Jakob Sølvhøj (EL), 2017-03-24:
Tak for de mange positive bemærkninger om forslaget.
Jeg har i de spørgsmål, jeg har stillet til nogle af ordførerne, nævnt, at det er af hensyn til børnene og forældrene i lokalsamfundene, men at det i høj grad også er, fordi den lokale folkeskole er med til at fastholde muligheden for et fungerende lokalsamfund, som jo svækkes voldsomt, hvis børnefamilierne flytter væk, og hvis det bliver umuligt at tiltrække nye.
Jeg vil godt understrege – også på baggrund af de bemærkninger, der er kommet – at dette ikke er et forslag om, at man pr. definition ikke kan lukke lokale folkeskoler.
Altså, der vil ubestrideligt være faglige og saglige begrundelser i nogle kommuner for at gøre det, men man kan sige, at med det her forslag udfordres i hvert fald det flertal, der måtte ønske at lukke en folkeskole, sådan at der stilles store krav til argumentationen for at lukke den.
Og måske stiller man, hvis det kommer til en skolelukning, forældrene rigtig godt med hensyn til en formulering af ønske om, at der så som minimum skal etableres f.eks. rigtig gode transportmuligheder fra det pågældende lokalsamfund og ind til den nærmeste skole – for at det ikke skal få ødelæggende konsekvenser for lokalsamfundet.
Så det her udelukker i hvert fald i første omgang muligheden for at lukke en lokal folkeskole, hvis befolkningen ikke ønsker det.
Men det vil være muligt at gennemføre det i en efterfølgende periode.
Den udvikling, vi har set, i forhold til friskoleområdet kan der være delte meninger om.
Jeg vil sige, at jeg har den fulde forståelse for, at forældre i et lokalsamfund, hvor man lukker skolen, selv tager et initiativ, men der er altså et problem ved det.
Der var en tv-udsendelse i TV 2 her for 3-4 måneder siden, som – utvivlsomt rigtigt – fremstillede to forældregrupper, der var rigtig begejstrede for, at det nu var lykkedes dem at fastholde den lokale skole, men det sneg sig alligevel ind i et par bibemærkninger, at der også lige var nogle børn, som ikke kom med, fordi deres forældre ikke ønskede det eller ikke kunne betale for den private skole.
Og dermed får vi i forbindelse med det at oprette en friskole den problemstilling, at det, der var udgangspunktet, nemlig at tage udgangspunkt i særlige værdier og pædagogiske holdninger, som forældrene fandt af særlig værdi, ændres til, at friskolen bliver en redningsplanke for de forældre, der har råd, mens det til gengæld ikke er nogen redningsplanke for de forældre, der ikke har råd til at købe sig en plads til deres barn i en friskole.
Vi flytter dermed hele udgangspunktet for det at danne friskoler fra at være noget, som tager udgangspunkt i holdninger og pædagogik, til at være en redningsplanke i en situation, hvor kommunen ikke vil betale det, det koster at drive skole i lokalsamfundet.
Det, vi foreslår, er vist tydeligt nok.
Det glæder mig at hr. Alex Ahrendtsen har lært noget nyt af vores forslag, og det indrømmer jeg at jeg også selv gjorde, da jeg arbejdede med det – ret skal være ret.
Men altså, man har haft sådan et element i vores folkeskolelovgivning, der har sikret et lokalt demokrati, indtil 1988.
Det har muligvis været bølgerne fra kommunalreformen i 1970, som har forskrækket nogle, så de har tænkt, at hvis vi skal have en ny af den slags – og det fik vi jo – så må vi hellere sørge for, at der ikke er sådan en kedelig bestemmelse, der giver borgerne alt for god mulighed for at trække i nødbremsen.
Og jeg synes ikke mindst, det er forkert i en situation, hvor vi altså har en mulighed for at etablere skoler lokalt – bare ikke i offentligt regi.
Til sidst vil jeg sige tak til alle ordførerne.
Jeg vil sige, at de problemstillinger, hr. Jacob Mark rejser, synes jeg er saglige og velfunderede.
Jeg tror bare ikke, at vi kommer uden om, at der kan være et økonomisk aspekt i, at det her genererer nogle ekstra udgifter for en kommune.
Det mener jeg man må tage med; det er prisen for forslaget.
Og til hr. Alex Ahrendtsen vil jeg sige tak for de meget positive bemærkninger, og at jeg mener, at der sagtens kan være grundlag for at drøfte videre, hvordan det her skal skæres til.
Og jeg skal bekræfte, at det her med vilje er lavet som et åbent forslag – for det, der var den rigtige måde at lovgive på i 1988, behøver jo ikke at være det, der fra ord til anden skal genfindes i en ny lovgivning på det her område.
Derfor har vi bevidst udformet det sådan, at det handler om tanken om at give mulighed for at fastholde den lokale folkeskole, altså for at drive den videre, uden at vi nødvendigvis til mindste bogstav vil genetablere lovgivningen, som den var for 30 år siden.