runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-19:
Det er jeg oprigtig ked af, fordi jeg mener, at der er behov for det her forslag, og jeg synes ikke rigtig om ministerens forklaringer.
Altså, det er jo de ikke registrerede, der er de uønskede.
Der er jo ikke problemer med de ansvarlige katteejere, overhovedet.
Men det er ikkeregistrerede, der er uønsket, og det er dem, jeg godt vil have med ind i folden – til gavn for kattene, men bestemt også til gavn for de mange internater, som i den grad er i problemer, fordi katte bare bliver afleveret der, og de er i den grad overbebyrdede.
Da jeg begyndte at gå det her materiale igennem, blev jeg virkelig overrasket over, hvor mange katte der egentlig bare er til stede uden at have en ejermand.
Jeg må bede ministeren om at komme med noget mere dokumentation for, at det her er et dårligt forslag, som regeringen ikke bare kan tilslutte sig.
Mogens Jensen (S), 2020-05-19:
Tak for bemærkningen.
Det, jeg også har sagt, er, at det her forslag, som Dansk Folkeparti fremsætter, jo ikke ændrer på vildkattenes situation.
Det får vi jo simpelt hen ikke løst med det, som Dansk Folkeparti foreslår.
Det, vi gerne skulle opnå, er jo, at der er endnu flere danskere, der får mærket og registreret deres katte.
Det er der jo heldigvis 75 pct. af katteejerne – dem, vi kender til, altså ejere af de katte, der bor i hjem – som allerede gør.
Så hvordan får vi fat i de sidste 25 pct. og får dem til at gøre det samme?
Det er jo der, regeringen tror
Det tror jeg vil have betydning for rigtig mange katteejere.
Orla Østerby (KF), 2020-05-19:
Tak for det, formand.
I Konservative Folkeparti har vi sympati for forslaget, B 111, men vi ser bare en række problemer i at gennemføre det.
Derfor vil jeg sige, at ministeren og regeringens forslag om, at dyreinternaterne skal have en hurtig mulighed for at få kattene videre og ikke have det pres, som de har i dag, og som gør, at det er meget vanskeligt for dem at håndtere, vil vi i Konservative Folkeparti godt være med til at bakke op om, så vi kan prøve at se, hvad det giver af udvikling.
Det, det jo egentlig drejer sig om, er, at vi i dag har to registreringsmuligheder, og omkring 75 pct. af familiekattene er registreret, og så har vi 25 pct., der ikke er.
Kunsten er jo at få antallet af registrerede op, og det kunne jo være en mulighed, at man kunne få det hævet.
En anden ting er, at vi har de herreløse katte.
Ingen af os ved jo, hvor mange det er.
Hvis man går ind og læser om det, så er der nogle, der siger, at det er 500.000, og andre siger, at det er 400.000, men under alle omstændigheder må vi sige, at vi jo ikke fanger de herreløse katte ved hjælp af en obligatorisk registrering.
Så er der endelig det, at kattene allerede i dag er omfattet af dyreværnsloven, så det er jo ikke sådan, at kattene ikke er omfattet af nogen lov.
Der står klart og tydeligt, at katte skal behandles forsvarligt og omsorgsfuldt osv. osv.
Så får vi jo, hvis vi laver en obligatorisk ordning, endnu en gang det offentlige inddraget på et område og får pålagt nogen et administrativt ansvar.
Og så kan man endelig spørge: Hvem skal håndhæve det her?
Ja, til syvende og sidst bliver det jo politiet, der skal håndhæve det, og vi ved jo ikke, hvilken udgift det enorme administrative ansvar, der bliver pålagt her, vil medføre, og derfor vil jeg heller ikke gætte på, hvor meget regningen bliver på, men der er jo ikke nogen tvivl om, at der bliver en omkostning, som skal betales af nogen.
Derfor siger vi i Det Konservative Folkeparti nej til en obligatoriske ordning, altså B 111, men er med på ministerens forslag til en ordning, som nu er blevet lagt frem.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-19:
Det er ikke vildkatte, jeg taler om.
Altså, ministeren skal ikke afspore diskussionen.
Det er faktisk de socialiserede katte, som er smuttet væk hjemmefra.
Der er kun ét middel for mig, og det er, at det bliver lovpligtigt.
Jeg tror simpelt hen ikke på, at ministerens såkaldte model vil komme til at virke, og vi står her med garanti – det tror jeg godt jeg kan sige – igen om x antal måneder og år og diskuterer det her igen, fordi det ikke har virket.
Der synes jeg, at man i dag og i den behandling, der skal være fremover af Dansk Folkepartis forslag, skal gøre det nu og sige: Nu kan vi altså ikke vente længere.
Det her ikke er noget nyt problem.
Det er et evigt tilbagevendende problem, og der bliver bare flere og flere katte, som ikke er registrerede, og som render rundt og belaster både sig selv, familierne og internaterne.
Mogens Jensen (S), 2020-05-19:
Regeringen og Dansk Folkeparti har i hvert fald det fælles mål, at vi gerne vil have, at de sidste 25 pct., der ikke registrerer deres katte, gør det.
Det er vi fuldstændig enige om.
Det, jeg bare tror er vejen at gå, er at gøre ejerne mere ansvarlige over for deres katte.
Jeg har selv været katteejer, og jeg er helt sikker på, at fik jeg at vide, at retsstillingen var, at jeg ikke havde ret til at få min kat tilbage, hvis ikke jeg sørgede for at få den mærket, så skulle jeg nok sørge for at få den mærket.
Det tror jeg på virker, og det er det, jeg håber vi måske kan samarbejde om bliver resultatet af det her beslutningsforslag.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2020-05-19:
Jeg kunne godt tænke mig høre, om regeringen og ministeren har en eller anden forventning om, hvad der vil være effekten af, at man nu indfører sådan en frivillig mærkningsordning.
Og om ministeren har overvejelser om, om der skal være en informationskampagne, som ligesom skal gøre opmærksom på, at man bør være mere ansvarlig, når man sådan set siger ja til at få en kat i sit hjem.
Mogens Jensen (S), 2020-05-19:
Det er jo et område, hvor det er svært at forudse, hvad resultatet bliver, i forhold til at vi gerne vil have de sidste 25 pct. med.
Det må vi jo prøve af.
Jeg tror bare, at det har en klar effekt på katteejere, hvis de får at vide, at de mister retten til den, hvis den løber væk, og hvis de ikke har den registreret.
Men jeg er da enig med ordføreren i, at vi må prøve at kigge ind i, hvad der så er af behov i forhold til en oplysningskampagne og i forhold til at gøre ejerne opmærksom på, at nu er det det, der er retsstillingen.
Så derfor vil vi da være helt åbne over for at diskutere sammen med ngo'er på det her område, hvordan man kan gøre en ekstra indsats for at oplyse om det.
Anders Kronborg (S), 2020-05-19:
Tak for ordet.
Jeg vil godt starte med her fra Folketingets talerstol at rose og anerkende fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti for at sætte fokus på kattenes velfærd ved at fremsætte det her forslag.
For der er ingen tvivl om, at presset på de danske internater er steget.
I et studie fra Københavns Universitet blev det konstateret, at optaget af katte er steget med over 250 pct. siden 2014.
Med det beslutningsforslag her ønsker Dansk Folkeparti at pålægge regeringen at indføre en obligatorisk mærkning og registrering af katte, inden de er 12 uger gamle.
Det er forståeligt, at man ønsker at finde en løsning på problemet hos landets internater, så det ikke går ud over kattenes dyrevelfærd.
Som reglerne er nu, er katte dog omfattet af dyreværnsloven.
Det betyder, at katte, uanset om de er mærkede eller ej, skal behandles forsvarligt og ordentligt.
Kattene er beskyttet under dyreværnsloven, også selv om de ikke er mærkede.
Når der derimod er et lovmæssigt krav om, at hunde skal mærkes og registreres, så er det, fordi hundeejere kan pålægges et erstatningsansvar.
Og her har ministeren redegjordt klart og tydeligt for forskellen på katte og hunde i den forbindelse.
Og vi anerkender også, at der skal findes en løsning på problemet.
Men forslaget her fra Dansk Folkeparti vil næppe have den ønskede effekt.
En obligatorisk mærkning og registrering af katte vil formentlig i stedet for blive en administrativ, men for også en svær og tung proces, da det kræver, at myndighederne kontrollerer, at reglerne bliver overholdt, hvor politiet i praksis også skal involveres for at lokalisere en umærket kats ejermand.
I stedet vil Socialdemokratiet imødekomme problemstillingen ved at pege på en løsning, hvor mærkning og registrering af katte forbliver frivillig.
Ordningen vil være incitamentbaseret, hvor katteejeren alene kan gives ejerrettigheder til en bortkommen kat, hvis katten vel at mærke er registreret og mærket.
På den måde bliver mærkning og registrering afgørende, hvis man som ejer ønsker at kunne genfinde sin bortløbne kat.
Vi taler altså her til ejerens kærlighed til dyret, og det synes jeg faktisk er rigtig, rigtig flot.
Det er også mere effektivt, både i forhold til at sikre, at man kan få katten retur, men også i forhold til at sikre en hurtigere videreformidling, hvis en kat er bortløbet, i forhold til tilfældene i dag.
Vi mener ikke, der er behov for en obligatorisk ordning for mærkning og registrering af katte.
Derfor bakker Socialdemokratiet ikke op om beslutningsforslaget.
Til gengæld er vi meget enige i de fremsatte mål, som fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti fremsætter, men midlet – hvordan man når derhen – er vi ikke enige i.
Vi er mere for en incitamentbaseret struktur og frivillighed.
Tak for ordet.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-19:
Jeg kunne heller ikke lade være med at falde over den her bemærkning om, at det her sådan skal til for at skabe orden i fængslerne.
Vi er selvfølgelig enige i, at det skal være trygt at være i fængslerne, også for de ansatte.
Og derfor vil jeg bare høre, i forhold til nogle af de her initiativer, der har ført til flere anvendelser af langvarige strafceller, hvor man har frataget ansatte deres faglige skøn, om ordføreren kan pege på nogle ansatte eller eksperter, der kan sige, at den udvikling har ført til mere orden og ro i fængslerne.
Rosa Lund (EL), 2020-05-19:
Det er sådan set bare, fordi jeg lige hæfter mig ved, at fru Pernille Vermund siger: Vi ville aldrig acceptere den vold, hvis det var andre faggrupper.
Som jeg betragter det her forslag, er det jo netop, fordi vi heller ikke vil acceptere den vold, når det handler om fængselsbetjente.
Lige præcis muligheden for at lave det her skøn er jo det redskab, vi gerne vil give til fængselsbetjentene.
Det var egentlig bare det, jeg lige hæftede mig ved.
Det her forslag handler jo netop om, at vi ikke vil acceptere den vold, der foregår i fængslerne.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-19:
Jeg er egentlig tryg ved, at De Radikales ordfører lyttede til hele mængden af det, jeg sagde i min ordførertale, og ikke alene de små elementer.
Jeg kan ikke stå her – det har jeg simpelt hen ikke med mig her – og pege på den ene eller den anden undersøgelse.
Men jeg lægger jo det til grund, som man også lagde til grund, da man indførte det her, og også de drøftelser og skriverier osv., der har været efterfølgende, og mine egne samtaler med både ansatte og indsatte.
Rosa Lund (EL), 2020-05-19:
Tak for det.
I Danmark er balancen mellem den lovgivende magt, Folketinget, og den udøvende magt, regeringen, desværre meget skæv.
Når vi som folketingsmedlemmer har brug for en forfatningsretlig eller anden juridisk vurdering, har vi typisk ikke andre muligheder end at spørge regeringen.
Hvis vi f.eks. spørger en minister, om ministerens lovforslag er i overensstemmelse med grundloven, så får vi sjovt nok altid det svar, at det er det.
Hvis vi spørger en minister, om ministerens lovgivning er i overensstemmelse med menneskerettighederne, så får vi det svar, at det er den.
Nogle gange er det rigtig rart med en second opinion, og det mener jeg faktisk særlig gælder i spørgsmål, hvor vi er i tvivl om, hvorvidt Danmark overholder menneskerettighederne, fordi det tager så lang tid at få det prøvet.
Det kan være svært at blive klog på, hvor juraen holder op, og hvor politikken begynder, eller sagt på en anden måde: Kan jeg som folketingsmedlem for et parti uden for regeringen stole på, at den forfatningsretlige og juridiske vurdering, jeg modtager i et ministersvar på et udvalgsspørgsmål, er hundrede procent nøgternt, fuldstændig fyldestgørende og på ingen måde farvet af regeringens politiske dagsorden?
Jeg er med på, at vi har et neutralt embedsværk, men man kan jo alligevel stille sig selv det spørgsmål.
Det har jeg i hvert fald gjort nogle gange.
Parlamenterne i vores nabolande, Sverige og Tyskland, er anderledes godt rustet i forhold til at få uafhængige juridiske vurderinger, der i nogle sager kan bruges som skyts netop mod de siddende regeringer.
I Tyskland har man en forfatningsdomstol, og i Sverige har man, som det også nævnes i bemærkningerne til beslutningsforslaget, som vi behandler, et uafhængigt lovråd.
I Danmark har vi ikke rigtig noget.
Derfor synes jeg, at Dansk Folkepartis forslag om et uafhængigt forfatningsråd falder på et rigtig tørt sted.
Vi har brug for uafhængig juridisk rådgivning i grundlovsspørgsmål og i andre juridiske spørgsmål som f.eks. i forhold til de konventioner, som Danmark har tilsluttet sig.
Et forfatningsråd, som det er skitseret i beslutningsforslaget her, synes jeg faktisk vil klæde os i Folketinget lidt bedre på til at varetage vores opgave med at kontrollere regeringen.
Det er jo faktisk en af vores vigtigste opgaver: at kontrollere magthaverne.
Så på den baggrund kan jeg give Enhedslistens støtte til det her beslutningsforslag.
Jeg deler sådan set fru Karina Lorenzen Dehnhardts bekymring omkring, hvem der skal udpege det her.
Altså, måske er det ikke Justitsministeriets egne folk, der skal udpege dem, der skal kritisere dem.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i, ligesom jeg savner, at menneskerettighedskonventionen fylder mere i det her forslag.
Vi har jo desværre også set over de sidste par år, hvordan regeringens muskler er blevet øget, mens Folketingets muskler er blevet svækket, når det kommer til rådgivning, og derfor falder det her forslag, synes jeg, virkelig på et tørt sted, og vi kan i Enhedslisten bakke op om det og glæder os til i udvalget at diskutere spørgsmålet om, hvor meget menneskerettighedskonventionen skal fylde, og hvem der skal stå for udpegningen.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-19:
Jeg vil bare gerne udtrykke min begejstring og taknemlighed for de ord, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt har knyttet til det her, og jeg kan faktisk dele en lille anekdote.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-19:
For at man kan oprette så betydningsfuldt et organ, som det ville være, kræver det nok et lidt større tilløb, end der lige har været her.
Det er såmænd bare det.
På det foreliggende grundlag kan vi altså ikke tilslutte os det.
Det kræver lidt mere arbejde end det, der lige har været her, og som minimum at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og EU's charter også indgår.
Det kunne være rigtig spændende med et forfatningsråd, men for at Radikale Venstre skal kunne tilslutte sig et sådant, skal det altså være lidt mere konkret end det, der er lagt op til her, og med et lidt større tilløb end bare et beslutningsforslag.
Altså, vi kan ikke på det foreliggende grundlag sige, at det lige er sådan her, at modellen skal være.
Jeg finder ikke noget paradoksalt i, at man synes, at 1.300 spørgsmål til et forfatningsråd måske lidt ville minimere den principielle eller grundige behandling af spørgsmålene.
Hvis højesteretsdommere skulle mødes så tit, tror jeg ikke, de ville have tid til at være højesteretsdommere.
Og der kan jeg også være bekymret for, at det bliver brugt sådan lidt mere i partipolitisk arbejde – hvor kan vi lige undersøge vores næste udspil, vi skal lancere på tirsdag? – i stedet for at være et eller andet mere principielt arbejde, man ville bruge et forfatningsråd til, og ikke til understøttelse af partiapparaterne.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-19:
Der er noget paradoksalt i ordførerens indlæg her, for det væsentlige argument, som jeg hører det, er, at hvis bredden af spørgsmål, der kan rejses, bliver for vid, vil det være alt for mange, uoverkommeligt mange opgaver, forfatningsrådet skal tage sig af, men samtidig er det også et kardinalpunkt for ordføreren, at man får udvidet forfatningsrådets anvendelsesområder til alle mulige internationale konventioner.
Det, jeg egentlig vil spørge om, er, at når nu ordførerens partifælle hr. Jens Rohde tilbage i oktober 2019, som jeg også nævnte over for hr. Jeppe Bruus, vedrørende et forslag fremsat af den regering, som Det Radikale Venstre jo støtter, påstod, at det var grundlovsstridigt, tror ordføreren så ikke, at hr. Jens Rohde på det tidspunkt ville have haft god fordel af at kunne forelægge det spørgsmål for et forfatningsråd, sådan at man rent faktisk kunne få sagen vurderet?
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-19:
Tak for ordet, og tak for beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Jeg er først og fremmest glad for, at forslagsstilleren stadig er ung, så der ligesom stadig er noget kampgejst til at kæmpe for frihedsrettighederne.
Vi har lært i en af de tidligere debatter, at det skulle være aldersbetinget, så jeg vil i hvert fald kvittere for det.
Alene sætningen med oprettelse af et forfatningsråd giver julelys i øjnene hos mig, hos et ungt menneske, der kæmper for frihedsrettighederne.
Rådet skal ifølge forslaget kunne undersøge grundlovsmæssige spørgsmål, hvis der er tilslutning fra mindst en fjerdedel af Folketingets medlemmer.
Det skal kunne undersøge udenrigspolitiske anliggender efter grundloven og forholdet til EU og derudover også grundlovens frihedsrettigheder.
Ideen om og fokus på borgernes frihedsrettigheder ser Radikale Venstre sådan set positivt på, men hvis vi skulle have stemt for sådan et beslutningsforslag her med et forfatningsråd, skulle Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og EU's charter også indgå i forfatningsrådets arbejde.
Men det er alligevel et spændende forslag fra Dansk Folkeparti, og jeg kan faktisk godt forstå, at netop Dansk Folkeparti rejser et forslag om sådan et råd, for indimellem kunne nogle af deres politiske forslag godt tåle en tur i møllen hos et sådant forfatningsråd.
Men jeg er dog lidt usikker på, hvorvidt det er en god idé, at det skal være Justitsministeriet, der udpeger medlemmerne til sådan et forfatningsråd, som der er lagt op til her, for der kan godt gå lidt politik i at kræve, hvem det så er, der bliver udpeget, eller om det kunne være mere fornuftigt, at retterne eller Dommerudnævnelsesrådet eller advokaterne fra deres midte gjorde det.
Det fremstår heller ikke fuldstændig klart, hvad det er, der skal kunne forelægges rådet.
Er det lovforslag, beslutningsforslag, eller skal der bare kunne stilles spørgsmål?
Men det er klart, at hvis der kan stilles spørgsmål i sådan mere partipolitisk henseende som f.eks. udvalgsspørgsmål, kan det godt være lidt uhensigtsmæssigt, for så kunne jeg forestille mig, at det ville blive mere end et fuldtidsarbejde at være en del af et forfatningsråd.
Alene til Retsudvalget er der, sidst jeg kiggede, i går aftes, stillet over 1.300 spørgsmål på 7 måneder i bare ét udvalg.
Og kunne man forestille sig, at der i andre udvalg også ville stilles spørgsmål af rettighedskarakter?
Ja, det kunne man nok godt, og så får vi nok ikke nogen højesteretsdommere til at være med i sådan et forfatningsråd, altså hvis de i praksis også reelt skal virke og fungere som højesteretsdommere.
Men vi arbejder egentlig gerne videre med et forfatningsråd, hvis der er et oprigtigt ønske om det, men det kræver nok et noget mere grundigt og længere tilløb end bare det foreliggende her, og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og EU's charter bør også som minimum indgå, ligesom der er en række punkter vedrørende rådet, som bør konkretiseres yderligere.
Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-19:
Der er selvfølgelig også bestemmelser i grundloven, som ikke er til at komme uden om, f.eks. det her med, at vi skal mødes den første tirsdag i oktober kl. 12.00.
Den er svær at komme uden om.
Det er kl. 12.00, og det er oktober, og det er tirsdag.
Så der er bestemmelser, der er meget håndfaste, men det vigtigste i grundloven – det er jeg sådan set meget enig med hr. Morten Messerschmidt i – er den følelse af en forpligtelse over for bl.a. tanken om frihedsrettighederne, som vi alle sammen er bundet af, selv om vi sådan rent juridisk muligvis kunne gå længere.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-19:
Det er jeg aldeles enig med hr. Kristian Hegaard i.
Og det gode ved hr. Kristian Hegaards argumenter er jo, at de sjældent står efter en prøvelse, for det, der er sagen, er, at de spørgsmål, der kan stilles i udvalget, kan stilles af enkeltmedlemmer, hvorimod det, der lægges op til her, er, at det kræver en fjerdedel af folketingsmedlemmerne at stille et spørgsmål til forfatningsrådet.
Men det kan hr. Kristian Hedegaard jo tænke over i sit studerekammer.
Det, jeg overvejer, er, hvad det egentlig er for en refleksion, der ligger til grund for afvisningen her.
Jeg forstår, at i forhold til det konkrete, som hr. Jens Rohde rejste i oktober – en krænkelse af grundloven, og jeg tror, hr. Kristian Hedegaard er jurist, så han må også tage den slags alvorligt – vælger man at sige nej til at få det undersøgt af et forfatningsråd, fordi der er andre områder, man også vil have med.
Det er ikke ligefrem i overensstemmelse med det, vi har skrevet under på her 20 m nede ad gangen.
Vi hørte i en tidligere debat her, jeg tror, det var hr. Jan E. Jørgensen, sige sådan lidt kækt over for fru Rosa Lund, at der jo også var lang tid til, at Enhedslisten måtte komme i regering.
På det tidspunkt var det, tror jeg, ment som en uvenlig konstatering.
Jeg synes, fru Rosa Lunds tale her vidner om, hvor sundt det er at have et distanceret forhold til netop regeringsmagten, og selv om der af og til kan falde knubbede ord imellem mit og fru Lunds parti, viser det her jo ret smukt, hvordan vi så alligevel kan forenes, nemlig i det, der burde være et underliggende fundament for hele Folketinget, noget samlende for os alle, altså at vi som lovgivere og dem, der skal kontrollere magten, selvfølgelig slår tilbage, når regeringen opruster.
Og man må sandelig sige, at der er i de seneste år er sket en oprustning.
Så derfor bare en tak for at gå ind i den her debat med så åbent et sind.
Det kvitterer jeg selvfølgelig for og glæder mig til udvalgsbehandlingen.
Rosa Lund (EL), 2020-05-19:
Tak for det, vil jeg så sige tilbage.
Jeg har da også noteret mig, at både Enhedslisten og Dansk Folkeparti er meget opmærksomme, når det kommer til spørgsmålet om, hvordan vi kontrollerer magthaverne.
Der kunne man jo også se i debatten om den offentlighedslov, som vi har, og som gælder i dag, altså den fra 2014, at det særlig var Enhedslisten og Dansk Folkeparti, der stod for kritikken af det.
Så det kan godt være, at vi er langt fra hinanden på andre punkter, men lige her har vi en fælles forståelse af, at der er et behov for at kontrollere magthaverne.
Pernille Vermund (NB), 2020-05-19:
Selv tak.
I forhold til det om Højesteret: Vi støder jo indimellem på nogle udfordringer, særlig på de der store politikområder, EU, islam og indvandring, som vi diskuterer, hvor man siger, at det ville være grundlovsstridigt.
Vi siger alle sammen, at der er noget her, der ikke er rigtigt, men grundloven forhindrer os i at gøre det rigtige.
Der må man jo så også spørge, om man indimellem skulle forsøge at gå hele vejen, altså forsøge at få det afprøvet, fordi det har vidtgående konsekvenser for vores land, at vi f.eks. forpligter os til at betale ydelser til udlændinge, som kommer her til landet og ikke bidrager med øvrige positive værdier til vores samfund.
Det har altså en skadelig virkning på vores samfund.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-05-19:
Det er jeg helt enig i.
Det, jeg har skrevet, er jo, at man sammensætter rådet efter den tradition, som man kender fra Straffelovrådet og Retsplejerådet, men at formanden i øvrigt udpeges af højesteretspræsidenten.
Så det er forsøgt tilstræbt.
Men jeg hører heller ikke fru Pernille Vermund tale direkte dunder imod forslaget og er bare glad for – ligesom ved fru Karina Lorentzen Dehnhardts og fru Rosa Lunds taler – at vi trods alt er nogle partier, som tør tale også magten imod.
Så tak for det.