runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Det er en lidt ejendommelig debat og også lidt en afsporing af den debat, vi egentlig har i dag.
Det kan omvendt undre mig, at man ikke også i Borgernes Parti vil støtte de unge mennesker, som står i en situation, hvor de netop er bange for de repressalier, det vil medføre, hvis de bliver gravide.
De kan stå en situation, hvor det kan være enormt svært at tage den diskussion.
Der sikrer vi jo netop med det her lovforslag, som ministeren også var inde på, at man ikke efterfølgende kan få aktindsigt i den unges journal.
Lars Boje Mathiesen (BP), 2025-04-24:
De muligheder er der jo allerede i dag i den nuværende lovgivning.
Eller det er staten, kan vi sige, for det er jo staten, der begrænser det unge menneske og siger: Det må du ikke.
Nu står man og siger, at staten ikke må begrænse, kan man sige, de unge mennesker i retten til at få en abort, for det gælder deres egen personlige krop.
Så jeg kan ikke forstå, at man så ikke er villig til at rulle nogle andre ting tilbage, hvor man har travlt med at lave forbud.
Og hvis det her er en ny erkendelse, synes jeg også, at man skulle kigge på de andre lovgivninger.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Jeg synes, det er rigtig vigtigt, og Socialdemokratiet synes, det er rigtig vigtigt, at de unge, vi taler om her, altså de 15-17-årige, inddrager deres forældre, og det vil langt de fleste også gøre.
Men der vil være tilfælde, og det er også det, vi hører ministeren sige, hvor det ikke er muligt, og der vil vi gerne være på de unges side.
Det flugter i øvrigt også med den måde, som vi i øvrigt har indrettet vores sundhedslovgivning på.
Når vi taler om unge mennesker, skal de have retten til at bestemme over deres egen krop og altså ikke ligge under for det, hvis der er en familiestruktur, som det ikke kan lade sig gøre i.
Lars Boje Mathiesen (BP), 2025-04-24:
Socialdemokratiet vil nu give børn ret til at få en abort, uden at deres forældre er vidende om det.
Det rejser jo nogle spørgsmål, for det handler om retten til at træffe beslutninger om ting, der påvirker egen krop.
Det er det, jeg hører som argumentet.
Det er ikke for at trivialisere spørgsmålet, overhovedet ikke, men det er for at komme tættere ind på, hvad det er for nogle overvejelser, der gør, at børn godt må bestemme over deres egen krop, når det gælder abort og liv og død, uden at forældrene inddrages, men når det kommer til, om de må drikke portvin eller noget andet, så må de ikke det.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Tak for det.
Da vi i Danmark i 1973 indførte retten til fri abort, var det et markant fremskridt for kvinders rettigheder.
Det var ikke en kamp, der blev vundet uden modstand, men det var en sejr for frihed, for ansvar og for retten til at bestemme over egen krop.
I dag, mere end 50 år senere,
tager vi næste skridt i den samme kamp.
Vi gør det ovenikøbet med et bredt flertal.
Vi gør det, fordi virkeligheden har ændret sig, fordi teknologien har ændret sig, og fordi kvinder stadig skal have ret til at vælge på et oplyst og trygt grundlag.
Med det her forslag hæver vi abortgrænsen fra 12 til 18 uger.
Det giver mening, både sundhedsfagligt og menneskeligt.
Der er ingen sundhedsfaglig begrundelse for, at netop uge 12 skulle være en magisk grænse.
Og mange kvinder, som vi også lige har hørt, får først vigtig informationer om fosterets tilstand efter uge 12.
Derfor skal de også have tid til at reagere uden at skulle igennem lange bureaukratiske processer, hvor andre bestemmer over deres krop.
Vi gør det i en tid, hvor vi ser rettigheder blive rullet tilbage andre steder – i USA, i Polen og i andre lande, hvor kvinders rettigheder indskrænkes i ideologiens eller religionens navn.
Her i Danmark går vi den modsatte vej.
Vi udvider rettigheder, vi styrker friheden, og vi gør det med respekt for kvinders evne til at træffe egne beslutninger.
Jeg må sige, at det undrer mig, og det ærgrer mig – vi har også lige hørt det i debatten – at et parti som Liberal Alliance, der ellers taler så meget om individuel frihed og ansvar ikke støtter det her forslag.
Citat slut.
Den sammenligning er ikke bare absurd, den er også en forfladigelse af en svær personlig og dybt alvorlig beslutning, som mange kvinder står i.
For det her handler om kvinder, der står i nogle af de sværeste situationer, man kan forestille sig, og som har brug for støtte – ikke fordømmelse, men forståelse, og ikke forenklinger.
Måske LA's mantra i virkeligheden skal omskrives lidt: Du kan godt, bare ikke, hvis du er kvinde og ønsker at bestemme over din egen krop.
Heldigvis vil vi en anden vej, og jeg vil gerne sige tak til både nogle af dem, der sidder oppe på tilhørerrækkerne, som har været en del af den her kamp, og også tak til de mange partier, som vi kan gøre det her sammen med.
Vi viderefører en kamp, som generationer før os har kæmpet.
Det er jeg rigtig stolt af, og jeg glæder mig til at trykke på den grønne knap i dag.
Tak for ordet.
Sophie Løhde (V), 2025-04-24:
Forskellen er bare nu, at der desværre er nogle, der insisterer på, at det er staten, der skal træffe beslutningen, og så er vi et flertal, der har besluttet, at der har vi tilliden til, at kvinder selv er i stand til at gøre det.
Dermed har ordføreren også fuldstændig ret i, at konsekvensen af det også vil være, at man sådan set får mulighed for at få en tidligere abort, fordi man ikke skal gå og afvente, at man skal ansøge et regionalt abortnævn om tilladelse til at få det, man så i øvrigt allerede i dag får.
Så det er også i sig selv netop et vigtigt fremskridt for de kvinder.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2025-04-24:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Jeg er jo, som de fleste nok kan gætte, meget enig i argumenterne.
Det er det her med, at det jo i dag er 95 pct. af kvinderne, der er i abortsamrådene, der får lov til en senabort, fordi så mange af de her ansøgninger går via fosterdiagnostik.
Så vil jeg bare lige bede ministeren bekræfte, at det her alt andet lige også vil føre til, at i hvert fald de 95 pct. af kvinderne vil få en tidligere abort, end de får i dag, fordi vi tager ventetiden ud i forhold til de her abortsamråd, som jo også er meget, meget psykisk hårdt at vente på, f.eks. hvis du har et barn i maven, som du ved ikke er levedygtigt.
Sophie Løhde (V), 2025-04-24:
Altså, undskyld mig, det her er så vitalt bestemmende i forhold til ens liv, i forhold til hvis man er uønsket gravid i Danmark.
Susie Jessen (DD), 2025-04-24:
Hvis det udelukkende handler om kvinderettigheder, burde man jo bare gøre det på den måde.
For det handler også om fostret; det er jo det, vi siger.
Så jeg synes, vi skal holde fokus på det, i stedet for at man begynder at anklage andre partier for ikke at gå ind for kvinderettigheder.
Jeg synes, det er for lavt i en debat, der er så vigtig som den her.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Men mener Danmarksdemokraterne så, at de aborter, der i dag bliver foretaget mellem uge 12 og uge 18, ikke skulle foretages?
For det er jo lige præcis det, som det her handler om.
Det er jo ikke et spørgsmål om – det er i hvert fald en misinformation, vil jeg sige til dem, der skulle lytte med – at det skulle handle om alt fra uge 18 og opefter.
Det er ikke det, vi taler om.
Vi taler om perioden fra uge 12 til uge 18, hvor kvinder i dag får lov til at få foretaget de her aborter.
Så det er jo noget, man allerede kan i dag.
Og der hører jeg bare med det, der bliver sagt her: Hm, er det så det, man skal høre derude, altså at man ikke ønsker at de kvinder skal have ret til det?
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2025-04-24:
Det er, at vi har nogle betingelser der.
Der er ikke fri abort op til uge 12. Efter uge 12 siger vi: Er der nogle kriterier, som gør sig gældende?
Så kan man godt få en abort alligevel.
Vi mener f.eks. heller ikke, det skal være tilladt at få en abort op til uge 22, og det mener regeringen heller ikke, for det vil være etisk forkert.
Der er ikke en anden begrundelse.
Det vil være etisk forkert.
Her sætter vi en anden grænse.
Det er der, forskellen er.
Jeg har lidt svært ved at se, hvorfor det skaber så stor debat, at nogle mener, det skal være 12, nogle mener, det skal være 18, og nogle mener, det skal være 15, når det er, at samtlige af de tidspunkter er arbitrære.
Rosa Lund (EL), 2025-04-24:
Tak for det, og tak for talen, og også tak for forhandlingsforløbet, så længe Liberal Alliance nu var med os.
Vi er jo, som det også er tydeligt i dag, ikke enige om det her spørgsmål, selv om jeg godt kan forstå, at det udefra set undrer nogen, at det er Enhedslisten, der står og siger, at staten skal blande sig udenom, og Liberal Alliance står og siger: Jamen altså, vi synes bare staten skal blande sig efter uge 12, det er fint.
Det er ikke for være polemisk, fru Sólbjørg Jakobsen, men det er en reel undren.
Hvad mener
Liberal Alliance så om de aborter, som jo bliver foretaget i dag efter uge 12?
Der er jo kvinder i dag, som har brug for at få en abort efter uge 12, som spørger staten om lov i dag.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2025-04-24:
Så var jeg ikke tydelig nok, da jeg forklarede, hvorfor vi mener, der skal tages det her hensyn.
Fordi når vi taler om individet, handler det netop om kvinden og senere hen også barnet.
Og hvornår er det så, at rettighederne, som individet har, træder i kraft?
Der er det så, vi siger, at der er nogle hensyn og nogle betingelser, der skal gøre sig gældende.
Der er den her gråzoneperiode, hvor man endnu ikke har de samme rettigheder som et menneske – som kvinden i det her tilfælde – men vi siger, at der er nogle hensyn, der skal tages.
Det er det samme, som regeringen selv gør, når det er efter uge 18. Der bliver også foretaget aborter efter uge 18, og det kan der også være en god grund til.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Men det, som ordføreren glemmer i sit svar her, er jo, at de kvinder allerede i dag får foretaget den abort.
Så med mindre Liberal Alliances holdning er, at det skal man ikke have lov til, altså at de kvinder ikke skal have lov til at få foretaget en abort mellem uge 12 og uge 18, så er det jo meget svært at forstå, at et parti, der jo ellers hylder frihed og individets rettigheder, så på den anden side anser, at de kvinder ikke skal have lov til at tage den beslutning selv, sådan at man, hvis man f.eks. går med et dødt barn eller et meget sygt barn i maven, skal gå og vente på at nogle andre træffer beslutningen om, hvorvidt man må foretaget en abort eller ej.
Tak for det.
Jeg er glad for, at Liberal Alliances politiske ordfører går på talerstolen, for det har været ret svært at finde hoved og hale i Liberal Alliances position her.
Nu taler ordføreren om levedygtighed, men det tror jeg simpelt hen man bliver nødt til at parkere, for det er jo ikke det, vi behandler i salen i dag.
Så det, Liberal Alliance skal stemme grønt eller rødt til, er et spørgsmål om at hæve ugegrænsen fra 12 til 18 uger.
Der vil jeg gerne have ordføreren til at gøre mig lidt klogere på noget.
Der er allerede rigtig mange danske kvinder, som får foretaget aborter i den periode.
Det kan jo skyldes, at der er noget rigtig galt med fosteret, som man først får at vide efter uge 12, eller der kan være tale om en uønsket graviditet, som man måske har opdaget sent, og i forhold til fosteret er der jo intet sundhedsfagligt belæg for, at der skulle være forskel på uge 12 og uge 18. Så vil ordføreren ikke gøre os lidt klogere på, hvorfor de kvinder skal spørge staten?
Carl Valentin (SF), 2025-04-24:
Tak, formand.
Jeg tror, de fleste af os kan mærke det, hvis man løfter blikket en smule, altså at vi lever i en tid, hvor rettigheder, vi troede var grundfæstede, er under pres, og ikke bare langt væk, men også tættere på, end vi bryder os om.
Når kvindekroppen bliver genstand for politisk styring og læger tøver med at handle af frygt for juridiske konsekvenser, koster det mere end bare faglig frihed.
Det koster også tillid – tilliden til, at sundhedssystemet er der, når det virkelig gælder, tilliden til, at man som kvinde bliver taget alvorligt og man ikke først og fremmest ses som en politisk regulerbar krop, men som et menneske i en sårbar situation, og jeg er bragende stolt over, at vi i Danmark i dag går den anden vej og udvider rettigheder, som stærke kvinder og andre gode feminister har kæmpet for i årevis.
15-17-årige skal ikke længere have deres forældres tilladelse til at få en abort, den uretfærdige, usaglige og uetiske abortgrænse bliver hævet, og vi får lavet et nyt nationalt abortnævn.
Det er i sandhed en historisk dag i dag og opløftende, synes jeg, i en verden, som det stadig er alt for hårdt at være kvinde i.
Jeg ville være meget stolt, hvis jeg var sundhedsminister i dag.
Tak for ordet.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Det virker, som om Danmarksdemokraterne har lidt svært ved at være i den politiske position, som man her har indtaget.
For man vil gerne have debatten til at handle om alt muligt andet, altså om alkoholgrænser og, kan man sige, aborter, mens fosteret er levedygtigt, og det er jo på intet tidspunkt – på intet tidspunkt – det, som vi har talt om i den danske debat.
Så det, vi taler om nu, er, at det er fra 12. til 18. uge, hvor fosteret ikke er levedygtigt, og hvor der ingen sundhedsmæssig begrundelse er for, at grænsen skulle ligge i 12. uge.
Derfor mener man ikke, at de skal have ret til de aborter, og jeg forstår simpelt hen ikke den position.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-04-24:
Nu har Socialdemokratiets ordfører også flere gange sagt, at det her handler om kvindernes rettigheder.
Betyder det så også, at Socialdemokratiet er klar til at udvide abortgrænsen yderligere?
Det kunne – hvad ved jeg – være helt op til 40. uge.
For det er jo en essentiel rettighed, hvis man skulle forstå det argument, som Socialdemokratiets ordfører fremfører, rigtigt.
Lea Wermelin (S), 2025-04-24:
Jeg synes også, at den her debat fortjener stor alvor, og det er egentlig også den måde, jeg synes vi har behandlet det på politisk, både i den proces, der har været, og sådan set også i de debatter, vi har haft med hinanden.
Og jeg synes rent faktisk også, vi i Danmark kan glæde os over, at vi kan have politiske debatter om noget, der er etiske spørgsmål, som det her selvfølgelig også er.
Jeg tror måske så, at jeg i forhold til det med at sætte procentsatser på det, synes, man bevæger sig i en lidt anden retning.
Så det vil jeg afholde mig fra, men det er også klart, at der er etik i forhold til abort.
Det, vi bare taler om her, og grunden til, at jeg synes, det er vanskeligt at forstå, at man fra Danmarksdemokraternes side heller ikke kan være med i de her forslag, er jo, at vi både forbedrer den geografiske mulighed, sådan at alle kvinder i Danmark har samme rettigheder – det vil man ikke være med til – men at vi jo sådan set også sørger for, at de kvinder, som allerede i dag får foretaget de her aborter, ikke skal spørge nogen om lov, men at de altså kan gøre det, der allerede sker i dag.
Så det er jo ikke et spørgsmål om flere aborter eller et spørgsmål om senere aborter, men det er et spørgsmål om, at man selv får lov til at træffe beslutningen.
Marlene Harpsøe (DD), 2025-04-24:
Jeg er meget enig med min politiske ordfører, fru Susie Jessen, i, at det her en rigtig vigtig debat, og at det er en debat, der fortjener den allerstørste værdighed i måden, vi omtaler det på, og det sagde jeg også under førstebehandlingen.
For man må altså i det danske Folketing forvente, at man både som minister, men også de forskellige ordførere her rundtomkring i salen i høj grad respekterer, at det her er et ekstremt stort etisk spørgsmål.
I forhold til det etiske vil jeg gerne høre, hvor meget det med abortgrænsen egentlig fylder for Socialdemokratiet i forhold til det her med kvinders selvbestemmelse.
Er der forskel på det?
Er det 50 pct., der er kvindernes rettigheder, og 50 pct., der er det ufødte barns?
Eller er det 70 pct. kontra 30 pct.?
Hvor ligger det der for Socialdemokratiet?
Lise Bertelsen (KF), 2025-04-24:
Jeg er rigtig glad for, at vi kan tage den her debat, for selvfølgelig er vi nogle, der sidder i folkeskoleforligskredsen, som har også diskuteret det her.
Men jeg vil jo faktisk gerne brede det ud til alle partier, for jeg tror simpelt hen ikke på, at der ikke er partier i Folketingssalen, som gerne vil være med til at nedbringe det her.
Det er derfor, jeg tænker, at jo flere vi er om at få lavet en national handleplan, som egentlig skal bygge oven på det, som folkeskoleforligskredsen i øvrigt har iværksat, jo bedre; det mener jeg kunne være rigtig fornuftigt at vi sammen gør.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-24:
Jo, det er det helt klart.
Og jeg synes faktisk, det er så indlysende målsætninger, at det næsten ikke er kontroversielt at sige, at det selvfølgelig er målsætningen med den politik, vi laver, at der skal være færre familier, der oplever, at de er nødt til at trække sig fra arbejdsmarkedet for at passe et barn med skolevægring derhjemme, at der skal være færre, der har et meget langt fravær.
Jeg tror da, det er en målsætning, vi alle sammen deler herinde, og derfor forstår jeg ikke den bekymring om, at vi så også kan skrive det ned.
Og selvfølgelig betyder det ikke, at man skal indføre et stort regime for, hvordan man følger op på tallene.
Så vil jeg bare sige, fordi tabt arbejdsfortjeneste jo bliver nævnt, at for mig at se, er det ikke en ideel ydelse for de familier, hvor man har et barn med skolevægring.
Med hensyn til tabt arbejdsfortjeneste bliver man jo visiteret til et bestemt timetal, man forlader, og når man har et barn med skolevægring, kan det jo gå op og ned uge for uge.
Så jeg mener faktisk også, der er et hul der, hvor det kan være noget andet, der skal være løsningen.
Lise Bertelsen (KF), 2025-04-24:
Jeg vil gerne takke ordføreren for en rigtig fin ordførertale og takke for opbakningen til beslutningsforslaget.
Er det rigtigt forstået, at i forhold til at måle på noget kunne det være interessant, om det i forhold til de der 110.000 børn er et tal, der falder?
Det kunne være interessant i forhold til de 15.000 forældre, der hvert år koster samfundet over 2,2 mia. kr. – det er det seneste tal – at følge, om de initiativer, man iværksætter, faktisk også virker, eller om der skal skrues på noget andet.
Er det ikke den oplevelse, som ordføreren også har?
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-24:
Det er jeg helt enig i, og jeg mener også, at der er initiativer, der rækker væsentlig ud over folkeskoleforligskredsen.
Så det er klart, at der vil være ting, der hører til inden for folkeskoleforligskredsen, men der er også noget, der hører til uden for.
Det kunne f.eks. være, om tabt arbejdsfortjeneste er en ideel ydelse for de familier, hvor man har et barn med skolevægring.
Det mener jeg ikke.
Jeg tror, der er brug for nogle mere fleksible ydelser.
Og det hører til uden for folkeskoleforligskredsen.
Så jeg synes, det er et bredere arbejde, der skal til.
Så er det rigtigt, at da man satte inklusionsmålsætningen, var det jo en presbold ud til kommuner og skoler om, at flere skulle inkluderes, for at man kunne leve op til de ca. 96 pct.
Det her er jo et måltal, vi skal forpligte hinanden på herinde i forhold til at sige, at det altså er en politisk opgave, at vi giver muligheden for, at det lange fravær bliver nedbragt.
Det her er en målsætning, vi skal sætte for at følge med i, om vi lever op til det, vi gerne vil.
Anni Matthiesen (V), 2025-04-24:
Det betrygger mig altid lidt, når det er noget, som man så bare kan følge.
Det kan godt være, at brændt barn skyr ilden.
Jeg kan jo godt huske, da vi satte måltal i forhold til inklusionsdagsordenen, hvor 96 pct. af eleverne skulle tilbage i normalklasserne.
Der kan jeg kun sige, at det fungerede ikke så godt, og derfor valgte man jo så efter nogle år at fjerne det tal igen.
Så jeg skal også bare lige bekræftes i, at det ikke decideret er et tal, som SF synes at vi skal sige det skal være, når vi taler om nye målsætninger.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-24:
Jeg synes, der er en tendens til, at man lige overvurderer en smule, hvad det er, vi snakker om af mål og målsætninger.
Det, jeg i hvert fald snakker om, er jo, at vi også i dag har opgørelser over, hvor mange børn der har mere end 10 pct.s fravær, hvor mange der har mere end 20 pct.s fravær, og hvor mange der har mere end 75 pct.s fravær.
Der siger jeg bare, at vi da politisk kan sætte os sammen og sige: Bekymrende skolefravær, som måske i første omgang er det, der er over 33 pct., skal nedbringes.
Det er målsætningen for det arbejde, vi laver.
Og jeg vil sige, at hvis man i regeringen har igangsat initiativer uden at have den målsætning at nedbringe det bekymrende lange fravær, synes jeg, det er mærkeligt.
Jeg forestiller mig ikke et meget stort måltalsregime.
Jeg forestiller mig, at vi i Folketinget følger med i, om det fravær faktisk kommer ned, og det er tal, vi har i forvejen.
Anni Matthiesen (V), 2025-04-24:
Tak for ordførertalen.
For der er jo en risiko der, hvis vi ikke er enige om, hvad det helt nøjagtig er, vi skal måle på.
Der er jo flere former for skolefravær, skal vi være ærlige at sige.
Der er den bekymrende form, som er den langvarige, og som jeg i hvert fald kalder for skolevægring.
Og så er der selvfølgelig også det kortere fravær.
Så alene det at skulle sætte det i gang vil vel også koste nogle penge og medføre ekstra bureaukrati.
Er ordføreren ikke enig med mig i det?
Sigurd Agersnap (SF), 2025-04-24:
Nej, det tror jeg ikke man gør.
Men vi har jo i forvejen tal, som bliver oplyst til Folketinget og til ministerierne, over, hvordan fraværet udvikler sig, og det synes jeg egentlig er fint.
Jeg synes, at vi ud fra de tal, som vi har og kender i forvejen, sagtens kan have et politisk mål om, at selvfølgelig bliver fraværet nedbragt i fremtiden.
Ellers lykkes vi jo simpelt hen ikke med at løse udfordringen.
Lotte Rod (RV), 2025-04-24:
Jo, det er der da bestemt.
Halvdelen af det er godt, og det er den del, der handler om den frihed, vi giver.
Og jeg deler fuldstændig den socialdemokratiske ordførers begejstring over, at vi kommer til at sætte lærerne mere fri.
Det bliver nemmere at lave kortere skoledage, og lige så vigtigt er det, at vi har sat hele fagfornyelsen i gang, sådan at lærere kan få lov til at lave den undervisning, som de brænder for.
Det hænger jo sammen med, at vi herindefra skal lave den økonomiske plan, det skal til, for at skolerne faktisk kan have så mange lærere, som der er brug for, for at vi kan få den pædagogik, vi gerne vil have.
Sara Emil Baaring (S), 2025-04-24:
Og tak til ordføreren for endnu en meget passioneret ordførertale.
Det lyder næsten på ordføreren, som om der slet ikke er nogen gode elementer i den aftale, som vi har lavet i fællesskab, om en, som jeg egentlig ser det, helt ny måde at gå i skole på, og som træder i kraft den 1. august.
Fremadrettet vil jeg og mine kollegaer ikke være bundet på hænder og fødder, i forhold til hvad det er for en undervisning, som vi laver med vores elever.
Jeg tror faktisk, det betyder rigtig meget, hvad for et indhold man lægger i hverdagen, og måske ikke så meget, om der er en ekstra kollega.
Jeg skal bare lige høre ordføreren, om der slet ikke er noget positivt i den aftale, vi har lavet.
Lotte Rod (RV), 2025-04-24:
Det, skolerne beder os politikere om, er jo ikke at få små øremærkede midler.
Det er, at man kan få flere lærere og pædagoger, sådan at man har mulighed for på en overgang at kunne dele klasserne op i små hold, og at det bliver nemmere at forberede undervisningen, sådan at alle børn får chancen for at mestre noget.
For det, som børn går i stykker af, er jo både, hvis man føler sig alene og ikke har nogen venner, men jo også, hvis man føler sig dum i undervisningen.
Derfor betyder det noget, at vi herindefra prioriterer de lærere og pædagoger, der skal til, for at der kan være rigtig god undervisning på vores skoler.