runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Juel Jensen (V), 2016-11-23:
Danmark har tilsluttet sig IAEA-konventionen om fysisk beskyttelse af nukleart materiale og nukleare anlæg.
Efter konventionen skal nukleart materiale, der udnyttes til fredelige formål, beskyttes mod tyveri og f.eks. sabotage.
Lovforslaget, vi behandler her, har til formål at skabe rammen om dette.
Og ud over at vi passer på nukleart materiale og nukleare anlæg, lever vi også op til IAEA-konventionen, som vi har forpligtet os til.
Venstre tilslutter sig forslaget, og så skal jeg hilse fra De Konservative og sige, at det gør de også.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-11-23:
Tak for det.
Det ville være mærkeligt at modsætte sig dette lovforslag.
Nukleart materiale er selvsagt et alvorligt emne og bør derfor også behandles med stor alvor.
Lovforslaget her skal danne grundlag for de forpligtigelser, som skal pålægges dem, der omgås nukleart materiale, opbevarer eller transporterer det, og dem, der driver et nukleart anlæg, samt for, hvorledes Beredskabsstyrelsen skal håndtere området.
Nukleart materiale er utrolig farligt, og der bør derfor selvfølgelig være klare regler for, hvordan man skal sikre sådant materiale imod sabotage eller tyveri, og der skal være en klar sikringsplan og regler for, hvad den skal indeholde.
Lovforslaget sikrer, at Beredskabsstyrelsen kan fortsætte det arbejde, som de hidtil har gjort, blot på et klart lovgrundlag.
Det er fornuftigt, og det kan vi selvfølgelig støtte i Dansk Folkeparti.
Bjarne Laustsen (S), 2016-11-23:
Må jeg lige sige, at der også er besked fra Radikale Venstre om, at de også støtter det.
Tak, hr. formand.
Det her er måske heller ikke verdens største sag.
Det drejer sig om nukleart materiale, og det er jo sådan, at man kan stille sig selv spørgsmålet: Hvorfor har man ikke gjort det for længe siden?
For det er jo ganske fornuftigt.
For der skal selvfølgelig være nogle regler, når det drejer sig om dem, som bruger, opbevarer og transporterer radioaktivt materiale.
Danmark har sagt nej til både at bruge det til fredelige formål, men også til våben, og derfor har vi jo haft at gøre med det på Risø, og derfor skal det selvfølgelig håndteres.
Vi har også tilsluttet os alle konventionerne, bl.a. IATA-konventionen om beskyttelse af radioaktive stoffer, og derfor er det jo fornuftigt, at man her endegyldigt slår fast, hvem der har ansvaret.
Det er altså Beredskabsstyrelsen, og det er vi fint tilfredse med.
Det er godt, at det er samlet, og at det ligger ét sted.
Så uanset at det er noget, der sker her, eller det drejer sig om nogen, der transporterer det osv., og skulle der ske et eller andet uheld, så ved vi, hvem det er, man skal ringe efter, og de er kompetente på området.
Så vi er helt tilfredse med, at man så klart og tydeligt samler myndighedsområdet her.
Peter Christensen (V), 2016-11-23:
Jeg tager imod kommentaren og siger i lige måde.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-11-23:
Tak for det.
Det er måske ikke så meget et spørgsmål, men mere en kvittering for, at ministeren er lydhør over for de problemstillinger, som jeg rejste i min ordførertale, og jeg ser frem til, at vi sammen kan arbejde med det her lovforslag.
Det er jo ganske rigtigt, at det, når det kommer til veteraner, så er
ligesom med alle andre mennesker, altså at der ikke er én model, der passer til alle, og det er selvfølgelig rigtigt, at de, der står lige på kanten af arbejdsmarkedet, skal have en hjælpende hånd
, ligesom at de, som er faldet ud over kanten, også skal have det.
Peter Christensen (V), 2016-11-23:
Det er jeg ikke enig i.
Jeg er jo rigtig glad for, at vi i stedet for at bruge penge på kommissioner nu bruger dem på at hjælpe veteraner.
i forhold til selve spørgsmålet om, at man jo så bare må kunne kigge på tidligere missioner og så regne fremad, må jeg sige, at det håber jeg jo ikke at man kan.
For jeg håber jo, at vi netop vil kunne se en effekt af den samlede veteranpolitik, vi har fået siden dengang, hvor vi havde soldater på Balkan, og hvor der ikke var nogen nævneværdig veteranpolitik, når de soldater kom hjem igen, til i dag, hvor vi har en indsats både før, under og efter udsendelsen.
Så det håber jeg jo sandelig giver en positiv effekt, forstået på den måde, at vi vil se færre soldater, der har problemer lang tid efter udsendelsen.
René Gade (ALT), 2016-11-23:
Vi er jo, når vi står og diskuterer det her, alle sammen enige om, at vi skal hjælpe veteraner, der har kampskader, når de kommer hjem – det synes jeg jo egentlig vi har sagt ja til, idet vi har sendt folk af sted, altså at vi, hvad det end nu måtte være, der sker med dem, selvfølgelig har et ansvar, fordi vi har sendt dem af sted – men når jeg spørger om det her, er det jo, fordi jeg er uenig i det, som ministeren siger, om, at det er meget, meget svært at forudsige, hvor stor omkostningen vil være.
For man kan jo se på dataene fra tidligere og så se på, hvad vi har haft i gennemsnit, og så må man lave en cirkaberegning.
For det er jo i mine øjne meget kritisabelt, at man, samtidig med at man lukker Irakkommissionen, heller ikke ønsker at prøve at gå ind på den præmis og kigge på, hvad det egentlig var, der skete i fortiden.
Så synes jeg godt, at vi kan stille et krav om, at man forecaster lidt mere om, hvad der skal ske i fremtiden.
Én af tingene må vi kunne gøre.
Peter Christensen (V), 2016-11-23:
Det har jeg jo lidt svært ved at se for mig.
For det betyder, at man, hvis jeg skal følge tankegangen, dengang Folketinget under en socialdemokratisk regering vedtog at sende styrker af sted til Balkan, skulle have kunnet forudse, hvad det var for udfordringer og problemer, der ville melde sig hos soldaterne 10 år senere, og så skulle man ovenikøbet prissætte dem.
Det anser jeg for at være meget, meget vanskeligt, men det ændrer jo sådan set ikke ved, at hele vores veteranindsats er en del af den økonomi, som gælder i mit ministerium, og at det derfor er ret gennemsigtigt, både hvad vores tiltag er, og hvad omkostningerne, der er forbundet hermed, er.
Så det kan enhver dansker jo sådan set gå ind og se, hvis man er interesseret i det.
Trine Bramsen (S), 2016-11-23:
Tak for det.
Forslaget her er en del af aftalen fra den 15. juni i år om strengere kontrol over for udlændinge på tålt ophold og kriminelle udviste.
Aftalen blev indgået af regeringen sammen med Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti.
Lad mig indledningsvis slå fast, at mennesker, der er på tålt ophold i Danmark, er uønskede her i landet.
Det er mennesker, der ikke har et lovligt opholdsgrundlag i Danmark, eller som ligefrem er blevet sendt ud af landet som følge af grov kriminalitet.
Alligevel har disse mennesker lov til at være i Danmark, indtil de kan hjemsendes, fordi problemet med den her gruppe af mennesker netop er, at selv om de ikke er ønskede i Danmark, kan de ikke hjemsendes, og derfor bliver de nødt til at være i Danmark på helt særlige vilkår.
Når der er helt særlige vilkår, er det selvfølgelig også afgørende, at de overholdes.
Og forslaget her har i bund og grund til hensigt at rette op på det.
Vilkårene for personer på tålt ophold skal overholdes.
Bliver de ikke det, skal der være en konsekvens.
Bliver de ikke overholdt flere gange, skal konsekvensen være hårdere.
Det er det, aftalen her retter sig imod.
Formålet med lovforslaget, som vi behandler her i dag, er at indføre en række initiativer, som skal sikre en bedre kontrol med og overholdelse af opholds- og meldepligten for netop udlændinge på tålt ophold og kriminelle udviste.
Overholdes dette ikke, medfører det de nævnte sanktioner.
Med forslaget hæves strafferammen for overtrædelse af opholds- og meldepligten med op til 1 år og 6 måneders frihedsberøvelse.
For os i Socialdemokratiet har det været afgørende, at fodlænke er en del af denne sanktion.
Forslaget betyder desuden, at den gældende ordning, som ophører, eller nedsættelse af økonomiske ydelser ved overtrædelse af opholds- og meldepligten skærpes, så Udlændingestyrelsen fremover som udgangspunkt skal træffe afgørelse om, at der ikke udbetales ydelser, hvis en udlænding er på tålt ophold eller en kriminel udvist ikke overholder sine forpligtelser.
Det skal også nævnes, at der med forslaget her overflyttes kompetencer i klagesager, så politidirektørens afgørelser fremover kan påklages til rigspolitichefen i stedet for, som det er på nuværende tidspunkt, til udlændinge-, integrations- og boligministeren.
Som nævnt finder vi fra Socialdemokratiets side, at det er afgørende, at der strammes op på vilkårene for personer på tålt ophold.
Vi synes ganske enkelt ikke, at det er rimeligt, at man kan være på tålt ophold i Danmark, selv om man i bund og grund er uønsket i Danmark, og så bryde de vilkår, der gælder for alligevel at være her.
Det er baggrunden for, at vi indgik aftalen og støtter det her forslag.
Orla Hav (S), 2016-11-23:
Jeg gentager gerne, at det er dejligt at være socialdemokrat.
Det har jeg sagt før.
Det er det.
Men når ministeren har så travlt med at skulle udmønte de der kedelige besparelser, er det jo, fordi ministeren har spændt sig for en vogn, hvor man skal ud og hente penge til topskattelettelser.
Den har vi ikke spændt os for, så vi er jo ikke i samme grad bundet op på det.
Det, der interesserer os, er, hvordan vi kan være med til at skabe nye jobs, nye beskæftigelsesmuligheder landet rundt.
Det er det, som jeg synes ministeren kommer til at ødelægge med de besparelser, som han vælter ud over landet
, bl.a. med den 2-procentsbesparelse.
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Ja, og jeg mener rent faktisk vi har gjort os overordentlig ...
umage hedder det, det er godt.
Det er åbenbart et ord, der ligger langt væk.
Jeg mener sådan set, at vi har gjort os overordentlig umage med netop at sørge for, at vi holder os inden for skiven, som det bliver udtrykt fra hr. Rasmus Nordqvists side, når det handler om menneskerettighederne, men det hele bunder jo i, at vi har med mennesker at gøre, der har forbrudt sig imod vores tillid.
De har begået så alvorlige former for kriminalitet, som de så er blevet straffet for, hvor man kan sige, at den endegyldige straf eller den sidste del af straffen så er, at de skal udvises af landet, men det kan vi ikke af den ene eller den anden årsag, og derfor må vi tåle dem.
Men i sådan en situation mener jeg simpelt hen også, at det er på sin plads, at vi ved, hvor de er, så de også kan blive udsendt, hvis nu f.eks. tingene skulle ændre sig.
Men helt generelt synes jeg at det er på sin plads, at vi ved, hvor de er, og hvor de befinder sig.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-11-23:
Så er der flere spørgsmål, der rejser sig hos mig, fordi vi hørte jo netop også før fru Johanne Schmidt-Nielsen fra Enhedslisten læse op, at det egentlig ikke var noget problem at finde ud af, hvor de var henne, når de kunne blive sendt hjem.
Vi har jo at gøre med nogle folk, hvor det kan være, at de ikke kan få lov til at rejse hjem til det land, som de kommer fra, fordi landet ikke vil tage imod dem, og jeg kan simpelt hen ikke forstå rationalet bag, at vi så tror, at vi kan tvinge dem til at tage hjem til et sted, der ikke vil tage imod dem.
Men vil ministeren så i det mindste komme os i møde i forhold til at være meget opmærksom på det med menneskerettighederne?
Jeg ved godt, at ministeren siger, at det er inden for skiven.
Vi hører jo bare rigtig mange, der mener, at det ligger uden for rammerne.
Så kan ministeren tilkendegive, at man holder øje med og man bliver ved med at vurdere, at det ligger inden for menneskerettighederne, så vi ikke lige pludselig ser, at vi kommet om på den forkerte side?
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Vi holder os fuldstændig inden for de konventioner, som vi har skrevet under på – selvfølgelig gør vi det – men det ændrer jo bare ikke på mit synspunkt om, at det her er mennesker, som fuldstændig har forbrudt sig mod vores lovgivning herhjemme.
De har misbrugt, synes jeg, det her land, som de er kommet til.
De har jo for de flestes vedkommende, en rækkes vedkommende,
lavet meget alvorlige forseelser, og helt ærligt synes jeg, at det er helt fair, at det selvfølgelig så i en situation, hvor de jo netop skal udrejse af landet, men ikke kan gøre det, og derfor må vi tåle dem, vel sådan set er på sin plads, at vi ved, hvor de er, at vi har styr på dem.
Det ser jeg simpelt hen ikke noget som helst problematisk i.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-11-23:
Det er så lidt i forlængelse af det, for vi vil jo gerne gøre det her tålte ophold utåleligt.
Når det er tålt ophold, er det, fordi vi jo ikke kan sende dem hjem, fordi de risikerer at blive henrettet, tortureret eller på anden vis udsat for umenneskelig behandling.
Når man nu skubber mennesker, tror man så virkelig, at man kan få folk til frivilligt at tage ned til henrettelse, torturering eller på anden vis umenneskelig behandling, og er det ikke lidt let at springe ud over vores forpligtigelser i forhold til menneskerettighederne sådan at prøve at presse folk til den her slags ting?
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Jeg har tidligere sagt, at jeg mener, at vilkårene, når man er på tålt ophold, skal være så utålelige som muligt, og det ved jeg godt har skabt en vis debat.
Men man må bare sige, at vi har med mennesker at gøre, som fuldstændig har forbrudt sig mod vores tillid og vores lovgivning her i landet.
Når det så er sagt, er det her jo i sig selv ikke noget, der nødvendigvis motiverer den her gruppe til at rejse, men jeg vil gerne igen fastholde, at hvis de skulle få lyst til at udrejse af landet, bliver det ikke mig, der kommer til at holde på dem.
Jeg så gerne, at vi slap af med den her gruppe.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-23:
Det er lidt spændende, for jeg får jo skriftlige svar fra ministeren, hvor ministeren skriver, at formålet ikke er at motivere mennesker til frivilligt at udrejse, det vil sige, at man ikke vil forsøge at skabe så ringe vilkår, at folk tænker, at så forlader de frivilligt landet.
Det vil jeg da egentlig godt have afklaret i dag.
Er formålet med det her lovforslag at skabe så ringe vilkår for disse mennesker, at de frivilligt udrejser?
René Gade (ALT), 2016-11-23:
Der er først og fremmest to steder, hvor jeg tror at ministeren og jeg er fuldstændig enige, og det er bl.a. i forhold til, at vi alle sammen har et fælles ansvar.
Om man så har været for, at der blev sendt soldater ud, eller ikke, er noget andet, men når de kommer hjem, har vi et fælles ansvar for dem.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at vi ikke ønsker at stigmatisere veteraner.
Der er mange veteraner, der netop er stærke, når de kommer hjem, og der er et fåtal, der virkelig har det skidt.
Så der er måske også nogle elementer i den her lovgivning, der godt kan komme til at betyde, at man kommer til at stigmatisere, som vi også har hørt nogle fra grupperne sige, fordi det jo netop ikke kun er nogen med kampskader eller andet, der her får hjælp, men at det bliver veteranerne generelt, man vil ind at hjælpe.
Der tror jeg vi er sådan nogenlunde enige om at der kan være nogle udfordringer.
Men mit spørgsmål går så på, om det ikke kunne være en model, at vi, når vi fremadrettet sender folk i krig, så indregner de omkostninger, der vil være efterfølgende.
Det her er jo noget, vi alle sammen er enige om at vi skal bakke op om – og vi skal så finde den model, der virker bedst – men ville det ikke være mere retvisende, at man, når man sendte sine soldater i krig, indregnede de omkostninger, der er ved at hjælpe veteranerne, når de kommer hjem igen?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-23:
Tak for det.
Kan ministeren bekræfte, at formålet med den her lov ikke er at gøre vilkårene for de her mennesker på tålt ophold så utålelige, at de motiveres til frivilligt at udrejse?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-11-23:
At være på tålt ophold skal være så utåleligt som overhovedet muligt.
Det fastslog udlændingeministeren i Politiken den 2. juni i år.
Og så vidt jeg kan se, er det lykkedes med det her lovforslag.
Det er til gengæld også den eneste ambition, som regeringen og de partier, der støtter aftalen bag lovforslaget, har fået indfriet.
For den her utåleliggørelse vil næppe få flere til at forlade Danmark.
Mennesker på tålt ophold er i fare for dødsstraf, tortur eller andre former for forfølgelse i oprindelseslandet.
Der er altså ikke noget mærkeligt i, at de stadig mere utålelige vilkår ikke får folk til at rejse.
Der skal trods alt meget utålelige forhold i Danmark til, før en person foretrækker død eller tortur.
Ombudsmanden skrev i sin redegørelse i december 2014, at han antog, at der ligger et vist motivationsfremmende formål til grund for ordningen, altså ordningen med meldepligt og opholdspligt.
Det har både den daværende regering og den nuværende regering siden afvist: Når personer på tålt ophold har melde- og opholdspligt, skyldes det alene hensynet til, at de skal være til at lokalisere, hvis det pludselig viser sig muligt at udsende dem af Danmark, siger regeringen.
Men hvor stort er egentlig behovet for at kunne lokalisere dem, fordi udsendelse pludselig bliver mulig?
må man jo så spørge sig selv om.
Ja, det ved vi faktisk noget om, for i svaret på spørgsmål 861, som jeg fik fra udlændingeministeren i sidste måned, står der noget om det: Siden den 1. januar 2011 er det i to tilfælde lykkedes at tvangsudsende personer, som har fået deres tålt ophold-status ophævet.
Og i yderligere et tilfælde er en person udrejst frivilligt.
Og så skriver ministeren: »Der har ikke været problemer med at lokalisere eller pågribe de pågældende fire udlændinge.«
Altså, når det gælder om at få fat i folk, som skal udsendes, er der altså ikke nogen problemer, som kan begrunde øget brug af meldepligt, opholdspligt, underretningspligt, fodlænker, varetægtsfængsling eller strengere straffe.
Der står flere steder i lovforslagets bemærkninger, at der jo på ingen måde er tale om frihedsberøvelse, når personer pålægges meldepligt, opholdspligt og underretningspligt.
Til gengæld kan man i høringsnotatet læse, at det ville være frihedsberøvelse, hvis man lod mennesker på tålt ophold blive boende sammen med deres ægtefælle og børn og forsynede dem med en elektronisk fodlænke for at holde styr på deres opholdssted.
Flere høringssvar anbefaler faktisk den her løsning, der af mange mennesker ville være at foretrække frem for et liv på Kærshovedgård.
Der er mange paradokser i det her lovforslag.
Regeringen siger, at man strammer reglerne for bedre at kunne holde styr på mennesker på tålt ophold, uanset at der tilsyneladende ikke har været nogen problemer med at lokalisere folk, som faktisk skal udsendes.
Det mål har regeringen nået med det her lovforslag, og det mål støtter Enhedslisten ikke.
Carl Holst (V), 2016-11-23:
Tak for det, formand.
Dette forslag drejer sig ikke om, at reglerne om opholds- og meldepligt for udlændinge på tålt ophold og kriminelle udviste skal strammes.
Forslaget drejer sig om, at kontrollen med, om den overholdes, skærpes; og endnu mere vigtigt: at straffen skærpes for folk, der ikke overholder opholds- og meldepligten.
Jeg tror, det er et vigtigt skridt i forhold til at sikre civilsamfundets forståelse for, hvilke regler, hvilke sanktioner og hvilke rammer disse udlændinge på tålt ophold og kriminelle udviste lever under.
Jeg skulle hilse fra Liberal Alliance og sige, at de støtter forslaget, ligesom Venstre også gør det.
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Det betyder, at er man flygtning, altså er man reelt forfulgt, så skal man selvfølgelig have beskyttelse, men kommer man her for at søge et bedre liv – og det kan man ikke fortænke nogen i at gøre i en globaliseret verden, hvor man præcis ved, hvordan forholdene er ovre på den anden side af Middelhavet f.eks. – jamen så har man ikke krav på beskyttelse her, og så skal man kun være her, hvis man kan arbejde, og hvis man kan forsørge sig selv.
Så må man komme ind på de ordninger.
Så jeg er helt enig i, at der er meget, meget stor forskel på flygtninge og migranter, og jeg er i og for sig også enig i, at det er en debat, der har flydt sammen mange gange, og ofte hører man i debatten, at alle er flygtninge – det er de ikke.
Men jeg kan garantere, at når man kommer til Danmark, får man en asylbehandling, der gør, at er man personligt forfulgt, får man asyl her; er man ikke, skal man selvfølgelig rejse tilbage igen.
Men, ja, vi er vidne til både en flygtningekrise, men også en reel folkevandring, og det bliver vi nødt til at forholde os til.
Vi bliver nødt til at tage det alvorligt – ellers kommer det til at forandre både Europa, Skandinavien og Danmark.
Christian Langballe (DF), 2016-11-23:
Det forstår jeg udmærket godt, og jeg ved også godt, at arbejdsgiverne efterspørger kvalificeret arbejdskraft, og det har været argumentet for selve indvandringen, men man har så bare sagt: Jamen velkommen her, kom bare, så er der nok et eller andet arbejde, en eller anden kompetence, man kan gøre brug af.
Men sådan har det bare ikke været, og det er jo det, der har været det store problem, nemlig at indvandringen nu har betydet, at den almindelige sammenhængskraft, der er i landet, er begyndt at krakelere og gå op i fugerne, og det er jo så også det hensyn, man må tage som lovgiver.
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Det er sådan set langt hen ad vejen det, det handler om, når man taler om de ordninger, der er for at komme hertil for at varetage et arbejde.
Så langt hen ad vejen er det netop sådan, reglerne er i dag.
Det er jo ikke sådan, at man, fordi man kommer her for at studere, ender som dansk statsborger til sidst, sådan er kadencen ikke i de her ting.
Vi er et land, der har brug for højt kvalificeret arbejdskraft og også højtkvalificeret arbejdskraft – vurderer jeg – fra andre lande, for ellers vil det altså gøre os fattigere.
Men vi kan jo se, at med dem, der er søgt hertil som f.eks. familiesammenførte, ser det bare helt anderledes ud, og derfor skal vi holde tingene adskilt.
Men vi får brug for højtkvalificeret arbejdskraft også i fremtiden og også fra udlandet.
Men man skal have de rette kompetencer med, og så skal man forsørge sig selv.
Christian Langballe (DF), 2016-11-23:
Jeg synes, der er nogle spørgsmål, der melder sig i den her diskussion.
Med hensyn til den danske arbejdskraft og den danske arbejdsløshed vil jeg sige, at det for det første må være en ambition at få den danske arbejdskraft i arbejde, og det kan selvfølgelig ikke nytte noget, at man importerer arbejdskraft, hvis det er sådan, at danskerne kan tage det.
Noget helt andet er den ændring af befolkningssammensætningen, som jeg jo mener er katastrofal.
Jeg kunne godt tænke mig at forelægge ministeren et tankeeksperiment.
Hvis nu det at komme til Danmark for at arbejde ikke nødvendigvis betyder, at de får permanent opholdstilladelse og med tiden bliver danske statsborgere, kunne man så forestille sig, når det arbejde er overstået,
at de flytter ud igen, så der altså er tale om en vandrende arbejdskraft, at det altså sker på den måde, at kan man ikke få andre, kan man tage nogle ind, og at det sker på grundlag af en kontrakt med den enkelte virksomhed, hvor de så forpligter sig til at forlade landet igen?
Inger Støjberg (V), 2016-11-23:
Der er jo ingen tvivl om, at man, når der kommer en hertil med en uddannelse, skal se, om den uddannelse svarer til uddannelsesniveauet i Danmark, og det gør man så også.
Der har jo bl.a. igennem årene været store diskussioner om f.eks. læger, der er kommet hertil, altså om de er fuldt funktionsdygtige og på det niveau, som man er på her i Danmark.
Det nytter i hvert fald ikke noget, kan jeg sige, at komme hertil som læge og så ikke have et uddannelsesniveau som her i Danmark, for så kommer man ikke til at arbejde som læge, men så må man så opkvalificere sig, og så kunne man passende starte et andet sted og så opkvalificere sig imens.
Men det handler om, at folk med rette kompetencer – og det er så det, der skal undersøges i hvert enkelt tilfælde – selvfølgelig kan indgå på arbejdsmarkedet, og jeg kan ikke sige, at der ikke f.eks. kunne være en ingeniør fra Afrika, der har præcis de rette kompetencer, men det kan lige så godt være, at man ikke har de rette kompetencer fra dag et.