runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-01-23:
Jo, det har man; man har lært af nogle af dem.
Jeg er ikke sikker på, at man har forstået den grundlæggende fejl, man begik, ved at man fratog lærerne deres identitet.
Den har man ikke helt rettet op på, for der ligger stadig væk et låg af arbejdstidsregulativer ned over, hvor mange timer du skal være på stedet.
Jeg kan huske sådan helt konkret, hvis man skal tage et eksempel fra sin egen verden, det der med at skulle være der, fordi man skulle være der 35 timer.
Men der var jo ikke nogen fleksibilitet til stede i det, og hvis man vil have en professionel og en moderne arbejdsplads, duer det ikke, at det bliver sådan en pølsefabrik, hvor man skal stemple ind på et bestemt klokkeslæt og stemple ud på et andet.
Man bliver nødt til at have forståelse for, hvordan det er i en moderne skole.
Anders Kronborg (S), 2024-01-23:
Jeg synes, at en intelligent tale også fortjener en imødekommelse, for jeg synes faktisk, at meget af det, som hr. Lars Boje Mathiesen siger, er fuldstændig rigtigt og inden for skiven.
Vi havde nogle aktører omkring folkeskolen, der efter reformen i 2013 var i, om jeg så må sige, nogle grøfter og skød på hinanden.
Det var en kampplads og ikke en plads, hvor man rent faktisk samarbejdede.
Sagt i al ubeskedenhed synes jeg faktisk, at det i sidste periode lykkedes at få samlet parterne i det samarbejde, der hedder Sammen om skolen.
Jeg oplevede det selv, da vi skulle udskyde solnedgangsklausulen for Dansk Center for Undervisningsmiljøs klageinstans mod mobning.
Så jeg vil bare høre hr. Lars Boje Mathiesen, om han ikke anerkender, at nogle af de fejl, jeg synes hr. Lars Boje Mathiesen med rette pointerer, har man faktisk lært af.
Sara Emil Baaring (S), 2024-01-23:
Tak for det, og tak for ordet, formand.
I december 2020 indgik den daværende socialdemokratiske regering og en række partier en velfærdsaftale på dagtilbudsområdet samt folkeskoleområdet.
Med aftalen blev Helsingør og Rebild Kommuner frisat på dagtilbudsområdet, og Holbæk og Esbjerg Kommuner blev frisat på skoleområdet.
Disse frisættelser ophører til september, hvis ikke vi beslutter andet.
Med disse frisættelser har vi sat kommunerne fri og har sat de enkelte ledere og deres medarbejdere fri i et håb om, at der undervejs findes nye veje for vores velfærd, så vi kan vise vejen frem og forme fremtiden for vores børnefaglige og pædagogiske medarbejdere, så vi kan prioritere velfærd, faglighed og fordybelse frem for administration og bureaukrati.
Lovforslaget vil forlænge den hjemmel, de udvalgte kommuner har, så de fortsat kan være fri af statslig regulering.
Det er en chance, vi skal gribe med begge hænder.
Med lovforslaget giver vi kommunerne en mulighed, en mulighed for at bruge mindre tid på papirarbejde og bøvl og mere tid på den nære velfærd, som virkelig tæller.
Vi har allerede fået værdifulde erfaringer fra de kommuner, som er med i velfærdsaftalerne.
Det ser vi tydeligt i midtvejsevalueringer.
Der er et potentiale for øget kvalitet for vores børn og unge og en forbedret trivsel blandt både børn og medarbejdere.
Med så positive erfaringer indtil videre vil vi gerne være med til at forlænge frisættelsesforsøgene med endnu 1 år, så vi kan få den endelige evaluering af forsøgsordningen med, inden vi træffer beslutning om det videre arbejde med frisættelser af dagtilbud og folkeskoler, der vil forme fremtidens dagtilbud og folkeskoler.
Vi ser frem til at dykke ned i resultaterne fra slutevalueringen, men indtil da vil vi støtte dette lovforslag, som er et lovforslag, der sætter vores børn først, hvor vi anerkender og understøtter vores medarbejderes ekspertise, og hvor vi tør at træde nye stier i jagten på en bedre velfærd.
Med disse bemærkninger kan jeg meddele, at Socialdemokratiet stemmer for lovforslaget.
Søren Pape Poulsen (KF), 2024-01-23:
Jeg hørte statsministerens indledende ord her og slutbemærkningerne omkring Ukraine, som jeg er en til en enig i.
Men hvis vi står på ukrainernes side, må vi jo også føre det helt igennem og vise, at det ikke er omkostningsfrit at angribe et frit land.
Så skal vi jo ikke være bange for en russisk kirke og have penge fra russiske kirker ind i Danmark.
Nu kan jeg forstå, at statsministeren ikke har hørt om sagen, og så vil jeg høre, om statsministeren vil tage kontakt til udenrigsministeren med henblik på at få bragt orden i det her, så vi får stoppet pengestrømmen fra Rusland ind i Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Altså, jeg kender ikke den konkrete sag, og hvad der måtte have været af ordvekslinger mellem nogle ministerier.
Det er jo ikke noget, jeg følger som statsminister.
Men den konkrete sag skal man spørge de implicerede ministre om.
Danmarks holdning er fuldstændig klar: Det er hårdest mulige sanktioner i en EU-sammenhæng.
Søren Pape Poulsen (KF), 2024-01-23:
Er det så, fordi man ikke har givet embedsmændene besked, eller er det, fordi man aktivt har fået en anden holdning?
Og er det også det, vi vil se fremadrettet?
Altså, der må være en grund til, at regeringen aktivt modsætter sig en enhed under Udlændinge- og Integrationsministeriet, som vi jo har lavet for at undgå ekstremisme i Danmark og for at stoppe pengestrømmene.
Hvorfor er det så, man ikke lytter til de folk, vi selv har bedt om at udføre opgaven med at stoppe pengestrømmene til Danmark?
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Vi har fra starten af krigen i Ukraine og det russiske angreb på Ukraine og dermed på alt, hvad vi tror på, sagt, at vi vil have hårdest mulige sanktioner i EU-kredsen.
Det er det spor, vi har forfulgt.
Og vi har lagt en hård linje i alle diskussioner, det har jeg selv gjort på alle de utrolig mange møder, jeg har deltaget i i Det Europæiske Råd, men det gælder bredere end som så, og det bliver vi ved med at gøre.
Men vi har også hele tiden sagt, at det bedste, vi kan gøre, er at gå samlet fra EU's side.
Og der synes jeg, man må sige, at i forhold til hvad jeg egentlig tror, at mange var bekymrede for, da den her krig gik i gang, nemlig om vi kunne holde sammen på det europæiske fællesskab, så er vi nu på et tocifret antal sanktionspakker, og vi har hele tiden lagt til, men vi har gjort det enigt og samlet.
Det vil det også være min anbefaling at vi gør herfra.
Det betyder jo ikke, at vi ikke arbejder for, hvad der kan være konkret, i forhold til hvad der bliver rejst her, og alle mulige andre spørgsmål.
Men jeg synes fortsat, at det rigtige er hårdest mulige sanktioner i en EU-sammenhæng.
Søren Pape Poulsen (KF), 2024-01-23:
Tak for det.
I marts 2023 ønskede embedsmænd i Center for Dokumentation og Indsats mod Ekstremisme, som jo ligger under Udlændinge- og Integrationsministeriet, ifølge Jyllands-Posten at sortliste den danske russiskortodokse kirke og dermed stoppe pengestrømme fra Moskva til tre kirker i Danmark.
Udenrigsministeren satte en stopper for denne sortlistning på grund af frygt for den russiske reaktion, må man forstå.
Jeg tror, det er vigtigt, at man måske lige holder sig for øje, at den russiskortodokse kirkes leder i Moskva bl.a. mener, at Rusland jo ikke har angrebet Ukraine, men bare forsvaret sig selv.
Jeg tror ikke, man kan adskille den russiskortodokse kirke fra hverken Rusland eller Putin.
Det var jo kun grundet et veto fra Orbán, at patriark Kirill Ikke blev optaget på EU's sjette sanktionspakke i sommeren 2022.
Når man ved det, står man jo lidt tilbage og tænker: Hvorfor er det, at regeringen lader sin politik diktere af det?
Én ting er, at vi har en koranlov, hvor nogle meget tvivlsomme lande og typer ude i verden skal bestemme, hvad for en politik vi har i Danmark.
Nu ser vi så også, at russerne skal have lov til at lade pengene strømme ind i Danmark.
Det undrer mig, og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre statsministerens reaktion på.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-01-23:
Jeg hører det sådan, at der ikke er noget på vej fra regeringen, men at hvis man kan finde en konkret model, der giver mere selvbestemmelse og valgfrihed også på det her lidt lille område, er det noget, der er lydhørhed over for fra regeringens side.
Noget andet, som blev præsenteret i weekenden, var den her idé om, at kommunerne i fremtiden, hvis de ellers har lyst, skal kunne etablere en ny type plejehjem med de samme frihedsgrader som friplejehjemmene.
Det er jo en idé, vi også er tilhængere af i Liberal Alliance – vi synes, det burde være sådan på alle plejehjem.
Det er lidt uambitiøst, at regeringen ikke vil mere, men det er dog et skridt i den rigtige retning.
Som ældreministeren jo også redegør for, vil det også betyde, at man på de her kommunale plejehjem åbner op for tilkøb af ekstra velfærd.
Jeg ved ikke, om statsministeren i den forbindelse er bekymret for at skabe et A- og et B-hold i velfærdssamfundet.
Jeg tror nu, det er klogt at se på, at der, i takt med at vi bliver rigere og får større forventninger til velfærden, så også skal være bedre mulighed for at kunne tilkøbe noget ekstra, også selv om man ikke er på et privat plejehjem.
Men hvis man skulle undgå et A- og et B-hold, ville det så ikke være klogt, at man genbesøgte de tanker, som hr. Christian Rabjerg Madsen luftede for noget tid siden, om at parre det med en opsparingsordning, således at man sikrer sig, at færrest mulige efterlades på perronen så at sige?
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Først og fremmest vil jeg sige tak for at gå positivt og konstruktivt ind i det her.
Det lytter jeg mig egentlig til
der er mange i vores samfund der gør, også dem, der arbejder med ældre i hverdagen, og som jeg tror er rigtig glade for det lønløft, regeringen har sikret til organisationerne på området, også sammen med mange af Folketingets partier.
Det lover rigtig, rigtig godt.
Jeg er sådan set enig i, at mad er vigtigt.
Det er det jo for os alle sammen af helt åbenlyse årsager, men det betyder rigtig meget for livskvaliteten, især når man er blevet ældre og måske ikke har så meget appetit, som man havde engang.
Jeg vil sige, at når jeg kommer rundt i vores ældrepleje, ser jeg meget forskelligt, hvad angår mad.
Nogle steder dufter det rigtig godt, og man er med til at lave maden.
Andre steder har det måske et lidt mere klinisk udtryk.
Jeg begriber i øvrigt ikke, at man overhovedet blander sig i, hvor meget saftevand vores gamle drikker.
Jeg synes, vi fint kan gå ind i en maddiskussion også.
Vores fokus har været på mange andre ting, men maden er da oplagt også at tage med ind i vores diskussioner.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-01-23:
Tak for det.
Jeg vil gerne tale om regeringens kommende ældrereform.
Vi har jo sådan i fint skårne små skiver fået mere indsigt i, hvad regeringen planlægger, og uden at kende det fulde udspil synes jeg faktisk, der er flere fine takter i det, som regeringen har præsenteret, og som skal give mere valgfrihed og selvbestemmelse til de ældre og enklere tilsyn ude i kommunerne.
I weekenden var der forslaget om, at kommunerne i fremtiden skal have mulighed for at etablere sådan nogle friere plejehjem, der har samme frihedsgrader som de private, og det synes jeg er et fint, men meget lille museskridt ind i fremtiden.
Det er jo samlet set nogle udmærkede tiltag.
Det er måske lige at slå for stort et brød op at kalde det en historisk frisættelse og et paradigmeskifte, men det er nogle fine små tiltag, og jeg glæder mig til forhandlingerne.
Et område, som i hvert fald indtil videre har været helt fraværende, har været betydningen af maden til de ældre.
Jeg tror, at de fleste af os herinde kender det, altså hvordan alene duften af vores livret kan gøre os glade, og at for hver bid nyder vi det, smager på det og sanser maden.
Det er en banal ting, men det bidrager til livskvalitet, og hvis man selv kan vælge, hvilken mad man får, giver det jo også en oplevelse af mere selvbestemmelse.
I dag ude på plejehjemmene betaler de ældre faktisk lige omkring 4.000 kr. om måneden for maden, men de fleste steder har de ikke den store selvbestemmelse.
Der er mange kommuner, der forbyder, at de ældre må få saftevand til aftensmaden, for, uha, det er usundt.
Man skulle tro, det var en børnehave.
Mange andre steder er de ældre jo underlagt et institutionskøkken, hvor det er de samme retter, der går igen sådan hver 20. dag.
Der tror jeg på, at vi kan nytænke området og give de ældre mere selvbestemmelse.
Det kunne jo være, at den dagstakst, der er, måtte de også bruge på takeaway fra deres yndlingsrestaurant, eller at de selv kunne vælge deres dessert, eller noget helt tredje.
Derfor er mit indledende spørgsmål til statsministeren, om man kan forvente, at regeringen kommer med noget, der vil give de ældre mere selvbestemmelse, i forhold til hvilken mad de får.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-01-23:
Jeg synes også, det er glimrende, at man fokuserer på, at de ældre, der bor i plejeboliger i dag, får bedre muligheder, herunder også bedre muligheder for at tilkøbe noget ekstra.
Det synes jeg er glimrende.
Men hele idéen med eller i hvert fald om ikke andet hele selvfortællingen for den her regering er vel, at man netop kan se længere ud end én valgperiode; at man tør tage de der historiske, store beslutninger og lave en historisk frisættelse og ikke bare kun lige ser frem til næste valg.
Så det kan jo godt undre mig lidt, at det er, som om man anerkender, at der faktisk godt kan være en udfordring i fremtiden med, at flere og flere ældre, når de bliver plejekrævende, er mere velhavende, har større forventninger til velfærden og gerne vil betale for noget mere, men at man lukker fuldstændig ned for den diskussion, der handler om, hvordan vi gør det på den typiske danske måde, hvor vi sikrer, at flest mulige kommer med og får mulighed for at tilkøbe noget ekstra, eksempelvis ved at ændre hele systemet for arbejdsmarkedspensioner og få en opsparingsordning ind dér.
Kan statsministeren ikke se behovet for den type diskussion?
Hvis ikke en midterregering, der er fri for taktiske hensyn, kan tage den diskussion, jamen hvad er så formålet med regeringen?
Pelle Dragsted (EL), 2024-01-23:
I weekenden steg billetpriserne på vores offentlige transport igen igen.
Denne gang er det op mod 13-14 pct.
Det sker, samtidig med at vi hører ude fra kommunerne, at man på grund af hårde økonomiske tider lukker rigtig mange af de lokale busruter.
Den her udvikling med højere priser og lavere dækning presser jo flere folk væk fra den offentlige transport.
Altså, det skaber jo en ond cirkel, hvor man så får færre billetindtægter og dermed skal skære yderligere bagefter.
Man risikerer jo, at vi ikke længere har en effektiv offentlig transport, som mennesker kan bruge, og det synes jeg er alvorligt af flere årsager.
Jeg synes, at det at have et land også indebærer, at man har et kollektiv transport-netværk, der fungerer.
Det er det, der binder vores land sammen.
Hvis ikke vi har det, river vi nogle huller i danmarkskortet og gør noget ved vores sammenhængskraft, som ikke er godt.
Det er klart, at det gør særlig ondt på dem, som ikke har alternativer, altså hvis man ikke har en bil.
Det kan være folkepensionister uden for de store byer, og det kan være folk med lave indkomster, som ikke længere har mulighed for f.eks. at besøge deres børnebørn eller at komme til fritidsaktiviteter eller andet.
Det tænkte jeg egentlig måske var noget man kunne blive enige om blandt politikerne, men så læste jeg et citat i går fra statsministerens regeringskollega transportministeren, og hans reaktion på de her prisstigninger lød sådan her: »Bare at gøre den generelt billig er ikke en løsning, for så vil man lokke folk fra cyklen over i den kollektive transport.
Det vil skabe trængsel og gøre produktet endnu mindre attraktivt.«
Altså, det at gøre kollektiv transport billigere skulle gøre den kollektive transport mindre attraktiv.
Jeg tror, at man skal sidde i en ministerbil for ligesom at kunne forstå den logik.
Så mit spørgsmål er: Er statsministeren enig med sin kollega?
Vil det gøre den offentlige transport mindre attraktiv at sætte prisen på den ned?
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Nu ved jeg, at transportministeren har sagt rigtig meget om den aktuelle situation, og lad mig starte positivt, for egentlig er jeg enig i grundanalysen.
Altså, kollektiv transport er fuldstændig afgørende for, om vores land hænger sammen.
Det er afgørende for, om man kan bo uden for byerne, stadig væk passe sit arbejde og komme ind på hospitalet, når man har brug for det, og for at de unge tager en ungdomsuddannelse.
Det er ikke mindst det sidste, jeg er meget optaget af.
For hvis man bor langt væk fra der, hvor der f.eks. er erhvervsuddannelser, som der er færre af, end der er gymnasier, bliver vi jo nødt til at sørge for, at der er noget kollektiv transport, så vores unge mennesker kan komme i skole.
Så jeg deler grundanalysen, og jeg er også ærgerlig over, at de her prisstigninger er her.
Der er i finansloven lagt nogle ekstraordinære penge ind til den kollektive transport.
Det synes jeg har været en rigtig prioritering.
Men jeg må også sige, at jeg ikke tror, økonomien står alene, for jeg tror, vi bliver nødt til at tænke den kollektive transport i yderområderne af Danmark på en ny måde.
Altså, da jeg voksede op i Nordjylland, kørte der rutebiler, og der var mange mennesker i busserne, men flere har fået bil, der bor færre i de pågældende områder, og jeg tror ikke, at svaret er bare at blive ved med at gøre det, vi har gjort med kollektiv trafik tidligere.
Jeg synes, det handler om, at vi skal gøre, hvad vi kan for at afhjælpe nogle af de problemer, der er nu, og der er der nogle initiativer i finansloven.
Men jeg tror simpelt hen også, vi skal gentænke den kollektive trafik, måske ikke så meget jernbanedriften, men mere busdelen, og se på, om ikke vi kan gøre det på en klogere måde.
Jeg forstår, at det er den gængse måde at opgøre det på, og så forstår jeg i øvrigt også, at 2023 vistnok er det år, hvor vi har haft mest grøn strøm i Danmark nogen sinde.
Så kan det jo ikke være helt galt.
Det er da godt.
Jeg synes faktisk, at det her er et dansk eventyr.
Og tak til alle, der bidrager dertil.
Martin Lidegaard (RV), 2024-01-23:
Jeg er nødt til at sige, at nok har man været de regeringer, der har sat flest klimamål, men når det handler om at få møller op på land, er der ikke sat færre møller op siden Anders Fogh Rasmussens regeringstid.
Når det handler om rent faktisk at implementere, synes jeg ikke, det er så rosenrødt, desværre.
Jeg forstår så bare ikke – hvis man vil det her så ambitiøst, som statsministeren siger – hvorfor man så går imod klimaloven og imod Klimarådets anbefalinger og insisterer på, at det kun er i 2025, man vil måle, i stedet for et gennemsnit.
For hvis det var et gennemsnit for 2024, 2025 og 2026, var man sikker på, at det var varige indsatser, og man var sikker på, at det ikke afhang af lidt tilfældigheder i beregningsgrundlaget.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at regeringen har truffet det valg, når det både står så eksplicit i loven og er så eksplicit en anbefaling fra Klimarådet af alle de grunde, statsministeren sagde, nemlig at det pegede fremad.
Så det håber jeg man vil genoverveje.
Lad mig sige det sådan.
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Men det er vel egentlig ikke rimeligt at påstå, at regeringen er ligeglad med, hvad der sker efter 2025, når vi har et 2030-mål og vi siger, at vi ikke bare skal leve op til 2025-målet, men at vi skal leve op til 2030-målet.
Og vi skal også – ikke at jeg regner med at være her i 2045, bare rolig –
leve op til 2045-målet.
Det er jo faktisk præcis at gøre det, der er vores opdrag, nemlig at have nogle af de højeste ambitioner i verden og vise resten af verden, at vi kan leve op til dem.
Det må være det, der er det afgørende.
Det er helt rigtigt, at Danmarks gode placering hviler på skiftende regeringers bidrag.
Jeg kan bare konstatere, at den regering, der er nu, og den, der var før – og jeg har været engageret i dem begge to – er de regeringer i Danmark, der har været mest ambitiøse på klimaområdet nogen sinde, nogen sinde .
Og det er med god hjælp fra Folketinget, og det er vi meget, meget glade for, og det er også nødvendigt, for at det kan lade sig gøre.
Jeg synes altså, vi skal blive ved, men vi må da også gerne glæde os over, at når resten af verden kigger på os, er billedet noget pænere, end når Radikale Venstre kigger på os.
Martin Lidegaard (RV), 2024-01-23:
Ja, eller også var det klokkerne, der ringede for den helt særlige position, vi har på klimaområdet, for det er jo ikke noget, der er kommet flyvende til os ved en tilfældighed.
Det bygger jo på den ene regering efter den andens politik.
Og hvis ikke man fortsætter med det, ligger man ikke der.
Men det, statsministeren siger, er, at uanset om der kommer den her forbedring i fremskrivningsgrundlaget, som forskerne er kommet med, eller den bliver rullet tilbage om 14 dage, når der kommer nye tal, så når vi målet.
Altså, regeringen sætter ind med den oprindelige indsats, men stadig væk kun i 2025.
Hvad der sker efter 2025 – i 2026 osv. – er man ikke interesseret i.
For mig er det her jo ikke kun klima – det er klima, det ligger mig på sinde, og det ved statsministeren også godt – det er jo også sikkerhedspolitik.
Da vi lavede det nationale kompromis for 2 år siden, havde vi også som mål at gøre os fri af russisk gas.
Lige nu rasler salget af varmepumper ned, og der bliver igen installeret gasfyr.
Så tingene hænger sammen, også i forhold til det, statsministeren sagde indledende.
Mette Frederiksen (S), 2024-01-23:
Til gengæld er det altså ikke så tåget, som jeg synes der bliver redegjort for her.
Jeg synes, det er positivt, at Danmark lever op til sit 2025-mål.
Det er ikke alene positivt, det er nødvendigt.
Vi er et af de lande i verden, der har sat de allermest ambitiøse mål, og den første rigtige skæringsdato er 2025.
Så er det rigtigt, at der er nogle nye beregninger fra Aarhus Universitet.
Regeringen siger så, at selv om man så måske kunne nå 2025-målet med mindre end det, regeringen har lagt på bordet, fortsætter vi alligevel, bl.a. på dieselområdet.
Så vi kommer til at leve op til 2025-målsætningen, ligesom vi kommer til at leve op til 2030-målsætningen og til 2045-målsætningen.
Det har vi lovet; det skal vi leve op til.
Så synes jeg også, at der da virkelig, virkelig er grund til at glæde sig over, at når hele verden mødes til COP og man også spørger alle mulige ngo'er og andre, hvilket land i verden der gør mest for klimaet, så svarer de, at det er Danmark.
Det betyder ikke, at vi ikke skal gøre mere, at vi ikke skal blive ved med at være ambitiøse, blive ved med at udbygge, blive ved med at gøre mere.
Nu ringer vækkeuret.
Men det er da positivt, at af alle lande i hele verden er det altså vurderingen at det er os, der gør mest.
Tillykke til Danmark med det.