Finn Sørensen (EL), 2017-03-03:
Tak til Dansk Folkeparti for at indkalde til den her forespørgsel, der jo også har affødt en livlig og faktisk meget interessant og vigtig debat.
Årsagen til, at vi diskuterer det i dag, er jo ene og alene, at EU-Domstolen har blandet sig i spørgsmålet om, hvem der skal have adgang til den danske SU.
Det er selvfølgelig i sig selv uholdbart, at EU-Domstolen har magt til det.
Men lad mig først slå fast med syvtommersøm – især til mange af de unge mennesker, der sidder og lytter på – at i Enhedslisten synes vi, at det er rigtig godt, at der kommer udlændinge her til landet for at studere, uanset hvor de kommer fra, og uanset om de fra start af kan tale dansk eller ej.
De kan lære noget af os, vi kan lære noget af dem, og vi skal da tage det som en kompliment til det danske uddannelsessystem, at de gerne vil være en del af det.
Men det betyder altså ikke, at vi automatisk skal betale SU til dem alle sammen.
Vores grundholdning er, at hvert land må sørge for sine studerende.
Der kan så være situationer, hvor de udenlandske studerende har fået en fastere tilknytning til Danmark, som gør det rimeligt, at vi også betaler deres SU, men det er altså noget, som det danske Folketing skal beslutte.
Det skal ikke besluttes i EU eller nogen som helst andre steder.
Samtidig ser vi jo, at den fortolkning, Domstolen har lavet, udfordrer det danske skattefinansierede velfærdssystem.
Domstolens afgørelse betyder nemlig, at blot du har 10-12 timers fritidsarbejde om ugen, kan du opnå status af vandrende arbejdstager og dermed opnå ret til danske velfærdsydelser, herunder SU på lige fod med herboende.
Retten omfatter jo også retten til at tage dansk SU med til andre EU- og EØS-lande.
Der kræves dog en fastere tilknytning.
Dommen har resulteret i, at antallet af vandrende arbejdstagere fra disse lande, der samtidig modtager SU, i løbet af 3 år er vokset fra ca. 500 til ca. 5.500 i fuldtidspersoner.
Det er jo ikke holdbart, og det er alle sådan set enige om – de fleste i hvert fald, tror jeg.
Hvis Folketinget selv skulle have bestemt det, havde vi jo nok heller ikke vedtaget en regel, der havde de konsekvenser.
Så havde vi jo nok fastholdt det, som Folketinget enstemmigt vedtog i 2002, og som stadig væk gælder for udenlandske studerende fra tredjelande, nemlig et arbejdskrav på 2 år, 2 års arbejde med minimum 30 timer om ugen, og det er jo det, man kalder fuldtidsarbejde.
Den forskelsbehandling er jo ikke holdbar.
Det er heller ikke holdbart, hvis væksten i vandrende arbejdstagere, der modtager SU, fører til yderligere nedskæringer i det danske SU-system, der i forvejen er hårdt ramt af det seneste forlig, som forligspartierne indgik, hvor man sparede 2,2 mia. kr.
Noget tyder på, at EU-reglerne også i det her tilfælde kan bruges til social dumping.
Jeg tænker på TV 2's afsløring i maj 2016, hvor tre udenlandske studerende stod frem.
En af dem fortalte, hvordan arbejdsgiveren havde presset hende.
Jeg hjælper dig med at få SU, men lønnen, jeg overfører til din bankkonto, vil jeg have tilbage igen.
TV 2's egen måling viste, at 38 pct. af de udenlandske studerende kendte til dette problem.
Det skal vi jo simpelt hen have undersøgt.
Hvad er omfanget, hvordan skærper vi kontrollen med den slags fuskerfirmaer og arbejdsgivere, der kun er ude på at snyde?
Det helt grundlæggende problem er jo, at EU blander sig i, hvem der skal have ret til danske velfærdsydelser.
En god løsning på det var jo at kræve en dansk undtagelse på det her område fra EU-reglerne.
Desværre må vi jo nok erkende, at det kan vi ikke få flertal for her i Folketinget, så vi vil foreslå noget knap så vidtgående, i håb om at det måske kan vinde flertal.
Årsagen til problemet er jo Domstolens fortolkning af begrebet vandrende arbejdstager.
Domstolen har fortolket det sådan, at man kan opnå status og dermed adgang til dansk SU med disse få timers fritidsarbejde, og det er uholdbart.
Jeg vil derfor oplæse følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at EU-reglerne om vandrende arbejdstageres adgang til SU har medført en uholdbar stigning i antallet af SU-modtagere fra EU-/EØS-lande.
Folketinget afviser, at de øgede udgifter skal finansieres ved at forringe SU-systemet eller antallet af uddannelser.
Folketinget opfordrer regeringen til at iværksætte en undersøgelse af omfanget og fremlægge forslag til, hvordan man kan styrke kontrollen med virksomhederne på dette område.
Folketinget konstaterer, at en væsentlig årsag til problemerne er uklare og utilstrækkelige regler om vandrende arbejdstageres ret til velfærdsydelser.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at fremlægge forslag til at klargøre dette til drøftelse i Folketinget med henblik på at rejse spørgsmålet i EU.«