Benny Engelbrecht (S), 2021-11-30:
Tak, formand, og tak til ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget.
Også tak for den del af debatten, der handlede om de mere tekniske dele, om motorcykler, og hvad man skal kunne i forbindelse med at tage motorcykelkørekort.
Uden at skulle komme ud på en afvej, kan jeg i hvert fald sige, at det jo handler om, hvad man egentlig skal lære, når man eksempelvis skal lære at køre bil.
Det er jo noget af det, vi kommer til at tale om i det nye år, fordi vi så småt skal til at kigge på hele kørekortområdet og køreuddannelsen.
Den nuværende uddannelse stammer fra 1986 og er, må man sige, langt hen ad vejen blevet overhalet adskillige gange af den teknologiske udvikling, bl.a. med hensyn til at man i forbindelse med nogle køretøjer, nemlig motorcykler, skal vide rigtig meget om indretning, og det skal man ikke nødvendigvis ved andre typer køretøjer.
Der er måske nogle ting, vi skal kigge på.
Alt det vender vi tilbage til – det handler det her lovforslag ikke om, men det er jo noget, vi kan glæde os til.
Det her handler jo selvfølgelig især om periodesynsdirektivet, som betyder, at vi senest den 1. januar 2022 skal sikre, at der bliver implementeret regler for det periodiske syn, og det er altså her, hvor vi har indført den her alternative trafiksikkerhedsforanstaltning, som vi synes er den mest effektive, idet vi indfører vejsidesyn i stedet for et egentlig periodisk syn.
Det har været vigtigt for mig at få undersøgt muligheden for at indføre den her alternative foranstaltning, fordi vi på den måde både kan sikre noget, der er effektivt, og som er med til at sikre trafiksikkerheden, men som samtidig også er mindre indgribende for motorcykelejerne, end det ville være, hvis man lavede et krav om et fast periodisk syn.
Der er nogle, der bruger den som en udpræget fritidsaktivitet, og andre, for hvem brugen af den er en mere dagligdags foreteelse, fordi de bruger den som transportmiddel, og derfor bruger den oftere, og derfor vil der også være stor forskel på behovet for at lave egentlige regulære periodiske syn.
Som sagt er der jo altså også den lille detalje, at det, som hr. Kristian Pihl Lorentzen også var inde på i sin ordførertale, er relativt nemt at lave de tekniske justeringer, der skal til, for at sådan et periodisk syn aldrig vil fange, at der er blevet manipuleret med motorcyklen, så den larmer mere.
Med hensyn til Kristian Pihl Lorentzens bemærkninger om de bekymringer, som bl.a. Motorhistorisk Samråd og andre har gjort sig, kan jeg også bare bekræfte det, som Kristian Pihl Lorentzen gjorde opmærksom på, nemlig at der er nogle motorcykler, som f.eks. er af mere historisk karakter, og der er det nogle andre regler, som gælder.
Der er knap så faste definitioner med hensyn til larmen.
Der er jo også blevet givet udtryk for fra flere ordføreres side, at det er noget, som mange af os oplever at få henvendelser om, altså at borgere opfatter det som meget generende, især når det nærmest lyder, som om man ikke bare har fjernet den støjdæmpning, motorcyklen er indrettet med, men at man har gjort, hvad man kunne, for at den skulle larme ekstraordinært meget.
Det er positivt, at vi her får mulighed for at gøre noget ekstra med en ekstra myndighedskontrol.
Så har der været spørgsmål om synsgebyr, og der vil jeg bare for en god ordens skyld – og også som svar til hr. Skibbys bemærkninger – gøre opmærksom på, at vi, som det er nu, faktisk opkræver for meget i gebyr, så formålet med øvelsen er til at starte med i virkeligheden at sætte gebyret ned, sådan at det overskud, som blev genereret af ordningen, bliver afviklet.
Og så er det klart, at man jo så på et tidspunkt skal finde den rette balance, sådan at det bliver et omkostningsægte gebyr, man betaler, og for at vi så ikke skal tilbage her i Folketinget, hver gang der skal laves en justering af det gebyr, lægges der op til at give denne ministerbemyndigelse, men det, som er væsentligt at understrege her, er, at det skal være omkostningsægte.
Det er jo altså også for dermed at slå fast, at det gebyr, som oprindelig har været fastsat i selve lovgivningen, har været for højt, og det er ikke hensigtsmæssigt.
Tak for det, formand.
Jeg vil starte med at sige tak til forslagsstillerne for det store engagement i afviklingen af køreprøver, især af Venstres ordfører, hr. Kristian Pihl Lorentzens.
Det her er jo et område, som er dækket af et forlig, som omfatter alle andre partier i Folketinget end Venstre.
Det ligger jo som en del af politiforliget.
Det er ikke desto mindre vigtigt, at vi har fokus på området, fordi det berører rigtig mange menneskers liv, og derfor er jeg også glad for, at vi har mulighed for at drøfte det i salen i dag.
Størstedelen af befolkningen får kørekort eller anskaffer sig det efter en køreprøve, og derfor skal man netop igennem denne køreuddannelse.
Det gælder også erhvervslivet, hvor et kørekort oftest kan være forudsætningen for at få et arbejde inden for transporterhvervet.
Det er ikke noget nyt fænomen, for det er fra 1. oktober, at Færdselsstyrelsen har overtaget ansvaret, men det er også velkendt, at der har været ventetidsproblemer også før det tidspunkt.
Det er derfor helt centralt, at området rettes op og normaliseres, og det er en opgave, som Færdselsstyrelsen er i gang med.
Jeg vil godt kort tage en tur tilbage til december 2020, for her blev der taget en politisk beslutning, som altså har fået en helt central betydning for kørekortsområdet.
Det er de fleste bekendt, at regeringen sammen med langt størstedelen af Folketingets partier da indgik en aftale om politiet og anklagemyndighedens økonomi for 2021 til 2023, og her var det et væsentligt element, at en række færdselsopgaver skulle ressortoverdrages fra politi til Færdselsstyrelsen, og det betød bl.a. som sagt, at kørekortområdet og kørekortafviklingen pr. 1. oktober i år skulle samles ét sted, nemlig i Færdselsstyrelsen.
Men med beslutningsforslaget, som i øvrigt er fremsat, få dage efter ressortoverdragelsen fandt sted, ønsker man at pålægge regeringen inden udgangen af dette folketingsår at fremlægge forslag til initiativer samt indkalde til drøftelser, der skal sikre, at servicekravet for ventetid på teori- og køreprøve overholdes.
Man ønsker, at eleverne skal tilbydes gratis prøver, såfremt servicemålet ikke overholdes, og man ønsker også at pålægge regeringen at undersøge mulighederne for i højere grad at gøre brug af private aktører til afholdelse af teori- og køreprøver.
Mange, herunder branchen selv og Venstre, har hilst ressortoverdragelsen velkommen, for nu kan området få den fornyelse, som det længe har trængt til.
Jeg er glad for støtten hertil, og det er vigtigt for mig at understrege, at det vigtigste og største skridt i retning mod markante og varige forbedringer allerede er taget, for det var nemlig det, der skete med ressortoverdragelsen.
Nu har Færdselsstyrelsen haft ansvaret for køreprøver i godt to måneder, og på trods af en lidt turbulent start, hvor man overtog et stort område af driften, hvor der i forvejen – det må man sige – var et kæmpe efterslæb af køreskoleelever, som ventede på en køreprøve, må vi konstatere, at det nu for første gang i lang tid er begyndt at lysne.
Færdselsstyrelsen afvikler lige nu ugentlig mellem 8.000 og 8.500 køreprøver, og det svarer til 15 pct. flere prøver end i starten af perioden, altså før 1. oktober, og – og det er nok så væsentligt – det er også mere, end da politiet varetog området.
I gennemsnit afviklede politiet mellem 6.500 og 7.000 køreprøver ugentlig, hvis vi skruer tilbage til mere normale tider før covid.
Færdselsstyrelsen har formået at standse den uheldige udvikling med et stigende antal elever, der venter på en prøve, og styrelsen har allerede iværksat en række initiativer, som viser deres vilje og evne til at løse den opgave, de er blevet pålagt.
Og det er min forventning, at denne positive udvikling vil fortsætte i de kommende måneder, i takt med at styrelsen får et bedre fodfæste inden for området.
Men som jeg også har sagt flere gange, kommer det også til at tage lidt tid, før vi kommer helt i mål med at få nedbragt ventetiderne og med at få høvlet det, man kan kalde coronapuklen på det her område, af.
Det er jo sådan, at man ikke selv vælger, hvornår man bliver stoppet på sin motorcykel af Færdselsstyrelsen og bliver kontrolleret – det kunne også være politiet, men man vælger jo ikke selv, hvornår man bliver stoppet.
Og det er klart, at der kan være nogle situationer, hvor et køretøj simpelt hen får kørselsforbud.
Det er en særlig situation.
Men i langt de fleste tilfælde, hvor et sådant vejsidesyn udløser noget, der kræver, at man efterfølgende skal ind til et syn og får en synsfrist i forbindelse med noget, som man vurderer ikke er graverende, men dog trods alt vil kræve, at man kommer forbi et værksted og får det synet, så virker det uforholdsmæssigt voldsomt, hvis man straks på stedet skulle inddrage nummerpladen.
Og det er så også derfor, at man lægger op til den her trinvise proces, som i virkeligheden er en harmonisering af praksis på det her område, i forhold til hvad man gør på andre områder med hensyn til synsfristerne.