Rune Lund (EL), 2017-04-25:
Det her lovforslag er et af de lovforslag, som er lidt svære at læse og lidt svære at forstå, og som også indeholder en del uklarheder, som også vil betyde – og det kan jeg bebude med det samme – at vi fra Enhedslistens side vil stille en række opfølgende spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Helt generelt kan jeg sige, at vi selvfølgelig ikke har nogen som helst indvendinger imod, at vi får en it-understøttet og effektiv planlægning af politiets arbejde.
Men vi synes, at det her lovforslag og de enkelte delelementer, der er, rejser en lang række spørgsmål, som vi bliver nødt til at bore lidt yderligere i.
Hvis vi starter med muligheden for at lave tværgående informationsanalyser, som jo sådan set kan være rigtig fornuftigt, er vi – på linje med Institut for Menneskerettigheder – bekymret for, hvordan adgangen til at foretage de her tværgående analyser vil være, og måden, hvorpå data til analyserne bliver indsamlet.
Og Institut for Menneskerettigheder skriver jo, at lovudkastet omfatter databehandlinger, hvor der i dansk retstradition stilles krav om særskilt materiel hjemmel.
IT-Politisk Forening anfører i deres svar, at foreningen forstår de almindelige bemærkninger i lovforslaget, at der med lovforslaget ikke er tilsigtet en afvigelse fra persondatalovens bestemmelse om, at indsamling af personoplysninger skal ske til udtrykkeligt angivne og saglige formål, og at senere behandling ikke må være uforenelig med disse formål.
Det handler simpelt hen om, at persondataloven, hvor vi har en klar afgrænsning af, at data kun kan ske til udtrykkeligt angivne og saglige formål, lader til at stride imod det, som der står i lovforslaget, hvor der lægges op til en meget bred indsamling af information, som ikke nødvendigvis går til meget udtrykkeligt definerede og angivne formål.
Og det synes vi skaber nogle uklarheder i forhold til borgernes retssikkerhed, indsamling af borgernes data og dermed også overvågning af os som borgere i et frit og demokratisk samfund.
Så er der spørgsmålet om indsamling og behandling af oplysninger fra offentligt tilgængelige kilder, og det vil jo være en del af det her.
Og der skal man bare være opmærksom på – som Institut for Menneskerettigheder også gør opmærksom på – at den slags oplysninger jo kan være tilvejebragt på ulovlig vis, og at offentligt tilgængelige oplysninger heller ikke altid er korrekte.
Og derfor kan det være sådan, at rammerne for indsamling af eksterne – herunder offentligt tilgængelige – oplysninger bør præciseres, i forhold til hvordan politiet i dets arbejde skal bruge den slags oplysninger, herunder hvordan man løbende sikrer sig, at der er en ordentlig datavalidering.
IT-Politisk Forening skriver også i deres grundige høringssvar i forhold til det her, at de finder, at begrebet enhver oplysning, som er det, man kan tilvejebringe, og definitionen af offentligt tilgængelige kilder er meget vidtgående, og at det er uklart, hvad persondataloven kan give politiet hjemmel til med hensyn til indsamling af personoplysninger fra offentligt tilgængelige kilder.
Så vi har tilsyneladende en uklarhed, som skaber en uklar retstilstand.
Så er der den del af lovforslaget, som handler om de uklarheder, der ligger i lovforslaget, og det bliver søreme op til justitsministeren via bekendtgørelser at definere de nærmere rammer for det.
Det vil sige, at det ikke skal ske via lovgivning i Folketinget.
Og her må jeg altså sige, at vi har et lovforslag, som ligger nu, og som tydeligvis har en lang række uklarheder indbygget i forhold til, hvilke oplysninger der kan indsamles om borgerne, og hvordan de kan bruges, og hvordan de oplysninger skal behandles, om de eventuelt er i strid med den gældende persondatalovgivning, men det vil så være op til justitsministeren at lave en masse bekendtgørelser, som skal definere den nærmere rækkevidde af det.
Og når vi snakker om, hvordan retningslinjerne skal være for en massiv indsamling af oplysninger om borgerne, mener jeg simpelt hen, det rettelig bør være noget, som hører til hos den lovgivende magt.
Det er altså noget, som vi bør vedtage med lovgivning her i Folketinget.
Vi har i det hele taget også hele overvågningsaspektet som en del af det her.
Vi har jo haft nogle meget omfattende diskussioner om masseovervågning af borgerne, altså ikke overvågning af folk, der er mistænkt for kriminalitet, hvor vi specifikt går ind og laver en nødvendig overvågning med de værktøjer, der måtte være tilgængelige, af folk, som er under mistanke for at begå kriminalitet.
Vi snakker om den masseovervågning, som der i øjeblikket sker.
Vi kender det fra logningen og de diskussioner, der har været om det, hvor der i dag bliver indsamlet oplysninger om borgerne, om hvor de befinder sig og mange andre ting, også selv om vi snakker om borgere, som aldrig nogen sinde har begået eller vil komme til at begå kriminalitet.
Det er hele diskussionen om logning, og den har jo en masseovervågningsvinkel, som også kan være relevant i den her sammenhæng.
Institut for Menneskerettigheder skriver, at de finder, at indgrebet i retten til respekt for privatlivet – og de refererer til Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 – som der vil kunne ske efter lovforslaget, kan være relativt alvorlig, da det vil være muligt at foretage meget præcise kortlægninger af borgernes private forhold, herunder af personer, som ikke er mistænkt.
Så det er hele diskussionen, altså om det her så er en anden variant af en masseovervågning, som vi jo har haft en lang og foreløbig meget grundig diskussion af, men som helt sikkert vil fortsætte, når vi snakker logning og masseovervågning af borgerne.
Fra Enhedslistens side går vi bestemt ind for, at politiet har overvågningsredskaber til at overvåge personer, som altså er mistænkt for at begå kriminalitet, men en masseovervågning af alle borgere i et demokratisk samfund synes vi er grundlæggende problematisk.
Jeg beklager, formand, men det er nogle gange nogle meget lange lovforslag på Justitsministeriets område, så det er ...