Ulla Tørnæs (V), 2021-12-02:
Allerførst vil jeg gerne sige tak til forslagsstillerne for at fremsætte det beslutningsforslag, som vi har til debat her i dag, og dermed også tage initiativ til en utrolig vigtig debat, som vi i Venstre faktisk er meget optaget af, nemlig debatten om, hvordan vi bedst sikrer forskningsfriheden – altså friheden til at forske og lade den frie tanke få lov til at udfolde sig – ligesom den frie debat blandt og med videnskaben er altafgørende for et frit samfund i konstant vækst og udvikling; altså med andre ord: et samfund, som vi ønsker at Danmark skal være.
Debatten her handler om, hvordan vi bedst sikrer forskningens uafhængighed, men også, hvordan vi bedst sikrer og beskytter forskningsfriheden i en tid med meget fokus hos visse grupper i samfundet på bl.a. identitet.
Og i den forbindelse er det relevant, synes jeg, at drøfte, hvordan vi bedst sikrer forskningsfriheden over for, undskyld mig, men tillad mig at kalde det identitetsforskrækkelse.
Med fare for at blive udskældt og udskammet og måske også kaldt gammeldags mener jeg, at i visse kredse er det udtryk for en forskrækkelse, som jeg ikke deler.
Men lad mig slå fast, så det ikke kan misforstås, og det sagde jeg i øvrigt også senest, da vi her i Folketinget diskuterede forskningsfrihed, men det er vigtigt for mig også at benytte debatten her til at understrege det, at for os er forskningsfriheden uantastelig – uantastelig!
Chicagoprincipperne blev indført i 2014 på universitetet i Chicago, og siden har flere universiteter tilsluttet sig principperne, herunder bl.a. det meget kendte Princeton University.
Jeg er enig i Chicagoprincipperne og deler fuldt ud indholdet i principperne, og jeg forstår også på debatten, at der er stor tilfredshed de steder, hvor man har tilsluttet sig principperne.
Derfor synes jeg også, det bør overvejes, hvad vi kan gøre i en dansk kontekst, herunder også, hvad Folketinget kan bidrage med.
Beslutningsforslaget handler som nævnt om at indføre Chicagoprincipperne direkte i universitetsloven.
Jeg vil imidlertid gerne sætte spørgsmålstegn ved, om det er det mest fornuftige, altså om lovgivning er vejen frem, ligesom Chicagoprincipperne er lavet i en amerikansk kontekst og ikke en dansk kontekst.
I går fik vi faktisk alle en henvendelse fra Gruppen Paty, altså den gruppe af danskere, som har samlet sig for netop at diskutere ytringsfrihed og undervisningsfrihed på baggrund af det tragiske mord på læreren Samuel Paty i Frankrig.
Gruppen Paty peger efter min opfattelse med rette på, at vi også bør overveje, hvad vi kan gøre for at sikre og beskytte undervisningsfriheden – noget, som Chicagoprincipperne ikke direkte forholder sig til, men noget, som jo er yderst relevant i en dansk sammenhæng, hvilket debatten her også meget klart peger på, ikke mindst i lyset af vores drøftelser om Muhammedtegningerne, og hvorvidt Muhammedtegningerne skal indgå i pensum på forskellige uddannelser.
Som nævnt deler jeg indholdet og også formålet med Chicagoprincipperne, men jeg er i tvivl om, om de fuldt ud tager højde for den danske kontekst.
Jeg vil derfor foreslå, at vi udarbejder, hvad jeg her vil tillade mig at kalde Københavnerprincipperne, og det vil jeg faktisk foreslå at vi i fællesskab arbejder videre med under udvalgsarbejdet i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslaget her.