Inger Støjberg (V), 2017-05-05:
Tak for det.
Det er jo Enhedslisten, Alternativet, Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti, som har bedt mig om at redegøre for, om regeringen mener, at det er uforeneligt med at være dansker at være indvandrer eller efterkommer af indvandrere fra et ikkevestligt land, og man henviser så derefter til forslaget til vedtagelse i Folketinget.
Jeg må ærlig talt indrømme, at det ved første øjekast var mig lidt uklart, hvilken vedtagelse det er, der henvises til, for jeg har ikke kendskab til, at vi her i Folketinget har vedtaget en tekst, som angiver et sådant modsætningsforhold.
Og uden at være helt sikker må jeg jo så gætte på, at det må være den vedtagelsestekst, der blev vedtaget for 3 måneder siden – den, der hedder V 38 – som man henviser til fra oppositionens side.
Men det må vi få afklaret senere.
Som et af flere eksempler skrev den radikale leder, hr. Morten Østergaard, den 7. februar her i år på sin facebookprofil om vedtagelsen, og jeg citerer, at » man på forhånd har sagt, at etnisk baggrund forhindrer, at man kan tælles som dansk«.
For at gentage det en gang til, har vi aldrig nogen sinde sagt eller ment, at nogle individer på forhånd er udelukket fra at blive danske.
Og jeg gentager også gerne, at der selvfølgelig er gode eksempler på personer med ikkevestlig indvandrerbaggrund, som arbejder og som bidrager positivt til det danske samfund, og som har lært det danske sprog og taget vores værdier og normer til sig.
Men når det er sagt, er der heller ingen tvivl om, at et fokus på gruppen med ikkevestlig indvandrerbaggrund som en gruppe med særlige integrationsudfordringer er både berettiget og saglig og relevant.
Der er jo også en grund til, at Danmarks Statistik netop opgør befolkningen efter, om de har dansk, vestlig eller ikkevestlig herkomst.
Og vi har meget store integrationsudfordringer i Danmark.
Derfor forstår jeg heller ikke oppositionens insisteren på at spilde vores alle sammens tid ved at fejllæse den tidligere vedtagelse, som blev vedtaget her for 3 måneder siden, i stedet for være med til at løse virkelighedens problemer.
Problemerne er veldokumenteret.
Den viser ikke overraskende, at ikkevestlige borgere medfører en nettoudgift på 33 mia. kr. målt i 2014-tal.
Og forklaringen er selvfølgelig, at alt, alt for få er i arbejde, og omvendt at alt for mange er på offentlig forsørgelse.
Den regning vil selvsagt vokse, hvis vi ikke gør noget ved det.
Derfor er det helt nødvendigt at begrænse antallet af asylansøgere og familiesammenføringer, ligesom det er nødvendigt at stille krav og sikre en integrationsydelse, så det kan betale sig at arbejde, som vi har gennemført i regeringen med regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Men det handler også om mere end bare økonomi; det handler jo om Danmarks sammenhængskraft.
Når jeg følger den politiske debat, har jeg faktisk indtrykket af, at vi bredt i Folketinget grundlæggende er enige om, at vi skal bevare og også videreudvikle lige netop det Danmark, som jeg beskrev lige før.
Det forudsætter efter min mening, at vi begrænser antallet af asylansøgere og familiesammenføringer – for antallet har en stor betydning for Danmarks fremtid.
Indtil videre har vi gennemført 55 opstramninger; 55 stramninger, som jo har det formål at sikre, at vores udlændingeregler er tilpasset den aktuelle flygtningesituation for at passe godt på Danmark; 55 stramninger, som vil bidrage til at skabe forudsætninger for en mere vellykket integration af dem, som allerede er her i landet.
Debatten i dag giver så desværre ikke mulighed for at opremse alle regeringens 55 opstramninger på udlændingeområdet, men jeg kan da nævne, at vi på asylog familiesammenføringsområdet bl.a. har indført en begrænsning af varigheden af opholdstilladelser til personer med beskyttelsesbehov her i Danmark; en udskydelse af retten til familiesammenføring for personer med midlertidig beskyttelse; og en øget adgang til frihedsberøvelse af afviste asylansøgere og udlændinge uden lovligt ophold i landet.
En ting er sikkert: Regeringen vil fortsætte den stramme, konsekvente og realistiske udlændingepolitik, for den er hele forudsætningen for en bedre integration.
Lad os så tage fat på integrationsopgaven.
Integration er ikke et spørgsmål om, at vi alle sammen bøjer os lidt ind mod hinanden, og så mødes vi nok et sted på midten.
Det er et spørgsmål om, at når man kommer til Danmark, tager man Danmark til sig.
Det betyder, at man tager sproget til sig, at man tager værdisættet til sig, og at man tager den kultur, som vi har her i landet, til sig.
Til det hører et fundament af frihedsrettigheder – frihedsrettigheder, der gør, at mænd og kvinder, piger og drenge er lige meget værd; at man her i landet kan tro præcis på den gud, man vil; man kan sige præcis, hvad man vil; man kan også tegne præcis, hvad man vil, og man kan også få det trykt i avisen.
Og så er det selvfølgelig et spørgsmål om, at man arbejder, at man forsørger sig selv og sine, og at man i det hele taget bidrager positivt til det danske samfund.
Regeringens fokus ligger ikke kun på at gøre det mindre attraktivt at søge mod Danmark.
Vi skal selvfølgelig også stille langt flere krav til dem, der er kommet, og vi skal ikke mindst understøtte, at de også kommer i job.
Det er ikke bare nødvendigt, men det er også helt rimeligt, at man så hurtigt som muligt giver et bidrag til det danske samfund, når man er her.
Og så er det helt afgørende for den enkeltes integration i det danske samfund, at man kommer ud på arbejdsmarkedet, at man møder danskere, at man lærer sproget, og at man kommer til at lære de danske normer og værdier at kende, og at man tager dem til sig.
Hvis vi skal have flere i arbejde, ja, så skal det selvfølgelig også kunne betale sig at arbejde, og det er derfor, vi har indført integrationsydelsen, 225-timers reglen og kontanthjælpsloftet.
Her vil jeg faktisk gerne benytte lejligheden til at takke både kommunerne, men også arbejdsmarkedets parter, altså arbejdsgiverne og fagbevægelsen, for det gode samarbejde, vi har haft og har om de aftaler, vi har indgået omkring integrationsindsatsen, og hvor der jo netop nu er fokus på job fra dag et.
Vi har gjort det klart, at alle nyankomne som udgangspunkt er jobparate og skal ud på en virksomhed.
Jeg vil godt slå fast, at regeringen ikke accepterer, at der findes miljøer og grupper i Danmark, hvor man lever i strid med vore idealer om demokrati og personlig frihed, og hvor social kontrol opfattes som god opdragelse.
Derfor fremlagde vi i oktober måned sidste år to handlingsplaner med en lang række nye initiativer – en om forebyggelse af ekstremisme og radikalisering, og en om bekæmpelse af social kontrol og æresrelaterede konflikter.
Som det også fremgår af det nye forslag til vedtagelse, som vi fremsætter her i dag, har personer, der har boet i Danmark i en årrække, jo mulighed for at søge dansk statsborgerskab.
Vi ser det derimod som et meget, meget stort privilegium; noget, man skal gøre sig fortjent til, og noget, som skal afspejle og understøtte vores målsætninger i integrationspolitikken.
Derfor at jeg også glad for, at vi med indfødsretsaftalen fra 2015 bl.a. fik indført en ny indfødsretsprøve, øgede krav til danskkundskaber og selvforsørgelse, og så også en forlængelse af karensperioderne, hvis man begår kriminalitet.
For at summere det hele op vil jeg gerne sige: Jeg anerkender fuldt ud, at der bestemt er mennesker her i Danmark med ikkevestlig indvandrerbaggrund, som bidrager positivt til vores land; som er blevet en del af det fællesskab, vi har her, og som har taget vores værdier til sig – værdier om demokrati, om frihed, ligestilling.
Men der er desværre også alt for mange, hvor det ikke er tilfældet, og derfor har vi et massivt integrationsproblem i Danmark, som er koncentreret omkring gruppen af ikkevestlige indvandrere.
Jeg undrer mig over, at flere partier her i Folketinget finder det vigtigere er at bruge deres energi på at insistere på at fejllæse en enkelt passage i en vedtagelsestekst mere end at forholde sig til sagens substans.
Det synes jeg ærlig talt er skammeligt.
Derfor håber jeg også, at vi med dagens vedtagelse fremover kan koncentrere os om det vigtige arbejde, der dog for pokker må ligge foran os alle sammen.
For mig handler det som sagt om, at der skal føres en stram udlændingepolitik; at der skal mærkbare økonomiske incitamenter til, så vi kan få flere i arbejde; at integrationsindsatsen skal stille meget klare krav om, at man netop skal ud på en arbejdsplads; at vi gør op med social kontrol og ekstremisme.
Så vil jeg bare sige, at det at lade sig integrere i Danmark jo netop ikke handler om, som jeg sagde før, at alle skal bøje sig lidt ind mod hinanden, og så mødes et sted på midten.
Det handler om, at når man bor og lever i Danmark, må man tage det danske værdisæt til sig, man må tage vores normer, vores traditioner til sig.
Og så handler det om, at når man bor i Danmark, kan man bygge sit eget liv oven på det fundament, som generationer før os har lagt; et fundament, der gør, at man her kan tro på lige præcis den gud, man vil.
Man kan sige lige præcis, hvad man vil.
Man kan også tegne præcis, hvad man vil.
Og her er piger og drenge, kvinder og mænd lige meget værd.
Oven på det fundament kan man så bygge sit eget liv; man kan bare ikke slå hul på fundamentet, og det skal vi være uendelig klare om.