runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Liltorp (ALT), 2025-05-02:
Retssikkerhed handler om, at borgeren kan stole på, at lovgivning og retspraksis er rimelig, forudsigelig og retfærdig.
Men retssikkerhed gælder selvfølgelig ikke kun for udlejere, den gælder også for lejere.
Derfor må vi sikre, at begge parters interesser varetages på en måde, der skaber tryghed og stabilitet på boligmarkedet.
I dag skal en udlejer betale strafgebyr til huslejenævnet, hvis lejeren får fuldt medhold i en sag.
Dette gebyr er tænkt som en præventiv funktion, der skal afholde udlejeren fra at føre unødvendige eller svage sager og sikre en vis disciplin på markedet.
Det styrker lejerens retsstilling i et ofte ulige magtforhold mellem lejer og udlejer.
Med det nuværende forslag lægges der op til, at udlejere helt fritages for gebyret, hvis de senere får helt eller delvis medhold i boligretten.
På overfladen kan det synes meget rimeligt, men Alternativet vil gerne pege på nogle principielle udfordringer.
For det første risikerer vi at undergrave den præventive effekt af gebyret.
Huslejenævnene er oprettet som en hurtig og billig måde at løse tvister mellem lejere og udlejere på uden lange retssager.
Hvis gebyret fjernes eller gøres betinget af boligrettens afgørelse, risikerer vi at se flere sager blive trukket videre i systemet, og det vil belaste både lejere og udlejere og retssystemet.
For det andet er der et retssikkerhedsprincip, der handler om retskraft, det vil sige, at en afgørelse har virkning, indtil den ændres.
Hvis man kan ignorere konsekvenserne af nævnets afgørelse, i forventning om at boligretten måske ændrer den, udhules nævnets autoritet.
For det tredje må vi huske på, at lighedsgrundsætningen: at alle parter skal behandles ens og have lige adgang til retfærdighed, er et af vores fundamentale principper.
Lejeren er desværre ofte den svage part i lejeforholdet, og gebyret er en af de få mekanismer, der understøtter denne balance.
Hvis vi fjerner den uden at sikre tilsvarende værn for lejere, svækkes ligheden.
Alternativet er derfor lidt bekymret for at ændre i den balance.
Hvis vi virkelig ønsker at styrke retssikkerheden for alle parter, vil vi hellere fokusere på at forbedre kvaliteten og gennemsigtigheden i huslejenævnets afgørelser.
Vi kunne også se på, hvordan vi kan sikre hurtigere og mere smidig ankesystemer, så både lejere og udlejere oplever en fair proces.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Alternativet anerkender intentionen om at styrke retssikkerheden, men vi mener, at dette forslag risikerer at forrykke balancen mellem lejer og udlejer.
Det betyder ikke, at vi blankt vil afvise det, for vi synes, det er et område, der er relevant at kigge videre på; men indtil videre tillader vi os at stille os som uafklarede i forhold til det endelige beslutningsforslag.
Carl Andersen (LA), 2025-05-02:
Tak for en god og velargumenteret tale og for at give noget luft til at finde ud af, hvor Alternativet skal lægge sig.
Det er jo altid dejligt.
Jeg vil spørge ind til, at ordføreren siger, at det kan udhule huslejenævnets beslutningskraft, hvis boligretten kan omgøre det.
Der er jo ikke sådan, at byrettens domme bliver udhulet af, at landsretten nogle gange omgør sager.
Så hovedspørgsmålet til ordføreren fra min stol er, om det ikke grundlæggende er forkert, at man skal betale strafgebyr for en overtrædelse, som man får rettens ord for at man ikke har begået.
Det er jo det, som forslaget går på.
Karin Liltorp (ALT), 2025-05-02:
Jeg kan jo kun anerkende, at det også ville støde mig, hvis jeg fik lov at betale et strafgebyr, når jeg bevisligt ikke havde gjort noget forkert.
Det er derfor, jeg prøver at opliste dilemmaerne, og derfor også anerkender, at det er noget, vi har brug for at dykke mere ned i.
Det, vi er bange for, er, at det et eller andet sted rykker balancen, så der er mange flere sager, der kommer helt til boligretten, i stedet for at vi fastholder, at det er huslejenævnets afgørelse, der som udgangspunkt er korrekt, så det ikke bliver sådan en, jeg vil ikke kalde det en sovepude, men en mulighed for at føre sagen videre, fordi man så tror på, at man får sine penge tilbage.
Carl Andersen (LA), 2025-05-02:
Min opfattelse af dansk erhvervsliv og udlejningssektoren generelt er, at ingen har interesse i lange sagsgange og i retssager.
Begge parter vil gerne have tingene afklaret hurtigst muligt, og for de her typisk virksomheder, der ejer udlejningsejendomme, er det jo ikke nødvendigvis de 6.000 kr., der gør forskellen.
Det er princippet i, om den dom, der nu engang er blevet afsagt, er fair eller unfair.
Så jeg vil bare endnu en gang sige, at jeg glæder mig til udvalgsbehandlingen og håber, at vi kan lande et sted, der er enighed om.
Karin Liltorp (ALT), 2025-05-02:
Jeg vil også glæde mig til udvalgsbehandlingen og håber på, at vi sammen kan kigge på nogle af de andre udfordringer, jeg har nævnt i det her beslutningsforslag, f.eks. at sørge for hurtige afgørelser og større gennemsigtighed, så vi faktisk alle sammen kan blive forvisset om, at vi har en ordentlig retspraksis.
Carl Andersen (LA), 2025-05-02:
Mange tak, formand.
Det forslag, som vi lige har debatteret, indledte jeg med at sige var ret uideologisk.
Det var nemlig et forslag om at afskaffe strafgebyrer for udlejere ved underkendelse af huslejenævns afgørelser i Boligretten, fordi vi i Liberal Alliance grundlæggende synes, det er forkert, at man skal kunne straffes for en overtrædelse, man ikke har begået.
Det er jo sådan, som det desværre er i dag.
Udlejer og lejer kommer op at toppes om noget med lejlighederne, man indbringer sagen til huslejenævnet, udlejer taber i huslejenævnet og skal betale strafgebyr, og så vælger udlejer at anke det til Boligretten, som er ankeinstansen, og her vinder udlejer, men strafgebyret skal stadig væk betales.
Det synes vi er en grundlæggende uretfærdighed, og det er det, som vi ønsker at gøre op med dette forslag.
Det er et forslag, som er kommet til veje, fordi jeg har haft dialog både med EjendomDanmark og med Lejernes Landsorganisation, som egentlig også synes, at det her er en unfair praksis.
Det er jo bl.a. nogle af de parter, som står for de balancer, som vi har talt så meget om i dag.
Noget af det, som der er blevet sat spørgsmålstegn ved, er finansieringen af forslaget.
På baggrund af de dialoger, vi har haft, har vi opgjort, at det ikke er en nævneværdig konsekvens, men vi vil selvfølgelig stille spørgsmål til ministeren om, hvor mange penge landets huslejenævn får ind for at fastholde gebyrer til folk, der ikke har gjort noget forkert, og vi glæder os til at se størrelsen af det beløb.
Uanset hvad beløbet er, synes vi egentlig, det er en uskik, hvis vi har nogle huslejenævn, der i dag er finansieret af, at folk, der ikke har gjort noget som helst forkert, betaler strafgebyrer.
Det har jeg faktisk svært ved at have ord for, altså hvor unfair det egentlig ville være, hvis jeg selv stod i den situation.
Med de ord glæder jeg mig til udvalgsbehandlingen.
Allerede nu har vi jo har fået klarhed over nogle spørgsmål, vi i hvert fald skal have klarhed over.
Så skal jeg hilse fra Nick Zimmermann fra Dansk Folkeparti, som desværre ikke kunne være her i dag, men de støtter også forslaget.
Heidi Bank (V), 2025-05-02:
Tak for det.
Det synes jeg er rigtig godt.
Jeg er sådan set enig med ordføreren i, at det jo på mange måder er et meget uideologisk forslag.
Det handler mere om rimelighedsbetragtninger.
Derfor tænker jeg også, det handler om at finde nogle løsninger på det her.
Så mit spørgsmål til ordføreren er i forhold til den her finansieringsdel.
Kunne ordføreren forestille sig, at man lagde den manglende finansiering over på det gebyr, der i dag allerede bliver betalt sådan set, sådan at man bare forhøjer det?
Carl Andersen (LA), 2025-05-02:
Ja, det kunne vi sagtens.
Jeg har ikke det samlede overblik lige heroppe omkring alle de gebyrer og satser, der er i de danske huslejenævn, men det, som vi lægger op til, er en provenuneutral omlægning inde i systemet.
Det kunne sagtens være en forhøjelse af straffen for dem, der så faktisk har gjort noget forkert, hvis det er det.
Det er ikke noget, jeg vil lægge mig fast på her, men det er jeg bestemt ikke afvisende over for.
Heidi Bank (V), 2025-05-02:
Det synes jeg faktisk var rigtig klar tale, og det håber jeg er det, der gør, at man kan komme ind i en konstruktiv løsning af det her.
Så, synes jeg, har vi i hvert fald også fået det udbytte af debatten i dag.
Tak for det.
Carl Andersen (LA), 2025-05-02:
Det har jo aldrig været intentionen med det her forslag, at vi skulle debattere plus minus 50.000 kr., som jeg tror måske er lejet på landsplan for nogle strafgebyrer, der bliver tilbagebetalt; det er mere den principielle stillingtagen til det her.
Derfor ærgrer det mig lidt, at debatten har været så meget om hjørner frem for essens af det her forslag.
Så det er godt, at der kunne komme lidt essens her i spørgsmål og svar-omgangen til sidst.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
Og der er det så, jeg spørger, i hvilke fora og på hvilket fundament det arbejde så skal foregå, indtil vi når derhen.
Vi er jo enige om målet, kan man sige.
Så det anfægter jeg på ingen måde.
Men det er mere for at finde ud af, hvordan vi så når derhen, og hvor det skal foregå.
Det er det, jeg har svært ved at høre i det, ordføreren siger.
For jeg tror ikke, der er nogen herinde – jeg håber ikke, der er nogen herinde – der ikke synes, at den her krig og de her forfærdeligheder skal stoppe, og vi har et fælles fundament i Danmark med en tostatsløsning.
Men hvordan når vi derhen?
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-02:
I hvilke fora, spørges der.
Det skal være i de fora, vi har.
Bare fordi vi ikke kommer med en besked om, at vi gerne vil have anerkendt Palæstina som en selvstændig stat, betyder jo ikke, at der ikke kan ske andre ting i de fora, vi deltager i – i Sikkerhedsrådet, i EU, i de parallelle diplomatiske initiativer, der sker.
Jeg mener, vi skal bruge alle de fora, vi kan komme ind i.
Men der er så alvorlige ting, der skal på plads, før vi når til det mål.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
Så anerkender ordføreren ikke, at den anerkendelse fra FN's side i forhold til Grønlands territorie i 1954 har nogen vægt, der ligner den vægt, der er tale om i forhold til 1967?
Altså, hvad er forskellen mellem de to beslutninger fra FN's side i forhold til territorier og grænsedragning?
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Jeg er lidt i tvivl om, hvad ordføreren rent faktisk har forstået.
Jeg synes, det er fuldstændig fjollet at blande Grønland og Trump ind i det her.
Om end ordføreren selv synes, det er et fantastisk godt eksempel, synes jeg faktisk ikke, at det er det.
Ja, jeg synes faktisk også, at der en lille smule er tale om en hån mod det her forslag, hvis jeg skal være helt ærlig.
Jeg synes, det er et besynderligt sammenligningsgrundlag.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
13 år før 1967 blev der lavet en anden FN-beslutning, nemlig i 1954 – og den vil jo så være markant ældre – også omkring et areal i verden, hvor der blev afgjort et suverænitetsspørgsmål.
Det land, vi taler om i den her situation, er så Grønland.
Amerikanerne har ret til at oprette lige så mange baser, de vil, og stationere lige så mange soldater, de vil.
Det kan godt være, at det bliver svært at finde plads til i Grønland, men hvis vi nu sagde, at man byggede højt osv.?
Altså, vi har jo set, at Trump er entreprenør, så det kunne han nok godt lige fikse.
Så ville vi jo stå med en amerikansk befolkning i Grønland, der var næsten dobbelt så stor som den grønlandske befolkning, for en del af dem, der bor i Grønland, er jo etnisk danske.
Så ville det jo også være at sige, at Danmark og Grønland ikke længere har ret til deres eget territorie.
Det er jo konsekvensen af det, ordføreren siger i forhold til det her.
Er det korrekt forstået?
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Det er godt nok noget af en magt at tillægge mig, hvis nogle skulle lytte til mine meninger om, hvordan man skal dele landene, altså nede i Mellemøsten.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Men det er jo faktisk det, ordføreren siger.
Ordføreren står her og forhandler andre menneskers land væk; det er faktisk, hvad ordføreren gør.
Jeg må bare konstatere, at det, som er perspektivet, hvis vi får en blå regering, som Danmarksdemokraterne bakker op om, så åbenbart er en, hvor den udenrigspolitik, der skal føres fra dansk side, er, at bare lande har ekspanderet tilstrækkeligt og placeret folk i de territorier, de har tilranet sig, så har de også ret til at beholde dem.
Det er de fakta på jorden, Israel har skabt i Palæstina igennem mange, mange år, som ordføreren står her og siger at de så også har ret til.
Det er ikke en blå regering, jeg synes bliver særlig værdig for Danmark.
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Nej, det var ikke det, jeg sagde, og det var heller ikke det, ordføreren hørte.
Det var i hvert fald ikke det, jeg mente, og det var sådan set heller ikke det, jeg sagde.
Det, jeg sagde, da jeg sammenlignede det med Ukraine og Rusland, er jo, at vi står i en situation nu, hvor det kan være, at Ukraine skal afgive noget land til Rusland.
Min pointe med at bringe Ukraine og Rusland ind var blot for at gøre opmærksom på, at der desværre nogle gange sker det i en krig, at man må afgive noget land.
Men det er jo ikke det samme som at sige, at jeg synes, det er helt okay.
Når jeg bruger det i sammenligningen her, og når jeg siger det her om omkring israelerne, så siger jeg jo netop ganske tydeligt, at jeg synes, at der er det i det, som bliver nødt til at tages med i en forhandling, nemlig at der nu bor 500.000 israelere i de besatte områder, og at man derfor ikke bare med et snuptag kan sige, at de skal forsvinde.
Og det tror jeg bare vigtigt er tage med i de forhandlinger, der skal være mellem palæstinenserne og israelerne.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Jeg synes jo, det er rimelig vildt at høre, at Danmarksdemokraternes udenrigspolitik bygger på, at hvis landene bare har tiltaget sig noget territorie med magt og har haft det længe nok, så skal de jo have ret til det land, og så skal vi andre ligesom bare acceptere det.
Det er jo, hvad ordføreren siger.
Der er gået 58 år siden 1967-krigen, så derfor må det jo være det, der er udgangspunktet for Israels kommende grænser.
Jeg er sikker på, at der sidder nogle i Mellemøsten, der er virkelig glade for det, ordføreren siger.
Jeg tror også, at der sidder nogle i Kreml, som synes, det er et virkelig fedt synspunkt.
Men det er jo ikke den måde, man bygger en global retsorden på eller respekt for staters suverænitet på.
Så mener Danmarksdemokraterne, at hvis USA annekterer dele af Grønland og der går en vis årrække, hvor vi ikke er lykkedes med at smide dem ud, så har amerikanerne også legitim ret til den del af Grønland?
For det er i virkeligheden konsekvensen af ordførerens tale.
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Hm, det kan godt være, at det ikke var så klart, som ordføreren ønskede, men det var i hvert fald det svar, jeg kunne give.
Det, jeg sagde, var, at der nu bor en halv million israelere i de her bosættelsesområder ved Vestbredden, og derfor ser jeg det som en forhandling, hvis vi ligesom skal få landet en tostatsløsning.
Det blev måske lidt knudret, med det er, fordi uret tæller ned her, og jeg ved, at formanden er meget striks.
Christian Friis Bach (V), 2025-05-02:
Men det var jo ikke et klart svar.
Anser Danmarksdemokraterne de bosættelser for at være ulovlige?
Det var det ene spørgsmål.
Og står Danmarksdemokraterne fast på princippet, som vi jo håndhæver, og som de kæmper for i Ukraine, om, at man ikke må tilegne sig et andet lands territorium med magt, altså en af FN-pagtens mest fundamentale bestemmelser?
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Jeg tænkte godt, at det ville få nogle ordførere op af stolene, når jeg stillede mig op og sagde det her, som jo er noget anderledes end det, jeg har sagt tidligere.
Jeg synes, og vi synes, at det er vigtigt, at man anerkender, at den her 1967-krig er 58 år gammel, og at der altså er sket en masse siden da.
I forhold til, om bosættelserne er ulovlige, har jeg sådan set aldrig lagt skjul på, at jeg egentlig synes, at der i hvert fald er noget, der indikerer en ulovlighed i de bosættelser.
Men jeg vil samtidig sige, som jeg også sagde i min tale, at nu bor der altså 500.000 israelere i de områder, og de kan ikke bare flyttes sådan lige.
Så derfor tror jeg, at man skal se lidt bredere på en forhandling.
Mads Olsen (SF), 2025-05-02:
Tak for ordet.
Når grænser forskydes med magt uden accept og uden respekt for folkeretten, skabes der ikke fred, kun utryghed, ulighed og uro.
Det her er en af de situationer, hvor man som ungt menneske i politik føler hele verdenshistorien vælte ind over sig i én lang, støvet uretfærdig vind.
Mellemøsten er et område, der længes efter fred, men hvor magtens motorer igen og igen kører hen over håb, folkeret og menneskeliv, som var det sten og støv.
Beslutningsforslaget, vi behandler i dag, handler om, at Danmark skal stå fast, at vi skal stå vagt om territoriale grænser og tage klar afstand fra enhver forskydning, der sker med magt og trusler eller uden de berørte folks samtykke, og jeg kan lige så godt sige nu, at SF støtter beslutningsforslaget.
Det gør vi, fordi vi insisterer på en regelbaseret verdensorden, ikke råstyrkens verdensorden, ikke en verden, hvor magt går for ret, og hvor stærke stater kan ændre grænser efter deres eget ønske.
Hvis vi accepterer annekteringer eller territoriale ændringer uden forhandling og samtykke, underminerer vi de principper, der tjener mindre stater.
Vi må ikke have selektive standarder i international politik.
Derfor siger vi nej til nye bosættelser, og vi siger ja til folkeretten, ja til en tostatsløsning og ja håbet.
Men selv om vi anerkender værdien af et klart signal, må vi ikke lade det her beslutningsforslag ende som moralsk markør uden konkret effekt.
Vi skal sikre, at Danmark ikke kun protesterer i store ord, men handler med klogskab og omtanke i de internationale fora, hvor vi rent faktisk kan gøre en forskel.
Så er der en anden vigtig nuance.
I Mellemøsten er intet som bekendt enkelt, og det gælder også grænser.
Der vil være situationer, som det har været tilfældet med tidligere forhandlinger mellem Israel og Palæstina, hvor små gensidige grænsejusteringer kan blive en del af en fredsaftale.
Det må vi ikke spænde ben for på forhånd, og det anerkender beslutningsforslaget heldigvis, og det er vigtigt.
Men vi skal også være ærlige om, at principper kan støde mod hinanden.
Der findes folk i Mellemøsten, der ikke drømmer om at ændre andre folks grænser, men blot ønsker en stat for deres eget folk.
Kurderne er f.eks. et folk uden en stat, som er spredt over fire lande.
Hvis vi altid og ufravigeligt siger nej til enhver grænsedragning, risikerer vi også at spænde ben for folk, der ønsker selvbestemmelse.
Det dilemma skal vi turde anerkende, og det bør ikke affejes som en teknikalitet.
Vi må ikke opgive tanken om en retfærdig fred, også selv om virkeligheden på Vestbredden og i Gaza lige nu skriger i dispensation, også selv om tostatsløsningen efterhånden føles mere som en bøn end en plan.
Men håbet er vigtigt, og derfor stemmer vi for, ikke for symbolernes skyld, men fordi vi stadig tror på folkeretten, lighed og fred, som ikke kan dikteres af kampvogne, men kun bygges med forhandling og gensidig respekt.
Tak for ordet.
Lars-Christian Brask (LA), 2025-05-02:
Det har været fast dansk udenrigspolitik i årevis at arbejde for en tostatsløsning, og at man ikke anerkender udvidelser af de israelske be- og bosættelser.
Derfor er det svært for os i Liberal Alliance at se behovet for det her beslutningsforslag.
Implicit i det ligger det, at vi Liberal Alliance ikke støtter B 142.
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-02:
Tak til Enhedslisten for at have fremsat forslaget om, hvorfor regeringen skal underskrive og ratificere FN's traktat om forbud mod atomvåben.
Jeg tror, alle her i salen deler håbet om, at vi en dag er en verden uden atomvåben.
Men netop nu, hvor den sikkerhedspolitiske situationen er så anspændt, som den er, mener Det Konservative Folkeparti, at vi skal gøre, hvad vi overhovedet kan for at beskytte vores samarbejde i alliancer, herunder medlemskabet af NATO.
Grundlaget i NATO er jo, at NATO forbliver en alliance, der accepterer atomvåben, så længe der eksisterer atomvåben.
Konservative mener, vi skal forblive et seriøst medlem af NATO, og derfor er det ikke i tråd med den opfattelse at sige ja til et forbud.
Det giver ingen mening for et lille land som Danmark at udelukke opbevaring af allieredes atomvåben, så længe alle vores fjender har atomvåben.
Vi stemmer imod, fordi Danmark er dybt afhængig af den atomparaply, som har beskyttet os siden 1945.
Hvis vi skrev under, ville vi jo ende i en situation, hvor vi med vores strategisk-geografiske placering stadig væk har en nabo her i Europa, Rusland, som ikke ønsker at afskaffe atomvåbnene.
Derfor er det også værd at se på, hvem der egentlig har tilsluttet sig
FN's traktat.
Ingen af de stater, der besidder atomvåben, har gjort det, og selv om nedrustning er et håb om fred, bliver nedrustning kun en realitet, hvis netop de lande, som råder over atomvåben, skriver under.
Så Det Konservative Folkeparti stemmer imod.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Det er rigtigt, når ordføreren siger, at vi alle sammen håber på en verden uden atomvåben.
Det ønske og håb deler vi i hvert fald.
Men håb er som bekendt ikke en strategi, så for at virkeliggøre eller realisere det håb er man nødt til at tage nogle skridt, og et skridt kunne jo være at bruge redskaber – nu har vi forpligtet os på ikkespredningstraktaten – som forbudstraktaten som et sted, hvor Danmark ville lægge nogle lodder i kurven.
Der er ikke nogen modsætning mellem de to; de supplerer hinanden fint.
Men ordføreren siger i virkeligheden, at fordi vores fjender har atomvåben, skal vi også have det.
Er det Konservatives opfattelse, at alt, hvad vores venner har af arsenaler og våbentyper, også dem, vi vanligvis ikke har villet have, skal vi have, fordi fjenderne har dem?
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-02:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi hele tiden befinder os i en situation, hvor vi ikke eskalerer tingene.
Jeg synes, Danmark har gjort det fint i de mange udfordringer, vi har været i gennem de sidste måneder og år, ved at være pragmatiske og ikke være naive, men holde os inden for et felt, så vi stadig væk har sikkerhed i eget hus, hvis man kan sige det.
Så jeg synes ikke, det er, fordi det er et mål i sig selv at få det, men jeg synes jo, af den geopolitiske usikkerhed er så vanvittig, at vi er nødt til at forberede os og forsvare os.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Jeg er glad for den præcisering.
Men er det ikke er sådan stadig væk, at hvis man faktisk ønsker at undgå den ultimative atomkrig eller brug af atomvåben og dermed nok det ultimative ragnarok, er man også nødt til at tage nogle af de redskaber i brug, der mindsker risikoen for det, herunder bruge de internationale aftale systemer, der kan bruges til at hæmme udviklingen af, brugen af, eksistensen af atomvåben, herunder forbudstraktaten, og at den faktisk er et instrument, der kan bruges til det?
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-02:
Men sådan nogle instrumenter fungerer jo kun, hvis alle er enige om, at det er sådan, det skal være.
Vi kan jo sidde en gruppe og blive enige om én ting, men hvis der sidder en gruppe lande og bliver enige om noget andet, er det jo stadig væk virkeligheden, og det er det, vi er nødt til at forholde os til.