Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2024-06-04:
Bortset fra at ministeren har oversendt 40 ændringsforslag efter førstebehandlingen.
Det vil sige, du har et helt andet lovforslag i sidste ende, som ikke har fået tre behandlinger.
Og det er samtidig med, at mange af de svar, vi har fået, anmodninger om teknisk bistand, har været forsinket, og de er meget tit kommet, aftenen før vi skal behandle dem.
Så selve processen, i maven på det her, har det været meget forjaget og forhastet.
Desuden fremsætter ministeren selv i talen, at da det er et meget omfattende og komplekst lovforslag, har det ikke være muligt at fremsætte det tidligere.
Jeg synes, det er lidt paradoksalt, at man fra ministerens side synes, at det er fint, at man overskrider egne frister, og så skal vi andre bare løbe efter, så hurtigt vi kan, fordi man ikke har gjort arbejdet grundigt nok fra starten af.
Tak for det, formand.
Grunden til, at jeg kommer til at grine en smule, er, at vi er i parti sammen, og alligevel bliver mit efternavn konsekvent udtalt som »Møller« i stedet for »Mølbæk«, men alt er godt.
Vi tager den efterfølgende.
Det er også en lidt pudsig måde at starte på i forhold til de ord, jeg gerne vil knytte til det her lovforslag.
Vi havde en større debat om det ved andenbehandlingen, og vi havde det selvfølgelig også ved førstebehandlingen, men jeg tager ordet igen, fordi vi netop mener, at det her lovforslag om yderligere muligheder for magtanvendelse er en rigtig, rigtig stor udfordring.
Der er store udfordringer med det, og vi mener ikke, at det her lovforslag på nogen måde er ordentligt gennemarbejdet.
Der er rigtig mange punkter, hvor man udvider, og hvor man ikke har afgrænset det.
Der har været en udvalgsbehandling, som har været alt for presset, og der har været frister, der er blevet overskredet.
Så ud over at der kan være uenighed om indholdet i lovforslaget, har vi i dag også en følelse i maven af, at det her er noget sjusk, vi lovgivningsmæssigt har fået lavet, og det er vi rigtig, rigtig ærgerlige over.
Vi har svært ved at forstå, hvorfor det skal hastes igennem på den her måde, og hvorfor vi ikke kunne gå grundigere til værks sammen med alle organisationerne og eksperterne på området.
Det her lovforslag om yderligere mulighed for magtanvendelse er nemlig et alvorligt slag mod socialpolitikken i Danmark i forhold til det, vi har haft tradition for i Danmark, hvor vi hele tiden har bevæget os i en anden retning hen imod mindre magt og mere pædagogik.
Det har også mødt rigtig stor kritik rigtig mange steder, vidt og bredt.
Sidst vi diskuterede det, blev det mange gange over for undertegnede italesat, at der manglede tillid til de ansatte ude på bostederne.
Men hvis der mangler tillid til de ansatte, hvorfor afskaffer vi så ikke bare alle regler om magtanvendelse, altså når det nu er så fint, at man selv kan vælge det derude?
Det synes vi jo også er meget, meget vidtgående.
Der er en grund til, at vi har regler om magtanvendelse, nemlig fordi vi vil have nogle rammer omkring nogle borgere, som skal være trygge, og hvor man bruger pædagogikken for at forebygge nogle af de her mange forskellige situationer, som kan betyde konflikter og utryghed ude på bostederne.
Jeg har desuden fået rigtig mange henvendelser fra pædagoger, som er ansat på forskellige bosteder, og som faktisk har været meget opbakkende i forhold til vores kritik af det her lovforslag.
De mener ikke, at de har brug for en masse ekstra muligheder for at udøve magtanvendelse.
Tværtimod er der nogle andre ting, de rigtig gerne vil have at vi lytter til, og det kommer jeg ind på lidt senere.
Med nogle af de her nye beføjelser, som kommer med lovforslaget, er der en udfordring i forhold til forråelsen.
Jeg citerer fra et debatindlæg fra Institut for Menneskerettigheder, Ældre Sagen og Danske Handicaporganisationer: »For de nye beføjelser vil skabe større risiko for en forråelse, fordi det bliver sværere at opdage svigt, overgreb og problematiske forhold.«
Hvis man så har fulgt en lille smule med i nyhederne, kan man jo se, at virkeligheden alt for tit er ret bekymrende.
Der er desværre et ungt menneske, som ikke er her mere, og der er flere historier om borgere, som ikke bliver passet ordentligt på på nogle af de her bosteder, hvor der er alvorlige omsorgssvigt, og hvor eksperter går ud og råber vagt i gevær.
Jeg har i lang tid forsøgt at få svar på begrundelsen for, hvorfor man vil udvide mulighederne for at anvende magt ude på bostederne, men jeg har ikke kunnet få svar.
Jeg har ikke fået noget grundlag, noget viden eller nogen ekspertundersøgelse af de forskellige områder.
Jeg har til gengæld fået en hulens masse anekdoter, og jeg tror også, at alle os, der har arbejdet på det pædagogiske område, kan fortælle en masse andre anekdoter, der viser muligheder for at løse problemer og forebygge problemer uden at anvende magt.