Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2022-06-07:
Tak for det.
Og tak til fru Lotte Rod og Radikale Venstre, som har bedt regeringen redegøre for, hvordan det står til med materialer i skolen, og hvilken betydning de digitale platforme har for det.
Derudover bliver der spurgt til, hvordan regeringen vil fremme, at elevernes hverdag i skolen bliver præget af fantasi og virkelyst, også igennem materialerne.
Det hører jeg egentlig heller ikke ordføreren sige, men det mener jeg vi skal holde os meget langt fra at begynde at blande os i centralt fra herinde.
Og derfor opfatter jeg det her som en lidt friere diskussion om, hvordan det står til med skolen, mere end at det er et spørgsmål om, at nogle har et ønske om at skulle begynde at diktere, hvordan man vælger undervisningsmaterialer i skolen.
Det er nemlig sådan, at inden for rammerne af lovgivningen og kommunalbestyrelsens overordnede prioriteringer er det skoleledelsen, der har ansvaret for undervisningens kvalitet og undervisningens tilrettelæggelse.
Skolebestyrelsen laver principper for skolens virksomhed og godkender skolens undervisningsmaterialer, og det vil jeg ufattelig gerne undlade at lave om på.
Lærerne udvælger inden for de rammer, og det vil sige, at det i praksis er lærerne selv, der vælger det materiale, de mener bedst understøtter den undervisning, de gennemfører.
Det er et fagligt valg, det er et pædagogisk valg, og det er et valg, som læreren træffer hver eneste dag – og det mener jeg ikke der skal ændres på.
Så vi skal passe på, når vi som politikere bevæger os ud i at debattere det her.
Nå, men med den advarselslampe tændt vil jeg sige, at på den baggrund er det også sådan, at Undervisningsministeriet ikke indsamler systematisk viden om, hvilke materialer og undervisningsmidler lærerne så vælger at anvende på skolerne, herunder heller ikke om, hvilke ressourcer der bliver afsat til det.
Og det er jo, fordi vi ikke har – og det er et meget bevidst valg – et centralt fastsat pensum.
Vi ensretter ikke vores undervisning.
Der er og der bør være meget forskelligt materiale, så hvis vi gerne vil refleksion, hvis vi gerne vil kritisk sans, og hvis vi gerne vil fantasi, virkelyst og alt muligt andet, skal vi som politikere holde os meget langt fra at blande os i de her ting, hvis man spørger mig.
Og jeg er blevet ret bekymret de gange, når jeg har hørt om steder, hvor man har taget alle de fysiske bøger og bare kørt dem på genbrugspladsen, eller hvor man nu har kørt dem hen, for undersøgelser peger på, at forståelsen af tekster er bedre ved læsning på papir end ved læsning på skærm, og at analog læsning gavner alle i deres udvikling af læsefærdigheder og har betydning for særlig svage læsere.
Ligesom med alt andet gør øvelse mester, og alle, der har børn, som har gået til fodbold eller andre fritidsaktiviteter, ved også, at hvis børnene mister lysten, er det op ad bakke med fritidsaktiviteterne, og hvis vores børn skal være gode læsere, ja, så kræver det faktisk også, at de har lyst til det.
Og undersøgelser viser, at læselysten er faldet over tid.
Det synes jeg er værd at bide mærke i, og det er noget, vi skal være stærkt bekymrede over.
Mange skoler og uddannelsesinstitutioner erstatter bøger og analoge tekster med digitale tekster og digitale undervisningsportaler, og kendetegnende for de digitale tekster er, at de ofte er kortere end analoge tekster, og at læsere af digitale tekster oftere distraheres under læsningen, dvs. ikke får den der fordybelse og det der læseflow, de ellers ville få.
Ved læsning af kortere digitale tekster er der øget risiko for afledning, og derfor får eleverne simpelt hen ikke tilstrækkelig træning og får heller ikke automatiseret deres læsefærdigheder.