Ulla Sandbæk (ALT), 2019-02-06:
Mange tak.
Det er meget, meget sjældent, at jeg er enig med Dansk Folkeparti, og derfor er jeg glad for, at der i dag er noget, som vi i hvert fald er helt enige om, og det er, at det her er et meget, meget væsentligt emne.
Og jeg vil gerne sige tak til ministeren for redegørelsen.
Det glæder mig, at regeringen har valgt at styrke den danske indsats for religions- og trosfrihed.
Alternativet bifalder fuldt og helt oprettelsen af den nye enhed under Udenrigsministeriet og glæder sig over, at Danmark har indledt en dialog med FN's særlige rapportør for religions- og trosfrihed og FN's leder af indsatsen for udvikling og religion om i 2019 at lancere en FN-baseret dialog om udviklingen af det normative arbejde, om krydsfeltet mellem religions- og trosfrihed og SDG'en om ligestilling.
Jeg ser frem til at stifte nærmere bekendtskab med dette initiativ, der vil komme som et led i Danmarks medlemskab af FN's Menneskerettighedsråd.
Måske vil ministeren allerede nu løfte lidt af sløret for, hvad hun forventer at Danmark mere konkret har tænkt sig at bidrage med.
Det giver nemlig god mening at styrke retten til religionsfrihed som et centralt element i udenrigs- og udviklingspolitik.
Institut for Menneskerettigheder giver i sin publikation »Religionsfrihed i dansk udenrigs- og udviklingspolitik« udtryk for, at religiøst baseret diskrimination, chikane og forfølgelse naturligvis først og fremmest har betydning for de individer og grupper, der er ofre for det.
Men det har også vidtrækkende sociale, politiske, økonomiske og kulturelle konsekvenser, både lokalt, nationalt og internationalt.
Hvis religionssikkerheden svækkes, svækkes samtidig mulighederne for fattigdomsbekæmpelse og økonomisk udvikling.
Vi ser også, at der ofte er en sammenhæng mellem begrænsningen af religionsfrihed og et højt niveau af militære udgifter og væbnet konflikt.
Det er også vigtigt at fastslå, at religions- og trosfrihed ikke, som den bevidst eller ubevidst er blevet rammesat, drejer sig om religionernes rettigheder, men derimod det enkelte individs rettigheder, som det også allerede er blevet sagt af nogle af mine kollegaer.
Alligevel lever store dele af verdens befolkning i lande, hvor religionsfriheden er under pres, og af samme grund har der aldrig været flere mennesker på flugt på grund af deres tro, end der er i dag.
Et andet vigtigt aspekt af retten til religionsfrihed er, at den nødvendigvis må være en del af en bredere menneskelig tilgang.
Retten til religionsfrihed er uløseligt forbundet med andre menneskerettigheder, herunder særlig retten til ytringsfrihed, retten til forsamlingsfrihed og retten til respekt for privatliv.
Men der er også andre rettigheder, der er på spil.
Det er sådan, at forfølgelse, chikane og diskrimination af mennesker sjældent er begrænset af deres ret til at have eller udtrykke en tro; den handler i lige så høj grad om deres udelukkelse fra sikkerhed, uddannelse og sundhedsydelser, fra deltagelse i det offentlige liv og fra lige arbejdsvilkår.
Det vil sige, at som sådan er kampen for religionsfrihed også en kamp for andre menneskerettigheder: borgerlige og politiske såvel som økonomiske, sociale og kulturelle.
Vi må derfor lægge pres på de regeringer, vi har samarbejde med, om, at de lever op til deres ansvar for at beskytte menneskerettighederne i videste forstand i deres respektive lande.