Karina Adsbøl (DF), 2017-10-10:
Tak for det, formand.
L 12 omhandler en række ændringer af serviceloven, almenboligloven og lov om psykologer.
Der sker en præcisering vedrørende reglerne om loven om betaling af handicapbil.
Det bliver præciseret, at der skal foretages en samlet vurdering af, hvilken bil der er billigst og bedst egnet til at opfylde behovet.
Den del er en del af voksenbestemmelserne, som er indgået i en fælles aftale.
Dog bemærkes det, at såfremt man fjerner ganske særlige forhold, vil det ikke være i overensstemmelse med lovbestemmelsen og bekendtgørelsen om støtte til bil.
Og jeg tænker, at der bliver embedsværket nødt til at kigge nærmere på den præcisering.
I Dansk Folkeparti finder vi det fuldstændig uacceptabelt med de lange sagsbehandlingstider, der er i nogle kommuner i forbindelse med ansøgning og genbevilling af handicapbiler.
Ankestyrelsen har jo lavet en undersøgelse på området, og den viser, at sagsbehandlingstiden varierer fra 11,79 uger i den hurtigste kommune til 81,13 uger i den kommune, der er længst tid om at behandle sagerne.
Dansk Folkeparti finder, at det er et område, som ministeren skal følge tæt, herunder implementeringen og også, i forhold til at best practice bliver udbredt.
Vi finder det rimeligt, at man øger brugen af tro og love-erklæringer, hvor borgeren skriver under på, at man stadig har det samme behov, og at ens funktionsevne ikke er blevet forbedret.
Så kunne genbevillingssagerne gå lidt hurtigere.
Den bekendtgørelse, der kommer til at omhandle den her del, skal også afspejle den aftale, vi indgik, om servicelovens voksenbestemmelser, hvor netop det står indskrevet i aftalen – det, at der indføres obligatorisk brug af tro og love-erklæringer ved genbevilling af hjælpemidler, hvis funktionsevnen i al væsentlighed er uændret.
Der er jo lavet en aftale mellem KL og regeringen, hvor de er blevet enige om at forenkle rammeaftalekonceptet på socialområdet, så det også tilpasses den udvikling, der er sket lokalt i kommuner og regioner.
Derudover er det også med det her lovforslag foreslået at give Socialstyrelsen en kompetence, som indebærer, at de kan udstede påbud til et tilbud, hvis indberettede oplysninger, som offentliggøres på Tilbudsportalen, ikke er i overensstemmelse med de faktiske forhold.
Angående forsøgsordninger, som omhandler den forsøgsbestemmelse, som er fra 1982, hvor man vil udvide mulighederne for forsøg på det sociale område, således at også regionsråd og private tilbud kan ansøge om en forsøgsgodkendelse, er det en del af det her forslag, som vi i Dansk Folkeparti har haft fokus på, altså netop at der ikke skal gives mulighed for forsøg til noget, som stiller borgerne ringere i forhold til den lovgivning, vi har i dag, og at man ikke skal fravige servicelovens regler om klageadgang, idet der er tale om en helt grundlæggende retssikkerhedsgaranti.
Jeg bemærker dog, at Danske Handicaporganisationer ikke finder, at det fremgår tydeligt nok af lovforslaget, så derfor kan jeg allerede nu sige, at det spørgsmål vil jeg stille skriftligt, så vi kan få det med i betænkningen.
I Dansk Folkeparti mener vi selvfølgelig, det er en betingelse, at aftalekredsen om demenshandlingsplanen også er indforstået med dette.
Dette lovforslag omhandler også psykologloven, og det drejer sig om, at psykologlovens beslutningsmyndighed ændres, så ikke alle af Psykolognævnets medlemmer behøver at være til stede.
Nævnet bliver beslutningsdygtigt, når formanden eller stedfortræderen for formanden samt fire ud af de seks øvrige medlemmer er til stede.
Ja, det her lovforslag er lidt af en pose blandede bolsjer.
I Dansk Folkeparti ser vi selvfølgelig frem til udvalgsbehandlingen, og vi støtter også forslaget for nærværende, medmindre der dukker et eller andet uforudset op.
Og så synes jeg, at man fra ministeriets side selvfølgelig skal overveje ikke at samle så mange forskellige forslag, der vedrører så mange områder, i ét lovforslag.
Tak for ordet.