Nanna W. Gotfredsen (M), 2025-12-02:
Tak for ordet, formand, og tak til forslagsstillerne for det her beslutningsforslag.
Jeg ser det som et forsvar for de grundlæggende rettigheder, her retten til privatliv, og det er altid et vigtigt forsvar.
Retten til privatliv er jo vigtig, men hvordan er den vigtig sådan helt præcist og konkret, og er borgerne egentlig sådan helt opmærksomme på og kan de helt konkret sætte ord på, hvilket i øvrigt også vil være forskelligt fra den ene til den anden, hvordan den ret har bidraget til skabelsen af dem selv hver især?
Selv tror og oplever jeg faktisk, at det falder mange ret svært at beskrive det sådan helt klart, hvilken betydning retten til privatliv har for dem.
Nogle gange kan man måske også have haft noget så længe og så selvfølgeligt, at det bliver selvfølgeligt, så det i sig selv kan resultere i, at ordene tynder ud i al abstraktheden.
Det behøver jo så bare ikke nødvendigvis at være udtryk for en reduceret betydning af retten til privatliv, men måske skulle vi se at få sat ord på de grundlæggende frihedsrettigheder igen og her retten til privatliv.
Men det former os; vores grundlæggende frihedsrettigheder er med til at forme os til dem, vi er og ønsker at være og blive, og hvordan vi ønsker at leve som mennesker og som samfund i en tid, hvor der bliver, samlet, delt og analyseret flere data om os end nogen sinde før.
Forslaget her går ud på at nedsætte en uafhængig privatlivskommission, som skal se på udviklingen i overvågning, databehandling og indgreb i borgernes privatliv og så også komme med bud på, altså anbefalinger, tror jeg er ordet man bruger, hvordan balancen mellem tryghed, sikkerhed og retten til privatliv bedst sikres.
Mens jeg og Moderaterne i øvrigt deler de grundlæggende bekymringer, der kan være, og som ligger bag forslaget, deler vi ikke nødvendigvis opfattelsen af, at det er de rigtige skridt.
Vi deler oplevelsen af, at der over en årrække på den ene side er sket et skred i forhold til privatlivets fred, ikke som sådan et stort, endegyldigt skred, men mere som mange små skridt – lidt mere logning her, lidt mere overvågning der og lidt flere data, der må deles – og jo ofte begrundet i tryghed, i kriminalitetsbekæmpelse, terror og effektivitet, og altså ofte ledsaget af ganske legitime mål og ønsker, men til hvilken pris?
Det er det, jeg primært vil fokusere på her.
Så jeg savner samtalen – den store oplyste, offentlige samtale, som drives på en måde, hvor borgerne er inddraget.
Jeg har intet imod eksperter; jeg har absolut intet imod Justitia, tværtimod.
Jeg synes, Justitia har bidraget afgørende.
Men jeg savner den store offentlige samtale, og den er jeg altså ikke sikker på man får fremmet eller sikret i nedsættelsen af sådan en i klassisk forstand kommission.
Jeg er faktisk ret sikker på, at jeg ikke er interesseret i at blive anbefalet noget som helst, men jeg vil gerne oplyses, og et eller andet regi af en eller anden art, der faciliterer og fremmer en inddragende, stor, oplyst samtale – den, jeg savner – kunne jeg godt være fristet af.
På den baggrund vil jeg sige, at jeg er super glad for ministerens tilkendegivelse, også i dag, i forhold til at være åben for en drøftelse, en videre drøftelse.
Man kunne måske ovenikøbet have den isoleret og ikke nødvendigvis hægtet op på andre begivenheder, meget gerne under inddragelse af eksperter, men med kæmpe blik for borgerne: Hvordan får vi borgerne med i sådan en samtale?
Jeg synes faktisk også, at vi er der, hvor vi skylder både nutid og eftertid en fornøden, oplyst, sammenhængende samtale om væsentligheden af de grundlæggende frihedsrettigheder, inklusive privatlivets fred.
Tak for ordet.