Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-05-20:
Tak for det, og tak til initiativtageren til det her borgerforslag.
Det er fremsat lige midt i den offentlige overenskomstforhandling, og debatten om forslaget har også været præget af afvisning fra regeringen af at drøfte problemstillingerne med den begrundelse, at der er overenskomstforhandlinger i gang.
De er jo stadig ikke helt afsluttet, men jeg mener dog, at vi udmærket kan tage den principielle drøftelse af de strukturelle skævheder i systemet.
Nu foreligger der også et mæglingsforslag fra forligsmanden omfattende en anbefaling fra FH til regeringen om at nedsætte en komité, og det er en anbefaling, som regeringen jo også har kvitteret positivt for, så det er selvfølgelig også en del af virkeligheden i dag.
står det for mig klart, at der er en skævhed.
Om den skævhed så skyldes, at man i 1969 stadig anså manden for at være husstandens hovedforsørger og kvindens løn bare som et supplement til husførelsen, som det står beskrevet i beslutningsforslaget, eller om det handler om, at f.eks. sygeplejerskeuddannelsen i 1969 var en elevuddannelse, som i dag har udviklet sig til en bacheloruddannelse og derfor naturligvis burde indplaceres derefter, er jo ikke det afgørende.
Det afgørende er, at der er en skævhed i dag, som vi bør lægge en plan for at rette op på.
Det er en skævhed af en størrelsesorden, som ikke vil kunne løses i de almindelige overenskomstforhandlinger.
Det har været diskuteret med de ordførere, der hidtil har været heroppe.
Man har kæmpet med det her i 50 år uden at kunne rykke på noget, og det er lidt som et hus med et skævt fundament: Vi kan godt gøre alle murene lidt højere, også i forskellig takt, ligesom de mindre justeringer mellem løngrupperne, som kan håndteres i overenskomstforhandlingerne, men skal huset funderes ordentligt og fungere ordentligt, skal fundamentet rettes op, og så kræver det en mere overordnet beslutning.
I princippet var strukturen omkring tjenestemandsreformen vel egentlig nok fornuftigt tænkt.
Når man ser tilbage på den politiske debat helt tilbage i 1969, blev det jo fremført, at systemet løbende kunne justeres.
Problemet er bare, at det råd aldrig reelt kom til at fungere.
Jeg har kun kendskab til to eksempler på rådets aktivitet: I 1982 blev der justeret på de menige politibetjentes løn, og i 1985 var der en opjustering af en gruppe offentlige lederes løn.
Så blev rådet for øvrigt nedlagt i 2001, så i dag kan vi jo ikke klandre det for ikke at gøre noget.
Men det peger jo på, at man godt var klar over, at der ville være et behov for at justere løbende.
Det blev bare aldrig gjort.
Derfor står vi naturligvis også med udfordringen her i dag.
Nu står vi så med det her borgerforslag, som for mig at se ligger tæt på intentionen i den anbefaling, som FH som nævnt har sendt til regeringen, og som også indgår som et element i det mæglingsforslag til overenskomst, som forligsmanden er kommet med.
I FH's anbefaling står der: »Komitéen kommer med anbefalinger/konklusioner, under hensyn til, at løn og andre ansættelsesvilkår i den offentlige sektor fastsættes ved kollektive overenskomster ...«.
Regeringen har meldt ud, at man er klar til at arbejde med et kommissorium for komitéen, når overenskomstforhandlingerne er afsluttet, og det ser jeg da frem til.
Jeg håbede, at vi her fra salen i aften kunne give et klart politisk signal om, at vi så ville følge op på de anbefalinger, som måtte komme ud af det arbejde i komitéen, for at rette op på de skævheder, som vi jo et eller andet sted alle sammen anerkender findes.
Der er jo ikke nogen, der siger, at der ikke er forskelle, og at der ikke også er forskelle, der burde gøres noget ved.
Det handler jo sådan set bare om, hvordan vi tager fat i det.
Jeg synes, at det jo kunne være rigtig godt, hvis vi på baggrund af debatten her i dag havde kunnet skrive et fælles betænkningsbidrag, hvor vi anerkendte skævheden, og hvor vi erklærede, at vi ville arbejde på, at der reelt blev samlet op på anbefalingerne.
Det er det, der ikke har kunnet lade sig gøre i de sidste 50 år, og det kommer heller ikke til at kunne lade sig gøre i de næste 50 år, så nogen bliver nødt til at gøre noget, og jeg håber, at det her er indledningen til, at der rent faktisk kommer til at ske noget.
Tak for ordet.