Aleqa Hammond (UFG), 2017-10-05:
Mange tak.
Jeg er glad for at høre statsministeren sige, at det går ret godt i Danmark, for det signalerer tilfredshed og overskud til at ville mere.
Særlig blev jeg glad for, at høre, at statsministeren er glad for samarbejdet med de nordatlantiske mandater, samt at man respekterer de forskelligheder, vi har i rigsfællesskabet.
Der har i det forgangne år været stor debat om Grønlands selvstændighed – også her i Folketinget.
Statsministeren har også af flere omgange understreget, at selvstændighed uden for grundloven vil blive opfattet som en udmeldelse af rigsfællesskabet.
Statsministeren har tilkendegivet, at han vil blive ked af det, når Grønland bliver selvstændig, men samtidig siger han også, at han respekterer grønlændernes ønske om selvstændighed.
Selvstyreloven er klar og fuldt gennemsigtig, hvad angår processen til et selvstændigt Grønland.
Danmark og Grønland har i fællesskab udformet selvstyreloven.
Det er en lov, som begge nationer kan være meget stolte af, og det er ikke mindst en lov, som bliver anset som best practice på verdensplan, i forbindelse med hvordan to lande kan samarbejde om en løsrivelse baseret på gensidig respekt og forståelse.
Statsministeren siger i sin åbningstale, at han tager diskussionen om selvstændighed alvorligt.
Lad mig én gang for alle konstatere, at Grønland definitivt er på vej mod mere selvbestemmelse og selvstændighed.
Inatsisartut har med bred politisk opbakning nedsat en forfatningskommission, og det var ud fra et forslag, som jeg i sin tid fremlagde for Inatsisartut, og som både dengang og nu møder stor opbakning.
I lyset af analysen om Forsvarsministeriets fremtidige opgaveløsning i Arktis er der behov for en opgradering af beredskabet og ikke mindst for en større inddragelse af det grønlandske civilsamfund.
Jeg fornemmer en politisk vilje i både Danmark og Grønland til en udvidelse af samarbejdet om lokal inddragelse, involvering og uddannelse af grønlandske borgere i forsvarets opgaver i Arktis.
Forsvarsministeriets rapport anbefaler en styrkelse af den fremtidige sø- og redningstjeneste, som bl.a. skal bistå den voksende krydstogtstrafik og ruste os til fremtidens skibsruter i Arktis og ikke mindst ruste os til det ansvar, som følger med.
Snart skal Folketinget forhandle et nyt forsvarsforlig, og jeg mener, at det er yderst vigtigt, at de grønlandske mandater og selvstyret bliver hørt i de punkter i forsvarsforliget, som vedrører Arktis.
Jeg fornemmer en stigende interesse fra vores unge i Grønland for at tage en uddannelse inden for Forsvaret.
Der er tale om, at uddannelsesbetingelserne skal være på plads.
2018 bliver året, hvor Grønland får sit første lukkede fængsel.
I årtier har det været udråbt som et af de største menneskeretlige problemer i Danmark, at grønlændere er blevet sendt i fængsel tusindvis af kilometer væk fra deres hjem, og de er i mange tilfælde sendt til et sted, hvor de end ikke taler sproget.
På Herstedvester Fængsels hjemmeside står der, at grønlænderafdelingen i Herstedvester må ventes nedlagt.
En del af de grønlandske indsatte har tilkendegivet, at de ikke ønsker at flytte tilbage til Grønland og afsone i Grønland, da de nu har haft deres faste rammer i Herstedvester igennem så lang tid.
Jeg finder det vigtigt, at der er et valg for de nuværende indsatte, hvorvidt de ønsker at afsone i Danmark eller afsone i Grønland.
Det er også vigtigt, at de indsatte, der vælger at fortsætte deres afsoning i Danmark, fortsat bliver behandlet som grønlandske indsatte, som de bliver i dag, hvor de eksempelvis har ret til grønlandsk mad, besøgsrejser samt grønlandske gudstjenester.
Det glæder mig rigtig meget, at der bliver afsat 40 mio. kr. over fire år til en styrkelse af retsområdet i Grønland.
Hvordan disse midler skal fordeles, ved jeg ikke helt endnu, men jeg håber naturligvis, at regeringen vil arbejde tæt sammen med den ansvarlige naalakkersuisoq, så forbedringerne på retsområdet bedst muligt tilpasses de grønlandske forhold.
Et andet forsømt område er politiet i Grønland.
De grønlandske politibetjente får mindre i løn end deres danske kolleger, trods den samme uddannelse og den samme arbejdsgiver.
Det er ikke en passende behandling fra Justitsministeriet og Rigspolitiets side.
Et Kongerige med respekt for borgerne giver ikke ulige løn for samme arbejde.
Det er ikke i orden.
De grønlandske mandater har gennem flere valgperioder arbejdet for, at der etableres et grønlandsk menighedsråd i Danmark.
Kirkeministrene har hver gang bakket op om et grønlandsk menighedsråd og har meddelt mig, at det er et prioriteret område.
Jeg håber, at det bliver i dette folketingsår, at vores mange grønlandske borgere i Danmark får de lovede forbedringer med etablering af et grønlandsk menighedsråd i Danmark og ansættelse af en ekstra grønlandsksproget præst.
Cirka 18.000 grønlandske borgere i Danmark betjenes i dag blot af én grønlandsksproget præst.
Sjælesorg er vigtigt i et kristent samfund, og det er på tide, at den danske folkekirke også kan rumme det grønlandske sprog, ligesom folkekirken i Grønland kan rumme dansksprogede præster.
Danmark har med deres forsvarsaftale fra 1973 fortsat en juridisk og moralsk forpligtelse over for Grønland.
Det gælder i forhold til den tabte servicekontrakt, oprydning af gamle militærbaser og amerikanernes nuværende aktiviteter på Thulebasen.
Senest er det kommet frem, at amerikanerne er i gang med en betydelig opgradering af Thuleradaren til en værdi af mere end 250 mio. kr.
Det grønlandske parlament, Inatsisartut, er ikke blevet orienteret, som det ellers fremgår af Danmarks forpligtigelser i henhold til Igalikuaftalen at det skal.
Samarbejdet mellem Grønland og Danmark skal bygge på tillid og fællesskab.
Det er vigtigt at sikre, at respekten indbyrdes og samarbejdet mellem Grønland, Danmark og USA fortsætter på en måde, så vi alle er tilfredse, og så vi alle får noget ud af det.
Indtil nu er vi blevet forskånet for krigshandlinger i forbindelse med USA's tilstedeværelse, men ikke for hverken tvangsflytninger, atomuheld eller forurening af vores dyrebare natur.
Det bør være på sin plads, at der skal arbejdes for en ny aftale mellem Grønland, Danmark og USA som tre ligeværdige partnere, der alle vinder noget på samarbejdet.
Regeringen i Grønland, naalakkersuisut, har tidligere på året indklaget den danske regering for tre forskellige FN-organer, der efterforsker krænkelser af menneskerettighederne.
I klagerne henvises der bl.a. til FN's deklaration om oprindelige folks rettigheder og ILO's konvention om oprindelige folk i selvstændige stater.
Til trods for at naalakkersuisut valgte at trække klagen tilbage, er det nu således, at sagen alligevel kører videre og skal undersøges til bunds.
Jeg synes, det er trist, at det skal komme så vidt i forbindelse med forståelse for de mange politiske frustrationer mellem Danmark og Grønland om amerikaneres tilstedeværelse i Grønland.
Opfattelsen blandt borgerne i Grønland er, at det grønlandske folk betaler for Danmark og USA's venskab på det område. Jeg forsøger at se med optimisme på relationerne mellem Grønland og Danmark.
Der er igangsat en dialog mellem Nuuk og København, hvad angår amerikanernes militære forurening og efterladenskaber.
Der er afsat ekstra midler til retsområdet i Grønland og socialt udsatte grønlændere i Danmark.
Det er et skridt i den rigtige retning, og det giver mig en forhåbning om en bedre hverdag for mange af kongerigets borgere, også dem fra Grønland.
Qujanaq.