Katarina Ammitzbøll (KF), 2022-02-04:
Det er nemlig en fælles ambition og udfordring, for vi står alle sammen bag en klimaaftale.
Det er også derfor, at der er et så bredt fundament at tage afsæt i, i forhold til hvordan vi kommer i mål.
Det, som er udfordringen lige nu, er, at vi nu ser, at vi har meget høje energipriser.
Det er ikke sådan, at vi med det her forslag fuldstændig kunne have undgået det, altså ved at vi havde haft en hurtigere plan.
For vi ved godt, at det på vand jo nok kommer på den anden side af 2030.
Først og fremmest tak for en god debat her en fredag eftermiddag.
Det er dejligt at mærke engagementet.
Med hensyn til de høje energipriser vil jeg sige, at ja, de fleste danskere mærker nu konsekvenserne af, hvad energiknaphed betyder: høje energipriser.
Vi i Det Konservative Folkeparti har her fremsat et beslutningsforslag om at få udarbejdet en strategi, eller en plan kan man også sige, for produktion af vedvarende energi – hvor meget, hvor og hvordan – for at vi netop kan få opfyldt vores fælles mål om at få reduceret vores CO 2 -udledning med 70 pct. og også opnå vores delmål, selvfølgelig, i 2025.
Men det er så sandelig ikke kun for at opfylde vores politiske målsætninger; det er for at levere på vores fælles forpligtelse, også til den næste generation.
Så formålet med beslutningsforslaget er at få accelereret den grønne omstilling og ikke sætte den på pause, som vi lidt ser nu.
En plan er en forudsætning for at skabe ordentlige rammevilkår for erhvervslivet.
En plan for, hvor meget energi der skal produceres, er essentiel for at sikre en tilstrækkelig energiforsyning i fremtiden og for at sikre, at energipriserne ikke er så høje som himlen.
Kommer vi ikke med i det kapløb, mister vi en betydelig grøn styrkeposition.
Der skal tempo på elektrificeringen og på VE til at lave brint og øvrige power-to-x-produkter.
Ca. 70-80 pct. af omkostningerne ved at producere power-to-x er nemlig elprisen.
Hvis den er høj, kommer vi ingen vegne.
Vi risikerer at bruge en masse biomasse og fossile brændstoffer.
Vi risikerer at blive importører af power-to-x og produkter, men vi bliver eksportører af elektricitet.
Det kan blive både dyrt og koste negativt på CO 2 -reduktionen og være en gigantisk tabt mulighed.
Vi har længe efterlyst strategisk planlægning for den grønne omstilling, en kortlægning af modne teknologier og markedsdrevne løsninger, at der bliver set på tværs af sammenhænge, og at vi derefter får prioriteret indsats og ressourcer.
Det er ikke nok bare at have flotte mål i en finanslov.
Det ville man jo også normalt gøre ved en hvilken som helst større plan og omstilling.
Vi har haft en digital omstilling; nu er det den grønne.
Den skal vi ikke overlade tilfældigt til kommunerne uden at hjælpe til, tilfældigt til markedet uden at sætte ordentlige rammevilkår og tilfældigt til, om borgerne kommer til at stå med regningen.
Regeringen har fremlagt et klimaprogram med 24 beslutninger, der skal træffes, eller man kan sige problemer, der skal løses.
Vi har modtaget mange tekniske gennemgange og powerpointpræsentationer af, hvordan vi skal komme i mål.
Er det så ikke nok?
Nej, det er det ikke, for vi har brug for en plan, der samler det, og som ikke kun er mål og kalkulationer af potentielle CO 2 -reduktioner.
Udfordringen er, at flere forudsætninger for beregninger måske heller ikke holder stik, hvis vi ikke har billig grøn strøm nok.
F.eks. fik vi den 29. september en gennemgang af klimaprogrammet, og her står der, at elektrificeringsscenariet bygger på forudsætninger om relativt lave priser inden for power-to-x og en høj grad af elektrificering, bl.a. varmepumper og eldreven transport.
I FL 2022, regeringen og støttepartiernes finanslov, er også energiøerne, som vi bakker op om, indeholdt, men vi mangler jo stadig rammevilkårene og et klart udbud.
Der er udbygning af 2 GW vind, og der er mulighed for, at private udbydere kan opstille vindenergi; det er jo det sidste nye.
Men der er vetoret hos kommuner på land og 15 km fra kysten, og vi har ikke skabt incitamenter for kommunerne eller borgerne til at omfavne vindmøllerne.
I denne uge kunne jeg f.eks. læse, at et enigt byråd siger nej til vindmøller i Køge Bugt.