Camilla Fabricius (S), 2023-05-09:
Tak, hr. formand, tak for ordet.
Børn og unge, der føler ubehag ved deres ved fødslen tildelte køn, har brug for al mulig hjælp og støtte.
Mange oplever en svær tid, og den tidlige ungdom kan i forvejen være svær nok.
Så sent som i sidste uge havde jeg besøg af et ungt menneske med lgbt-baggrund, som kom med sine egne beretninger om, hvordan hun havde skiftet køn, og de samtaler, hun har med andre, der er i hendes sted.
Vi hører beretninger om ensomhed, om angst og manglende trivsel, om udenforskab og dårligt selvværd.
Undersøgelser fra LGBT+ Danmark viser, hvordan lgbtq+-personer går med øgede selvmordstanker og tanker om selvskade, og helt ærligt, det skræmmer mig.
De har brug for støtte, og det er ikke ensbetydende med, at alle skal i behandling, som ministeren også siger.
Men det betyder, at vi skal lytte til den fagkundskab, der er, og til de mennesker, der er helt tæt på de unge, også når det er deres vurdering, at den bedste hjælp til børnene er behandling.
For ifølge undersøgelser opfatter og tænker vi på det her ud fra et kønsperspektiv i forhold til identiteten, altså hvordan det er at være menneske – om det er han, hun eller hen, dig eller mig, de eller dem.
Jeg synes helt ærligt, det kan være mærkeligt at stå her i Folketingssalen og lovgive om, at lægerne ikke må give den hjælp, som de vurderer er bedst.
Derfor kan vi som Socialdemokrati heller ikke støtte op om forslaget.
Vi støtter i stedet for op om den faglige udvikling, der er på transområdet, og det vil være relevant at lade det personale, vi har både i Aalborg og i København, indgå i det, så de har mulighed for at opleve at gå ordentligt til opgaven.
Det er en svær opgave.
Som ministeren også sagde, er det en meget lille gruppe, og derfor skal vi også holde hånden under det personale, der er med til at træffe beslutningen.
Når man hører debatten her i dag og hører spørgsmålene, kan man næsten tro, at hormonerne er noget, som man sådan lige med et snuptag går hen og får, altså at hvis man får en fiks idé, kan man bare sådan skifte køn.
Men som ministeren også redegør for, er det overhovedet ikke tilfældet.
Det kræver en lang forudgående udredning, og som ministeren også var inde på, taler vi altså om en ufattelig lille gruppe, som modtager medicinsk behandling.
Og som vi også kan høre, foretages der slet ikke nogen kirurgiske indgreb på børn og unge.
Jeg kan derfor sådan lade stå tilbage, at tingene måske bliver blæst en lille smule op, og i virkeligheden skal vi tage hensyn til, at det her er en meget lille og meget sårbar gruppe.
Det er vores ansvar at hjælpe dem så godt, som vi kan.
Ministeren har også redegjort for, at vi nu står over for en revidering af vejledningen, og at vi skal have kigget på den.
Jeg synes, det er vældig fornuftigt, at Sundhedsstyrelsen er gået i gang med det, og jeg synes også, det er positivt, at vi generelt som Folketing er opmærksomme og nysgerrige på, hvordan vores sundhedsvæsen revideres i det hele taget.
Men det er og bliver en faglig vurdering.
Og bare for kort at opsummere er vi simpelt hen nødt til at sikre, at det er fagfolk, der træffer beslutningerne, og derfor kan vi som sagt ikke støtte op om forslaget.