Mattias Tesfaye (S), 2018-04-04:
Andelen af elever på muslimske friskoler er steget kraftigt de seneste år, fra ca. 3.500 til cirka 5.500 på under et årti, og det mener vi er bekymrende.
For det er udtryk for, at børn i stigende grad vokser op adskilt på baggrund af etnicitet og religiøsitet.
Vi har en integrationspolitik i det her land.
Vi var faktisk det første land i verden, der fik en egentlig integrationslov.
Den blev vedtaget, mens socialdemokraten Thorkild Simonsen var indenrigsminister i slutningen af 1990'erne, og den bygger grundlæggende set på den tanke, at politikerne aktivt må gribe ind for at sikre, at de mennesker, der kommer hertil, bliver spredt ud i hele samfundet for at blive en aktiv del af samfundet, for at blive medborgere.
At være medborger er et godt begreb, for det signalerer mere end blot det, at mennesket er til stede og accepterer det samfund, der omgiver det.
Det signalerer deltagelse.
Jeg er faktisk meget enig med den nye tyske indenrigsminister, Horst Seehofer, der for nylig udtalte til en tysk avis : »Muslimer må leve med os, ikke ved siden af os eller imod os. For at opnå det har vi brug for gensidig forståelse og hensyntagen.
Den samtale svækkes af den stigende opdeling, der foregår i samfundet.
De muslimske friskoler er ikke årsag til den her opdeling, men de styrker tendensen, ikke fordi de er muslimske, men fordi de praktisk taget kun tiltrækker børn fra familier med rødder i udlandet.
Det undergraver Folketingets integrationspolitik, det undergraver Socialdemokratiets ambitioner om medborgerskab, og det svækker samhørigheden og dermed solidariteten i samfundet.
Og det sker endda med et kraftigt og stigende statsligt tilskud.
Det er uholdbart i længden, det må enhver kunne se.
Debatten om muslimske friskoler har vi ikke kun i Danmark.
Den findes også i vores nabolande.
I Sverige har en række sager med muslimske friskoler ført til, at flere partier, herunder det svenske socialdemokrati, helt vil forbyde dem, mens der i Norge slet ikke findes muslimske friskoler, fordi den norske lovgivning allerede har taget hensyn til at undgå det.
Vi ønsker ikke parallelle uddannelsessystemer, hvor elever med udenlandsk baggrund i stigende grad går på nogle skoler, mens elever med dansk baggrund går på andre.
Vores forslag har været, at der ikke bliver betalt statsstøtte til friskoler, hvor flertallet af eleverne enten selv er indvandret eller har to forældre, som er indvandret.
Vi har selv ønsket, at regeringen skulle indkalde Folketingets partier til forhandling om det her, så vi kunne få en samlet revision af tilskudssystemet og en politisk aftale, der tager højde for de dilemmaer, der naturligvis vil opstå i forbindelse med sådan en lovændring.
Vi har også rejst kravet i forbindelse med de forhandlinger, ministeren lige har været inde på.
Men det har regeringspartierne, Venstre, De Konservative og Liberal Alliance, ikke ønsket.
Det synes vi er ærgerligt.
Vi tror, at sådan en forhandling ville have kunnet få en række vigtige spørgsmål afklaret.
Det er f.eks. afgørende for os, at et nyt tilskudssystem, der i praksis vil fratage de her friskoler støtten, ikke fører til, at de omkringliggende folkeskoler alene skal stå med hele integrationsansvaret for eleverne fra de så lukkede friskoler.
Derfor mener vi, at der skal følge en række initiativer med, at et sådant forslag gennemføres.
Man kunne f.eks. diskutere, om kommunerne skulle have anvisningsret til de øvrige fri- og privatskoler, som ligger i kommunen.
Det er også afgørende for os, at forholdet til både grundloven og de internationale konventioner bliver beskrevet, så vi sikrer en model, der holder sig inden for rammerne af dem.
Når regeringen afviser forhandlinger om det her, er vi positive over for, at Dansk Folkeparti nu rejser sagen her i Folketingssalen.
Vi er også glade for, at Dansk Folkeparti deler vores ønske om at sikre en god integration af børn med udenlandsk oprindelse.
Vi tager derfor også godt imod det beslutningsforslag, som vil pålægge regeringen at udarbejde et egentligt lovforslag, og vi planlægger at stemme ja.
Til slut vil jeg blot sige, at vi også skal huske, hvem den her diskussion egentlig handler om, nemlig børnene.
Vores opgave herinde på Christiansborg er at sikre de her børn en god fremtid i Danmark, deres eget land, og det sker bedst sammen med os andre.
Og så må ideologisk håndskyhed over for at regulere privatskolerne altså træde et skridt til siden.
Og med de ord kan vi støtte beslutningsforslaget.