runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-02-08:
Jeg synes, det er et interessant spørgsmål, især fordi der bliver stillet spørgsmålstegn ved, om det er fair, at der er nogle, der skal betale for, at andre ikke opfører sig ansvarligt.
Det er netop det, som beslutningsforslaget reelt ville betyde, hvis man gennemførte det.
Det er, at en virksomhed ville skulle betale for det eller være ansvarlige for det, hvis en underleverandør ikke opfylder sine forpligtelser, og nej, det synes jeg generelt ikke skal være tilfældet.
Det er også derfor, vi er imod kædeansvar.
I forhold til den her fond er det noget, som arbejdsmarkedets parter også selv har sagt kan rummes inden for den danske model og inden for den måde, de kan tilrettelægge både samarbejdet og de øvrige vilkår, de anlægger på.
Jeg er lidt i tvivl om, hvad det er for et specifikt problem, ordføreren vil have Liberal Alliances holdning til, så jeg håber, det kan uddybes lidt mere.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at kredse lidt om noget, vi har talt om tidligere, og som er den her fond.
Hvis man skal sætte det lidt på spidsen, ikke?
– og nu har vi kun sekunder at stille hinanden spørgsmål i, så det vil jeg gøre – så er det sådan, at de gode arbejdsgivere overfører penge til den her fond, som så skal efterbetale de ansvarsløse arbejdsgivere for ikke at sikre ordentlige arbejdsvilkår.
På en eller anden måde er det jo lidt skævt, at der er nogle, der skal betale for, at der er nogle andre, der simpelt hen svigter deres ansvar.
Det burde jo være sådan, at der ikke var nogen, der svigtede deres ansvar, og at der var styr på sagerne.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om Liberal Alliance synes, der kunne gøres noget for at sikre nogle bedre værn mod, at de arbejdsgivere, som er ansvarsløse, egentlig kommer til at få ansvar for de her opgaver for vores skattekroner.
Er der noget, vi kan gøre dér, for at det ikke bliver det vilde vesten?
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-02-08:
Tak, og tak til Enhedslisten for endnu et beslutningsforslag, hvor vi kan drøfte, hvordan vi sikrer både løn- og arbejdsvilkår og generelt det danske erhvervsliv og den beskæftigelse, vi har.
Det synes jeg altid er interessant, uanset at jeg sjældent er så mega enig med ordføreren for forslagsstillernes parti.
Når det kommer til kædeansvar, har vi samme holdning, som der allerede her fra talerstolen er nævnt flere gange, nemlig at vi ikke mener, at det er en forsvarlig måde at gå frem på, og derfor støtter Liberal Alliance ikke forslaget.
Karsten Hønge (SF), 2024-02-08:
Grådige udenlandske arbejdsgivere og kyniske danske mellemhandlere tjener på underbetaling, dårlige arbejdsforhold og lave lønninger, når de hyrer udenlandske lønarbejdere.
Vi skal være over social dumping med hakkejernet, ligesom vi er det over ukrudt i en forårsvarm have.
Alt for ofte ser vi uansvarlige arbejdsgivere løbe fra regningen og til gengæld gå grinende hen til banken.
Kædeansvar sikrer, at regningen samles op af arbejdsgivere højere oppe i kæden.
Det giver disciplin over for, hvem man hyrer ind som underentreprenører, og når det så går galt, betaler arbejdsgiveren højere oppe i kæden regningen.
Derfor er kædeansvar et godt værktøj, og det ville være helt på sin plads, at Folketinget kunne vedtage et kædeansvar, når det kommer til eksempelvis manglende betaling af skat og moms, altså gæld til det offentlige.
Jeg synes, det forholder sig noget anderledes med forslaget fra Enhedslisten, som griber direkte ind i de vilkår, som aftales på arbejdsmarkedet.
Så sent som i dag har jeg set en advarsel i medierne fra formanden for Dansk Metal, Claus Jensen, der ikke refererer til det her forslag, men generelt advarer politikerne om at gribe ind i den danske model.
Fagbevægelsen, bortset fra nogle ganske få, ønsker ikke, at det her forslag vedtages.
Jeg husker især en overenskomstforhandling for nogle år siden, hvor aktive i fagbevægelsen krydrede det her krav til overenskomsten med, at de dansede kædedans rundt om arbejdsgiverhuset.
Det var et fint indslag, der illustrerede, hvad det var, man var ude efter.
Men det kan ikke rigtig nytte noget, at det kan gå hen at blive praksis, at partier her i Folketinget samler overenskomstkrav op, som det ikke lykkedes fagforbund at komme igennem med, og så få det igennem politisk.
Det vil være et fundamentalt brud på den arbejdsdeling, der ligger mellem Folketinget og arbejdsmarkedets parter.
Konklusion fra SF er, at vi altså hverken stemmer for eller imod det her forslag.
For vi synes faktisk, det ville være okay med et kædeansvar, når det kommer til gæld til det offentlige, og vi vil i øvrigt også gerne vise vores støtte til kædeansvaret generelt, men vi mener altså, det er en opgave, der skal løses i en forhandling mellem fagforbund og arbejdsgivere.
Jan E. Jørgensen (V), 2024-02-08:
Vi tænker, at det er et rigtig godt system, at hvis man eksempelvis byder ind på en aftale og der fremgår nogle vilkår, så skal man selvfølgelig overholde de vilkår.
Hvis man så til noget af arbejdet benytter sig af underleverandører, skal de pågældende underleverandører selvfølgelig også leve op til de samme betingelser.
Alle, uanset hvad der måtte stå i en aftale, skal selvfølgelig overholde landets lov og ret.
Men det, at man som arbejdsgiver skal kunne garantere, hvad andre arbejdsgivere foretager sig, er godt nok at strække den meget, meget vidt.
Det er derfor, at vi ikke kan støtte kædeansvar.
Karsten Hønge (SF), 2024-02-08:
Jeg anerkender, at regeringens mål er at få en europæisk aftale.
Og det vil være godt, fordi meget af den her økonomi også går på tværs af landegrænserne, og man tager også læring af hinanden.
Så jeg anerkender helt regeringens indsats for at få en europæisk løsning.
Og fordi man kæmper med det samme på EU-plan, er det også der, jeg ser spørgsmålet om, hvad lønmodtagerbegrebet og selvstændigbegrebet så er.
Så det anerkender jeg.
Men jeg synes ikke, at det skulle forhindre os her og nu i at gøre det, som ligger i det beslutningsforslag her.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det.
Nogle af de ting, og det hører vi jo faktisk også fra bl.a. Socialdemokratiet, er hensigtserklæringerne, som skal sikre, at man som arbejder er beskyttet og kan stå godt.
Samtidig bruger man lidt det, at der er forhandlinger i EU-regi, til at sige, at vi ikke kan gå længere i Danmark.
Hvordan får vi flere med på, at vi skal gøre noget nu, og at vi skal bakke op om de ønsker, der er ikke kun fra 3F, men faktisk fra hele Fagbevægelsens Hovedorganisation i det her spørgsmål?
Så det vil jeg bare anerkende, og så vil jeg også bare lige kvittere og sige, at jeg jo troede, at ordføreren ville starte sin tale med at fortælle om, hvilke konsekvenser det kan have, når børn leger frisør med hinanden, men det var så ikke det, vi skulle høre, og det er måske også meget godt.
Jeg tror, at mange af os ved, at det ofte nok kan være en god idé at lade frisører om at klippe ens hår.
Men det kan være, at vi kan smile endnu bredere, når vi lander beretningen.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-02-08:
Jo, det var netop det, jeg også forsøgte at italesætte i min tale, nemlig at vi pålægger den lægefaglige vurdering at opfylde nogle bestemte betingelser.
Det kunne også være, at der skal være varige men.
Nogle gange stiller vi den betingelse i forbindelse med den lægefaglige vurdering, at der skal være varige men.
Det er også et vist skøn, vi overlader til lægevidenskaben, når de skal vurdere.
På samme måde har vi, når vi her har sat ind som et kriterie, at der skal være kraftanvendelse,
sat et kriterie til den lægefaglige vurdering.
Hvis det er det, der spænder ben, og hvis løsningen er, at der skal kigges på det, så er det klart noget, Liberal Alliance er åben for at kigge på.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det, og tak for talen.
Jeg tænker, at det giver rigtig god mening at lave en beretning, og så må vi jo arbejde for, at den bliver så ambitiøs som muligt, men jeg skal lige vende det med frisørerne, bioanalytikerne og de andre først.
Det er jo deres arbejdsliv, det handler om.
Jeg kunne godt tænke mig at komme lidt ind på, hvad det her egentlig konkret drejer sig om, og hvad jeg også håber vi når frem til i beretningen.
Lad os eksempelvis tage en helt konkret person: Hun er blevet opereret i begge hænder og har fået implantater; hun har været laborant i 20 år, og hun opfylder det, som er et krav til at få anerkendt sin arbejdsskade, nemlig at det har været ensidigt repetitivt arbejde.
Det er jo klart, at hvis du bliver ved med at gøre noget i 20 år, slider det på dine muskler, og det slider på dit skelet.
Men så er der det her med kraftanvendelse.
I Danmark, bliver det, hvilket Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur også har kritiseret, koblet sammen med, at der også skal være kraftanvendelse, og så er det jo, vi skærer alle dem fra, som er frisører og bioanalytikere.
Så vil Liberal Alliance være med til at kigge på den del, som er det, de særlig bliver ramt af?
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-02-08:
Jeg ved det ikke.
Jeg klippede min datters hår i går, for jeg lærte faktisk utrolig meget om at klippe hår som barn og kunne fortsætte derfra, men selvfølgelig var det under opsyn af en voksen og under forsvarlige rammer.
Ja, det er selvfølgelig frisører, der som udgangspunkt skal klippe en, men jeg synes også, det er fedt, at man som barn kan blive inspireret til det.
Astrid Carøe (SF), 2024-02-08:
Det synes jeg er enormt positivt.
Jeg har også selv været forskningsordfører, og jeg ved godt, at man ikke kan tvinge forskere til at blive færdige på et bestemt tidspunkt.
Men vi kan godt herindefra bede om en status på arbejdet, og det synes jeg vi burde gøre i slutningen af 2024 eller deromkring, så vi ved, hvad det er, der sker.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Tak for det, og tak til SF's ordfører.
Jeg vil egentlig bare bekræfte, at vi sagtens kan se, at man i en beretning skriver noget om, hvordan man vil følge op på det her, og hvordan man vil sikre at få en status på det.
Det, som jeg sagde om tidsplanen, handler udelukkende om, at man jo ikke kan bestille forskning og sige, at man gerne vil have en bestemt konklusion på et bestemt tidspunkt.
Det er vi nødt til at have respekt for, men det betyder ikke, vil jeg gerne understrege, at vi synes, at når vi er færdige her i Folketingssalen, ser vi bare, om der sker noget på et tidspunkt.
Vi vil også meget gerne være med til at lave en plan for, hvordan vi følger op på det partierne imellem.
Astrid Carøe (SF), 2024-02-08:
Hvis det er det, der mangler forskning i, er det jo der, vi skal sætte ind.
Jeg synes også, at det er underligt, når man har så meget forskning på både dansk og europæisk plan, at der er behov for mere, men det er jo nu engang sådan, systemerne fungerer.
Så må vi sætte ind der først.
Jeg håber bare virkelig, at vi kan mødes i en beretning og få startet et arbejde her i stedet for at stå splittet, og at så sker der ingenting.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Så kan jeg betrygge ordføreren i, at det ikke kun er frisører og bioanalytikere, der vil få gavn af det her forslag.
Det er jo alle, som i dag bliver ramt af det her med kraftanvendelse.
Det er det, der er benspændet for, at de kan få anerkendt deres arbejdsskade.
Så jeg håber bare, vi kan lave en beretning sammen – jeg skal jo som sagt lige tale med de mennesker, hvis arbejdsliv det vedrører, om det – sådan at vi helt konkret tager det, de oplever, seriøst.
Jeg kan jo høre, at ordføreren har det helt tæt inde på livet og ved, hvordan det er.
Charlotte Munch (DD), 2024-02-08:
Så fik jeg slet ikke udtrykt mig korrekt, for vi er ikke spor i tvivl om, at arbejdsskader kan komme af alle former for statisk arbejde med gentagne bevægelser.
Jeg er bare bange for, at vi i det her forslag hænger lidt fast i, at det kun er nogle få faggrupper, for jeg mener faktisk, det er meget bredere.
Når jeg siger det, er det, fordi jeg selv har arbejdet i 20 år som blomsterdekoratør og fået slidgigt i begge mine tommelfingerled, så jeg ved godt, hvad det vil sige at lave statisk arbejde med gentagne bevægelser.
Derfor siger jeg også bare, at vi mangler noget lidt mere dybdegående og lidt flere dybdegående undersøgelser af, hvor de her arbejdsskader sætter sig, altså det statiske arbejde med gentagne bevægelser, men også i et bredere omfang end kun frisører og bioanalytikere.
Og jeg kigger op, for jeg har jo også haft samtaler med forbundet her og er meget, meget enig i, at det skal anerkendes.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak for det.
Det er bare, fordi det virker, som om der lidt er en misforståelse om, at der ikke er noget forskning og data på området.
Det bliver anerkendt, at der er en udfordring forbundet med det.
Det, som er hovedproblemet her, er jo reglerne, hvor vi simpelt hen har nogle regler, der siger, at kraftanvendelse også skal være til stede, for at du kan få anerkendt noget som en arbejdsskade –
jeg tror, vi er mange herinde, der er glade for, at kraftanvendelse ikke er noget af det, der er en del af en frisørs arbejde, for så kunne ens hår se rimelig skørt ud.
Det vil sige, at vi lægger et kriterie op for, hvornår en arbejdsskade skal anerkendes, som ikke er en del af det, som er deres arbejde.
Det er derfor, jeg er nysgerrig på, om ikke Danmarksdemokraterne vil være med til at se på, hvordan vi faktisk laver nogle regler, som er retvisende i forhold til det, der er problemet, så vi rent faktisk tager udgangspunkt i, hvad det er for et arbejdsliv, som vi har, og hvad det er for nogle skader, der kommer der.
Karin Liltorp (M), 2024-02-08:
Tak for ordet.
Kan den samme bevægelse udført gang på gang gennem mange år være skadelig, selv om den ikke er forbundet med stor belastning?
Det er det store spørgsmål, når det handler om frisører og bioanalytikere.
For nej, en saks eller for den sags skyld en pipette er ikke særlig tung eller svær at håndtere en enkelt gang eller ti gange, men når man har gentaget bevægelsen tilstrækkelig mange gange, er det bestemt ikke svært at forestille sig, at det gør permanent skade.
Derfor synes jeg også, at forslaget tager udgangspunkt i en meget vigtig problemstilling, og det kræver jo, at vi kigger mere på området.
Jeg kan sige personligt, at det overraskede mig, at der ikke allerede var evidens på det her område.
Det er der sikkert mange af os der i virkeligheden er blevet overrasket over, fordi vi netop nemt kan forestille os, at det selvfølgelig kan føre til skader.
Så det at læse, at der faktisk ikke var nogen lægefaglig evidens på området, synes jeg derfor personligt var underligt.
For man må jo trods alt sige, at både frisører og bioanalytikere er noget, der findes i hele verden, og man skulle jo tro, at der var masser af tilgængeligt data derude.
Jeg synes også, at de mange historier om tidlig tilbagetrækning i frisørbranchen tyder på, at der helt sikkert er noget om snakken.
Derfor synes jeg jo stadig væk, at opgaven nu er at få samlet de data, som vi hele tiden snakker om, og vise, at der faktisk er et problem, og at vi skal gøre noget ved det.
Altså, uden at være forsker på området forestiller jeg mig ikke, at opgaven er kæmpestor, for jeg tror, at det kommer til at dreje sig om at hente den information, der er, og ikke holde sig udelukkende til Danmark, men også kigge på erfaringerne fra andre lande, og det er jeg sikker på at nogle dygtige forskere kan gøre, uden at det tager alt for lang tid.
Når vi ikke støtter forslaget i dets nuværende format, er det jo, fordi vi synes, at vi skal holde de beslutninger ud i en vis armslængde og holde fast i, at det er den lægefaglige vurdering, der tæller.
Der skal være evidens for, at der er en sammenhæng mellem arbejdet og de skader, der er kommet, og det synes vi helt grundlæggende egentlig ikke at der skal laves om på.
Men selv om vi ikke støtter op om forslaget i dets nuværende form, støtter vi jo helt op om, at det er noget, vi skal holde fokus på, og jeg synes også, at det lyder som en god idé at skrive en beretning og sige: Vi skal holde snuden i sporet, og vi skal have fulgt op på den her problemstilling.
Charlotte Munch (DD), 2024-02-08:
I Danmarksdemokraterne er vi meget optaget af, at det skal være sikkert og sundt at gå på arbejde.
I det lys har vi stor sympati for beslutningsforslaget, vi skal behandle i dag.
Der er ingen tvivl om, at frisører og bioanalytikere på lige fod med andre faggrupper har krav på et ordentligt arbejdsmiljø, men naturligvis mener vi stadig væk, at afgørelsen skal ligge hos de lægefaglige instanser.
For os er anerkendelsen vigtig, og vores ønske vil være, at vi i udvalget kan se på muligheden for f.eks. omskoling, når man ikke længere kan varetage sit job.
Jeg ved godt, at det var en sidebemærkning, så tilbage til forslaget.
Det er tydeligt, at der er behov for at se på arbejdsskader med lidt andre øjne, og selv om vi har stor tiltro til den lægefaglige viden, må vi også konstatere, at den måske trænger til en gennemgang.
Når vi ikke støtter forslaget, er det, fordi vi ønsker, at vi i udvalget får mulighed for at hente lidt mere viden fra den lægefaglige side og fra andre relevante instanser, før vi forhåbentlig og gerne bredt kan finde en løsning, der kan imødekomme alle dem, der lige nu er kommet i klemme i systemet.
Karin Liltorp (M), 2024-02-08:
Det, som jeg synes mangler, er en forsker, der siger, at vi har data, der viser, at der er evidens for, at det her arbejde skaber skaderne.
Der er det jo ikke godt nok at have anekdotisk evidens.
Det er ikke godt nok, at der er én, der siger, at jeg tror, at der er en tydelig sammenhæng.
Man samler alle de data, der er på området,
og siger: Nu kan vi med stor sandsynlighed sige, at det selvfølgelig er det her, det skyldes.
Så skal der jo efterfølgende laves om på reglerne, og så skal det optages på listen over arbejdsskader.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Det er jo ikke forskerne, der siger, at vi i reglerne skal fastholde, at der står det med kraftanvendelse.
Så det er bare derfor, jeg ikke helt forstår det, når der er en masse viden, data og lægefaglige, behandlende læger, ortopædkirurger osv., som beskriver det her med det ensformige og repetitive arbejde.
Grunden til, at de ikke kan få anerkendt deres arbejdsskade, er, at der i reglerne står, at der skal være kraftanvendelse med.
Er det, fordi ordføreren mangler, at der er en forsker, der siger, at vi skal tage det med kraftanvendelse ud af reglerne?
Jeg skal bare lige forstå det.
Karin Liltorp (M), 2024-02-08:
Nu kommer jeg selv fra forskningens verden, og det, forskere gør, er netop, at de kigger på evidens og samler tilstrækkelig mange data for at sige: Ja, det skyldes faktisk nøjagtig den her udførelse af arbejdet tilstrækkelig mange gange.
Der ligger jo masser af viden derude, og det er jo også vist, at der med stor sandsynlighed er en sammenhæng, men til gengæld var der også andre undersøgelser, der viste, at der ikke var en sammenhæng.
Jeg synes bare ikke, at det er vores beslutning herindefra, for vi er netop ikke forskere.
Det er derfor lægerne, der skal sige: Ja, der er den her sammenhæng.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Tak til ordføreren for talen.
Det er nemlig helt rigtigt, at der faktisk ligger en masse viden og data.
Det er derfor, jeg bliver lidt nysgerrig, når regeringens svar er, at vi skal have mere forskning.
Hvad er det, forskningen skal svare på her?
Problemet er jo, at det her med det kraftfulde indgår i det, og det problem løser forskningen jo ikke.
Det er netop ikke det kraftfulde, der gør, at man får arbejdsskaden; det er det repetitive, det ensformige, det gentagne arbejde.
Så jeg vil bare gerne lige forstå, hvad det er, forskningen skal hjælpe til med i forhold til at få det adskilt.
Ja, det er det, de siger i forskningen.
Som jeg jo også har sagt mange gange, og som også fremgår af beslutningsforslaget, er der på både nationalt og europæisk niveau forskning, der netop viser, at problemet er det ensformige arbejde.
Astrid Carøe (SF), 2024-02-08:
Jeg synes, at det er vigtigt, at vi sætter ind på det her område.
Lad os da se, hvor vi kan lande det henne.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at det er dér, noget af problemet skal findes.
Det kan vi jo også se i den her bekendtgørelse.
Vi hører også fra de mennesker, der arbejder med det her til daglig, at det er en af udfordringerne.
Derudover er der vist også en udfordring med, hvor højt man løfter.
Frisører står i en meget akavet position, men arbejdet er under skulderhøjde, og det kan der vist også være nogle udfordringer med.
De repetitive bevægelser udgør en stor del af problemet her.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-02-08:
Det her er et klassisk eksempel, hvor virkeligheden derude og systemet står på hver sin side.
Der kunne det være rart, hvis systemet hoppede over på virkelighedens side og så går i gang her.
Nu siger ordføreren, at man gerne vil være med til en beretning.
Samtidig siger ordføreren, at man ikke vil sætte nogen tidsplan for den her beretning.
Jeg har været i Folketinget i lang tid nok til at vide, at beretninger godt kan ende i en syltekrukke.
Og så vil man ikke blande sig i forskningen, men det gør man jo gang på gang herinde, hvor man sætter rammer for, hvor lang tid de har til at færdiggøre det, når der skal laves noget empirisk arbejde.
Man kunne jo sige, at det første, man gør, er at sætte en tidsplan for, hvornår det er, man samler al evidens, som findes fra empiriske undersøgelser i udlandet.
Så samler man det, og så får man nogle professorer og nogle fagfolk her i Danmark til at kigge på det udenlandske materiale, der ligger der, og så arbejder man videre.
Men man må kunne sende et eller andet signal med nogle datoer fast til de mennesker, som kommer her og er dybt bekymrede for den tilstand, som de står i.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Jeg tager også meget gerne en diskussion, får lavet en kortlægning af eller bevisførelse for, hvis der, om man så må sige, systematisk bliver set bort fra tilgængelig viden.
Det er ikke min opfattelse, at man sådan kan sige, at der sidder nogen med onde intentioner og lader være med at kigge på ting.
Men ikke desto mindre er jeg jo enig med ordføreren for forslagsstillerne i, at vi her tilsyneladende har en branche, hvor vi har en blind vinkel.
Det er jo baggrunden for, at ministeren retter henvendelse, og at vi skal have tilvejebragt en lægelig dokumentation, altså et forskningsresultat, som vi kan stå på.
Til gengæld er det lidt svært at sige noget om tidsperspektivet, for så begynder vi jo at blande os i, hvor grundigt forskerne skal undersøge ting, eller hvordan de skal indrette forskningen, og det vil jeg helst afholde mig fra, for det har jeg ikke forudsætningerne for.
Victoria Velasquez (EL), 2024-02-08:
Hvad er det konkret, de kan se frem til, der sker af handling nu i forhold til forskning, og hvad er tidsperspektivet i forhold til det her?
Altså, jeg kan komme med andre eksempler, hvor der er international forskning og en masse evidens, og alligevel er det nærmest umuligt at få det anerkendt som en arbejdsskade.
Så vi står altså med et systematisk problem, og her er det helt tydeligt, at det er frisører, bioanalytikere og andre, der har betalt for det.
Jens Joel (S), 2024-02-08:
Først og fremmest har jeg fornemmelsen af, at hr. Lars Boje Mathiesen har gjort det til sin politiske mærkesag at påstå, at der er afkobling mellem system og virkelighed.
Jeg vil gerne sige, at hvis man havde stået her på talerstolen, hvis jeg havde stået her på talerstolen, hvis kollegaer havde stået her på talerstolen og sagt, at vi desværre ikke kan dokumentere det, ergo er der ikke noget problem, og der er ikke noget at komme efter, så havde det været den diskussion, som hr. Lars Boje Mathiesen rejser.
Det er ikke det, der sker.
Det, vi tværtimod siger, er, at vi anerkender fuldstændig, at vi nok har en blind vinkel, og den vil vi gerne gøre noget ved.
Så kan vi diskutere, hvordan man tilrettelægger forskningen.
Jeg hører bl.a. ministeren sige, at ministeren gerne vil have en tilbagemelding på både det opslag, der har været, og hvad resultatet af det er, hvad det er, der er blevet budt tilbage.
Siger forskerne eksempelvis, at de mangler at kigge i de internationale studier, så tager det nok ikke lige så lang tid, som hvis man mangler at lave studier, og derfor er det jo lidt afhængigt af, hvor det er, hullerne i vores viden er, og jo også, hvor lang tid det tager.
Men selvfølgelig er det ikke en syltekrukke, vi leder efter.