Peder Hvelplund (EL), 2023-03-21:
Tak for det, formand.
Der hersker jo ikke nogen tvivl om, at patienter skal behandles hurtigst muligt, men pointen er bare, at patienter ikke bliver behandlet af, at vi vedtager garantier herinde i Folketinget.
Patienter bliver behandlet af, at der er sundhedsfagligt personale til at behandle dem, og det er helt naturligt, at den nødvendige prioritering, der skal foregå i sundhedsvæsenet, også sker ud fra en sundhedsfaglig vurdering og ikke efter, hvor privathospitaler finder det lukrativt at tilbyde ydelser.
Jeg synes, det er et fornuftigt forslag, regeringen fremsætter her.
Der er noget, jeg så til gengæld savner, hvis man reelt vil gøre op med de helt urimelige ventelister, der er i dag.
Vi hører jo dagligt, i hvert fald ugentligt, historier om folk, der står på venteliste, og hvilke dramatiske konsekvenser det har, uanset om det er på akutafdelinger, om det er i psykiatrien, eller om det som her senest er med tarmkræftpatienter.
Det er jo en fuldstændig urimelig behandling, de bliver udsat for, og derfor er det nødvendigt at investere i vores sundhedsvæsen, for det er udtryk for et sundhedsvæsen, der er presset i knæ.
Og det, der giver kapacitetsudfordringerne i sundhedsvæsenet, er jo manglen på personale.
Derfor synes jeg også, det er temmelig bekymrende at se, at det, regeringen lægger op til, er, at det foreslåede lønløft, der måtte være, skal finansieres af besparelser i kommuner og regioner, altså at man reelt set kommer til at fodre hunden med sin egen hale – at det lønløft, der så muligvis måtte komme, skal finansieres af, at man så kommer til at mangle kollegaer, fordi der skal gennemføres besparelser.
Derudover mangler jeg også at se de konkrete investeringer i sundhedsvæsenet, som reelt kan afhjælpe den her problematik.
For problematikken er jo velkendt, efter at vi har investeret i kvalitetsfondsbyggerierne, altså supersygehusene; desuagtet alle de problemer, der måtte være med dem og med byggeriet af dem, er det en rigtig investering, at man skal forsøge at højne det faglige niveau gennem en øget specialisering og centralisering, men det efterlader jo også en lang række kapacitetsudfordringer, især i det nære sundhedsvæsen, som vi stadig væk mangler at få svar på hvordan regeringen vil sikre de tilstrækkelige investeringer i.
Derfor er det her jo ikke noget, der løser udfordringen, for det her kommer ikke til at øge kapaciteten, det kommer ikke til at fjerne ventelisterne.
Men det kommer til at sikre, at den prioritering, der foregår i sundhedsvæsenet, kommer til at foregå ud fra nogle mere rimelige betragtninger, nemlig ud fra nogle sundhedsfaglige kriterier, som sikrer, at de patienter, der har størst behandlingsbehov, også er dem, der bliver behandlet først.
Derfor kommer vi også til at bakke op omkring det her forslag.
Det er ikke, fordi vi synes, det er fornuftigt at have så lange ventelister som muligt, men fordi det netop er afgørende, at vi også udnytter den begrænsede kapacitet, vi har, bedst muligt, og det gør vi altså ved at sikre, at det er ud fra en lægefaglig betragtning, prioriteringen foregår.
For virkeligheden med behandlingsgarantien er jo, at de mest lukrative opgaver, altså dem, som privathospitalerne finder det mest formålstjenligt at løse – dem, der også gavner på deres bundlinje – er de mindst komplicerede operationer.
Og det betyder jo, at vi sender opgaver ud i det private, hvortil vi så skal afsætte personale til at løse de opgaver, og de kommer så til at mangle i det offentlige sundhedsvæsen, hvor man kan sige, at behovet for at løse opgaver prioriteret ud fra sundhedsfaglige kriterier netop er større.
Det er derfor, vi kommer til at bakke op om det her forslag, men samtidig også kommer med en stor bekymring for, at regeringen ikke endnu anviser nogle løsninger på, hvordan vi får løst de reelle problemer i vores sundhedsvæsen, nemlig manglen på kapacitet og det at kunne tiltrække og fastholde personale gennem bedre løn- og arbejdsvilkår og gennem investeringer i det nære sundhedsvæsen, altså der, hvor vi ved, at opgaverne nu bliver skubbet ud til både privatpraktiserende læger eller almenmedicinere og også ud til den forebyggende og rehabiliterende indsats ude i kommunerne.