Trine Torp (SF), 2016-12-09:
Nogle af spørgsmålene har den socialdemokratiske ordfører og også andre ordførere stillet, og de spørgsmål er meget relevante at få besvaret i udvalgsbehandlingen, for ellers risikerer vi at stille mindreårige ringere med den her lovgivning.
Jeg er særlig bekymret for den formulering i lovforslaget, der handler om fuldstændig at afskaffe muligheden for dispensation fra alderskravet på 18 år, medmindre der er meget tvingende omstændigheder.
Som loven er indrettet i dag, skal man, som flere også har nævnt, være fyldt 18 år og dermed være myndig for at indgå ægteskab, men der er dog i særlige tilfælde mulighed for at opnå dispensation, så man, hvis man er mellem 15 og 18 år, også kan få anerkendt et ægteskab.
En tungtvejende årsag til min bekymring skal findes i hensynet til den mindreårige – en bekymring, som også Børnerådet har givet udtryk for i deres høringssvar.
Der kan være konkrete sager, hvor der vil være god grund til at anerkende ægteskabet netop for at beskytte den mindreåriges tarv.
Når man afskaffer dispensationsmuligheden helt, afskærer man samtidig myndighederne fra at foretage den her konkrete vurdering, og det kan have store konsekvenser for den mindreåriges sociale liv og kan også føre til alvorlig psykisk mistrivsel.
En anden udfordring ved at afskaffe dispensationsmuligheden handler om den gældende lovgivning og retspraksis på området i dag.
Danske Familieadvokater vurderer, at den gældende lovgivning yder en tilstrækkelig beskyttelse af mindreårige, og at der fortsat vil være et behov for en dispensationsordning, idet ugifte samlevende ikke er beskyttet på lige fod med ægtefæller, når det kommer til spørgsmål som f.eks. arveret.
Når det handler om anerkendelsen af udenlandske ægteskaber, har myndighederne i dag en række vidtgående muligheder for at skønne og vurdere, om en mindreårig er tvunget ind i et ægteskab, og om den mindreårige ikke ønsker at være i ægteskabet.
Et ægteskab, hvor parterne er under 15 år og dermed under den seksuelle lavalder, anerkendes aldrig i Danmark.
Der er altså i dag en omfangsrig beskyttelse af de mindreåriges tarv, som jeg godt kan frygte at man vil fjerne ved en absolut afskaffelse af dispensationsmulighederne.
Der er så mange gråzoner og potentielle konsekvenser og ubesvarede spørgsmål, der skal besvares, før vi i SF kan tage endelig stilling til det her lovforslag.
Hvem er det f.eks., der får dispensation i dag fra det alderskrav, der er, på 18 år?
Hvad er myndighedernes bevæggrunde i de konkrete sager?
Og hvordan stemmer det overens med den gældende retspraksis på området?
Jeg foreslår, at der i udvalgsbehandlingen bliver inddraget en række relevante eksperter i familieret og ægteskabslovgivning, som kan være med til at belyse de her spørgsmål.
Jeg ønsker i forlængelse af dette, at vi også i udvalgsbehandlingen ser på muligheden for at bevare dispensationsmuligheden.
Er der behov for, at reglerne skærpes på nogle særlige områder, og hvad er de egentlige konsekvenser af en absolut afskaffelse?
Endelig vil jeg foreslå, at det bliver undersøgt, om der er mulighed for at iværksætte en målrettet og særlig socialpædagogisk støtte til de mindreårige, som i fremtiden risikerer ikke at få deres ægteskaber anerkendt.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen.