Finn Sørensen (EL), 2017-03-30:
Som en af medforslagsstillerne vil jeg da gerne bekræfte den nuancerede tilgang, der er i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Det mener jeg også jeg gjorde, da vi diskuterede det sidste gang her i Folketinget.
Det er åbenlyst, at der er fordele og ulemper ved begge regnemetoder.
De er egentlig meget godt beskrevet her.
Så det politiske spørgsmål, vi skal tage stilling til, er, hvem vi vil favorisere: de store eller små partier?
Det er et af kerneproblemerne i den diskussion.
Det skal ikke træffes ud fra en eller anden partiegoistisk placering, altså om man i dag er et lille parti uden forhåbninger om at blive større, eller om man er et stort parti uden bekymringer for, om man engang kan blive mindre.
Det er jo ikke sådan, vi skal forholde os til det.
Vi skal forholde os til det ud fra en vurdering af, hvad der vil være bedst for demokratiet.
Som vi også var, sidst man diskuterede det her, er vi af den opfattelse, at det vil være bedst at vælge en valgmetode, der i en given situation favoriserer de mindre partier og ikke favoriserer de store partier på en sådan måde, som er blevet belyst her, nemlig at en konsekvens kan blive, at et parti, der har et mindretal af vælgerne bag sig, alligevel kan få et flertal i kommunalbestyrelsen og sætte sig på magten for at sige det ligeud.
Det synes vi ikke er godt for demokratiet.
Når vi nu får en valgmulighed for at gøre det på en anden måde, synes vi ikke, at valget kan være så svært.
Jeg siger ikke, at den nuværende metode automatisk fører til, at man fremmer magtbrynde og selvtilstrækkelighed osv.
Det er i sig selv et demokratisk problem.
Det synes vi er et større problem end det, der kan opstå med den anden metode: Et parti, der har flertal blandt vælgerne, får ikke afspejlet det flertal i kommunalbestyrelsen.
Det erkender vi også er et demokratisk problem.
Der er demokratiske problemer i begge modeller, og det er af den simple grund, at der ikke findes en regnemetode, som kan sikre fuldstændig retfærdighed på det område, og hvis den fandtes, var den blevet opfundet og taget i anvendelse for længe siden.
Det er jeg sikker på.
Så vi synes ikke, det er et lige så stort eller større problem for demokratiet, at et parti, der har opnået flertal blandt vælgerne, i en given situation ikke kan opnå et flertal af mandaterne.
Hvorfor er det ikke det?
Det er et væsentlig mindre problem for demokratiet, for dette parti har stadig væk muligheden for gennem forhandlinger med andre partier at skaffe flertal for nogle synspunkter, de står for.
De vil nok have ret store muligheder for at gøre det.
Det vil så medføre, at det vælgerflertal, der afspejlede sig, alligevel i en alle anden rimelig form vil kunne blive afspejlet i kommunalbestyrelsen, omend i form af kompromiser, som vi ellers er så glade for i det danske folkestyre.
Så vi synes egentlig ikke, at valget er så svært.
Men vi erkender selvfølgelig, at der er forskellige andre tilgange til det.
Så er der et andet forhold, der ikke har været berørt.
En konsekvens af den her største brøks metode kan jo være, at et parti, der repræsenterer lidt under 1 pct. af vælgerne, kommer i kommunalbestyrelsen.
Det synes vi ikke er noget problem.
Vi synes, det er gavnligt for demokratiet, for det betyder jo, at disse omend relativt få vælgeres synspunkter bliver repræsenteret i den politiske debat alligevel.
Vi har den grundholdning, at det er positivt.
Sagt lidt mere firkantet er vi modstandere af de der spærregrænser.
Til sidst vil jeg sige, at vi med åbent sind går ind i udvalgsbehandlingen.
Det må vi jo drøfte videre.
Men det er klart, at kan man forbedre det, så man måske minimerer nogle af de ulemper, der helt givet også er ved den metode, vi foreslår her, er det vældig fint.
Så jeg ser frem til en god debat af det her beslutningsforslag under udvalgsarbejdet.