Ole Birk Olesen (LA), 2019-02-08:
Tak for det, og tak til Enhedslisten for forslaget.
Med B 74 foreslås det, at transport-, bygnings- og boligministeren i en 10-årig periode skal kunne tillade, at kommunerne, når de giver tilsagn til alment byggeri, kan godkende, at der foretages merinvesteringer ud over maksimumsbeløbet.
Dette gælder, når bygningen designes med henblik på demontering til fremtidig genanvendelse, eller når mindst 30 pct. af byggeriet opføres med genanvendte eller genanvendelige materialer.
Det er desuden en forudsætning, at merinvesteringen er totaløkonomisk rentabel.
Lad mig først slå fast, at hele formålet med at have almene boliger og at betale offentlig støtte til disse boliger er, at de skal kunne udlejes til en lavere leje, end hvis de ikke fik støtte.
Det må være et velkendt forhold.
Der findes i almenboligloven en særlig bestemmelse, som gør det muligt at give støtte til merinvesteringer, der går til etablering af almene boliger med en særlig høj energistandard, den såkaldte Energiramme 2020.
Det er dog et krav, at merinvesteringen er totaløkonomisk rentabel, altså at en eventuelt højere anskaffelsessum modsvares af lavere efterfølgende driftsudgifter.
Det sikrer, at lejen for beboerne alt i alt ikke bliver højere end i andet alment byggeri.
Lejernes betaling afhænger nemlig både af anskaffelsesudgiften og de efterfølgende udgifter til energi og øvrig drift.
Denne sammenkædning i den gældende lov af højere anskaffelsesudgifter og lavere efterfølgende driftsudgifter hænger logisk fint sammen, når vi taler om energiinvesteringer, der jo netop giver et lavere energiforbrug.
Men hvad er det, forslagsstillerne forestiller sig, når de foreslår, at det skal være muligt at få støtte til merinvesteringer, som opfylder bestemte krav vedrørende genanvendelse og samtidig er totaløkonomisk rentable?
Det må jo være, at man ved eksempelvis at genbruge mursten kan opføre en bygning, så den lettere kan skilles ad eller lignende, og at man samtidig kan sikre lavere udgifter til bygningens løbende drift.
Jeg må erkende, at denne sammenhæng ikke er indlysende logisk for mig.
Jeg er ikke umiddelbart bekendt med merinvesteringer vedrørende genanvendelse, som samtidig er totaløkonomisk rentable.
Når det er sagt, ser jeg positivt på, at man kan nyttiggøre f.eks. ældre mursten eller træværk i nyt byggeri, hvis det vel at mærke er sundhedsmæssigt og byggeteknisk forsvarligt.
Gøres det på den rigtige måde, kan disse genbrugsmaterialer være et nyttigt bidrag til et cirkulært og bæredygtigt byggeri.
Der er da heller ikke noget, som forhindrer f.eks. en almen boligorganisation i at arbejde med genanvendelse, hvis det sker inden for rammerne af de almindelige regler i bygningsreglementet om sikkert og sundt byggeri, og hvis byggeriet etableres inden for det normale maksimumbeløb for alment byggeri.
Det, jeg gerne vil stille mig skeptisk over for, er, at et sådant byggeri med en særlig genanvendelsesprofil skulle muliggøre lavere driftsudgifter end sædvanligt for almene boliger.
Det er min opfattelse, at vi mangler viden om genbrug og genanvendelse af byggematerialer i byggeri og de økonomiske fordele og ulemper.
Og sagen er, at hvis ikke de højere udgifter til etablering af boligerne modsvares af lavere udgifter til at drive dem, ja, så kommer lejerne samlet set til at betale en højere husleje.
Der mangler viden om, hvorvidt genbrugsløsningerne som anført i forslaget kan gennemføres totaløkonomisk rentabelt.
I nogle tilfælde kan genbrug og genanvendelse i nybyggeri skabe byggeri med et mindre ressourceforbrug og mindre miljøpåvirkning.
Men genbrug eller genanvendelse vil ikke altid være en bæredygtig løsning for totaløkonomien i byggeriet.
Jeg mener derfor, at der er behov for at undersøge nærmere, om det er muligt at opføre byggeri med øget genanvendelse og genbrug, som samtidig får en bedre totaløkonomi, som det foreslås med B 74.
Regeringen kan på den baggrund ikke støtte forslaget.