Pernille Vermund (NB), 2022-05-23:
Nu vil vi godt snart have et folketingsvalg.
Det er i dag tredje gang, vi mødes til afslutningsdebat under denne regerings regime, og det er forhåbentlig også sidste gang.
Da jeg blev valgt til Folketinget i 2019 og fru Mette Frederiksen tiltrådte som statsminister, lovede jeg mig selv, at jeg ville rose den socialdemokratiske regering, når den gjorde det godt.
Det løfte har jeg holdt.
For landets ledelse under fru Mette Frederiksen har udviklet sig til noget af det værste, jeg har oplevet i min levetid.
Minkskandalen står selvfølgelig som en skamstøtte over regeringen.
Et helt erhverv og en livsgerning for tusindvis af danskere er blevet fjernet med et snuptag uden lovhjemmel.
Det skaffede man sig først bagefter, da ulovlighederne blev opdaget, og siden hen, mens journalister og Folketing har forsøgt at få klarhed over misgerningen, har vi oplevet, hvordan træghed og modvilje hos regeringen har påvirket mulighederne for at få sagen belyst.
Alle danskere kender i dag til, hvordan regeringens top sletter sms'er og dermed sine spor.
Restriktionerne var ofte ulogiske og usammenhængende, og de blev fastholdt meget længere, end nødvendigt var.
Det tærer på danskernes tillid til politikere generelt, når dem med magten og i toppen opfører sig på den måde.
Man plejer at sige, at danskerne har de politikere, de fortjener.
Det er ikke længere rigtigt.
Det folketingsår, som nu slutter, har også budt på flere forsøg på indgreb i danskernes liv, som viser, med hvilken foragt for frihed regeringen tumler rundt.
Man vil retsforfølge en tidligere ledende oppositionspolitiker, uden at nogen end kender anklageskriftet, og have Folketingets medlemmer til at ophæve den pågældendes immunitet i blinde.
Man vil bestemme, hvor de unge skal gå i gymnasiet; man vil forbyde voksne mennesker at købe cigaretter; man vil indføre no-go-zoner og forbyde lovlydige borgere at færdes frit på offentlige gader og pladser; man vil forbyde private velfærdsiværksættere at tjene penge, så hellere fastholde et tungt og ineffektivt offentligt system; og da man skulle give kommunerne mere frihed, sørgede man behændigt for at fjerne borgernes ret til det frie valg mellem offentligt og privat.
I Nye Borgerlige har vi en målsætning om, at politikerne skal bestemme mindre, og at danskerne skal bestemme meget mere selv, også over flere af deres egne penge.
I fru Mette Frederiksens regering arbejder man ihærdigt på det modsatte.
Magt koncentreres i stigende grad omkring regeringen.
Det er ikke sundt for folkestyret.
Derfor vil vi meget gerne snart have et folketingsvalg.
Danskerne skal have frihed til at leve og indrette sig, som det passer bedst for den enkelte familie, vi skal ikke alle indrette os efter fru Mette Frederiksens hoved.
Da jeg i sin tid engagerede mig i politik, levede jeg alene med tre små børn.
Når jeg gav den en ekstra skalle, satte politikerne bare min skat op.
Til gengæld kunne jeg som enlig forsørger få tilskud til både det ene og det andet, hvis jeg bare meldte mig som velfærdsstatens klient og rendte kommunen på dørene.
Politikerne sad og satte afgifter op med den ene hånd og delte checks ud med den anden.
Det besluttede jeg mig for at kæmpe imod.
Det var der, hvor jeg begyndte at tale om mindre stat og mere menneske, og især i disse tider giver mindre stat og mere menneske mere og mere mening.
For priserne stiger, alting bliver dyrere, og internationalt truer både inflation og brud på forsyningskæderne.
Indtil videre har regeringen ikke evnet at gøre andet end at kræve yderligere ind til de offentlige kasser.
Man har sat skatterne op 30-40 gange, siden man fik magten i 2019, pengene bliver lystigt brugt uden skelen til, at det faktisk er andre folks penge, man rutter med, og imens falder danskernes købekraft.