runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Nej, men så vil jeg glæde mig over, at ordføreren forhåbentlig har hørt debatten og er blevet klogere, så ordføreren kan gå tilbage til sin gruppe og drøfte det her.
For det giver selvfølgelig ikke nogen mening, at man som forbruger handler i blinde og uforvarende kommer til at købe produkter, hvor nogle af pengene går til en udbredelse af islam.
Det håber jeg selvfølgelig at ordføreren er enig med Nye Borgerlige i.
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-10:
Tak til forslagsstillerne for at have fremsat det her beslutningsforslag.
Jeg er altid glad for en lejlighed til at tage en åben drøftelse af, hvilke værdier vi ønsker skal være gældende for vores samfund.
Jeg betragter egentlig det her beslutningsforslag som en anledning til sådan en debat.
Når det er sagt, vil jeg også med det samme sige, at vi fra regeringens side ikke kan støtte det her konkrete beslutningsforslag om forbud mod halalcertificeret kød i offentlige institutioner.
Jeg har ikke nærmere kendskab til, hvad pengene fra halalcertificering konkret går til, men jeg kan ikke udelukke, at verdenssynet hos de organisationer, der udsteder certificeringerne, adskiller sig markant fra mit eget.
Det betyder dog i min optik ikke, at vi uden videre her fra Christiansborg skal forbyde indkøb og servering af halalcertificerede kødprodukter i offentlige institutioner.
Som jeg forstår det, vil et sådant forbud også rejse en lang række spørgsmål og overvejelser af juridisk karakter.
Det vil således bl.a. rejse spørgsmål om, hvordan et forbud i givet fald kunne udformes, så det kunne håndhæves, herunder hvordan efterlevelse kunne dokumenteres, og om et forbud ville kunne gennemføres i overensstemmelse med regler for udbud i forbindelse med offentlige indkøb.
Jeg forstår godt forslagsstillernes ønske om at forhindre, at skattekroner indirekte kan være med til at støtte organisationer, der ikke deler vores værdier.
Vi har heldigvis allerede en terrorlovgivning, der betyder, at det er ulovligt direkte og indirekte at støtte terrorvirksomhed, og ifølge grundloven kan foreninger opløses, hvis de virker ved vold.
Det gælder også statslige myndigheder fra udlandet og statsligt styrede organisationer og virksomheder.
Det betyder naturligvis ikke, at vi har afsluttet arbejdet og for evigt fremtidssikret demokratiet og vores grundlæggende frihedsrettigheder.
Der er nok løbende behov for at tage en diskussion som den, vi tager i dag, og hele tiden spørge os selv, om der er behov for yderligere tiltag.
For vi må aldrig holde op med at være opmærksomme på og tale om, hvordan vi bedst beskytter et frit og åbent demokratisk samfund imod antidemokratiske og ekstremistiske strømninger.
Til slut vil jeg sige, at vi efter regeringens opfattelse skal passe på med, at diskussionerne udvikler sig til en generel kritik af en bestemt religion, konkret islam.
Vi er i kamp for demokratiet og imod ekstreme udgaver af islam og antidemokratiske kræfter.
Samtidig må vi ikke være naive og undervurdere, hvad det er for nogle udfordringer, vi står over for, og det er den balancegang, der er svær, men som kræver debat.
Derfor vil jeg godt slutte med at sige tak til forslagsstillerne for at rejse den her diskussion.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Tusind tak.
I forlængelse at det, min kollega hr. Peter Seier Christensen sagde til vores tidligere forslag, har vi også valgt at udvide dette forslag, så det ikke kun gælder halalcertificeret kød, men altså gælder alle halalcertificerede varer og produkter.
Der er tale om ingredienser, og som en ordfører også sagde her tidligere, drejer det sig jo også generelt om rigtig mange andre produkter.
Mener ministeren oprigtig talt ikke, at når man er i en offentlig institution, uanset om det er i en folkeskole, på et sygehus eller et andet sted, så skal man ikke ved at købe mad eller ved at indtage mad aktivt bidrage til udbredelsen af islam?
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-10:
Jeg vil starte med at sige, at jeg synes, det er fornuftigt, at I fremsætter det beslutningsforslag, for hvis vingummi er halalcertificeret, bør det selvfølgelig indgå på lige fod i diskussionen med f.eks. halalcertificeret kyllingekød.
Så det synes jeg giver god mening.
Så er jeg også af den overbevisning, at offentlig indkøbspolitik også kan bruges til at påvirke bestemte tendenser i samfundet.
Og det indgår i dag som en del af statens indkøbspolitik.
Jeg ved også, at nogle kommuner f.eks. forholder sig, om der skal indkøbes økologisk.
På den måde kan man selvfølgelig godt forsøge igennem statslig eller kommunal indkøbspolitik at påvirke samfundsudviklingen.
Men jeg tror også, at vi skal være ekstremt forsigtige med, hvor mange områder vi udvider det til, for det bliver mere og mere kompliceret for det offentlige at købe ind.
Derfor skal det også vejes op imod, hvad effekten af det egentlig er, og jeg ser ikke rigtig noget behov for at få vedtaget det her konkrete beslutningsforslag.
Mette Thiesen (NB), 2020-12-10:
Men det handler jo om, at når man ude i offentlige institutioner køber ind, som ministeren helt rigtigt siger, så køber man også produkter, som er halalcertificeret, og derved bidrager man økonomisk med danskernes penge til udbredelsen af islam.
Det vil sige, at når man så er i en offentlig institution – f.eks. køber mad hos en offentlig madordning eller generelt er i en offentlig institution – jamen så er man også underlagt det her, og så bidrager man faktisk også til det.
Altså, mener ministeren ikke reelt set, at det er okay, at danskerne insisterer på, at når man er en offentlig institution, jamen så skal man selvfølgelig ikke bidrage til udbredelsen af islam, og at man skal kunne være sikker på, at eksempelvis den mad, man indtager, ikke er halalcertificeret?
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-10:
Jeg forholder mig måske lidt mere lavpraktisk til det her.
Jeg håber da, at ungerne nede i daginstitutionen også får kyllingekød en gang imellem, og hvis det skal være muligt, så bliver det nok for besværligt, hvis de skal styre uden om alle de steder, hvor det er halalcertificeret.
Så jeg er nok mest optaget af, at hvis der er pengestrømme, der finansierer terror, så håndterer vi det i den lovgivning, vi allerede har.
Og det betyder også, at hvis der går penge fra nogle af de her institutioner til organisationer, der udfører terror, så skulle den eksisterende lovgivning jo gerne kunne rumme det.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-10:
Jeg synes, det er et utrolig snæver sigte kun at fokusere på, om der måtte være penge, der går til terror.
Altså, det siger sig selv, at det jo allerede er i strid med EU-regler, danske regler osv., hvis man finansierer terror.
Det, der er sagen her, er jo, at halalcertificering er blevet til en milliardindustri, ikke til at begå terror i traditionel forstand, men til at føre mørkets krig mod Vesten, altså udbrede islam, finansiere moskéer, finansiere kulturhuse, påvirke meningsdannere osv.
Det er jo det, der er problemet med det her, minister, og det er jo derfor, at det er et problem, at selv om ministeren erkender – det er jo ikke erkendelsen, der er et problem, men at han ikke vil gøre noget ved erkendelsen – at 98 pct. af danske kyllinger er halalslagtet, bliver der ikke reageret på det.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig, også som opfølgning på nogle af de skriftlige spørgsmål, jeg det seneste år har er stillet til ministeren, at høre, om ministeren egentlig har nogen idé om, hvor mange varer – ikke bare kødprodukter, men også kosmetik og andre ting – i et gennemsnitligt dansk supermarked, der egentlig er halalcertificeret.
Mattias Tesfaye (S), 2020-12-10:
Til det sidste kan jeg sige meget klart, at det aner jeg ikke.
Jeg aner ikke, om den shampoo, den pose vingummi, eller hvad man nu køber nede i Føtex, er halalcertificeret.
Jeg har også fulgt den her debat i nogle år, og nu siger spørgeren konkret, at der er en milliardindustri, og jeg kan se, at det i en artikel i Kristeligt Dagblad fra den 9. november fremgår, at Landbrug & Fødevarer vurderer, at danske virksomheder samlet set betaler 1-2 mio. kr. om året for halalcertificeringer.
Hvor meget andet end administration der kan købes for de 1-2 mio. kr., tør jeg ikke spå om, men det er nok ikke en milliardindustri og moskébyggeri, der kommer ud af det.
Det er også derfor, jeg prøver at appellere til, at hvis der går penge til terror eller til andet, som er i strid med vores demokrati og undergraver vores folkestyre, så må vi f.eks. regulere det gennem straffeloven.
Kathrine Olldag (RV), 2020-12-10:
Nej, det er vi egentlig ikke.
Hvis det var det grundlæggende spørgsmål, om vi er imod, at forbrugerne skal oplyses, så er svaret nej.
Men jeg synes faktisk, at de her oplysninger er meget, meget frit tilgængelige.
Det er ekstremt nemt at orientere sig i, hvad der er op og ned i hele den her halalmærkningsdiskussion, hvis man som forbruger går op i det.
Så for mig at se er der egentlig ikke nogen problemer med folkeoplysningen i den her sammenhæng.
Det, der måske er problemer med, er, at vi igen og igen skal bruge tid på at diskutere det her, når jeg synes, at argumenterne for at afvise det står i kø.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Det synes jeg da lyder interessant, hvis vi ikke kan komme igennem med det på den her måde.
Så det synes jeg bestemt at vi skal tale nærmere om.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-10:
Men kunne det ikke være mere formålstjenligt, hvis det, som det handler om for både os i Dansk Folkeparti og for hr. Peter Seier Christensen, er at stoppe pengeoverførslerne, så simpelt hen at forbyde det?
Altså, vi taler jo meget om, at regeringen vil fremsætte et forslag, der forbyder, at man f.eks. fra Saudi-Arabien finansierer danske moskéer.
Hvad med både at gøre det, men også gøre det modsatte, altså at vi siger, at vi simpelt hen ikke vil have, at man som en del af et forbrugerkøb, uden at forbrugeren ved det, kan forpligtes til, at der overføres penge til de her regimer, og at man også angriber det på den måde?
Er det noget, hvor vi kunne samarbejde mellem Nye Borgerlige og Dansk Folkeparti?
Marcus Knuth (KF), 2020-12-10:
Som sagt har vi diskuteret slagtemetoden, og det er det, vi sætter fokus på i første omgang.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-10:
Det her med en frivillig ordning lyder jo meget tilforladeligt, men i virkeligheden tror jeg lidt, det er vindsteg og luftfrikadeller, al den stund at det, der vil gøre den her mærkningsordning anderledes i forhold til alle andre mærkningsordninger, er, at en halalcertificering jo formodentlig vil få folk til at vælge produkter fra, hvor det almindeligvis, når vi taler om økologi, miljø, arbejdsmarkedsvilkår, eller hvad ved jeg, er noget, der får folk til at vælge produktet til.
Det giver ganske enkelt ingen mening for mig, hr. Marcus Knuth, og derfor må hr. Marcus Knuth simpelt hen berolige mig – for jeg er sikker på, at han har tænkt større tanker, end jeg åbenbart har været i stand til, siden han har fremført sine – og forklare, hvordan en frivillig ordning skulle få producenterne til at sætte mærkning på, sådan at vi, der vil være i fred for islam, kan vælge det fra.
Marcus Knuth (KF), 2020-12-10:
Vi er jo så heldige at være beriget med Mads Fugledes tilstedeværelse i dag, og han er jo et levende eksempel på en dansker, der er gået ud og har søgt efter produkter, der ikke er halalslagtet, og ikke har kunnet finde det.
Jeg er jo også af den overbevisning, at hvis jeg står foran en køledisk og kan vælge mellem en halalslagtet kylling og en ikkehalalslagtet kylling, så vil jeg da til enhver tid vælge den, der ikke er halalslagtet.
For os handler det også bare om politik i den virkelige verden.
Hvis vi som et første skridt kan få en frivillig ordning, således at dem af os, der gerne vil fravælge halalprodukter, kan gøre det, så er det da langt bedre skridt end – skulle jeg til at sige – at gøre ingenting.
Ordføreren er også godt klar over, at selv om vi vedtager noget her, skal det jo igennem Bruxelles først, og så sker der ingenting, så lad os dog tage det første realistiske skridt som en god begyndelse.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-10:
Jeg forstår stadig væk ikke, hvad der skulle få producenterne til frivilligt at mærke deres varer, når de ved, at det for 95 pct. af den danske befolknings vedkommende vil betyde, at det vil få dem til at vælge det fra eller i hvert fald overveje at vælge det fra.
Det er jo kun muslimerne, der positivt vil vælge det til, og de udgør p.t. – på trods af Folketingets aktive bidrag i modsatte retning – trods alt kun 5 pct. af befolkningen eller der omkring.
I forhold til Bruxelles vil jeg da bare høre, om hr. Marcus Knuth har talt med fru Pernille Weiss om det for nylig, for vi genfremsætter gerne forslaget i Europa-Parlamentet sammen med EPP-gruppen.
Det vil jo gøre, at vi kommer rigtig, rigtig langt.
Jeg kæmpede i 10 år for at få i EPP-gruppen til at støtte det her.
Så kan vi regne med, at fru Pernille Weiss i Europa-Parlamentet er med på det her forslag?
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Tak for det, og det var da dejligt, at vi også nåede at få Konservatives indspark her i debatten.
Halalcertifikater er en pengemaskine for islamiske organisationer og et værktøj til udbredelse af islam.
Hver gang et produkt får halalstemplet, ryger der penge af sted til islamiske organisationer.
Jeg og Nye Borgerlige vil ikke bestemme, hvad folk her i landet tror på, og hvordan de dyrker deres religion, så længe de holder det inden for lovens rammer, men islam skal ikke have nogen indflydelse på samfundet.
Islam er i direkte opposition til de værdier, vi har bygget vores samfund på.
Islam er i opposition til friheden, til demokratiet, til ligestillingen og til folkestyret.
Jo mere plads man giver til islam i et samfund, jo mindre plads bliver der til frihed og demokrati.
Derfor skal islam skubbes ind i privaten.
Muslimer må gerne dyrke deres religion, men islam skal blot ikke påvirke samfundslivet.
Der er ikke tale om et forbud mod islamisk certificerede produkter, men der er tale om en mærkningsordning, en mærkning ikke af hensyn til muslimer, men af hensyn til de forbrugere, som er enige med mig i, at vi under ingen omstændigheder ønsker at bidrage til at styrke islam i Danmark og andre steder, hverken gennem afgifter til islamiske organisationer eller ved at samtykke med et knæfald for islamiske love.
Derfor skal halalvarer mærkes tydeligt, så vi kan sige nej tak til islamisk indflydelse i vores frie samfund.
Jeg har noteret mig, at nogle jurister mener, at det må vi ikke for EU.
Det er jeg ikke overbevist om at EU vil føre en sag mod Danmark om.
Så min opfordring skal selvfølgelig være, at det må komme an på en prøve.
I forvejen er jeg ret træt af, at danske politikere parkerer retten til at bestemme i vores eget land i Bruxelles, og hvis EU virkelig ikke mener, at danskerne skal have mulighed for at vælge islamisk indflydelse fra, så er det måske på tide, at vi siger fra.
Andre vil formentlig indvende, at det er bøvlet og besværligt for producenterne.
Jeg vil så foreslå producenterne, at de trækker udgifterne fra mærkaterne fra i den afgift, de betaler til islamisterne for at få certifikatet.
Så har islamisterne færre penge at gøre skade med, og de danske forbrugere får mulighed for at vælge halal fra.
Det er det, vi kalder for en win-win.
Så vil jeg sige tak for debatten, og tak til Dansk Folkeparti for at støtte vores beslutningsforslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-10:
Vi støtter meget gerne et beslutningsforslag, som en til en ligner noget, vi har fremsat et par gange de sidste 25 år.
Det, der undrer mig lidt, er, hvorfor vi er så langt nede på stigen i forhold til det, som hr. Peter Seier Christensen fremfører i sin tale.
Altså, hvorfor egentlig ikke lave et forbud mod, at der overhovedet overføres penge til de lande, hvor halalcertificeringen jo ofte bringer pengene hen?
Det ville da være mere oplagt.
Hvorfor er det kun kødprodukter, Nye Borgerlige vil forbyde, når vi ved, at en masse kosmetikprodukter og alt muligt andet også bliver certificeret i dag?
Jeg nægter at tro, at det er, fordi man ikke har øje for det, for så ville jeg da kende hr. Peter Seier Christensen dårligt.
Så hvorfor er det, at det her forslag bevidst rammer så lille et område af islamiseringsproblemet?
Er det, fordi man har gjort sig forhåbning om 90 mandater, så vi kan dog få det igennem?
Eller hvad er tanken bag?
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Nu har hr. Morten Messerschmidt ikke fulgt med i debatten fra starten, for jeg startede faktisk med at sige, at vi stiller et ændringsforslag til vores eget beslutningsforslag, så det ikke kun drejer sig om kød, men om alle halalhalalcertificerede produkter.
Marcus Knuth (KF), 2020-12-10:
Det, vi jo har sagt her, er, at hvis det her skal gennemføres, skal det gennemføres på tværs af lande, og der peger vi altså på ministeren og siger, at vi vil være glade, hvis ministeren vil fremme det her i Bruxelles på Danmarks vegne.
Jeg sikker på, at der er mange andre lande, hvor man egentlig har det samme synspunkt som os.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Altså, der er jo intet i vejen for at gå i gang med at mærke – det kan man jo bare gøre, hvis man er en virksomhed, der ønsker at mærke, at man ikke halalslagter eller det modsatte.
Men ligefrem at begynde at pålægge det på nationalt plan, at man skal gøre det, kan jeg simpelt hen ikke få til at hænge sammen med, hvad det så vil have af konsekvenser for danske arbejdspladser, dansk eksport osv.
Samtidig tror jeg måske også, at man overser, at det jo for kulturkristne mig bekendt ikke har betydning, hvordan dyr er slagtet.
Altså, det er jo det, der er en afgørende forskel i det her.
Det har jo så åbenbart en større betydning for kulturmuslimer, og det er jo derfor, det også har en afgørende betydning for eksporten og for vækst og arbejdspladser osv.
Marie Krarup (DF), 2020-12-10:
Jeg er som kristen fløjtende ligeglad med, om der er lyst buddhistisk eller islamisk eller alt mulig hulla-bulla hen over et stykke kød – det ændrer det ikke det fjerneste.
Men jeg vil ikke finde mig i, at jeg via mit forbrug kommer til at støtte organisationer, der missionerer for islam i Danmark.
Det vil jeg simpelt hen ikke.
Så det er et svigt af den enkelte forbruger, som ønsker at undgå at støtte den yderligere islamisering af Danmark.
Jeg er så skuffet over, at Socialdemokratiet ikke kan fatte, at man bør undgå yderligere islamisering og hjælpe de mennesker, som ønsker at modstå islamiseringen.
Rasmus Stoklund (S), 2020-12-10:
Jeg er enig i, at vi skal undgå islamisering de steder, hvor islamisering giver anledning til problemer, og det er der en lang række eksempler på at den gør.
Men jeg mener ikke, at Nye Borgerlige og Dansk Folkeparti har fundet et af dem her.
Jeg vil igen sige, at jeg simpelt hen ikke forstår den her manglende tillid til markedskræfterne.
Altså, hvis der er så mange, der har det på den måde, som medlemmerne af Dansk Folkeparti og Nye Borgerlige har det her i eftermiddag, så ville jeg da som en smart fødevarevirksomhed, der producerede ikkehalalcertificerede ting, skynde mig at sætte et mærke på og så reklamere med det og så få solgt produktet.
Men der er jo tilsyneladende ikke en tilstrækkelig efterspørgsel.
Mads Fuglede (V), 2020-12-10:
Tak for ordet.
Og tak til forslagsstillerne for forslaget om at mærke halalcertificeret kød.
Vi behandlede jo et lignende forslag for ca. 14 dage siden her i salen, og forskellen er, at dette forslag kun kræver mærkning af halalcertificeret kød.
Også i dag vil vi gerne påpege, at Venstre synes, at intentionerne bag forslaget er gode.
Det frie valg er og bør være en hjørnesten.
Oplysning er altid godt, og jeg kan afsløre, at jeg selv som forbruger på et tidspunkt forsøgte at sætte mig ind i, hvordan man køber noget, som ikke er halalslagtet.
Vi synes, at det bør være sådan, at mange forbrugere ville sætte pris på, at der var en sådan mærkningsordning.
Vi synes, at den enkelte borger skal have mulighed for frit at vælge halalcertificeret kød til eller fra.
Vi kan bare konstatere, at det ikke er tilfældet i dag, da der ikke er noget krav om, at kød skal udstyres med et mærke, der oplyser om slagtemetode.
Det betyder, at Danmark ikke nationalt har mulighed for at fastsætte regler herom på området.
Men som vi sagde i sidste ombæring, da vi diskuterede det her, mener vi, at fødevarevirksomhederne af egen fri vilje i stedet skal mærke kød, der er halalslagtet, så forbrugerne frit kan vælge, og vi så meget gerne, at en sådan ordning også fik opbakning fra Fødevareministeriet, så den blev registreret og undersøgt, sådan at der var en eller anden form for statslig kontrol med det.
Det er den måde, man ligesom kan lave noget ved siden af EU-systemet på.
Hvis det kommer op i EU, at man vil mærke efter slagtemetode, jamen så er det noget, vi gerne vil bakke op om, i det regi, for det er jo der, det reelt vil gøre en forskel, og hvor det vil kunne lade sig gøre på det danske marked.
Afslutningsvis må og skal det vigtigste være – selvfølgelig, som det blev nævnt flere gange – at dyrevelfærden er i orden.
Alle dyr, der slagtes i Danmark, bliver som det første bedøvet, således at der dyrevelfærdsmæssigt ikke er forskel på, om man slagter konventionelt eller religiøst.
Men det er der så måske alligevel, når vi ser på importen af kød til Danmark.
Det er noget, jeg gerne vil have løftet lidt mere.
Hvad kan man gøre på det område, sådan at vi er sikre på, at der ikke er dyr, som de danske forbrugere køber, som ikke har været bedøvet, før de bliver slagtet?
Det vil jeg tage op med vores fødevareordfører, så vi kan komme lidt videre ned ad det spor.
Med disse ord skal jeg meddele, at Venstre ikke kan støtte forslaget, men altså på mange måder har meget stor forståelse for de intentioner, der ligger bag det.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Mange tak for det.
Det glæder mig da at høre, at vi langt hen ad vejen er enige, i hvert fald om målsætningen.
At der er et problem med EU-lovgivningen, er det noget, som Venstre, når man på et tidspunkt kommer i regering igen, vil gøre til en prioritet at prøve at arbejde for at få ændret?
Mads Fuglede (V), 2020-12-10:
Det kræver, at vi får regeringsvagten, men jeg tror derudover godt, det er noget, vi kan rejse i EU-regi, og det vil jeg tage en snak med vores EU-parlamentarikere om, når vi har mulighed for det.
Jeg har haft nogle indledende samtaler med nogle af dem om det, men det er ikke noget, vi er blevet færdige med.
Peter Seier Christensen (NB), 2020-12-10:
Det lyder rigtig godt, så tak for det.
Så kan vi forhåbentlig få et lovforslag om det her igennem på et senere tidspunkt.
Marie Krarup (DF), 2020-12-10:
Ordføreren sagde, at det er overdrevet, at pengene går til islamisk mission.
Det mener jeg ikke det er, og hvis man har den mistanke – og Kristeligt Dagblad har faktisk afdækket det og set på, hvad det er, pengene går til – så mener jeg, at det må være rimeligt, ligegyldigt om man er enig i det eller ej, at forbrugeren får det at vide.
Og pengene går altså til islamiske organisationer, der udfører mission i Danmark, støtter moskéer.
Hvis man er modstander af det, synes jeg man skal have muligheden for at vælge det fra, og derfor skal der være en tydelig mærkning af, om det er halal eller ej.
Desuden mener jeg også, at der skal være større muligheder for producenter, der ikke foretager halalslagtning, altså at de får et større marked ved, at de andre bliver mærket med, at de er halal.
For der er mange – mig selv iberegnet – som virkelig gerne vil have lov til at købe noget, som jeg kan være sikker på ikke går til en yderligere islamisering af mit fædreland.
Kan ordføreren ikke godt se rimeligheden i det?