Peder Hvelplund (EL), 2025-04-25:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg bakker helt op om ønsket fra Liberal Alliance om, at vi får delt det her lovforslag, så selve delen om Ét Kontaktpunkt bliver et selvstændigt lovforslag adskilt fra de to andre elementer.
Hvis jeg lige skal tage den del om Ét Kontaktpunkt først – altså samling af data og at gøre forskningsmæssig adgang til data lettere – vil jeg sige, at vi sådan set er fuldstændig enige i intentionen.
Vi har jo bare altid det dilemma, vi står med, når det handler om adgang til sundhedsdata, at vi i Danmark har en helt unik samling af sundhedsdata, som går lang tid tilbage, og som stiller os i en rigtig stærk position også rent forskningsmæssigt.
Men det er jo også betinget af, at borgerne har fuldstændig sikkerhed for, at de data, de afleverer til sundhedsvæsenet, bliver behandlet på betryggende vis, og at der stadig væk er den tilgang, at de data er patienternes data, og at det er patienterne, der afleverer dem og bestemmer, hvad de kan bruges til.
Det er klart, det ikke skal være sådan, at man i hvert enkelt tilfælde skal ud og spørge hver enkelt patient, om man må bruge de data – det vil i hvert fald gør det temmelig besværligt – så derfor handler det om at sikre en balance, i forhold til at der stadig væk er en tillid fra patienten til, at når man afleverer sine sundhedsdata til sundhedsvæsenet, bliver de både brugt til ens eget bedste, men de bliver også brugt i forskningsmæssig sammenhæng til generelt at sikre en højere kvalitet i forhold til folkesundhed.
Det er den balance, jeg er lidt usikker på om bliver ramt rigtigt i det lovforslag her.
Derfor er der i hvert fald nogle spørgsmål, som vi kommer til at forsøge at få afdækket i udvalgsbehandlingen.
Jeg tror egentlig også gerne, jeg vil opfordre til, at vi kan få en teknisk gennemgang i udvalget i forhold til de udfordringer, der er her.
Jeg ved ikke, hvilke leverandører man forestiller sig her, og hvor meget der bliver baseret på amerikansk teknologi eller kinesisk eller andet, men vi skal i hvert fald sikre, at det er noget, hvor andre ikke gennem deres leverancer får adgang til de data, der kan samles i sådan en adgang her.
Det er den ene bekymring.
Den anden bekymring er i forhold til samtykke, som jeg nævnte tidligere, altså den tilgang, at de data, der er, er patientens data, og at vi derfor selvfølgelig har en forpligtigelse til at behandle dem trygt, sikkert og ordentligt.
Og hvordan sikrer vi, at patienter, når de afleverer deres data til sundhedsvæsenet eller gennem deres behandling afleverer deres data, så stadig væk har en vis råderet over dem, og i hvilket omfang man kan definere, hvad ens data kan bruges til – altså en eller anden form for metasamtykkemodel, som stadig væk smidiggør det – men også samtidig, at der er en transparens, så det altid er muligt for patienter at gå ind og se, hvad det er, præcis deres data bliver brugt til, og i hvilke sammenhænge?
Det leder mig så frem til det næste, i forhold til hvad det så er, de her data kan bruges til.
Det er også derfor, vi bakker op om intentionen.
Men der er jo en forskel på, om det er noget, der bliver brugt i offentligt regi til at højne folkesundheden, eller om – kan man forestille sig – patienter afleverer data til sundhedsvæsenet, som private medicinalvirksomheder så kan gå ind og bruge til at udvikle præparater, som patienterne så skal betale for i dyre domme, hvor de har kunnet udvikles på baggrund af de data, patienterne har afleveret.
Så der er jo en forskel på, med hvilket formål de her data bruges.
Det savner jeg også lidt en afklaring på – og dermed er der også spørgsmålet om, om man kan tage forbehold for, at data afleveres til EHDS, hvor der altså er en meget udpræget deling af data i EU-systemet.
Så der er en række spørgsmål, som vi i hvert fald har behov for at få afklaret, før vi kan sige, om vi kan tilslutte os den del, der handler om Ét Kontaktpunkt.
Bare lige kort om de to andre vil jeg sige, at vi sådan set bakker op om det med indsamling af data om brug af antipsykotisk medicin, men i lighed med, hvad fru Kirsten Normann Andersen tidligere har nævnt, kender vi jo godt problemstillingen.
Den løses jo ikke af, at vi får mere data.
Der er også en risiko for, at man så bruger andre beroligende præparater som benzodiazepiner eller andet.
Men det er fint, at vi får øget indberetningen om det.
Det samme gælder i forhold til aktindsigt i forbindelse med eventuel chikane af sundhedspersoner.
Vi så hellere, at man gik skridtet videre og sikrede registreringen med navn og tjenestenummer, og at det alene var på den måde, men det her er i hvert fald et skridt i den rigtige retning.
Så de to dele bakker vi op om.