runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2016-11-11:
Beslutningsforslag nr. B 1, som vi behandler nu i dag, er jo et meget sympatisk forslag.
Det har bare det ved sig, at det er kommet lidt for sent på bordet.
Det havde været meget hjælpsomt, hvis vi havde haft det forslag, mens vi forhandlede satspuljeaftalen igennem, og den har vi jo lige gjort færdig efter mange, mange forhandlinger, og vi har i den sammenhæng afsat 55,6 mio. kr. til det tema, som vi behandler her under B 1.
Der er rigtig mange gode elementer i det, og i Det Radikale Venstre har vi altså den tradition, den holdning, at når vi lige har indgået en aftale, som omfatter i det her tilfælde vold i nære relationer og behandling af det, respekterer vi den aftale, og så stiller vi ikke et nyt forslag, som handler om det samme, ugen efter at man har indgået aftalen.
Det er sådan set første gang i de 29 år, jeg har været i Folketinget, at jeg har været udsat for det her, så det er ikke helt almindeligt, vil jeg sige.
Men det er i hvert fald ikke hensigtsmæssigt for resultatet, at man – i anførselstegn – kommer for sent.
Så vi er meget optaget af at få gennemført det, vi har aftalt under satspuljeforhandlingerne, og vi er glade for hver eneste del af det, og vi er også glade for, at et af forslagene er, at Rådet for Socialt Udsatte får en ny opgave, nemlig at etablere en national enhed mod vold i nære relationer, som bl.a. skal indhente erfaringer og følge udviklingen i praksis, med den hensigt, at man kan styrke samarbejdet og man kan kommunikere på tværs af kommuner og krisecentre og ambulante rådgivningscentre eller -tilbud, som kan understøtte en sammenhængende og helhedsorienteret indsats.
For vi må jo erkende, at antallet af kvinder og mænd og dermed også børn, der rammes af vold i nære relationer, er helt uacceptabelt højt – ligegyldigt om det så kun var en, der var udsat for det, er det selvfølgelig uacceptabelt.
Men vi er nødt til også at prøve meget mere målrettet, end vi måske har gjort, at se på flere forskellige dele af de erfaringer, der gøres rundtomkring i landet i et forsøg på at forbedre vilkårene for dem, der er voldsramte, og at undgå vold i fremtiden.
Jeg synes, at det også er værd at nævne, at kommunerne allerede jævnfør § 109 i lov om social service skal tilbyde indledende og koordinerende rådgivning vedrørende bolig, økonomi, arbejdsmarked, daginstitution og sundhed, senest når udflytningen påbegyndes, og til kvinden og børnene flytter i bolig, hvilket også svarer til en efterværnsindsats, kan man sige.
Det er vigtigt at holde kommunerne fast på den opgave og ikke lulle dem ind i den forestilling, at fordi vi har et antal velfungerende og dygtige kvindekrisecentre eller krisecentre for mænd, så er den opgave løst.
For det er den ikke.
Kommunerne skal også bidrage langt mere offensivt, end de måske i alle tilfælde gør.
Så med de ord vil jeg bare sige, at selv om B 1 er et sympatisk forslag, kan Radikale Venstre ikke støtte det under de givne omstændigheder.
Karina Adsbøl (DF), 2016-11-11:
Med fare for, at mine ordførertaler ligner lidt hinanden og er i samme tråd med det beslutningsforslag, vi behandlede tidligere, nemlig B 1, vil jeg selvfølgelig sige, at vi i Dansk Folkeparti er meget optaget af at hjælpe voldsudsatte kvinder, voldsudsatte mænd og voldsudsatte børn.
Som ministeren var inde på, blev der den 1. juli 2015 indført et lovkrav om, at kommunerne skal tilbyde rådgivning til alle kvinder på krisecentre.
Endvidere er der også gang i en projektafprøvning, som undersøger, om den kommunale rådgivningsforpligtelse kan gøres endnu mere effektiv ved at afprøve CTI-metoden over for kvinder, som fraflytter et kvindekrisecenter, for CTI-metoden har nemlig også vist rigtig gode resultater på hjemløseområdet.
I forhold til den aftale, vi netop har indgået, har vi også, som forslagsstillerne henviser til, besluttet at styrke den ambulante rådgivning til personer udsat for vold i nære relationer gennem en videreførelse og udbredelse af Mødrehjælpens projekt »Ud af Voldens Skygge«, som netop har leveret rigtig gode resultater, hvor formålet også er at hjælpe dem, som i dag ikke er på krisecenterophold.
Derfor synes jeg, at vi har gjort en række gode tiltag.
I forhold til det med efterværn er det jo også en diskussion, vi har generelt på børne- og ungeområdet, når børn og unge fraflytter deres plejefamilier, døgninstitution eller noget andet.
Det er selvfølgelig vigtigt, at man hjælper børn og unge, men også at man hjælper kvinder, mænd og deres børn videre i forløbet, når det er, de er færdige på et kvindekrisecenter.
Når man tænker på hele den her indsats vedrørende kvindekrisecentrene, må der jo også være en dialog med kommunerne.
Gudskelov synes jeg, vi i dag har en god servicelov i forhold til at hjælpe.
Vi har jo også retssikkerhedslovens § 5, hvor kommunerne er forpligtede til at kigge på både sociallovgivning, men også på anden lovgivning på hele området.
Hvad angår servicelovens § 129, som også er det, der indgår i det, har vi fra Dansk Folkepartis side et stort ønske om netop at få indskrevet mænd i servicelovens § 109, for i forhold til hele ligestillingsperspektivet skal mænd også tilbydes de her samme muligheder, som kvinder får tilbudt. Vi er optaget af at hjælpe i Dansk Folkeparti, og det synes vi også vi har gjort med netop den indgåede aftale.
Hvis det, som jeg også tidligere sagde i min ordførertale, viser sig, når vi evaluerer det her, at vi skal skrue på nogle ting og gøre noget andet, er vi også villige til at kigge på den del.
Det var mine ord herfra.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Ja, altså jeg tror, jeg gør noget godt for demokratiet, hvis jeg får dræbt en myte her i dag, for man kan jo næsten få det indtryk – og det fik man også, hvis man lyttede til Venstres ordfører – at det er sådan noget, vi lige lidt dvask kommer rendende med og smider på bordet her i dag, fordi vi lige kom i tanker om det en uge efter satspuljeaftalen.
Lad os lige få historikken på plads: Det projekt her bliver evalueret i foråret 2016, i år.
Det er der, vi får at vide, at det 4-årige projekt, som sluttede til nytåret 2015/16, rent faktisk var en succes.
Så det er først derefter, man jo i virkeligheden, hvis man gerne vil bygge videre på noget, der virker, kan tage stilling til det.
Så har jeg efterfølgende på Socialdemokratiets vegne meldt ud, at vi gerne ville have, at det fortsætter.
Det gjorde jeg i april 2016, og jeg har sagt det lige siden, jeg ved ikke hvor mange gange.
Vi har haft to samråd med socialministeren om det, hvor vi har presset – og det tror jeg også socialministeren kan bekræfte – med alt, hvad vi kunne, for at få regeringen til at give sig på det område.
Jeg har to satspuljeordførere, som med mapper og notater og argumentation osv. bliver sendt af sted til satspuljeforhandlinger bl.a. med det her krav som et markant socialdemokratisk krav.
Det lykkes så ikke at få det igennem.
Vi får alle mulige andre gode ting igennem – det er fint – men det lykkes ikke at få det her igennem.
Så har vi altså fremsat det her forslag, og man kan se, at det den 5. oktober 2016 har været til omdeling i Folketinget.
Så hold nu lige op med det dér med at lade, som om det er noget, der bare lige pludselig er faldet ned fra månen.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Altså, resultaterne ligger der allerede.
Så jeg forstår ikke helt, hvad man mere skal have.
Men jeg lader være med at blive mere polemisk omkring det.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Jeg kan bare tillade mig at gentage, hvad min kollega, ordføreren fra Venstre, har sagt.
Altså, det drejer sig ikke for os om, hvem der gennemfører de her tiltag.
Det drejer sig for os om, hvad vi får ud af det.
Og der har vi landet en satspuljeaftale, som kigger på, hvordan vi håndterer det her – ikke kun for voldsramte kvinder i krisecentre, men også for apostater og for mænd.
Det synes jeg egentlig er elskværdigt, og jeg synes, at vi skal se på, hvad resultaterne bliver for det.
Og så kan vi, som jeg sagde i ordførertalen, kigge på, om vi skal permanentgøre den eller justere den, alt efter hvad rapporten om 2, 3 eller 4 år vil påpege af gode og dårlige ting.
Men på nuværende tidspunkt mener vi ikke, at vi skal ud i en permanent ordning, sådan som Enhedslisten foreslår det.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Jeg er både glad og forundret.
Jeg er på den ene side glad for, at man siger, at man er åben over for at permanentgøre efterværnsindsatsen ud fra de erfaringer, man gør sig med det, der nu er aftalt i satspuljen.
Det, der på den anden side undrer mig – det var også derfor, det undrede mig, at Venstres ordfører sagde nogenlunde det samme – er, at erfaringerne jo er der.
Kvindekrisecentrene har gjort det her før.
Det er ikke første gang, man har givet satspuljemidler til sådan et projekt her, tværtimod.
Så alle erfaringer siger, at det er godt, at det virker, at det lige præcis er det, der skal til, og at det helst skal forankres hos krisecentrene.
Altså, hvor mange erfaringer og over hvor mange år skal vi have?
Har vi så, næste gang det udløber, nok erfaringer?
Er det der, vi gør det, eller hvad?
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Tak, formand.
I Liberal Alliance er vi enige med forslagsstillerne i, at man skal gøre meget for at prøve at bryde den onde cirkel af vold i de nære relationer.
Derfor er det også glædeligt, at man har prioriteret det med satspuljen, som vi har hørt rigtig mange gange i dag.
Vi synes, det er rigtig fint, at man nu starter med en tidsbegrænset ordning i regi af satspuljen.
Viser det sig så, at ordningen er en bragende succes, er vi selvfølgelig også villige til at se på, om man bør gøre den permanent enten i sin nuværende form eller i en modificeret form.
På den baggrund kan Liberal Alliance ikke støtte forslaget.
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Tilgangen fra Venstre er, at det væsentligste for os ikke er, hvem der driver det, men hvad der kommer ud af det.
Og det er den proces, vi nu ser frem til, altså hvordan vi får tilrettelagt arbejdet med udmøntningen af den her del af satspuljeaftalen på en måde, som gør, at vi får opfyldt det, vi helst vil, bedst muligt på efterværnsområdet, og ikke hvem, men hvad vi får ud af det.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Men det har jo eksisteret før.
Altså, jeg mener det helt oprigtigt: Det psykosociale efterværn forankret i krisecentrene har man jo netop prøvet og haft enorm succes med.
Og det er på baggrund af de erfaringer, kvindekrisecentrene siger: Permanentgør det, gør det nu til en rettighed, lad os nu få det forankret, så vi er sikre på, at det kan køre videre.
Hvor mange års erfaringer skal der til?
Tak for det.
Jeg vil sådan set bare prøve på at pille det en lille smule fra hinanden.
Regeringen har jo selv – den regering, som Carl Holsts parti selv er en del af – indgået en satspuljeaftale, hvor man sådan set laver det efterværn, der efterlyses af kvindekrisecentrene, og som Dannerhuset har kørt kampagner for og bedt folk skrive under på skal laves, og brugt, jeg ved ikke hvor meget energi på at prøve på at presse os herinde til at få gennemført som en rettighed.
De siger jo netop, at det er hamrende ustabilt, at man skal hoppe fra tue til tue for at lave det her efterværn.
De siger, at det er så vigtigt, at det er forankret på krisecentrene, sådan at overgangen fra krisecenteret til den virkelige verden, som er det, der skal tages hånd om, bliver så let som muligt.
Og de siger, at det er vigtigt, at det bliver en rettighed, man kan støtte sig op ad som kvinde, hvis man er voldsramt.
Hvorfor vil Venstre ikke lige præcis den forankring?
Carl Holst (V), 2016-11-11:
Med det her beslutningsforslag ønsker Enhedslisten, at man får sat fokus på kvinders ret til efterværn efter ophold på krisecenter.
Intentionen bag forslaget er sympatisk, og ingen kan være uenig i, at kvinder i en så udsat situation har ret til efterværn.
Men på trods af enigheden om dette kan Venstre ikke støtte op om beslutningsforslaget, og det skyldes to ting, dels at den eksisterende indsats i vores optik er grundig og ambitiøs, dels at vi derudover i den netop indgåede satspuljeaftale for 2017 har afsat mere end 60 mio. kr. til at styrke den eksisterende indsats på voldsområdet.
Altså, der findes allerede i dag en række tiltag, der hjælper voldsramte kvinder i perioden efter et ophold på et krisecenter.
Dermed ikke sagt, at vi ikke fortsat har fokus på at styrke området.
Det understreges bl.a. af den satspuljeaftale, der netop blev præsenteret i sidste uge.
Her har vi et konkret initiativ om en efterværnsindsats i form af sociale netværksgrupper.
Jeg har noteret mig, at de danske kvinder grundlæggende er meget tilfredse med krisecentrenes tilbud og indsats.
Det viser den evaluering, som socialstyrelsen offentliggjorde sidste efterår, som har været omtalt flere gange både på dette dagsordenspunkt og det foregående, en undersøgelse, der bl.a. fremhævede, at krisecentrene efter de adspurgte kvinders opfattelse fungerer som et frirum efter endt ophold.
Det er en glædelig tilbagemelding og en positiv tilbagemelding for de kvinder, der benytter krisecentrene, og den opfattelse skal vi også fremadrettet sikre at de voldsramte har.
Men som sagt, intentionen bag forslaget er sympatisk, absolut, men på baggrund af de opridsede argumenter og bevæggrunde mener Venstre, at den eksisterende indsats og de fremtidige initiativer er tilstrækkelige, hvad angår voldsramte kvinders ret til efterværn.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget, og jeg skal hilse fra De Konservative og meddele det samme fra dem.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Hvis jeg skulle drive et krisecenter en dag, ville mit meget målrettede ønske være at komme på finansloven, for der ville komme en helt anden politisk stabilitet omkring det, og det ville gøre det meget nemmere at passe sit arbejde og ikke skulle gå hele tiden og kigge på kalenderen og have ondt i maven over det, men i virkeligheden bruge mere energi på at passe sit arbejde.
Så vi ville gøre mange en tjeneste, hvis vi fik skabt noget mere sikkerhed omkring det.
Danny K. Malkowski (LA), 2016-11-11:
Jamen som sagt: Hvis vi kan se, at den ordning, som er sat i søen nu i kraft af satspuljeaftalen, viser sig at være en bragende succes, er vi da positive over for at permanentgøre den.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Men nu er der jo sat nogle penge af til satspuljen, og så kan vi se, hvad man dér antager at det koster.
Selvfølgelig skal det da finansieres.
Det er der da ikke nogen der har sagt noget andet om.
Spørgsmålet er, og det, der er uenigheden, er, om det er okay, at vi finansierer det ved at skære ned på overførselsindkomster – kontanthjælp, folkepension, førtidspension – og det synes jeg ikke, det synes Dansk Folkeparti måske, eller om vi skal finde finansieringen et andet sted og gøre det permanent som en rettighed.
Karina Adsbøl (DF), 2016-11-11:
Nu bliver ordføreren lidt fræk, for undertegnede har selvfølgelig læst og også besvaret henvendelsen allerede i går aftes.
Hvis Enhedslisten har haft det her med på finansloven, må Enhedslisten jo også vide, hvad det koster.
Ordføreren sagde jo tidligere, at man ikke kendte beregningerne og sådan noget, men hvis Enhedslisten har haft det med på finansloven tidligere, må man da også vide, hvad det koster at fuldføre en efterværnsrettighed.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Jeg forstår ikke den der bemærkning.
Det er da netop for at sørge for, at det ikke er sådan noget, man klatter ned i en satspulje eller i øvrigt finansierer ved at skære ned over for nogle af de mennesker, som har det sværest i vores samfund.
Det er derfor, vi har haft det med i fire forskellige finanslove.
Har Dansk Folkeparti det med i finansloven i år?
Altså, det kan godt være lidt nemt at være medlem af Dansk Folkeparti en gang imellem på den der måde.
Det, som vi hører fra krisecentrene, er, at det er rigtig vigtigt, at det her permanentgøres, at det bliver en rettighed, man kan støtte sig op ad, og selvfølgelig at pengene er der.
Det er det, som Dannerhuset også har skrevet til Dansk Folkepartis både ligestillingsordfører og socialordfører.
Og jeg mener, brevet kom i mailbakken i går, så det kan man jo eventuelt læse.
Karina Adsbøl (DF), 2016-11-11:
Somme tider tænker jeg også, det er lidt nemmere at være medlem af Enhedslisten: bare fremsætte en masse beslutningsforslag uden finansiering og uden at ville være med til at finde noget finansiering.
Jeg skal bare lige høre: Hvad er Enhedslistens opfattelse i dag, i forhold til hvad barriererne i dag er for, at krisecentrene i samarbejde med kommunerne kan sikre en bedre efterværnsindsats?
Marianne Jelved (RV), 2016-11-11:
Som de foregående talere har været inde på, er der sat nogle ting i gang omkring de her temaer, som vi behandler her i Folketingssalen under beslutningsforslagene B 1 og B 6.
Det, jeg vil nøjes med at sige i den her omgang, er, at jeg understreger, at vi i kredsen af satspuljepartier har pointeret stærkt, at kommunerne efter § 109, stk. 7, skal kunne tilbyde indledende og koordinerende rådgivning vedrørende bolig, økonomi, arbejdsmarked, daginstitution og sundhed, og at det skal ske senest, når udflytningen påbegyndes fra et kvindekrisecenter, indtil kvinder og børn er flyttet i egen bolig.
Det er den efterværnsindsats, som er meget central, og som vi i Det Radikale Venstre vil følge hvordan fungerer.
Vi ved, at ministeren for det her område vil pointere over for kommunerne, at de skal varetage den opgave, som fremgår af lovgivningen.
Vi nedsætter også en national enhed, der skal følge de initiativer, der bl.a. er iværksat via satspuljebeslutningerne, om systematisk videns- og erfaringsudveksling mellem aktører, der beskæftiger sig med vold i nære relationer, og om lovgivning, praksis og øvrige tilbud til målgruppen og informationer om opsporing m.m.
Derfor vil vi gerne afvente at se, hvad der kommer ud af den erfaringsopsamling og formidlingsindsats, som den nationale enhed skal arbejde med, og der er ikke tvivl om, at vi kan få nogle gode ideer dertil og forbedre indsatsen løbende.
Så det vil vi gerne arbejde med.
Jeg har, ligesom tidligere ordførere, stor sympati for tankegangen i Enhedslistens forslag B 6, men jeg synes, at det i et vist omfang overlapper det, som vi i øvrigt har aftalt inden for satspuljeforligskredsen; så det vil vi gerne følge.
Men selvfølgelig vil vi da gerne gemme Enhedslistens forslag, for det kan være godt at holde op mod de erfaringer, der gøres rundtomkring, og se, hvad der sker.
Torsten Gejl (ALT), 2016-11-11:
Både SF og Alternativet er jo positive over for forslaget.
Som jeg også har sagt og nævnt tre gange i min tale: Vi vil godt have kigget nærmere på udmøntningen af den aftale, vi har lavet til et meget, meget stort beløb i satspuljen, før vi her i udvalgsarbejdet tager endelig indstilling.
Pernille Skipper (EL), 2016-11-11:
Men jeg tager det også som et positivt signal.
Det gjorde jeg også, da Liberal Alliance og Venstre sagde præcis det samme.
Det er noteret, og vi skriver det ind i en reminder i kalenderen i Enhedslisten.
Bum, 4 år, vi stiller forslaget en gang til.
Det er ikke noget problem.
Jeg skal bare ligesom forstå det, fordi det, der bliver sat i værk med satspuljen, jo ikke er nyt.
Det er jo ikke første gang, man laver det her efterværn.
Krisecentrene har råbt op om det, i øvrigt nærmest fra før Alternativet blev dannet, og sagt, at det er det her, der virker, så jeg forundres.
Hvad er det for en viden, vi mangler?
Torsten Gejl (ALT), 2016-11-11:
Der sparker fru Pernille Skipper måske også lidt på en åben dør, fordi en af grundene til, at vi sender så positive signaler i retning af det her forslag, er netop, at det kunne være klogt at gøre det her permanent, hvis man kan sige det sådan.
Vi har ligesom andre ordførere brug for at dykke lidt nærmere ned i det for at se, om der kan være overlap, hvordan det her kommer til at fungere, og hvordan teksten omkring de her efterværnsinitiativer, som vi har satset på i den store pakke, præcis kommer til at se ud.
Så tag det som et positivt signal.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Nej, vi kommer ikke med nogen opbakning til, at nogen af de nuværende aftaler, der er lavet tidligere, skal ændres.
Det forstår jeg sådan set godt.
Det kan være, at det kan imødekommes på andre måder, men jeg forstår det godt, for de skal jo også overveje, om de skal til at afskedige folk, eller om de skal opsige lejemål.
Altså, den måde, det her er konstrueret på, er altså en meget svær måde at arbejde på, og de fortjener, at der kommer nogle løsninger på det.
Jeg er ikke sikker på, at det her forslag vil løse den overordnede problemstilling, men det håber jeg den vil blive på et tidspunkt.
Anders Johansson (KF), 2016-11-11:
Jo, men jeg må bare sige, som jeg også sagde før, at de jo skal have lov til at indrette sig på den måde, de kan eller vil indrette sig på, og der er så nogle, der kan indrette sig med, at de har psykologhjælp
Det står dem jo frit for.
Og derfor kan jeg sådan set
ikke se problemet.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Har ordføreren kendskab til et eneste af vores krisecentre – bare ét; vi har alligevel en del af dem – som ikke ønsker, at den her ordning fortsætter, og som ikke ønsker at kunne give det her tilbud til forslåede mennesker, som kommer med deres børn under armen?
Jeg må bare sige, at krisecentrene læser præcis det samme i de evalueringer og konklusioner fra Socialstyrelsen, som alle vi andre gør, nemlig at det her virker.
Anders Johansson (KF), 2016-11-11:
Det tror jeg hurtigt vi kan blive enige om, men jeg synes sådan set, ministeren udtrykte det ret præcist, da ministeren holdt talen, altså at krisecentre indretter sig forskelligt – nogle steder indretter man sig med nogle netværksgrupper, hvor der måske er psykologer tilknyttet – lige såvel som at de mennesker, der kommer på krisecentrene, også er forskellige; de er lige så forskellige, som alle andre borgere i samfundet er det.
Så derfor vil jeg bare ikke lægge mig fast på at sige, at det eneste rigtige er lige præcis det her forslag i forhold til at løse de problemer, som der er ude på krisecentrene.
Det er sådan set bare det, jeg prøver på at sige, altså at vi skal bruge pengene på en fornuftig måde, og at vi skal bruge dem mest effektivt.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-11-11:
Jeg vil prøve ligesom at opsummere, hvad der egentlig bliver sagt.
Jeg hører den konservative ordfører dele intentionen, og at man gerne vil bruge de redskaber, der nu er i brug.
Så der er ikke noget sådan religiøst forhold til, at det skal være på den eller den måde.
Vi deler ligesom intentionen om, at vi skal hjælpe nogle mennesker, som har desperat brug for hjælp.
Og Konservative støtter ikke beslutningsforslaget, som det ligger her.
Men det er jo derfor, at vi har den proces, vi har – altså, vi kan jo lave om på det.
Vi er til at handle med her hos os.
Og det er jo også derfor, at det kommer i Ligestillingsudvalget, hvor vi kan kigge på det og se, om vi kan blive enige om et eller andet.
For ordføreren må jo dele forståelsen af, at man kan få hjælp på dagen som voldsramt på et krisecenter med sin unge under armen – at det er bedre end at skulle vente 2 måneder.