Peter Hummelgaard (S), 2024-02-20:
Nu var der jo en hel del forskellige både bemærkninger og spørgsmål i den korte bemærkning.
Først og fremmest gør jeg mig ikke nogen illusioner om, at regeringen kan gøre noget eller sige noget, der afvæbner hr. Mikkel Bjørn – han virker væbnet til tænderne i alt, hvad han foretager sig, og godt for det.
Derudover er vi mig bekendt også stadig væk i den første del af valgperioden, og jeg har jo lige som begrundelse for, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget, sagt, at regeringen senere i år, forventelig allerede inden sommerferien, vil fremlægge en strafreform.
Så det står jo hr. Mikkel Bjørn og Dansk Folkeparti frit for at mene alt, hvad de vil – og det gør det i øvrigt altid – men det er ikke særlig lang tid mere, man skal vente på en reform, der indeholder alle balancer, både strafskærpelserne, men sådan set også det, som hr. Mikkel Bjørn ikke selv tager stilling til, nemlig hvor de mennesker så rent faktisk skal afsone deres forlængede straffedomme.
Tak for ordet, formand, og også tak til forslagsstillerne fra Dansk Folkeparti for at have fremsat det her beslutningsforslag.
Det er et forslag, som har en tæt sammenhæng med et andet beslutningsforslag, nemlig beslutningsforslag nr. B 46 om hårdere straffe for personfarlig kriminalitet i gentagelsestilfælde, som vi behandlede her i salen i sidste måned.
Derfor kommer min tale altså også til at rumme lidt gentagelser.
Det håber jeg at I vil bære over med.
Forslagsstillerne pålægger regeringen i det her folketingsår at fremsætte et lovforslag, som skærper straffen for personfarlig kriminalitet.
Det har jeg stor sympati for.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at straffen for alvorlig personfarlig kriminalitet skal skærpes.
Vi skal som samfund markere, at forbrydelser som f.eks. grov vold og voldtægt er fuldstændig uacceptable, og derfor skal vi også sætte hårdere og mere markant ind, end vi gør i dag.
Det er vigtigt for danskernes retsfølelse, og det er vigtigt for trygheden i vores samfund.
Der skal derfor heller ikke herske nogen tvivl om, at regeringen er meget enig i intentionerne bag beslutningsforslaget, men vi kan dog ikke støtte det.
Når vi ikke kan det, er det af de samme årsager, som jeg nævnte her i salen i sidste måned.
Som I ved, vil regeringen gennemføre en strafreform, hvor der sættes hårdere og mere konsekvent ind over for bl.a. alvorlig personfarlig kriminalitet.
Da vi behandlede B 46 for en måned siden, nævnte jeg en sag, hvor en ung mand i Gothersgade i København blev slået bevidstløs og derefter trampet i ansigtet, mens han lå i hjælpeløs tilstand.
En gerningsperson, som tidligere var dømt for vold, blev idømt 6 måneders fængsel.
Men det er ikke det eneste eksempel på en fuldstændig uacceptabel adfærd.
I 2018 blev en dørmand nikket en skalle af en person, der var ved at blive bortvist.
Dørmanden brækkede næsen, og gerningspersonen blev idømt fængsel i 50 dage.
Det er jo episoder, som er fuldstændig uacceptable, og hvor straffen i mine øjne heller ikke afspejler forbrydelsens grovhed.
Vi skal sætte hårdere ind, end vi gør i dag.
Men som det også er forslagsstillerne bekendt, er både kapaciteten og bemandingssituationen i kriminalforsorgen under massivt pres, og hvis vi skal gennemføre markante strafskærpelser i forhold til personfarlig kriminalitet – og det skal vi – er der også behov for massive udvidelser af kapaciteten i kriminalforsorgen, ligesom der er behov for flere fængselsbetjente.
De to ting er helt nødvendige for, at den strafreform, som regeringen vil lægge frem, kan gennemføres.
De udfordringer skal adresseres, når man vil lave så ambitiøs en reform, som regeringen kommer til at fremlægge – en reform, der kan mærkes, med markant hårdere straffe til forbryderne og mere retfærdighed for ofrene.
Regeringens holdning er altså, at vi både skal skærpe straffen for bl.a. personfarlig kriminalitet og styrke kriminalforsorgen.
Det betyder flere fængselspladser og flere fængselsbetjente.
For vi skal væk fra, at det er kapaciteten i kriminalforsorgen, der styrer retspolitikken i Danmark.
Som jeg nævnte sidst, forventer regeringen i år at kunne præsentere, hvad strafreformen skal indeholde.
Det er en meget vigtig prioritet for regeringen, og jeg vil endnu en gang understrege, at det bliver en ambitiøs strafreform.
Men nærværende beslutningsforslag kan regeringen som nævnt ikke støtte.
Tak for ordet.