Kim Edberg Andersen (NB), 2023-11-30:
Der er jo altid en fordel ved at være den sidste ordfører, og det er, at man kan vælge at opsummere, og sagt sådan lidt positivt på nordjysk synes jeg, vi alle sammen har den rigtige indstilling.
De fleste af os kan se, at der er et problem, og jeg synes, der kom rigtig mange gode løsningsforslag.
Der var nogle, der valgte at tage den positive hat på og sige, at det hele er fantastisk.
Dem synes jeg der var flest af, og så tænker jeg, at jeg modsat vælger at forklare det ud fra de ting, der måske ikke fungerer så godt, og som jeg også synes vi herindefra laver nogle benspænd i forhold til, fordi vi, sådan som De Radikales ordfører også sagde det tidligere, har en tendens til, at det bliver sådan noget bashing imod byerne, og så kan vi ikke give den ene noget, uden at den anden ligesom skal bøde.
Og jeg bliver som en nordjyde, som er kommet her til København, og som har oplevet metroen, nødt til at sige, at den er fantastisk, men at den der, hvor jeg bor, ikke ville virke ret godt, fordi der skulle være rigtig, rigtig mange stoppesteder og utrolig mange førerløse tog, hvis den skulle kunne køre hvert tredje minut, for at jeg kan komme ned til brugsen, og derfor er der jo et behov for en anden løsning.
For noget af det, der virker i København, virker ikke nødvendigvis på Kjemtrupvej.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at landdistrikterne ligger Venstre og ministeren på sinde.
Men jeg blev overrasket over, at selv Socialdemokraterne rendte den vej, og jeg kan så næsten konkludere, at det er Moderaterne, der er problemstillingen i regeringen i forhold til at gøre noget ved det.
For når jeg så hører Moderaternes glanstale, altså at jeg dybest set skal gå i mine træsko med et halmstrå i munden og være glad for at bo på landet, for jeg er jo ikke et offer, så bliver det nok også virkeligheden, hvis man bliver ved med at lægge afgifter på det, at jeg skal have en bil, og at jeg muligvis også har lyst til at se et offentligt transportmiddel bare én gang inden jul, hvis jeg er heldig.
For jeg skal ringe efter dem ude ved mig, for ellers kommer de simpelt hen ikke.
Der er en stående joke med, at vores tidligere radikale borgmester i Rebild Kommune forbarmede sig over to polske landarbejdere, som på en fredag kl. 17.15 havde sat sig ved busstoppestedet i Øster Hornum, og som, da han kom forbi kl. 23.00, stadig væk sad der, fordi bussen først igen kørte om mandagen.
For det er virkeligheden, og det forstår man ikke her.
Når man kommer herned på gaden uden for Christiansborg, kan man næsten ikke træde fire skridt uden at blive kørt over af et eller andet transportmiddel, hvor der sidder en offentligt ansat og transporterer mennesker rundt.
For det giver mening i byen.
Når der så samtidig derfra, hvor jeg bor, ikke er ret langt hen til vindmøllen, hvorfor kunne man så ikke differentiere det, sådan at det måske var gratis ved mig?
Man kunne jo gøre det inden for en kilometer.
For på den måde ville dem, som gerne ville have den grønne strøm ind til de store byer, så også lige pludselig skulle betale for det, som det kostede, for at jeg skulle kigge på de her vindmøller.
For de er, som det også fremgår af de store reklamekampagner, ikke så grimme.
Nej, det er de faktisk ikke.
Man vænner sig til meget – det gør man – min kone har også vænnet sig til mig.
Men virkeligheden er jo nok, at de ikke er kønne, og at de også larmer en lillebitte smule, og at man, hvis man bor tæt nok på dem, så også en til to gange om året bliver fuldstændig overvældet af, hvad sådan et stroboskoplys gør ved en 50-årig.
Når solen står rigtigt i forhold til en vindmøllevinge, blinker det nemlig derinde, så det kører fuldstændig rundt eller man køber mørklægningsgardiner.
For virkeligheden ved den grønne omstilling er jo, at der er nogle priser, der skal betales, og ude på landet betaler vi gerne mange af dem.
For vi er faktisk ikke imod en grøn omstilling, og jeg bliver som jyde nødt til at sige, at vi, hvis man vil have os til at være positive over for det, så bliver meget mere positivt indstillet, hvis vi også kan tjene en bitte skilling på det.
Personligt håber jeg, hvis jeg skal genvælges, at man laver en differentiering af momsen, og at man, hvis man har overskud og kommunen er grøn, så fjerner momsen.
For så skal I se at sætte solcelleparker og vindmøller op oppe ved os, for de penge betyder også noget.
Hvorfor betyder pengene noget?
Det gør de, fordi vi i forvejen har svært ved at sælge vores huse, og når vi får en solcellepark ved siden af vores hus, kan vi slet ikke sælge det.
Så ved jeg godt, at der er nogen fra regeringen, der vil sige, at man kan søge sådan en statslig garantiordning.
Jamen det er da lige meget, hvis der ikke er nogen, der i det hele taget kommer og kigger på det og vil købe det.
Så når jeg nogle gange bliver skudt i skoene, at jeg ligesom basher København, Hjørring eller Brønderslev – alle byzoner over fire mennesker kan jeg blive beskyldt for at bashe – er det ikke, fordi jeg vil være et ondt menneske, men det er bare, fordi jeg kan se, at der i min tilværelse er nogle problemstillinger, som jeg ikke synes vi løfter.
Vi laver skåltalerne herinde, som Moderaternes ordfører var rigtig god til, og så snakker vi udenom, når det f.eks. så bliver pointeret, at der er en høj dieselafgift.
Det koster jo mere for mig, hvis jeg pendler 60.000 km om året, end det gør, hvis jeg bor på Østerbro og det vildeste, jeg skal køre, er over på den anden side for at gå til bageren.
Det koster bare mere, og jeg køber altså kun én bil.
Det passer så ikke helt, for jeg tror faktisk, jeg har fem biler eller seks biler på en god dag.
Men jeg kører jo ikke i dem alle sammen.