René Gade (ALT), 2019-04-12:
I Alternativet synes vi, at SF har lavet et rigtig godt oplæg, ikke til at forbyde kviklån, men altså til at forbedre lånemulighederne generelt.
Om det så kaldes kviklån eller bare lånemuligheder, tager vi ikke så nøje, for det er fint, at der gives et godt og bredt og nuanceret billede af lånemulighederne for alle danskere.
Og der er altså nogle, der ikke kan optage lån ad de normale veje, som man plejer at gøre, så derfor er det fint, at der er muligheden gennem andre typer som eksempelvis kviklån.
Men alle de fire punkter, som SF's ordfører, Lisbeth Bech Poulsen, og SF stiller op, er vi i Alternativet fuldstændig enige i at vi bør drøfte; vi vil faktisk også gå så langt som til at sige ja til selve beslutningsforslaget, fordi det netop er så nuanceret formuleret, at der ikke bliver stillet krav om helt præcise tal nogen steder, som jeg erindrer det.
Men jeg forstår også godt ministeren, der ikke nu og her, når der er nedsat en gruppe, lige før et folketingsvalg går ind og siger ja til det her – det synes jeg faktisk normalt kan være lidt ærgerligt i forhold til beslutningsforslaget at man ikke godt kan gøre som minister, men lige her har jeg forståelse for det.
Men jeg håber så også omvendt, at den meget, jeg vil næsten sige forpligtende og i hvert fald forståelige tale af ministeren om de behov, der kan være på markedet – ikke i forhold til samtlige dele af forslaget, men til store dele af det – gør, at vi kommer til at se, at der bliver handlet på det, uanset hvilken regering der kommer.
Jeg skulle også hilse fra Radikale Venstre og sige, at de også er for skråstreg positive over for forslaget.
Så vil jeg lige benytte min sidste taletid på at prøve at nuancere debatten en lille smule, for hvorfor er det, at det lige nu er et ekstra stort problem med kviklån?
Vi hørte nogle tal, der er eskaleret voldsomt siden 2010 og frem.
Det har jo noget at gøre med de nye forretningsmodeller, som vi kender på tværs af alle mulige brancher, som bliver løftet frem af den digitale verden – også lige nu.
Altså, kviklån er jo noget nemmere at få til at vokse og få mange flere brugere af, når man har de digitale muligheder, der er i dag, i forhold til hvad der var for 7 år siden.
På samme måde med spilmarkedet, hvor der er mange flere, der er på onlinespil i dag, end der gik ned og indleverede en tipskupon, da jeg var lille.
Der tror jeg vi skal have den moralske og etiske overvejelse, og jeg tror, at vi skal tænke os rigtig godt om, og det håber jeg også man gør i udvalget, for i det øjeblik, man gør mennesker til ting og fjerner den humane forståelse af, hvem det egentlig er, man taler til, og hvem det er, man udbyder varer til, så får vi et skred, og det er det, jeg ser på kviklånsmarkedet.
Her tillader man sig jo simpelt hen netop at lave forretningsmodeller – og det er ikke bare noget, man kan blive overrasket over i dag eller tænke, om det virkelig er rigtigt, for sådan har det været i mange, mange år – der ikke er til glæde for borgerne, men til glæde for virksomheden selv.
Og det er der jo i bund og grund ikke noget forkert i sådan virksomhedsmæssigt, men der kan være noget moralsk og etisk forkasteligt i det.
På det her marked er der i hvert fald kæmpe, kæmpe problemer, fordi man simpelt hen tillader sig at se på nogle af de forbrugere, altså nogle af dem, der har brug for de her lån, som nogle, man ikke behøver at have en menneskelig empati for, men som nogle, man indtænker i en værdikæde, der gør, at man ender med et stort afkast i virksomheden og er fuldstændig ligeglad med, at man også ender med at få de her mennesker til at leve i armod efterfølgende.
Det gør de måske allerede, men lånene får dem endnu dybere ned i armoden.
Sådan fungerer rigtig mange forretningsmodeller.
Derfor er det vigtigt, at vi får sat nogle lovgivningsmæssige grænser, sådan at det ikke kan lade sig gøre, og sådan at man godt kan være låneudbyder, også af kviklån, og samtidig gå rundt på gaden og vide, at folk synes, man er et anstændigt og ordentligt menneske, fordi man faktisk driver en god forretning.
Der er ikke et modsætningsforhold mellem at være en god erhvervsdrivende og så have en kviklånsvirksomhed, men der kan godt nok være mange tilfælde, hvor der er et modsætningsforhold.
En sidste note til det digitale her
: Altså, når vi hylder, også inden for iværksætteriet, virksomhedsmodeller, der kan skaleres meget, meget hurtigt, og ønsker at fremme vækstvirksomheder, så skal vi tænke på, at vi altså også tillader, at mange af de vækstvirksomheder faktisk har en forretningsmodel, der langt hen ad vejen – ikke som det meget kritisable, vi står og taler om her, men i hele deres opbygning – spekulerer i at have så mange mennesker som muligt, der tilmelder sig et eller andet, der ikke er et reelt produkt, men altså et produkt, der er meget, meget nemt at skalere i forhold til at have mange brugere, og hvor mennesker ofte bliver til ting og bare bliver til en lille brik i et stort spil, hvor en virksomhed skal maksimere sin indtjening ved nogle menneskers ydelser, informationer, data, eller hvad det nu end måtte være.
Her er det så deres umiddelbare behov for at få slukket en ildebrand, som de måske har, i deres private økonomi.
Så jeg synes, at det er meget, meget vigtigt, at vi holder hinanden op på at få gjort noget ved det her problem.
Og sidst, men ikke mindst, kan jeg simpelt hen ikke forstå, at man kan få lov til at reklamere for kviklån i forbindelse med diverse tv-reklamer for spil og sportsevents, så man, mens man sidder og ser på fjernsynet, kan låne til det ene og andet, og hvor der så er odds 10 på en eller anden spiller lige ved siden af.
Der er ingen gode argumenter for det.