Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-05-22:
Mange tak for det, formand.
Og tak til forespørgerne for at indkalde til den her forespørgselsdebat om bedre støtte og hjælp til mennesker i sorg.
Debatten i dag handler om noget, som det er svært at tale om.
Sorg og det at miste er noget, vi alle sammen håber ikke kommer til at ramme os eller vores nærmeste.
Den sorg, det medfører, hvis der sker vores barn eller vores allerkæreste noget alvorligt, er noget af det sværeste, som vi som mennesker kan gå igennem.
Det kan stille os i en rigtig svær livssituation, især hvis der ikke bliver taget godt hånd om sorgen, og derfor er forespørgselsdebatten i dag også rigtig vigtig.
Så tak for initiativet.
Sorg er jo ikke noget, der bare går væk.
Sorg er et livsvilkår.
Det er noget, vi kan lære at leve med og at håndtere, men det er også noget, der i de flestes liv vil være der.
Vi bærer minderne med os videre, når vi mister, men på et tidspunkt når vi også til et sted, hvor sorgen kan træde mere i baggrunden.
Det vil også betyde, at meget af den her debat handler om, hvordan vi kan rumme sorgen og lære at leve med den.
Og netop derfor er debatten også svær, for det findes der ingen opskrift på.
Der findes ingen opskrift på, hvordan man sørger, hvor længe man sørger, og hvorvidt man bedst bearbejder sorgen på den ene eller den anden måde.
Det er individuelt for os som mennesker.
Nogle har brug for tid og ro til at være i deres sorg, andre har brug for at tale med mennesker, som har oplevet det samme som dem selv, og en helt tredje gruppe har brug for noget helt tredje.
Derfor sætter jeg også så utrolig stor pris på de civilsamfundsorganisationer, der hver dag hjælper mennesker i sorg.
Forældre & Sorg er et godt eksempel på sådan en organisation.
Det samme gør de mange patientforeninger, som også tilbyder rådgivning, sorggrupper og samtaler med pårørende, der har mistet en nærtstående.
For nogle mennesker kan sorgen være så voldsom, at den overskygger den hverdag og det liv og det arbejdsliv, den enkelte fortsat er en del af.
Derfor kan nogle have brug for at blive væk fra arbejdet et stykke tid.
Det kan f.eks. være aftalt frihed fra arbejde eller i de situationer, hvor sorgen har udviklet sig på en måde, der kræver en egentlig sygemelding.
I Danmark har vi heldigvis et socialt sikkerhedsnet med sygedagpengesystemet, der kan holde hånden under mennesker, som rammes så hårdt af sorgen, at de må sygemelde sig.
Jeg hører fra arbejdsmarkedets parter, at man mange steder heldigvis er gode til at finde løsninger på de enkelte arbejdspladser ude lokalt, løsninger, der imødekommer den enkelte medarbejders behov, hvad enten det så er mere fleksibilitet, nedsat tid, hjemmearbejde eller færre opgaver eller en periode, hvor man slet ikke arbejder.
Det er den enkelte arbejdsplads, der har ansvaret for at sikre den rigtige individuelle løsning i tæt dialog med medarbejderen i sorg.
Det er også nogle af de tanker, der ligger bag den nye politiske aftale om sygedagpenge – at dialogen mellem den sygemeldte medarbejder og arbejdspladsen er vigtig.
Det er arbejdspladsen, der kender medarbejderne, og som kan være med til at lægge en god plan for, hvordan den enkelte kommer tilbage til arbejdet.
Her behøver jobcenteret ikke altid være inde over.
Ved siden af de individuelle aftaler, som allerede i dag hjælper mennesker i sorg, har vi også en særlig ret til sorgorlov til forældre, der mister et barn, fordi det at miste et barn er noget af det værste, der kan ramme et menneske.
Derfor har vi indført en ret til, at der både er tid og økonomi til at få bearbejdet sorgen over at miste et barn.
Jeg er glad for, at vi har en struktur i vores samfund og på vores arbejdspladser, som kan hjælpe med at holde hånden under mennesker i sorg.
Og jeg ser frem til resten af eftermiddagens debat og til at høre ordførernes tanker om løsninger.
Først vil jeg give ordet videre til indenrigs- og sundhedsministeren.
Nej, først vil jeg svare på spørgsmål.
Naturligvis, formand – jeg beklager.