runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2020-05-26:
Tak for ordet.
Beslutningsforslag B 88 har nogle gode elementer i sig i forhold til transparens – det skal jeg vende tilbage til – men samlet set kan vi ikke støtte forslaget.
Forslaget har jo fire elementer.
Det første element læser vi på den måde, at en forsikringstager skal kunne nedlægge veto imod en speciallæge.
Den er lig med et grundlag for en afgørelse.
Så hvis man laver den her uvildige instans, der bliver foreslået, så kan sagerne trække i langdrag, og det er en unødvendig bureaukratisering.
Der er det gode i de to næste elementer, at de jo taler om en større transparens, og den her større transparens er noget, man bør arbejde for.
I praksis synes jeg, det er lidt svært at se, hvordan sådan en liste med speciallæger skal fungere på en hensigtsmæssig måde.
Det kan man sikkert godt løse, men begrebet økonomisk tilknytningsforhold bør man også se nærmere på.
Hvis det ligger i forslaget, at en læge og et forsikringsselskab ikke må lave f.eks. en samarbejdsaftale, har vi altså meget svært ved at være med.
Der er jo ikke noget odiøst i at lave samarbejdsaftaler, og det har også den effekt, at forsikringspræmierne bliver holdt i ro.
Det fjerde element med, hvad man tjener som selvstændigt erhvervsdrivende, er simpelt hen en tand for kommunistisk for os.
Staten bør ikke i princippet bestemme, hvad selvstændigt erhvervsdrivende tjener, eller hvad de tager i honorar.
Det synes vi ikke der skal laves om på.
Så tak for at rejse debatten.
Spørgsmålet om transparens er relevant og vigtigt og godt, men samlet set kan vi altså ikke støtte forslaget.
Tak for ordet.
Per Larsen (KF), 2020-05-26:
Tak, formand.
Mange tak til forslagsstillerne for at tage et meget vigtigt emne op, og vi er mange, der i rigtig lang tid har undret os over, hvordan der praktiseres på det her område.
Vi har jo gentagne gange set sager, hvor skadelidte har følt sig kørt over, og hvor der har været sået tvivl om speciallægens objektivitet.
Det er der jo ikke noget at sige til, når forsikringsselskaberne alene har kunnet gennemtrumfe, hvilke speciallæger der skulle vurdere sagerne, og når der har været penge direkte mellem speciallægen og forsikringsselskabet og skadelidte ikke har haft mulighed for at have indflydelse på, hvilken speciallæge der skulle lave erklæringen.
Det skal der selvfølgelig gøres op med, og i Det Konservative Folkeparti støtter vi principperne om objektivitet og neutralitet.
Personskader skal selvfølgelig behandles neutralt, objektivt og redeligt.
Vi noterer os også, at Forsikring & Pension, der jo er brancheorganisation for forsikringsselskaber, har vedtaget nye principper, som i et vist omfang rækker i en rigtig retning, og som stiller skadelidte bedre, end tilfældet er i dag.
Forsikring & Pensions nye principper er dog kun henstillinger til forsikringsselskaberne, så der er brug for lovgivning på området.
Vi vil derfor opfordre erhvervsministeren til snarest muligt at få indkaldt til forhandlinger, så vi kan sikre, at speciallægeerklæringer bliver neutrale, objektive og fair og til skadelidtes fulde tilfredshed.
Vi kan derfor på det foreliggende grundlag ikke støtte Dansk Folkepartis forslag i sin helhed, men støtter intentionerne om neutralitet og objektivitet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-26:
Jeg synes faktisk, der har været sådan et rigtig fint princip tidligere, hvor man netop havde sådan en liste over speciallæger inden for forskellige specialeområder, som man kunne vælge mellem.
Det er lige præcis de lister, som jeg rigtig gerne vil have tilbage og have anvendt i praksis igen.
Vi kender dem for arbejdsskadeområdet, og jeg er sikker på, at de også kan overføres til det her område.
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Vil ordførerens parti arbejde for, at det er borgeren, der også selv kan vælge sin speciallæge uden kun at få få stillet til rådighed at vælge imellem?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-26:
Hvem kontrollerer, at det arbejde, der foregår i forhold til forsikringsselskabers second opinion, rent faktisk lever op til de lægefaglige standarder?
Det synes jeg faktisk er ret afgørende for følelsen af retfærdighed, og også for følelsen af at kunne stole på, at det arbejde, der er udført, også er noget, som man kan regne med.
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Og tak for den store velvilje.
Og så vil jeg sige, at det her ikke bare ligner det, som vi var tre partier der blev enige om.
Det er en præcis afskrift af de punkter, vi blev enige om, og som vi stod sammen om.
Det er, om ordførerens parti – nu ved jeg ikke, om det er ordføreren selv – vil arbejde for, at de her punkter bliver inddraget i ministerens arbejde.
For det var ikke det, ministeren ville inddrage, så jeg spørger ordføreren, om det er noget, ordføreren vil arbejde for.
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-26:
Men for mig at se ville det bare være en rettighed, man kunne give til dem, så de ville have den mulighed.
Og jeg synes faktisk, det er ret væsentligt i de her sager, at skadelidte netop får den rettighed, at de også kan være med til at vælge, hvilken speciallæge man bruger, netop fordi vi har set de sager, hvor der har kunnet være usikkerhed, i forhold til om der har været særlige læger, som forsikringsselskaberne har brugt.
Derfor synes jeg, det her ville give en sikkerhed, men det er muligt, at der findes andre løsninger på det.
Jeg synes bare ikke, man kan sige, at skadelidte skulle være i en situation, hvor de ikke selv ville være i stand til at kunne vælge en speciallæge.
Det hensyn tror jeg ikke man behøver tage.
Jeg tror nærmere, man skal se det som en rettighed, man vil kunne give dem.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-05-26:
Det vil der givetvis også være en masse skadelidte der helt uproblematisk kan gøre.
Men det, jeg sætter spørgsmålstegn ved her sådan i al fred og fordragelighed, er bare, om skadelidte har nogen særlige forudsætninger for at gøre det, altså om det skulle være en særlig fordel i forhold til at sikre en fornuftig afgørelse, at det er skadelidte, der står med det ansvar – især når vi ved, at dem, som det handler om, er i en særlig svær og presset situation, hvis de har været ude for en ulykke.
Så jeg sætter bare spørgsmålstegn ved, om det skulle være en særlig fordel i forhold til at få en uafhængig erklæring.
Det er jeg ikke sikker på.
Simon Kollerup (S), 2020-05-26:
Det er jo rigtigt, at det er loven gengivet, som den er.
Men det ændrer jo ikke ved, at jeg i forbindelse med de forskellige historier, vi har mødt, ikke tror, det er den oplevelse, man hos de mange borgere sidder med.
Man kan måske i hvert fald blive utryg ved: Arbejder speciallægen på den her måde, eller arbejder speciallægen for forsikringsselskabet?
Det er ikke et spørgsmål om, at loven ikke virker.
Jeg kan bare konstatere, at man som borger derude kan stå i den situation, at man bliver i tvivl og har brug for en uvildighed, og det er jo rigtig, rigtig vigtigt, at den instans er i stand til at levere lige præcis den uvildighed.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-26:
Tak for det.
Den behandlende læge er jo omfattet af sundhedslovens bestemmelser om, hvordan man skal udføre sit arbejde og den slags, og det er også sundhedsmyndighederne, der kontrollerer den pågældende læge.
Derfor undrer jeg mig lidt over ministerens forslag om, at forsikringsselskaber skal oprette en uvildig instans, som ligesom kan være med til at afgøre, om det, som en given læge på forsikringens anmodning har udarbejdet erklæringer om, er rigtigt eller forkert.
Jeg undrer mig også en lille smule over, hvordan patienten kan være sikker på, at den pågældende læge stadig væk arbejder efter sundhedslovens bestemmelser, eller hvem det er, der skal kontrollere, at instansen faktisk lever op til sundhedslovens bestemmelser.
Simon Kollerup (S), 2020-05-26:
Jeg ved ikke, om vi har læger, der kun arbejder for forsikringens bedste, men jeg kan godt se, at vi her har en udfordring, som har en så omfangsrig karakter, at det er nødvendigt, at vi også politisk forholder os til det.
Det er derfor, vi har sat det arbejde med at finde en løsning, som sikrer uvildighed og ordentlighed for kunden, i gang.
I princippet kan man godt lovfastsætte prisen, men så er der også muligheden for, at man sætter den konkurrence, som kan være med til at sikre, at man får den bedste pris, også som kunde, ud af spil i den her sag, og det vil jeg bare stadig væk advare imod.
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Nu kunne jeg godt have boret mere i det spørgsmål, men der er rigtig mange spørgsmål, og jeg har kun to.
Det andet vil jeg bruge på det her med, at man ikke vil lave en fast pris, fordi der skal kunne opstå konkurrence.
Men konkurrencen i det her ser vi jo, ved at der er forsikringsselskaber, der har en bestemt speciallæge, som de ved gør det bedste for, at det er forsikringsselskabet, der vinder og derved også tjener penge på det, og det er man villig til at betale et ekstra honorar for.
Det er det, vi gerne vil til livs; det får man ikke ved ministerens fri konkurrence-regler.
Theresa Berg Andersen (SF), 2020-05-26:
Jeg har lyttet til SMVdanmark, jeg har lyttet til de mange små og mellemstore virksomheder, som jeg har besøgt derude, og alle peger på 30 dage.
Det er de ord, jeg har hørt på min vej, og det er dem, jeg bærer videre med herind i dag.
Mona Juul (KF), 2020-05-26:
Hvornår ville ordføreren være tilfreds i forhold til den her ulige kamp, der bliver omtalt?
Er det ved de 30 dage?
Hvorfor er det ikke 10 dage?
Hvorfor er det ikke 40 dage?
Altså, hvorfor lander man på de 30 dage og mener, at det er der, den lige kamp er?
Theresa Berg Andersen (SF), 2020-05-26:
Jeg mener, at når de små virksomheder ikke får deres penge ind, især under den her coronakrise, så har de ikke ret mange penge mellem hænderne.
Vi kan jo se i den her coronakrise, at folk bliver sendt hjem, at der er brug for likviditet derude, at de har brug for deres penge her og nu, og jeg mener, at det vil give færre arbejdspladser på sigt.
Mona Juul (KF), 2020-05-26:
Det er en fornøjelse, at ordføreren nåede at komme med et beslutningsforslag, også selv om jeg ikke synes, det er det bedste beslutningsforslag, ordføreren kunne være kommet med – men ikke desto mindre point for i hvert fald at forsøge.
Hvad er det egentlig, der gør, at ordføreren føler sig overbevist om det her med, at hvis vi ikke får reguleret betalingsfristerne, så vil det koste lokale arbejdspladser?
Hvor er det helt præcis, at jeg kan se det henne?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-26:
Jeg tror nogle gange, det er rigtig svært for borgeren, patienten, at gennemskue, hvordan det går til, at den læge, der behandler en, siger én ting, og at den læge, der skal lave et stykke arbejde for forsikringsselskabet, siger noget andet.
Hvem skal jeg stole på?
For de er trods alt begge to læger, og jeg forstår sådan set godt dilemmaet, og når det nu også er erhvervsministeren, der står og har ansvaret for forsikringsselskaberne, så er det jo også naturligt.
Kunne det være en mulighed, minister?
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Mange tak, og tak for ministerens svar.
Det glæder mig, at man arbejder på det, men jeg frygter så også, at vi ikke får det ud af det, som vi ønsker.
Ministeren vil først gribe ind, når man er uenig med forsikringsselskabet.
Jeg vil som sundhedsordfører fremføre, at jeg synes, det er utroligt, at vi skal have læger, der skriver 4, 5 eller 6 erklæringer på én sag, når vi kan bruge lægerne meget bedre ude i sundhedsvæsenet.
Derfor undrer det mig, at hvis man har en speciallægeerklæring i forvejen, fordi man har været indlagt eller andet – det behøver jo ikke være fra en almenpraktiserende læge – så kan man ikke holde sig til den, men skal have en anden til at se, hvad man fejler, altså en anden, der måske slet ikke har haft med personen at gøre.
Det er faktisk det, ministeren synes er i orden.
Jeg mener: Har man ikke tillid til den første læge, der faktisk har behandlet den person, det drejer sig om?
Simon Kollerup (S), 2020-05-26:
Jeg vil starte med at sige, at vi heldigvis samarbejder tæt og godt med Sundheds- og Ældreministeriet, også i den her sag, og bare anfægte, at man, fordi man er erhvervsminister, så sikkert kun står og tænker på forsikringsselskaber.
Det, som jeg faktisk leder efter her – og det tror jeg vi gør som regering – er jo at kunne lave en instans, der hjælper borgere og forsikringsselskaber til at komme ud af de her konfliktsituationer, der bliver fastlåste situationer, på en god måde, hvor der er tryghed over for løsningen fra begge parters side.
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-26:
Tak for det, og tak til ordføreren for ordførertalen.
Jeg undrer mig bare over det argument med, at skadelidte skulle være i en situation, hvor de ikke er i stand til at vælge en speciallæge selv.
Det tror jeg sådan set godt de kan.
Altså, det er jo også sådan, vi normalt håndterer det i sundhedsvæsenet; dér får man en henvisning til en speciallæge, og så kan man sådan set selv vælge en speciallæge.
Det er klart, at der er nogle kriterier, der skal være opfyldt i forhold til speciale, og man kan også have nogle kriterier i forhold til geografi eller ventelister.
Men jeg forstår ikke, hvorfor det skulle være sådan, at skadelidte ikke selv skulle kunne være i stand til at vælge en speciallæge.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-05-26:
Jamen jeg er først og fremmest sundhedsordfører, og det er også derfor, jeg står her i dag.
Jeg er ikke bare også sundhedsordfører; jeg er sundhedsordfører.
Dansk Folkepartis ordfører kan stille det samme spørgsmål to gange, og så kan jeg give det samme svar to gange.
Det, jeg mener er problemet her, er, hvis der kan sættes spørgsmålstegn ved speciallægernes uafhængighed.
Det er det, vi fokuserer på.
Det er det, regeringen kommer med et udspil til.
Og det er det, som vi forhåbentlig kan lave en bred aftale om om ikke så frygtelig, frygtelig længe.
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Det undrer mig, at ordføreren siger, at det ikke er det største gængse problem.
Hvis ikke vi havde nogle læger, der kun sad og lavede lægeerklæringer til en rigtig god pris, så havde vi ikke den virksomhed, der gjorde det rentabelt.
Det er jo noget af det, som både advokater og andre har været ude at problematisere.
Altså, vi kunne have de læger, som vi ved i dag sidder og behandler folk, til at komme med deres udmelding om, hvad den pågældende fejler, men det accepterer man ikke.
Altså, ordføreren er jo også sundhedsordfører.
Respekterer ordføreren ikke den første speciallæge, der fortæller, hvad patienten fejler?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-05-26:
Jeg vil sige, at jeg synes ikke, det er det mest presserende problem i den her sag.
Det mest presserende problem er, hvis der kan sættes spørgsmålstegn ved, om en speciallæges erklæring er uafhængig og er en reel erklæring.
Det er jo det, der er hele grundlaget, går jeg ud fra, for det her beslutningsforslag, og derfor, at der er en række partier, der bakker op om det.
Det problem vil vi gerne være med til at løse, og det mener vi altså ikke at det her beslutningsforslag løser.
Men vi vil gerne løse det, vi vil gerne komme med et udspil til det.
Regeringen er på vej med et udspil, og forhåbentlig kan Dansk Folkeparti og andre partier, der er enige, bidrage med at løse det her problem.
Men beslutningsforslaget her i dag løser det ikke, som jeg ser det.
Liselott Blixt (DF), 2020-05-26:
Mange tak.
Nu har vi jo aldrig på noget tidspunkt sagt, at betalingen skulle lægges over til staten.
Det må være noget, man selv har fundet på.
Betalingen ligger, hvor den gør i dag.
Men mener ordføreren ikke, det er problematisk, at der er visse læger, der faktisk som deres eneste erhverv sidder og udfylder lægeerklæringer – nogle kan faktisk have en klinik i Jylland og en på Sjælland – og at det er der, man bliver sendt hen, når man klager til forsikringen?
Det er faktisk nogle af de ting, vi har set.
Der er ikke nogen gennemsigtighed.
Man ved ikke, om lægen nu får dobbelt så meget for at sikre, at det er forsikringsselskabet, der får mest medhold.
Det er jo nogle af de her ting, som er blevet påvist i flere medier, i flere sager.
Så er det ikke et problem, som ordføreren mener at vi skal gøre noget ved?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-05-26:
Når mennesker er kommet ud for en alvorlig ulykke og kontakter deres forsikringsselskab, skal de have tillid til, at der foretages en reel og uafhængig vurdering.
En speciallægeerklæring kan være et fint redskab som en del af det samlede grundlag, der træffes afgørelse på, men forudsætningen er selvfølgelig, at den læge, der udarbejder erklæringer, er uafhængig.
Vi har desværre i medierne set og hørt flere eksempler, der sætter spørgsmålstegn ved netop den uafhængighed.
Derfor burde det også være i alles interesse, at der er fuld tillid til, at speciallægeerklæringerne tegner et korrekt billede.
Det er også i forsikringsselskabernes egen interesse.
Derfor er der al mulig grund til, at vi ser på, hvordan en model kan skrues mere hensigtsmæssigt sammen.
Risikerer vi ikke bare i forsøget på at hjælpe de mennesker, der er kommet i klemme, at komme med nogle forslag, som både kan trække sagerne i langdrag og samtidig kan øge prisen på forsikringer?
Det foreslås eksempelvis, at forsikringsselskabets ønske om at indhente en speciallægeerklæring skal kunne ankes til en uvildig instans, og det forslag forstår jeg faktisk ikke.
Vil det være i den skadelidtes interesse, at der bruges lang tid på at diskutere frem og tilbage, om der overhovedet kan indhentes en speciallægeerklæring?
Det er jeg ikke sikker på.
Problemet er jo ikke selve speciallægeerklæringen, som i mange sammenhænge kan være et udmærket redskab.
Problemet er, at der kan rejses tvivl om, hvorvidt den er uafhængig.
Jeg er heller ikke overbevist om, at løsningen er at lade den skadelidte vælge speciallæge, for hvilke forudsætninger og kendskab har en almindelig borger, der tilmed står i en i forvejen presset situation, for at vurdere, hvilken speciallæge der skal vælges?
Og når forslagsstillerne skriver, at der ikke må være et økonomisk tilhørsforhold mellem lægen og forsikringsselskabet, betyder det så, at det i fremtiden skal være enten den skadelidte eller det offentlige, der skal betale for speciallægeerklæringen?
Det mener vi ikke vil være rimeligt.
Jeg er glad for at høre, at regeringen er på vej mod en løsning, der kan sikre en effektiv proces, samtidig med at der udpeges en uafhængig speciallæge, og at det er forsikringsselskabet, der afholder udgifterne.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, men vi ser frem til, at regeringen kan fremlægge en løsning, og at vi forhåbentlig kan finde frem til en model, der har bred opbakning i Folketinget.
Simon Kollerup (S), 2020-05-26:
Altså, som sagt har vi valgt at fokusere dér, hvor der bliver problemer i sagerne, altså dér, hvor det bliver til konfliktsager, og sige, at det må være de sager, vi tager sigte på at få løst, for det er de sager, der ender ulykkeligt og dårligt, og som jo kommer til at fylde for os alle sammen og også er med til at rokke ved tilliden til hele det her system.
Så kan man jo altid overveje, om man vil udvide det, eller hvad man vil, men regeringen har valgt, at fokus primært må være på at løse problemsagerne.
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-26:
Men vi kan jo bare konstatere, at der er et asymmetrisk forhold mellem forsikringsselskab og skadelidte.
Der vil jo være en række af sager, som aldrig nogen sinde opnår at blive til en konfliktsituation, men hvor forsikringsselskabet også vil have mulighed for at kunne udnytte den magtposition, det har, til at vælge bestemte speciallæger.
Det har vi jo desværre set eksempler på, altså at man har forsøgt at udnytte den magtposition.
Så skulle vi ikke også for de skadelidte, som ikke har ressourcerne til at kæmpe imod eller sige, at der her opstår en konflikt, sikre dem retten til at få en uvildig behandling?
Simon Kollerup (S), 2020-05-26:
Som jeg oplever det, og som jeg husker tallene – nu skal jeg tilstå, at jeg ikke har dem liggende lige her foran mig – så er der i langt de fleste sager ikke nogen konfliktsituation.
Der løses sagen i mindelighed.
Man finder en speciallæge, og man får skabt et bedre grundlag for forsikringens beslutning, og så er sagen løst.
Derfor har det fokus, vi har haft fra regeringens side, været på at løse konfliktsagerne, altså der, hvor valget af speciallæge bliver til et problem, hvor man ikke længere føler sig tryg ved det som borger, og hvor man bliver i tvivl om uvildigheden.
Og uagtet alt det, som spørgeren jo helt rigtigt siger, og som fru Kirsten Normann Andersen også siger om lægers gerning og arbejde, kan det jo godt opstå.
Og jeg mener, at problemet opstår der, hvor borger, altså skadelidte, og forsikringsselskab ender i en konflikt om, om det her var et rigtigt speciallægevalg eller ej.
Peder Hvelplund (EL), 2020-05-26:
Tak for det.
Nu er det jo sådan, at læger arbejder efter de principper, der hedder, at deres gerning skal være præget af omhu og uhildethed, og det må vi selvfølgelig som udgangspunkt formode at den er.
Derfor er det også naturligt, at man lægger det til grund, som den første speciallæge, man møder, beskriver i sin udtalelse i forhold til en skadelidt.
Så er det klart, at der kan være tilfælde, hvor der kan være brug for supplerende oplysninger, og det er der, jeg så kan høre, at ministeren med den løsning, han skitserer, lægger op til, at det kun skal være i de tilfælde, hvor der opstår konflikt mellem skadelidte og forsikringsselskab.
Jeg vil egentlig godt høre, om ministeren ikke vil være villig til at se på, om vi kunne sikre, at det ville være i alle sager, hvor man kunne sige, at her var der adgang til, at skadelidte kunne vælge en speciallæge, selvfølgelig med specifikke krav til speciale og geografi og tilgang, men at skadelidte havde den mulighed, for så kunne vi ligesom få brudt med det asymmetriske magtforhold, der er, mellem forsikringsselskab og skadelidte.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-27:
Det skal jeg svare på: Ja, det synes jeg bestemt er betimeligt og en god idé, netop med afsæt i de tre forhold, som gør sig gældende her.
Men det er jo altid fornøjeligt at blive spurgt om den slags ting.
Nu ville jeg gerne høre justitsministerens svar på tingene – men det er en god idé efter min mening.
Det er meget få kommuner, der kan tilbyde den beliggenhed, som Kolding har.
Den tidligere regering havde et stort fokus på udflytning af arbejdspladser.
Derfor vil jeg gerne høre, hvilke tanker den nuværende regering har.
For nu at stille justitsministeren et spørgsmål, som er meget centralt for os: Hvilke tanker har den nuværende regering om at opretholde den nye styrelse uden for hovedstaden?
Det er trods alt billigere.
Nick Hækkerup (S), 2020-05-27:
Jeg synes egentlig, at det er værd at spørge, om spørgeren med reference til de tre artikler, der er nævnt, finder det relevant, betimeligt og klogt, at regeringen har besluttet at oprette en sådan styrelse.
Spørgeren kom til at læse forkert op og sagde opretholde en værnemiddelstyrelse i stedet for at oprette en værnemiddelstyrelse, og det gør jo en vis forskel.
For det, som spørgeren beder om, og det, som Det Radikale Venstre dermed betragter, er visdommen i regeringens beslutning om at oprette præcis sådan en styrelse.
Nils Sjøberg (RV), 2020-05-27:
Coronakrisen viser med al tydelighed, at Danmark har brug for at være forberedt til en eventuel kommende pandemi.
Mener ministeren, at der er basis for at opretholde en værnemiddelstyrelse, som kan have overblik over et produktionsapparat m.v., og som i løbet af kort tid kan fremskaffe eller producere de nødvendige værnemidler, så vi ikke skal være afhængige af det globale marked, og har ministeren gjort sig overvejelser om, hvor en sådan værnemiddelstyrelse skal placeres i Danmark?
Nick Hækkerup (S), 2020-05-27:
Som det er spørgeren bekendt, er det jo en del af forståelsespapiret mellem regeringen og bl.a. spørgerens parti at have fokus på at sikre et helt og sammenhængende Danmark og et decentralt Danmark.
Jeg er glad for den enighed, som der er, om, at noget af det, som den nye styrelse skal kunne, og som allerede ligger i den nye styrelse, jo er at dimensionere og koordinere testkapacitet, styrke smitteopsporingen, lave informationsaktiviteter, koordinere de operative indsatser og sikre forsyningen af nogle af de værnemidler, som er nævnt.