Torsten Gejl (ALT), 2021-06-02:
Når man har været heldig at få vedtaget mærkesager her i Folketingssalen, bliver de jo sådan lidt ens babyer, og jeg vil starte med at nævne nyt om to af Alternativets babyer.
Den ene baby er forsøget med medicinsk cannabis, der er blevet forlænget med 4 år.
Tak til alle de partier, der har støttet det.
Til efteråret skal vi forhandle om en udvidelse af målgruppen, et større medicintilskud og en tilrettelæggelse af ordningen i videnskabelige rammer, der skaber en evidens, der gør, at lægerne tør udskrive cannabis til medicinsk brug, og på sigt håber jeg, at vi kan legalisere cannabis med ret til hjemmedyrkning i Danmark.
Den anden baby er borgerforslagene, og grunden til, at jeg nævner dem, er, at vi snart nærmer os 1.000 borgerforslag, og at flere af dem nu er ved at blive vedtaget, f.eks. om klimaloven og om ret til sorgorlov.
Når borgerforslag nr. 1.000 indløber, vil vi selvfølgelig festligholde det i Alternativet, og det håber jeg også at I andre vil.
Men for at indlede min egentlige tale vil jeg komme med en appel, som jeg er kommet med nogle gange på det sidste: Kære regering, kære transportminister, sæt lovbehandlingen af anlægget af Lynetteholm på pause, lad københavnerne få en mulighed for at drøfte, om man skal bruge 80 mia. kr. på at hælde 80 mio. t jord i Øresund for at lave en halvø og bygge en by på den på størrelse med Hillerød med alle de konsekvenser, det har for klimaet, naturen og miljøet, en plan, der muligvis er i strid med EU-retten, som bekymrer landene omkring Østersøen, og som er fuldstændig topstyret og uden borgerinddragelse i en tid, hvor det er ved at blive en tradition at inddrage borgerne i udviklingen af deres byer på tværs af landet.
Hvis det er en god idé med Lynetteholmen, og at der om 50 til 70 år skal stå en by klar i Øresund med tilhørende ringvej, metro, havnetunnel og anden infrastruktur, så skal københavnerne nok sige ja til det.
Nu til noget helt andet.
Jeg har jo efterhånden været i Folketinget i 6 år, og det er dog alligevel et stykke tid, men jeg må sige, at jeg i de 6 år aldrig har oplevet, at der har været så langt mellem det, som sker ude på den anden side af Borgens tykke mure – det, vi kalder ude i virkeligheden – og så det, der sker herinde i vores egen lille boble, og her tænker jeg især på klimaet.
Mens regeringen herinde på Borgen synes, det går rigtig godt med at opfylde vores 70-procentsreduktionsmål i 2030, må studenter, der demonstrerer for klimaet, bæres væk fra Folketingets trappe af politiet.
Mens regeringen og støttepartierne fejrer, at man nu er enedes om at nå et delmål i 2025 for en CO 2 -reduktion på 50-54 pct., som vi jo alle regner med bliver 50 pct., hvilket er for lidt, så demonstrerer de grønne organisationer ude foran Christiansborg.
Mens regeringen nægter at finde måder at reducere den kødproduktion, som bevirker en meget høj CO 2 -udledning, begrænser vores biodiversitet og ødelægger miljøet, sultestrejker de grønne studenter ude på Slotspladsen.
Aldrig før har jeg oplevet så stor en afstand mellem virkeligheden uden for Christiansborg og så livet herinde i vores lille boble.
Jeg var nede ved den grønne studenterbevægelse på den sidste dag i deres sultestrejke for klimaet, og jeg spurgte dem, hvad der fyldte mest i hovedet på dem efter en uge, og det var faktisk et spørgsmål: Torsten, hvordan i alverden får man Socialdemokraterne til at genåbne klimaaftalerne?
Og det spørgsmål kommer jo ikke alene fra de grønne studenter, men det har vi også hørt fra Greenpeace og andre grønne organisationer.
Så, kære Socialdemokrater og kære statsminister: Hvordan får man Socialdemokraterne til at genåbne klimaaftalerne?
Og hvordan får vi sikret, at de forhandlinger, der i øjeblikket er i gang omkring CO 2 -besparelser i landbruget, ikke ender med at burde genåbnes, før de overhovedet er forhandlet færdig?
60 pct. af Danmark er dækket af landbrug, det er omkring den højeste dækning i hele verden.
Ca. 80 pct. af det, vi dyrker, bruger vi til at fodre dyr med, sammen med en hel masse soja, som vi importerer fra områder, hvor der burde have stået regnskov.
Vi er nødt til at reducere dyreproduktionen, og de her forhandlinger kunne blive starten på en tiltrængt fornyelse og en bæredygtig omstilling af dansk landbrug.
I den forbindelse er der en udfordring, der måske er større end nogen anden udfordring, som dansk landbrug står over for, og det er, at vi lige så stille er ved at sælge vores landbrugsjord til udlandet.
Fra landbrugsloven blev liberaliseret i 2015 til 2018, hvor man sidst undersøgte det, er der blevet solgt 2,5 pct. af den danske landbrugsjord til udlandet.
Det svarer til et areal på størrelse med Bornholm.
Vores gæt er, at man vil have solgt omkring 10 pct. af Danmarks landbrugsjord, før man finder ud af at gøre noget ved det.