Christian Juhl (EL), 2020-11-19:
Tak for det.
Jeg har i lang tid talt for, at vi skal øge den forebyggende indsats over for corona på arbejdspladsen, for jeg tror, det har været et overset område.
Men det er ikke det, det her lovforslag handler om.
Det handler om arbejdsgiverens ret til test, ret til at forlange test og ret til at få udleveret resultatet af testene.
Det handler også om, at arbejdsgiverne nu får en ny ret, nemlig at de kan afskedige folk, hvis man ikke lader sig teste.
Noget nyt, der er opstået under forhandlingerne, og som jeg ikke var opmærksom på, er, at arbejdsgiverne også kan forlange resultatet af gamle test, som en medarbejder af egen drift har fået foretaget.
Jeg ved ikke, hvad meningen skulle være med det, for en gammel test har jo ingen betydning i en aktuel situation.
Der er det jo den aktuelle situation, i forhold til om man er positiv eller negativ, der er interessant, og ikke hvad der skete for 14 dage siden eller for 1 måned siden.
Det er et meget, meget vidtgående lovforslag, som hr. Hans Andersen sagde – et vidtgående lovforslag, som betyder, at vi skyder gråspurve med topmoderne missiler.
Det er fuldstændig unødvendigt, vi kan bare jage de fugle væk.
Vi har metoder til det i dag.
Vi har loven, og vi har det vidt spændende og det stærke i vores arbejdsmarkedsmodel, at man laver aftaler om det.
Der vil jeg også gerne gentage det, ministeren sagde, nemlig at 99,9 pct. – jeg tror endda, han sagde 99,999 pct. – af alle aftaler bliver lavet på arbejdspladsen med medarbejderen og ikke dikteret af en arbejdsgiver.
Derfor er det et ret voldsomt og vidtgående lovforslag – det vil jeg gerne fastholde hr. Hans Andersen på – og derfor forstår jeg slet ikke, at han vil bringe sådan et lovforslag i drift, når det ikke er nødvendigt.
Lovforslagets ret og pligt over for de ansatte er efter Enhedslistens mening slet ikke proportionalt.
Den er meget, meget ensidig, hvor vi går tilbage i udviklingen, hvad angår arbejdsgiverens rettigheder.
Testene skal efter min bedste overbevisning især bruges til at dokumentere over for eksportkunder, f.eks. Kina, at der ikke er smitte på et slagteri.
Det er, selv om slagterierne indtil nu via faglige aftaler om frivillige test har dækket behovet fuldstændig.
Det er ikke tilfældet i det her lovforslag.
Det er der stadig væk enormt stort behov for.
Og ministeren har ikke dokumenteret, at aftalesystemet på arbejdspladserne har vist sin utilstrækkelighed til at løse den her opgave.
Hertil kommer, at der ude i samfundet, f.eks. i Nordjylland, ikke bruges tvang.
Der siger vi jo, at der er opfordringer til test og selvisolering.
Vi begynder jo ikke med tvang, ligesom man gør i det her lovforslag.
L 102 tilsidesætter væsentlige af arbejdsmarkedets demokratiske principper og rettigheder for tillids- og arbejdsmiljørepræsentanter og svækker dermed også effekten af loven, hvis det endelig skulle være det, det drejede sig om.
Det er meget bedre at lave en frivillig aftale, hvor alle er engageret i forhold til at få den løst, end at tvinge folk til noget.
Ministeren har i forhandlingen afvist forslag til afbalancering af loven på nær solnedgangsklausulen, som han vil ændre fra den 31. december til den 1. juli.
Det ville jo være fornuftigt at lade den følge epidemiloven, men lad det nu ligge.
Ministeren har også lavet en enkelt tilføjelse under de sidste 2 dages forhandlinger, nemlig at i virksomheder med samarbejdsudvalg, dvs. de store virksomheder med 35 ansatte, er det okay, at arbejdsgiveren skal forpligtes til at samarbejde med de ansatte om en test.
Det er en reel forbedring, men hvorfor i alverden har ministeren ikke taget skridtet fuldt ud, sådan at man også på de små arbejdspladser samarbejder med medarbejderne om de her ting?
Det er en skandale.
L 102 er særdeles mangelfuldt, hvis forebyggelse af smitte er det primære formål, men det er det heller ikke – det er eksporten til Kina, der er det væsentlige.
Vi har i vores ændringsforslag lavet et forsøg på at forhindre eller afbalancere svaghederne i lovforslaget, hvis det skal gælde.