Kim Valentin (V), 2025-11-27:
Tak til formanden.
Jeg har taget to lovforslag med herop.
Det ene hedder L 77, og det er det, vi behandler her i dag.
Så er der L 66, som vi behandlede i sidste uge.
Og hvorfor det?
Det er, fordi meget af det jo er gentagelser, og hvorfor er det gentagelser?
Det er det, fordi man sletter 30.000 siders lovgivning, og så får vi syv lovbehandlinger nu over det næste stykke tid, hvor vi kommer til at gentage en lille smule af det, som vi siger, fra gang til gang.
Jeg kan selv trække en stor del på den erfaring, som jeg fik som borgmester i Gribskov Kommune for mange år siden.
Jeg kan huske, at da jeg først stiftede bekendtskab med jobcenteret, tænkte jeg: Hold da op, hvor har jeg mange ansat dér.
Så kiggede man ned i det, og så siger jeg: Kan vi ikke gøre det lidt bedre?
Det var så at sige umuligt at gøre det bedre, uanset om man sådan set fik flere, der havde behov for hjælp, eller færre, for det var så stor en kontrolproces, der lå i de her jobcentre
Derfor var jeg selvfølgelig også utrolig glad for, at mit eget parti, Venstre, sidste gang gik til valg på at nedlægge de her jobcentre.
Det er en betonklods om benet i dag.
Vi skal have givet kommunerne noget mere frihed tilbage – frihed til at gøre det, de er bedst til, nemlig at finde nogle løsninger for den enkelte borger i stedet for at lade et system bare tæske de samme leverpostejsagtige løsninger ud til alle gang på gang.
Det hører jeg sådan set at der er en stor interesse i her i Folketinget.
Der er en interesse for, at vi tænker nyt.
Vi fjerner et system, og vi laver nogle nye regler.
Vi laver ikke et nyt system; vi fjerner simpelt hen et helt system, 30.000 siders lovgivning.
Hvad ligger der så i det nye?
Jamen der ligger nogle begreber, altså værdighed for den enkelte borger, der ligger tillid til den dygtige sagsbehandler, der er i kommunen, og der ligger også tillid til den enkelte borger.
For når man giver tillid, giver man også muligheden for at tage et ansvar.
Det er selvfølgelig nødvendigt, at dem, der sidder og bestemmer på de her områder i kommunerne, så tager ansvar for, at der også kommer løsninger for de enkelte borgere.
I dag behandler vi så et lovforslag, L 77, som barberer en stor del af den proces, som man havde ret til, væk.
Der er det vigtigt at sige, at kommunerne jo er blevet bedømt på processen, altså at de gennemførte det, der stod i lovgivningen, uanset om borgeren sådan set havde gavn af det eller ej.
Det må have, og det ved jeg, pint rigtig mange socialrådgivere og andre i kommunerne i forhold til deres faglighed, at det har været sådan – i forhold til deres faglighed!
Her giver vi altså kommunerne mulighed for at arbejde med den faglighed, der ligger.
En sidste bemærkning til det her er, at der var mange, mange fejl i det gamle system.
Der er en mulighed for, at det bliver meget mere simpelt, når man går fra 13 indsatser til 5 målgrupper.
Det er da meget bedre.
Så det, at man i L 77 tilpasser lovgivningen, så den understøtter den nye og enklere indsats, er bare vejen frem.
Det betyder så også, at vi tilpasser udligningsloven til de nye beløbsgrænser.
Det synes jeg er den rigtige vej at gå.
Med lovforslaget fjerner vi også sådan nogle ting som, at man har nogle unødvendige administrative byrder.
Eksempelvis skal man gemme data i 10 år, og nu kommer man ned på 4 år.
Så der er rigtig meget at være glad for i L 77, og vi bakker fuldt op om det her lovforslag.
Så vi glæder os til den videre behandling.