runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg tror, at jeg netop tog afstand fra identitetspolitikken – det håber jeg da blev hørt – så det er i hvert fald ikke meningen.
Men man kan jo godt være enig i noget af det og uenig i noget andet.
Det håber jeg at hr. Uffe Elbæk kan anerkende.
Og så hørte jeg faktisk så mange spørgsmål, at jeg umuligt kan nå at besvare dem på 8 sekunder, vil jeg sige.
Men jeg glæder mig til at diskutere det bagefter med hr. Uffe Elbæk.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2021-03-16:
Jo, men nu er der mange andre måder at finde tekster og i øvrigt også noder på end via den danske Højskolesangbog.
Vi lever i øvrigt også i en virkelighed, hvor bøgerne bliver færre og færre og nettet bliver mere og mere relevant.
Så det vil der altid være mulighed for, og jeg kan da kun opfordre spørgeren til selv at synge og viderebringe sange højt og bredt.
Og det har man jo gjort i mange, mange år.
Så det er jo ikke det, der skal definere, hvad det er, man giver videre.
Men det skal heller ikke være med til at definere, hvad der er vigtigt, for det må aldrig være en politisk centralistisk beslutning at bestemme, hvad der er rigtigt, og hvad der er forkert.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg ser absolut ikke, der er noget i vejen for, at man gør begge dele.
Det husker de.
Det skal vi da blive ved med.
Det er der da ikke noget i vejen for.
Men der er heller ikke noget i vejen for, at vi anerkender, at vi laver en kanon, hvor vi ønsker at gøre det, og der er den danske sangskat så vigtig, at vi sagtens kan gøre det.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Tak til ordføreren.
Jeg må indrømme, at jeg ikke kan forstå, hvordan det kan være liberal kulturpolitik, at vi skal konservere dele af kulturen, for at nogle finder det interessant.
Nu kender jeg jo også ordføreren som en mand rundet af folkeoplysningens organisationer.
Jeg har da ikke lært højskolesangene eller sangene i Salmebogen eller Arbejdersangbogen ved at læse dem på papir.
Jeg har jo lært dem ved at synge dem sammen med andre.
Er ordføreren ikke enig i, at det da vil være den bedste måde at sikre, at kulturarven bliver båret videre på, at vi får flere til at deltage i de selskaber, hvor vi synger?
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Men de er vel ikke hinandens modsætninger.
Det argument forstår jeg simpelt hen ikke, altså i forbindelse med at man gerne vil understrege noget, som er vigtigt i den tid, vi lever i – om det drejer sig om sangskatten, litteraturen eller nogle værker.
Jeg forstår ikke, hvordan de ting er hinandens modsætninger.
For en kanon er jo også noget, man udvikler hen over tid, og noget, som man kan tage fat i igen.
Men det er noget, der er med til at understrege, hvad der er vigtigt i den tid, vi lever i.
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Jeg prøvede i mit indlæg netop at anerkende, at kanonen kan give det her, som jeg kaldte konserverende, ved at man så her har en enhed.
Jeg synes, vi lever i en tid, hvor der mere er behov for, at vi bruger kulturen til at forme den fremtid, vi gerne vil have, end til at hylde den fortid, som vi jo har fået konsolideret; som jo lever og trives i det danske kulturliv.
For vi har netop brug for kulturen til at være med til at få os ind i en fremtid, der ikke bare er teknisk og mekanisk og produktivitets- og effektivitetsdrevet, men også er drevet af socialt sammenhold, af respekt for demokrati, af innovation og af bæredygtige løsninger.
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Tak for det.
Vi har i dag også en litteraturkanon, som jo er en kanon over de mest kendte forfattere, som underviserne, lærerne i folkeskolen, kan anvende, sådan at eleverne, vores børn, kommer igennem de mest kendte forfattere som Karen Blixen, Kierkegaard osv.
Og jeg kan ikke forstå ministerens argument om, at det er noget skidt med en kanon, fordi det er noget, som er statisk; jeg kan ikke helt huske udtrykket.
Altså, ser ministeren det ikke mere sådan, at en kanon kan være med til netop at definere den samtid, vi lever i, og at en kanon jo også kan udvikles over tid, men at den er med til at understrege den tid, vi lever i, med hensyn til hvad der er vigtigt at komme igennem, altså her for vores børn, men også hvad angår andre kanoner?
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Jeg prøvede netop i mit indlæg ikke at sige, at det er noget dårligt at lave en kanon.
Det er bare ikke der, hvor jeg synes det er vigtigst at lægge kræfterne.
Jeg synes jo netop, at Højskolesangbogen, når den også viser, at den bliver ved med at forny sig, så også bliver ved med at være relevant.
Jeg var med til at åbne en af de første højskoler i 50 år i Roskilde, og den sang, som Nephew skrev og opførte der, er også kommet med i »Højskolesangbogen«.
Det er da netop noget, der giver nye generationer af højskoleelever forbindelse til den nye udgave.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Man kan jo diskutere, om den lever og trives.
Jeg tror, at mange mennesker betragter »Højskolesangbogen« som der, hvor den danske sangskat hviler, og det gjorde den nok også indtil en 14.-15. version, hvorefter der jo virkelig gik internationalisme i den, må man sige.
Og det er der, hvor jeg mener og Dansk Folkeparti mener, at det, også oven på alt det her med corona, hvor der jo er blevet sunget meget og Phillip Faber er blevet folkeeje, kunne være relevant at have den samme proces omkring sangskatten, som vi har haft det med historien og demokratiet og Danmark osv.
Hvorfor er det noget dårligt?
Det forstår jeg simpelt hen ikke, minister.
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Jeg hører hr. Morten Messerschmidt sådan prøve at spørge, om jeg opfatter »Højskolesangbogen« som en slags kanon over den danske sangskat, og hvis jeg har udtrykt mig på en måde, så det kunne forstås sådan, så vil jeg gerne afkræfte det.
Jeg mener ikke, at »Højskolesangbogen« på den måde kan opfattes som en kanon over den danske sangskat.
Men den er en af de mange repræsentanter, hvor jeg i hvert fald har fundet min kærlighed til den danske sang.
Som kirkeminister vil jeg jo også gerne fremhæve Salmebogen, hvor der i hvert fald er rigtig, rigtig mange sange, som både er dybt forældede, men hvor der også med jævne mellemrum kommer nyskrevne sange, og jeg vil som socialdemokrat, der både har den gamle og den nye udgave af »Arbejdersangbogen« derhjemme, også sige, at der da også er sange, jeg savner, når de nye redaktioner kommer frem.
Men netop det, at der bliver ved med at blive skrevet nye sange, og at de finder vej ind til de her sangbøger, viser jo også, at den danske sangtradition lever og trives.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Jeg er egentlig enig i mange af de betragtninger, som kulturministeren gør sig, på nær det, at »Højskolesangbogen« skulle være en ramme for det, man kan sige er den danske sangskat i dag.
Hvis man sådan lader blikket løbe ned over de mange nye sange, der er kommet ind her i den 19. udgave, så vil man konstatere, at der er ganske mange sange, som bl.a. er skrevet på engelsk af folk, som jeg ikke engang er sikker på nogen sinde har befundet sig i Danmark – i hvert fald behersker de ikke det danske sprog; det føler jeg mig relativt overbevist om at kunne sige om både David Bowie, Hal David, Jonny Mitchell og Lou Reed – men jo også mange nyskrevne sange af både fru Margrethe Vestager, fru Dy Plambeck og søreme også Georg Metz og andre gode folk, og hvor man i hvert fald må sige, at det ikke er sange, der indtil videre har indfundet sig og er sunket fuldstændig ned i folkedybet og derfor er en del af den danske sangskat.
Og det er jo i det lys, jeg spørger, om ikke der ville være brug for – man kan godt kalde det konserverende, som ministeren siger, men jeg vil måske mere sige konsoliderende, for det skal jo selvfølgelig også være noget, som vi debatterer osv. –
en refleksion over, om den »Højskolesangbog«, som vi har i dag, fuldt ud afspejler den danske sangskat.
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Hvis der var tale om en kanon, der skulle prøve at tegne en fremtid, så tror jeg også, at vi kunne møde hinanden der.
Men alle de kanoner, jeg er stødt på, og det forslag, jeg i hvert fald så her i dag, handlede netop om at skabe et udvalg af det, der er produceret.
Jeg synes, at vi er et sted, hvor vi har fundet sammen om, hvad der sådan »inderst er os og vort« – for nu at citere en god dansk sang.
Vi ved godt, hvad det er.
Vi har en stærk kultur.
Nu skal vi bruge den kultur til at forme fremtiden.
Kulturen er andet end at hylde det, vi har lavet; det er også at kigge fremad.
Bruno Jerup (EL), 2021-03-16:
Det vil jeg slet ikke udelukke, overhovedet.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Så en førsteårsstuderende, hvis primære virksomhed er en dematerialisering af en gipsbuste, mener hr. Bruno Jerup vil kunne være en forøgelse af det faglige niveau i den bestyrelse, han gerne vil sammensætte, hvis vedkommende blev valgt ind i den?
Bruno Jerup (EL), 2021-03-16:
Det kan gøres på mange måder.
Den bestyrelse, vi foreslår, består både af nogle folk, der er faglige, men den består også af nogle studerende, og det er jo studerende, som rent faktisk også arbejder fagligt.
En del af det at studere er jo også at arbejde fagligt, og derfor har de studerende også selv en faglig tilgang til det studium, til det, de skal lave, sammen med de ansatte, som har et arbejde, som er fagligt.
Men når det er sådan, at de sidder i bestyrelsen, har de også en faglig tilgang til, hvad det er, de som ansatte skal lave, og hvad det er, de skal lave sammen med de studerende.
Så det går fuldstændig hånd i hånd, og jeg ser ikke nogen modsætning der.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Kunne han elaborere lidt over, hvordan de folk sådan kunne hæve det faglige niveau, for jeg noterede mig i hvert fald, at det var det, der var ærindet ved at få de studerende ind i bestyrelsen.
Uffe Elbæk (UFG), 2021-03-16:
Nye Borgerlige skal simpelt hen have prisen for den bedste bemærkning i løbet af de her 3-4 timers debat.
, fordi I jo sætter det på spidsen og siger, at det er vigtigt med en faglig bestyrelse og ikke en politisk udpeget bestyrelse.
Og ud over det siger I også, at det er vigtigt, at de studerende og medarbejderne selvfølgelig har sæde i bestyrelsen.
Så fra Frie Grønnes side bakker vi fuldstændig op om intentionerne i forslaget.
Det, som jeg dog virkelig godt kunne ønske, var, at begge forslagsstillere tog et godt møde med kulturministeren og fandt ud af, hvordan pokker man lander det her på en begavet måde, i forhold til at der rent faktisk er sat et undersøgelsesarbejde i gang.
Så selv om man selvfølgelig gerne vil have, at tingene går så hurtigt, som man har ambitioner om, så tænker jeg: Ej, hvor ville jeg gerne have, at de to forslagsstillere tog et møde med ministeren og fandt ud af, hvordan man lander det her på en begavet måde.
Så det skal være min anbefaling.
Så vil jeg sige, at den her debat virkelig også har været interessant for mig, fordi nogle af dem, der støtter det oprindelige forslag fra hr. Kim Valentin, jo heroppe fra talerstolen i den grad har udvist en, i min optik, identitetspolitisk dogmatisme på et niveau, som jeg ikke synes jeg har hørt før – altså en sindelagskontrol og en vilje til at definere, hvad det er, der skal undervises i på vores uddannelsesinstitutioner, hvilke teorier man skal bruge, og hvad man kan acceptere, og hvad man ikke kan acceptere.
Og hr. Morten Messerschmidt stod her og sagde, at der ikke skulle være studenterrepræsentanter og medarbejderrepræsentanter i den kommende bestyrelse, fordi de havde nogle holdninger, som Dansk Folkeparti ikke kunne acceptere.
Altså, hvis man lige tager det ind, så er det så vild en udtalelse.
Så hvis der er nogen, der bedriver identitetspolitik lige nu, så er det det nye politiske makkerpar hr. Henrik Dahl og hr. Morten Messerschmidt, og det synes jeg skal siges klart og tydeligt, for ellers synes jeg, at der på tværs af partierne har været en meget sober tilgang.
Og selv om der kan være nuancer, så ønsker vi alle sammen en stærk, god faglig bestyrelse på Kunstakademiet og eventuelt også på de andre kunstuddannelser.
Men med det, der skete med de udsagn fra hr. Morten Messerschmidt og hr. Henrik Dahl, er det i hvert fald tydeligt, at der er en meget, meget stærk identitetspolitisk nationalkonservativ stemme, som har sindelagskontrol for øje.
Så skarpt vil jeg sige det.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Jamen jeg er da meget bekymret for den fælles offentlighed, som er ved at krakelere, fordi hver eneste techgigant har sit eget ekkokammer til hver af os, og de mange streamingtjenester gør, at vi aldrig nogen sinde ser det samme længere.
Det er lige præcis derfor, at den her regering har valgt at styrke Danmarks Radio i forhold til de besparelser, som den tidligere regering ville gennemføre på Danmarks Radio.
Vi har nemlig brug for at styrke den fælles offentlighed, så vi har noget at have en fælles samtale om.
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Efterhånden ser vi jo serier hver for sig f.eks. på Netflix, og der er ikke så meget, vi er fælles om, og sådan et litteraturopslagsværk er jo netop noget, vi kan være fælles om.
Vi snakker 10 års skolegang, så der er jo stadig frihed til den enkelte lærer, men der er bare noget, vi skal være fælles om, netop for at vi stadig kan have et fællesskab.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Det kan jeg godt forstå det er.
Det bliver bare aldrig socialdemokratisk kulturpolitik, og det bliver i særdeleshed aldrig socialdemokratisk uddannelsespolitik, at vi skal sidde herinde i et eller andet udvalg udpeget af politikerne i København og beslutte, hvad børn i hele Danmark skal læse i deres folkeskoletid.
Det er jo derfor, vi uddanner verdens bedste skolelærere – for at de netop kan udvælge indholdet til eleverne, så det passer dertil, hvor de er i deres dannelsesrejse.
Jeg tror, der vil være nogle bøger, som er mere relevante for børn i dele af landet at læse end andre bøger i andre dele af landet, fordi det passer ind, hvor de er i netop deres liv.
Hvad der vil være relevant i deres samtid, og hvad der vil give mening i dannelsen af dem til hele mennesker, overlader jeg meget, meget trygt til vores folkeskolelærere at kuratere for eleverne.
Det er jo den tradition, vi har i Danmark, for, hvordan vi driver skole- og uddannelsespolitik, nemlig at vi ikke sidder herinde og har alle mulige diskussioner om, hvad der skal være pensum og ikke skal være pensum.
Det var den dør, man åbnede med de kanoner, som de tidligere borgerlige regeringer har indført, og jeg synes simpelt hen, det er at udfordre en skoletradition, vi ellers har meget grund til at være meget stolte af.
Birgitte Bergman (KF), 2021-03-16:
Undskyld, formand.
Jeg blev lidt nysgerrig efter det sidste, som ordføreren nævner.
Det her med, at kanon ikke er groet i Socialdemokratiets baghave: Nej, jeg er superglad for, at den er groet i vores baghave.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om ordføreren ikke, når vi snakker om litteraturkanonen, anerkender det, at der er sat ord på, hvilke forfatterskaber som er vigtige for vores børn at møde igennem deres 9- eller 10-årige skolegang, og det at sikre, at alle elever møder netop de forfatterskaber – Karen Blixen, Søren Kierkegaard osv. – altså det, at vi har den her fælles forståelse.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre noget om.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Altså, idéen om kanon er hverken groet i min eller Socialdemokratiets baghave.
Den gror længere ovre.
Det er jo, fordi vi helt ærligt også synes, det er noget smagsdommeri.
Og når man så i øvrigt har blandet folkeskolen ind i det og jo dermed også fuldstændig brudt med den metodefrihed, som gælder i folkeskolen, synes jeg først, det bliver noget værre noget rent ud sagt, man har fået skabt med de der kanoner.
Den fejl synes jeg ikke vi skal gentage med sangene.
Men jeg synes da, hr. Morten Messerschmidt lyder til at have rigtig mange gode idéer til, hvordan man kunne engagere danskere i en samtale om vores sangskat, og dem synes jeg da han skal give til Folkehøjskolernes Forening – idéer til, hvordan de, næste gang de skal udgive Højskolesangbogen, kunne engagere flere danskere i den samtale om, hvilke sange der skal være i vores fælles sangskat.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
Men det er jo netop i den situation, at man skal have diskussionen, den folkelige diskussion.
Det er første gang, jeg hører, at demokrati i litteratur- og danmarkskanonerne skulle være et brud på armslængdeprincippet.
Jeg troede normalt, det handlede om offentlig forvaltning.
Men lad så endelig det ligge, hvis vi ser forskelligt også på det.
Da eksempelvis Danmarkskanonen kom på banen, var der jo knap 2.500 forslag til værdier, der kom ind, og som man så diskuterede og havde en bred folkelig debat om.
Hvorfor ikke gøre det samme netop nu, hvor sangen står så stærkt?
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Tak til ministeren.
Jeg har lyttet meget efter, hvad ministeren har sagt, og der er nogle ting, jeg ganske simpelt hen undres over.
Det er, som om ministeren er en lille smule bange for at anerkende noget, der er rigtig godt, for når man gør det, siger man også, at alt det andet ikke er så godt som det, man siger er det bedste.
Det må man jo aldrig være bange for, slet ikke som kulturminister.
Kulturen uddeler selv priser hvert eneste år på så at sige alle områder.
Det er jo en måde ligesom at udvikle sig på, det er en måde at skabe fremtiden på, som ministeren selv siger.
Vi skaber fremtiden ved også at måle os på alt det gode, vi har skabt tidligere.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-03-16:
At det skulle have noget med armslængdeprincippet at gøre at gennemføre en kanon i den danske sangskat, tror jeg vi bare skal forbigå i tavshed.
Det vil ikke stå på hr. Kasper Sand Kjærs cv som en af de mest prangende illustrationer.
Det, vi taler om her, er jo at gennemføre den samme debat, diskussion, som man har gjort i så mange andre sammenhænge, og hvis hr. Kasper Sand Kjærs primære opposition til det forslag er, at vi jo har Højskolesangbogen og Arbejdersangbogen og så vistnok også Salmebogen, som hr. Kasper Sand Kjær så ikke frekventerer så hyppigt, kan jeg forstå, er det så egentlig nok?
Det kan jo selvfølgelig være, at det er på grund af hr. Kasper Sand Kjærs sjældne opslag i Salmebogen, at det ikke har slået ham, at det, som med en meget voldsom manøvre er taget ud af højskolesangbogen – altså en stor andel af de 150 sange, som er fjernet i den 19. udgave – netop er salmerne, og at Højskolesangbogen derfor giver et indtryk af, at kristendommen ikke spiller nogen lige så stor rolle i dansk kulturliv, som det gjorde i den 18. udgave.
Vil hr. Kasper Sand Kjær så fastholde sit synspunkt om, at de tre bøger, han nævnte, sådan tilsammen er tilstrækkeligt til at udgøre den danske sangskat?
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Det er i hvert fald tankevækkende, at kanon jo netop startede som et konservativt projekt med en konservativ kulturminister og dermed netop har den her konserverende tilgang i sig.
Derfor synes jeg også, det er helt fair, at Dansk Folkeparti, som også har en konservativ åre i sig, bringer det på banen.
Men Venstre, Danmarks Liberale Parti, der jo netop også plejer at stå for udvikling og det folkelige og det med at lade tingene finde deres veje selv, vil nu også gerne ind på sådan en mere, hvad kan man sige også ekskluderende måde at gå til kulturen på.
Det håber jeg vi kan finde hinanden i i en debat bagefter.
Christian Juhl (EL), 2021-03-16:
Tak for det.
Det er ikke noget spørgsmål, men en kort kommentar.
Jeg vil bare sige, at vi hørte fra det gammelliberale parti og ordføreren, at kulturen uddeler priser hvert år og finder de bedste.
Det ordnede man dengang, og så viste det sig jo, om vi kunne lide dem, ved at vi blev ved med at synge dem, eller de ikke blev sunget længere og blev glemt.
Det er jo sådan en demokratisk udvælgelsesproces, som vel er bedre, end at nogle kloge folk skulle sige, at det absolut er dem her, vi skal gemme.
Det må befolkningen vel bestemme.
Jeg synes, det er en besynderlig holdning, og det ligner smagsdommeri at skulle have sådan en kanon.
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Jeg kan slet ikke forstå, hvordan du kan læse det ind i det, jeg siger.
Jeg anerkender alle dem, der er de allerbedste til at lave noget kunst som kunstnere eller skabe en kulturel begivenhed, der begejstrer, der udfordrer, der samler, der bringer os videre.
Det vil jeg gerne anerkende, altså dem, der er det bedste til det, men hvilken måde de gør det på, hvilken form det har, vil jeg gerne overlade til andre.
Så kunne jeg selvfølgelig facilitere, som spørgeren er inde på, men det er jo også et spørgsmål om, hvad man vil bruge sine kræfter på.
Jeg vil gerne give danskerne det indtryk, at kulturen her er det, den altid har været, netop et sted, hvor de kan blive mere end publikum i deres eget liv.
Det vil jeg hellere bruge kræfterne på end at lave en kanon.
Kim Valentin (V), 2021-03-16:
Jeg har ingen forventninger om, at ministeren skal være den, der bedømmer, men jeg har en forventning om, at det er ministeren, der faciliterer dem, der er gode til at gøre det; det har jeg da en forventning om.
Det må jo være en ministers opgave at gøre det en gang imellem, ikke hele tiden, for ministeren skal selvfølgelig også facilitere det brede, altså alt, hvad der lever ude i folkesjælen.
Men der er jo også det bedste – der er både det brede og det bedste, og man skal jo ikke kun kigge på den ene ting.
Derfor må man ikke være bange for anerkendelse.
Joy Mogensen (S), 2021-03-16:
Meget gerne, for det giver mig anledning til at rette en, har jeg konstateret, meget udbredt opfattelse af, hvad det vil sige at være kulturminister, nemlig at man skulle være sådan en overordnet kulturanmelder.
Det er jeg ikke, og jeg vil aldrig nogen sinde lægge det til grund for mit arbejde, i særdeleshed ikke som kulturminister, fordi kulturen jo netop skal være mangfoldig.
Jeg kommer aldrig til at blive særlig god til hverken at kaste eller gribe en bold, men hvis det er det, der gør, at folk kommer ind i foreningslivet, har jeg respekt for det, så vil jeg gerne støtte det, så vil jeg gerne fremme det.
Det er ikke al musik, jeg forstår, men hvis det er det, der gør, at der er nogen, der tror, at de kan blive mere end publikum i deres eget liv, så vil jeg gerne støtte det, så vil jeg gerne fremme det.
Jeg skal da ikke stå her og sige, hvad der er det bedste, eller hvad der er skidt.
Det er der nok af anmeldere i diverse kulturprogrammer der kan gøre.
Jeg står her, fordi jeg tror på, at kulturen er helt vigtig, for at vores samfund er mere end produktivitet og effektivitet; det er også et menneskesyn, og det er mangfoldigt ligesom demokratiet.
Kasper Sand Kjær (S), 2021-03-16:
Nu var det de tre sangbøger, som jeg lige sådan kom i tanker om, da jeg skrev min tale til i dag.
Der findes jo mange derude.
Der er jo rigtig mange foreninger og organisationer i det her land, som har hver deres sangbog, og de udgør vel på en eller anden måde tilsammen vores sangskat.
Nu er det måske bare de tre sangbøger, jeg lige sådan selv har frekventeret, og ærligt nok Salmebogen som den, jeg har sunget mindst fra.
Men ja, jeg synes da, at de tre sangbøger er et udmærket bud på, hvad der sådan som et hele rummer den danske sangskat.
Men må jeg ikke bare anholde, at det her ikke skulle handle om armslængdeprincip, for det synes jeg da i den grad det gør.
At vi rykker det at sidde og lave smagsdommeri over, hvilke sange der er bedre end andre, herind og på en eller anden måde gør det til et anliggende for os som politikere at forholde os til, hvem vi vil udpege til et udvalg, og dermed jo også til, hvilke holdninger de skal lægge ned over arbejdet med at udvælge sange, synes jeg da er et brud med armslængdeprincippet.
Vi har da aldrig – i hvert fald i nogen tid, jeg kan huske – talt så meget om at det at synge og alt det, det kan, og de forskellige sangbøger.
Rasmus Nordqvist (SF), 2021-03-17:
Men jeg ved jo også, at ministeren er så skarp og klog, at han ved, at man ikke kan satse på alt hundrede procent hele tiden – man skal tage nogle valg.
Og det er egentlig det, jeg spørger ministeren om, altså om ministeren vil være med til at lave de prioriteringer, der gør, at vi opprioriterer det, så det ikke kun er i forhold til alle de dygtige iværksættere, vi allerede har inden for de plantebaserede fødevarer, men at vi får mere med, at vi får hele forædlingen med, at vi får skabt arbejdspladser osv.
Det kræver investeringer i større stil, end man har set, og da vi allerede bruger mange penge på det, kunne man så forestille sig at flytte midler?