Ellen Trane Nørby (V), 2017-02-03:
Tak for forespørgslen om produktivitetskravet i sundhedsvæsenet.
Indledningsvis vil jeg gerne slå fast, at regeringens fokus er på patienterne, på kvaliteten og patientsikkerheden i det danske sundhedsvæsen.
Og den seneste kritik af travlhed på sygehusene, bl.a. på fødeafdelingerne, samt historien om en unødig behandling, f.eks. en knæoperation og den fatale konsekvens heraf, er selvfølgelig noget, som vi tager alvorligt og lytter til. Når flere overlæger og sygeplejersker og ikke mindst jordemødre melder, at arbejdspresset er for stort og bægeret snart flyder over, så skal vi selvfølgelig lytte, og det gør vi også.
Denne forespørgsel er så måske også et udtryk for, at alle er optaget af, at vi ikke bare har et sundhedsvæsen, som er stærkt for patienterne, men at vi også er optaget af arbejdsmiljøet og kvaliteten og patientsikkerheden i sundhedssektoren.
Det er noget af det, vi som regering lægger vægt på er i orden, og det er noget, som vi hele tiden også skal udvikle, for der skal være ordnede forhold for de knap 110.000 medarbejdere, vi har i det danske sundhedsvæsen, og som hver dag gør en forskel for vores patienter og leverer en meget god service og omsorg og en kompetent lægelig såvel som sygeplejefaglig behandling
Det er noget af det, som kommer vores patienter på sygehusene, men også generelt i sundhedsvæsenet, til gavn hver dag og hvert år.
Patientsikkerheden skal være høj.
Det skal være sikkert at være patient i det danske sundhedsvæsen, og det er ikke meningen, at nogen skal blive mere syge af at komme på sygehuset eller oplever, at det behandlingsforløb, de får, ikke har fokus netop på det, som i sidste ende gør dem raske og sikrer, at de kan komme videre.
Spild såvel som fejloperationer og genindlæggelser skal undgås, og det skal der selvfølgelig arbejdes på.
Det er noget af det, som regeringen har fokus på.
Vi skal så også have fokus på, at vores samlede ressourcer inden for sundhed bruges målrettet.
Den tidligere Venstreregering tilførte sidste år sammen med finanslovspartierne, Dansk Folkeparti, Konservative og Liberal Alliance, 2,4 mia. kr. ekstra til sundhedsvæsenet alene i 2016.
Her i 2017 bliver der yderligere tilføjet 0,7 mia. kr. ekstra til sundhedsvæsenet.
Vi har også senest med en historisk kræftplan IV været med til at løfte både økonomien og kapaciteten på sundhedsområdet.
Så når man nogle gange får det indtryk, ikke mindst fra Enhedslistens ordførers side, at der bliver sparet, må jeg bare sige, at det jo ikke er tilfældet.
Den her regering såvel som Venstreregeringen har tilført flere penge til det danske sundhedsvæsen, og det har vi gjort, fordi vi prioriterer, at der er et sundhedsvæsen i Danmark.
Det har vi gjort sammen med vores samarbejdspartier, hvoraf to nu er en del af den nye trekløverregering, og Dansk Folkeparti.
For et trygt og godt sundhedsvæsen er en grundpille i vores velfærdssamfund.
Sundhedsområdet er dog også en stor innovativ og teknologisk sektor, og det betyder, at de produktivitetskrav, som jo har været på sygehusene siden 1990'erne, har været med til at udvikle vores sundhedsvæsen.
Vores sundhedsvæsen står ikke stille, og fokus på ny teknologi med nye scannere og nye behandlingsmetoder har også været med til at sikre bedre forhold for patienterne, bedre kræftoverlevelse og en lang række ting, som netop har været til gavn for patienterne.
Det er også reducerede ventelister, og at vi hele tiden har diskussionen om, hvordan vi bruger vores ressourcer bedst muligt.
Hvis der er steder, hvor man kan effektivisere og få teknologi ind, så kan det frigøre ressourcer, som man kan bruge til varme hænder og omsorg andre steder i vores sundhedsvæsen.
Derfor har skiftende regeringer jo også fastholdt et produktivitetskrav, for det, at vi hele tiden kigger på, hvor vores sundhedsvæsen kan udvikle sig, handler også om at få mere målrettet sundhed for pengene, og at det sikres, at patienterne såvel som medarbejderne er i centrum for udviklingen af vores sundhedsvæsen.
Derfor er det også vigtigt at sige, at de gevinster, der har været af produktivitetskravet, ikke er tilfaldet staten.
Der har været tale om en omstilling ude regionalt, hvor pengene er blevet i et sundhedsvæsen, og hvor man så har kunnet prioritere op nogle steder såvel som ned andre steder, fordi man har kunnet frigøre nogle opgaver.
Pengene er bl.a. blevet frigjort til mere udredning, mere behandling, mere sundhed, og det er jo en del af produktivitetskravet, som jeg godt ved ikke er den version, som Enhedslistens ordfører synger om, men som jo sådan set er en del af udviklingen.
Hvis man kigger på det, kan man se, at sundhedsvæsenet siden 2003 har haft en produktivitetsvækst på 2,4 pct., altså mere end det aftalte.
Og man kan jo så spørge sig selv, hvorfor de har haft det.
Det har de nok haft, fordi de netop også har haft fokus på at høste gevinsten af noget af den innovation og den teknologiske udvikling, der har været i sundhedsvæsenet – til gavn for patienterne.
Men selvfølgelig skal man løbende kigge på, hvordan man gør det, hvordan man styrer på en god måde, hvordan man har fokus ikke bare på aktivitet, men også på kvalitet, patientsikkerhed og det at udvikle vores fælles sundhedsvæsen.
Produktivitetskravet medfører selvfølgelig et ledelsesmæssigt fokus i regionerne, men det indbefatter jo også, at man tager ansvar for det.
Som jeg sagde før, har produktivitetskravet været med til både at sikre ibrugtagning af ny teknologi og bedre arbejdsgange, at ventelisterne er blevet nedbragt, og at der hvert år er blevet frigjort ressourcer til varme hænder i sundhedsvæsenet.
Derfor kan man også stille sig selv spørgsmålet, om det, som Enhedslisten ønsker, er, at vi skal lade være med at tage nye teknologier i brug, at vi skal lade være med hele tiden at kigge på, om vi kan gøre tingene bedre og indrette behandlingsforholdene bedre for patienterne.
For det modsatte er sådan set, at man ikke siger, at vi hele tiden skal kigge på, hvordan vi kan optimere vores sundhedsvæsen til gavn for både patienter og medarbejdere.
Vi har et sundhedsvæsen, der konstant udvikler sig, og det vil også udvikle sig over de kommende år.
Det er kendetegnet af teknologiske muligheder, og det er kendetegnet af nye forskningsmæssige landvindinger, ny viden om, hvad der virker, og ny viden om behandlingsforløb, som kan skrues sammen på en anden måde.
Og derfor skal vi også hele tiden have fokus på, hvordan vi kan bruge ny medicin, på bedre og smartere arbejdsgange, hvor arbejdsglidningen mellem medarbejdergrupperne også er en del af det at kigge på, hvordan vi organiserer vores sundhedsvæsen. Vores primære formål som regering er at have fokus på kvaliteten og det, det giver værdi for patienterne, og patientforløb, som er hurtigere og mere effektive, bl.a. takket være ny teknologi. Hvis vi f.eks. tager en operation for tarmkræft, som i dag udføres som en kikkertoperation i stedet for en konventionel operation, så har det betydet, at indlæggelsestiden i dag er cirka 6 dage i stedet for 12 dage, og at behandlingen i dag koster 70.000 kr. i stedet for 100.000 kr.
Det har faktisk ledt til en mere skånsom behandling af patienten, og det har sparet ressourcer for sygehusene og haft den betydning, at hr. Jensen eller fru Hansen er kommet hurtigere tilbage til sin hverdag.
Derfor tror jeg også, man skal holde fokus på, hvad det egentlig er, vi diskuterer.
For vi taler jo ikke om, at man ikke skal udvikle vores sundhedsvæsen.
Det gør vi i hvert fald ikke som regering.
Når vi over de seneste år har investeret 47 mia. kr. i nyt sygehusbyggeri, handler det ikke kun om nye mursten eller lækkert design.
Det handler også om en investering i det danske sundhedsvæsen, som gerne skal gøre det muligt at tilrettelægge arbejdsgangene på en bedre måde, få mere sammenhængende patientforløb og bedre logistik, noget, der er mere effektivt, og noget, der er mere tidssvarende, og også noget, hvor de driftsøkonomiske omkostninger er mindre.
Derfor er det jo også en del af det at tale om produktivitet og effektiviseringer i vores sundhedsvæsen.
Det er klart, at den investering selvfølgelig skal komme patienterne til gavn.
Det, der bliver sparet på bygningsdrift, skal selvfølgelig bruges på varme hænder, patienternes forløb og en god behandlingskvalitet.
Det er jo noget af det, som man skal kigge på, og som vi som regering ønsker at kigge på i sundhedsvæsenet, nemlig hvordan vi bruger vores ressourcer.
Det betyder ikke, at vi ikke skal diskutere, om den måde, som man styrer på, giver mening alle steder.
Jeg oplever da også steder, hvor man ledelsesmæssigt ikke har taget på sig netop at foretage prioriteringer og kigge på, hvor det giver mening, og hvor det ikke giver mening, men hvor det bare er blevet sådan en flad grønthøstermodel, som sådan set hverken bidrager til kvalitet eller god patientsikkerhed, og hvor det er blevet et excelark og et styringsredskab, mere end det er blevet en stillingtagen til, hvor det er, vi kan få mere sundhed for pengene, og hvor det sådan set er, vi har behov for at frigøre ressourcer, der kan bruges til at investere til gavn for patienterne og til gavn for personalet.
Det er regionernes ansvar at foretage den klogest mulige udmøntning af kravet og også hele tiden at tænke i, hvor det giver mening, og hvor det i høj grad ikke giver mening.
Den samme beslutning om effektivisering er ikke nødvendigvis god eller passende i alle dele af landet eller nødvendigvis god eller passende på alle afdelinger.
Der er ikke de samme muligheder for omlægning af behandlinger på en fødegang, som der f.eks. er, hvis man indkøber en ny scanner.
Og derfor er det også vigtigt, at vi holder os for øje, at én ting er styringsprincipper, men noget andet er jo at sørge for, at man ledelsesmæssigt tager stilling i hverdagen og foretager de rigtige prioriteringer i vores sundhedsvæsen.
Kigger vi på dialyseområdet og nogle af de muligheder, der er i forhold til en række af vores kroniske patienter, ser vi, at der med telemedicin i dag er en helt anden mulighed for at tilrettelægge arbejdet, end der var tidligere.
Det skal man selvfølgelig drage nytte af.
Det er kvalitet for patienterne, og det er kvalitet for vores samlede sundhedsvæsen, men det kan også frigøre ressourcer, vi så kan bruge til at sikre bedre kvalitet andre steder i vores sundhedsvæsen.
Derfor er det klart, at det ikke nytter noget, at 2 pct. lidt bliver oversat til sådan en leverpostejstyring nogle steder, hvor man bare lægger det ud som en grønthøster på alle afdelinger, og hvor man netop ikke efterspørger, hvor det er, det giver mening; hvor det er, det ikke giver mening; hvor det er, det har ringe eller ingen effekt for patienten; og hvor det er, det leder til spild, i stedet for at det leder til, at vi frigør ressourcer.
Det er jo også den diskussion, jeg oplever at mange medarbejdere har rejst gennem den seneste tid, nemlig at de ikke føler, der har været en tilstrækkelig værdimæssig stillingtagen til, hvordan vores sundhedsvæsen skal udvikle sig; at det ikke giver mening for fødelægen eller for jordemoderen, hvis kravet bliver omsat til, at den fødende skal føde 2 pct. hurtigere; men at det derimod giver rigtig god mening, hvis det bliver en værdimæssig og ledelsesmæssig diskussion af, hvor det så er, vi både kan gøre patientforløb bedre og indlæggelsesforløb kortere.
Derfor synes jeg, det er helt relevant, at vi diskuterer det her, og det gør regeringen også gerne.
Og jeg har også sagt, at det er at sparke en åben dør ind, for
noget af det, som vi gerne vil arbejde med at der også fortsat er fokus på, er de forsøg, der har kørt det seneste år, og som vi har aftalt med regionerne at oprette; det at sætte otte nationale mål op, som netop fokuserer på kvalitet; det, at vi i økonomiaftalen i forhold til regionerne netop har aftalt at arbejde med akkrediteringsmodellen, som var bureaukratisk og tog tid.
Så får vi netop diskussionen om, at det ikke bare bliver styringsprincipper, men at det bliver en kvalitetsmæssig udvikling af vores sundhedsvæsen, hvor vi selvfølgelig også tør frigøre ressourcer de steder, hvor der kan frigøres ressourcer, og hvor vi har det sigte, at pengene bliver i vores samlede sundhedsvæsen og dermed kan være med til at løfte ikke bare kvaliteten for patienterne, men også medarbejderglæden for medarbejderne andre steder i vores sundhedsvæsen.
Hvad angår OECD-tallene, peger de jo også på, at der internationalt set er 10 pct. af de behandlede patienter, som er udsat for utilsigtede hændelser, og at lidt mere end 10 pct. af sygehusudgifterne anvendes på at afhjælpe utilsigtede hændelser.
Vi har sådan set behov for at kigge på i de kommende år – både sammen med regionerne, vi som regering og også vi som sundhedspolitikere herinde – hvordan vi sikrer, at vi der får sundhed og kvalitet til gavn for patienten for de ressourcer, der i dag bliver brugt på en uhensigtsmæssig måde.
Det er for mig at se den vigtige diskussion, når vi taler produktivitet.
Det handler ikke om at sætte stop for udvikling, det handler om at kigge på, hvordan vi bruger pengene i vores sundhedsvæsen, hvordan vi undgår spild, hvordan vi undgår fejloperationer, genindlæggelser, utilsigtede hændelser, infektioner og en række andre ting, som jeg tror vi bredt set kan være enige om at vi har behov for at få reduceret til gavn for patienterne, til gavn for medarbejderne, men også til gavn for patientsikkerheden.
Det, at vi sætter patienternes sikkerhed og deres behandling i centrum, er netop det, der også skal være med til at udvikle vores sundhedsvæsen i de kommende år.
Den dialog har regeringen taget med regionerne, og vi glæder os til at tage den også fremadrettet, for det handler netop om at sikre, at vi ikke laver excelarkstyring, men kigger på, hvordan vi får mest kvalitet i vores sundhedsvæsen.
Det er også baggrunden for, at jeg lige for tiden er i dialog med de fem regionsformænd med det ønske, at alle bidrager til, at vi kan udvikle vores sundhedsvæsen i fællesskab, at alle bidrager til, at vi lytter til de opråb, der er kommet, og at vi netop tager initiativerne med de otte nationale mål og kvalitetssigtet videre, sådan at vi kan sikre et stærkt sundhedsvæsen, hvor det hverken går ud over patientsikkerhed eller patientrettigheder eller de mange resultater, vi har opnået over de seneste 10-15 år i det danske sundhedsvæsen.