Nikolaj Villumsen (EL), 2019-02-05:
Jeg vil gerne indrømme, at jeg har været naiv.
Da Mette Frederiksen på live-tv i partilederdebatten under Folketingets EU-høring den 4. november blev spurgt, om Danmarks tilslutning til bankunionen skal til folkeafstemning, så lød svaret fra den socialdemokratiske formand klart: Ja, det mener jeg den skal.
Altså ikke et måske, ikke et nej, men et klart ja til de danskere, som sad og så med på den her tv-transmitterede partilederdebat, som skulle sætte fokus på, hvad partierne mener om EU.
Men det var åbenbart ikke rigtigt.
Når den socialdemokratiske partiformand over for befolkningen siger, at hun vil have en folkeafstemning, så kan vi åbenbart ikke tro på hende.
Det står klart efter dagens debat.
Og jeg vil gerne sige til hr. Lars Aslan Rasmussen og Socialdemokratiet: Det er ikke en undskyldning at løbe fra det, man siger til danskerne, at nogle andre har gjort det samme.
Altså, at man siger et og gør det stik modsatte, bliver man nødt til at stå til ansvar for.
Jeg må sige, at jeg er dybt forundret over, at vi kan have en socialdemokratisk partiformand, som for 3 måneder siden på live-tv og derefter med store overskrifter i medierne proklamerede, at nu gik man ind for en folkeafstemning om en bankunion, og så må vi i dag se, at man gør det stik modsatte, det stik modsatte.
Altså, i Enhedslisten har vi kæmpet for at få en folkeafstemning, såfremt der skulle være et flertal, der ønsker at tilslutte Danmark til EU's bankunion.
Det har vi foreslået, men det er blevet afvist, bl.a. af Socialdemokratiet.
Men når den socialdemokratiske formand så melder klart ud, som hun gjorde under folkehøringen, så troede vi altså på, hvad hun sagde.
Det var en fejl.
Jeg tror, at der er mange vælgere, der har troet på, at Mette Frederiksen ville have en folkeafstemning, når hun siger, at hun vil have en folkeafstemning – når hun svarer klart ja.
Hun sagde ikke måske, hun sagde ja på journalistens spørgsmål.
Men sådan er det altså ikke.
Man siger et, og man stemmer noget andet.
Jeg synes, det er skuffende.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig skuffende.
Til gengæld kan jeg på Enhedslistens vegne love, at vi ikke løber fra vores løfte til danskerne.
Vi vil kæmpe for, at befolkningen bliver spurgt, hvis et flertal i Folketinget vil beslutte, at Danmark skal tilsluttes EU's bankunion efter det kommende folketingsvalg.
EU's bankunion er ikke bare en lille ting.
Ifølge Europa-Kommissionen selv er EU's bankunion det største projekt, som er blevet skabt siden euroen.
Beslutningen om, hvorvidt Danmark skal tilslutte sig EU's bankunion, kan få enorme nationale og økonomiske konsekvenser for Danmark.
Det vil helt konkret betyde, at beslutningen om, at en dansk bank i fremtiden skal reddes eller skal lukkes i en mulig fremtidig finanskrise, ikke vil blive truffet her i Folketinget – nej, beslutningen vil være flyttet til Bruxelles, nærmere bestemt til bureaukraterne, altså de ikkefolkevalgte nationalbankdirektører, som udgør Den Europæiske Centralbanks styrelsesråd.
Her har Danmark ikke engang en plads ved bordet.
Til gengæld sidder den tidligere Goldman Sachs-spekulant Mario Draghi for bordenden.
Det er rigtigt, som hr. Jan E. Jørgensen har sagt, at man fik forhandlet sig en lille kattelem på plads, som siger, at Danmark har ret til ikke at følge beslutningen fra Den Europæiske Centralbanks styrelsesråd om, at eksempelvis Danske Bank skal reddes eller skal afvikles og lukkes.
Men følger man ikke Den Europæiske Centralbanks beslutning, bliver man smidt ud af bankunionen.
Det vil sige – hvis man prøver at forestille sig det – at man har en situation, hvor Europas banker befinder sig i en helt ekstrem finanskrise, og i den situation skal man så sidde her i Folketingssalen og træffe en beslutning om, at nu vil man gerne smides ud på hænder og fødder af Den Europæiske Centralbanks styrelsesråd og af bankunionen.