runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Der er den her diskussion om, hvornår et land er sikkert at rejse til.
Her taler vi jo om flygtninge, der har et generelt beskyttelsesbehov; individuelt forfulgte er en anden sag.
Der er vel to muligheder.
Enten gør vi det til et politisk spørgsmål, eller også gør vi det, vi har tradition for i Danmark, nemlig at det er myndigheder, der på baggrund af deres arbejde vurderer det.
Jeg har godt nok svært ved at forestille mig en situation, hvor det skulle være fornuftigt, at det skulle være op til politikere at sidde og vurdere, om lande er sikre eller usikre.
Jeg vil ikke anbefale det.
Jeg vil heller ikke anbefale, at vi begynder at basere dansk udlændingepolitik på enkeltsager, uanset hvilken sympati man måtte have for konkrete rigtige mennesker i konkrete rigtige situationer.
Udlændingepolitikken bliver i mine øjne nødt til at ligge fast, så alle ved, hvad man har at forholde sig til, og det er velkendt, at hvis man kun har et midlertidigt beskyttelsesbehov, så beskyttes man også kun midlertidigt i Danmark, og så skal man rejse tilbage, hvilket i øvrigt giver en mulighed for – hvis vi ønsker at benytte den – at vi så kan hjælpe flygtninge, der har et rigtigt beskyttelsesbehov på det tidspunkt, de måtte have det.
Torsten Gejl (ALT), 2021-04-27:
Vi har det spørgsmål fra vores medlemmer, som vi jo stiller hver gang.
Det er fra Signe Irminger.
Min syriske familie kom til Danmark i 2014.
De ankom med ganske få ejendele i slidte kufferterer.
De ankom med fysiske ar, efter at en bombe ramte tæt ved deres bil undervejs på flugten.
De fulgte intensivt med i nyhedsstrømmen fra Syrien, og de spurgte mig igen og igen, hvorfor ingen gjorde noget; hvorfor ingen greb ind, hvorfor Assad ikke blev stoppet.
Hvor var EU?
De mistede familiemedlemmer, og dem, som de fortsat havde kontakt med, levede uden strøm, lægehjælp og i perioder uden tilgang til rindende vand.
Og bomberne faldt med kortere og kortere mellemrum.
Mens Assads hær trak et blodigt spor efter sig nordpå, var de vidne til, at EU's aftale med Tyrkiet forhindrede civile i at krydse Syriens nordlige grænse.
Nu, mens de fortsat modtager daglige beskeder om død, diktatur og tortur, begynder den danske regering at sende syriske flygtninge tilbage til Syrien.
Hvad skal jeg svare, når de spørger, hvordan det kan lade sig gøre?
Sådan spørger vores medlem statsministeren.
Og det er ikke en personhistorie.
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Men det er jo en personlig historie, som gør indtryk, altså hvad den familie måtte have oplevet.
Det tror jeg gør ondt på os alle sammen.
Det er jo det, der kendetegner mange flygtninges situation på hele jordkloden, nemlig meget, meget ustabile, nogle steder voldelige og farlige omstændigheder og forhold, hvorfor vi jo skal hjælpe de mennesker, der har et beskyttelsesbehov, der hvor de måtte have behov for hjælpen.
Mit svar er jo, som jeg allerede har givet det før, at det ikke er en politisk beslutning i Danmark, hvilke lande der vurderes til at være det ene eller det andet.
Det er myndighederne, og det er i øvrigt en institution, som har fungeret igennem ganske mange år.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2021-04-27:
Nogle gange skal man stole mere på virkeligheden end det skrevne ord.
Jeg synes ikke, vi er helt i mål med det her lovforslag.
Vi har haft en deputation fra BL – Danmarks Almene Boliger, som har illustreret, at der er mange problemer i at gennemføre solceller i boligforeninger.
Jeg synes, der er grund til at tage det her tilbage i udvalget og prøve en sidste gang – og jeg er glad for, at ministeren er til stede – at se på, om man kan svare på de spørgsmål, jeg har sendt ind i går, så vi kan få justeret lidt på lovforslaget her, sådan at man ikke lægger hindringer i vejen for den folkelige deltagelse, som bl.a. her er funderet i et VE-direktiv, men som jo i dansk historie er baseret på et folkeligt engagement over mange år.
Så det er sådan set min intention med at tage det her tilbage i udvalget, og så håber jeg, der kommer noget ud af det, som er lidt bedre.
Jeg kan se, at ministeren sidder og nikker, så jeg er optimist indtil videre.
Jan E. Jørgensen (V), 2021-04-27:
Tak for det, og tak for ordet.
Det lovforslag, vi i dag skal behandle, har bl.a. til formål at implementere EU-direktivet om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten – også kaldet whistleblowerdirektivet – i dansk ret.
Og ligesom med alle andre EU-direktiver er det op til hvert enkelt medlemsland selv at lave love for, hvordan det overordnede mål i direktivet skal opnås.
Her går regeringen så lidt længere, end hvad der er omfattet af direktivet, idet regeringen foreslår, at lovforslaget også skal gælde indberetninger, som vedrører alvorlige overtrædelser af dansk ret samt øvrige alvorlige forhold.
Og regeringen foreslår desuden, at der skal etableres interne whistleblowerordninger hos arbejdsgivere i den offentlige og private sektor med mere end 50 ansatte, og som supplement til de interne whistleblowerordninger foreslår regeringen, at der skal etableres en ekstern whistleblowerordning i Datatilsynet.
I Venstre mener vi som udgangspunkt, at EU-direktiver bør minimumimplementeres, men vi er villige til at tilsidesætte vores princip i denne sag, da vi er af den overbevisning, at whistleblowerordninger vil kunne være med til at sikre en mere transparent og tillidsvækkende virksomhedskultur i både den private og offentlige sektor.
Det er i offentlighedens interesse, at kritisable og ulovlige forhold på arbejdspladserne kommer frem i lyset, og det skal derfor være trygt at være whistleblower.
Tænk bare på alle de sager gennem tiderne, som måske kunne være taget i opløbet eller endda helt undgået.
Og vi må formode, at whistleblowerordninger også kan have en præventiv effekt.
Så vi kan som udgangspunkt støtte lovforslaget, men vil gerne under udvalgsbehandlingen nærmere have redegjort for de administrative og økonomiske konsekvenser, ikke mindst for det private erhvervsliv, og om der er mulighed for eventuelt at kompensere eller andet, ligesom vi skal have set på, om den afgrænsning, der er, er ramt sådan lige i skabet.
Men som udgangspunkt forholder vi os positive til lovforslaget.
Peter Skaarup (DF), 2021-04-27:
Tak for det.
I Dansk Folkeparti er vi forholdsvis positive over for det her forslag.
Det er også godt nok, at man kan lade offentlige myndigheder redegøre en gang om året for indberetninger til myndigheden.
Det er vigtigt, at den slags ordninger netop skaber mulighed for, at man, hvis man har noget på hjerte, og hvis der er noget, der ikke spiller, så også har et sted at gå hen som medarbejder.
Noget af det, vi må kigge på under udvalgsbehandlingen, er så, om man har sat det det helt rigtige sted, altså i forhold til arbejdsgivere med 50 medarbejdere,
er det lige der, det skal sættes, eller bør det være et andet sted?
Så er der en anden ting, som selvfølgelig har vakt debat i forhold til det her forslag, også da der blev spillet ud i november måned, og det var og er jo: Er det sådan, at man skal bibeholde interne ordninger, eller bør der være nogen udefra, der har mulighed for at kigge de her ordninger i kortene?
I forhold til de indberetninger, der så kommer, bør der så være nogen, uafhængige af den pågældende myndighed, der kigger i dem?
Det er et vigtigt spørgsmål, som vi må drøfte nærmere; om vi mener, man har ramt det rigtigt fra regeringens side.
Så er vi lidt skeptiske over for Datatilsynet som den eneste eksterne myndighed.
Bør der være andre inde over end bare lige Datatilsynet?
Har Datatilsynet den tilstrækkelige faglige indsigt?
Det må vi også undersøge under udvalgsbehandlingen.
Det er jo ofte komplicerede ting omkring miljølovgivning, kriminalitet, økonomisk kriminalitet og meget andet.
Og har Datatilsynet egentlig fuldstændig styr på det?
Det kan man sætte nogle spørgsmålstegn ved.
Vi håber, at de her ordninger bliver brugt, og på den måde er det et fornuftigt tiltag.
De er kommet for at blive, og vi skal også hele tiden se på, om de er stærke nok i forhold til det, som vi gerne vil have ordningerne til at ramme.
Så er det klart, at noget af det, som har været omdiskuteret, når vi nu taler om myndigheders behandling, jo er offentlighed, og det er ytringsfrihed.
Og der er det klart, at vi da gerne havde set, at regeringen havde brugt lejligheden til at forholde sig mere klart til det.
Vi har jo stadig væk en offentlighedslov, som er meget lukket.
Det er et selvstændigt problem.
Så har vi noget i forhold til ytringsfrihed blandt de ansatte, hvor det er et tilbagevendende fænomen, at man ikke i alle tilfælde tør ytre sig som offentligt ansat.
Det er mere et led i den offentlige debat, og der håber vi på, at regeringen spiller ud på et tidspunkt på de her områder.
Jeg ved, at vi skal behandle et beslutningsforslag på det her område fra SF på et senere tidspunkt, her i maj måned.
Det kommer til at være forløberen for det.
Så det er vigtigt, at vi får selvstændig lovgivning på sådan nogle områder.
Men alt i alt er vi positive over for forslaget, og vi vil under udvalgsbehandlingen positivt drøfte, hvilke forbedringer der er brug for.
Og er de ordninger, man har lagt ind her, stærke nok til at beskytte medarbejderne i hver enkelt situation?
Alex Vanopslagh (LA), 2021-04-27:
Altså, det er jo ikke mig, der synes, at man ikke kan tænke frit og innovativt og bryde rammerne i det offentlige.
Det er jo på grund af den dyne af bureaukrati, der er, og de begrænsninger, der er.
Du kan ikke komme som privat iværksætter og sige, at nu vil jeg starte noget nyt velfærd, inden for det offentlige.
Du kan ikke gøre tingene på en ny måde.
Det kan du lettere, hvis du har en privat børnehave eller et privat bosted eller en friskole, og jeg hører statsministeren sige, at det er godt for Danmark som velfærdssamfund.
Der, hvor jeg selvfølgelig undrer mig, og jeg tænker, statsministeren har gættet, hvor jeg gerne vil hen med snakken, er jo, at man fra regeringens side har et ønske om at tage penge fra friskolerne, at man har et ønske om at forbyde private bosteder og forbyde privat velfærd inden for de sociale tilbud, og at man har et ønske om at forbyde de private børnehaver.
Man vil forbyde danskerne på nogle områder at fravælge det offentlige og tilvælge det private, og man vil forbyde iværksætterildsjæle at udleve deres drøm om at kunne tjene penge på at drage omsorg for børn gennem en virksomhed.
Der vil jeg egentlig bare høre, hvad det egentlig er, man ikke kan lide ved de private velfærdsudbydere, for det skyldes vel ikke, at der er for meget spiritus på bordet, når man har de her forhandlinger.
Der er nogle ting, man godt kan lide; det har vi fået slået fast.
Hvad er det, man ikke kan lide, siden man vil gå den her forbudsvej?
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Det er jo sådan set rigtigt, at hvis man kigger tilbage på vores historie, er danmarkshistorien fyldt med velfærd, og det startede faktisk også meget tidligere som et mere kollektivt gode i vores samfund end i så mange andre.
Jeg vil nu mene, at det er med K.K. Steinckes socialreform fra 1930'erne, som jo i øvrigt indgås, skal vi lige have med, den dag, hvor Hitler kommer til i Tyskland – den dag.
Vi taler ikke om den uge eller den måned eller det år, men den dag sætter danske politikere sig sammen med spiritus på bordet hjemme i Thorvald Staunings lejlighed og laver Kanslergadeforliget.
Det er det, der efterfølgende bliver kimen til K.K Steinckes socialreform.
Det er et meget, meget stærkt stykke dansk politisk historie.
Det, som K.K. Steinckes socialreform gør som det primære, er jo, at den flytter fokus fra, at man går hen og beder om noget med hatten i hånden og er underlagt andres luner, til, at man opnår rettigheder, fordi man er borger i det danske samfund.
Den tanke kan jeg godt lide.
Når det er sagt, skal alt ikke være ens, og vi har i Danmark en tradition for at have selvejende institutioner, friskoler og andre, og det er en meget, meget vigtig del af det, kan man sige, samlede velfærdstilbud.
Det, jeg ikke så godt kan lide fra det indledende spørgsmål, hvor jeg synes der blev sagt mange gode ting, er, at hvis man skal tænke nyt, kreativt og frit, så skal det være privat.
Hvorfor egentlig?
Jeg tror i øvrigt, der er masser af offentligt ansatte, der oplever, at de gør det her hver eneste dag og yder en meget, meget stor indsats for børn, ældre og andre.
Men det at tænke nyt, kreativt og frit skal gå på tværs af offentligt og privat, gerne i et samarbejde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-04-27:
Men sagen var jo, at vi tog i Dansk Folkeparti sammen med nogle andre partier herinde et ansvar.
Vi tog jo et ansvar før valget i 2019, og vi tog også diskussionen med lokalbefolkningen i forhold til projektet med øen Lindholm.
Socialdemokratiet fedtspillede på det her punkt, for Socialdemokratiet sagde, at lige præcis den ø skulle det ikke blive.
Så man talte områdes beboeres sag, men man talte også til midtjyderne ovre ved Kærshovedgård, for man sagde, at det heller ikke skulle ligge dér.
Og det er jo det, der i virkeligheden er forskellen her, nemlig at vi angav et forslag til en løsning, hvor det i hvert fald var mere træls for de mennesker at opholde sig på en ø og skulle gebærde sig væk derfra end at kunne klippe et hul i noget hegn omkring Kærshovedgård og så stikke ud og lave kriminalitet.
Socialdemokratiet har siden november 2018 fedtspillet omkring den her sag og har nægtet at komme med et forslag til en løsning.
Og som jeg siger, var det jo i det her udspil, som man kom med i 2018, ikke bare et spørgsmål om et nyt udrejsecenter.
Det var jo også, at man ville sikre, at borgere og butikker nær området kunne søge om støtte til at etablere sikkerhedsforanstaltninger.
Det var, at man skulle kompensere folk for lavere huspriser.
Der er jo intet af dét, som Socialdemokratiet har foreslået siden valget, som er sket; det er, som om man siden valget bare er gået i hi på det her område – og man kommer kun tilbage til det, når vi andre rejser spørgsmålet.
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Arh, at beskylde os for at være gået i hi er nok lige i overkanten, eftersom vi har haft ansvaret for den største krise siden anden verdenskrig.
Så der er ikke noget, der handler om at gå i krig, men der er en opgave her, der skal løses.
Jeg er nu ikke helt sikker på, at hr. Kristian Thulesen Dahl har ret, for det kom jo også frem hen ad vejen i forhold til Lindholm, at der ville være en færge, som ville sejle frem og tilbage, og som så kunne transportere de borgere.
Og dem, der begår kriminalitet ét sted i Danmark – lur mig, om de ikke også gør det andet sted.
Det er jo det, der er udfordringen; der er jo mennesker, vi helst vil være foruden; det er jo mennesker, som bliver bedt om at udrejse af landet, men som ikke gør det, og som vi derfor er tvunget til at have på et udrejsecenter.
Så jeg tror, at det dér billede, man forsøger at tegne, af, at der ikke havde været problemer på hverken på Møn, i Vordingborg, i Kalvehave alle andre steder på Sydsjælland, tror jeg ikke ville have været konsekvensen.
Hvad angår det konkrete udspil, kommer vi som sagt med noget her inden sommerferien.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2021-04-27:
Forleden sad jeg og kiggede i TrygFondens tryghedsmåling.
Når de spørger danskerne, hvad der bekymrer dem, er fremtidens velfærd i toptre.
Det forstår jeg godt.
For selv om statsministerens Socialdemokrati og SF, Enhedslisten og Det Radikale Venstre er begyndt at vende skuden, er der stadig væk store huller i vores sikkerhedsnet – alvorlige huller – efter mange år med borgerligt styre.
Og et af de huller, der lige så stille udvikler sig i øjeblikket, er dagpengene.
Dagpengeperioden er blevet forkortet, dagpengene er mindre værd.
I virkeligheden bør vi kigge nærmere på, om det sikkerhedsnet ikke er blevet for slidt.
Vi er i gang med det mange steder – det anerkender jeg – men det her handler helt lavpraktisk om den basale tryghed for almindelige lønmodtagere i deres daglige arbejde, ikke kun når de bliver arbejdsløse, men også usikkerheden ved, at de en dag kan risikere at miste deres arbejde.
Kan deres familie blive ved med at leve det sted, de gør?
Kan de blive i de forhold, de er i?
Og der vil jeg egentlig gerne spørge statsministeren lidt mere bredt, ikke bare sådan meget præcist i kroner og øre, men mere bredt, om ikke også det bør være en rød regerings opgave at få trygheden tilbage og få kigget på det sociale sikkerhedsnet og derved også styrke dagpengene.
Jeg er ikke uenig med statsministeren i forhold til krisehåndteringen under coronaen.
Så der er forskellige måder at løse en krise på, og jeg synes, det her har været den kloge måde at løse den på, og den har også sørget for, at folk ikke har mistet deres arbejde, og man har så også holdt hånden under dem, der har mistet deres arbejde.
Ingen tvivl om det.
Men vi står stadig væk med en udfordring i forhold til vores dagpengesystem, for lige nu ser vi i virkeligheden en tredjedel vælge private arbejdsløshedsforsikringer, fordi de ikke føler, at det nuværende dagpengesystem er robust nok.
Det er jo ikke det samme, som at man ikke får dagpenge, men eftersom lønudviklingen i det her land er steget, samtidig med at velstanden generelt er steget, mens dagpengene jo ikke på samme måde er steget, føler folk jo, at værdien af dem er mindre, og det er jo ikke bare en følelse, det er også helt reelt.
Det er i virkeligheden det, tryghedsmålingen også viser, for de føler sig utrygge, og derfor synes jeg jo, at det er væsentligt også at kigge på det sociale sikkerhedsnet, ikke kun for den enkelte, men i virkeligheden for hele vores arbejdsmarkedsmodel.
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Jeg indgår altid gerne i en diskussion om dagpengesystemet.
Det er ikke det, der ligger først på vores prioriteringsliste.
Når vi kigger ind i de investeringer, vi gerne vil lave nu, handler det mere om at vækste, så vi får skabt nogle flere arbejdspladser, så flere kommer i arbejde og kan fastholde deres arbejde.
Men det, meget tyder på lige nu, og det kan jo vise sig at gå hen og blive en meget, meget særlig, unik situation for Danmark, er, at mange af vores store industrivirksomheder, Produktionsdanmark, der, hvor man eksempelvis laver grøn omstilling, ikke har været lukket ned på noget tidspunkt og heller ikke kommer til at blive det.
De har kunnet fortsætte deres produktion, og de har ikke fyret ret mange medarbejdere – i øvrigt modsat finanskrisen, hvor der røg mange medarbejdere – og det betyder nu, hvor verden begynder at åbne sig, at danske virksomheder kan accelerere, for de skal ikke ud at ansætte medarbejdere, for de har deres gode gamle medarbejdere, der har alle kompetencerne.
Så vi er snublende nær ved, at vi – tror jeg – vil kunne se i Danmark, at vi ikke alene har ført den bedste krisepolitik for lønmodtagere, men at vi også har ført den bedste krisepolitik for erhvervslivet, som man kan i en krise.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2021-04-27:
Nå, det var så dagpengene.
Jeg er sådan set enig i det, statsministeren siger, men jeg synes jo, at det stadig væk er væsentligt at lytte til det, når danskerne siger, at de er utrygge ved det, og at vi også kigger ind i en løsning på det.
Vi vil i hvert fald holde området varmt, og jeg tror ikke, vi er de eneste, der vil være opmærksomme på det.
Men et andet element, når man kigger på den her tryghedsmåling, er klimaet.
Det ryger også i toptre, og der må man jo sige, at vi, altså regeringen og støttepartierne, endnu en gang har sat den rigtige kurs, heldigvis sammen med et bredt flertal i Folketinget med målsætningen på 70 pct., men der er et område, vi stadig væk halter på, og det er nemlig landbruget og klimaet, hvor vi jo ikke er i mål, vi er end ikke kommet i gang med reelle forhandlinger om, hvor ambitiøse vi skal være.
Og der er det jo tankevækkende, at det, vi ser i industrien, og det, vi ser blandt borgere og bilejere og alle mulige andre, er, at der betales afgifter, og at der bliver leveret, mens landbruget i modsætning til det ikke gør det.
Og jeg vil egentlig spørge statsministeren, om statsministeren også er enig i, at landbruget selvfølgelig også skal levere deres del, også når det gælder CO 2 -afgifter.
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Det korte svar er: Ja, vi når ikke en 70-procentsmålsætning som samfund, uden at alle giver et vægtigt og væsentligt bidrag, og det gælder selvfølgelig også dansk landbrug, hvor vi jo forventer forhandlingerne går i gang i løbet af ganske få dage.
Jeg gør i øvrigt stilfærdigt, kan man sige, opmærksom på, at når man gør regnebrættet op i dag, har vi altså nu truffet beslutninger svarende til, at vi i 2030 har reduceret med 55 pct.
Det er målsætningen for hele EU, og det er vi i mål med, det er vi lykkedes med, de beslutninger er truffet.
Det vil sige, at vi allerede ligger der nu, hvor alle de andre drømmer om at nå hen, og vi har så muligheden for at nå endnu længere i fællesskab, og det bør vi gøre.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2021-04-27:
Tak for det.
Midlertidighed for flygtninge.
Det giver mening.
Når der er sikkert i et land, er Radikale Venstre med på at sige til flygtninge, at så skal de vende tilbage.
Men jeg vil også være ærlig og sige, at jeg begræder, at vi i Radikale Venstre var så naive, at vi ikke forudså, at Socialdemokratiet er ligeglad med FN, med grundlæggende rettigheder og med at skille familier ad, sende unge kvinder alene tilbage til diktatoren Assads styre i Syrien.
Og jeg begræder, at vi var så naive, at vi ikke kunne forestille os et dansk Socialdemokrati, der kunne stå i spidsen for en politik og en regering, hvor Danmark nu – som det eneste land, på nær Orbans Ungarn – ser Syrien som et sikkert land.
Der er ingen andre lande, der sender syrere tilbage med tvang, for de risikerer at blive anholdt, tortureret og forfulgt.
Det synes jeg ikke bare er meningsløst, men hjerteløst.
Og jeg begræder, at en sygeplejestuderende som Faiza på 25 år skal skilles fra sin familie.
For hendes far er efterlyst i Syrien.
Han kan ikke sendes tilbage, så bliver han forfulgt.
Og hun er som den eneste i familien udvist til Syrien og vil skulle tilbage, alene, som ung kvinde, og hun frygter selvfølgelig at blive anholdt af Assads styre.
Derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Hvis der sker Faiza på 25 noget, alene i Syrien, vil statsministeren så føle et medansvar?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2021-04-27:
Tak for det, formand, og tak til statsministeren.
Jeg vil starte et lidt andet sted.
Der bliver ikke lempet i udlændingepolitikken, og ydelserne bliver ikke hævet – der bliver ikke lempet i udlændingepolitikken, og ydelserne bliver ikke hævet.
Det var en sådan relativt bombastisk udtalelse, et ret klart citat, og det er selvfølgelig et citat fra statsministeren, fra før vi havde et folketingsvalg sidst.
I sidste uge vedtog regeringen så med hjælp fra sine støttepartier endnu en gang at give 2.000 kr. skattefrit hver måned til arbejdsløse indvandrere.
Det er en lempelse af udlændingepolitikken.
Det er en hævelse af ydelserne.
Hvorfor står regeringen ikke ved det, man sagde før valget?
Mette Frederiksen (S), 2021-04-27:
Jeg er som socialdemokrat af den helt afgørende overbevisning, at folk skal arbejde.
Og det at have et arbejde har en værdi i sig selv, og man skal gøre alt, hvad man overhovedet kan som samfundsborger, for at kunne forsørge sig selv og sin familie.
Og en af de største og mest alvorlige fejl, der er begået i integrationspolitikken i Danmark, er jo accepten af, at alle ikke er blevet bedt om at bidrage til det her samfund, når de er kommet hertil.
Derfor er det fortsat vores overbevisning, at ydelserne i Danmark ikke skal sættes op.
Vi har nogle udfordringer omkring børnefattigdom, som jeg mener vi bliver nødt til at være åbne og ærlige om, og det er så forsøgt håndteret i samarbejde med nogle af Folketingets partier i form af en midlertidig hævelse af børnechecken.
Men når det gælder ydelserne i det hele taget, vil det ikke være vores anbefaling, at de generelt skal sættes op.
Derimod vil det være vores meget klare anbefaling, at de mennesker, der af forskellige årsager ikke opnår en tilknytning til arbejdsmarkedet hurtigt, i fremtiden skal bidrage med en 37-timersarbejdspligt for overhovedet at kunne modtage en ydelse i Danmark.