Astrid Krag (S), 2021-03-02:
Tak for det.
Jeg vil gerne kvittere for den gode modtagelse, og jeg vil også gerne sige, at Venstres ordfører har fuldstændig ret: Det er første gang, jeg står på talerstolen i kapacitet af regeringens ældreminister, og det er jeg helt utrolig glad for; det har jeg glædet mig meget til.
Og jeg er også glad for at opleve, hvad debatten her i dag jo viser meget, meget tydeligt, at vi er – og godt for det – mange, der brænder for at sikre en værdig ældrepleje i Danmark.
Ældreområdet er en af grundstenene i vores velfærdssamfund.
Det er en af de fuldstændig grundlæggende ting i den kontrakt, vi har med hinanden, i den danske velfærdsmodel.
Man arbejder et langt liv, og man svarer sit, og når man så ikke længere kan selv, fordi alderdommen trykker – man oplever funktionstab, og kroppen er slidt – så skal man være tryg ved, at fællesskabet er der for en.
Det er en grundværdi.
Det er et af omdrejningspunkterne for den meget, meget høje grad af tillid, vi har i Danmark, til vores velfærdsinstitutioner, til vores samfundsinstitutioner, til hinanden – og jo også noget af det, der har båret os godt igennem en kæmpe krise som coronakrisen lige nu.
Derfor er det også ekstremt bekymrende, når man ser, at det går den forkerte vej med trygheden omkring vores ældrepleje, med tilliden til vores ældrepleje.
Og det er jo ikke kun, siden de hjerteskærende billeder løb over fjernsynsskærmen i sommeren 2020, at det er gået den forkerte vej.
Den seneste måling fra TrygFonden slog igen, bliver jeg nødt til at sige, rekord for danskernes manglende tryghed ved, at der vil være den pleje og omsorg for dem, de har brug for, når de bliver gamle.
Når jeg siger igen, er det, fordi det var anden gang, man slog rekord.
Det vil sige, at udviklingen er gået den forkerte vej, og derfor er det her jo også noget, der er større end tv-udsendelsen sidste sommer om »Plejehjemmene bag facaden«, men man må også sige, at de billeder, tror jeg, har brændt sig fast på nethinden hos os alle sammen.
De er udtryk for en forrået kultur, der ingen steder hører hjemme i omsorgen for og plejen af vores mest sårbare og udsatte ældre borgere.
Men det er bare for at sige, at hvis man tegner billedet af, at det så er noget, der er gået galt for sommeren 2020, så tror jeg, at man har en forkert tidshorisont for det.
Det drejer sig om problemer, der rækker længere tilbage.
Jeg bliver også nødt til med det samme at sige, at lige så glad som jeg er for de fælles store ambitioner på vegne af vores ældrepleje, lige så glad er jeg for, at vi nu har en regering, der faktisk vil holde hånden under velfærden og sørge for, at pengene følger med, når der kommer flere ældre, og når der kommer flere børn.
For det er en af de strukturelle hovedforklaringer på, at ældreplejen er presset, som den er.
Rekrutteringsudfordringen i sig selv betyder jo, at om vi så havde et pengetræ i baghaven og kunne kaste alle midler ubegrænset ind i ældreplejen, jamen så ville vi have udfordringer med at få kvalificerede medarbejdere til at tage vare på de svækkede ældre.
Mange af dem har jo mange forskellige former for funktionstab – svækkelser, kroniske sygdomme – og derfor er det ganske afgørende, at vi også har et velkvalificeret personale til det.
Vi bliver nødt til som velfærdssamfund at få løftet trygheden og tilliden i forhold til vores ældrepleje.
Vi bliver nødt til at få gjort noget ved den forråede kultur, der er rundtomkring.
Vi bliver nødt til at få gjort noget ved, at man løber alt for hurtigt alt for mange steder.
Det handler som en af de strukturelle ting, jeg har nævnt, om helt grundlæggende at holde hånden under velfærden, så pengene følger med, når der kommer flere ældre; når der kommer flere børn.
Det har den nuværende regering gjort i de to foregående økonomiaftaler med et samlet løft på over 3 mia. kr.
Vi har tænkt os at blive ved med det.
Vi har også tænkt os at lægge en velfærdslov frem i Folketinget, som forhåbentlig kan nyde bred opbakning, så vi sikrer, at sådan kommer det til altid at være i vores velfærdssamfund.
Ud over det har vi løftet ældreområdet på to finanslove.
Og jeg vil sige, at den anden strukturelle betingelse, der skal til, for at vi får løftet vores ældrepleje, er den del, der handler om vores første finanslovsaftale på ældreområdet og så de velfærdsaftaler, der er blevet forhandlet, og som skal omsættes i lovgivning, og som for tre kommuners vedkommende drejer sig om ældreområdet.
Vi sætter ældreområdet fuldstændig frit i de kommuner, så medarbejdere og borgere i fællesskab – fri for overstyring, fri for bureaukratiske krav, fri for overkontrol, minuttyranni – kan tilrettelægge den rigtige, rette værdige indsats.
Det var også en del af de finanslovsmidler, der blev afsat på den her regerings første finanslov på ældreområdet, og som betyder, at der lige nu i 31 kommuner er gang i konkrete forsøg, der udvikler opgør med new public management-overstyring, med selvstyrende teams, alternativer til BUM-modellen osv.
Og der vil blive udmøntet en ny pulje i år, for