Lars Løkke Rasmussen (V), 2017-03-14:
Jeg kan sagtens få øje på, at det europæiske billede ser forskelligt ud, afhængigt af om der er et selvstændigt Skotland eller ej.
Det kan jeg godt, men det får mig nu ikke til at kaste mig ind i den her debat.
Det betragter jeg egentlig i første række som et anliggende for Storbritannien.
Det tror jeg vi skal respektere.
I forhold til Nordisk Råd er jeg jo ikke i stand til præcis at gengive, hvilke nærmere overvejelser Anker Jørgensen måtte have gjort sig i 1980.
Jeg kan støtte mig til, at den her regering ligesom tidligere regeringer jo altså lader sine grundlovsfortolkninger basere på Justitsministeriets bidrag.
Det er en diskussion, vi har haft ad mange omgange, og konklusionerne rokker sig ikke fra gang til gang.
Med det i erindring vil jeg sige, at vi jo også i Nordisk Råd har arbejdet på at løse tingene så pragmatisk som overhovedet muligt, men spørgeren er også bekendt med, at det ikke kun er et spørgsmål om, hvordan Danmark ser på et fuldt færøsk medlemskab.
Det er jo også et spørgsmål om, hvordan andre skandinaviske lande gør det.
Derfor tror jeg, at det, man skulle koncentrere sig om, ville være – inden for rammerne af den grundlov, vi har – at få indrettet vores samarbejde og vores samarbejde hver især eksternt med andre parter så pragmatisk som overhovedet muligt, og det mener jeg også er ladsiggørligt.
Nu plejer det jo at være journalister, jeg kommer på kant med, når jeg sådan begynder at angribe præmisserne i spørgsmålet, og vi skal jo have det godt kollegialt.
Men jeg kan jo ikke svare på sådan et spørgsmål, som har som udgangspunkt, at det, vi siger af fakta, er alternative fakta, og så skal jeg så sige, om vi nogen sinde vil anerkende fakta, hvorved jeg så ligesom ville acceptere, at de fakta, at vi bruger nu, ikke findes, men de er alternative.
Det bliver jo noget underligt noget.
Må jeg ikke først sige i forhold til at afdække Danmarks udfordringer og der, hvor der måtte være muligheder – dem er der lidt færre af end udfordringer ved et Brexit – at der jo er altid muligheder.
F.eks er der et lægemiddelagentur i UK, der skal genplaceres, hvis de forlader samarbejdet, og her har Danmark en fantastisk god case.
Men det er måske undtagelsen, der bekræfter hovedreglen om, at det primært er en udfordring.
Men jeg kan ikke stå her i dag og forholde mig til scenarier om en skotsk afstemning og andet, al den stund at det jo slet ikke er klarlagt, om der bliver en sådan afstemning, på hvilke vilkår og med hvilket tidsperspektiv den finder sted.
Så det kan jeg ikke.
Vi bliver nødt til at tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Det starter med, at Storbritannien trigger artikel 50.
Det sker vel her med udgangen af måneden, må man tro, og så går vi i gang.
Jeg har forsøgt i runde, men også relativt præcise vendinger at sige: Hvad er det for en vision, vi går ind i det her med.
Ja, altså, servicekontrakten er jo vigtig både for Grønland og for Danmark, og der har været et retligt spor.
Jeg er også bekendt med, at Greenland Contractors har anmodet om en genoptagelse af retssagen ved førsteinstansdomstolen.
Det er endnu uklart, hvilken betydning det har for det videre forløb.
Vi så jo meget gerne en hurtig afklaring og var jo også i dialog med den tidligere amerikanske administration.
Nu er der så i mellemtiden kommet en ny, og der er det hele det her spørgsmål om, hvordan Greenland Contractors' position vil sætte sig i processerne.
Så den her sag har jo ikke fundet sin løsning endnu.
Det er udenrigsministeren, der er ressortansvarlig for den her sag, og jeg skal henvise til ham for uddybende informationer og så bare lige igen kort sige, at vi i forbindelse med det møde, vi havde i Statsministeriet i sidste uge med Grønlandsudvalget med de rammer, der var ved det møde, nemlig bedre tid og en bedre mulighed for at være detaljeret omkring det, også vendte den her sag, men i spørgetimen her i dag kan jeg nok ikke komme det meget nærmere.