Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-01-20:
Jeg kender danskere og Danmark som et land med frisind, med frihed til forskellighed, hvor meninger brydes, som Hørup sagde, men også som et land, hvor helt grundlæggende demokratiske rettigheder er mere end bare højt besungne idealer.
Vi danskere udlever dem faktisk, vi bruger dem, og danske værdier kan ikke reduceres til noget om frikadeller eller klaphatte, selv om jeg virkelig oprigtigt elsker begge dele.
Vi har også brugt en hel del tid på at debattere danskhed i de seneste måneder.
Selvfølgelig kan man det.
Kan man så være dansk og drømme om sharia?
Man kan jo være en etnisk dansk konvertit og drømme om sharia, f.eks., det kan man jo.
Det er da hamrende trist, at der findes mennesker, der drømmer om sharia, ligesom det er hamrende trist, at der findes mennesker, der drømmer om hvidt overherredømme i verden, og derfor er det en frugtesløs debat at diskutere, hvad rigtig danskhed går ud på.
Det er interessant, synes jeg, at diskutere, hvad vi hver især forbinder med danskhed.
Jeg er personligt stærkt optaget af Danmarks kulturarv.
Men vi kan ikke sætte danskhed og danske værdier på formel og holde dem op imod en tjekliste med en række karakteristika, som vi har fundet på her i Folketinget, og så afgøre, om man på den baggrund er dansk eller ej.
Det afgørende for vores samfunds sammenhængskraft er jo, om vi sådan helt grundlæggende opfører os ordentligt som mennesker i relationer med hinanden, i relationer med vores børn og i relationer med andre mennesker.
Vi må f.eks. ikke udøve vold og chikane, vi må ikke undertrykke, vi har ret til ligestilling og ligebehandling, uanset hvem vi er.
Det er jeg som andre ordførere stolt af.
Det skal vi kæmpe for.
Opfordringer til vold er også forbudt.
Den seneste opfordring, som jeg kan huske, kommer fra den mand, der i dag indsættes som USA's præsident.
Han sagde i marts: Hvis I ser en, der gør sig klar til at kaste en tomat, så bank ham sønder og sammen.
Really, seriøst, okay, bare tæv løs, jeg skal nok betale advokatregningen, det lover jeg.
Ekstremister skal vi kæmpe imod.
Undertrykkere skal vi kæmpe imod.
Og lad mig bare gøre det helt klart
: Ekstremister, der bryder loven, uanset om de er imamer, eller hvem de er, skal selvfølgelig retsforfølges, ligesom vi retsforfølger alle andre mennesker, der bryder loven.
De skal også tales imod, de skal bekæmpes med alle de demokratiske midler, vi har til rådighed, hver eneste dag, så deres menigheder minimeres, og dem, de undertrykker, har vundet den frihed, som alle vi andre nyder godt af.
Det skylder vi faktisk.
Tværtimod er det mere end nogen sinde tid til, at vi står fast på sammen med alle dem, der er i Danmark, indvandrere, danskere med anden etnisk baggrund, os selv, som hver dag bidrager til det danske samfund, at bruge de grundlæggende rettigheder aktivt til at bekæmpe ekstremisme og radikalisering.
Og vi skal være der for alle dem, der kæmper den friheds- og ligestillingskamp hver dag, for det er der masser der gør.
Dem skal vi række hånden ud til.
Vi skal stille hjælpen til rådighed, og vi skal sige: Vi er på jeres hold.
Det er for mig – og det er min vurdering – ikke en tjekliste, men det er grundlæggende dansk og det, som skaber vores sammenhængskraft.