Helene Brydensholt (ALT), 2025-02-28:
Tak skal du have, formand.
Formålet med lovforslaget her er jo at gennemføre to af initiativerne i dyrevelfærdsaftalen, som en lang række partier, herunder Alternativet, indgik med regeringen i februar sidste år.
Men det er jo ikke nogen hemmelighed, at hvis Alternativet alene havde stået bag dyrevelfærdsaftalen, så havde den været meget mere ambitiøs på dyrenes vegne.
Men der er trods alt gode takter og forbedringer i aftalen, dog halter det stadig grundlæggende for dyrene i produktionen, og det er jo dem, der er allerflest af i Danmark, det er dem, der har det allerværst, og det er dem, som lovforslaget, vi behandler i dag, vedrører.
Kampen for bedre forhold for dyrene i produktionen må jo tages skridt for skridt, desværre, det ser vi herinde.
Jeg ville ønske, at vi snart kunne se hinanden i øjnene på tværs af vores traditionelle politiske skel og erkende, at det er bydende nødvendigt at tage et opgør med en produktionsform, der i Danmark har udviklet sig ud i det fuldstændig absurde – en produktionsform, som skader dyrene, som skader miljøet, og som også skader folkesundheden – at vi kunne løfte os lidt og tale mere om værdier og mindre om statsstøtte til en efterhånden meget lille gruppe af storproducenter og en gang for alle beslutte os for, at vi vil have en ordentlig dyreetik, og at vi vil have et sundt og grønt landbrug i Danmark.
Men vi ved jo alle sammen godt, at der er meget stærke økonomiske interesser på spil, og at storproducenternes lobby er stærk ikke bare i Danmark, men også internationalt.
Ja, i USA er den faktisk større, end den er i både våben- og olieindustrien, og det siger jo ikke så lidt.
Lovforslaget omfatter, foruden at det giver ministeren hjemmel til at kunne gennemføre initiativerne i dyrevelfærdsaftalen om at få dødeligheden bragt ned ved at registrere bedre, og at det indfører rådgivningsordninger og uddannelseskrav for medarbejdere, også en justering af taksten for virksomhedernes egenbetaling for kontrolbesøg.
I det lovforslag, der blev sendt i høring bredt, er der sket en ændring i taksten, som nu er blevet sat ned fra 70 kr. til 64 kr.
Det er sket efter en såkaldt supplerende høring, som var med meget kort frist hen over julen, altså fra den 19. december til den 8. januar, og det er jo sjovt nok også kun virksomhedernes lobbyister, der har givet høringssvar.
Denne del af lovforslaget, som jo ikke vedrører dyrevelfærdsaftalen, vil vi i Alternativet rigtig gerne have udskilt i et selvstændigt lovforslag, så vi kan stemme særskilt for det.
For det vedrører jo blot endnu en økonomisk begunstigelse af virksomhederne, så det håber jeg at ministeren vil imødekomme.
Ved at nedsætte virksomhedernes egenbetaling bliver der samlet set færre penge i Fødevarestyrelsen til at kunne føre tilsyn med dyrene for.
Men vi skal jo ikke have mindre tilsyn med dyrene i produktionen, men vi skal have mere tilsyn med dem og vi skal have et bedre tilsyn med dem.
Begrundelsen for at ville sætte taksten op til 70 kr. var, at der var tale om en ekstraordinær nedsættelse af gebyret i nogle år grundet en manglende opfyldelse af de politisk fastsatte mål for antallet af kontroller, og det vil jo også sige, at Fødevarestyrelsen ikke har gennemført det krævede antal stikprøvekontroller før i 2024, da kontroltrykket var sænket fra 10 pct. til 5 pct., og det har branchen jo nydt godt af den i den periode.
Så derfor mener vi ikke, det er rimeligt, hvis det nu skal danne grundlag for at regulere gebyret, så det kommer til at dække de faktiske udgifter.
For én ting er antallet af kontroller, som jo vel er dejligt målbart, men det er jo også afgørende, hvordan vi kontrollerer det, hvordan kontrollerne finder sted, og hvilke sanktioner der bliver taget i anvendelse ved overtrædelser.
Kontrollen må jo ikke hovedsagelig komme til at tage form af en databehandling ved et skrivebord, men der bør også foretages et grundigt tilsyn af dyrene der, hvor de befinder sig.
Jeg vil derfor også opfordre til, at vi i forbindelse med de gode drøftelser, vi i aftalekredsen bag dyrevelfærdsaftalen i ministeriet har om straf og sanktioner, også får en grundlæggende og mere dybdegående drøftelse af, hvordan tilsynet med dyrene i produktionen kan forbedres.
For det har jo i årevis ikke fungeret godt nok, og det bliver desværre ikke prioriteret nok.
Dyrevelfærdsloven er jo en rammelov, og det interessante er derfor, hvordan den konkret kommer til at udmønte sig i bekendtgørelser, og ikke mindst også hvor stor en indflydelse erhvervets særinteresser har på udformningen af reglerne.
Tak for ordet.