Karin Nødgaard (DF), 2018-11-15:
I min tid i Folketinget har jeg deltaget i mange og også meget forskellige
forhandlingsforløb
Det har både været spændende og også lærerigt, men der er alligevel altid nogle forløb, som har skilt sig ud, og som har fyldt rigtig meget, både indholdsmæssigt og tidsmæssigt, og Socialdemokratiets ordfører var lige inde på, at det nok har været en lovgivning, der har været 4 år undervejs.
Det er lang tid, men det har også været nødvendigt.
Det skal ikke forstås sådan, at jeg siger, at vi laver lovgivning med følelserne, men det er mere et udtryk for, at vi virkelig bredt politisk har været meget bevidste om, at det, som vi beslutter i forbindelse med den her lovgivning, vil påvirke rigtig mange familier.
Vi ved, at skilsmissetallet er ret højt.
Omkring 50 pct. af de indgåede ægteskaber bliver opløst.
Så ønsket fra vores side har helt klart været at forbedre et område, som ikke har været tilstrækkelig velfungerende.
Der er jo ingen tvivl om, at når man har noget lovgivning, som påvirker følelserne hos mennesker og dem, det involverer – og det er jo selvfølgelig både på godt og ondt – så er det også noget, som vi skal tage højde for.
hele det her forløb, som jeg også har været en del af igennem de her seneste 4 år, synes jeg jo, at man kan sige, at det har været nogle lange, intense forhandlinger, og de har også været komplicerede indimellem – der har været meget jura forbundet med det – men hele tiden har der i mit baghoved været lagret sådan et billede af det barn eller de børn, som er mere eller mindre involveret i deres forældres skilsmisse, og det billede har jeg prøvet at holde fokus på hele vejen igennem.
For det har jo netop været det, der har været det primære, altså at vi ville ændre en lovgivning, hvor vi også kunne se, at de forandringer, vi foretog, ville gøre en forskel for de involverede børn.
Derfor var det jo egentlig nok noget af det, som jeg husker bedst fra de der indledende faser, at vi talte om forældreansvarsloven.
Hvordan kunne vi gå ind og få kigget på den?
Hvordan kunne vi få lavet en ny formålsbestemmelse, hvor vi netop ville sætte hensynet til barnet øverst?
Det, at en skilsmissesag er et meget, meget svært forløb for en hel familie, betyder også, at der skal være fokus på barnets trivsel, og at barnet i det omfang, hvor det skønnes muligt, selvfølgelig også skal høres og inddrages, og det har vi jo så besluttet at barnet bliver.
Jeg tror ikke, den tidligere ordfører var inde på det, men det er i forhold til, at vi skal have børnesagkyndige, at barnet får et tilbud om en kontaktperson og også retten til en bisidder.
Det er meget, meget væsentligt for den her lovgivning, og det har vi selvfølgelig været enige om, og vi har drøftet intenst, hvordan man kan lave den her konstruktion i forhold til det her område.
For Dansk Folkeparti har det været meget vigtigt, at der skal være det, der hedder et styrket samarbejde mellem det familieretlige og så det sociale system, at der skal finde det, vi kalder en koordineret indsats, sted, hvor der nemlig hurtigt kan ske en udveksling af de oplysninger, der er, og selvfølgelig primært i de komplekse sager.
Uanset om forældre kan finde ud af at blive skilt eller ej, vil det i hvert fald meget, meget ofte være sådan, at hvis man har fælles børn, sker der en stor påvirkning af barnet.
Jeg må også sige – og det har jeg også fremført flere gange i forhandlingerne – at det ikke er sjældent, jeg har hørt om de børn, hvor forældrene kan finde ud af, hvis man kan bruge det udtryk, en god model for deres forældreskab og også for skilsmissen, men der står så ofte et barn, som føler en stor form for skyld.
For når mor og far efter skilsmissen lige pludselig har det godt, men barnet er trist, så føler barnet ofte, at det er barnet, der har været årsag til skilsmissen, og sådan mener Dansk Folkeparti ikke at et barn skal føle.
Det har også i drøftelserne og i tilblivelsen af lovforslagene været vigtigt at få kigget på, hvordan der kan komme mere fokus på det, som vi kalder det ligeværdige forældreskab.
Ofte har det egentlig været sådan, at den ene part har følt sig tilsidesat og mindre ligeværdig som forælder, og tiden lige omkring skilsmissen kan være meget turbulent for alle parter.
Ord og beskyldninger kan fyge om ørerne, men når det hele har lagt sig og måske også falder lidt mere til ro, kan der blive truffet nogle beslutninger, som på sigt kan være gode for alle parter.
Derfor mener jeg også helt klart, at det var vigtigt, at vi fik aftalt, at beslutningen om et barns endelige bopæl netop skal udskydes i 3 måneder fra samlivsophævelsen.
Penge – det hørte vi også om lidt før – kan jo ofte være konfliktskabende i skilsmissesager: Hvem skal have hvad?
Og hvem skal betale for hvad?
Det er trist, og jeg tror faktisk ofte, det går ud over barnet.
For uanset hvad bliver barnet også involveret, ved at man lytter til, hvad der foregår og måske til de uoverensstemmelser, der er mellem forældrene.
Men med den beslutning om, at forældre, der deler forældremyndigheden, også som udgangspunkt modtager halvdelen af børneog ungeydelsen, synes vi det er rigtig fint.
Så har der jo været rigtig mange andre økonomiske aspekter inddraget i de her drøftelser.
Interessant har det været, og vi har ikke selv kunnet, hvad skal man sige, manøvrere rundt i dem, fordi meget også ligger på andre ministerielle områder, og det er ret komplekst.
Så er der et andet område, som også er kommet med i lovgivningen.
Det var jo sådan, at for nogle år tilbage blev det, der blev kaldt for separationsperioden, afskaffet.
I Dansk Folkeparti er vi af den klare overbevisning, at det at få lidt tid til refleksion ikke skader i en situation, hvor en familie opløses.
Vi fremførte under forhandlingerne, at vi gerne så, at den her periode blev genindført.
Det var nok ikke den letteste manøvre, men en gang imellem er der jo noget, der ligger i det, vi måske kunne kalde et partis dna, altså at man virkelig gerne vil kæmpe for noget for at få det med i lovgivningen, og det lykkedes faktisk i stor udstrækning, og det er vi meget tilfredse med.
Vi anerkender også, at andre partier har haft mere eller mindre svært ved at acceptere det, men vi har også lyttet til dem, og de har lyttet til os, og vi har hørt på hinandens argumenter.
Jeg vil også gerne slå fast, at når Dansk Folkeparti også har arbejdet meget på at få lavet den her refleksionsperiode – det tror jeg også de andre ordførere, der har deltaget, vil kunne nikke genkendende til – så har det absolut ikke været et spørgsmål om, at Dansk Folkeparti siger, at man ikke skal blive skilt.
Men vi synes selvfølgelig, det er bekymrende, at halvdelen af ægteskaberne bliver opløst.
Det fandt vi jo også ud af, da debatten kørte på sit højeste – for det fik jo en del medieopmærksomhed: At der faktisk er rigtig mange, der bakker os op om det.
Og jeg har også noteret, at flere af de partier, som måske som udgangspunkt var imod, også har sagt, at nu har vi fået lavet et supergodt indhold, og det er jo så det, som vi arbejder videre med.
Jeg tror helt klart, at vi, i forbindelse med at vi vedtager de her love, i løbet af få år vil kunne se, at vi går den rigtige vej.
Men jeg er selvfølgelig som politiker meget opmærksom på, at en så omfattende lov, som det virkelig er, også bør følges op, og derfor har vi også sat en bestemmelse ind om, at vi skal have en evaluering.
Den skal først ske om 4 år, og 4 år er lang tid – det kan det i hvert fald lyde som, og ofte vil vi også gerne have evalueringer tidligere – men jeg tror
, at netop i det her tilfælde, hvor så meget ændres og vi skal have lavet nogle nye konstruktioner, så giver det faktisk god mening, og vi skal jo ikke vente 4 år på at sætte os sammen.
Vi skal også have nogle statusmøder, og dem forventer vi helt klart at ministeren går i spidsen for at få lavet.
For det er jo her, vi har mulighederne for både at følge op, men også at høre og inddrage de erfaringer, der kommer i de nye konstruktioner, vi ser.
Jeg vil også gerne sige, at al lovgivning jo bliver fulgt op af et udvalgsarbejde, og det skal det her også.
Selv om vi egentlig føler, at vi nok er nået i mål lige, hvor vi kan være p.t., så er det jo nok ikke nogen hemmelighed for flere af os, også de seneste dage, hvor det er kommet så tæt på – lige pludselig skal vi kigge på den her lovgivning, og nu skal den førstebehandles – at der altså er kommet flere henvendelser og kommentarer.
Og det er jo selvfølgelig noget af det, jeg synes vil være oplagt at vi tager i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Men Dansk Folkeparti ser utrolig meget frem til, at vi får lavet en ny struktur på hele det familieretlige område.