runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2018-05-30:
Tak for det.
Og tak til statsministeren for talen.
Nu så jeg jo lige før, at statsministeren piskede op og hentede sig et grønt slips, bl.a., tror jeg, fordi jeg i min tale kom til at sige, at man virkelig ved, at Venstre mener det, når slipsene er koordineret.
Og man får sådan lidt lyst til at begynde at foreslå andre beklædningsgenstande, og så kunne vi jo se, om vi kunne få noget sjov ud af, hvad vi kunne få klædt statsministeren ud som – resten vil være op til fri fantasi.
Men helt alvorligt vil jeg faktisk gerne spørge til det der med det grønne slips, og hvad der så gemmer sig bag det – om der gemmer sig et rigtig grønt bankende hjerte.
For vi har allerede alle sammen hørt, hvordan statsministeren rejser rundt ude i verden og forklarer om den grønne omstilling i Danmark, men det udspil, som regeringen har lagt frem, er nok ikke helt lige så skriggrønt som slipset.
I virkeligheden er det nok mere et skatteudspil, end det er et energiudspil.
Det møder også kritik fra eksperter og fra erhvervslivet hele vejen rundt.
Det er altså ikke bare den her side af Folketingssalen, som siger, at det her udspil ikke kan gøre det.
Og jeg ved, at statsministeren kender konsekvenserne, hvis vi ikke begynder at få CO2-udledningen til at falde.
Så hånden på hjertet, hr. statsminister – statsministeren ved godt, at det her ikke kan gøre det, ikke?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Det er jo præcis kernen i den her diskussion, og det er jo også derfor, at vi, efter det tyske lovforslag er blevet fremsat i parlamentet, er i gang med at tygge os igennem det fagligt, politisk og juridisk og også har haft en drøftelse om det.
Situationen er jo den – og jeg skal ikke fortabe mig i alle detaljer – at der ligger en dansk højesteretsafgørelse op imod den beslutning, vi, altså regeringen og Dansk Folkeparti, initierede, om at udvide den periode, der skulle gå, inden man kunne søge familiesammenføring, hvis man var her på subsidiær beskyttelse, til 3 år.
Der ligger en relativt præcis – for ikke sige meget præcis – højesteretsafgørelse, der ligesom hegner det ind og siger: Hertil og ikke længere.
Og det er jo i hvert fald et element, der skal tages med i billedet, når man kigger på, hvorledes og om et tysk regime, der, som jeg understreger igen, er født i en situation, hvor man for at sige det på dansk ikke har haft styr på tilstrømningen, er noget, der kan oversættes til danske forhold.
Og så vil jeg helst ikke gå længere her i dag.
Jeg enig i, at vi skal søge at bringe asylantallet så langt ned som overhovedet muligt.
Jeg er ideelt set enig i – og man kan se det ud af regeringsgrundlaget – at vi ønsker en europæisk model, hvor man ikke søger asyl i landene og sådan set slet ikke krydser den eksterne grænse.
Der kommer man ikke lige hen i et spring, men det er jo den vej, vi skal, og der indgår spørgsmålet om, hvor attraktivt et land fremstår også i sammenligning med andre, selvfølgelig helt naturligt, og der skal Danmark ikke have en lempeligere politik end den, man har i vores nabolande.
Vi har haft præcis det modsatte, og det er lige netop grunden til, at vi har haft styr på situationen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-05-30:
Jeg er selvfølgelig glad for, at det er drøftelser, vi fortsætter, og det indgår jo også i forslaget til vedtagelse her i dag.
For Dansk Folkepartis udgangspunkt er jo, at hvis Tyskland har fundet en juridisk vej til at indføre et loft ud fra hensynet til, jeg havde nær sagt, nationens ve og vel over for internationale konventioner, som indtil nu har været vurderet som værende til hinder for at lave sådan et loft, så er det jo meget svært at forestille sig, at et lille land som Danmark, der ligger nord for Tyskland, og som er bundet af nøjagtig de samme regler, ikke også ville kunne indføre et sådant loft.
Hvis der er nogen, der så vil anfægte sådan et lofts juridiske gyldighed, så er der vel en større sandsynlighed for, med det, som statsministeren netop her nævner, at de så vil anfægte det i forhold til de tyske regler, før de når at anfægte det i forhold til de danske regler.
Jeg ved godt, at alle er lige uanset hvad og alt sådan noget, men alligevel har det nok en vis vægt, hvis Tyskland skal trækkes for en domstol, i forhold til om de måtte have brudt nogle regler, og der synes jeg jo bare, at vi fra dansk side da skal give tyskerne opbakning i det, de har gang i, og også vise dem, at når de så får indført det her, er vi også villige til at følge efter.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Det vil jeg meget gerne følge op på, og jeg vil glæde mig over, at vi har et fælles forslag til vedtagelse.
Vi havde jo en udmærket diskussion i december, hvor ting så blev koblet sammen, og hvor vi ikke kunne bringe det i mål, men der er jo elementer fra den diskussion, der sådan set står der endnu, og som, ja, undskyld mit frisprog, kan dribles i mål, hvis der er vilje til det.
Det er en kombination af at se på, under hvilke omstændigheder man er i Danmark, hvis man har subsidiær beskyttelsesstatus, og hvad omstændighederne er omkring mulighederne for at komme hjem igen.
Der er en række ting, man kan gøre, og det vil vi gerne diskutere, ligesom vi selvfølgelig også levende følger med i, hvad der sker i Tyskland.
Jeg er nødt til at sige – og vi kan ikke gøre det færdigt her i aften – at vi har brug for at nærstudere den tyske lovgivning mere.
Omstændighederne er meget forskellige.
Jeg skal ikke kommentere nærmere, hvad andre lande gør, men bare sige, at hvis vi i Danmark i 2015, 2016 og 2017 havde haft en tilstrømning af spontane asylansøgere som den, man har set i Tyskland og Sverige, ville der vel være kommet i omegnen af over 100.000, men der kom reelt 30.000.
Det er jo, fordi vi har haft styr på det.
Det betyder også, at de problemer, man nu står med i Tyskland med en række mennesker, der er kommet ind, og som nu altså alt andet lige får en mulighed for at søge familiesammenføring, er kæmpestore grundet det kæmpe antal, som i sammenhæng med situationen i Danmark ikke er under kontrol.
Derfor reagerer tyskerne jo med en eller anden form for ryggen mod muren, som vi ikke har.
Hr. Kristian Thulesen Dahl var tidligere i dag inde på, at hvis man overfører det tyske loft på 1.000 om måneden til danske forhold, svarer det til 65 eller 66, og det kan man selv omregne til en årsnorm, og gør man det, tror jeg, det nogenlunde svarer til det antal, vi kan forvente kunne søge familiesammenføring i Danmark med de kendte tal.
Så vi er ikke i den her nødretssituation, kunne man måske sige, men det er jo ikke det samme, som at vi ikke kan udforske, hvad tyskerne gør.
Vi har allerede indledt en dialog om det.
Det har ikke hastværkets karakter, men vi har indledt en dialog om det, og jeg vil også gerne her give tilsagn om, at det er en dialog, vi skal fortsætte.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-05-30:
Ja, ja, ja, og hvis man skal fortsætte med de der børnesange, kunne man synge »se min kjole, den er rød som solen«, eller »se min kjole, den er blå som havet«, eller hvad med alt det grønne, der har været inde over i dag, »se min kjole, den er grøn som græsset«, og jeg ved ikke hvad.
Jeg vil gerne bruge min taletid nu og her til at bede statsministeren om at kommentere, at vi i det forslag til vedtagelse får de her ting bragt videre.
Midlertidigt er midlertidigt, og det er selvfølgelig vigtigt for Dansk Folkeparti i forhold til hele den debat, vi tidligere har haft om et såkaldt paradigmeskifte i udlændingepolitikken, hvor midlertidigt så også skal betragtes som midlertidigt ophold.
Og hvad angår det med loftet over familiesammenføringer, vil jeg sige, at Tyskland jo med virkning fra 1. august indfører et loft over familiesammenføringer, og vi er jo meget interesseret i fra vores side, at vi også får indført det i Danmark.
Så jeg vil bede statsministeren om at kommentere de her par ting fra forslaget til vedtagelse og hans syn på, hvordan vi kommer videre med de to afgørende spørgsmål.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Da mit parti var i opposition fra 2011 til 2015, støttede vi helt grundlæggende ikke op om den slappere udlændingepolitik, der blev ført.
Betyder det så, at vi ikke har bakket hjørner af noget af det, der blev gennemført, op?
Nej, det betyder det selvfølgelig ikke.
Det har ikke noget med kage at gøre, det har noget med det faktum at gøre, at der blev ført en udlændingepolitik fra 2011 til 2015, som betød, at antallet af asylansøgere steg, også før der for alvor gik hul på Europa – 14.700 i 2014.
Danmark flyttede sig, blev en stadig mere attraktiv asyldestination, altså ikke bare flere i absolutte tal, men også relativt, men det har vi taget styring på, sådan at vi fra at have været på en 5. plads over de mest populære asyldestinationer nu er nede på at være på en 16. plads.
Formanden rejser sig, og så kan det se ud, som om jeg ikke vil svare, men det vil jeg gerne.
Jeg har fuldstændig tillid til, at der er en, der følger op på de spørgsmål, der blev stillet.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-05-30:
Hvis man skulle afgøre, hvem man havde lyst til at pege på som statsminister og det var den retoriske skarphed, der var det, der var afgørende, så kunne det godt være, at jeg ville pege på statsministeren.
Det var en fremragende start, der var på talen, og også slutningen, og så vil jeg undlade at kommentere det mellemliggende.
Det, jeg til gengæld også må konkludere på debatten i dag, er jo, at der er blevet lavet en politisk monopoldannelse.
Jeg er imod monopoldannelser generelt, og politiske monopoldannelser er jeg ved gud også modstander af.
Der er jo en monopoldannelse mellem Venstre, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, når det handler om integrations- og flygtningeområdet.
Bare et godt tip: Når I er så enige, hvorfor laver I så ikke en regering sammen?
Det er bare en kommentar.
Mit spørgsmål er i en helt anden boldgade, for det angår et emne, som vi ikke har snakket særlig meget om, og det er hele kulturområdet.
Der har jeg lyst til at spørge statsministeren: Når det går så forrygende godt rent økonomisk i Danmark, hvordan kan det så være, at man sparer 2 pct. på de bærende kulturinstitutioner hvert eneste år?
Altså, vi har bærende institutioner, nemlig Nationalmuseet og Statens Museum for Kunst, som siger, at de ikke kan få det til at hænge sammen, og samtidig har vi en glimrende økonomi.
Man kan ikke skære 2 pct. af balletten »Svanesøen«, man kan ikke spille Beethovens symfonier 2 pct. hurtigere.
Så hvorfor har regeringen den kulturpolitik, at man vil spare 2 pct. hvert eneste år på kulturinstitutionerne, når økonomien er så god?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2018-05-30:
Statsministeren startede jo den her debat med at være glad, jeg vil sige næsten munter – ja, så meget, at statsministeren faktisk skiftede slips til et grønt slips.
Men jeg vil alligevel gerne tilbage til det der grønne slips.
For jeg synes jo, det er helt afgørende, at Danmark er et grønt foregangsland.
Det er vi stadig væk, det medgiver jeg gerne.
Men når vi nu kigger på, hvad regeringen har gjort på energiområdet, synes jeg faktisk, der er behov for, at vi speeder op.
Regeringen har halveret midlerne til energiforskning.
Regeringen bruger flere penge på at lette skatter og tariffer på energiområdet, end man bruger til at investere i vedvarende energi, og regeringen lægger op til en meget, meget lille indsats på området for energibesparelser.
Det er lige præcis den sidste del, jeg gerne vil gå lidt i kødet på.
For der er danske virksomheder, som lever af, at vi har været i forfront med hensyn til energibesparelser.
Jeg kan nævne Velux, Rockwool, Danfoss, Grundfos – bare for at nævne nogle af dem.
Det er, fordi vi har turdet satse på store energibesparelser, bl.a. i industrien, i vores bygningsmasse, og det har skabt arbejdspladser, men det har også gjort, at vores energiforbrug ikke er steget.
Nu lægger regeringen så op til en meget lille indsats for energibesparelser.
Lad mig bare give et billede på det: Hvert år har vi indtil videre brugt 10 petajoule.
Fremadrettet bruger vi 0,6 petajoule om året.
Det er en ganske stor forringelse.
Måske statsministeren alligevel gerne lige vil kigge en gang mere, tage det grønne slips på igen, blive lidt gladere, lidt mere munter og så måske også tør satse på noget af det, der skaber arbejdspladser i Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Jo, det er det, og derfor forstår jeg heller ikke, at spørgeren bringer det op.
Altså, at sammenligne situationen i 2006 med den, vi har nu, holder jo ikke.
Situationen er den, at vi står med den verden, vi har i dag; med de krige og de udfordringer, vi har; med et Afrika, som ikke for alvor er i stand til at udnytte sit potentiale; med en verden, der bliver mindre; med unge afrikanere, der kan se på deres telefon, at græsset ser grønnere ud på den anden side af Middelhavet; med menneskesmuglere, der har sat tingene i system – det er jo alt det, vi skal forholde os til.
Det er jo virkelighedens verden.
Hr. Morten Østergaard har jo selv været ude i virkeligheden, og hvis man tager længere ud end bare lige til danske ghettoområder, helt ud, så kan man se, at det her er virkeligheden.
Det er vi nødt til at forholde os til, og det er vi nødt til at give et drej.
For at give et halvt svar på det, fru Mette Frederiksen spurgte til, som jeg ikke kunne nå at svare på, så er løsningen på det her jo – det kan man også se af regeringsgrundlaget – at Europa indretter sig anderledes; sørger for at lukke sine grænser; sørger for at lave aftaler med lande i nærområderne om, at det er der, man søger til, hvis man er på flugt; sørger for på en ordentlig måde at lukke folk ind på kvoter i det omfang, man kan integrere dem.
Det er jo det, der er løsningen, og det er det, vi arbejder hen imod.
Andre lande har været senere end os til at forstå den her alvor.
Det er i høj grad derfor, Danmark startede med at gå enegang med stramninger, som bragte os i CNN og alle mulige steder – vi blev skreget ud – men som jo i dag er comme il faut, i dag er konsensuspolitik.
Morten Østergaard (RV), 2018-05-30:
Jeg kan høre, vi er enige om, at næste gang statsministeren omtaler den tidligere regerings udlændingepolitik, bliver det med flere nuancer end 45 lempelser, man helst havde været foruden, al den stund at 14 af dem står, og at man gerne ville have flere lempelser af samme karakter for bl.a. at kunne invitere mere kvalificeret arbejdskraft fra udlandet.
Men når vi er i gang med at lege skæg med tal – hvis det fine menneske fra Danmarks Radio med det falske skæg fortsat kan bevæge sig frit i samfundet, når tildækningsforbuddet også er blevet vedtaget – så kunne jeg jo forstå, at det er sådan, at det afgørende er asyltallet i et enkelt år.
Det er ligesom det, der dokumenterer, om en politik er effektfuld eller ej – asyltallet et enkelt år.
Så så jeg bare, at i 2006, det var under Anders Fogh Rasmussen, var der 1.960 asylansøgere – nu, hvor vi leger med tal i dag.
Så vil jeg bare komme med et tilbud: Så lad os da genindføre den udlændingelovgivning, der var gældende i 2006 under Anders Fogh Rasmussen.
Den har givet det antageligvis laveste antal asylansøgere i det her årtusind.
Den vil formentlig være noget lempeligere end både den, vi har i dag, og den, vi havde under den forrige regering.
Men er det ikke ærlig talt, statsminister, en lille smule plat og unuanceret?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Altså, fornuften vender ikke tilbage, for den er her allerede.
Den har slet ikke forladt os.
Vi fører en fornuftig politik, som går på to ben.
Det ene ben har handlet om oven på 14.700 asylansøgere i 2014 og et Europa, der gik hul på kort tid efter folketingsvalget i 2015, at stramme op omkring spontan asylansøgning, ved at udskyde fristerne for, hvornår man kan søge familiesammenføring, i form af integrationsydelser, men jo også i kølvandet på det at lave aftaler med arbejdsmarkedets parter om så at få dem, der kom, til at tjene deres egne penge, hvilket vi faktisk er lykkedes ganske godt med.
Det er jo en del af det.
Så er der en anden del af det, som ikke handler om flygtninge og spontane asylansøgere og økonomiske migranter, men som handler om at sikre, at Danmark har et åbent arbejdsmarked.
På den dagsorden må jeg jo så konstatere – og sådan er parlamentarisme og demokrati – at det kniber med at finde det flertal, der vil være med til at nuancere nogle af de modeller, vi har.
Vi er blevet omringet af et flertal, som har besværliggjort brugen af beløbsordningerne.
Så sent som i går så vi et flertal, der blokerede for mere fleksible muligheder for bijobberi for mennesker, som vi altså har lukket ind i Danmark og givet en arbejdstilladelse og sagt gerne må være her.
Hvis de så siger, at de ved siden af det arbejde, de har, gerne vil arbejde en time på en anden virksomhed, så skal de søge.
Der er masser af bureaukrati.
Det må jeg konstatere at der ikke er et flertal for.
Men det har altså ikke noget med regeringen at gøre.
For regeringen har en fornuftig, balanceret tilgang til det.
Morten Østergaard (RV), 2018-05-30:
Der har været meget fokus på børnesange, men det er jo, fordi forsamlingen overhører de indlagte Thomas Helmig-citater, som statsministeren smider ind og også gjorde forleden i talen til kronprinsen.
I dag var det noget med »set det meste, prøvet lidt af hvert«, og så savner man lige tilføjelsen »haft det let og haft det svært«.
Jeg kan måske så supplere med et andet, synes jeg, stærkt citat, som er: »Der kommer nok en dag, hvor fornuften vender tilbage«.
For det er jo egentlig det, jeg hører statsministeren tale om her i dag, når han taler om, at det er alt for unuanceret at tale om stramninger og lempelser – en alt for unuanceret måde.
Det synes jeg er rigtigt.
Men så vender man hele tiden tilbage til de 45 lempelser, som blev gennemført under den sidste regering.
Ved min sidste optælling står de 14 af dem endnu.
Jeg går ud fra, at både holdninger og standpunkter stadig væk peger i retning af, at Venstre støtter dobbelt statsborgerskab.
Det var en af dem.
Så er der katastrofer, som at forskere har fået lettere adgang til det danske arbejdsmarked.
Jeg går ud fra, at det er noget, Venstre stadig væk ønsker, og at regeringen vel egentlig ville ønske, at den var i stand til at få en lempelse igennem, der svarede til det, vi fik under den sidste regering.
Så hvis det skal være nuanceret, hvis fornuften skal have lejlighed til at vende tilbage, så skal man vel også have et gennemslag i den debat, der føres her i Folketingssalen om de spørgsmål.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-05-30:
Vi ser øjensynlig forskelligt på det, men vi har nu en meget sikker idé om, at man også med en reduceret ramme til Danmarks Radio som den, vi har forhåndsaftalt med Dansk Folkeparti, og som et eller andet sted ligger som en præmis for de igangværende medieforhandlinger, er i stand til at løfte det her public service-ansvar i, hvad der fortsat vil være en førende dansk kulturinstitution med et meget, meget stort milliardbudget, altså Danmarks Radio.
Det er vores tilgang til det.
Så er jeg nødt til at anholde den her tanke om, at det hele er et nulsumsspil, som også ligger til grund, når man siger: I har brugt 19 mia. kr. på skatte- og afgiftslettelser; I kunne have gjort noget andet.
Nogle af de her penge har vi jo brugt for at gøre Danmark rigere.
Det er da en socialpolitisk bedrift, at vi har det laveste antal danskere på passiv forsørgelse, vi har haft i 14 år, og at de i stedet for at få hr. Uffe Elbæks skattepenge tjener deres egne og betaler skat og på den måde også skaber en større velstand, som jo alt andet lige gør, at vi om 1 år og 2 og 3 år har lettere ved at prioritere penge til kultur eller penge til forskning, end vi ville have, hvis det stadig væk var sådan, at en meget stor del af budgettet gik til overførselsindkomster.
Så det er jo investeringer i iværksætteri, i virksomheder, i jobskabelse, i mennesker.
Uffe Elbæk (ALT), 2018-05-30:
Nu skal jeg nok lade være med at blande mig i den aktuelle debat mellem regeringen og Socialdemokratiet i forhold til råderummet, men jeg vil bare sige, at statsministeren jo var glad for at sige, at han har brugt 19 mia. kr. på skattelettelser.
Spørgsmålet er, hvad vi vil bruge dem til.
Når vi ved, at vi står over for fake news, når vi ved, at der er et massivt pres på den offentlige information, så forstår jeg simpelt hen ikke, at man decideret vælger at spare på public service-området på den måde, man gør det i dag.
Så jeg kigger på kulturområdet, men jeg kigger også på public service, og det, jeg selvfølgelig ønsker – og der tror jeg egentlig at statsministeren er enig med mig – er en klog, vidende og kulturelt stærk nation, og på netop de to punkter ser vi så en nedprioritering.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Thomas Danielsen (V), 2018-05-30:
Tak for det.
Vi glæder os naturligvis alle sammen over de gode tider, vi oplever på Færøerne i øjeblikket, og vi har også set igennem længere tid, at det er gået bedre og bedre oppe på Færøerne med økonomien.
I takt med at det går bedre og bedre, ser vi historisk, at lysten til løsrivelse også stiger.
Jeg har hentet nogle meningsmålinger fra Færøerne, bl.a. fra Gallup i 2016, og der er også en måling fra Kringvarp, som viser, at der er 48 pct., som er imod løsrivelse.
Når jeg så ser på nogle nyere målinger fra marts 2018 og maj 2018 i vp.fo og Sosialurin, så kan jeg se, at løsrivelseslysten rent faktisk falder, i takt med at ordføreren har talt om løsrivelse i Folketinget i den seneste periode, hvor ordføreren har været valgt.
Hvad er årsagssammenhængen, hvis man spørger ordføreren?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-30:
Mange tak.
Jeg ved, der er et meget ambitiøst projekt undervejs, som handler om at synliggøre grønlandsk kunst på Louisiana, fordi det er med til at sparke døre ind andre steder – i New York og andre steder rundtomkring i verden.
Jeg ser det samme på filmområdet.
Jeg synes, det er rigtig interessant, fordi jeg tror, at film kan brande Grønland i langt højere grad end en eller anden brochure om, hvor spændende Grønland er som turistdestination.
Så jeg synes, det her med netop at bruge kultur som en løftestang til at skabe nogle muligheder også på erhvervsområdet og se det som en del af noget udenrigspolitik, noget handelspolitik, er nogle rigtig interessante og inspirerende tanker.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-05-30:
Noget, jeg har talt med ordføreren om flere gange, har været hele kunsten og kulturen mere som område, og hvordan der kunne blive et tættere samarbejde der.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre noget mere, for jeg synes bare, det er symptomatisk for den debat, vi har her, at vi lige pludselig går meget højt op i en intern grønlandsk debat om fremmedsprog – hvad det er, man lærer.
Lige pludselig tager vi det meget på os, som om det er det vigtigste område.
Jeg er lidt nysgerrig på netop det her med ligeværdigheden – hvordan vi kan være i et rigsfællesskab sammen, og hvilke initiativer der også er vedrørende den her mangfoldighed i den danske kunst- og kulturverden med hensyn til den grønlandske kunst og kultur, som jo står stærkere og stærkere år for år.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-05-30:
Mange tak.
Jeg tænker i virkeligheden, at Grønland og grønlændere, som er i Danmark, er med til at gøre Danmark større, gøre rigsfællesskabet større.
Det er med til at skabe et mere rigt samfund, et kulturelt mere rigt samfund og også et mere mangfoldigt samfund.
Så vi bidrager også til det samlede billede af Danmark, og på den måde er vi med til at bidrage til det danske samfund og til rigsfællesskabet.
Så jeg synes, at der på et konkret plan er et behov for at sikre det.
Der er nogle af os, der ønsker at samle trådene, fordi vi er et rigsfællesskab, og det kommer vi også til at være i en årrække fremover, så lad os da have det godt i den tid, vi er sammen.
Jeg har oplevet under selvstændighedsdebatten i Grønland, at jo mere skinger den blev, jo mere lignede det et parforhold, hvor den ene part, og det var så Grønland, nærmest havde et ben på vej ud af døren, og det gør, at den anden part måske er lidt mere uengageret og har svært ved at se, hvorfor søren der så skal bruges en masse tid på, at de her 32 områder skal løftes og vi skal have et rigsfællesskab, som er velfungerende.