runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Det er klart, at man jo har etableret Ungdomskriminalitetsnævnet for at skabe en, hvad kan man sige, domstolslignende proces, også over for barnet, for at barnet forstår, at det har konsekvenser.
De sanktionsmuligheder, der så er, uanset om det er i den helt milde ende eller i den helt hårde ende, ligger jo inden for kategorien af sociale foranstaltninger, og af den årsag er der jo lukkethed omkring processen.
Jeg synes omvendt også – henset til spørgerens spørgsmål og den her sag i betragtning – at det kan være en overvejelse værd.
Kan man på den ene eller anden måde opdatere pårørende til et offer i de meget grove sager, i forhold til hvor sagen står, hvad der i øvrigt er sket, og om der har været afholdt et nævnsmøde osv.?
Det vil jeg prøve at bede Justitsministeriet om at kigge på, altså om der er mere, vi kan gøre, end hvad vi gør i dag.
Først og fremmest vil jeg starte med at sige, at jeg på alle måder godt forstår den her mor.
Den sag, som ordføreren refererer til, er jo på alle måder dybt tragisk og dybt, dybt ulykkelig og indskriver sig desværre i en lang række af sager, hvor helt unge mennesker tilsyneladende opfatter det som almindeligt at gå med kniv.
Det er bl.a. også en af årsagerne til, at vi jo sammen i den seneste bandepakke har besluttet at skærpe straffen for ulovlig knivbesiddelse.
Formålet med nævnsprocessen er at bringe barnet eller den unge ud af en kriminel løbebane og ikke at placere et strafferetligt ansvar.
Derfor kan man heller ikke umiddelbart sammenligne strafferetsplejen og processen i Ungdomskriminalitetsnævnet.
Ungdomskriminalitetsnævnets indsatser er jo i vidt omfang en videreførelse af det daværende sociale system, og af den grund er nævnsmøderne ikke offentlige, ligesom eventuelt forurettede heller ikke bliver orienteret om udfaldet af et nævnsmøde, sådan som det er i dag.
Mette Thiesen (DF), 2024-10-23:
Tak for svaret.
Grunden til, jeg spørger, er jo bl.a. også, at vi har set nogle af de her meget, meget grelle sager, hvor unge bliver, hvad skal man sige, bestukket til at begå meget, meget grov kriminalitet, som faktisk kommer til at forfølge dem resten af deres liv.
Jeg har sågar hørt politifolk, som har sagt til mig, at de unge også selv sidder og siger: Jeg er under 15 år, så hvad vil du gøre ved det?
Så der er altså en viden om, at man i hvert fald ikke kan blive straffet på samme måde, når man er under 15 år.
For mit vedkommende tænker jeg faktisk, at hvis man kigger på kriminalitetens beskaffenhed og tager udgangspunkt i det i stedet for at skele meget, meget hårdt til alderen, så vil man faktisk også deri lægge en beskyttelse ind af det barn, som ellers bliver udnyttet af nogle fuldstændig kyniske bandemedlemmer, fordi de ved, at der er færre sanktioner, når man er under 15 år.
Så det kunne jeg godt tænke mig at høre ministerens svar på.
Det er den ene ting.
Den anden ting er så også, at vi eksempelvis har set nogle sager, hvor en mor oplever, at hun faktisk ikke kan følge med i, hvad det er for nogle sanktioner, der pålægges den her 14-årige, som har slået hendes 15-årige dreng ihjel.
Det var simpelt hen planlagt drab.
Hun aner ikke, hvad der kommer til at ske med den her 14-årige, og hun sidder også med en total mangel på retsfølelse.
Hendes søn er død for en andens hånd, men hun kan simpelt hen ikke finde ud af, hvad der ender med at ske, altså hvad det er for en dom, vedkommende får.
Så de to ting kunne jeg godt tænke mig ministeren forholdt sig til.
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Det er klart, at når vi taler om meget grov personfarlig kriminalitet som f.eks. drab, der bliver begået af børn under 15 år, så er der behov for en mærkbar reaktion.
Det er netop også derfor, at Ungdomskriminalitetsnævnet har mulighed for at gribe ind med vidtgående sanktioner, herunder tvangsanbringelse uden for hjemmet på en lukket eller delvis lukket døgninstitution.
Men jeg mener altså ikke, at børn skal i fængsel, og jeg mener heller ikke, at det giver mening at differentiere den kriminelle lavalder, alt efter hvilken type kriminalitet der er begået.
Der er allerede efter gældende ret mulighed for at skele til den begåede kriminalitet, når der fastsættes indsatser efter lov om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
Jeg skal naturligvis beklage, hvis det har givet anledning til misforståelser.
Jeg har i hvert fald ingenlunde haft til hensigt at misinformere ordføreren.
Jeg svarede, som jeg gjorde, fordi jeg syntes, det var relevant, også i diskussionens sammenhæng, at nævne Rigspolitiets arbejdsgruppe, som handlede om inddrivelse af bøder og altså ikke parkeringsafgifter.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-10-23:
Jeg er da selvfølgelig glad for, at ministeren ikke har stået og talt usandt i Folketingssalen.
Jeg ser selvfølgelig frem til, at ministeren deler konklusionerne, når arbejdsgruppen er færdig med det arbejde, der så åbenbart ikke har med parkeringsafgifter at gøre, men med andre forseelser.
Så kan det jo være, at jeg skal have transportministeren ned og høre om parkeringsafgifter og den kommende kilometerafgift, hvor vi også har en bekymring om opkrævningen af det, og om der kommer til at ske en ulige konkurrence.
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Der er ingen tvivl om, at vi vil dele, hvad arbejdsgruppen når frem til, fordi jeg grundlæggende er af den samme opfattelse som ordføreren.
Og det er, at jeg synes, det er stærkt, stærkt problematisk, at udlændinge ender med ikke at betale for de overtrædelser, der er blevet begået i deres tid i Danmark – og det er uanset, om det er erhvervsdrivende, der derved jo så har nogle uretfærdige konkurrencefordele i forhold til tilsvarende danske erhvervsdrivende.
Men det gælder jo også bare turister eller for den sags skyld udlændinge, der passerer igennem vores land.
De skal jo selvfølgelig svare deres, hvis de begår en forseelse.
Det er noget af den problemstilling, som Rigspolitiets arbejdsgruppe nu sidder og arbejder på.
Hvad angår de parkeringsrelaterede afgifter, må jeg henvise til transportministeren.
Mette Thiesen (DF), 2024-10-23:
Tusind tak, formand.
Mener ministeren, at det vil være hensigtsmæssigt at skele mere til kriminalitetens art frem for alderen, i forhold til hvordan samfundet behandler sagen og efterfølgende sanktionerer, når unge bliver mistænkt for at have begået noget kriminelt?
Peter Hummelgaard (S), 2024-10-23:
Den kriminelle lavalder i Danmark er jo som bekendt 15 år.
Det grundlæggende hensyn bag den kriminelle lavalder er, at børn og unge først bør kunne straffes fra den alder, hvor de generelt set må anses for at være modne nok til, at det er forsvarligt at bruge strafferetlige sanktioner.
Regeringen ser naturligvis også med stor alvor på kriminalitet, der bliver begået af børn og unge under den kriminelle lavalder, og vi har i den seneste tid set nogle meget voldsomme sager, hvor unge mennesker har været involveret i alvorlig personfarlig kriminalitet.
Det er på alle måder dybt alarmerende.
Her spiller Ungdomskriminalitetsnævnet jo en central rolle.
Formålet med Ungdomskriminalitetsnævnet er at behandle sager med børn og unge, som er mistænkt eller dømt for alvorlig eller omfattende kriminalitet.
Nævnet kan fastlægge individuelle forebyggende indsatser for børn og unge i alderen 10-17 år med henblik på at få barnet eller den unge ud af kriminalitet og tilbage i fællesskabet.
Nævnet har en lang række værktøjer, som omfatter alt fra støtte i hjemmet til tvangsanbringelse uden for hjemmet på en lukket eller delvis lukket døgninstitution.
Når nævnet fastlægger, hvad det er for en konkret indsats, der skal iværksættes, er der også mulighed for at skele til den kriminalitet, som barnet eller den unge er mistænkt eller dømt for at have begået.
Eksempelvis skal Ungdomskriminalitetsnævnet i alle sager om grovere personfarlig kriminalitet overveje, om der er grundlag for at anbringe barnet eller den unge uden for hjemmet, f.eks. på en lukket institution.
Jeg mener, at den ordning, vi har i dag, er med til at sikre en konsekvent indsats over for ungdomskriminalitet.
Tak for ordet.
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Hensigten er jo, at det skal matche det, du også får på uddannelserne, og som skal kompensere for, at du ikke kan tage et job ved siden af.
Så det vil sige, at det er de ting, som SF og Enhedslisten jo har arbejdet for, altså at man ikke skal modregnes lige så hårdt.
Der er jo en gruppe, for hvem det at have de timer er svært.
Jeg tror, at det var B.T., der havde lavet nogle interviews med folketingsmedlemmer, som udstillede, at de troede, at når du var på uddannelseshjælpen inden for kontanthjælpen, kunne du stadig få en studiebolig og stadig få hjælp til transport, og at alle de forskellige dele, som du får, når du er på en uddannelse, hvor du også får et handicaptillæg, også gjorde sig gældende her, og det gør det ikke.
Jeg er selvfølgelig ked af, at SF er med til at tage de her penge, men jeg håber, at vi kan bruge krudtet på at danne fælles front for de unge og med de unge i stedet for at forringe det her.
Samira Nawa (RV), 2024-10-24:
Mange tak.
Der bliver virkelig nedsat mange kommissioner af det her Folketing, og mange af kommissionsrapporterne ender i en eller anden ministerskuffe et sted.
Der bliver også talt rigtig meget om forenkling, mens det alt for ofte er det modsatte, der sker, når Folketinget mødes og stemmer om dette og hint.
Med det her lovforslag står vi på ryggen af Ydelseskommissionens store arbejde.
Det indebærer et mere simpelt kontanthjælpssystem, som giver grundlæggende forsørgelse og også klare tilskyndelser til at arbejde for de borgere, der står uden for arbejdsmarkedet.
Det mener vi i Radikale Venstre sådan set er et rigtig godt udgangspunkt.
Lovforslaget her tager udgangspunkt i en aftale, som vi også er en del af, og derfor støtter vi lovforslaget.
Men var den aftale så helt perfekt og lige efter mit hoved og lige efter Radikale Venstres hoved?
Nej, det var den sådan set ikke, og det vil jeg godt sætte et par ord på.
Forsimplingen af systemet er god, men betyder jo også i forhold til den form, som der nu var politisk flertal for, at der er nogle grupper, som falder i ydelse.
I Radikale Venstre havde vi stort fokus på særlig de allerfattigste børnefamilier og de unge med psykiske lidelser i kontanthjælpssystemet.
Vi kunne godt have tænkt os, at langt flere end de ca. 3.500 børn, som bliver løftet ud af lavindkomstgruppen, kunne have fået hjælp.
Derfor ønskede vi at øge ungetillægget og udvide det til flere og også at sikre en hurtigere adgang til medicintillægget for unge med en psykisk lidelse.
Men det betyder ikke, at der ikke er gode elementer i aftalen, for det er jo derfor, vi er endt med at være med, altså ikke alene på grund af forsimplingen af kontanthjælpssystemet, men også fordi der jo er et ungetillæg, fordi der er den fulde dækning af medicinudgifter, og fordi uhensigtsmæssigheder som f.eks. 225-timersreglen afskaffes og formuereglerne lempes.
Dertil var der noget, som bl.a. også var vigtigt for os, nemlig at man kunne tage småjobs uden at blive modregnet.
Så står det her lovforslag jo ved siden af den aftale, der blev indgået tidligere på ugen, om at udmønte 1,3 mia. kr. over 10 år til en gruppe, som jeg i hvert fald selv er meget optaget af, nemlig de her 43.000 unge, som er uden job og uden uddannelse.
Det er unge mennesker, som har drømme for sig selv og for samfundet, og som har et potentiale, som i dag ikke bliver udlevet og indfriet.
Så der er også sat et betragteligt beløb af til at hjælpe de unge mennesker, hvoraf halvdelen døjer med en psykisk lidelse, og hvor op mod en femtedel har en kriminel løbebane.
Men alle sammen er altså unge mennesker, som jeg i hvert fald gerne vil give en chance.
Så alt i alt kan Radikale Venstre støtte det her lovforslag.
Tak for ordet.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2024-10-24:
Og tak til ordføreren for talen.
Det er ikke altid, at LA og Radikale Venstre er helt enige, men vi har grundlæggende et meget godt samarbejde på beskæftigelsesområdet.
Tak for det.
Grunden til, at jeg har en kommentar, er, at DF heller ikke støtter forslaget, og det glemte jeg at sige under min egen ordførertale, så det må hellere føres til referat på den her måde.
Jeg beklager meget forsinkelsen af den kommentar.
Samira Nawa (RV), 2024-10-24:
Det har jeg ikke nogen yderligere tilføjelser til.
Karin Liltorp (M), 2024-10-24:
Tak for det.
Og tak for talen.
Jeg ved, at der er mange af os, der deler bekymringen for de unge, der har det svært, og dem med psykiske diagnoser; det gør jeg i hvert fald også personligt.
Men anerkender ordføreren ikke netop, at vi med den her aftale har gjort noget særligt for de her unge med diagnoser, ved at vi faktisk i stedet for at sige, at man nu skal være på passiv forsørgelse, så via de penge, vi får fra den aftale, har investeret i, at de får en fremtid; at de får nogle muligheder, de ikke havde før; at vi ikke længere opgiver dem, altså ved at vi netop siger, at der skal noget andet til for at få dem med, i stedet for at sige: Du skal forblive på passiv forsørgelse?
Torsten Gejl (ALT), 2024-10-24:
Altså, der er jo positive elementer i aftalen, men for os ophæver det ikke, at der faktisk er nogle unge, som kommer til at gå kraftigt ned i ydelse, hvis de tager en uddannelse, og at det lige præcis er nogle unge, som er meget sårbare.
Karin Liltorp (M), 2024-10-24:
Noget andet er netop i forhold til det der tidligere system, hvor det var nogle faste diagnoser, der bare gav ret til det her.
Anerkender ordføreren ikke, at der er noget mærkeligt i, at man på den måde propper de unge i kasser og ser dem som diagnoser?
Nu hørte jeg ordføreren fra SF spørge før og sige, at der kunne være mange andre diagnoser.
Er der ikke noget positivt ved, at vi nu siger, at vi kigger individuelt på den unge, og ikke siger: Dit handicap er så svært, at du skal have et specielt tillæg?
Er der ikke noget positivt ved, at vi faktisk kigger på deres ressourcer og siger: Måske kan du faktisk komme ud og bidrage meget mere, end du egentlig tror?
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Det er jo faktisk i den forkerte retning, og især når man ser på aftalerne samlet.
I foråret behandlede vi den første del af kontanthjælpsaftalen, som kaster over 10.000 hen på den laveste sats, og flere af dem har børn.
Den her aftale efterlader 5.000 af de børn, vi havde hjulpet med den anden aftale, men samlet set er det 47.000 børn.
Det viser jo også, at selv den anden aftale heller ikke var god nok.
Ja, den hjalp 5.000 flere børn ud af fattigdom end den aftale, som Moderaterne stod for.
Og det er derfor, jeg gerne vil spørge: Hvor står Moderaterne?
Hvad synes man er et rimeligt niveau?
Karin Liltorp (M), 2024-10-24:
I Moderaterne synes vi, at det bedste, vi overhovedet kan gøre, er at investere i mennesker.
Men vi investerer også i, at de ikke ender på passiv forsørgelse.
Og netop med den aftale, vi lige har indgået, baseret på den her aftale om de 43.000 unge, laver vi jo en massiv investering i de her unge, som vi har svigtet, og som vi har ladet være på passiv forsørgelse i stedet for at sige: Nej, du kan også være med; du kan også bidrage.
Det er netop det, der er hele hensigten med det.
Det er jo netop at bryde en ond spiral, der gør, at der er alt for mange, der er blevet ladt i stikken og er blevet efterladt på perronen i stedet for faktisk at komme med.
Og jeg synes faktisk alt i alt, at de her aftaler er et kæmpestort skridt i den rigtige retning.
Lise Bertelsen (KF), 2024-10-24:
Tak for ordet, formand.
Jeg står her som vikar for vores almindelige ordfører.
Det her lovforslag udmønter en aftale, der hedder »Aftale om Nyt kontanthjælpssystem – flere i arbejde, enklere regler og færre børn i lavindkomst«.
Det er en aftale, som vi i Det Konservative Folkeparti er en del af.
I aftalen er der fokuseret
Reglerne om kontanthjælp har været meget komplekse, og med dette lovforslag får vi en forenkling, hvilket har været vigtigt for os.
Der er i fremtiden kun tre satser for kontanthjælp, og vi har afskaffet 225-timersreglen.
Samtidig indfører vi et fritidstillæg til børn, så børn af kontanthjælpsmodtagere også får mulighed for at blive en del af fritidslivet sammen med deres kammerater.
Nogle har kritiseret den her aftale for, at incitamenterne for at komme i job bliver lidt mindre for nogle grupper.
Andre har kritiseret, at nogle grupper bliver ramt hårdt økonomisk.
Det er imidlertid ikke realistisk, at vi i forbindelse med en omlægning gør alle tilfredse.
Vi mener fra De Konservatives side, at der er fundet en fin balance, og at målet om at forenkle er opnået.
Vi bakker derfor op om lovforslaget.
Karin Liltorp (M), 2024-10-24:
Tak for det, og tak for talen.
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Nu ved jeg ikke, om ordføreren er fræk, eller om ordføreren prøver at være sød, for ordføreren var ikke med til at forhandle aftalen og ved måske derfor ikke, men måske gør ordføreren, at afklaringsretten, afklaringsgarantien, er hjerteblod for mig.
Det har været en mærkesag for Enhedslisten, og det er en af de primære årsager til, at jeg overhovedet stillede op til Folketinget.
Jeg synes, det er fuldstændig vanvittigt, at man fastholder folk i kontanthjælp, og at man ikke lytter til de mange organisationer bag det, der hedder VærdigReform, og rent faktisk sikrer en afklaringsret.
Så det her er jo en af de ting ligesom gratis receptpligtig medicin, som vi i Enhedslisten benhårdt knoklede for og arbejdede for, og der er flere andre aftryk.
Jeg synes bare ikke, det fjerner fokus fra de 47.000 børn, der stadig væk bliver efterladt i kulden, eller at man med det her lovforslag tager tusindvis af kroner fra unge med diagnoser og med handicap.
Men jeg får lyst til at vende den om og sige: Dejligt, hvis Moderaterne også går ind for en afklaringsgaranti.
Men skal målgruppen så ikke være bredere end i det her lovforslag?
Karin Liltorp (M), 2024-10-24:
Jamen jeg glæder mig over, at vi sammen kan glæde os over, at det faktisk er en del af hensigten med lovforslaget, at man hurtigere kan få en afklaring, så man ikke skal hænge fast i systemet.
Men jeg håber også, og det tror jeg ordføreren var inde på, at vi med den her aftale, vi har lavet, netop har gjort det muligt at investere massivt i de unge, netop de samme unge, som har psykiske diagnoser, og som har det rigtig svært.
Vi har netop med den her aftale sagt: Det er ikke godt nok, at I får en forhøjet ydelse, vi vil faktisk gøre noget ekstra, for at I kommer til at føle jer værdifulde, for selvfølgelig har vi brug for jer i fællesskaber; det skal der slet ikke herske tvivl om.
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Der bliver investeret massivt i de unge.
Hvorfor er det, at man ikke er ærlig og fortæller, hvor de penge kommer fra?
Der var ikke nogen grund til, at man skulle skære i den ydelse.
Der er så også flere, der har adresseret, at det strider mod handicapkonventionen, så det kan være, det bliver tilbagerullet alligevel.
Man kunne sagtens have investeret massivt i de unge.
Der er også brug for mere end det, man har lagt på bordet nu.
Det kan man jo sagtens gøre med de milliarder, der er kommet frem fra råderummet, eller man kunne vælge at sige: Vi bruger bare nogle af de millioner ud af de milliarder, som man har tænkt sig at give til virksomhedsarvingerne.
Der er masser af penge i et samfund, så det er et spørgsmål om politisk prioritering.
Karsten Hønge (SF), 2024-10-24:
Jeg er jo enig med fru Victoria Velasquez i, at man ikke skulle have skåret de her penge til de psykisk syge under 30 år væk, og indtil det sidste minut i forhandlingerne var det også et ønske fra SF, at man skulle bevare dem.
Når jeg så alligevel vil tage det op, er det, fordi tingene tit er lidt mere sammensat end som så.
Altså, hvad mener fru Victoria Velasquez om, at det jo kun var i forbindelse med fire psykiske diagnoser, at man gav det her tilskud til personer under 30 år?
Jeg vil sige, at det sådan set var det, der endte med at blive lidt af en udfordring for SF i de forhandlinger.
For hvad er det, der er vigtigt ved at sige, at det specielt skulle være ved fire psykiske diagnoser, at man skulle give det tilskud?
Hvad med alle mulige andre diagnoser, herunder fysiske handicap?
For ordføreren siger, at man ville kunne blive anklaget under handicapkonventionen, men det her omfatter jo fire specifikke psykiske diagnoser.
Så jeg vil spørge, om ikke fru Victoria Velasquez ser det som en udfordring.
Hvorfor er det ikke alle mulige andre diagnoser, herunder fysiske diagnoser?
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Ja, det er så hele vejen rundt.
Men det er rigtigt i forhold til den del, der handler om diagnoser.
Når jeg står op om morgenen, er det ikke for at tænke, at vi skal lave noget, som er skruen uden ende.
Så hvis der er nogle her, der får noget hjælp, men hvor jeg synes, at flere burde få den hjælp, så er mit argument ikke, at man skal fjerne hjælpen for dem, der trods alt får den.
Karsten Hønge (SF), 2024-10-24:
Det kan jeg fuldstændig følge, og det var faktisk også et af mine argumenter.
Jeg vil så bare gerne lige efterprøve det alligevel.
For hvor mange ekstra diagnoser skal der så på?
Jeg mener bare, at det vel er en fælles udfordring, vi har, også os, der ikke synes, at de penge skulle have været taget væk fra den gruppe af unge.
Hvorfor er det præcis de der fire diagnoser?
Hvorfor er det ikke otte psykiatriske diagnoser og ti fysiske?
Jeg mener, at det vel er en udfordring, vi har.
Jeg er egentlig enig i udgangspunktet, altså at bare fordi vi ikke kan få alle med, skal vi ikke fjerne det for dem, der har det.
Men det var vel også en underlig skævhed, der lå i det gamle system, så vidt jeg kan se.
Victoria Velasquez (EL), 2024-10-24:
Tak for ordet.
47.500 børn vokser op i fattigdom.
Hvis det stod til Socialdemokratiet, hvor mange børn skulle så næste år vokse op i fattigdom?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2024-10-24:
Hvis det stod til mig, havde vi ikke fattigdom.
Så var alle deres forældre i arbejde, og så havde vi dem alle sammen med.
Det mener jeg vi har gjort med den her reform.
Sara Emil Baaring (S), 2024-10-24:
Tak for ordet, formand.
Se, i dag står vi over for et vigtigt skridt i retning af at give vores skoler mere frihed og fleksibilitet til at tilpasse deres undervisning.
Lovforslaget her giver skolerne mulighed for at indføre karaktergivning i 6. og 7. klasse.
Det giver dem mulighed for det, men ikke pligt til det.
I Socialdemokratiet mener vi, det er en styrke, at hver skole er sin egen med forskellige elever, læringsmiljøer og behov.
Ved at give dem frihed til at vælge, om de vil give karakterer eller ej,
respekterer vi den lokale viden og ekspertise, som lærerne og ledelsen besidder.
At give karakterer i 6. og 7. klasse kan være et nyttigt redskab for nogle skoler.
Det kan hjælpe med at motivere elever og give dem en klarere forståelse af deres egne styrker og svagheder.
Men vi anerkender også, at der er skoler, hvor en karakterbaseret tilgang måske ikke er den rigtige løsning.
Derfor er det så afgørende, at beslutningen ligger hos den enkelte skoleledelse.
Vi ønsker ikke at pålægge nogen en ensartet løsning, men i stedet vil vi åbne op for muligheder.
Det handler om at skabe de bedste læringsmiljøer for vores børn, og ved at give skolerne frihed til at træffe denne beslutning, tager vi et skridt mod en mere differentieret og tilpasset undervisning.
Med disse ord kan jeg meddele, at Socialdemokratiet bakker op om dette forslag.
Anni Matthiesen (V), 2024-10-24:
Tak for det, formand.
Og ja, som den tidligere ordfører også var inde på, er det her en mulighed, vi giver folkeskolerne.
Og det er jo faktisk også en del af den samlede aftale, som vi har indgået og lige har drøftet i forhold til lovforslag L 41.
Det er på den måde, at man giver en mulighed for at kunne give karakterer i 6. og 7. klasse som et værktøj, og hvor det er den enkelte skole, der selv tager beslutning om, om det er et værktøj, man ønsker at gøre brug af.
Jeg skal ikke komme med en lang tale om det her.
Den frihed holder jeg rigtig meget af, og det talte vi rigtig meget om i forbindelse med det tidligere lovforslag.
Så selvfølgelig bakker Venstre også op om det her lovforslag.