Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-28:
Eftersom jeg kommer til at snakke om kvantecomputere i løbet af min ordførertale, vil jeg sige, at formanden jo fint illustrerer, at man kan være to steder på samme tid.
Ordføreren for Moderaterne fortalte også – da han talte som ordfører og ikke sad i formandsstolen – om det med at skifte plads i ordførerrækken, på grund af at folk skiftede parti.
Og jeg står her jo nu for et stort parti, men i en meget kendt situation for mig, nemlig som den sidste ordfører, og det har jeg tænkt mig at udnytte til fulde og ikke sige alle de der gængse ting, hvor vi alle sammen roser det samme.
Jeg har snakket med ministeren tidligere i dag, og det er en meget god redegørelse, men det er 36 sider.
Der er gode ting i det, og der er nogle ting, der ikke er udredt.
Jeg tror faktisk ikke, vi er supermeget uenige, men problemet med den her debat, som vi har i dag, er, at fremtiden jo er diffus, ikke?
Vi kigger igennem en dis henimod noget, vi tror er et sving; det kan også være et kryds; det kan også være en mark.
Vi ved det faktisk ikke, og så begynder vi at reagere ud fra datiden og sige, at vi også skal have noget dannelse af vores unge mennesker, og at vi også skal huske på alle de gode ting.
De fleste af vores virksomheder er med, og virkeligheden er jo – og det må man give mig ret i, når jeg siger det – at AI jo er et fantastisk kvantespring.
Jeg tror, vi står over for en omkalfatring af samfundet, som er noget, der kan sammenlignes med opfindelsen af hjulet, ilden, den industrielle revolution og internettet – alt sammen på en gang.
Det er det, jeg tror vi ser ind i.
Så kan vi jo alle sammen snakke om frygt eller håb.
Jeg tror, fremtiden indeholder begge dele.
Det kan være Edens have, og det kan være helvedes forgård, vi kigger ind i, og jeg tror, virkeligheden nok kommer til at ligge et sted midt imellem.
I går hørte jeg Martin Thorborg – som jeg kan huske, fra dengang jeg var ung, hvor han gik i sit hipstertøj og havde lavet Jubii i en kælder –
sige, at han så på det her med kunstig intelligens sådan lidt ud fra applemetoden.
Han lænede sig lidt tilbage lige nu og lavede ikke alle de dumme fejl i starten, og når han så kunne se, at der ligesom var noget, der slog an, så sprang han på, præcis som Apple gjorde med teknologien.
Jeg tror, vi skal have alle de store og rummelige diskussioner, og så tror jeg i øvrigt, at Danmark skal vælge applemetoden, for ellers tror jeg, vi løber tør for ressourcer og hænder meget, meget hurtigt.
I forhold til om vores unge mennesker burde have noget mere digital dannelse og digital uddannelse og digital forståelse, vil jeg sige, at jeg tror, de har meget.
Og det giver meget god mening måske at implementere det allerede fra børnehaveniveau, måske ikke med en skærm; bare med henblik på en forståelse af, hvordan interaktionen mellem mand og maskine kommer til at være.
Det tror jeg er væsentligt.
Og alle de fine i Folketinget og inde i de store studier siger: Så skal du bare blive programmør, Kim.
Hvad, hvis jeg nu ikke forstår, at det er en del af min fremtid?
Dem skal vi jo have fat i.
Hele idéen med digitaliseringen og kunstig intelligens kommer jo i fremtiden til at hvile på, hvor godt vi som politikere kan sætte os på vippen og få os alle sammen sikkert igennem, altså få alle danskere til at føle sig trygge, samtidig med at vi alle sammen skal høste frugterne.
For ellers bliver vi et digitalt uland, og så bliver velfærdsstaten en saga blot.
Det er jeg helt enig i.
Men skal man finde et hår i suppen over for ministeren, kunne der også godt have været en side 37, hvor man måske skrev lidt om, at man nok skulle have taget den begyndende frygt hos danskerne i forhold til de offentlige systemer sådan lidt mere ad notam.
For hvad er det, der sker?
Hvorfor er det, man bliver bange for de offentlige systemer?
Det er som med et ugandabrev, hvor det lige pludselig kan laves så troværdigt, at vi kan få en opringning, der ligner, at det er min bedstemor, der ringer og siger: Kim, kan du ikke lige overføre penge?
Det er jo også digitalisering, og det er derfor, jeg siger, at jeg tror, frygten bliver mere klar, når mennesker lige pludselig rammes af det her, hvis vi ikke har klædt dem på til at forstå, hvad det er, der sker.