Josephine Fock (ALT), 2018-04-26:
Tak for det.
Det er jo på en kedelig baggrund, at vi her diskuterer beslutningsforslag nr. 91 om at lave en uvildig undersøgelse af udlændinge- og integrationsministerens håndtering af adskilt indkvartering af mindreårige gifte eller samlevende asylansøgere.
Det er jo et beslutningsforslag, som vi fremsætter sammen med Socialdemokraterne, Enhedslisten, Radikale Venstre og SF.
Og vi fremsætter det, fordi vi har oplevet en minister, som i forhold til den ulovlige adskillelse af unge asylægtepar har ændret forklaring og givet misvisende oplysninger på utallige samråd.
Det er fuldstændig rigtigt, at ministeren, som hun også selv stod her og sagde, har deltaget i rigtig mange timers samråd.
Jeg ved ikke, om hun syntes, det var spild af tid at sidde der, men for os, der sad på samrådene, oplevedes det nogle gange sådan, altså som om det var spild af tid.
For ministeren nægtede jo gang på gang at svare på relevante spørgsmål, og som Enhedslistens ordfører så udmærket også har gennemgået, ændrede ministeren også forklaring gang på gang.
Det helt essentielle spørgsmål er jo helt tilbage fra dengang, hvor den ulovlige instruks blev sendt ud.
Da sagde ministeren til Folketinget: Jamen det var ikke en instruks; det var bare en pressemeddelelse.
Og hun fjernede selv nogle sætninger i den der pressemeddelelse, men vi kan ikke få oplyst de forbehold, som embedsværket havde taget, om ministeren gjorde det egenhændigt, og hvordan embedsmændene havde vejledt hende.
Og det er jo i sidste instans ministerens ansvar, så det er jo egentlig mærkeligt, at hun ikke vil give os de oplysninger.
Der sidder vi så i en opposition og udfører ikke noget personligt korstog på ministeren – det vil jeg gerne have lov til at understrege.
Det, jeg gerne vil fremføre i min tale, er, at det ikke handler om personen, som er minister.
Det handler om det at være minister, at ministeren skal give sandfærdige oplysninger til Folketinget, og at ministeren selvfølgelig skal udlevere de nødvendige oplysninger til Folketinget.
Og det oplever vi jo ikke at ministeren har gjort.
Vi har gang på gang bedt om at få udleveret oplysninger, og allersenest stillede jeg nu her et spørsmål nede fra salen til ministeren om, om hun vil oplyse, hvad der så stod i de linjer, som hun fjernede fra instruksen.
Derfor er vi nødsaget til at sige, at så må der laves en kommissionsundersøgelse, fordi man er nødt til også at kunne afhøre nogle embedsmænd.
Og jeg synes, det er trist, at vi skal nå dertil.
Jeg synes, at det burde være i alle Folketingets partiers interesse uanset farve altid at være sikre på, at man som Folketing får den korrekte viden.
Og det er jo også derfor, at jeg kan bakke Enhedslistens ordfører op i forhold til at sige, at jeg håber, at vi med en kommende ændring af flertallet i Folketinget kan drøfte, hvordan vi kan lave undersøgelser, som en stor del af mindretallet kan gennemtvinge.
Man kan f.eks. sige, at hvis 40 pct. af Folketinget er enige om, at der skal laves en undersøgelse, så bliver der sat en undersøgelse i værk.
I og med at Alternativet er medforslagsstiller på det her beslutningsforslag, bakker vi selvfølgelig forslaget op.
Det siger sig selv.
Vi håber meget, at andre af Folketingets partier vil ændre mening og alligevel vil bakke op om, at vi selvfølgelig skal have lavet en undersøgelse.
Og hvis de ikke gør det, vil vi se frem til et ændret flertal efter et folketingsvalg, som så kan iværksætte en undersøgelse.