runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Hegaard (RV), 2020-06-18:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her vigtige forespørgselsdebat.
Det er ikke første gang, vi her i salen drøfter problemstillinger vedrørende sociale medier.
Jeg tror efterhånden, vi har givet rigtig mange opgaver til den her tværministerielle arbejdsgruppe, der efter sigende er nedsat for at se nærmere på regulering af og forhold omkring sociale medier.
Og selv om der er mange komplekse problemstillinger vedrørende udbredelsen af sociale medier – problemstillinger, der formentlig skal behandles individuelt – vil der formentlig også være nogle af de håndtag, der har en effekt på flere af de problemstillinger, vi i de seneste uger og måneder har drøftet vedrørende sociale medier.
Eksempelvis er der spørgsmålet om at øge den digitale dannelse i folkeskolen; det kunne inkorporeres sådan, at man lærer lidt om, hvordan man gennemskuer, hvad der er fake news, og hvad der ikke er, og hvilke nyhedsmedier der er mere troværdige end andre, om end man selvfølgelig altid skal anlægge en vis kritisk sans.
Og læringen om den slags digitale adfærd har man måske i et vist omfang allerede i dag på nogle skoler.
Så på den måde berører det jo meget, også de løsningsmuligheder, der kan være i forhold til lige netop den her forespørgselsdebat.
For de sociale medier har givet flere muligheder for at ytre sig på alle tider af døgnet.
Der bliver både delt videoer, links og GIFs, og aldrig har der været adgang til så mange informationer.
Jeg lærte engang, at man ikke skal tro på alt, hvad man ser, eller alt, hvad man læser – og det gælder stadig i dag, og måske i særdeleshed på sociale medier.
For én ting er, at oplysninger kan være sande eller forkerte – der kan også være to sider af samme sag – men når nogen specifikt og med forsæt spreder misinformationer og fake news med henblik på ikke at ytre sig, men på at skabe konflikt i en befolkning eller mellem befolkningsgrupper eller for at påvirke demokratiske valg, ja, så har vi et problem.
Derfor er det herligt med så stor enighed om, at det er noget, vi skal tage seriøst.
Fra Radikale Venstres side mener vi også, at en af de vigtigste hære, vi kan sætte ind mod fake news, er den hær, der hedder public service.
Aldrig har public service været så vigtig som i det her uendelige informationsflow.
Derfor er vi glade for, at det er noget af det, der også står i forståelsespapiret, nemlig at public service skal styrkes.
Vi ser frem til det videre samarbejde i Folketinget om de problematikker, som misinformation og fake news på sociale medier rejser, og jeg vil bare gentage det, der tidligere har sagt, nemlig at vi støtter det fremlagte forslag til vedtagelse.
Naser Khader (KF), 2020-06-18:
De sociale medier er og har længe været et vigtigt kampagneelement i politik verden over.
Mange dagsordener skabes og tager form på de sociale medier, og vi har nok alle i salen stor førstehåndserfaring med den politiske side af de sociale medier.
Én ting er, at man kan være lidt for fræk i sin kommunikation, men det, som vi ser på sociale medier i disse måneder, er ikke bare smart i en fart-kommunikation, men decideret ondskabsfulde indslag, der har som ene formål at tilsvine en persons renommé og omdømme.
Det er også et kæmpe problem, når man hører om, at offentlige personers, politikeres og skuespilleres ansigter sættes på andre kroppe og tages til indtægt for at have begået nogle inkriminerende handlinger.
Hele problemet med deep fakes er, at en kløgtig person med et klart sigte kan ødelægge en anden person, og det må vi kunne italesætte og gardere os imod.
Offentlig debat skal basere sig på god debat og gode argumenter, ikke på forfalskninger og fake news.
Derfor støtter vi og bakker op om det forslag til vedtagelse, der er blevet præsenteret tidligere, og som bakkes op af de fleste partier her i Folketinget.
Jeppe Bruus (S), 2020-06-18:
Tak for det, og tak for endnu en anledning til at diskutere og debattere de sociale mediers rolle her i Folketingssalen.
Jeg tror, det er den tredje eller fjerde, vi har haft i det seneste år.
Det vidner selvfølgelig om, at det er relevant, og at det er noget, der betyder noget.
Den her forespørgselsdebat handler så om politisk påvirkning, og det er der desværre masser af eksempler på.
Der er eksempler på, at man nu begynder at lave manipulation af videoer.
Senest her under coronakrisen, vi lige har været igennem, kunne jeg notere, at der f.eks. var en video med fru Pia Kjærsgaard fra april, hvor hun blev citeret for at have sagt, at coronaepidemien var skabt af flygtninge.
Det viste sig jo at være forkert.
Ikke desto mindre er det jo sådan noget, der florerer.
Og man behøver ikke at være professor i kommunikation for at regne ud, hvad formålet er med den type af misinformation.
Derfor udfordrer det vores nyhedsflow, når flere og flere får nyheder gennem sociale medier, og dermed kan det også underminere tilliden til de folkevalgte, til demokratiet og til hinanden.
Og det er alvorligt.
Derfor er det godt, at vi i tråd med den her debat og lignende tidligere debatter har en drøftelse bredt i Folketinget af, hvad det er for nogle risikoelementer, der er, også selv om det er svært.
Vi skal også have en drøftelse i efteråret, når der er et større grundlag for det arbejde, der er i gang i regeringen.
Da får vi mulighed for at drøfte med hinanden, hvordan vi går til det her spørgsmål.
Vi har også haft en Ytringsfrihedskommission, som har arbejdet og her i marts præsenterede det, og vi planlagde også i Folketingets Retsudvalg at have nogle høringer og debatter om det samme tema, også til efteråret.
Så det er positivt, at vi bredt i Folketinget kan stå sammen om at tage den her debat, som er så vigtig, ligegyldigt om man har den ene eller den anden partifarve.
Og så skulle jeg hilse fra Enhedslisten og sige, at de støtter det forslag til vedtagelse, som hr. Morten Messerschmidt læste op, og det gør Socialdemokratiet naturligvis også.
Christian Juhl (EL), 2020-06-18:
Det er jo somme tider svært at forstå, hvad hr. Søren Espersen egentlig mener.
For få minutter siden sagde han: Hvad er det for noget at komme med ulandsbistand til et land, der har et velfærdssamfund, der fungerer, med skoler og sygehuse og det hele.
Det er ikke 2 år siden, hr. Søren Espersen stod på den her talerstol og tordnede imod Grønland, som slet ikke var i stand til at drive deres eget samfund og derfor skulle sættes under administration.
Det var ikke bare noget, jeg hørte forkert, for han gentog det to gange i den debat, vi havde på det tidspunkt.
Gad vide, hvad Dansk Folkeparti egentlig mener.
Er det et samfund, der skal sættes under administration, eller er det et godt velfærdssamfund, der er undervejs til at få økonomien på plads, så de kan blive et selvstændigt land med et godt velfærdssamfund?
Jeg forstår det ikke, og derfor er det også svært at finde ud af, hvad der egentlig er ideen bag de her ting, bare fordi amerikanerne giver Grønland nogle håndører.
Martin Lidegaard (RV), 2020-06-18:
Jeg er sådan set enig i konklusionen, og jeg tror også, vi kommer til at kigge på et øget forsvarsbudget i forhold til beredskab osv. i og omkring Grønland og Færøerne.
Men jeg tror, at det, der var pointen, hvis jeg forstod det rigtigt, fra hr. Sjúrður Skaales side, var, at der har været en form for forståelse af, at USA var tilstedeværende i Grønland militært – og det er rigtigt, at det har været meget mere massivt, end det er i dag – men ikke civilt.
Fra både grønlandsk og dansk side har man dengang haft en frygt for en total militarisering af hele det grønlandske samfund og en massiv tilstedeværelse af amerikanere, som der er mange af i Grønland.
Altså det ekko fra den, man kan sige forståelse, man havde dengang, runger lidt stadig væk i den nuværende debat.
Men vi er i en anden situation sådan rent globalt.
Rasmus Nordqvist (SF), 2020-06-18:
Det er lidt interessant, synes jeg, at når vi har debatterne her om rigsfællesskabet, bliver det nogle gange meget sådan sort-hvidt.
Og som hr. Martin Lidegaard var inde på, begynder vi lynhurtigt bare at stå og snakke om grundlovens paragraffer eller selvstyrelovens paragraffer.
Men det, som det her jo også handler om, er egentlig, at vi skal, synes jeg i hvert fald, kunne have en dialog om, hvordan udviklingen er i rigsfællesskabet.
Der har vi som danske politikere selvfølgelig en mening og en holdning til, hvad der sker i Grønland og på Færøerne.
Og omvendt har jeg da også dialog og diskussioner med grønlandske politikere om forhold i Danmark, ligesom jeg har med mange andre fællesskaber.
Vi skal da kunne have den diskussion om, hvad det betyder, når USA gør det her.
For jeg ser sådan set ikke noget galt i, at der er nogle investeringer, der bliver foretaget, og at der bliver sendt nogle penge.
Men det gør jo ikke, at jeg samtidig behøver at være helt naiv omkring, hvad USA's intentioner med det er: Hvad ligger der bag det, og hvad læser vi ind i det?
Og det synes jeg da vi skal kunne have en åben dialog og diskussion om, ligesom vi jo skal forholde os til det, når der inden for EU sker ting; som når kineserne opkøber de største havne i Grækenland.
Det skal der da også være plads til en politisk dialog om.
Det betyder ikke, at vi skal bestemme over nogen, men vi skal kunne have dialogen.
Det, jeg tror er rigtig vigtigt fremadrettet – og jeg har sagt det en del gange, når vi har diskuteret rigsfællesskabet – er, at vi får taget hul på et moderne rigsfællesskab.
Hvad er det, det betyder i dag, i 2020, at være i et fællesskab sammen tre lande?
På hvilken måde vil vi være det, og hvordan vil vi samarbejde?
Vi skal ikke bare slå hinanden oven i hovedet med paragraffer fra tidligere love, man også diskutere: Hvad betyder det politisk, og hvilken interaktion vil vi have med hinanden?
Det synes jeg kunne være en måde at kigge fremad på og lære af det her i stedet for at ende i en lidt for polariseret debat.
Så synes jeg, at fru Aaja Chemnitz Larsen var inde på en meget vigtig ting omkring også at begynde nærmere at få defineret sikkerhedspolitik, kritisk infrastruktur osv., så der er nogle helt klare linjer.
Men det gør bare ikke, at vi ikke også skal kunne diskutere og have en dialog ud over de linjer.
Søren Espersen (DF), 2020-06-18:
Lige først omkring Thulekontrakten vil jeg sige, at det problem jo bliver løst nu, altså det problem, der opstod som følge af, at danske og grønlandske politikere snorksov i timen i de møder, der var.
Så foreslår hr. Christian Juhl, at de tre lande i rigsfællesskabet samarbejder om sikkerheds- og udenrigspolitikken.
Det sker jo allerede nu!
Altså, det er pågået de sidste 5-10 år i rigtig stor stil.
Der bliver ikke foretaget nogen som helst beslutning om Arktis, uden at de tre lande er deltagere på regeringsplan.
Så det, hr. Christian Juhl foreslår, er ligesom at sparke en åben dør ind.
Christian Juhl (EL), 2020-06-18:
Jamen det vil da glæde mig, hvis hr. Søren Espersen har ret.
Men så må vi jo prøve at diskutere med vores to partnere i Færøerne og Grønland og høre, om det er rigtigt, at de føler, at der er tale om en fuldstændig deling af opgaven.
Det er ikke min opfattelse, og det er det, der er debatten igen og igen, også i Grønland, og jeg lytter til de debatter, fordi jeg synes, det er interessant.
Det var virkelig en skandale, det er jeg fuldstændig enig med hr. Søren Espersen i.
Men lad os nu se – jeg vil hellere have fuglen i hånden end på taget.
Søren Espersen (DF), 2020-06-18:
Men bare lige omkring det samarbejde, der er: Uanset hvad, hvilken interesse skulle den danske regering da have i at sidde og bestemme en hel masse udenrigs- og sikkerhedspolitik i Arktis uden at inddrage de tre lande?
Hvem kommer det til gavn?
Jeg ser nu, at der, i hvert fald når det drejer sig om det udenrigs- og sikkerhedspolitiske, er en rigtig god og kontinuerlig dialog, og at grønlændere og færinger er med til de møder, der er væsentlige.
Så jeg mener ikke, at der er noget at sætte en finger på der.
Og så igen: Hvilken interesse skulle vi dog have i det?
Hvorfor skulle vi have glæde af det?
Christian Juhl (EL), 2020-06-18:
Det har jeg også spurgt mig selv om, ret mange gange endda, og jeg har spurgt skiftende regeringer, også de regeringer, som hr. Søren Espersen har støttet: Hvorfor i alverden er det så vigtigt for enhver udenrigsminister i Danmark at sige, at magten ligger altså her, når vi nu kan dele den?
Jeg er enig i, at i Arktisk Råd og andre steder er der konsultationer, og det er nødvendigt, men der er stadig væk et uopdyrket område, hvor vi sagtens kunne gøre det meget, meget bedre – til stor glæde både for os og for Grønland og Færøerne.
Så det er jeg ikke bange for at arbejde videre med.
Den opgave er vi slet ikke færdige med, hr. Søren Espersen.
Vi er begyndt på den, det er fuldstændig rigtigt.
Søren Espersen (DF), 2020-06-18:
Tak for talen.
Det er egentlig kun en bemærkning til den sidste udveksling, der var mellem ordføreren og hr. Sjúrður Skaale.
Jeg synes lidt, det er en forenkling.
Det er sådan, at under den kolde krig, var der jo i den grad en meget, meget stor dansk flådestyrke konstant omkring Grønland på et helt andet niveau end det, vi ser i dag.
Der var rigtig mange skibe involveret i det, også mindre skibe.
Og samtidig var der også en tilstedeværelse af kampfly i Søndre Strømfjord og i Narsarsuaq.
Så jeg er ikke helt enig i det, for jeg tror faktisk, at amerikanerne ville have ordnet det selv, hvis ikke vi gjorde det.
Det var det, vi talte om under den kolde krig som noget helt naturligt.
Martin Lidegaard (RV), 2020-06-18:
Jeg tror, det er en helt præcis analyse.
Det var også det, jeg forsøgte at sige.
Der har været en balance, og det her er et skridt ud af den balance, og det tror jeg er årsagen til, at man oplever en vis bekymring.
Men det er en bekymring, som efter min bedste overbevisning kan håndteres, hvis man har en god dialog, og hvis man har viljen til – også fra den danske regerings side – at række hånden ud og etablere endnu stærkere partnerskaber.
Det eneste, jeg gør opmærksom på, er, at så er det vigtigt, at vi gør begge dele, hvis det er selvstændighed, ikke bare for Grønland, men også for Danmark og for Færøerne, det handler om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Det er jeg meget enig i, og derfor er jeg sådan lidt bekymret – det har jeg jo sagt mange gange – i forhold til hvad regeringen og Socialdemokratiets ordfører har givet af svar i dag, men det må vi jo tage en videre drøftelse af i Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor spørgeren jo i hvert fald er suppleant, så der har vi også rig lejlighed til det.
Vi har jo også igennem et stykke tid bedt om at få en større debat om arktiske forhold generelt, og det forventer jeg også vi får meget, meget snart.
Så der vil være rig lejlighed til at gå lidt mere i dybden med nogle af de ting, også i et fortroligt rum, for jeg tror faktisk, jeg hundrede procent kan sige, at jeg deler analysen, jeg lige har hørt.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-06-18:
Mange tak.
Og jeg synes egentlig, der mangler nogle definitioner, sådan at vi står lidt klarere, i forhold til hvor det egentlig er, vi er lidt mere kritiske over for nogle investeringer udefra, og hvornår vi egentlig er ret åbne.
Og det vigtige i det er jo, at man ikke, hvad skal man sige, skræmmer nogle investeringer væk fra Grønland, men at man tværtimod gør det lettere at investere i Grønland, og at man finder balancen mellem det og så det også at tage nogle sikkerhedspolitiske hensyn.
Michael Aastrup Jensen (V), 2020-06-18:
Men det er jeg jo også meget enig i, for jeg står jo ikke og siger, vi skal lave en blokade mod Kina.
Altså, kinesiske investeringer i hele kongeriget – alle dele af det – er velkomne.
Det, vi bare skal sørge for at have, er et værn i forhold til kritisk infrastruktur.
Og så er det jo rigtigt, at vi skal have en definition af, hvad kritisk infrastruktur er, og vi skal have lavet lovgivningsarbejdet.
Det er jo også derfor, at jeg som udenrigsordfører i oppositionen i et år har tigget og bedt regeringen om at gøre det.
Og nu er der så heldigvis nye toner, i forhold til at man er på vej, og så ved jeg ikke, hvor lang den her vej er.
Jeg håber ikke, den er så lang, og jeg håber, at det snart kommer, for jeg er helt enig i, at det er på tide, at vi får det lovgrundlag for hele kongeriget.
Martin Lidegaard (RV), 2020-06-18:
Jeg tror, man skal være klar over, at rigsfællesskabet og fællesskabet mellem Grønland og Danmark vækker mange store følelser i Danmark, og at danskerne gerne vil betrygge grønlænderne i, at vi ønsker et tæt forhold.
Jeg vil sige, at jeg jo synes, det ville være helt naturligt også at søge bedre partnerskaber mellem Grønland og Danmark.
Jeg ser intet til hinder for, at Grønland kan hjemtage et område og søge partnerskaber med alle mulige lande, men da også Danmark, ligesom vi gør, som ordføreren siger, med Tyskland og Frankrig og alle mulige andre lande.
Der er jo områder og også hjemtagne områder i Grønland, hvor man sagtens kunne have et stærkere partnerskab med det udgangspunkt, at det er Grønland, der ligesom er fører på det, fordi man har hjemtaget området.
Vi har nu et øget samarbejde om børnene og på det sociale område, hvilket er højst påkrævet, og som i min optik godt kunne være endnu bedre.
Det gælder også i forhold til investeringer i råstoffer.
Der tror jeg, at vi kunne gøre mere for at tiltrække europæiske investeringer.
Det er noget, Danmark har interesse i, for vi har jo interesse i, at Grønland bliver mere økonomisk selvstændig.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2020-06-18:
Jeg havde bare lidt svært ved at forstå kritikken af og bekymringen for det samarbejde, der nu er med USA.
For det er netop på de overtagne selvstyreområder, at vi stadig har det, det er stadig i henhold til grundloven, og det er på områder, som egentlig kun styrker det fællesskab, som vi også har med Danmark.
Så hvis ordføreren måske kunne forklare lidt, hvor man er bekymret for det her samarbejde.
Martin Lidegaard (RV), 2020-06-18:
Jeg ved ikke, om jeg er den rette at spørge.
Men jeg tror, at det er af afgørende betydning, at der har været en balance – det var også derfor, jeg startede med det her trekantsdrama – hvor USA har holdt sig til deres militære tilstedeværelse i Thule og egentlig ikke har blandet sig særlig meget i andet eller mere.
Og derfor er det, der foregår, nyt.
Derfor er det et udtryk for, at der jo, som vi alle sammen ved, er en markant stigende interesse for Grønland fra alle stormagters side.
Det sætter det, man kunne kalde vores partnerskab og alliance, under et vist pres.
Det er den ramme, som jeg tror man skal forstå det inden for.
Men som sagt: Det her initiativ i sig selv bekymrer ikke mig så meget.
Sjúrður Skaale (JF), 2020-06-18:
Tak for det.
Nu udkom der for nogle få uger siden en bog af en forfatter, som jeg tror er ordføreren bekendt, om den danske diplomat Kauffmann, som i 1941 indgik en aftale med den danske regering om, at USA har Grønland militært, mens vi har det civilt.
Den 23. april i år, da den amerikanske ambassadør kom med det her tilbud om de 83 mio. kr., bliver det princip brudt for første gang.
Det er vel derfor, det er en stor sag.
Vi er enige om, at beløbet er meget lille, men princippet er vigtigt, for USA kommer ind på det civile område i Grønland.
Men når der er så meget utilfredshed med det blandt visse danske politikere, kan ordføreren så høre et ekko fra den svundne tid, hvor man sagde: USA har Grønland militært, vi har det civilt, og vi skal ikke krydse hinandens linjer?
Det ekko fra en svunden tid, som jeg kan høre i debatten fra nogle politikeres side, forstår jeg godt kan give en vis bekymring i Grønland.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2020-06-18:
Tusind tak for indlægget.
Det glæder mig, at ordføreren ser ud til også at have forstået de udmeldinger, der kommer fra Grønland.
Jeg vil gerne spørge ind til det, især fordi ordføreren selv har været udenrigsminister og har prøvet at lave et samarbejde mellem Grønland og Danmark.
Det, jeg ser at der sker nu, er nemlig, at der er et tæt samarbejde mellem Danmark og Grønland om netop den her pakke.
Så jeg ser ikke helt kritikken af det her.
Altså at Danmark, som alligevel er et lille land på verdenskortet, tør føre de her samtaler uden først at have konsulteret Grønland.
Tak for ordet.
Hvis vi kigger på det historisk, har der været et samarbejde omkring Grønland mellem USA og Danmark.
Og da det samarbejde blev grundlagt, var det ikke nødvendigt at inddrage Grønland og grønlænderne.
Nej, dengang var det ikke – som der også var nogle, der har snakkede lidt om – America first, men Denmark first.
Selvfølgelig har tiden ændret sig, gudskelov, og det er nok også derfor, vi snakker om lovgivning; det er derfor, vi snakker om selvstyreloven; det er derfor, vi snakker om grundloven.
F.eks. er selvstyreloven, der har givet os rammerne for at have den her debat, hvor Grønland også er inddraget, netop meget vigtig, fordi Folketinget også har været med til at vedtage den her selvstyrelov, som vi tager udgangspunkt i i den her diskussion.
Der kan være nogle sikkerhedsmæssige og udenrigspolitiske spørgsmål, der falder ind under grundloven bl.a., og som kan bekymre, men det er også lige så bekymrende for os, at der bliver udtalt sætninger heroppefra, hvor man siger: Udenrigspolitik og sikkerhedspolitik bestemmer vi herinde.
Og alligevel er det mere forvirrende, når man i samme sætning siger, at man går meget op i inddragelse og samarbejde – og ligeværdighed skal vi også huske.
For når vi snakker om de der aspekter, er det jo netop vigtigt, at vi husker, at det her er et samarbejd lavet i ligeværdighed og fælles samtale.
Jeg håber, at vi kan finde en fælles løsning, og det tror jeg også på vi kan, netop også fordi vi alle sammen med den her vedtagelsestekst, som fru Annette Lind også har været med til at lave, er blevet enige om at prøve at finde ud af, hvad det så er, vi kan blive enige om.
For det tror jeg sagtens vi kan finde ud af, når vi lige sætter os ned og siger: Hvad er det egentlig, vi er bekymrede for?
Hvad kan vi sammen gøre for at mindske de her bekymringer?
Og hvad er det også, der gør Grønland lige så bekymret for, at den her debat måske pludselig blusser op?
Er det retorikken, der kan være skadelig?
Hvis det er, så lad os også tage den snak sammen.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2020-06-18:
Allerførst vil jeg bare sige tusind tak for debatten.
Det er altid godt, at Dansk Folkeparti er så engageret i det her spørgsmål, også selv om vi kan have mange forskellige holdninger til mange ting.
Noget af det, vi trods alt er enige om, er mere undervisning i folkeskolen.
Jeg kan huske, at da jeg selv voksede op i Nuuk, havde vi rigtig meget undervisning om træerne og bladene og sådan nogle ting, som man måske som grønlænder kun oplevede med års mellemrum, måske nogle gange flere års mellemrum.
På samme måde kunne man forestille sig, at der på museer også var mere grønlandsk kultur.
Er ordføreren enig i det?
Søren Espersen (DF), 2020-06-18:
Jeg er hundrede procent enig – altså undervisning, undervisning, undervisning om det her.
Og jeg har aldrig kunnet forstå, hvorfor det var så interessant for gymnasier at sende eleverne til Prag for at drikke sig fulde.
Det er lige så sjovt at drikke sig fuld i Thorshavn – det har jeg oplevet gentagne gange.
Hvorfor ikke tage på lejrskoleophold der?
Og lad os sørge for noget støtte til, at vi kan klare de her meget, meget dyre ture, som det trods alt vil være; det er dyrere at tage til Grønland, end det er at tage til Tjekkiet.
Men, altså, som en naturlig ting bør lejrskoleophold – måske helst for gymnasieelever – foregå landene imellem.
Det ser vi meget, meget gerne.
Undervisning er det helt centrale, for jeg tror, at det ved næste generation vil være glemt og gemt.