Karina Adsbøl (DF), 2021-04-22:
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at børn primært er forældrenes ansvar og altså ikke statens ansvar.
Staten skal selvfølgelig træde til, hvor familier har brug for hjælp og støtte.
I øjeblikket sidder vi i et forhandlingsforløb om »Børnene Først«, og jeg synes faktisk også, det ville være passende at rejse det her forslag dér.
Når det er sagt, er det vores holdning, at hvis forældrene har mulighed for at bidrage til deres barns forplejning ved en anbringelse hos en plejefamilie eller på et opholdssted, skal de som en naturlig del af det at have børn selvfølgelig også gøre det.
Men jeg mener også, at der er forskel på sagerne, herunder om der er behandling inde over – altså, en anbringelse uden for hjemmet kan jo være, på grund af at et barn har omfattende handicap, og derudover at der er behandling inde over, eller at en ung har et massivt støttebehov.
Derfor synes jeg, man skal kigge på familiens samlede situation.
Kommunen er i dag forpligtet til at give en begrundet stillingtagen til, om forældrene er omfattet af en eller flere fritagelsesgrunde i betalingsbekendtgørelsen, og hvis dette er tilfældet, skal kommunen herefter konkret tage en begrundet stilling til, om der kan ske en hel eller delvis fritagelse for betaling.
I betalingsbekendtgørelsens § 7 findes regler om nedsættelse af og eventuelt fritagelse for forældrebetaling ved døgnanbringelser.
Og der er tale om flere forskellige nedsættelses- og fritagelsesgrunde, hvoraf § 7, nr. 1 og nr. 2 er de mest anvendte: »Selvom der efter de økonomiske forhold er grundlag for at pålægge betaling, har kommunalbestyrelsen, efter en konkret og individuel vurdering, mulighed for at meddele hel eller delvis fritagelse herfor.
Men rundtomkring i landet kører der en meget forskellig praksis i kommunerne for fastsættelse af forældrebetaling ved døgnanbringelse, hvilket jo også fremgår af den undersøgelse, man har været inde på i dag.
Ankestyrelsen, som er øverste klageinstans på området, har truffet flere afgørelser om forældrebetaling ved døgnanbringelse og fastslår principperne for fritagelse for forældrebetaling ved udpræget behandlingssigte.
Men der er også dilemmaer forbundet med dette, for er det rimeligt, at staten kan tvangsanbringe et barn mod forældrenes vilje og bagefter sende regningen til forældrene?
Børnefamilieydelsen, børnepenge og børnebidrag tilgår jo ikke længere forældrene.
På den anden side har man som forældre en omsorgsopgave og en forsørgeropgave, når man sætter børn i verden.
Og der er udgifter forbundet med at blive forældre.
Når det er sagt, synes jeg jo, at SF også har en pointe i at rejse det her.
Det har vi også nævnt under tidligere behandlinger.
Det er jo sådan, at som ordfører kommer man med sit forslag igen, når man ikke får det vedtaget, og det er så en genfremsættelse af et tidligere forslag fra fru Trine Torp.
Der drøftede vi jo også Ankestyrelsens rapport, netop i forhold til den store forskel i kommunerne.
Nogle kommuner opkræver penge, andre gør ikke; nogle kommuner ved ikke, hvordan de får regnet sig frem til beløbet, og andre kan ikke rigtig finde ud af, om de får det samlede beløb ind, som de har opkrævet.
Og derfor synes vi også fra Dansk Folkepartis side, at det er værd at få undersøgt de beregninger, der er, vedrørende kommunens opkrævning, herunder de anvendte ressourcer til administration af reglerne i forbindelse med opkrævning af forældrebetaling ved anbringelser af børn og unge.
Overstiger beløbet det, de rent faktisk modtager i forældrebetaling, er det jo blot bureaukrati.
Om der skal ændres i lovgivningen, eller hvad løsningen skal være, vil jeg ikke på nuværende tidspunkt lægge mig fast på.
Men jeg vil i hvert fald gerne medvirke til, at vi drøfter og undersøger udfordringerne på området, herunder også hvordan vi eventuelt kan finde en bedre løsning på det her.
Tak for ordet.