Aleqa Hammond (NQ), 2018-10-09:
Det er godt at se, at de fleste af disse samarbejder fungerer godt, og at Danmark fortsat er aktivt involveret og endda er firstmover på flere områder.
Formålet med denne redegørelse er at orientere om fremgangen i det konkrete arbejde i Arktis med særlig vægt på udenrigs- og geopolitiske dagsordner og det internationale samarbejde i Arktis.
Det mest overraskende for mig er dog de punkter, som redegørelsen ikke omtaler.
Det virker, som om alle potentielle konfliktområder mellem Grønland og Danmark er taget ud af redegørelsen.
Der er intet om Thulebasen og nye kontrakter, der er intet om Kinas interesser i Grønland, og der er intet om sæl- og hvalfangst i EU-regi.
På samme måde er der ingen omtale af, hvad Danmark agter at gøre i form af nye tiltag eller visioner om, hvad Danmark kan få ud af en fremtidig indsats i Arktis.
Kongeriget Danmarks Strategi for Arktis 2011-2020 fokuserer såvel på håndtering af udfordringerne som på potentialerne i Arktis.
Senest er der kommet oplysninger om, at Rusland nu genåbner og opruster en base kun 1.000 km fra Grønland, samtidig med at det forlyder, at Rusland også udvikler nye ubåde med så kraftige missiler, at der ikke findes nuværende midler til at stoppe dem.
Mon ikke dette også hænger sammen med den investeringsinteresse, som USA for nylig har fremsat over for Grønland.
USA har brug for at opruste i Grønland.
Med andre ord: Det mantra om fred, lavspænding og samarbejde, der gentages i redegørelsen som et mål, der allerede er opnået på grønlandsk og dansk initiativ via Ilulissaterklæringen, ser desværre ikke så bæredygtigt ud, som redegørelsen foreskriver.
Der er en faktuel oprustning i gang i det arktiske område, hvilket blev slået helt fast med Englands nylige udstationering af soldater i Nordnorge alene med det formål at beskytte de vestlige interesser i Arktis.
Den nye oprustning foregår både til lands, til vands og i rummet, og Grønland er igen et brændpunkt i denne nye kolde arktiske krig.
Der står intet i redegørelsen om, hvordan regeringen forholder sig til, at Rusland konstant opruster i sit arktiske område.
Der står heller intet om, hvordan regeringen forholder sig til, at USA har opgraderet deres radar på Thulebasen og nu selv erklærer, at basen er direkte involveret i missilskjoldets virke.
Der står intet om Kinas nye arktiske strategi og planen om en arktisk silkevej, et projekt, der kan medføre enorme stigninger i kinesiske investeringer og samarbejder i Arktis.
EU's arktiske politik og tilgang er en rettighedsbaseret tilgang.
Det bør være det vigtigste redskab for at integrere støtte til oprindelige folk i EU's gennemførelse af FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling.
Hvor er omtalen af Danmark og EU's forskellige holdninger til hvalfangst og handel med sælskind?
Og hvilke initiativer bliver der taget for at bruge denne sag aktivt i forbindelse med Arktisk Råd og EU's observatørstatus?
EU har selv konkluderet, at EU underinvesterer i Arktis.
Hvad gør regeringen for at sikre, at fremtidige EU-investeringer går til Grønland?
Kongeriget er omfattet af biodiversitetskonventionen, og arbejdet i Arktisk Råd med monitorering af biodiversiteten understøtter arbejdet under CBD.
I havkonventionen OSPAR, som omfatter Nordøstatlanten, pågår der lige nu et arbejde med beskyttelse af havområder.
Redegørelsen roser den nye digitale kortlægning af det grønlandske landområde, men undlader helt at omtale den katastrofale søkortlægning, som regeringens udflytning af arbejdspladser har medført.
En ny strategi for hele Arktisk Råd er på vej, og jeg er spændt på at se, om den også inkluderer et forsvar af hval- og sælfangst og en mere aktiv indsats over for den forurening i Arktis, der senest har medført, at man nu i Østgrønland advares mod at spise specifikke hvaler.
Det fremgår også, at der er studier på vej om erhvervsudviklingen og investeringsmulighederne i Arktis, og det kan kun hilses velkommen.
Det første danske containerskib har for nylig sejlet gennem Nordøstpassagen – det giver fremtidige muligheder for dansk søtransport i Arktis.
Arktis er i rivende udvikling på det økonomiske, det trafikale og det militære område.
Alle stormagterne er i gang med at placere sig i nye stillinger i forhold til denne udvikling.
Kongeriget har med sin geografi et medansvar for og interesse i ikke at blive hægtet af udviklingen i Arktis.
Klimaet vil ændre sig, verdenstrafikken vil blive lagt om, og sikkerhedssituationen vil se helt anderledes ud, end den gør i dag.
Det er vigtigt, at medlemmerne af det danske Folketing forstår, hvor omfattende forandringerne i Arktis er, og hvilket spil Danmark via Grønland er blevet en del af.