Carsten Kissmeyer (V), 2020-11-06:
Tak for ordet.
Det, vi skal i dag, er jo at behandle, som det tidligere er blevet omtalt, lovforslaget, som implementerer elmarkedsdirektivet.
Det skal være gennemført i dansk ret senest her den 1. januar 2021, så det er jo lige om lidt.
Formålet med direktivet er at videreudvikle elmarkedsmodellen og skabe en forbrugerdrevet grøn omstilling, og det, der er det afgørende her, er jo, at der bliver fri og lige adgang for dem, der leverer strøm ind i et system, hvor der er nogle, der driver elnettet, og det skal så være dem, der, om jeg så må sige, leverer motorvejen og sidevejene til at levere strøm.
Så skal der være nogle, der kan levere strømmen ind, og det synes vi i Venstre er rigtig, rigtig godt.
For i Venstre er vi glade for, at noget bliver markedsdrevet, og en markedsdrevet grøn omstilling tror vi på er det allerallervigtigste og bedste redskab i den her sammenhæng.
Så i Venstre kan vi sige, at vi har svært ved at være imod det her som liberale, og vi er rigtig glade for, at det ser ud til, vi kan indføre det på en god måde.
Det er ret teknisk; der sker ret mange ændringer, og det, der sker, er, at man enten foreslår konkrete ændringer af loven, eller at der gives bemyndigelse til at udstede en række bekendtgørelser.
Der er tale om betydelige ændringer, og jeg vil bare lige nævne nogle ganske få af dem.
Der vil blive fastsat regler for aktive kunder, borgerenergifællesskaber og det, vi kalder aggregatorer – det er sådan nogle, der samler energi.
Distributionsvirksomheder skal optræde som neutrale markedsformidlere ved anskaffelse af elektricitet til dækning af nettab efter gennemsigtige ikkediskriminerende markedsbaserede metoder.
Det lyder noget teknisk, men når man sender strøm igennem ledninger, er det sådan, at der forsvinder noget af strømmen, og den strøm, der forsvinder, skal kunderne være med til at betale, og det skal vi så gøre efter en markedsmodel, hvor netselskabet ikke kan tjene lidt ekstra på at snyde med prisen på det.
Så skal der være forbud mod, at transmissionsvirksomheder, energinet og distributionsvirksomheder må eje, drive og forvalte eller udvikle energilagringsanlæg, og det betyder altså, at det også bliver markedet, der skal sørge for det.
Så er det sådan, at det er vigtigt, at distributionsselskaberne rent faktisk er i stand til at transportere de større mængder af strøm, der vil være i den omstilling – den grønne omstilling – vi står over for.
Så hvert andet år skal de offentliggøre udbygningsplaner, så dem, der kigger på det, kan se, at det rent faktisk kan lade sig gøre at transportere den mængde strøm, vi har brug for.
Så er der også noget med, at distributionsvirksomhederne faktisk skal have de menneskelige ressourcer, og det vil sige, at de selv skal have knowhow om, hvordan man driver det her, så de ikke kommer i lommen på nogen andre.
I Venstre støtter vi forslaget, men vi har dog nogle enkelte ting, vi godt lige vil gøre opmærksom på.
Selve tariffastsættelsen er i den her model noget af det, vi kan være en lille smule nervøse ved.
Der kan godt være elproduktionsselskaber, der gerne vil lave deres egen ledning hen til en stor fabrik eller lignende.
Det synes vi normalt ikke vil være hensigtsmæssigt.
Vi synes, at det offentlige net skal være det, der tilbyder transmission af strøm, også for aftaler mellem en udbyder og en kunde, men forudsætningen er selvfølgelig, at tarifferne er rimelige, og derfor vil vi gerne opfordre ministeren til at kigge på en model, hvor vi sikrer, at de tariffer, der rent faktisk kommer på nettet, bliver tariffer, der – i gåseøjne – sådan set kan konkurrere med det at lave en egen ledning.
Der skal selvfølgelig være en samfundsøkonomisk vurdering af det også.
Det håber vi på at ministeren vil se på.