runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-03-26:
Tak for det.
Jeg tager det som et løfte om, at der vil blive gjort noget for barsel til selvstændige, hvis der kommer en socialdemokratisk ledet regering, og det vil vi i alt fald bakke op om.
Det er rigtig, rigtig vigtigt.
Der er også et andet spørgsmål.
For ordføreren var også inde på ligeløn og de udfordringer og det kønsopdelte arbejdsmarked og det kønsopdelte uddannelsesvalg.
Men der er jo en enkelt ting, som også er ret let at gå til, som også blev aflyst, nemlig den kønsopdelte lønstatistik, også ned til mindre grupper af virksomheder, og det handler helt banalt om åbenhed.
Det har vi ikke i dag, men det er en af måderne til at få belyst lønforskellene og derfor også gjort noget ved dem på.
Det er svært at være imod viden, synes vi i Radikale Venstre, men det synes at være tilfældet.
Vil ordføreren også der tilslutte sig ønsket om at få lønstatistik nedbrudt på mindre grupper?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-26:
Tak for det.
Vi havde jo for nogle år siden et satspuljeprojekt, som havde fokus på at få noget metodeudvikling, hvor man skulle se på: Hvad kan det gøre for voldsramte kvinder – det var det i det her tilfælde, men det kunne lige så godt have været voldsramte mænd – hvis man får et tilbud om gratis og akut psykologhjælp?
Og efter at det her projekt havde kørt i 5 år – som det faktisk endte med at gøre – var der to tydelige konklusioner.
Den ene var, at kvinderne, der tog imod det her tilbud, blev bedre til at bryde med volden – det blev simpelt hen dokumenteret – og den anden var, at dem, som havde børn, blev bedre til at være der for deres børn.
Projektet koster 4 mio. kr. om året, altså tilbuddet om ikke bare gratis, men også akut psykologhjælp til voldsramte.
Kunne det ikke være spændende, hvis vi kunne indføre det til alle på krisecentrene – voldsramte kvinder såvel som mænd?
Det er småpenge i det store billede, men det kunne være en fantastisk hjælp.
Det kan jeg svare meget kort på: Ja, det vil jeg gerne være med til.
For jeg oplever, at vi har et uløst problem, og der var jo en del gode intentioner hos vores tidligere regering, også på ligestillingsområdet.
Noget blev ændret undervejs, og noget blev gennemført, men nåede slet ikke at blive implementeret, og så blev det rullet tilbage af den regering, vi har nu.
Så der er nogle ting, som man – som jeg ser det – kan justere lidt på, og som måske lige skal en tur på værkstedet, det politiske værksted, men som ellers i virkeligheden kan blive foldet ud igen.
Præcis hvordan modellen skal løses, er måske ikke det vigtigste, men det at have det som en politisk intention, altså det at kunne spotte det problem og have som et politisk ønske at udarbejde en model eller to modeller, eller hvad det nu skal være, for at komme det her problem til livs, må være det vigtige.
Den opfattelse deler jeg med den radikale ordfører.
Til en start: Jeg har ikke mandat til at give løfter, og jeg har heller ikke noget ønske om at give løfter i dag.
Udfordringen er jo, at man så også skal leve op til dem, og det kræver jo både det ene og det andet.
Så det hører du i hvert fald ikke fra mig.
Men jeg kan sige, hvor jeg står, og hvad jeg arbejder efter.
I forhold til kønsopdelte lønstatistikker var det jo en af de love, som var på vej, men som blev rullet tilbage, og jeg tror, vi skal have kigget på det igen og få det udbredt til at dække flere virksomheder.
Vi kan jo se, at der, hvor løngabet særlig var en udfordring – det var jo det, som lønkommissionen viste i sin tid, i 2011 – var på mellemstore virksomheder.
Så at få det udbredt til det og dele information er et mål for mig.
Jeg synes, kunsten, når man laver ligestillingspolitik, er at få det til at forene sig med de andre politikområder.
For det er i virkeligheden nemt nok at lave en enormt skrap ligestillingslov på rigtig mange områder, men hvis man gør som i Norge, betyder det, at hvis ikke man lever op til kravet om 40 pct. kvinder i børsnoterede firmaer, skal firmaet tvangslukkes.
Jeg er ikke parat til at tvangslukke firmaer, og slet ikke de store børsnoterede firmaer, vi har i Danmark.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-26:
Tak for det.
Jeg ved ikke, om jeg vil kalde det en hammer at bruge evidens og forskningsresultater, som har vist sig værdifulde og gode i andre lande.
Det gælder jo også kvoter, f.eks. kønskvotering.
Vi ved, at der i Norge nu er over 40 pct. kvinder i bestyrelser på grund af deres lovgivning.
Hvordan forholder ordføreren sig til det i forhold til en dansk kontekst?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-26:
Der er en meget simpel årsag til, at ordføreren fra Alternativet ikke kender nogen steder i verden, hvor den virker.
For den eksisterer ikke nogen steder i verden.
Min ambition er, at den skal eksistere her i Danmark, og at vi i Danmark også kan være et politisk værksted, hvor vi siger, at der måske findes andre redskaber end øremærkning.
Jeg synes, det meget hurtigt bliver enormt forsimplet, altså at enten vil man sikre noget mere ligestilling, og så kender man ét værktøj, og det er hammeren – bang, bang, og det er så det – eller også vil man ingenting.
Måske findes der andre måder at gøre det her på, og min ambition er, at vi får prøvet den her model af.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-26:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Jeg er nysgerrig på et par ting, bl.a. omkring barsel, og tak for forklaringen om den.
Spørgsmålet er: Er der noget sted i Europa eller i verden, hvor ordføreren har set at Socialdemokratiets model virker?
For vi ved jo, at øremærkningen virker.
Men jeg kender bare ikke noget sted, hvor de gode intentioner eller de gode ord fører til en virkning.
Men jeg vil gerne høre, hvad ordføreren siger.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-26:
Jeg har jo ikke været ude at juble over det EU-direktiv, for jeg havde sådan set foretrukket, at vi havde løst det selv, og jeg mener sådan set, at vi har alle muligheder for at løse det her selv.
Hvis vi så skal tage ligestillingsbrillerne på, og hvis vi skal se på den ligestillingsmæssige effekt af det forslag, der er fra EU, så vil det i en dansk kontekst betyde, at der er yderligere 6 uger, der skal øremærkes til fædrene.
Det vil sige, at fædre samlet set i stedet for 2 uger, som de har i dag, vil få 8 uger en eller anden dag ude i fremtiden.
Rent ligestillingsmæssigt synes jeg sådan set ikke det er særlig ambitiøst, når vi samlet set har 52 ugers orlov.
Jeg kan frygte, at det her kan medvirke til, at man lægger armene over kors og siger: Nu er der lidt mere øremærkning til fædrene, og så har vi løst det her.
Jeg ville sådan set foretrække, at vi delte det lige over, men havde fleksibiliteten, sådan at vi sørger for, at vores ligestillingspolitik og vores familiepolitik går hånd i hånd.
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Tak for spørgsmålet.
Altså, nu var det jo et pilotprojekt, og jeg har ikke det store regnestykke på det.
For at citere fra spørgerens tale vil jeg sige, at man jo skal passe på med løfter, men det kunne selvfølgelig være interessant at kigge på, om der er nogle ting, man kan gøre bedre.
Psykologhjælp kan måske hjælpe nogle, og andre får hjælp i selvhjælpsgrupper, grupper, hvor man mødes og taler sammen.
Så der er jo mange forskellige måder at gøre det på.
Der vil være individuelle behov – og det kan være psykologhjælp eller andet.
Det kunne så også have været interessant, hvis man havde taget det med ind til bordet ved satspuljeforhandlingerne, tænker jeg, for det er jo der, vi har mulighederne – os, der er med til forhandlingerne.
Det er i hvert fald der, jeg selv har brugt mine muligheder, i forhold til at Dansk Stalking Center får en permanent driftsbevilling, og vi har bl.a. også fået sat midler af til mænd i krise.
Der har man nogle gode muligheder.
Nu får vi selvfølgelig nedlagt satspuljen, men så undrer det mig bare, at spørgeren ikke også har løftet det i den forbindelse.
Martin Geertsen (V), 2019-03-26:
I forhold til det sidste er jeg i hvert fald meget enig med den socialdemokratiske ordfører i, at vi nok bliver nødt til at holde fast i, at det altså er moren, der føder barnet, og som, tror jeg, derfor også har behov for – sådan har det i hvert fald været i min familie – den del, der handler om den regulære barsel.
Det var jo en fin tale, som ordføreren holdt, på mange og lange stræk, men jeg synes jo bare ikke, der er nogen grund til at diskutere ting, som, om jeg så må sige, lidt giver sig selv.
Jeg skulle egentlig bare høre ordføreren, hvordan han forholder sig til det der EU-direktiv, der er på vej i forhold til forældreorlov.
Man kan jo mene om det, hvad man vil, men gør det ikke den her diskussion sådan en lille smule omsonst?
Eller hvad tænker ordføreren egentlig om det?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2019-03-26:
Tak for det, og tak for ordførerens tale.
Jeg tror, vi deler intentionen og ønsket om, at der skal ske mere på en lang række områder, og derfor vil jeg spørge til det, som jeg ikke syntes jeg hørte ordføreren nævne, nemlig de selvstændige og barsel til selvstændige.
Det var jo et initiativ, der blev taget i den tidligere regering, men som blev aflyst, netop som det skulle komme til udfoldelse, af den her regering.
, både så vi kan få flere kvindelige selvstændige, men så sandelig også fordi de mange mandlige selvstændige jo helt ligesom alle andre mænd også får børn og skal have ret til barsel?
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Der er jo forskellige principper, afhængigt af hvad det er, man debatterer.
Sådan må det jo være.
I forhold til det her synes jeg jo, det er fint.
Jeg har faktisk heller ikke fået nogen henvendelser fra kvinder.
Nu kan jeg kun tale ud fra mit eget tilfælde som mor, og der synes jeg i hvert fald, at det er dejligt, at man har noget tid med sit barn bagefter.
Der er jo sikkert også mange, der gerne vil amme, og mange kæmper måske også med at få amningen i gang, og så er det jo selvfølgelig godt, at man kan give en sutteflaske.
Man skal selvfølgelig også tænke på børnene, med hensyn til at det er godt, at der er nogle omsorgsfulde forældre, der kan træffe nogle gode valg for dem.
Vi kan se, at der også er et stigende antal mænd, der bliver udsat for vold, og det har vi ikke set tidligere, men det er noget, man er begyndt at tale lidt mere om.
Ligestillingsministeren og jeg har lige for nylig været til en konference, hvor det blev fremlagt, hvilke former for vold mænd bliver ramt af, og der kom man også ind på den psykiske vold og skilsmisser og andre ting.
Det handler ikke om enten-eller, det handler da om, at der skal være hjælp til alle, både mænd, kvinder og selvfølgelig børnene.
Trine Torp (SF), 2019-03-26:
Jeg synes bare, det er lidt vigtigt, at vi holder tingene adskilt, for at der er lavet kvindekrisecentre, hænger historisk set sammen med, at kvinder har været udsat for vold og har behov for beskyttelse.
Og så er der herbergerne.
Skal vi så have lige så mange herberger målrettet til kvinder, som der er mandekrisecentre?
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Det, der er forskellen, er, at § 110 vedrører herberger, og man kan sige, at det er den paragraf, de kommer til at høre ind under.
Man kan også komme på et herberg som kvinde i dag.
Derfor er der selvfølgelig et ønske om, at man indskriver mænd.
Der vil være forskellige former for vold, afhængigt af hvad man er udsat for; det kan også være kriser, det kan være skilsmisser.
Mænd bliver jo også somme tider ramt på en anden måde end kvinder, og sådan er det.
Vi ved også fra statistikkerne, at der er flere hjemløse mænd, og vi ved også, at mænd dør tidligere.
Det er derfor, jeg også nævner mænd, når vi snakker ligestilling, for der er også nogle problematikker der.
Det er slet ikke der, jeg vil hen.
Trine Torp (SF), 2019-03-26:
Ordføreren nævnte det her med § 109 og retten til at bruge den, og jeg kan sådan set godt forstå ønsket om at sidestille det, men vi kommer også nogle gange til at mudre det lidt, for ordføreren fortæller jo om krisecentre for mænd, men mig bekendt er det at komme på de krisecentre jo ikke afhængigt af, om man har været udsat for vold.
Så den paragraf er jo alene lavet for at beskytte mod vold, og det betyder, at hvis man skulle ligestille på det her område, skulle man også lave krisecentre til kvinder, der var i krise og ikke havde været udsat for vold.
Er det også Dansk Folkepartis politik?
Pernille Skipper (EL), 2019-03-26:
Det kan godt være, men jeg har fået rigtig mange henvendelser fra kvinder, som har tryglet om at få ændret de her regler.
For det er mærkeligt, at der er 3 måneders barselsorlov, som, hvis kvinden ikke vælger at tage dem, ikke kan overføres til manden.
Så forsvinder de.
De er øremærket til moren.
Det er vel ikke den kønsneutrale tilgang, det er vel ikke ligestilling, som Dansk Folkepartis ordfører sådan ellers hylder.
Burde man ikke enten sætte mændenes øremærkning op eller kvindernes ned, hvis man skulle følge principperne, som Dansk Folkeparti siger?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-26:
Nu er jeg ikke selv satspuljeordfører, men det har Socialdemokratiets satspuljeordfører gjort i den forbindelse, når der har været satspuljeforhandlinger, altså løftet det her konkrete forslag.
Det er også blevet fremsat som et beslutningsforslag.
Men lad nu det ligge.
Hvis vi kan løse det fremadrettet, er det også fint.
Lad mig lige gå over til noget andet.
I forhold til det her med familiens deling af orlov, og nu spørger jeg måske lidt ledende, kan der så være andre ting, der spiller ind, end at den her meget, meget skæve fordeling hundrede procent er et udtryk for familiens frie vilje?
Pernille Skipper (EL), 2019-03-26:
Jeg synes, at det er bemærkelsesværdigt, hvor meget ordføreren i sin tale lægger vægt på, at ligestilling også handler om mænd.
Det er meget vigtigt, tror jeg, for Dansk Folkeparti, at vi har en kønsneutral tilgang.
Derfor får det mig til at spørge, om vi ikke også skal have det inden for barselsorlov.
Vi har diskuteret i mange år, hvordan vi får en mere ligelig fordeling af den.
Ordføreren lægger meget vægt på, at det skal være op til den enkelte familie selv, men i dag er der jo 3 måneder mere øremærket til moren, end der er til faren.
Synes Dansk Folkeparti, at det er ligestilling, at der er øremærket 3 måneder til moren, som ikke er øremærket til faren?
Hvis der overhovedet skal være øremærkning, for jeg må forstå, at det skal være familierne selv, der bestemmer, burde det så i det mindste ikke være ligeligt, hvor meget der er øremærket til hvert køn?
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Det er altid sådan, når man skal ændre noget i forhold til normer og kultur, at det ofte tager lang tid, og det ved man.
Vi kan bare se fra dengang, da vi kvinder fik stemmeret i 1915.
Og så synes jeg faktisk, at man somme tider glemmer i debatten, hvor langt vi egentlig er nået på så kort tid i forhold til, hvor lang tid mændene har haft.
Men jeg ønsker ikke kvoter.
Man skal vælges på sine kvalifikationer.
Så er jeg da helt med på, at der kan være nogle udfordringer, og at der kan være nogle stivnakkede personer, der har en anden holdning til det, men det må da være kvalifikationerne og ikke kønnet, man skal vælges på.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-26:
Du bliver jo netop ikke i dag valgt på grund af dit køn; du bliver i dag fravalgt på grund af dit køn.
Det er det, der sker.
Det er det, der er blotlagt gennem forskning i hele verden.
Så det, vi siger, er, at vi nødt til at komme hen til den situation, hvor vi kan gå væk fra den normative praksis, der er, hvor vi faktisk vælger mænd, og hvor mænd har nogle usynlige kvoter.
Det andet, du så siger, er, at folk sætter spørgsmålstegn ved, at du er en karrierekvinde.
Jamen det spiller jo nøjagtig ind i den samme skadelige normative praksis her i landet.
Så hvordan vil ordføreren, hvis ordføreren ikke vil have kønskvotering, så komme de her normer og praksisser
til livs?
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Nu er jeg jo valgt som politiker på mine holdninger og mine meninger.
Og min holdning er, at jeg som kvinde ikke vil vælges på grund af mit køn.
Jeg skal da vælges på grund af de kvalifikationer, jeg har, eller det, jeg kan.
Tænk, hvis jeg var blevet valgt til Folketinget, blot fordi jeg var kvinde!
Og tit og ofte handler det også om, hvordan man prioriterer.
Jeg vil sige, at hjemme hos os, apropos kønsroller, blev rollerne byttet om, dengang jeg blev valgt til Folketinget.
Der blev det lige pludselig min mand, der stod med vores tre børn.
Det var ham, der skulle stå for madlavning, og det var ham, der skulle vaske tøj.
Det er også en prioritering, man gør.
Har du ikke børn?
Og hvem skal så passe dem?
Og det synes jeg man skulle gøre noget ved i forhold til kulturen og normerne.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-03-26:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen og til referencen til, at vi skal vælges på vores meritter, hvilket jeg er fuldstændig enig i.
Jeg ser bare det problem, at det ikke er på grund af meritterne, men netop udseende og køn, som tit er en barriere på arbejdsmarkedet.
Der er masser af forskning, der bakker det her op.
Der er bl.a. forskning fra MIT-universitetet, som viser, at hvis man tager den helt samme forretningsidé, som præsenteres af en mand og en kvinde, vil forretningsideen fra manden få langt flere investorer og tiltrække mere kapital end den fra kvinden.
Man præsenterede også ideen med en mandlig og en kvindelig stemme, og tre gange flere ville hellere støtte den mandlige stemmes projekt, selv om det var nøjagtig det samme projekt, men bare præsenteret af en kvinde.
De synes endda, at hun var en dårlig forælder.
Det viser mig, at der er nogle briller, som vi kulturelt set ser vores samfund igennem – og nogle normer – som vi er nødt til at være bevidste om.
Og hvis vi ikke kan blive bevidste om dem, er vi nødt til at have nogle værktøjer, f.eks. kønskvoter, til at gøre os bevidste om dem.
Hvad siger ordføreren til den her forskning, som både finder sted internationalt og i vores baghave her i Skandinavien?
Karina Adsbøl (DF), 2019-03-26:
Men fakta er, at i forhold til de 32 uger har man mulighed for at prioritere.
Det er en prioritering – det er det jo her i livet – i forhold til de 32 uger, man har.
Det er jo et valg, de har, som de kan træffe.
Og valg kan jo være ud fra nogle gode hensigter, men det kan også medføre nogle konsekvenser.
Jeg synes, det er et meget interessant spørgsmål, som fru Pernille Skipper stiller.
Kvinden har gået rundt i 9 måneder og båret på det her barn.
Jeg synes jo faktisk, at det er en god ordning, som vi har i dag, og som jeg tidligere sagde om det, har vi ikke til hensigt at ændre på det.
Vores holdning er, at vi har det fint med det, vi har i dag, og jeg har ikke fået nogen henvendelser fra nogen som helst mænd, som har tryglet mig om at ændre det her.
Men det har jeg bl.a. om servicelovens § 109, fordi man synes, at det er uretfærdigt, at der er den forskel med hensyn til kvindekrisecentrene, at man ikke får tilbudt hjælp der.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2019-03-26:
Nej, men det er ud fra den logik, at det nu engang er moren, der føder.
Når vi har 14 ugers øremærkning til mødre, er det også en del af EU's graviditetsdirektiv, og vi er jo glade for også at have det i Danmark, fordi det handler om at sikre en fysisk beskyttelse af moren, men i virkeligheden lige så meget eller måske i højere grad af spædbarnet.
Så de 14 uger handler om en fysisk beskyttelse af et menneske, der har født, og et barn, der er blevet født.
Resten handler om forældreskabet, altså de 32 ugers forældreorlov, og dem ønsker vi som udgangspunkt at dele lige op, men bevare fleksibiliteten.
Pernille Skipper (EL), 2019-03-26:
Det er superfint, men hvad så med den uligestilling, der er i lovgivningen i dag?
Ordføreren refererer det jo glimrende selv.
Der er 14 uger efter fødslen, der er øremærket til moren, og 2 uger til faren.
Det er vel ikke ligestilling i lovgivningen?
Magni Arge (T), 2019-03-26:
Oplever ordføreren, at der er en ændring i holdningen til det nordiske samarbejde i det danske parlament, og at der er en voksende interesse for det nordiske samarbejde som resultat af opbrud i forskellige globale konstruktioner?
Julius Graakjær Grantzau (ALT), 2019-03-26:
Det er rigtigt, at jeg er vært for det her seminar, som også blev nævnt før, og det er lige så meget for netop at lære noget om, hvordan vi kan gøre det.
Nu nævnte jeg lige politiske løsninger og forebyggelse.
Jeg tænker, at det handler om fokus og prioriteter gennem civile og diplomatiske ikkevoldelige metoder – ja, fokus på konfliktløsning, også i lokalområder rundtomkring i verden, fokus på de bagvedliggende årsager til konflikterne og forebyggelse på det område, fokus på mægling, også i konfliktfyldte lande osv.
Der tror jeg, vi i Norden har noget at byde på, som vi også kunne række ud med i resten af verden.
Sjúrður Skaale (JF), 2019-03-26:
Tak for det.
Ordføreren nævnte, som en anden ordfører også har nævnt, at Norden bør påtage sig en rolle som fredsmægler, konfliktforhindrer eller konfliktløser ude i verden.
Hvordan ser ordføreren for sig at Norden kan påtage sig den rolle?
Jeg spørger, for så vidt jeg har forstået, er ordføreren med til at arrangere en høring eller et seminar om det spørgsmål om et par uger.
Villum Christensen (LA), 2019-03-26:
Jeg tror, at de færreste ønsker at blive belært af Enhedslisten om, hvorvidt det er et gode at have et arbejde og alle de nyttige ting, der følger heraf.
Jeg synes jo, det er en grundlæggende ting, at man har et arbejde, og det er også grundlæggende for et samfunds udvikling, at folk er i beskæftigelse.
Christian Juhl (EL), 2019-03-26:
Jeg er af den overbevisning, at hvis man ikke tænker på klimaet, har man ingen fremtid som erhvervsliv.
Hvis man vil tjene penge, må man være med, og så må man indrette sine aktiviteter efter de hensyn, der skal tages.
Det kan jo ikke hjælpe noget, at erhvervslivet lever i en verden, hvor vi ikke kan overleve som menneskehed.
Derfor er det afgørende i fremtiden.
Så vil jeg i øvrigt gerne spørge både Liberal Alliance og også ministeren om, hvornår vi kan blive fri for det ord, der hedder beskæftigelse.
Vi har som arbejdere, både i Danmark og i andre lande, altså ikke brug for beskæftigelse.
Vi kan godt beskæftige os selv.
Det drejer sig ikke om sysselsætning.
Det drejer sig om arbejde.
Det er bare for at rette op på det.
Jeg synes, det er uanstændigt over for almindelige arbejdere at sige: Vi skal skabe beskæftigelse.
Nej, vi skal skabe arbejde.
Villum Christensen (LA), 2019-03-26:
Nu skal man ikke bevæge sig meget rundt ved de nordiske sessioner for at opdage, at der stort set ikke er noget område, der ikke er beskrevet i forhold til bæredygtighedsperspektivet.
Der er jo lavet et hav af rapporter på det her område, og vi er faktisk ret gode til det i Norden.
Jeg har i hvert fald set i en af beretningerne, at vi er nået rigtig langt.
Når jeg valgte at fokusere på vækst og beskæftigelse – man kan jo vælge at pille hvad som helst ud – er det egentlig ud fra en betragtning om, at vi skal huske på, at det også er vækst og velstand, der giver os mulighed for at få råd til de mange indsatser på bæredygtighedsområdet, miljøområdet og klimaområdet.
Det element glemmer man nogle gange, men det koster også at skulle være i førertrøjen på det her område.
Christian Juhl (EL), 2019-03-26:
Jeg var lidt chokeret over Liberal Alliances ordførers relativt korte tale, vil jeg sige.
Der er både ansvar og pligter til erhvervslivet, men der er også ufattelig store muligheder, hvis vi genererer et samarbejde mellem erhvervslivet i Norden, for vi er det sted på kloden, som samlet set ved mest om, hvordan vi løser de her problemer.
Det gælder både den del, som erhvervslivet og politikerne skal gøre, og den del, som det enkelte menneske skal gøre, for at vi løser de her problemer.
Hvad er grunden til, at Liberal Alliance fuldstændig udelader klimahensynet?