runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Jeg prøver at klare mig med 30 sekunder.
Siden hr. Claus Larsen-Jensen var medlem af Folketinget sidst, har jeg nu indtryk af, at der er sket lidt af et stemningsskifte, trods alt, i forhold til EU, i hvert fald delvist hos også Socialdemokratiet.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om Socialdemokratiet stadig væk går ind for at afskaffe eksempelvis forbeholdene.
Er det uantastet?
Er det uantastet, at vi skal være en del af kernen?
Vi diskuterer ikke medlemskabet af EU, for vi diskuterer jo retningen for EU.
Og der kunne det være interessant at finde ud af, om Socialdemokratiet har ændret kurs.
Det var nemlig meget uklart i forhold til det, som hr. Claus Larsen-Jensen sagde.
Claus Larsen-Jensen (S), 2017-12-01:
Jeg vil gerne sige til hr. Kenneth Kristensen Berth, at de synspunkter, jeg repræsenterer her, repræsenterer Socialdemokratiet, og de er også dækkende for hr. Peter Hummelgaard Thomsen og for den socialdemokratiske folketingsgruppe.
Så der er ingen variation i det.
Og at man har været forbi Europa-Parlamentet og fået lidt erfaring oven på at have været 8 år her, bl.a. det meste af tiden som formand for Folketingets Europaudvalg, er jo ikke noget, der bør tælle negativt, tværtimod burde det jo være sådan, at man havde lidt større indsigt i, hvordan og hvorledes sammenhængen var mellem det nationale og det rent europæiske.
Kernen af EU?
Altså, jeg betragter da os som en del af kernen af EU.
Jeg har noteret mig, at udenrigsministeren i et eller andet interview for nylig bl.a. har sagt, at det kommer an på, hvad der egentlig er i kernen, og det er selvfølgelig rigtigt.
Men det, der egentlig er det centrale i det, jeg prøver at sige her, er, at vi faktisk synes, det er en stor fordel for Danmark, at vi er medlem af EU, og det vil vi gerne sige til den danske befolkning.
Vi har så meget økonomi, og vi har så mange jobs ud af at være en del af EU.
Vi har også massiv indflydelse på EU.
Det gælder også på nogle af de nye områder.
Og der er mit budskab sådan set, at lad os få en åbenhjertig diskussion af, hvad det betyder for os, negativt og positivt, og vi må også tænke på, hvordan vi på god dansk pragmatisk vis kunne finde ud af at placere os på en hensigtsmæssig måde i forhold til den fremtidige udvikling.
Det er sådan set det, jeg siger.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Tak for det.
Det er jo altid interessant, når der kommer en ny ordfører.
Nu er vi jo vant til at høre på hr. Peter Hummelgaard Thomsen, og jeg må tilstå, at det er mit indtryk, at han anslår en lillebitte smule mere skeptisk melodi end den, som hr. Claus Larsen-Jensen repræsenterede.
Jeg ved ikke, om det har noget at gøre med, at hr. Claus Larsen-Jensen har en fortid i Europa-Parlamentet.
Det skal jeg lade være usagt.
Jeg vil sige til hr. Claus Larsen-Jensen, at den der om fred og stabilitet og sikkerhed ved hr. Claus Larsen-Jensen jo godt er en saga blot.
Det holdt måske indtil 2015.
Så var der en Angela Merkel, der åbnede portene på vid gab for tilstrømning og masseindvandring.
Vi har en situation, hvor vi har krig i Europa mellem Ukraine og Rusland.
Så den der med fred, sikkerhed og stabilitet holder ikke længere.
Men der er noget, jeg egentlig godt kunne tænke mig at høre.
Jeg ved ikke, om hr. Claus Larsen-Jensen er bevidst upræcis i sin ordførertale, så derfor bliver jeg nødt til at stille et meget konkret spørgsmål.
Ser hr. Claus Larsen-Jensen gerne Danmark tættere på kernen i EU, ja eller nej?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Se, i marts 2017 lancerede Europa-Kommissionens formand, Jean-Claude Juncker, sine fem visioner for EU's fremtidige udvikling.
Visionerne strakte sig fra et reduceret EU opbygget omkring det indre marked til en vision om et EU som en forbundsstat, hvor EU varetager en meget stor del af de opgaver, der i dag varetages af medlemslandene.
De fem visioner kom til verden på et bagtæppe af krisestemning i EU i lyset af den britiske folkeafstemning den 23. juni 2016, hvis resultat jo var, at briterne stemte for at forlade EU, et forestående præsidentvalg, hvor Marine le Pen stod til måske at kunne blive fransk præsident, og et amerikansk præsidentvalg, hvis udfald ikke havde været, som EU-eliten havde ønsket det.
EU var i krise, som flere statsledere og kommissærer udtrykte det, men den krisetilstand er jo som bekendt senere blevet ophævet, nemlig i Jean-Claude Junckers tale om Unionens tilstand.
Her udtrykte Juncker, at krisen var forbi, og at det nu var tiden for EU at bevæge sig fremad mod yderligere integration, f.eks. ved at slå posten som kommissionsformand og posten som rådspræsident sammen, og i øvrigt slog han til lyd for at styrke det europæiske samarbejde yderligere.
Da Juncker tilbage i marts lancerede sine fem visioner, var det reelt første gang siden Laekenerklæringen i december 2001, at man fra EU's side åbnede mulighed for den kætterske tankegang at tilbageføre magt til EU's medlemslande.
Det var, hvad mange i dag har glemt, faktisk en del af baggrunden for indkaldelsen af det konvent, der skrev den forfatningstraktat, som siden efter at være blevet stemt ned i Frankrig og Holland med redaktionelle ændringer blev til Lissabontraktaten – en traktat, som den danske befolkning jo ikke fik lov at stemme om.
I forfatningskonventet blev muligheden for at tilbageføre magt til nationalstaterne som bekendt ikke grebet, snarere tværtimod.
Men her i 2017 har vi en ny mulighed, i hvert fald i princippet, for at standse EU's gradvise overtagelse af magt fra EU-landene, men det kræver selvfølgelig, at vi griber denne mulighed.
Vi er i Folketingets Europaudvalg kun i yderst sparsomt omfang blevet inddraget i regeringens overvejelser om, hvordan der skal konkluderes på Junckers fem visioner.
Regeringen har ikke bedt om et mandat fra Folketinget, hvilket jo ellers kunne have været passende, når vi diskuterer EU's overordnede udvikling de næste måske 10-20 år.
Derfor har vi fra Dansk Folkepartis side ment, at det var nødvendigt at indkalde til denne forespørgselsdebat med henblik på at få regeringen til at inddrage Folketinget og danskerne i debatten om, i hvilken retning EU skal udvikle sig i årene fremover.
Vi ser frem til at høre, hvad regeringen og Folketingets partier har at sige til den diskussion, der med Junckers fem visioner nu er åbnet, om, at magt fra EU faktisk kan tilbageføres til de nationale parlamenter.
Ulla Tørnæs (V), 2017-12-01:
Nu er det sådan, at præciseringerne netop er faldet på plads her for et par uger siden, og vi er ved at se på, hvad det konkret kommer til at betyde.
Så det er naturligvis ikke indarbejdet i finanslovsforslaget, for det har der simpelt hen helt fysisk ikke været mulighed for, men jeg kan forsikre, at vi vil overholde DAC-direktivet.
Og det er i øvrigt vedtaget, at man kan indføre det fra 2019, så der er ikke noget krav om, at det skal indføres i 2018.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Jeg vil bare gerne spørge, hvad det er for nogle ting, der er de store ting, og hvad der er de små ting.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Igen synes jeg måske, at det er en lidt ærgerlig måde at diskutere det her på at sige, at det gør vi i et tæt samarbejde, og så nævner man et eller to lande.
Vi kommer til at drøfte det her med alle i den her periode.
Vi har en konference, som finder sted inden for den næste måneds tid, tror jeg, i Kokkedal, hvor vi har en første eksperthøring om det her for at komme dybere ned i det.
Der er ikke nogen, der kan være i tvivl om, at der løbende er en diskussion i den offentlige debat.
Det er der i forhold til nogle af de domme, som bliver afsagt, hvor vi har haft eksempler på folk, som vi hellere vil se hælen end tåen af.
Den ene side er jo, om vi selv fra dansk side har gjort vores benarbejde godt nok – det skal vi have dykket ned i.
Og så er der den anden side af det: Hvis det er sådan, at vi har haft en fejlopfattelse af, hvad man kan, og hvad man ikke kan, hvad beror så fejlopfattelserne på?
Eller er det, fordi der er kommet en praksis, som gør, at vi på forhånd tænker, at vi ikke helt kan komme igennem med den linje, som vi egentlig måske gerne vil have?
Det er jo der, hvor bl.a. protokol 16 kommer ind som et eksempel, som kunne være en vej ind, altså hvor man får en adgang til at høre fra Menneskerettighedsdomstolen, inden man ender med den endelige afklaring.
Alt det kommer vi til at komme dybere ned i i det arbejde, som allerede nu er sat i gang.
Jeg ved ikke, hvor meget jeg skal supplere med, i forhold til om EU skulle blande sig i flere ting, eller om de 56 pct. synes, at man gerne må blande sig i færre ting.
Det kan jeg også erklære mig helt enig i, for det ligger sådan set i et slankere og mere effektivt EU.
Så det er heller ikke noget, som vi nødvendigvis behøver at være uenige om.
Jeg tror, vi skal passe på med, at vi taler os længere væk fra hinanden, end det er højst nødvendigt, og passe på med at opstille nogle modsætningsforhold til hinanden, hvor det ikke er nødvendigt.
Lige nu har vi nogle sager, som det er meget vigtigt at få fokuseret på, og det er at løse migrationskrisen, og der synes jeg EU er med til at levere med bl.a. den aftale, som vi laver med Tyrkiet.
Det er i forhold til Brexit, altså at få det til at falde på plads, og det ser ud, som om der kommer lidt bevægelse i det nu efterhånden, så der kommer noget mere realisme ind i den diskussion, og det er også en rigtig vigtig diskussion at have fat i.
Og så foregår der også nogle diskussioner, som Danmark har været med til at rejse, bl.a. i forhold til det med velfærdsydelser, om der skal være en social union, eller om der ikke skal være en social union, hvor tingene også ser ud, som de begynder at pege i den rigtige retning.
Det kunne jo bl.a. være, fordi der er nogle, der på et tidspunkt har været ude at sige, at man bliver nødt til at løse det her problem, for ellers kommer de enkelte stater bare til at agere på det.
Det er jo bedre, at vi kommer i en situation, hvor vi løser det samlet, end at man ender i den situation.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Det er selvfølgelig også fint, det er det bestemt.
Bare for en god ordens skyld vil jeg sige, at det var 56 pct., der ønskede mindre EU i den undersøgelse fra Voxmeter, så det var ikke bare et spørgsmål om, at danskerne var tilfredse med det bestående, for de ville simpelt hen have magt tilbage, og det synes jeg da også skal være en prioritet for regeringen, og jeg synes egentlig også, at udenrigsministeren skylder det.
Udenrigsministeren skal jo tænke på, at tilbage i 2014 var udenrigsministeren parat til at bryde EU-reglerne, hvad angår børnecheck, og i dag står vi i en situation, hvor vi betaler SU-lån til udlændinge uden at have en kinamands chance for at få dem tilbage igen.
Der er der måske også anledning til, at udenrigsministeren går ud og siger, at vi bliver nødt til simpelt hen af nødretsmæssige årsager at bryde de her regler.
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Jeg mener sådan set, at der er sket konkrete ændringer allerede, også i den måde, vi diskuterer det europæiske samarbejde på, i forhold til hvad vi gjorde for nogle få år siden, og der er mange elementer, der kan være medvirkende til, at vi er endt i den situation.
Et af dem kan være, at Liberal Alliance er kommet i regering, mens noget andet er, at vi oplevede en folkeafstemning, hvor der var et flertal, der ønskede, at det skulle gå i en retning, mens vi var nogle andre, der mente, at det skulle gå i en anden retning, og så endte det i en anden retning.
Det, at Brexit er kommet, gør også, at vi diskuterer EU på en anden måde.
Et sidste element, som jeg kunne nævne, hvor der også er sket et skift, er, at både statsministeren og jeg selv har været ude at sige, at i forhold til EU ser vi ikke, at det giver nogen mening at fortsætte med at give tyrkerne et eller andet perspektiv om, at de skal med i det europæiske fællesskab.
Det var ikke noget, som var en del af regeringens politik, før Liberal Alliance kom i regering, men nu er det i hvert fald noget, som både statsministeren og jeg selv har været ude at påpege.
Jamen der synes jeg egentlig, at svaret er lidt omvendt af det.
I stedet for skal man kigge på, hvad de fem, seks, syv, otte store ting, som vi skal fokusere på, er, og så lade være med at bruge ret meget tid på det andet.
Det er jo et udtryk for, at man lægger de små ting væk, og så fokuserer man på de store ting i stedet for.
Den bevægelse er jo allerede godt i gang, og jeg går ud fra, at også Det Radikale Venstres ordfører er helt enig i, at det er en god prioritering.
Der er også en tidligere leder af Det Radikale Venstre, som er en af kommissærerne, som står bag det retningsskifte.
Så det er vel kun noget, som vi kan være enige i.
Sådan er det.
Det svarer sådan set også lidt til Liberal Alliances tilgang til lovgivningsarbejde i al almindelighed, nemlig at fokusere på rammerne i stedet for at gå ned i alle mulige detaljer, som godt kunne løses andre steder.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Men det er jo en helt anderledes retorik end den, udenrigsministeren havde tilbage i 2014, da udenrigsministeren ikke var udenrigsminister.
Jeg må bare sige, at da udenrigsministeren så var blevet udenrigsminister der i december sidste år, lovede udenrigsministeren en ny europapolitik.
Jeg bliver bare nødt til spørge udenrigsministeren: Hvori er det, den består?
Hvad er det, udenrigsministeren siger i dag, som ikke kunne have været sagt i oktober måned 2016 af udenrigsministerens forgænger?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Og jeg er ikke en eneste, der har det spørgsmål; det er der mange der overvejer.
Hvis det er sådan, at udenrigsministeren lægger op til en ny europapolitik – og det kan godt være, at udenrigsministeren ikke i dag har konturerne af den sådan helt præsent – hvis der skal en ny europapolitik til, skal der så ikke også en ny europapolitisk aftale til?
Altså, skal vi ikke have et nyt grundlag at diskutere europapolitik på, også set i lyset af, at vi nu skal tage stilling til de her scenarier for EU's udvikling?
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Hvad skal jeg sige til det?
Hr. Kenneth Kristensen Berth er så venlig i dag.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til det.
Skal vi ikke bare se, om der er nogen andre, der har et spørgsmål?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Men jeg er glad for, at fru Zenia Stampe sagde, at hvis det stod til Radikale Venstre og EU, så skulle hele spillepladen være fyldt ud.
Det er jo forrygende.
Så kan man jo ikke melde mere EU-positivt ud.
Så den proeuropæiske brandtale kom til sidst i tillægstiden og ved spørgsmålene.
Det er bare noteret.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Det er jo, fordi det lyder helt rigtigt, når man siger: Stor på de store ting, og lille på de små ting.
Men når man så begynder at spørge de forskellige parter bare i vores eget Folketing, hvad de store ting så er, så kan vi godt se, at den der store kage starter med at være et stort hjørne, hvis man spørger det ene parti.
Så spørger man det næste parti, og så udvider det sig, og til sidst har man hele den kage, man har i dag.
Jeg synes faktisk, det har været rigtig svært, for når man spørger de partier, der rejser rundt med det her slogan, »Et slankere, men stærkere EU«, hvad det så er for noget, EU ikke skal beskæftige sig med, så kan det godt være, at de kan komme med nogle gamle eksempler.
Det kan være et eller andet med nogle krumme agurker og lakridspiber, og hvad det egentlig var.
Om der var noget i det, eller om det bare var sådan nogle mediehistorier, er jeg egentlig ikke engang rigtig selv blevet klar over.
Men vi mangler jo, at det bliver konkret, og at det ikke bare bliver et slogan.
For når det bliver konkret, kan vi jo se, at hele spillepladen hurtigt bliver fyldt ud.
Gerne, for vores skyld, og det er måske, fordi vi er et socialliberalt parti.
Vi kan sådan set godt lide politik på de her mange forskellige områder, altså grøn politik, arbejdstagerrettigheder, frit marked osv. osv.
Vi kan jo lide det hele, fordi vi er et socialliberalt parti, og fordi vi tror på internationale samarbejder, fælles løsninger, solidaritet.
Derfor: Nej, vi er nok ikke for et slankere EU, men omkvædet er der ikke nogen der kan være imod.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Ja, jeg ved ikke rigtig, hvad jeg skal sige til den tale, som fru Zenia Stampe holdt, for jeg havde egentlig forventet sådan en proeuropæisk brandtale, men den kom aldrig sådan helt i gang.
Men ikke desto mindre synes jeg faktisk, at de første 5 minutter var meget afbalancerede, og det tror jeg aldrig jeg har sagt før.
Fru Zenia Stampe fik også modsagt sig selv en lille smule, og derfor vil jeg bare gerne lige have klarhed over det.
Fru Zenia Stampe sagde til slut, at Radikale Venstre vil have mere EU – det har jeg hørt før – men fru Zenia Stampe sagde i starten, altså før tillægstiden kom i gang, at man egentlig var tilhænger af det scenario, der havde mindre, men bedre EU.
Så jeg skal bare lige forstå, hvordan de to ting hænger sammen, for umiddelbart virker de jo i modstrid med hinanden.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-01:
Men så bliver det jo bare sådan et omkvæd, hvis det ikke bliver mere konkret end det.
Sådan som jeg læser skepsisen, er det da også, fordi der er en stor uenighed på nogle af de store områder, altså f.eks. migration.
Der er nogle, der synes, det skal spille en større rolle, så vi måske kan få en mere solidarisk fordeling – her taler jeg ikke om bare mit eget parti, men der kunne også være nogle sydeuropæiske lande, der synes, at det er rigtig vigtigt, og der er nogle andre lande, der synes noget andet.
Så jeg tror ikke, at man kan løse EU's kriser ved at sige, at der er nogle vigtige ting, og det er dem her, og at der så er alle de der små, ligegyldige ting, og dem skal vi have væk.
Det synes jeg virkelig er en fejllæsning.
Jeg savner så stadig væk at høre eksempler på, hvad de der små, ligegyldige ting er, for har det så virkelig irriteret folk så meget, at det er ligegyldigt?
Det, jeg lige hørte før – nu skrev jeg hurtigt nogle noter ned – var økonomi, sikkerhed, migration.
Jeg tror, det måske var hr. Jan E. Jørgensen, der sagde det.
Jeg vil så bare spørge om det, for jeg går ud fra, at det er noget af det, der er vigtigt, altså migration, som er totalt omdebatteret og kontroversielt, og hvor der er mange forskellige holdninger til, hvilken rolle EU så skal spille.
Men jeg bliver nødt til at spørge, for nogle af de her område er også kendetegnet ved, at vi har et forbehold.
Hvordan forholder regeringen sig så til et EU, der bliver stærkere på økonomi, måske på sikkerhed, måske også på migration, altså tre områder, som alle sammen er omfattet af vores forbehold, henholdsvis euroforbehold, forsvarsforbehold, retsforbehold.
Hvilke tanker gør regeringen sig i den forbindelse?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Ja, det er vi fuldstændig enige om.
Det er i øvrigt en skam, at det ikke gik sådan, men det kan jo være, at det kommer på et tidspunkt.
Som sagt er Macron godt på vej til at lande samme sted som François Hollande.
Og så vil jeg sige: Jeg ved ikke, om man kan trylle en eller anden anden charlatan frem dernede, som man kan stille op som præsidentkandidat mod Marine Le Pen.
Det skal jeg lade være usagt, men sådan er det.
Men man kan jo også se på Tyskland.
Altså, det resultat, der var i Tyskland, var jo på alle måder historisk og viser også en dyb, dyb skepsis over for den politiske elite og det projekt, man har gang i.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Jeg er helt sikker på, at hr. Kenneth Kristensen Berth udmærket ved, hvad det er for valg, jeg taler om.
Og vi er enige om, at præsidenten i Frankrig ikke hedder Le Pen, og at statsministeren i Holland ikke hedder Geert Wilders.
Er vi enige om det?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-12-01:
Jeg er lidt i tvivl om, hvad det er for noget i det, som hollænderne har stemt om, som skal give anledning til selvkritik.
Var det, da hollænderne og franskmændene stemte nej til forfatningstraktaten?
Det gav jo ikke anledning til selvransagelse i EU-systemet, kan vi sige, for der genopfandt man sådan set bare den dybe tallerken og kaldte den for Lissabontraktaten, og så fik danskerne ikke lov til at stemme.
Jeg ved ikke, om det var det med det franske præsidentvalg eller hvad.
Det kunne det også være.
Der må man jo bare sige, at ham her Emmanuel Macron ikke sådan er rasende populær dernede.
Han er ikke helt nede på niveau med François Hollande men lur mig, det skal han nok komme.
Så jeg er ikke så bekymret, hvad det angår, men måske kunne hr. Jan E. Jørgensen konkretisere, hvad det var, han mente.
Jan E. Jørgensen (V), 2017-12-01:
Når vi nu taler selvransagelse osv., sætter det så ikke også tanker i hovedet på Dansk Folkeparti om, at hollænderne stemte, som hollænderne stemte, og at franskmændene stemte, som franskmændene stemte, og om den debat, der pågår i Storbritannien nu?
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Nej, for nu bliver jeg spurgt til et helt konkret, men dog meget ukonkret formuleret emne, som så eventuelt skulle til en folkeafstemning, og jeg sagde jo selv, at det synes jeg ikke er en god idé, så det ville da være virkelig mærkeligt, hvis jeg derefter, når jeg nu selv synes, at det er en dårlig idé, går hen og forsøger at påvirke V og K til at synes, at det skulle være en god idé.
Det ville være meget, meget mærkeligt, så nej, det agter jeg ikke.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Det svar er jeg da lidt skuffet over, for det lyder jo næsten, som om det er V og K's politik med kun at spørge danskerne i de tilfælde, hvor grundloven kræver det, og så ellers i alle andre tilfælde henvise til, at vi har repræsentativt demokrati, og det så er Folketinget, der tager beslutningerne.
Så det er da lidt skuffende.
For det ved jeg jo at Liberal Alliance, som ministeren repræsenterer i Folketinget, har været fortaler for tidligere.
Så er det ikke en idé at bruge indflydelsen at få flere af dem?
Anders Samuelsen (LA), 2017-12-01:
Svaret er nej, og det er simpelt hen, fordi jeg ikke ved, hvordan man overhovedet skulle skære det til, altså definere det på en sådan måde, at det gav mening at tage det ud til en folkeafstemning.
Der er altså også ting, som vi har et Folketing til, et repræsentativt demokrati til, og det vil sige, at det er et flertal i Folketinget, som lægger en linje, i hvert fald en linje, som regeringen skal stå på mål for, og det er så den måde, man gør det på.
Og så er der altså folketingsvalg hvert fjerde år, hvor man kan vælge at sige, at det her har politikerne fuldstændig misrøgtet, så derfor vælger vi nogle andre politikere.
Så er det en gang imellem på nogle helt konkrete områder, at vi tager nogle folkeafstemninger, og det har vi gjort senest i forhold til retsforbeholdet.
Den afstemning endte, som den gjorde.
Den endte det sted, hvor også Liberal Alliance anbefalede, at den skulle ende.
Jeg vil gerne have, at vi kommer af med forsvarsforbeholdet, som jeg har nævnt som et konkret emne, som det kunne være skønt at tage en folkeafstemning om.
Jeg tror bare ikke, at man skal eksperimentere med det her og nu, sådan som situationen er.
Mikkel Dencker (DF), 2017-12-01:
Jeg kunne godt tænke mig at høre udenrigsministeren om følgende.
Når regeringen nu er nået frem til en kurs, kunne man så tænke sig at lave en folkeafstemning for at prøve af, om den kurs, som regeringen lægger, er i overensstemmelse med, hvad befolkningen går og mener?
Jeg synes jo, at det er vigtigt, at der er samklang imellem det, som regeringen mener og befolkningen mener.
Det mener jeg, at udenrigsministeren også tidligere, før han blev minister, har været vældig glad for.
Så synes udenrigsministeren ikke, at det en god idé med flere folkeafstemninger om EU, også ud over dem, som grundloven foreskriver?