runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Tak for det, formand.
Det er jo altid rarest at stå på talerstolen med en sejr, og jeg har svært ved at tage det, som mine kolleger har sagt til mig i dag, som andet end en sejr – ikke så meget for mig, men for de mennesker, som vi simpelt hen låser ude.
For virkeligheden er, at når man roser, hvor meget vi gør for folk, når først de er inde i huset i det digitale samfund, og hvad de har af muligheder, nytter det jo ikke noget, når man sætter sig på hænderne og siger: Men vi vil ikke finde en låsesmed, sådan at de kan få nøglen.
Jeg bliver bare nødt til at sige, at det faktisk ikke er mig, der mest har båret det her frem; det er faktisk ordføreren for Venstre, der igennem lang tid har taget den her kamp.
Det er også en snak, jeg har haft med den tidligere minister om, at det her skulle løses, og jeg har faktisk haft samme opfattelse af, at det her var lige på trapperne i forhold til at blive løst.
Derfor blev jeg også overrasket, dengang den her sag poppede op igen; den her mand sad stadig i klemme.
Så kan man fra ministeriets side sige, at man snakker med kommuner og familier, men det er jeg da egentlig lidt ligeglad med.
De kan da snakke med Gudrun nede på hjørnet for den sags skyld; det kan jeg ikke bruge til noget.
Og vigtigst af alt: Det kan de mennesker, der er i klemme, heller ikke.
De kan ikke bruge det til noget, og det er det, der er det vigtige i det her.
Så jeg har ikke brug for en smøre fra Moderaterne om, at det ikke var en kuglepen, men at det var et digitalt hjælpemiddel.
Så har man misset, hvad pointen er i det her.
For pointen er, at hvis jeg, gud forbyde det, skulle sidde i samme situation som Mikkel og stadig væk have lyst til at have den værdighed, det er som voksent menneske at kunne navigere rundt i det digitale system, men hvor det eneste, jeg ikke kan, er at komme forbi den hurdle, vi har lavet fra Folketingets side, med, at det kun er en fysisk person, der må kende koden, så kan jeg ikke løse det.
Det kan vi herinde.
For jeg køber heller ikke præmissen om, at EU eller folkeafstemninger eller noget som helst andet står i vejen for det her.
Vi er blevet valgt til at løse ting for almindelige danskere, almindelige problemer, og de første, vi skal løse dem for, er personer som Mikkel, som jeg har bragt frem som eksempel, og som har fortalt åbent, at han nu i et halvt år har kæmpet for at få lov til at deltage og være med og have sin værdighed.
Så jeg takker for al den opbakning, jeg har fået, på nær fra ministeren og ministerens parti.
Jeg er sikker på, at vi i udvalgsarbejdet finder frem til en god beretning, og så får vi det her ud over kanten, sådan at det bliver ordnet.
Det er det, I skal bide mærke i, og det ved mine kolleger – jeg er sådan lidt bramfri – det er ordet straks, der er det vigtige.
Det er ikke, hvordan vi kommer frem til »straks«; det vigtige er, at Mikkel kan få lov til at beholde sin værdighed og en kode til MitID.
Det burde virkelig ikke være så svært.
Tak for ordet.
Rasmus Lund-Nielsen (M), 2024-11-12:
Tak for ordet.
Danmark er et af verdens mest digitaliserede samfund, og det er noget, vi kan være stolte af.
Det giver os en enorm styrke i forhold til effektivitet, sikkerhed og tilgængelighed i vores offentlige systemer.
Som Erhvervsstyrelsen kunne fremlægge i fredags, sparer MitID og Digital Post også det danske erhvervsliv for en halv milliard om året.
Langt de fleste danskere nyder godt af digitale løsninger, og det har gjort hverdagen nemmere for rigtig mange, men vi må også erkende, at der stadig er bump på vejen.
Nogle mennesker oplever, at de digitale løsninger ikke dækker deres behov, og vi må sikre, at ingen bliver tabt i denne udvikling.
Det er den konkrete sag jo et godt eksempel på at nogen bliver.
Vi skal have muligheder for, at alle kan blive digitalt inkluderet.
I dag er der ret gode muligheder for, at man som pårørende kan hjælpe med MitID og digital selvbetjening.
Vi har introduceret læse- og skriveadgang i Digital Post, der gør det muligt for f.eks. pårørende at sende digital post på vegne af andre.
Man kan oprette en digital fuldmagt, der gør, at pårørende kan tilgå visse informationer eller udføre visse handlinger på vegne af andre.
Og som ministeren nævnte, har regeringen planer om at undersøge, hvordan vi kan skabe mere fleksibilitet, så pårørende, en nær ven eller en professionel hjælper kan træde til, hvis en borger har svært ved det digitale, f.eks. ved at gøre det lettere at give den her digitale fuldmagt.
Vores mål er, at ingen skal føle sig efterladt i en digital verden.
Vi mener dog ikke, at den her ændring af bekendtgørelsen om MitID er den rette vej frem.
MitID fungerer jo som borgerens digitale identitet.
Med MitID kan man udføre langt de fleste ting online, fra at optage lån og underskrive vigtige dokumenter til at få adgang til sundhedsoplysninger.
Derfor er det helt essentielt, at den person, der bruger MitID, klart og utvetydigt kan identificeres.
Kort sagt skal vi have fuld tillid til, at den registrerede indehaver af MitID er den, der faktisk benytter det.
Hvis vi mister den tillid, risikerer vi, at hele systemets sikkerhed og troværdighed bliver undergravet.
Derfor kan vi for nuværende ikke støtte det her beslutningsforslag, selv om vi til fulde støtter intentionen bag forslaget og anerkender den udfordring, som forslaget adresserer.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Tak for det.
Nu fortæller Moderaterne om det her fantastiske slaraffenland, det digitale Danmark er.
Problemet er bare, at hvis du taber nøglen, kan du ikke få en låsesmed og komme ind, men hvis du har nøglen, må du gerne afgive de her ting; du kan bare ikke få en nøgle.
Det, jeg og Danmarksdemokraterne er kommet med et forslag om, er, at du kan få hjælp til at få en kode, hvis du har mistet koden, altså hvis du har mistet nøglen til MitID'et, og du ikke kan komme ind.
Så har vi Moderaterne, der står deroppe, og i forhold til det der med kuglepennen beklager jeg meget; det var et digitalt system, han skulle bruge, og så kunne han blive ydmyget med det i stedet for.
Virkeligheden er jo, bliver jeg nødt til at fortælle Moderaternes ordfører, at man bliver efterladt på perronen.
Man bliver jo ekskluderet fra et samfund, som vi så bagefter kræver mere og mere af, og så er det da meget godt, at jeg kan give konen ret til at se mine sundhedsoplysninger, hvis jeg har nøglen til MitID, hvis det er selve problemstillingen.
Jeg kan godt blive i tvivl om, om Moderaterne egentlig har gidet at læse, hvad det her går ud på.
Bekendtgørelsen og problemstillingen går ud på, at det kun er den fysiske person, der må kende koden.
Al den snak kunne ordføreren have sparet sig.
Hvordan vil Moderaterne sørge for, at vi kommer ud over problemet, hvis den fysiske person ikke er i stand til at håndtere at få en kode og derved vil blive lukket ude fra huset?
Rasmus Lund-Nielsen (M), 2024-11-12:
Jeg er ganske godt inde i, hvad det er, der bliver foreslået her, og jeg er egentlig uenig i det, der blev nævnt før, med, at det er så åbent.
Det er jo en meget konkret ændring, der bliver foreslået, nemlig at andre skal kunne kende ens MitID-kode.
Som ministeren også nævnte, er det helt afgørende, at vi ved, at den, der bruger et givent MitID, er den konkrete person, det skal henføres til.
Ellers risikerer vi som nævnt, at man mister tilliden til hele systemet.
Og hvis vi bare laver de ændringer her, kommer vi potentielt også til ikke at leve op til de europæiske krav, der er.
Det synes jeg også spiller ind her.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Jeg kan godt blive i tvivl om, hvor meget man er inde i det, når man så, lige efter Venstres ordfører har været oppe at sige, hvor længe han har brugt på den her enkelte sag, og at manden stadig sidder og ikke kan få hjælp, stadig væk vinger af ved at sige, at regeringen er på sagen.
Det kan jo ikke nytte, at de skal være på sagen så længe, mens han stadig væk sidder og ikke kan være med.
Så man er jo ikke inde i det, eller også er man ligeglad.
Det er jo enten-eller.
Jeg er kommet med et løsningsforslag.
Svindel er ulovligt på alle måder, uanset om du gør det gennem MitID, eller du ikke gør det.
Og det med EU køber jeg simpelt hen ikke.
Jeg køber ikke det med EU.
Det er ligegyldigt.
Rasmus Lund-Nielsen (M), 2024-11-12:
Jeg mener ikke, det er et spørgsmål om, om vi har afgivet suverænitet, hvad det angår.
Der er jo nu engang nogle europæiske forordninger fra EU, der skal følges, og det kan underminere tilliden til vores MitID-system, hvis andre har adgang til ens kode.
Det undrer mig egentlig, at ordføreren ikke anerkender det som et problem.
Men når det så er sagt, arbejder regeringen, som jeg nævnte, jo for at gøre det mere fleksibelt.
Det her system gør det lettere at give digitale fuldmagter, og det vil jo kunne være en løsning på problemet.
Dina Raabjerg (KF), 2024-11-12:
Vi er jo et land, der virkelig er blevet gennemdigitaliseret, og det gør det svært, hvis man af forskellige årsager ikke er i stand til at mestre at bruge sit MitID.
Derfor er reglerne noget vel firkantede, og det skal de også være.
Vi anerkender dog, at der kan være borgere, som godt vil kunne bruge MitID som den identifikation, det er tænkt til, men som kan have brug for noget hjælp i nogle særlige situationer.
Hvis der kan findes en måde, hvorpå man kan hjælpe disse mennesker, så vil vi rigtig gerne bakke op om, at ministeren ser på nogle løsningsmodeller, under forudsætning af at det ikke øger risikoen for svindel.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Jeg havde forventet en længere tale.
Det var derfor, jeg tænkte at trykke mig ind til sidst, for jeg sad og lyttede.
Tusind tak til De Konservative for det, for selvfølgelig kan man ikke både-og.
Der er ingen tvivl om, at man altid vil kunne lave et argument for på en eller anden måde at lade andre mennesker hjælpe en med at få en ny kode – det er jo typisk der, hvor problemet er.
Folk, der ønsker at være selvstændige, og som sagtens kan begå sig i det digitale univers, kan måske ikke begå sig i forhold til at få den her nye kode på deres telefon eller deres hjælpemidler, og så har de brug for hjælp til det.
Der kan man måske lave et argument for at have adgang til det gennem noget andet end MitID.
Der kan være noget sikkerhed der.
Der vil jeg så sige, at det jo er den her knude, det kommer vi ikke uden om.
Hvis vi f.eks. kan bruge en løsning, som jeg foreslog, med, at du som voksent, myndigt menneske kan bruge dit MitID til at hjælpe en anden med at få hans og så eventuelt bagefter lave en kontrol, for det er jo mennesker, der godt kan komme rundt i digitale systemer efterfølgende, så tror jeg godt, vi kan komme i mål med det.
Så tak til Konservative.
I Danmarksdemokraterne er vi ikke så optaget af, hvem der skriver under på det.
Det her skal bare løses.
Det er hele essensen i det.
Det her er rigtige mennesker, der dybest set bliver, ja, ikke latterliggjort, men lidt latterliggjort, af at vi ikke får det her løst.
Men vi skal ikke tilbage til tiden før det her, hvor vi så svindel med det andet.
Dina Raabjerg (KF), 2024-11-12:
Ordføreren har lidt et problem, for ordføreren synes ikke, at hun hørte et spørgsmål.
Er det korrekt forstået?
For i så fald siger jeg bare tusind tak for kommentaren.
Peter Kofod (DF), 2024-11-12:
Tak for det, formand.
Vi ser med meget stor bekymring på den digitalisering, som flere og flere danskere bliver tvunget ind i.
Det gør vi ikke, fordi vi som sådan har noget imod digitalisering.
Det kan være godt for rigtig mange mennesker, og jeg er selv en af dem, der nyder godt af, at man på sin telefon kan gå på kommunen, på biblioteket, tjekke sin skat og gøre alle mulige andre ting, købe et hus for så vidt, underskrive meget andet.
Det er en stor fordel.
Men der er også nogle, der bliver hægtet af.
Der er også nogle, der føler, at det her er et tog, der for længst har forladt perronen, og så står man der og kan ikke komme på, og det er selvfølgelig et kæmpeproblem.
Derfor synes vi ikke, at der er nogen, der skal tvinges over på digitale ordninger.
Står det til os, skal man, uanset om man er ung eller gammel eller bare ikke fortrolig med det, kunne modtage et gammeldags brev eller i hvert fald som minimum få en værdig hjælp, der gør, at man ikke føler sig fuldstændig umyndiggjort af den måde, den offentlige sektor ønsker at kommunikere med en på.
Det gælder også i det tilfælde, som Danmarksdemokraterne ridser op i beslutningsforslaget, som vi behandler her.
Jeg synes, det er uværdigt at se, hvordan myndighederne behandler den her person, og jeg håber, at det meget snart må blive løst, for vi kan selvfølgelig ikke være tjent med, at den offentlige sektor fungerer på den her måde.
Derfor har vi også i sinde at støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Jeg er nok ikke så overrasket.
Nu kender jeg ordføreren, og jeg var ikke i tvivl om, hvor ordføreren stod, i forhold til at alle mennesker skal inkluderes, og især at alle mennesker skal behandles ordentligt og værdigt af systemet og samfundet.
Det er jo det, der er hele problemstillingen her.
Vi har nogle, vi ved ikke bliver behandlet ordentligt af systemet.
Er ordføreren helt uenig i det, når jeg så siger, at jeg egentlig er lidt ligeglad med, at Moderaterne og ministeren siger, at EU nok bliver kede af det?
Altså, det her skal løses, og det skal vi kunne løse i det danske Folketing.
At handicappede mennesker har problemer med at komme ind i et digitalt samfund, vi selv har skabt, skal vi da søreme kunne løse i det danske Folketing.
Er ordføreren uenig i det?
Peter Kofod (DF), 2024-11-12:
Jeg er fuldstændig enig.
Det bør Folketinget og regeringen kunne løse på egen hånd.
Det her er så i øvrigt den fjerde første behandling i dag ud af fire, hvor EU er arnestedet for lovgivning eller det sted, der ifølge regeringen står i vejen for, at noget kan løses.
Det synes jeg egentlig er ret tankevækkende, og jeg synes, det skulle fylde meget mere i debatten, hvor meget EU bestemmer på alle mulige områder.
Jeg kan ikke huske, at jeg har deltaget i nogen folkeafstemning, hvor jeg lige sådan har overladt en hel masse suverænitet og stemt ja til at lade det smutte af sted til Bruxelles og Strasbourg.
Så det er jeg fuldstændig enig med spørgeren i.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-11-12:
Danmark er jo, som vi har hørt fra ministeren og flere andre, et af de mest digitaliserede samfund, vi har.
Og det er rigtig godt for rigtig mange.
Det gør mange ting mere effektive.
Det gør det nemmere for de fleste af os at interagere med det offentlige, eksempelvis.
Men det er klart, at der også er en risiko forbundet med det, og det er både på den helt store klinge i forhold til cyberangreb, men det er også mere lokalt den enkelte borger, som enten ikke kan eller vil benytte sig af digitale løsninger og risikerer at blive hægtet af vores samfund.
Det kan vi ikke være bekendt.
Vi har et ansvar for, at alle kan være med – de fleste forhåbentlig med de digitale løsninger, som de fleste gerne vil, fordi det er den nemmeste og bedste løsning for langt de fleste af os.
Men dem, der enten ikke vil, eller, som det er tilfældet i forslaget her, ikke kan benytte sig af digitale løsninger, enten permanent eller for en periode, skal selvfølgelig hjælpes.
Jeg hørte fra Socialdemokratiets ordfører, at man tager det her meget alvorligt.
Jeg hørte det fra Venstres ordfører, som i den konkrete sag tager sagen meget alvorligt.
Det gør vi også i Radikale.
Vi er helt enige i, at det ikke kan være rimeligt, det er ikke rimeligt, og vi ikke kan være bekendt, at vi efterlader borgere på perronen.
MitID er nøglen til samfundet, og hvis vi er skyldige i, at en person bliver hægtet af, så har vi også ansvaret for, at vedkommende bliver hjulpet tilbage igen.
Man kan læse beslutningsforslaget på flere måder, kan man jo høre i ordførertalerne heroppefra.
Én tolkning er, når man læser det meget ordret, som det står her, at man vil give andre lov til at logge på i stedet for borgeren selv.
Det er nemt at forestille sig scenarier, hvor det kan give store problemer for den enkelte borger.
Når det er sagt, er jeg overbevist om, at vi kan finde en løsning, også inden for dansk lovgivning, der kan løse det her i forhold til de fuldmagter, som jo eksisterer, men som åbenbart er meget komplicerede at få fat i.
Det kan ikke være rimeligt, at folk bliver hægtet af i halve år og ikke kan bruge MitID.
Så som ordlyden er her, har jeg svært ved at se, at vi kan komme til at stemme for forslaget.
Så i stedet for kunne jeg godt tænke mig at høre, om ordføreren bag kunne være interesseret i, at vi måske lander en fælles beretning i udvalget – at vi simpelt hen beder om at få afsøgt mulighederne for, hvordan vi løser det her.
Jeg kan jo høre, at der er bred enighed om det, og jeg tæller i hvert fald et flertal for at løse det.
Så lad os få en drøftelse dér.
Lad os få input fra ministeriet omkring, hvad det er, vi konkret kan gøre, så vi kan komme i mål med det her.
I stedet for at tage et sympatisk forslag og stemme det ned i salen, så lad os hellere få fundet en løsning, som vi alle sammen gerne vil.
Det er min tilgang til det.
Det håber jeg vi kan gøre i udvalgsarbejdet efterfølgende.
Og så har jeg lovet at hilse fra SF's ordfører, der desværre ikke kunne være her, og sige, at hun er enig i de ord, jeg lige har sagt.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-11-12:
Tak for det.
Man kan sige, at i forhold til at det kommer fra en mand, som jeg ofte hører har svært ved at forstå mit nordjyske, er det jo dejligt, at De Radikale alligevel godt forstår, hvad det er, der bliver både skrevet og sagt.
Man kan jo godt læse tingene, som djævelen læser Biblen, og ordføreren kender mig også godt nok til, at det sjældent er ment sådan, naturligvis.
For jeg kan også godt tælle.
Det ser ud til, at alle andre end dem, der er imod, at jeg brugte ordet kuglepen, alle sammen synes, det er en god idé at få lavet noget på det.
Så jo, lad os endelig få sat os ned i udvalget og lavet en beretning, gerne med ministeriet; helst noget, som kan ske rigtig hurtigt.
Jeg ved, at det her kan løses lynhurtigt.
Det kræver selvfølgelig, at ministeriet er medspiller.
Ellers må vi jo tage det ind og stemme det igennem, og så kan man blive tvunget ud i det.
Det har jeg intet ønske om, for jeg er sikker på, at både ministeren og ministeriet kan komme med supergode og vigtige input, sådan at vi får gjort det rigtigt.
Det vigtigste for mig er, at det bliver gjort straks, og det vil sige, at vi løser det for de mennesker, som ikke har nøglen til det digitale samfund, for det kan vi ikke være bekendt.
Stinus Lindgreen (RV), 2024-11-12:
Tak for den konstruktive tilgang.
Det er i hvert fald sådan, jeg vil gå til udvalgsarbejdet efterfølgende, og det er det, jeg hører der er bred enighed om.
Caroline Stage Olsen (M), 2024-11-12:
Jeg vil gerne beklage over for ordføreren, hvis ordføreren troede, at jeg mente, at ordføreren var populistisk.
Det mente jeg ikke.
Jeg mente, at jeg ikke var så populistisk, at jeg bare ville sige nej tak til ordførerens forslag alene på den baggrund, at det er ordføreren, der har fremsat forslaget.
Det kunne aldrig falde mig ind.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-11-12:
Jeg kan i virkeligheden ikke forstå, at vi ikke har forsøgt det her spor for lang tid siden, fordi der jo står det her i DSA'en.
Men jeg er glad for, at ordføreren synes, at det skal vi have boret ud.
Synes ordføreren ikke, at det er en smule mærkeligt, i forhold til at vi har krav til legetøj?
Det må ikke være sådan, at man kan blive kvalt i det, og man må heller ikke kunne hænge fast i det.
Der må heller ikke være giftige stoffer i det.
Det samme gælder for legepladser, hvor der også er en række krav.
Det er, fordi børn opholder sig der og kan komme til skade der.
Synes ordføreren ikke, at det er et kæmpe problem, og at det er noget, vi skulle gøre noget ved?
Birgitte Vind (S), 2024-11-12:
Det er jeg fuldstændig enig.
Det er et kæmpe problem.
Vi har jo omfavnet den nye teknologi med alt for stor åbenhed og naivitet, for vi har jo sådan set også aldersmærkning på film.
I biografer, og når vi ser fjernsyn, har vi en forventning om, at Medierådet har tjekket alt igennem, så vi ikke sætter børnene foran noget der, men vi giver dem gladelig en iPhone i hånden.
Så jeg ser, at vi er på vej ud ad et andet spor nu, og det glæder mig usigelig meget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-11-12:
I Irland har de jo sagt, at det er en national sundhedskrise med den her sammenhæng mellem børns forbrug af skærme og så, hvad kan man sige, den mistrivsel, som forekommer.
Mener Venstres ordfører, at Danmark er i sådan en national sundhedskrise, hvad angår børn og deres digitale forbrug?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-11-12:
Nu er jeg ikke fuldstændig inde i, hvad det udtryk dækker over i Irland, men der er ingen tvivl om, at vi har en udfordring med skærmforbruget, at for mange børn og unge bruger skærmene for meget, og at vi skal gøre, hvad vi kan, for at imødegå det.
Det synes jeg faktisk at der med den her regering for første gang virkelig er blevet sat fokus på.
Der er også taget konkrete initiativer, bl.a. i forhold til at indføre teknologiforståelse som fag, og på EU-niveau er der lavet ny lovgivning osv. osv.
Så jeg synes faktisk, det er noget, vi tager ret alvorligt hele vejen rundt, både på den ene og den anden måde, og den her regering gør alt, hvad vi kan, synes jeg.
Så det er da alvorligt, men om det passer ind i den definition, man har lavet i Irland, ved jeg simpelt hen ikke.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-11-12:
Jeg ved ikke, om jeg synes, at man gør alt, hvad man kan.
Der sker meget lidt.
Der er mange ord, ja, der er arbejdsgrupper, der er interviews i avisen, og der er alt muligt andet, men bottomline er, at der ikke er sket noget endnu, der hjælper børn i forhold til sociale medier, og det allerbedste ville jo være, hvis vi kunne holde dem ude af det her.
Så vil Venstre være med til at undersøge rækkevidden af mulighederne i DSA'en for at lovgive, når det handler om f.eks. børns sundhed, og så rent faktisk indføre beskyttelsesforanstaltninger, som virkelig hjælper børnene?
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-11-12:
Det spor, vi gerne vil gå ned ad, er at kigge på, om vi kan gøre yderligere på EU-niveau, så vi rent faktisk får noget lovgivning, vi tror på virker, og som giver mening, og så vil vi gerne yderligere kigge på, om vi kan gøre mere, f.eks. i folkeskolen med forældreoplysning og den slags ting, i forhold til at imødegå de her problemer.
Der synes jeg, og så kan man gøre lidt grin med det, om man vil, at den debat, som bl.a. Mattias Tesfaye – nu skal man også nogle gange rose nogle fra andre partier – har været med til at sætte i gang, kan flytte meget mere i forhold til at gøre forældre opmærksom på, hvad der er for nogle udfordringer ved de her ting.
Jeg tror da, det kan flytte meget mere end noget lovgivning, som SF foreslår her, som ingen rigtig kan finde ud af hvordan vil fungere og om overhovedet vil have nogen effekt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-11-12:
På en måde synes jeg, det er mærkeligt, at de her debatter altid ender i noget med forældreansvar, når vi nu ved, at forældrene mange gange kommer lidt til kort over for de afhængighedsskabende effekter, der er i det her.
Jeg synes bare, det forlænger debatten rigtig meget, og det efterlader de mest sårbare børn på perronen, hvis de har forældre, der ikke kan løfte forældreansvaret.
I Norge vælger man jo altså at gøre noget, og jeg lægger mærke til, at ordføreren siger: Jamen vi er for små, og det skal ske i EU-sporet.
Der er jo rent faktisk nogle lande, der i de her år går en anden vej og prøver noget andet.
Så derfor synes jeg, at det kunne vi jo også vælge at gøre i Danmark.
Men synes ordføreren ikke også, at det er lidt sært, at vi har alle mulige sikkerhedskrav til legetøj og til legepladser, fordi børn kan komme til skade på det, mens vi ikke rigtig stiller nogen produktkrav til sådan nogle sociale platforme, hvor vi ved at der er masser af børn, som risikerer at komme til skade.