Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2023-04-18:
Det her lovforslag – som i parentes bemærket også er ministerens første, tillykke med det –
I virkeligheden handler det om noget af det mest fundamentale, som vi beskæftiger os med herinde, nemlig forholdet mellem borger og stat, hvad staten kan kræve af borgerne, hvad borgeren kan kræve af staten, hvad man kan trække ned over hovedet på borgerne, og hvad vi kan forvente af hinanden for at få vores samfund til at fungere.
De store spørgsmål kalder jo på, at man får en balanceret tilgang til de her ting.
Jeg har måske været sådan en politiker, som flere har syntes var en del af en bekymringskaravane.
Og det er til dels også rigtigt nok, men jeg får rigtig, rigtig mange mails og henvendelser fra ældre, der græder og siger: Jeg føler mig som en david mod goliat.
Jeg føler mig dum.
Jeg føler, at jeg ikke kan finde ud af det.
Jeg føler, at jeg er blevet hægtet af.
Hvorfor kan jeg ikke få lov at tale med et menneske?
Det kan være folk, der har forskellige udviklingsproblemer, men også unge, der måske bruger rigtig meget tid på TikTok eller Instagram eller andet, men som simpelt hen bare ikke rigtig forstår det system og den infrastruktur, som er sat op, og føler sig fremmedgjort.
Fremmedgjort er faktisk måske det, som jeg har oplevet at folk, der er frustrerede over det her, mest føler sig – måske brugt med nogle andre ord.
Sidste sommer havde Politiken en lang artikelserie om digitalt udsatte.
Med digitalt udsatte tænker man måske på sådan nogle, som ikke har en telefon eller har en typisk ældretelefon, som min mormor har, altså sådan en, der lige kan ringe op og skrive.
Men det er jo en meget bredere vifte af mennesker end det.
Der er forskellige vurderinger af, hvor mange der er tale om.
Det er 17-22 pct. ifølge KL og Digitaliseringsstyrelsen.
Og ifølge tænketanken Justitia er det op mod 25 pct. Når der er usikkerhed omkring de her tal, er det måske også, fordi man kan være på et socialt medie og samtidig have svært ved at forstå den juridiske lingo, der er i mange af de her systemer.
Eller man bakser med at få installeret sit MitID på en ny telefon, hvis den gamle er blevet stjålet.
Hvis nogen af jer har prøvet det eller har hørt om nogen, der har prøvet det, vil jeg sige: Hold da op!
Når jeg taler om de her ting lidt overordnet først, er det, fordi jeg hele tiden vender tilbage til, hvad forholdet mellem borger og stat skal handle om.
Jeg synes personligt, at det er rigtig rart, at vi har den grad af digitalisering, som vi har.
Jeg synes, det er rart, at jeg kan ordne rigtig mange ting over min telefon.
Det tror jeg også at rigtig mange synes.
Men jeg synes, at det med grundessensen i, hvad vi kræver at borgerne skal kunne – at de skal eje en telefon for at være borger i et land – er gået for vidt.
Derfor er det her lovforslag ét skridt i den retning.
Jeg tror ikke på, at borgerservice vil blive rendt over ende af millioner af danskere, fordi man har en ret til at være borger, selv om man ikke vil eller kan bruge digitale selvbetjeningsløsninger.
Det tror jeg ikke på.
Langt de fleste af os synes faktisk, at mange af de her ting er smarte, tidsbesparende og andet.
Men vi skal holde fokus på, at man skal have ret til at være borger i det her land, også uden at det ødelægger ens nattesøvn, fordi man f.eks. simpelt hen ikke kan overskue digital post.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at der er hundredtusindvis af mennesker, som føler sig dumme, umyndiggjorte og fremmedgjorte, fordi vi stiller nogle krav til dem.
Rigtig mange af os gør god brug af det.
Men det skal være en service og et tilbud og ikke en pligt.
Derfor vil jeg gerne lige, fordi jeg kun har 6 sekunder tilbage, henvise til alle de mange høringssvar, der er kommet fra organisationer, der siger, at det er et godt skridt, men at det ikke er godt nok.