Jakob Engel-Schmidt (M), 2023-04-20:
Tak, formand.
Tak til Folketingets ordførere for alle jeres bemærkninger.
Kvalificeret viden om kulturens forhold og samfundsmæssige rolle og betydning er helt afgørende både for kulturlivets aktører, men også for det kulturpolitiske arbejde her i Folketinget og ude i samfundet.
Et analyseinstitut for kultur har været efterspurgt af kulturlivet i mange år.
Flere politikere herinde har arbejdet ihærdigt for at realisere det, og jeg er glad for, at vi i dag førstebehandler lovforslaget om at gøre det til en realitet.
Flere ordførere har her fra talerstolen gjort opmærksom på, hvordan vi under coronaen oplevede, hvordan det var at miste et fællesskab.
Vi oplevede, hvordan de ting, vi normalt kunne gøre sammen med andre mennesker i rammen af kulturlivet, pludselig forsvandt.
Helt konkret sad jeg selv derhjemme i coronaisolation og bed mærke i, hvordan det lykkedes idrættens aktører at få åbnet for muligheden for at spille fodbold med tilskuere igen, mens det ikke lykkedes kulturlivets aktører at åbne for koncerter, festivaler og teaterforestillinger lige så hurtigt.
Måske er det et eksempel på, hvordan viden og organisation inden for idrættens rækker dygtigt har fremmet idrættens og det foreningsmæssige formål, mens man på kulturlivets område har manglet tilsvarende viden og manglet tilsvarende mulighed for hurtigt at organisere og indhente statistisk materiale, der kunne hjælpe kulturlivet.
Det er jo bare et konkret, enkeltstående eksempel.
Men ikke desto mindre er det et af de eksempler, der for mig har gjort en forskel.
Når vi bredt har inviteret til ordførermøde i Kulturministeriet og inviteret kulturens aktører indenfor og efterspurgt materiale, har flere gjort opmærksom på, at det sender de gerne, men at et videnscenter, der kunne hjælpe i analysearbejdet og organiseringen af viden, data og forskning, ville gøre en stor forskel også for fremtiden.
Derfor synes jeg, der er så utrolig mange gode argumenter for at oprette Kulturens Analyseinstitut.
Jeg skylder også at sige lidt om, hvordan lovforslaget er organiseret i sig selv.
Men før jeg gør det, vil jeg gerne rose partierne bag finansloven 2022.
Mit parti, Moderaterne, fandtes ikke, og regeringen i den konstellation, den har i dag, fandtes heller ikke, men jeg synes, at det er udtryk for både fremsyn og god dømmekraft, at man har afsat de nødvendige midler til, at analyseinstituttet kan virke i en årrække.
Når vi nu knæsætter lovgivningen – som Radikale Venstres ordfører var inde på – virker instituttet også og arbejder indtil den dag, hvor der måtte være et flertal her i Tinget, der ikke længere ønsker, at instituttet skal eksistere.
Det er så min overbevisning, at vi aldrig når til den situation
Lovforslaget fastsætter de første bestemmelser om instituttets formål og opgaver.
Det er et uafhængigt institut, og uafhængighed betyder, at når man fra ministeriets side med input fra Folketingets partier har udpeget den første bestyrelse, blander vi os sådan set udenom.
Instituttets ledelse har på baggrund af vedtægter og det, vi har fastsat i lovgivningen, mulighed for at varetage de interesser og fremme det formål, der er beskrevet.
Det foregår uden politiske hensyn eller særinteresser; instituttet bestemmer selv indholdet af analyser inden for de generelle rammer.
Formålet er at skabe overblik over og indsigt i kunst- og kulturområdet, og i formålet skal instituttet favne både kunstnere, organisationer, institutioner og øvrige ansatte på kulturområdet.
Kulturens Analyseinstitut skal varetage sine opgaver med afsæt i evidens- og faktabaserede undersøgelser, og det er vigtigt.
Det er ikke mavefornemmelser, og det er ikke modediller eller andet, der ligger til grund for arbejdet.
Nej, det er evidens, og det er fakta.
Instituttet skal skabe overblik over og perspektivere relevant forskning og samtidig selv gennemføre analyser, udredninger og undersøgelser.
Til de ordførere, der måtte mene, at den slags arbejde foregår fint, vil jeg bare påpege, at nogle af verdens bedste forskningsenheder på de forskellige universiteter bruger en hel del ressourcer på at gruppere, formidle og tilgængeliggøre viden.
For viden er lidt ligesom kærlighed – det bliver ikke mindre værd, fordi man deler det med andre, tværtimod.
Det er selvfølgelig et usædvanligt statement at komme med her fra Folketingets talerstol, men ikke desto mindre er det jo værd at overveje.
Når nogle af verdens bedste universiteter publicerer forskning, man mener har et potentiale til at have en stor betydning og gøre en stor forskel, arbejder man også hårdt på at gøre den viden tilgængelig og facilitetere og kommunikere den til mennesker, der er langt væk fra det normale forskningsbaserede tunge arbejde.