Troels Lund Poulsen (V), 2019-01-15:
Men så vil jeg sørge for, at den konklusion bliver en del af den politiske aftale, altså at jeg selvfølgelig bliver siddende uanset hvad.
Tak for det.
Det her beslutningsforslag, B 46, er et rigtig godt beslutningsforslag om et vigtigt emne, som tager afsæt i erstatningsforholdene for ansatte, der bliver udsat for vold på deres arbejde af borgere, som de drager omsorg for.
Det er en rigtig trist og ærgerlig situation for begge parter i de tilfælde, hvor eksempelvis udviklingshæmmede, demente eller andre psykisk handicappede personer udøver vold mod de medarbejdere, som er ansat til at drage omsorg for dem.
Der vil her ofte være tale om borgere, der ikke selv kan gennemskue konsekvenserne af deres handlinger, og som ofte ikke vil være strafegnede eller ikke kan straffes på grund af alder.
Jeg anerkender derfor de bekymringer, som rejses i beslutningsforslaget, særlig det etiske dilemma for en medarbejder i at skulle politianmelde en borger, som man til daglig har ansvaret for at hjælpe og passe på.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt, at vi har et system, der tager hånd om de personer, der har været udsat for vold og trusler på arbejdspladsen, og ikke mindst for ansatte, som fortsat skal have en omsorgsmæssig relation til den borger, der har udøvet vold mod dem.
Det vil jeg vende tilbage til lidt senere.
Men lad mig starte et andet sted.
I de situationer, som beslutningsforslaget handler om, betyder det, at de ansatte skal beskyttes mod vold og trusler fra borgere med en aggressiv adfærd.
Jeg er samtidig bevidst om, at vi ikke fuldstændig kan undgå tilfælde af vold og trusler, også selv om arbejdsgiver opfylder sin pligt til punkt og prikke, men med den rette indsats kan vi heldigvis nå langt.
Derfor afsatte regeringen også satspuljemidler i både 2017 og 2018 til at videreføre de såkaldte voldsforebyggelsespakker til hospitaler, døgn- og hjemmeplejen, læger, politi og fængsler.
Pakkerne består af forløb, som arbejdspladserne skal følge for at forebygge og lære at håndtere episoder med vold og trusler på arbejdspladsen.
Der vil også blive foretaget en evaluering af pakkerne, som forventes klar i løbet af 2019.
I 2019 tilbydes en ny voldsforebyggelsespakke, som er målrettet botilbud og forsorgshjem.
Når det er sagt, står vi stadig væk tilbage med nogle ansatte, som rent faktisk er udsat for vold, og som der skal tages hånd om, når skaden er sket.
Det er vigtigt at slå fast, at det i arbejdsskadessystemet er uden betydning for erstatningen, om der er en ansvarlig skadevolder, eller om episoden meldes til politiet.
Arbejdsgiverne har med andre ord et objektivt ansvar.
Når en sag anerkendes efter arbejdssikringsloven, kan den ansatte få dækket udgifter til behandling for godtgørelse for et eventuelt varigt men og erstatning for tab af erhvervsevne, uagtet det er en voldsepisode på arbejdet eller et fald fra en stige.
Ansatte, der udsættes for vold, har derudover også mulighed for at få erstatning og godtgørelse efter offererstatningsloven, som hører under justitsministeren.
Offererstatningsloven dækker bl.a. tabt arbejdsfortjeneste, svie og smerte samt tort, altså former for erstatning, som ikke gives i arbejdsskadesystemet.
Erstatning efter erstatningsloven kræver som udgangspunkt politianmeldelse af lovovertrædelsen.
Som jeg er oplyst, kan Erstatningsnævnet imidlertid give dispensation for anmeldelseskravet i de tilfælde, hvor eksempelvis plejepersonalet på en behandlingsinstitution har været udsat for vold, når der er generelle pædagogiske eller behandlingsmæssige hensyn på den pågældende institution, der taler imod en politianmeldelse.
Reglerne på dette område hører som nævnt under justitsministeren.
Det omfatter både eventuel politianmeldelse, arbejdsskadeanmeldelse og sikrer, at den voldsramte medarbejder får den nødvendige hjælp og støtte til at komme videre, også i relation til den borger, der uden at forstå konsekvenserne af sine handlinger har skadet den ansatte.
Jeg vil også gerne slå fast her i dag, at jeg har stor forståelse for, at det for den ansatte, der har været udsat for vold på sit arbejde, kan være svært at skulle forholde sig til, at der både er en sag i arbejdsskadesystemet og i offererstatningssystemet.
Jamen jeg synes, at man i løbet af de næste 14 dage til 3 uger skal lave en politisk rammeaftale, hvor man så bliver enig om tidsplanen for det her arbejde.
Men jeg mener, at det vil være naturligt, hvis det her arbejde bliver sat i værk i løbet af den kommende måned, at man i den kommende folketingssamling, altså den folketingssamling, der hedder 2019-20, kan fremsætte et lovforslag og få det vedtaget.
Det mener jeg bestemt vil være realistisk.
Jeg mener også, at så svært er det problem, vi taler om, jo heller ikke.
Det har nogle økonomiske konsekvenser, der kan være forskellige løsningsmodeller, og det er sådan set også skitseret i beslutningsforslaget, men jeg mener ikke, at det er noget, vi skal bruge år og dag på.
Vi har brug for at få det belyst, og vi har brug for at lave en relativt grundig afdækning, men jeg mener, at det uden problemer kan vedtages i næste folketingssamling.