runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Kunne vi måske lægge den ironiske distance og underholdningsværdien bare en lille smule til side og så prøve at kigge på den verden, Danmark er en del af?
For mig er det ikke noget mysterium, at vi har behov for en regering, der samarbejder hen over midten, og efter at have hørt indlægget her i dag synes jeg kun, at behovet er blevet endnu større.
Altså, er vi i en situation, hvor vi kan tillade os at bruge en spørgetime til at muntre os?
Nordkorea er på vej ind i krigen i Europa; vi ved ikke, hvad der sker i USA efter valget om ganske få timer; Rusland opruster; vi ved, at Rusland er klar til at kunne lave et angreb ind i et NATO-land i løbet af 2 til 5 år; vi står i den sværeste sikkerhedspolitiske situation i mands minde.
Samtidig med det har vi en galopperende klimakrise, og Europa taber konkurrenceevne.
Så er vi der, hvor man sådan lidt friskfyragtigt lige kan stå og sige, at der ikke rigtig var nogen kriser, og der er nogle meningsmålinger, der er dårlige for nogle andre partier?
Det er jo ligegyldigt; vores meningsmålinger er ligegyldige.
Vi bliver jo nødt til at have fokus på det, det drejer sig om.
Europa har ikke befundet sig i en sværere situation i min levetid end den, vi befinder os i nu.
Det er derfor, vi skal samarbejde, og i al respekt: Gem nu den der retorik lidt til side, og vær med til at løse de opgaver, der er foran os, så vi er sikre på, at vi er med til at levere et Danmark videre, der er stærkere, og at vi gør det, der skal til, for at Europa kan forsvare sig selv.
Så jo, der bliver sagt og der bliver skrevet alt muligt frem og tilbage, men i en verden med splittelse, med mere uro, mere konflikt og mere krig er det da meget godt, at vi i Danmark kan finde ud af at samarbejde med hinanden og turde at være voksne og ansvarlige.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-11-05:
Jamen er det ikke mageløst – er det ikke mageløst?
Det er jo spin og retorik på et niveau, man ikke har set siden Jacob Haugaard.
Altså, når vi i blå blok eller i oppositionen, for det er jo begge oppositionsfløjene, stiller kritiske spørgsmål, så er det drilleri; uha, så handler det om, at vi i en tid, hvor vi er truet af Putin og Kina og Iran, hvad vi givetvis er, fuldstændig utidigt stiller spørgsmål til den åbenlyse uenighed, der er internt i regeringen, fordi statsministeren har en udenrigsminister, som hellere selv vil være statsminister i stedet for statsministeren.
Det kan statsministeren sige.
Men når jeg så stiller et spørgsmål, hvad er det så?
Så er det blå bloks drillerier.
Jamen altså, jeg håber virkelig, at pressens repræsentanter får taget notater, for det her er da et spil ud over det sædvanlige.
Så vil jeg gerne høre, hvad det egentlig var i min udlægning af den verdenshistorie, som vi har gennemlevet – på hver vores side, må man sige – der var forkert.
Er det ikke rigtigt, at Socialdemokratiet og hele den liberale verden tog fejl af Putin, tog fejl af Iran, tog fejl af Kina og tog fejl af samtlige de her autokratier rundtom i verden, mens Dansk Folkeparti advarede om, at når I gjorde dem stærke ved at lukke dem ind i WTO og alle mulige andre internationale organisationer, så satte I ulven til at vogte får?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Der ramte vi lige en øm tå i blå blok.
Det tror jeg vi gjorde.
Ellers ville man vel ikke fremvise og opvise det, vi lige har set her.
Jeg tror, at situationen er den, at de blå partier har sat sig ned og spurgt: Hvordan kan vi drille regeringen, uagtet hvad der måtte ske ude i vores verden?
Det kan man bl.a. gøre ved at lave et forløb omkring finanslovsforhandlingerne, hvor man ikke har tænkt sig at sætte sig ind til bordet.
Det var sådan set bare det, jeg talte om.
For jeg tror godt, vi kan blive enige i Folketinget om sorgorlov til familier.
Jeg tror godt, vi kan blive enige om klimapolitikken.
Jeg tror godt, vi kan blive enige om at ville have mere vedvarende energi.
Jeg tror godt, vi kan blive enige om en kinapolitik, ligesom jeg tror, vi kan blive enige om at fortsætte vores støtte til Ukraine.
Men det kræver jo, at partierne vil tage ansvar, og lige nu er de blå partier på nogle områder ved at bevæge sig væk fra ansvaret, væk fra aftalerne.
Det må man sige at alle partier og alle skiftende regeringer nok har en del af ansvaret for.
Kan vi rette op på alt?
Det ved jeg ikke om vi kan, men vi kan i hvert fald indtage den rolle og påtage os den opgave, jeg synes Danmark skylder at påtage sig i den situation, vi står i.
Det er derfor, jeg og regeringen er fortalere for at ligge i front, hvad angår hjælpen til Ukraine, og vi ryster ikke på hånden, som kræfter i Dansk Folkeparti opfordrer os til at gøre.
Vi kommer til at fortsætte vores forsvar for Europa og for Danmark.
Det er derfor, vi er i gang med en oprustning af dansk forsvar, og vi står vagt om de alliancer, som er de vestlige.
Det vil sige NATO, men det vil også sige EU.
Morten Messerschmidt (DF), 2024-11-05:
Jeg må indrømme, at jeg synes, at det her er en pinlig omgang fra statsministeren.
I Folketingets dagsorden står der spørgetime.
Så møder mine kollegaer frem og stiller fuldstændig legitime spørgsmål ud fra en bekymring for landområderne og andre spørgsmål, som danskerne rundtomkring taler om, og så kommer statsministeren med en skældudtale om, at vi ikke taler om det samme som hende.
Hvad er det her efterhånden for et pseudodemokrati, statsministeren er ved at indlulle os i
Hvad i alverden bilder statsministeren sig ind?
Må jeg i den forbindelse minde om, at det er hende og hendes parti, som har bragt Vesten eller været med til at bringe Vesten i den uorden, som vi befinder os i i dag.
Der er ikke et eneste tidspunkt i EU, hvor Socialdemokratiet ikke har været toneangivende og har bakket op om den Kommission, det budget, det flertal, der er.
Hvor var Socialdemokratiet, da Putin gik ind i Krim?
Hvor var Socialdemokratiet, da Putin gik ind i Georgien?
Jo, så er det rigtigt, at man er vågnet nu, efter at vi igennem årtier har advaret mod doktrinen fra Francis Fukuyama om, at hvis bare folk bliver rige, så bliver de også demokratiske og liberale.
Hvem har ansvaret for, at Iran har vokset sig stærkt?
Det har Socialdemokratiet i Danmark og hele den liberale bevægelse i Vesten, der har lempet sanktionerne.
Hvem har ansvaret for, at Kina i dag kan funde Putin?
Det har Socialdemokratiet og hele den liberale tankegang, der gjorde, at man troede, at bare de kom med i WTO, bare de kom med ind i frihandelen, så blev de også demokrater.
Det gjorde de ikke.
Med al respekt, statsminister, var det os, der advarede statsministeren og alle de andre liberale, som ikke så, hvad det var for en verdensorden, der var ved at åbne sig efter 1989.
Men at statsministeren ikke alene tager patent på alt det, hvor hendes parti ellers har taget fejl i 20 år, men ovenikøbet tillader sig at sætte mine kollegaer på plads, fordi de stiller legitime spørgsmål i det, der i forretningsordenen hedder en spørgetime, er simpelt hen ikke en statsminister værdigt.
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Men selv om fru Mona Juul ynder at fortælle historien om, at fru Mona Juul er helt ny i politik og ikke er underlagt de samme restriktioner og regler, som vi andre er, og i øvrigt også er, må jeg forstå, så rig, at fru Mona Juul kan forlade politik med det samme, så ved fru Mona Juul jo godt, at det er i finansloven, vi tilrettelægger vores økonomiske politik.
Man leder ikke et land på beslutningsforslag; man leder et land ved at tage ansvar.
Og der, hvor man tager ansvar i dansk politik, er ikke ved at have en råbekonkurrence.
Det er ved at gå ind til forhandlingsbordet og blive der og skabe de resultater.
Men politik skabes nu engang der, hvor politik skabes.
Det er ikke i Folketingssalen.
Det er slet ikke i aviserne.
Det er inde ved forhandlingsbordet.
Så hvis det her er så vigtigt, som fru Mona Juul siger, må fru Mona Juul jo blive ved bordet og kæmpe for de her mennesker, ikke bare i ord og retorik, men i rigtig handling.
Mona Juul (KF), 2024-11-05:
Vi har i Det Konservative Folkeparti fremsat et beslutningsforslag, der kommer senere på året.
Det er jo ved at være længe siden, at vi opdagede det her hul, som vi kalder det, i lovgivningen.
Jeg synes på en eller anden måde, at det er meget vigtigt, og at det faktisk taler ind i det, som statsministeren startede med at tale om, nemlig at vi er i en meget udfordret situation i verden.
Men hvad er det så, vi kæmper for?
Vi kæmper da for, at vores fællesskab kan tage sig sammen, hjælpe, give en krammer, sørge for, at når vi falder, er der nogen, der griber os, og sørge for, at vi alle sammen står der, når der sker noget, der er så skrækkeligt og så rædselsfuldt.
Det har da intet med nogle forhandlinger at gøre.
Det har da alt at gøre med, om vi vil finde de 1,5 mio. kr. og hjælpe de cirka ti familier om året, som står i en helt forfærdelig situation.
Det må statsministeren kunne svare på uden at skulle blande alt muligt andet ind i det.
Vil den her regering finde 1,5 mio. kr. og hjælpe de ti mennesker om året, der bl.a. er Maluna – ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Jeg kender af gode grunde ikke teknikken i al lovgivning i vores land.
Jeg ved, at det her er en gruppe mennesker, vi skal passe på, for de har passet på deres børn, og de har mistet dem.
Som jeg forstår det, er fru Mona Juul på vej væk fra de finanslovsforhandlinger og er mere optaget af et eller andet blåt sammenspil eller modspil – jeg ved ikke, hvad I har gang i i blå blok.
Men det er et eller andet parlamentarisk og sikkert også lidt drilleri af regeringen, som man er mere optaget af end at lave en finanslovsaftale.
Hvis det her er så vigtigt, som fru Mona Juul i dag siger det er, så synes jeg, at man skal blive ved bordet, og så synes jeg, at man skal gøre det til et af sine krav ved finanslovsforhandlingerne.
Så må vi se derinde, om ikke vi kan finde en løsning på det her.
Mona Juul (KF), 2024-11-05:
Så hører jeg faktisk statsministeren lægge sig fladt ned og sige, at vi kan finde de halvanden million kroner, for det tror jeg godt vi kan.
Der er masser af millioner kroner, vi kan finde, og lige præcis på det her område ville halvanden million kroner kunne hjælpe ca. ti familier om året.
Hører jeg, at statsministeren siger ja til det?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
For det første vil jeg sige som mor, at der ikke er noget mareridt, der er større end tanken om, at man skulle miste sit barn.
De her familier har min dybeste, dybeste sympati, og det gælder både i forbindelse med sygdomsforløbet og den forfærdelige situation, det er, når man mister et barn, og tiden efter man mister et barn.
De fleste kommer sig jo aldrig over tabet af et barn.
Vi afviser selvfølgelig ikke, at der kan findes en løsning på det her.
Jeg tænker, at de fleste gode arbejdsgivere vil finde en vej omkring det her, og er der noget lovgivningsmæssigt, synes jeg da, at vi skal kigge på det, og det kunne vi jo gøre i finanslovsforhandlingerne.
Så kommer man, og så går man sammen, og man skal vise noget blåt sammenhold.
Det sker jo ved bordet, fru Mona Juul.
Hvis nu De Konservative bliver ved forhandlingsbordet og siger, at noget af det vigtigste for dem er en sorgorlov, så er jeg sikker på, at vi kan finde en løsning på det.
Mona Juul (KF), 2024-11-05:
Tak for det.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi også i Det Konservative Folkeparti deler ambitionen om en ambitiøs grøn trepart, særlig i forhold til kvælstof.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Vores vandmiljø er akut truet, og det har vi brug for hjælp til.
Nogle andre, der også har akut brug for hjælp, er forældre, der har passet og mistet deres børn.
Tro og håb og rigelig med kærlighed er desværre ikke altid nok.
Nogle gange er livet bare så barsk og uretfærdigt, at man næsten ikke begriber det.
Jeg må sige, at da jeg forleden læste om Malunas hjerteskærende historie i Avisen Danmark, tog det mig, for Maluna opgav sit arbejde for at passe sit syge barn.
Hun gjorde, hvad enhver forælder ville gøre i samme situation, men desværre mistede hun sin søn Theo.
Men fordi Maluna valgte selv at passe og pleje sin søn, opfylder hun nu ikke det såkaldte beskæftigelseskrav, og dermed har hun ikke ret til sorgorlov.
Maluna er ikke alene.
Hvert år er der faktisk ca. ti familier, der mister et barn, og som ikke har mulighed for at holde sorgorlov, fordi de ikke lever op til det her beskæftigelseskrav, da de selv har passet og plejet deres døende barn og derfor naturligvis ikke har været på arbejde.
Da vi blev klar over i Det Konservative Folkeparti, at det var sådan, det stillede sig, stillede vi også nogle spørgsmål til ministeren, og vi har også siden fremsat forslag om at hjælpe de her familier til deres sorgorlov.
Prisen er halvanden million kroner om året, men regeringen har blankt afvist.
Derfor er mit spørgsmål helt simpelt: Hvorfor nægter regeringen at hjælpe de her stakkels familier?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Spørgeren kan være fuldstændig sikker på, at amerikanerne ikke er et sekund i tvivl om, hvor Danmark står, og det hænger måske sammen med flere ting.
Det kunne selvfølgelig hænge sammen med, at vi er det land, der ligger i front i vores opbakning til Ukraine.
Da andre tøvede, tøvede vi ikke, og hvis nogen begynder at vakle, vakler vi ikke.
Det kunne også være, fordi at jeg, modsat borgerlige forgængere i mit embede, der har skåret ned på dansk forsvar, har gjort det modsatte som statsminister – det modsatte!
Det handler om de to ting lagt sammen, og nok også – og ja, det vedkender jeg mig gerne – om, at jeg er ret hård på sikkerhedspolitikken.
For jeg vil ikke se Europa tabe, jeg vil ikke se Vesten tabe, og jeg vil ikke se demokratiet og friheden tabe, så der er ingen i USA, der er i tvivl om, hvor Danmark står.
Og så længe jeg er statsminister, kommer vi heller ikke i en situation, hvor nogen er i tvivl om Danmarks position.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-11-05:
Jeg ved jo ikke, om det nødvendigvis siger noget godt om regeringen, at den klarer det mindre amatøragtigt end Liberal Alliance, da vi var i regering.
Det er jo ikke noget, der nødvendigvis siger noget positivt om den her regering.
Jeg synes faktisk, det er alvorligt.
Når det kommer til sådan noget som positionen over for Kina, har statsministeren i det her svar og i tidligere svar og i de indledende ord i dag markeret en retning og en linje, som jeg i øvrigt er helt enig i, altså i forhold til Kina.
Det er en trussel, som vi har undervurderet i Europa.
Vi skal ikke være afhængige af kineserne.
Men det er nogle helt modsatrettede signaler, man får fra udenrigsministeren.
Amerikanerne skal da vide, hvad man kan regne med i forhold til Danmark.
Danskerne skal da vide, hvad man kan regne med i forhold til regeringen i al almindelighed.
Vi står netop i en kritisk tid, hvor vi formentlig ser ind i nogle øgede styrkemål fra NATO's side, som vi skal leve op til.
Og så har vi en udenrigsminister, der siger: Der er ikke råd til det hele på en gang.
Man kan så læse andre steder i medierne, at regeringen så overvejer en ny krigsskat for at imødegå de her udfordringer, og samtidig har man så også et regeringsgrundlag, hvor der er formuleret et skattestop, så lad os slutte af med det i dag: Kan statsministeren garantere, at det skattestop, der er formuleret i regeringsgrundlaget, vil blive respekteret i resten af valgperioden?
Mette Frederiksen (S), 2024-11-05:
Vorherre til hest eller bevares – eller hvad man nu må sige i Folketingssalen.
Liberal Alliance har været i regering én gang i Danmarkshistorien, og I kørte det fuldstændig i hegnet.
Så blev der truet med valg, og så blev der truet med det ene og det andet og det tredje.
I har været i regering én gang.
I kunne ikke stå distancen!
Er der politiske uenigheder mellem udenrigsministeren og mig?
Ja, selvfølgelig, og det har der været hele vores liv.
Er der nogen, der tror på, at de politiske uenigheder forsvinder, fordi man går i regering sammen?
Er vi uenige om tilbagetrækning og pension?
Ja, og det har udenrigsministeren og jeg været hele vores liv.
Betyder det, at vi ikke kan sidde i regering sammen?
Nej, det gør det ikke.
Vi skal nok håndtere de uenigheder, vi har, og vi skal nok drive Danmark fremad.
Men at stå – i en situation, hvor verden er så udfordret, og hvor alle de forkerte pile desværre vender mod Europa – og gøre nogle politiske uenigheder, som der, nuvel, er på nogle centrale områder, men som er håndterbare, til det, der er det altoverskyggende, er jo ikke en rigtig måde at lave politik på.
Det, man gør, når man er i regering og har modsatrettede interesser, er, at man sætter sig ned, og så finder man en løsning, som vi gjorde med den grønne trepart, som vi gjorde med et historisk lønløft, som ikke er set før i den offentlige sektor, og som vi har gjort med andre ting, som jeg kunne fortsætte med at tale om derudad.
Og det har vi i øvrigt tænkt os at blive ved med at gøre.
Alex Vanopslagh (LA), 2024-11-05:
Netop i en kritisk tid, hvor man har brug for en handlekraftig regering, ville det da være bekymrende, hvis gassen er gået af regeringens ballon.
Netop i disse kritiske tider er det da vigtigt, at man ved, hvad det er for en retning, og hvad det er for en politik, regeringen står for.
Og der synes jeg, at vi igen og igen ser, at statsministeren og udenrigsministeren har vidt forskellige meldinger, også på de store udenrigspolitiske spørgsmål.
Hvis man ringer til udenrigsministeren, får man i forhold til Kina indtryk af, at det vigtigste er, at vi indgår og dyrker strategiske partnerskaber.
Ringer man til statsministeren, får man en anden sang, nemlig at vi skal have en skærpet og måske mere kritisk linje over for det kinesiske styre.
Hvis man ringer til udenrigsministeren, er der ikke råd til alle de ønsker, der er i regeringen i forhold til at sikre danskernes sikkerhed og opruste forsvaret; det er lidt en anden sang, man får fra statsministeren.
Dertil kan man så lægge, at der er uenigheder i forhold til danskernes pensionsalder og hvordan man skal bruge fremtidens råderum.
Så undskyld mig, men netop fordi, vi er i en kritisk tid, er det da vigtigt at vide, hvem det er, man skal ringe til, hvis man vil vide, hvad regeringen mener.
Er det statsministeren, eller er det udenrigsministeren?
For det er jo med jævne mellemrum, at der er nogle åbenlyse uenigheder mellem statsministeren og udenrigsministeren.
Mattias Tesfaye (S), 2024-11-06:
Det er rigtigt, at i det udspil, vi har fremlagt omkring en erhvervs- og professionsrettet gymnasieuddannelse, gentager vi noget, der står i vores regeringsgrundlag, nemlig at vi fortsat mener, der er en udfordring, som skal håndteres, og den er ikke forsvundet, bare fordi man opfinder en ny gymnasieuddannelse.
Vi er optagede af, at flest mulige unge får mulighed for at få deres førsteprioritet opfyldt.
Det synes vi faktisk det eksisterende i høj grad er lykkedes med, men der er enkelte udfordringer, der bl.a. er knyttet til nogle af de områder, hvor der er mange elever med ikkevestlig baggrund.
Helena Artmann Andresen (LA), 2024-11-06:
Hvorfor målretter man så ikke det sociale taxameter noget mere i stedet for at ville lave flere kriterier ved fordeling?
Og er det gymnasiernes opgave at løse integrationsproblemerne?
Mattias Tesfaye (S), 2024-11-06:
I den finanslov, der er fremlagt nu, har vi faktisk lavet et nyt socialt taxameter.
Der er afsat ekstra økonomi til, at de gymnasier, der har mange elever, som er frafaldstruede, får ekstra økonomi, ligesom der er afsat ekstra økonomi til de seks gymnasier, som nu er fem gymnasier, som et enkelt år ikke kunne optage en ny første g-årgang, netop med henblik på at give dem nogle nye muligheder for at udbyde noget nyt, der kan tiltrække nogle nye elever.
Så jeg synes faktisk i høj grad, at vi går i retning af det, Liberal Alliance her også argumenterer for, nemlig give dem mulighed for en ny start.
Helena Artmann Andresen (LA), 2024-11-06:
Jeg tror bare, at det, jeg ikke helt forstår, er, at målet for den her historiske midterregering, som ministeren er en del af, ikke er at gå efter, at historisk mange unge skal få deres førsteprioritet, men at de i stedet for skriver i regeringsgrundlaget og i gymnasieudspillet, at der skal fordeles, så man får en balanceret elevsammensætning.
Hvorfor ikke have et mål om, at flest mulige elever skal få deres førsteprioritet, når vi ved, at det er det allervigtigste for de unge mennesker?
Mattias Tesfaye (S), 2024-11-06:
Det er også et vigtigt mål, men der er jo f.eks. nogle gymnasier her i den her by, som vi står i nu, hvor der er mange flere, der søger det, end der rent fysisk er plads til.
Så jeg synes jo, det er fair nok at diskutere, efter hvilke kriterier gymnasiepladserne så skal fordeles, og lige nu fordeler vi efter, hvem der bor tættest på gymnasiet.
Det synes jeg giver god mening, men der kan også være andre steder i landet, hvor der er nogle helt specifikke udfordringer, der f.eks. kunne gøre, at vi får en elevsammensætning, som giver sociale, pædagogiske udfordringer, og som kan risikere at sænke niveauet af den undervisning, der kan gennemføres på gymnasiet.
Helena Artmann Andresen (LA), 2024-11-06:
Mener ministeren, at det bare er ærgerligt for eleverne på de gymnasier, der berøres af det såkaldte justerede undervisningstaxameter, hvis justeringen fører til faglig ensretning, forringelse af naturvidenskabelige og sproglige fag og lukning af mindre studieretninger som græsk og latin, kreative fag eller naturvidenskab på højt niveau?
Mattias Tesfaye (S), 2024-11-06:
Lad mig starte med at sige, at der aldrig er noget, der bare er ærgerligt, og jeg synes heller ikke, at man skal lukke alle mulige studieretninger.
Derfor er jeg også glad for at kunne uddybe det og måske også et par af misforståelserne omkring taxameterjusteringerne.
Vi ønsker med forslaget at understøtte skoler i landdistrikterne, skabe en bedre social balance i taxametersystemet og sikre nogle mere ens rammevilkår.
Vi foreslår bl.a. det, vi kalder et knæktaxameter.
Det betyder, at store gymnasier med over 700 årselever får reduceret deres undervisningstaxameter.
Det gør vi for at kunne omfordele de penge fra de her store skoler til nogle mindre skoler, der typisk vil ligge i landdistrikterne.
Men det er også, fordi vi kan se, at de store skoler har nogle stordriftsfordele, som de små skoler ikke har.
Regeringen straffer derfor ikke de store skoler med knæktaksten, fordi de er populære; det er ikke det, som øvelsen handler om.
For os handler det om at komme lidt op i helikopteren og se på de mere brede økonomiske bevægelser i den taxameterreform, vi har lagt frem.
Vi sparer ikke på uddannelse.
Vi omfordeler pengene på en ny måde, som vi synes er mere retfærdig, for at sikre mere ens vilkår på tværs af landet.
Spørgeren er også bekymret for, at de naturvidenskabelige fag bliver forringet.
Det er rigtigt, at regeringen bl.a. foreslår at afskaffe et tillægstaxameter, som kun de almene gymnasier får for deres særlige fag på A-niveau, som primært er naturvidenskabelige.
Igen er der to årsager: Vi har haft et økonomisk hensyn og et ønske om omfordeling, og så har vi også et politisk ønske om at udligne nogle historiske forskelle og skabe mere klarhed omkring tilskudsvilkårene på tværs af ungdomsuddannelserne.
Jeg håber og tror på, at gymnasierektorerne fortsat vil prioritere de naturvidenskabelige fag.
De plejer at være gode til at holde den faglige fane højt.
Og det er helt fair at være bekymret for de store skoler eller for de naturvidenskabelige fag, men som minister kan jeg ikke diktere eller forudsige de præcise konsekvenser af tiltagene; i sidste ende er det nogle beslutninger, der bliver truffet lokalt.
Skolerne er nemlig selvejende institutioner, der får et samlet statstilskud, og så disponerer ledelsen selv over anvendelsen af det tilskud.