Annette Lind (S), 2019-12-19:
Tak for det, formand.
I dag skal vi diskutere, hvorfor Danmark gik i krig.
Det er jo et meget væsentligt spørgsmål, især når man i fremtiden skal sende militære missioner ud, for hvad har man lært af tidligere krige?
Hver eneste dag tager vi svære beslutninger her i Folketinget, men de sværeste beslutninger er, i hvert fald for mit vedkommende, når vi sender folk i krig.
Så er det rigtig, rigtig svært at trykke på jaknappen, ikke fordi jeg ikke støtter op om missionen, for det har jeg gjort, hver gang jeg har trykket på jaknappen, men fordi jeg også bor i en garnisonsby, i Holstebro.
Her har vi rigtig, rigtig mange soldater.
Jeg har været afdelingsleder for en stor byskole, hvor kasernen lå tæt på.
Derfor har jeg haft rigtig, rigtig mange elever gennem skolen, der har haft forældre, der har været udsendt.
Så når jeg trykker på knappen, tænker jeg også på de mennesker, som netop bliver sendt ud, og derfor er det svære beslutninger, og derfor skal vi tænke os rigtig godt om her i Folketinget.
Det er sådan, at i Socialdemokratiet synes vi, at det var ærgerligt, at man nedlagde undersøgelseskommissionen om Irak og Afghanistan.
Vi synes ikke, det var nogen god idé, at man ikke ville bruge kræfter og tid på det i den tidligere regering.
Kompromiset blev så de her fire bind om, hvorfor Danmark gik i krig, af Mariager og Wivel.
Jeg synes, der er rigtig mange gode opfordringer og konklusioner i dem, men særlig hæfter jeg mig ved to ting.
Den ene er afslutningen på Irakkrigen, og i Socialdemokratiet mener vi stadig, at slutningen var, som udenrigsministeren sagde, skæbnesvanger og forkert.
Og krigen blev jo besluttet med et meget snævert flertal, og det synes vi også var forkert.
Nu har jeg kun været ordfører på det udenrigspolitiske område i et halvt år, men jeg synes faktisk, at vi oplever, at vi får meget, meget fin og fyldestgørende information i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Nogle gange har vi endda fået informationer om ting, som regeringen ikke har taget stilling til, når man kommer i Nævnet, og det synes jeg sådan set viser, at man vil have en tættere og en tidligere inddragelse i forhold til relevante informationer, hvad angår militære engagementer.
Jeg oplever også, at regeringen kommer og fortæller i Det Udenrigspolitiske Nævn, når de gerne vil have råd, og jeg oplever også, at man, under skærpet fortrolighed naturligvis, får oplysninger om andre landes overvejelser, så vi kan have strategiske drøftelser i Nævnet, som vi kan være med til at bruge, når vi selv skal træffe rigtige valg.
Så oplever jeg også en rigtig, rigtig god dialog mellem os ordførere.
Når vi skal lave tekster til forslag til vedtagelse, synes jeg faktisk at vi på tværs af hele Folketinget taler ordentligt sammen, og de gange, jeg har været med til at lave forslag til vedtagelse, har det været med et meget bredt flertal omkring svære beslutninger.
I Socialdemokratiet ønsker vi det her brede flertal, og vi ønsker også, at der skal være en bred opbakning.
Det er sådan, at der er tre ting, som regeringen har forpligtet sig på.
Det er netop en tættere og tidligere inddragelse i Nævnet af relevante informationer omkring militære arrangementer; så er det at styrke den interne kapacitet i ministeriet, og det er allerede sket med den nye regering; og så er det det her med, at vi skal lære af tidligere missioner.
Så er det også sådan nu, synes jeg, at når vi går i krig, er det mange gange også sådan, at de militære operationer går hånd i hånd med humanitær hjælp.
Det synes jeg netop også er rigtig, rigtig vigtigt, at vi har den her kobling.
Det er vigtigt, fordi det her med at vinde krigen måske er den letteste ting, mens det med at vinde freden er rigtig svært.
Så hvordan stiller vi landene, når vi forlader krigen eller de militære operationer?
Det er netop det, som vi fremadrettet måske også skal kigge noget mere på.
Lever de på en sten, eller mangler de en pumpe for at kunne leve et normalt liv?
Det er rigtig vigtigt, at vi også har fokus på det.
Jeg ved, at verden brænder rigtig mange steder.
Vi kommer til at sende militære operationer ud også i fremtiden, og som udenrigsministeren sagde, ønsker vi, at vi har en aktiv sikkerheds- og udenrigspolitik i Danmark.
Det vil vores regering stå i spidsen for, og det synes jeg også den viser klart og tydeligt.
I Socialdemokratiet støtter vi det forslag til vedtagelse, som hr. Martin Lidegaard lige har læst op.