Pernille Vermund (NB), 2019-10-03:
Så står jeg her som nyvalgt til Folketinget, formand for et helt nyt parti, sat herind af danskere, som har vist mig tillid, og som forventer, at jeg løfter mit ansvar som folkevalgt, valgt af folket.
Kære kolleger, mange af jer kender mig ikke så godt endnu, og I kender måske heller ikke Nye Borgerlige så godt.
Det kommer I til.
Jeg vil fortælle jer om, hvem vi er, hvad vi står for, hvad der er vigtigt for os, og hvad vi vil kæmpe for at nå.
I udvalgsværelserne – og forhåbentlig også i forhandlingslokalerne – vil I møde mig eller et af vores tre andre folketingsmedlemmer, og I vil opleve, at vi måske ikke er helt som jer andre, men vi er reelle og konstruktive.
Så selv om danskerne har sammensat et Folketing med et massivt rødt flertal og det som borgerlig kan se en anelse sort ud for den fremtidige udvikling af vores dejlige land, har vi ikke tænkt os at sætte os over i et hjørne med korslagte arme.
Vi er ikke med på den værste, men vi er med på den bedste.
At få løst udlændingepolitikken fra bunden er for os i Nye Borgerlige den allervigtigste opgave.
For så forsvinder det Danmark, som vi kender og holder af.
I stedet for at fortsætte med flere lappeløsninger, insisterer vi på at gribe fat om nældens rod og løse problemerne fra bunden.
Der er tre beslutninger, som vi som lovgivere er nødt til at tage.
Vi er nødt til at sætte et stop for adgangen til spontan asyl i Danmark; vi er nødt til at sikre, at udlændinge i Danmark forsørger sig selv; og så er vi nødt til at sikre i lovgivningen, at kriminelle udlændinge udvises konsekvent og efter første dom.
Med De Radikale tæt på rorpinden i dansk politik og med Enhedslisten på bagsmækken bliver det ikke den letteste opgave i det her Folketing, men Nye Borgerlige er stiftet, fordi politikere på begge sider af den politiske midte i alt for mange år har nægtet at gøre det rigtige og det nødvendige, og vi kommer ikke til at ændre vores mission, fordi Folketinget er blevet rødt, eller fordi Radikale Venstre gik frem ved valget.
I kommer til at kende os som det parti, der siger, hvad vi vil gøre, og som gør det, vi siger.
Det forlanger vi af os selv.
Det har vi lovet vores vælgere.
Her på Christiansborg kalder I det ultimative krav.
Det gør jeg ikke.
Jeg kalder det at holde ord, og der er en vej frem.
Erkendelsen af, at asylsystemet er dysfunktionelt, og at udlændingepolitikken har gjort og fortsat gør stor skade på vores samfund og på vores tillidsbaserede folkestyre, breder sig.
Erkendelsen har også ramt Socialdemokratiet, og jeg blev glad, da statsministeren i sin åbningstale gentog, at hun vil sætte sig i spidsen for et nyt asylsystem, der afskaffer muligheden for at søge spontan asyl i Danmark.
Det er et første og et helt nødvendigt skridt, når vi skal redde vores folkelige nationale fællesskab.
Det burde være gennemført for længst af Venstreregeringen eller af VLAK-regeringen, men erkendelsen nåede jo desværre aldrig helt frem til hr. Lars Løkke Rasmussen i hans tid.
Nu har hr. Lars Løkke Rasmussen en fortid som formand i Venstre, og jeg håber, at hr. Jakob Ellemann-Jensen som ny formand ikke arver skyklapperne, men sammen med os vil presse på for at holde den socialdemokratiske regering fast på, at vi skal have stoppet for spontan asyl i Danmark.
Vi behøver ikke EU's godkendelse.
Vores udlændingepolitik er beskyttet af vores forbehold i EU-traktaten.
Vi behøver ikke at forlade FN's konventioner for at indføre et asylstop.
Det har Integrationsministeriet og den tidligere udlændinge- og integrationsminister fru Inger Støjberg forklaret flere gange.
Så et stop for spontan asyl i Danmark og et større dansk engagement i konflikternes nærområde kan klares i Folketinget med relativt simple lovændringer.
Vi har stor respekt for vores grundlov og for vores fælles danske værdier.
Der er ikke noget i grundloven, der tilsiger, at vi skal give statsborgerskab, hverken til den ene eller den anden.
Der står i grundloven, at det er Folketinget, der vedtager love om, hvem der skal have statsborgerskab i Danmark.
I forhold til friskoler er det allerede sådan i friskoleloven, at hvis en friskole baserer sig på udemokratiske værdier, så overholder den ikke friskoleloven.
Altså, en friskole skal allerede i dag være baseret på demokratiske værdier.
Og da islam og demokrati skråstreg frihed er to modsatrettede værdier, og da islam, hvor end islam vinder frem, fortrænger frihed og demokrati, så siger det sig selv, at man naturligvis ikke kan have friskoler, hvor der ikke er ligestilling mellem kønnene, eller hvor det i øvrigt er det islamiske syn på, ja, hvad skal man sige, de her grundlæggende værdier, der står øverst.