Peder Hvelplund (EL), 2023-05-30:
Tak for det, formand.
Når jeg tager ordet her til andenbehandlingen, er det for at forsøge at forhindre Folketinget i at begå konventionsbrud.
Det er jo sådan, at når vi behandler sager i Indfødsretsudvalget, altså spørgsmålet om at tildele statsborgerskab, er det efter min opfattelse en fuldstændig forældet proces.
Der er også international kritik af den måde, vi gør det på.
F.eks. siger Patrick Wautelet fra universitetet i Liège i Belgien: »Jeg ser det som et levn fra det 19. århundrede, og det burde ikke forekomme i en retsstat i dag«.
Han bliver suppleret af Maarten Vink fra Det Europæiske Universitetsinstitut i Firenze i Italien, der siger: »I EU er det virkelig usædvanligt.
Jeg kender ikke et andet EU-land, der gør det her.
I dag afspejler denne skønsmæssige procedure udført af politikere i Danmark en forældet praksis i Europa, og det er i det hele taget en meget usædvanlig praksis i retsstatsbaserede demokratier rundt i hele verden.«
Det er ikke desto mindre sådan, det foregår her i Danmark, og det er jo også det, der gør, at vi kan risikere at lave konventionsbrud, som ministeren efterfølgende kommer til at stå til ansvar for, men som ministeren reelt set ikke har nogen indflydelse på.
Det har vi til gengæld her i Folketinget.
Derfor har jeg også gjort det temmelig usædvanlige at stille et ændringsforslag om en af de her borgere, som af et flertal i Indfødsretsudvalget har fået afslag, fordi det efter min opfattelse er et fuldstændig klokkeklart brud på handicapkonventionen.
Jeg har naturligvis med samtykke fra borgeren fået lov til at informere om de oplysninger, der er blevet givet til Indfødsretsudvalget i den her sag.
Det er en 72-årig kvinde, som er flygtet fra krigen i Irak, har siddet politisk fængslet og er blevet traumatiseret under fængselsopholdet, fordi hun har oplevet, at nærtstående familiemedlemmer både er blevet tortureret og dræbt under fængselsopholdet.
Hun lider af og er diagnosticeret med depression, angst, ptsd i svær grad og Alzheimers demens i svær grad.
Hun fik, efter hun kom til Danmark, tilkendt førtidspension i 2008 på grund af manglende arbejdsevne.
Hun er derudover af sin hjemkommune tilkendt hjemmehjælp med hjælp til indkøb, til rengøring og vask, til personlig pleje, til toiletbesøg, til anretning af mad og til at føre mad fra bord til mund.
Af den begrundelse, kommunen giver for den temmelig omfattende hjælp, fremgår det: Du har været udsat for voldsomme krigstraumer, og regionspsykiatrien har vurderet, at du har svær ptsd.
Under din udredning for ptsd er du også udredt for demens, hvor det beskrives at være af typen svær Alzheimers demens.
Den her borger ved selvfølgelig godt, at for det flertal, der står bag indfødsretsaftalen, Socialdemokratiet, Konservative, Venstre og LA, er det fuldstændig magtpåliggende, at selv kronisk handicappede gør alt, hvad de kan, for at leve op til de fuldstændig urimelig svære krav, der er.
De krav er bl.a., at man skal leve op til en indfødsretsprøve, og at man skal leve op til danskprøve 3.
Det gælder også en borger med svær Alzheimers demens.
Så hun gør sig selvfølgelig den umage, at hun skriver til to forskellige sprogskoler for at høre, om de kan hjælpe hende i den her sag med at leve op til de kriterier, vi stiller, for at opnå statsborgerskab.
Men der er desværre ikke meget hjælp at hente.
Som det lakonisk lyder fra de to sprogcentre: Vi har ikke erfaring med prøveafholdelse for borgere med Alzheimers demens som ovennævnte og anser det ikke for muligt at dispensere for det ved prøver.
Det er måske ikke et overraskende svar, men man må sige, at borgeren har forsøgt.
Det er så på den her baggrund, at et flertal i Indfødsretsudvalget vælger at afvise at give dispensation.
Efterfølgende forsøger man selvfølgelig – for det har et flertal i Indfødsretsudvalget også pålagt Indfødsretskontoret – at rette henvendelse til vedkommendes læge for at høre, om der er udsigt til bedring, altså for en borger med svær Alzheimers demens.
Så Indfødsretskontoret retter selvfølgelig som pålagt af Indfødsretsudvalget kontakt til borgerens læge og spørger efter, hvad udsigterne for forbedring er.
Der lyder svaret så, at de ikke forventer nogen bedring.
Det vil være det samme om 5 år.
Tilstanden vil være den samme eller måske værre.
I det her tilfælde får den her borger afslag på indfødsret.
Handicapkonventionen siger meget klart, at man ikke må forskelsbehandle folk med baggrund i deres handicap.
Her er der altså tale om en borger, som lever op til alle kriterier, men får afslag, fordi vedkommende ikke kan tage danskprøve 3 og en indfødsretsprøve, fordi vedkommende har svær demens.
Det er efter min opfattelse et fuldstændig klokkeklart brud på handicapkonventionen.
Det understreger selvfølgelig, at det her system er et fuldstændig forældet og anakronistisk system, men ikke desto mindre er det jo en konkret virkelighed, vi må forholde os til i dag.
Derfor er det min klare opfattelse, at hvis I vil spare både Danmark og udlændinge- og integrationsministeren for at begå konventionsbrud, skal I stemme for Enhedslistens ændringsforslag.
Jeg synes i øvrigt også, at man burde gøre det af hensyn til den borger, som lever op til alle kriterier, og som har haft et liv under de her vilkår, men som vi nu afviser at optage som fuldgyldigt medlem af vores samfund.