo ikke skolelederen, der kender den enkelte elev og ved, om den elev har problemer med ordblindhed, eller om der er en elev, der har brug for tegnsprogstolkning.
Det er jo læreren eller eleven selv, og så kan man godt sige, at ansvaret i sidste ende ligger hos skolelederen, det er klart.
Men det her sætter altså et arbejde i gang hos både den enkelte elev og hos den enkelte lærer, der en gang hvert halve år skal genansøge om de hjælpemidler, de fik bevilget for et halvt år siden.
Jeg synes simpelt hen bare, det er et eksempel på, at vi går millimeterdemokratisk til værks og tror, at nogen vil udnytte, at de kan få hjælpemidler, hvor man egentlig bare kunne simplificere det og gøre, at folk får den hjælp, de har brug for.
Magnus Heunicke (S), 2025-11-05:
Men det er jo ikke korrekt, og der findes meget forskning både om, hvad det betyder, når man har fødselsforberedelse i store hold i forhold til i små hold, og hvor vigtigt det er, at man har noget personale, man kender, undervejs.
Det er umuligt at planlægge det hele fuldstændigt, men det er vigtigt, at vi gør, så meget vi kan fra samfundets side, og også at selve fødslen og den efterfølgende samtale – der er jo vendt op og ned på alt – også foregår i trygge rammer uden fuldstændig stress og jag på fødegangene, sådan som det var tidligere.
Det har vi fået meget mere styr på i de senere år med meget store investeringer, som vi har lavet, også sammen med spørgerens parti.
Det skal vi så bygge videre på til også at omfatte strukturelle tilbud i månederne efter en fødsel.
Astrid Carøe (SF), 2025-11-05:
Jeg synes, det lyder virkelig spændende med nogle strukturelle tilbud i månederne efter fødslen, og jeg vil bare glæde mig meget til at fortsætte diskussionen med ministeren og håber, at regeringen kunne være åben for at sætte nogle penge af til, at vi kan få oprettet de her efterfødselsklinikker, sådan at det netop bliver systematisk.
Man har gjort det i København med ret stor succes og relativt nemt, tror jeg, og også relativt billigt, i forhold til hvor meget det koster samfundet, at de her kvinder oplever mindsket livskvalitet og i øvrigt har dage, de ikke kan gå på arbejde osv.
Så jeg tror, der er meget hente både for den enkelte og for samfundet.
Jeg glæder mig til den fortsatte dialog om det her.
Magnus Heunicke (S), 2025-11-05:
Nu kommer spørgeren selv ind på samfundsøkonomien i den her diskussion, og jeg er hundrede procent overbevist om, at der er en meget, meget fornuftig samfundsøkonomi i det, men det er jo ikke derfor, vi står her.
Vi står her for at drøfte, om det er rimeligt, og om det er et samfund vi skal have.
Det ved jeg også godt er det, der er hele begrundelsen for spørgsmålet.
Der er vi jo ikke nu, men vi er et bedre sted end for bare 5 år siden, og vi skal videre ad den vej.
Hans Kristian Skibby (DD), 2025-11-05:
Det, jeg hører ministeren sige, er, at det her sådan set bare er nogle gynger og karruseller, og det synes jeg egentlig på en måde er lidt besynderligt, i forhold til at der jo også må være en afvejning af, om det her er til gavn for statskassen i Danmark eller ej.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-11-05:
Tak for det spørgsmål.
Lad mig starte med at slå fast, at både den højere dieselafgift og den nye vejafgift for lastbiler vil være med til at gøre vejtransporten grønnere.
Jeg mener, at det er sund fornuft at lægge afgifter på det, vi vil have mindre af, i den her sammenhæng CO 2 -udledning.
Det er også baggrunden for, at regeringen indgik en bred politisk aftale med en række af Folketingets partier, SF, Konservative, Enhedslisten og Radikale, om at hæve dieselafgiften med 50 øre pr. liter fra den 1. januar i år.
Dieselafgiften er netop målrettet CO 2 -udledningerne, og samtidig blev der aftalt kompenserende tiltag for husstande og erhvervsliv.
Det var i den forbindelse en velkendt forudsætning, at grænsehandelen ville stige, særlig mod Sverige, hvor diesel er billigere.
Det kan i øvrigt bemærkes, at man i sagens natur ikke berøres af højere dieselafgift, hvis man har en elektrisk lastbil, og dermed er det her også med til at gøre skiftet fra diesel til el mere attraktivt.
Den kilometerbaserede vejafgift for lastbiler indgik som et led i aftale om »Grøn omstilling af vejtransporten« mellem den daværende regering, Radikale, SF og Enhedslisten, og den konkrete afgiftsmodel er fastlagt med efterfølgende aftale om »Kilometerbaseret vejafgift for lastbiler«, hvor også Alternativet blev en del af aftalekredsen.
Vejafgiften, som er indført fra i år og træder i stedet for den hidtidige vejbenyttelsesafgift, afhænger af, hvor langt lastbilen kører, og hvor meget CO 2 den udleder, herunder er vejafgiften lavere for elektriske lastbiler.
Det er også med til at gøre vejtransporten grønnere.
Derimod har vejafgiften ikke noget at gøre med, om lastbilerne tanker i Danmark eller Sverige.
Vejafgiften skal betales for alle lastbiler, der kører på de danske veje.
Det gælder, uanset om de er danske eller udenlandske, og uanset hvor de tanker.
Både dieselafgiften og vejafgiften er et resultat af politiske aftaler, som er med til at gøre vejtransporten grønnere, og som bidrager til, at Danmark når sine klimamål.
Hans Kristian Skibby (DD), 2025-11-05:
Tak til skatteministeren for at svare på spørgsmålet.
Det, der har været begrundelsen for at stille det her spørgsmål, er jo situationen sådan lidt groft set.
Ministeren har jo ret i de politiske processer, der har været, og der har også været flertal for initiativer osv., men det ændrer ikke på, at man øger afgifterne i Danmark, samtidig med at de så ovenikøbet i Sverige sænker afgifterne på det samme.
Man har sænket brændstofafgifterne på den anden side af Øresund.
Hvis man kigger på den måling, der er på, hvad priserne typisk er i dag, så er der altså 5 kr. at spare pr. liter benzin, hvis man tanker sin bil i Sverige.
Hvis det så er diesel, som jo typisk nok er det, der ryger på lastbilerne – det er vi helt med på – er der så godt 2 kr. at spare pr. liter.
Det er jo sådan, at hvis man tænker på, hvor mange kilometer en lastbil typisk kører, og hvor mange liter brændstof der skal til, er der et meget stort beløb at spare, hvis man har med godstrafik at gøre på kryds og tværs af Øresund i forhold til Danmark og Sverige, og i øvrigt også en del af Norge, hvor man måske vælger at køre igennem Sverige.
Men det ændrer jo ikke på, at hvis man kigger på de tal, der kommer fra f.eks. OK, så forventer man jo, at 137 mio. l diesel ekstra vil blive købt i Sverige og puttet på lastbiler, som skal til Danmark.
Det er jo der, hvor vi i Danmarksdemokraterne synes, det er tudetosset, at man i den grad går ind og gør det dårligt at frekventere danske butikker og handelsstationer og gør det mere favorabelt at gå til udlandet.
Det er alene på dieseldelen 580 mio. kr., og så er der også en masse, der køber benzinen derovre.
Kan ministeren ikke godt se, at det er en mærkelig, besynderlig prioritering?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2025-11-05:
Det er jo et indbygget dilemma, hver eneste gang vi diskuterer afgifter, ikke bare hvad det har af effekt i Danmark, men også hvad det har effekt, i forhold til om folk bevæger sig over grænsen.
Vi har haft den modsatrettede effekt, f.eks. nu, når vi sænker en række afgifter på kaffe, chokolade osv.
Det betyder så, at vi henter noget handel hjem.
Samtidig har vi så vejafgiften, som skal betales af alle.
Så det er selvfølgelig de balancer, vi hele tiden skal finde.
Hans Kristian Skibby (DD), 2025-11-05:
Tak, hr. formand.
Hvad er ministerens holdning til, at danske vognmænd og transportvirksomheder nu tanker diesel i Sverige i stedet for i Danmark på grund af den forhøjede dieselafgift og indførelse af godstransportafgift, begge dele pr. 1. januar 2025, med det resultat, at statskassen står til at miste over 0,5 mia. kr. årligt, og mener ministeren, at en forhøjet brændstofafgift og indførelse af en godstransportafgift har været fornuftig?
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Når jeg siger skolelederne, er det jo, fordi det er der, det formelle og juridiske ansvar er.
Men jeg ved jo godt, at virkeligheden på en skole ikke er, at det er skolelederen, der sidder og vurderer i hvert enkelt fag og for hver enkelt elev, hvad der er behov for af kompensation.
Måske er det sådan på nogle meget små skoler, men på langt de fleste skoler ville skolelederen jo ikke have grundlaget for at kunne foretage den vurdering.
Der håber jeg, de læner sig op ad de lærere, der har dagligdagen i klassen.
Så er jeg lidt overrasket over, at spørgeren henviser til, at man skal søge hvert halve år.
For det, som jeg forholder mig til her, er jo de prøver, der aflægges i folkeskolen.
Jeg ser ikke noget grundlag for, at man skal bede om hjælpemidler hvert halve år i 4. klasse.
Det, jeg forholder mig til, er de otte, nu seks afgangsprøver, som afvikles i folkeskolen.
Med det statslige arbejdsprogram vil regeringens gerne sikre, at ressourcerne bliver brugt, hvor de gør størst gavn for borgerne.
Regeringen har derfor fastlagt et mål om at gennemføre besparelser i staten for mindst 5,5 mia. kr.
Det mål har vi sat, fordi vi gerne vil have flere medarbejdere tæt på borgerne.
Vi vil have flere pædagoger, skolelærere og politibetjente frem for statslige medarbejdere.
Hvis vi skal realisere den målsætning, kræver det en skarp prioritering af alle statslige opgaver, bedre ressourceudnyttelse og bortfald af opgaver.
Det er tiltag, som alle sammen reducerer antallet af medarbejdere i staten, også i Børne- og Undervisningsministeriet.
Derfor mener jeg, det er naturligt, at man ser på, om der er delvis overlappende funktioner i staten, som kan organiseres mere effektivt.
Beslutningen om at afvikle EVA skal ses i det lys, for både EVA og VIVE har haft til formål at levere viden og analyser på dagtilbudsområdet, undervisningsområdet og uddannelsesområdet.
Vurderingen er, at det er mest effektivt at fokusere ressourcerne for området ind i VIVE.
De sparede ressourcer kanaliserer vi ud til borgerne og velfærd.
Det synes jeg ikke er ubegribelig ulogisk; det synes jeg er en god prioritering.
Jeg står desværre ikke lige med tal her fra 1980'erne, men så langt tilbage, jeg kan se tallene, så har der været en stigning i, hvor meget langvarigt fravær der er i folkeskolen, og problemet er større.
Det betyder jo ikke, at løsningerne findes i 1980'erne.
Jeg ved heller ikke så meget om, hvordan reglerne var i 1980'erne.
Men der har jo været en negativ udvikling de seneste år.
Vi så en ret kraftig stigning under corona, som desværre ikke er faldet efterfølgende, og det er det, vi vil forsøge at sætte ind over for.
Det første forhandlingsmøde er faktisk i folkeskoleforligskredsen i morgen.
Sofie Lippert (SF), 2025-11-05:
For mig at se
er der en ret afgørende forskel, når regeringen snakker om at rykke ressourcer ud der, hvor det kan mærkes, på, om de kommer fra administration, om de kommer fra decideret administrative årsværk, eller om de kommer fra vidensproduktion, fra forskning, fra analyser, som er det, der er med til at gøre, at vi f.eks. ved, at det betyder noget ude i daginstitutionerne, at der er pædagoger nok, og at vi ved på baggrund af analyser fra bl.a. EVA, at der er forskel på, om man har en faglighed, eller om det er ufaglærte, der er i vores daginstitutioner.
Det, EVA præsenterer os for, det, EVA bidrager med, er jo ikke administration, men et grundlag, der gør, at vi kan træffe politiske beslutninger på et oplyst grundlag, som ikke bare bygger på mavefornemmelser om, hvordan vi tror verden er, og hvordan vi tror daginstitutioner og skoler og uddannelsestilbud drives bedst, men faktisk på, hvordan det foregår bedst ude i praksis.
EVA er samtidig uafhængigt af idéer fra ministeriet.
Man kan både bruge EVA til at foretage en analyse, men man kan også vente på, at EVA selv har fundet på noget vigtigt at undersøge.
Og det er noget af det, som jeg synes er rigtig vigtigt i en tid, hvor vi jo sammen med ministeren og resten af regeringen har lavet nogle store reformer, som det er vigtigt at vi både laver på baggrund af et godt vidensgrundlag, men også på analyser.
Jeg vil høre ministeren, om ikke der er en bekymring for, hvor den viden om fgu forsvinder hen.
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Jamen jeg vil godt understrege, at vi fra regeringens side ikke har noget at kritisere EVA for.
Vi har heller ikke noget at kritisere VIVE for.
Man kunne også kigge længere ud uden for staten og sige, at vi heller ikke har nogen kritik af ROCKWOOL Fonden eller DEA eller Arbejderbevægelsens Erhvervsråd eller universiteterne – jeg har måske en enkelt replik til CEPOS.
Men der bliver jo udgivet masser af rapporter og analyser, som kan kvalificere den politiske diskussion.
Jeg synes, at vores opgave også er at sikre, at det sker så effektivt som overhovedet muligt, og at vi bruger flest mulige af skattekronerne tættest muligt på borgerne, f.eks. ved at ansætte flere pædagoger, sådan som finansloven jo også er et udtryk for.
Sofie Lippert (SF), 2025-11-05:
Netop når vi taler om tættest muligt på borgeren, adskiller EVA sig fra mange af de andre, der nævnes.
Mange af dem, ministeren nævner, er også nogle af dem, der peger på, at det er et stort problem, at EVA nu må lukke ned og ikke længere kan lave de her analyser.
Man siger typisk, at det tager mellem 5 og 15 år at få store uddannelsespolitiske reformer fuldt implementeret, og fgu er dermed stadig godt i gang, og jeg vil derfor endnu en gang spørge ministeren, om ikke der er en udfordring i, at vi står midt i en stor reform af fgu, og at EVA er en af de eneste kilder til viden, analyse og status på netop implementeringen af fgu.
Pelle Dragsted (EL), 2025-11-05:
Jeg undrer mig, hver gang jeg hører regeringen, uanset om det er erhvervsministeren eller statsministeren.
Jeg eller andre fortæller og gengiver det, som man oplever derude, når man snakker med folk, nemlig at rigtig, rigtig mange mennesker er dybt bekymrede over, at priserne er stukket helt af, og at pensionister står nede ved båndet i supermarkedet og må lægge varer tilbage i kurven.
Jeg var ude i Taastrup, hvor der var en fødevarebank, og der stod almindelige folkepensionister i kø for at få for gammel mad.
Hver gang vi forsøger at få regeringen til at handle på det her, får vi at vide, at regeringen har gjort x, y og z, som om man har løst problemet.
Men det har man ikke, erhvervsminister.
Vi har jo foreslået fra Enhedslistens side, at man skulle sætte momsen ned på mad.
Det har vi foreslået i rigtig lang tid.
Regeringen har afvist det.
Det ville ellers være et enkelt redskab til at gøre noget ved det her.
Og jeg forstår ærlig talt ikke, hvorfor regeringen er så afvisende over for det.
Men det, som jeg måske særlig godt kunne tænke mig at tale om i dag, er spørgsmålet om spekulation og unfair prissætning.
Det er også noget, som erhvervsministeren ved at vi i Enhedslisten har forsøgt at råbe erhvervsministeren op om i årevis.
Vi har haft samråd, vi har haft erhvervsministeren i salen, og der er ærlig talt ikke sket noget på det her område.
Nu er der så en fødevareøkonom, Henning Otte Hansen, som har gjort det arbejde, som regeringen for længst burde have gjort.
Han har nemlig sammenlignet priserne på de såkaldte råvarebørser med priserne nede i supermarkedet, og han kan konstatere en meget klar tendens: Når priserne stiger på råvarebørserne, altså der, hvor supermarkeder og andre producenter køber deres varer, så stiger de også nede i supermarkedet, men når de falder på råvarebørserne igen, falder de sjovt nok ikke ude i supermarkederne.
Det kan jo ikke passe, at danskerne ikke får gavn af det, når priserne falder, men altid skal betale ekstra, når de stiger.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre ved det her problem?
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Jeg er sikker på, at vi nok skal få de oplysninger, vi har behov for i forhold til at kunne følge implementeringen af fgu, eller at nogle af de mange andre institutter og organisationer vil bibringe de informationer.
Det er jo også bare sådan, at vi har set en ret kraftig stigning i antallet af akademikere og ansatte i staten, og vi mangler politibetjente, sygeplejersker og pædagoger, lærere og derfor har vi brug for færre høvdinge og flere indianere i den offentlige sektor.
Det er jo ikke sådan, at akademikere i staten sidder og lægger syvkabale hele dagen, de laver jo noget.
Så det er klart, at når vi fyrer dem, kommer der jo en modreaktion.
Men lige nu skal man gøre op med sig selv, hvor det er, vi helst vil have folk ansat, for vi har bare set en stigning af akademikere i staten, og vi mangler folk ude på rød stue.
Det er altså den hårde prioritet, som vi også gerne vil have SF med på.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-11-05:
Jeg skal i hvert fald så bare her til sidst lige have ministeren til at få rykket debatten et andet sted hen.
Så det er ikke, fordi ministeriet sidder med den oplevelse, at der var mindre ufrivilligt skolefravær i 1980'erne, og det er ikke, fordi man tror, at problemerne med skolevægringen var løst i 1980'erne, men det er måske mere, fordi man dengang ikke havde et sprog for det, og nogle af de historier, vi også har kunnet læse i pressen om folk, der ikke kom i skole, ikke blev registreret på samme måde.
Kan man ikke bare få ministeren til nu at sige, at det ikke var, fordi det her problem ikke fandtes i 1980'erne?
Mattias Tesfaye (S), 2025-11-05:
Eleverne skal selvfølgelig have deres hjælpemidler.
Jeg går meget op i, at vi ikke sænker forventningerne til elever med funktionsnedsættelser, men at vi øger støtten til elever med funktionsnedsættelse, så de har det samme grundlag og det samme udgangspunkt.
Hvis der er nogen, der oplever det meget bureaukratisk, kan det være, fordi man lokalt tilrettelægger processerne på en uhensigtsmæssig måde.
Men hvis det skyldes, at der er nogle regler, som er uhensigtsmæssige, så er jeg meget åben for at kigge på det.
Men jeg kan ikke lige, umiddelbart i hvert fald, få øje på det.