runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Signe Munk (SF), 2024-04-24:
Jeg kan sådan set godt forstå, at ordføreren ikke mener, at den anden opfattelse, som de partier, der har fremsat forslaget her, har, er blevet taget ordentligt ned af klimaministeren, så jeg har da en klar forventning om, at klimaministeren tager bestik af den her debat og indbyder til en drøftelse omkring det.
Jeg bliver også bare nødt til at sige: Jeg er bare ærlig omkring, hvordan jeg har siddet og forhandlet en aftale om klimaloven tilbage i 2020; hvordan jeg har ment at den praksis, der har været, var i overensstemmelse med den lov og den aftale; og hvilke intentioner jeg helt åbenlyst mener er aftalt og afspejlet i den praksis, der er.
Det er sådan set ikke for at lukke ned for en diskussion om, at vi skulle ændre det.
Det er bare for at være ærlig omkring, hvordan jeg læser intentionerne i klimaloven, og der mener jeg, at den praksis, Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet har, er korrekt.
Så intentionen var bestemt ikke at lukke ned for debatten, men bare også at være ærlig omkring, hvordan jeg læser intentionerne i klimaloven og mener, at de er.
Samira Nawa (RV), 2024-04-24:
Og tak til ordføreren for talen.
Jeg synes, at fru Signe Munk lyder noget mere omfavnende over for et eventuelt 3-årigt gennemsnit, hvis vi flytter snakken til forligskredsen, end jeg tidligere har hørt det, og det glæder mig.
Men årsagen til, at vi tager det her som et beslutningsforslag i salen her, er jo, at vi har forsøgt at rejse det, f.eks. i forbindelse med forhandlinger omkring at nå 2025-målet, og min helt store bekymring i den forbindelse var, da regeringen introducerede fortrængningskravet som noget, der kun skulle finde sted i et enkelt år i 2025 for at nå et klimamål.
Så lytter jeg, ligesom SF også rigtig ofte gør, også til Klimarådet, der netop peger på det her 3-årige gennemsnit.
Så jeg håber, at ministeren lytter til SF's opfordring om, at vi kan få samtalen i kredsen og måske nærme os et sted, hvor vi fire partier, der står bag beslutningsforslaget her, også bliver imødekommet.
Signe Munk (SF), 2024-04-24:
Ordføreren skulle bestemt ikke høre, at jeg sagde, at det ikke var muligt, for selvfølgelig er det det.
Men pointen er jo, at hvis du bruger et gennemsnit til at styre efter, kan du godt tilrettelægge klimareduktionerne og lægge dem i 2029 – altså hvis vi tager 2030-målet, ikke? – og så er det godt for klimaet, men du kan også lægge dem i 2031, og så er det knap så godt for klimaet.
Så du kan både putte dine klimaindsatser et sted fremme i tiden og tilbage i tiden, og den overvejelse har jeg stadig væk, og den havde jeg også, den nat vi lavede klimaaftalen, og derfor var jeg ret opsøgende på at forstå, hvad gennemsnitsberegningen indebar.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-24:
Ja, det er jeg også med på.
Så vidt jeg kunne se, udregnede Klimarådet det som et gennemsnitsmål, så det er jo ikke, fordi det sådan er helt umuligt.
Det lyder nærmest sådan, at fordi vi altid har gjort sådan, skal vi altid gøre sådan, og at det ikke kan gøres på andre måder osv. osv.
Men det kan jo godt lade sig gøre.
Så jeg vil bare lige sige, at Klimarådet gjorde det sådan.
Signe Munk (SF), 2024-04-24:
Det har jeg sådan set ikke gjort op med mig selv.
Jeg er villig til at diskutere det, men jeg vil også sige, at vi jo nu har tilrettelagt alle klimaaftaler, vi har lavet, efter, at det er punktmål.
Det er jo det, der hele tiden har været beregningsforudsætningerne i de klimaaftaler, vi har lavet.
Man skal jo være opmærksom på, at ændrer vi beregningsmetoden for vores klimaaftaler og den måde, vi tilrettelægger klimapolitikken på, så kan der jo både være nogle effekter, der er til gavn for klimaet, og nogle, der ikke er til gavn for klimaet.
Derfor synes jeg, det er ret sundt, at man har et godt udarbejdet fagligt grundlag for den her diskussion.
Det er sådan set det, jeg synes ville være et rigtig godt første skridt, og at vi så tager en videre drøftelse i kredsen.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-24:
Det er jeg meget, meget enig i, altså at sådan en klimabuffer ville være utrolig god.
Vi kommer tæt på målet og langt fra målet.
Vi kunne løse det en gang for alle ved at lave en god, fed, solid buffer, eller en diversekonto, som det hedder i et regnskab.
Med hensyn til hvorvidt vi skal have en punktmåling eller et gennemsnitsmål, altså det, som vi foreslår her, og som ordføreren mener vi kan drøfte i klimaforligskredsen, hvilket vi også sagtens kan, hvad tænker ordføreren så ville være det klogeste?
Signe Munk (SF), 2024-04-24:
Jeg er simpelt hen i tvivl om, om den her talerstol kommer højere og højere op, hr. Kim Edberg Andersen – bare for at drille lidt.
Men det kan du svare på bagefter.
Beslutningsforslaget her handler om, hvilke intentioner man læser ind i klimalovens to formuleringer – det ene omkring punktmålet, det andet omkring gennemsnittet over 3 år.
Jeg har lyttet til debatten og anerkender sådan set, at der jo er to tolkninger af intentionerne i klimaloven, og at der derfor er en række partier, som har fremsat det her beslutningsforslag.
Og der er jo et behov for at få afklaret, hvordan klimamålene skal forstås fastsat.
Jeg sad selv med den 6. december i 2020, da vi lavede klimaloven, og jeg kan præcis huske, at det var den 6. december, fordi min kæreste var meget skuffet over, at jeg ikke kom hjem til hans fødselsdag den dag, men klimaloven var – bare sagt i det her lukkede lokale – lidt vigtigere end hans fødselsdag.
Og jeg ved også, at vi netop diskuterede, at vi styrede efter et punktmål, og at der skulle laves en gennemregning over 3 år, når man opgiver klimamålet.
Og det er jo den samme praksis, der er i dag, som der har været, siden klimaloven fik effekt tilbage i 2020.
Jeg synes dog også, det er værd at diskutere, om det skal ændres, og det er jeg sådan set åben for at diskutere.
Det var os, der sad og forhandlede dengang.
Det er os, der stemte det igennem nede i Folketingssalen.
Og jeg mener også, at det må være den kreds af partier, der må diskutere eventuelle ændringer.
Den diskussion synes jeg er spændende, men jeg synes, det er nok så vigtigt, at vi bliver enige om, hvad intentionerne er.
Der er ikke nogen, der har gavn af den uenighed.
Det er, i forhold til at vi skal begynde at lægge en klimabuffer ind for vores klimamål.
For alle, der har fulgt klimapolitikken – både i dag i forhold til kommende skovtal, men også de forgangne år – ved, at der ligger usikkerheder, både i klimafremskrivningen, i forhold til hvordan forskellige beregningsmetoder ændrer vores klimafremskrivning, men jo så sandelig også, fordi der ligger en usikkerhed i vores klimaplaner.
Altså, vil ccs give det, vi forventer?
Vil affaldsaftalen give det, vi forventer?
Vil industriens omstilling give det, vi forventer?
Derfor har vi brug for at være mere trygge, sikre og ansvarlige i vores klimapolitik og lægge en klimabuffer ind for vores klimamål.
Det synes jeg er et meget vigtigt skridt at tage i klimapolitikken.
Dina Raabjerg (KF), 2024-04-24:
Velbekomme.
Torsten Gejl (ALT), 2024-04-24:
Tak, formand.
Et indikativt, også kaldet mere neutralt, mål i 2025 indbefatter, at målet fastlægges som et interval og ikke som et fast punktmål.
»På den baggrund kan regeringen ikke anvende 2025 som et fast punktmål, uden at det er i strid med klimaloven.
Hvis regeringen ønsker at ændre et indikativt mål til et fast mål, skal det efter min juridiske vurdering aftales med aftaleparterne og efterfølgende ændres i klimaloven.«
Sådan siger ekstern lektor i klima- og energiret på Syddansk Universitet Kenneth Andreasen.
Men hvorfor er det overhovedet vigtigt i praksis, om vi beregner klimamål som punktmål eller et gennemsnitsmål?
Det er der særlig to grunde til.
For det første skal vi sikre, at ting, vi ikke kan forudsige som samfund, og som kan ændre markant på vores energiforbrug, ikke får for stor indflydelse, så vi hele tiden skal skrue op og ned for vores indsatser.
Det kan f.eks. være coronaepidemien, der medførte store reduktioner i vores udledninger et år, men året efter udledte vi endnu mere end før pandemien.
Det kan være geopolitiske forhold som Ruslands invasion af Ukraine, som betød markant højere energipriser, der nu stabiliseres igen.
Det kan være ekstremt vejr, kulde, tørke.
For det andet – og måske endnu vigtigere – betyder punktmål, at vi skaber et incitament til, at regeringen fokuserer på lige præcis de år, vi måler.
Det er f.eks. det, hele hockeystavsdiskussionen handler om, hvor den tidligere regering argumenterede for, at man skulle vente helt frem til 2030 med at skrue helt op for klimahandlingen.
Der er en strid om, hvorvidt den her måde at måle det på, altså via et punktmål, er i konflikt med klimaloven.
Fortolkninger er forskellige, og derfor kunne det have været rart at få præciseret det, at få det på plads, så vi er fri for at tale mere om det.
Vi mener, at det skulle have været gennemsnitsmål.
Vi tror, det er den bedste måde at gøre det på, og derfor har vi sammen med en række partier fremsat et forslag, der kunne afgøre det en gang for alle.
Det er jeg glad for, at Det Konservative Folkeparti, Radikale Venstre og Enhedslisten har været med til at støtte, altså at de har været med til at fremsætte det her forslag.
LA røbede for mig, at de ville stemme gult.
Jeg håber, at vi kan få en diskussion af, ikke hvem der har ret, men hvordan vi gør det rigtige, hvordan vi får det på plads – og hvordan vi får det på plads klogest muligt og hurtigst muligt.
Jeg er dog af den overbevisning, at hvis det ikke lykkes at få det på plads i forbindelse med 2025-målet,
så vil det, da der nu trods alt er så pæn opbakning til det, lykkes – mon ikke? – i forbindelse med målet for 2030.
Tak, formand.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-24:
Jamen vi har da taget den mere end i år i forbindelse med klimastatus; den har vi da taget tidligere.
Sådan er det jo ikke.
Det er jo farligt med den måde, man styrer her, for hvis vi virkelig kun skulle styre efter et 2025-mål og man så havde sådan en situation, hvor der ikke var kommet nye oplysninger om lavbundsarealerne, så var man jo ikke kommet i mål med det, altså hvis det var et punktmål.
Det kunne man godt nå, hvis det var sådan, at det var et 3-årigt spænd.
Signe Munk (SF), 2024-04-24:
Hvis vi skal drage en konsekvens af og styre efter et gennemsnitsmål og ikke et punktmål, skal man jo tilrettelægge det i den politik, man laver, altså hvornår man lægger reduktionerne, f.eks. at man vil lægge en reduktion i 2026 frem for i 2025 eller i 2024.
Jeg spørger, i forhold til at I som forslagsstillere mener, at loven bliver tolket forkert, hvornår det så er blevet rejst i forhandlinger af politiske tiltag, der skulle give CO 2 -reduktioner, at det skulle levere et gennemsnit og ikke et punktmål.
For jeg kan ikke finde nogen notitser om det eller nogen diskussion om det; den er meget nyligt opstået.
Ordføreren sagde, at man godt kan huske forkert, og at man også kan tolke intentioner forskelligt.
Det er der ingen tvivl om.
Det, der undrer mig lidt, er, at vi først tager diskussionen nu, for da vi vedtog klimaloven i sidste periode, indgik vi over 50 klimaaftaler.
Og jeg kan bare ikke huske, at der på noget tidspunkt er blevet efterspurgt et gennemsnit for effekterne af en klimaaftale, altså et gennemsnit af reduktionseffekterne.
Hvis ordføreren hele tiden har haft den opfattelse, at man skal tilrettelægge klimapolitikken efter et opgjort gennemsnit af et klimamål, hvad enten det er 2025-målet eller 2030-målet, hvornår har ordføreren så rejst det i aftaler, vi har lavet?
For jeg har kun set, at der er blevet regnet på og efterspurgt beregninger for aftaler med reduktionseffekt i punktårene.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-24:
Nej, jeg er heller ikke jurist.
Nu er det her jo et beslutningsforslag, som så får en udvalgsbehandling, og der kan man forsøge at få præciseret tingene.
Så det er jo ikke et spørgsmål om, i hvilket toneleje jeg skal stå her og sige, at loven ikke bliver overholdt, men mere et spørgsmål om, at hvis man vedtager det her, mener jeg faktisk, man kommer frem til, at der er en klarhed, og det vil jeg sætte pris på, så vi kan have nogle politiske slagsmål og armlægninger om andre ting end om, hvordan loven skal tolkes.
Men også i den her sag lytter jeg til Klimarådet.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-24:
Nu var ordføreren her desværre ikke, da jeg nævnte, at jeg tænkte, det nok kunne have noget med de her lavbundsjorder, der var afgasset, at gøre.
Men det, jeg spurgte om, var faktisk noget ret meget mere konkret end det.
For hvis man som minister bliver beskyldt for at bryde loven, er det jo ret alvorligt, så ord betyder noget.
Det er ikke noget med, om man har fulgt loven, for man har ikke gjort, som loven siger, siger ordføreren, og så har man vel brudt loven.
Så jeg skal bare lige høre ordføreren, om man har tænkt sig at stå fast på principperne, når det gælder klimaområdet, som man har gjort andre steder også, og så grave dybere ned i, om vi teknisk set har en minister, som har brudt loven og så åbenbart løjet fra talerstolen?
For ministeren er overbevist om, at han ikke har brudt loven, og det tror jeg faktisk heller ikke selv han har, men jeg er jo ikke jurist.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-24:
Jeg mener, at i den klimastatus, der er blevet lavet, i forhold til om man når 2025-målet, har man ikke taget udgangspunkt i den lov, der er vedtaget.
Står jeg så alene med det standpunkt?
Nej, det er jo sådan set også det, som Klimarådet, som er regeringen og Folketingets uvildige rådgiver, gør opmærksom på, altså at de vurderer det til, at 2025-målet skal måles ud fra et spænd.
Så det er ikke bare et spørgsmål om, at Enhedslisten ligesom finder på en eller anden konflikt.
Der er sådan set en række partier, der vurderer, at det her skal måles på en anden måde, og man kan sige, at hvis ikke vi havde fået de der nye tal omkring lavbundsjorder, havde vi jo stået i en forhandling, hvor vi skulle nå en del CO 2 -reduktioner for at leve op til loven.
Så jeg synes faktisk, det her er ret væsentligt.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-24:
Tak for det.
Det, jeg godt vil spørge ind til, er, om ordføreren egentlig står på talerstolen nu, som jeg hører det, og siger, at regeringen ikke har fulgt loven, altså at regeringen har brudt loven.
For jeg kender jo Enhedslisten som et parti, der mener, at regeringer skal holde loven, og jeg har hørt en minister sige ordret heroppefra, at det har man gjort.
Det er jeg jo glad for, men begge dele kan ikke være sandt.
Mit helt enkle spørgsmål til ordføreren er: Mener ordføreren, at regeringen har brudt loven?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-24:
Jeg har det sådan, at man jo kan være uenige om mange ting, når man er i politik, men så skulle det gerne være sådan, at når man har indgået en aftale og man så efterfølgende har vedtaget en lov i Folketinget og man kan læse i den lovs fremlæggelse og man kan læse i nogle bemærkninger til lovforslaget, hvordan lovforslaget skal forstås, så er det jo ikke godt, hvis de partier, der har indgået en aftale, som så er blevet til en lov, der er vedtaget, kan være uenige om, hvad der egentlig står.
Jeg har været med til at skændes om det her flere gange, og jeg kan altså godt finde andre ting at bruge min tid på.
Jeg synes, det her beslutningsforslag har været nødvendigt at fremsætte for ikke at skulle spilde tid på at være uenige om noget, som vi burde være helt enige om.
Jeg er godt klar over, at der er nogle, der husker et forhandlingsforløb som værende anderledes end det, der står i loven.
Så er jeg også så gammel, at jeg nogle gange godt kan huske forkert.
Derfor er jeg nødt til at læne mig op ad, hvad der står i loven, for det er det, Folketinget har vedtaget, og så er det vel det, vi skal tage udgangspunkt i.
Er det ikke?
Jo, og der er det åbenbart nødvendigt, at vi så laver en præcisering, sådan at det ikke er et punktmål i 2025 og et punktmål i 2030, men at det er et spænd, vi skal måle efter.
Det er så det, det her beslutningsforslag forsøger at komme frem til.
Det er derfor, Enhedslisten er gået sammen med Alternativet, Radikale og Konservative.
Det er for ligesom at komme videre og bruge kræfterne på noget klimahandling i stedet for at være uenige om, hvordan en lov skal læses.
Mette Thiesen (DF), 2024-04-24:
Forslaget her minder lidt om B 180, som vi netop har behandlet, og det støttede vi ikke i Dansk Folkeparti, og vi støtter sådan set heller ikke det her.
Ifølge klimaloven skal der udarbejdes en rapport, der beskriver status og fremskrivning for dansk klimaindsats, og jeg kan forstå på intentionen bag det her forslag, at der er så stor utilfredshed og utryghed ved teknikaliteterne bag beregningerne i rapporten.
Af og til hører vi jo i nyhederne, at der skal regnes på den ene måde eller på den anden måde, at vi nu skal inkludere det ene eller det andet, og at det ville være mere rigtigt at ekskludere noget andet.
Derfor virker det også lidt omsonst at fastslå regnemetoden i loven, som er intentionen med det her forslag.
Hvad nu, hvis man finder ud af, at regnemetoden, som man har brugt til at udregne et tidligere års gennemsnit, er forkert eller mangelfuldt, og hvad nu, hvis man i mellemtiden var blevet klogere?
Præcis som i B 180 virker det ikke særlig hensigtsmæssigt at være pernitten med det her beregningstekniske.
Om det bliver 69 pct., 70 pct. eller 71 pct., er Danmark et foregangsland, og det er sådan set fint, at vi bare fortsætter med det.
Og det er dele af klimabevægelsen altså allerede lykkedes med, det må man give dem, ikke mindst med den noget kuriøse sammenblanding af minoritetsrettigheder, hamasstøtte og klimakamp, som tilsyneladende er Greta Thunbergs seneste påfund.
Det er kontraproduktivt, både for klimaet, for miljøet og for klodens fremtid, og det er ekstremt kontraproduktivt for Danmark.
Man kan spørge lidt kækt, om forslagsstillerne kan se skoven for bare træer.
Det virker ikke sådan.
Vi skal have gode vilkår for udvikling, for ny teknologi, for virksomheder og for danskerne – de danskere, som skal udøve og leve den grønne omstilling – og derfor går vi ikke så meget op i regnemetoderne.
Så Dansk Folkeparti støtter ikke det her forslag.
Samira Nawa (RV), 2024-04-24:
Mange tak.
Allervigtigst for Radikale Venstre er, at der kommer klimahandling på bordet – handling, der ambitiøst sigter efter at reducere CO 2 -udledningen og også meget gerne med en indlagt klimabuffer, så man, hvis der skulle være nye beregningstekniske oplysninger, nye beregningsforudsætninger eller andet, ikke kan se sig reddet på målstregen, sådan som det var tilfældet i forbindelse med 2025-målet.
Men klimahandling er jo også sat op på, hvor meget reduktionsmankoen er på, og hvis der er uenighed om, hvor stor en reduktionsmanko vi har, holder det jo ikke.
Vi er her fire partier, der støtter os op ad lovbemærkningerne til klimaloven og Klimarådets anbefaling om, at der skal være tale om et 3-årigt gennemsnit, når man ser på opgørelsesmetoden.
Så har der været nogle bemærkninger her fra talerstolen i løbet af debatten om, om man ikke bare kunne tage det op i en forligskreds, og om man behøver at lufte sit beskidte forligsvasketøj, eller hvordan det nu var, LA's hr. Steffen W. Frølund formulerede det i Folketingssalen.
Jamen der er det jo altså bare sådan, at det, som jeg nævnte tidligere, har været oppe.
Jeg har i hvert fald selv haft den her sag oppe over for klimaministeren, og i sidste ende er det jo sådan, at en ændring af lovgivningen ikke foretages i en forligskreds.
Den foretages i Folketingssalen, og derfor synes jeg, det er helt naturligt, at også kolleger fra andre partier kan få mulighed for at forholde sig til dette spørgsmål.
I Radikale Venstre er vi naturligvis for det her beslutningsforslag, som vi selv er medstillere på, og jeg vil også lige benytte anledningen til at takke de øvrige tre partier for samarbejdet omkring beslutningsforslaget her.
Jeg håber, at ministeren følger op på den opfordring, som bl.a. SF's ordfører kom med her fra talerstolen, og indkalder partierne til en drøftelse.
Ellers må vi jo få fat i LA's hr. Steffen W. Frølund som en mægler, som han tilbød sig selv som.
Steffen W. Frølund (LA), 2024-04-24:
Tak for det, formand.
Jeg lader pulten stå i den her højde denne gang.
Vi deler sådan set forslagsstillernes intention og hensigt med forslaget.
Vi synes, det er en god hensigt, at vi alle er sikre på, at klimamålene nås, og at de beregninger og målemetoder, der ligger til grund for dem, er transparente og tillidsvækkende og afpolitiseret.
Vi har naturligvis også noteret os den politiske ballade, der har været opstået i forskellige forhandlingsforløb, hvor definitionerne for at nå et givent mål har været oppe i luften.
Der er naturligvis også faglige debatter om forskellige tings klimaeffekter.
Så der skal være en faglig debat, og der skal være opdateringer undervejs i det her.
Men det er grundlæggende Liberal Alliances holdning, at den udøvende magt her i landet skal stå for at lægge status og fremskrivninger frem, og så er det herefter bl.a. medier, interesseorganisationer og tænketankes opgave at kritisere disse beregninger og modeller, som vi kender det fra, så vidt jeg ved, alle andre ministerier.
Og lad endelig den faglige debat rase, det hilser vi virkelig velkommen, for det kommer kun til at gøre os alle sammen klogere og bedre.
I stedet for synes vi, vi skulle adressere det problem, som jeg tror bliver forsøgt adresseret, og det er, hvordan vi sikrer, at den instans, der nu engang arbejder med opgaven, arbejder med høj faglighed og objektivitet og er afpolitiseret.
Det kunne f.eks. være ved at give embedsværket whistle blower-adgange og at lade medierne kunne gøre deres arbejde.
Og bare noget så simpelt som øget transparens i arbejdsgange og metoder og anvisninger, som ledelsen kunne udstikke, ville være gavnligt.
Steder, man kunne arbejde med den her type problemstillinger, kunne f.eks. være under offentlighedsloven som et eksempel.
Vi synes faktisk ikke, at embedsværket overhovedet skal politiseres, og så synes vi desværre, at forslaget her utilsigtet, det vil jeg medgive, tilkender embedsværket en politisering, som ikke er ønskelig.
Det er heller ikke ønskeligt, at faglige vurderinger drejes af et politisk pres til den anden side.
Derfor stemmer Liberal Alliance nej, men med ønsket om et fuldstændig afpolitiseret embedsværk.
Linea Søgaard-Lidell (V), 2024-04-24:
Vi behandler i dag et beslutningsforslag, som ligesom det forslag, vi behandlede lige inden, handler om teknik eller proces, i stedet for at vi diskuterer, hvordan vi vil skabe en grøn omstilling.
Jeg vil i forhold til beslutningsforslaget understrege, at regeringen benytter den praksis for at udregne mankoen, som man hele tiden har brugt, lige fra målene blev sat.
Metoden er ikke blevet ændret.
Det står jo enhver frit for at gennemgå de metoder, der anvendes, og i øvrigt måle og veje indsatsen, som de vil.
Men når alt kommer til alt, handler det ikke om den ene opgørelse kontra den anden, men det handler nok mere om at nedbringe vores udledninger.
Derfor vil jeg egentlig hellere diskutere, hvordan vi sikrer grønne løsninger, der virker for danskerne, og som kan sikre, at vi er på en troværdig vej mod at nå et klimaneutralt samfund, end diskutere detaljer i en metode.
I Venstre ser vi ikke et behov for at ændre lovteksten i klimaloven, og vi bakker derfor ikke op om beslutningsforslaget.