Victoria Velasquez (EL), 2020-05-26:
Tak for det.
Og tak til Radikale Venstre for at fremsætte det her beslutningsforslag.
Spørgsmål om repræsentation og særlig repræsentation i magtfulde og indflydelsesrige rum er noget, som er vigtigt for os i Enhedslisten.
Derfor finder vi det også tiltrængt at skulle skærpe reglerne om måltal og politikker for andelen af det underrepræsenterede køn i de øverste ledelsesorganer i private virksomheder.
For selv om der såmænd er fine intentioner i vores nuværende lov fra 2012, kan vi jo konstatere, at det stort set ikke har haft nogen praktisk effekt.
Der er bestemt brug for at stramme op, fordi det er problematisk, når store grupper af befolkningen holdes ude af de rum, hvor vigtige beslutninger træffes.
Det afskærer kvinder og andre minoriteter fra muligheden for at drage nytte af den indflydelse og de økonomiske fordele, der følger med en toppost i erhvervslivet.
Og det er med til at opretholde forestillingen om, at en leder altid er en mand.
Vi ved fra studier af magt og elite i Danmark, at landets mest magtfulde har meget mere end blot køn til fælles.
Danmarks erhvervsledere er altovervejende midaldrende hvide mænd med djøf-uddannelser, der bor på den rigeste side af Lyngbymotorvejen.
De ligner hinanden på mere end én parameter, og det skyldes det efterhånden velkendte og velbeskrevne fænomen Rip, Rap og Rup-effekten, der i al sin enkelhed henviser til, at når ledere skal vælge deres efterfølgere eller nye lederkollegaer, vælger de nogle, der ligner dem selv.
Det har tidligere erhvervsminister Brian Mikkelsen også indset.
Og den form for ubevidste bias, som Rip, Rap og Rup-effekten er udtryk for, er et af de mest veldokumenterede fænomener i socialvidenskaben.
Og det plejer vi ikke normalt at ville acceptere i Danmark.
Egentlig så vi i Enhedslisten gerne, at reglerne blev skærpet mere, end hvad der lægges op til med det her beslutningsforslag.
Og derfor glæder det mig også at høre, at der er et gåpåmod med hensyn til at gå videre.
Vi så gerne, at virksomhederne ikke bare var forpligtet til at opstille måltal og politikker, men også var forpligtet til rent faktisk at forbedre repræsentationen i de øverste ledelseslag – altså forpligtet til rent faktisk at skulle leve op til de måltal, som de jo stiller for sig selv.
Og faktisk har det næsten heller ikke nogen konsekvenser, hvis man ikke opstiller måltal eller formulerer politikker, altså ikke overholder loven, som den ser ud i dag, fordi de bøder og sanktionsmuligheder, der findes i dag, nemlig stort set ikke anvendes.
Men jeg kan ikke lade være med også at benytte lejligheden til at understrege, at hvis vi for alvor skal den uligestilling, der præger vores arbejdsmarked, til livs, så er der særlig ét sted, vi må sætte ind, og som flere også er kommet ind på – det kan nemlig ikke stå alene – og det er barselsorloven.
Den ulige fordeling af barslen trækker tråde til uligelønnen såvel som til kvinders mulighed for at gøre karriere i det private erhvervsliv.
Jeg håber derfor – og det er jeg også ret sikker på – at støtterne af det her forslag også vil være med til at sikre en ligestilling af forældres rettigheder i forhold til barsel.
Enhedslisten støtter forslaget.