runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det.
Jeg synes faktisk, at det er lidt skammeligt at skulle stå her og blive belært af hr. Alex Ahrendtsen på den her måde.
Det undrer mig faktisk, at man synes, at det er i orden at beskylde sin folketingskollega, som står og diskuterer politisk, for at være racist.
Det går an for meget få i den her sal at bruge den beskyldning mod sine kolleger.
Jeg vil gerne spørge ordføreren om, hvad det er for en fred, ordføreren taler om fandtes før den 7. oktober.
Var det ikke en fred, der byggede på besættelse, på undertrykkelse, på et apartheidregime og på militær, politisk og økonomisk kontrol af de områder, som verdenssamfundet igennem mange år har sagt skal blive til den suveræne, frie, selvstændige palæstinensiske stat?
Er det ikke det, der er sandheden om den fred, ordføreren taler om
, altså at der i virkeligheden er tale om et undertrykkelsesregime og noget, som aldrig nogen sinde vil kunne skabe fred, hverken for den palæstinensiske befolkning eller for den israelske befolkning?
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er et frit land.
Jeg kan sige, hvad jeg har lyst til.
Og det er vores vurdering, at noget af det her er drivkraften, nemlig at man ikke bryder sig om Israel og det, landet står for.
Ellers giver beslutningsforslaget ingen mening.
Man kan ikke sammenligne Israel med Gaza.
Israel er et velfungerende demokrati med beskyttelse af mindretal.
Gaza er et Hamasdiktatur, hvor man undertrykker og dræber alle, der ikke er enige med en.
Ikke nok med det sender man terror ind over grænsen til Israel.
Det giver i vores optik ingen mening, og derfor kan vi ikke støtte dette beslutningsforslag.
For vi synes faktisk, at det er lidt modbydeligt.
Vi er på Israels side, og det bliver vi ved med at være.
At Enhedslisten så ikke er det, er Enhedslistens valg.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Vi er på menneskerettighedernes side.
Vi er på civiles side.
Vi er på folkerettens side, på den internationale lovs side og på alt det, som verdenssamfundet har forsøgt at bygge op siden anden verdenskrig på ruinerne efter en verdenskrig, hvor holocaust, racisme og forfølgelse af mindretal var noget, vi vendte ryggen til, og til hvilket vi sagde: Aldrig igen skal det ske.
Det er det system af ret, der skal tæmme magt, som vi faktisk forsøger at forsvare, også med det her forslag, og jeg er rigtig ærgerlig over, at det ikke er muligt for ordføreren at se igennem sine egne fordomme og faktisk tage en reel politisk diskussion om det her.
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er meget interessant, at man går så meget op i menneskerettigheder, men er fuldstændig ligeglad med de menneskerettigheder, der bliver trådt under fode i Gaza.
Der er de homoseksuelle, der må flygte, og hvor flygter de hen?
Til Israel.
Der er de kristne, der svært ved at udleve deres tro.
De er mennesker, der hver dag bliver undertrykt af Hamas.
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Mens Enhedslisten år efter år har arrangeret fakkeloptog til minde om krystalnatten og sagt »aldrig mere, aldrig igen«, så er det topfolk i Dansk Folkeparti, som er blevet anklaget for antisemitisme og verbale angreb på jøder.
Det er Enhedslisten, som er imod al form for racisme og diskrimination og undertrykkelse, og det er altså, uagtet om du er jøde, om du er homoseksuel eller noget tredje.
Og det er, fordi vi tager udgangspunkt i, at du er et menneske , og hvilke rettigheder det er, du har som menneske.
Det er derfor, at når du bliver udsat for at få frarøvet dit liv – helt uskyldige mennesker: børn, journalister, sundhedsfagligt personale, nødhjælpsarbejdere – så vil vi, uagtet hvilken nationalitet du har eller hvordan du ser ud eller din seksualitet, stå op og sige fra over for det, og det er det, vi gerne ville have Dansk Folkeparti til også at gøre.
Så hvad vil Dansk Folkeparti gøre for at forhindre folkedrab?
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Hvad vil Enhedslisten gøre for at stoppe Hamasdiktaturet i at uddrive alle modstanderne, at begå overgreb mod homoseksuelle, at undertrykke kvinder og at begå terror?
Ikke ret meget – men det, man så foreslår, er økonomiske sanktioner mod en velfungerende demokratisk stat, der beskytter sine mindretal.
Det er absurd.
Og det er underligt, at Enhedslisten ikke selv kan se det, og derfor må man jo bare finde forklaringen andre steder.
Det kan man så ikke lide at høre, fordi man ikke bryder sig om at få holdt et spejl op foran sig.
Så bliver man jo vred.
Det er jo det, der er sket; mine kollegaer er mega vrede.
Jeg synes, at man skulle ransage sit hjerte i Enhedslisten.
Det er et rigtig dårligt forslag, og vi kommer ikke til at støtte det.
Krigen stopper i morgen, hvis Hamas nedlægger våbnene og frigiver gidslerne.
Det er faktuelt.
Krigen fortsætter, hvis Israel gør det samme.
Demokratier er sårbare.
Demokratier er udsat for kritik fra medier og fra sine venner.
Jeg er ikke sikker på, at Enhedslisten er en ven af Israel med dette beslutningsforslag, og derfor støtter vi det ikke.
Rosa Lund (EL), 2024-04-16:
Jeg vil gerne bede ordføreren for Dansk Folkeparti om at dokumentere sine påstande om, at antisemitisme skulle eksistere i mit parti.
På den yderste højrefløj, hr. Alex Ahrendtsen.
Det er ikke i Enhedslisten.
Det andet er, at krigen sådan set var i gang inden Hamas' forfærdelige terrorangreb den 7. oktober.
For hvis der er én ting, hr. Alex Ahrendtsen har ret i, er det, at Israel og Gaza ikke er det samme.
Journalister kan ikke komme ind i Gaza, nødhjælpen kan ikke komme ind i Gaza, og der er heller ikke nogen, der kan komme ud af Gaza.
Det er Dansk Folkeparti nødt til at forholde sig til.
Så, hr. Alex Ahrendtsen, hvis det ikke er det her beslutningsforslag, der skal hjælpe civilbefolkningen i Gaza, som hr. Alex Ahrendtsen er så optaget af,
hvad er det så?
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Antisemitismen er især stigende i muhamedanske og islamiske miljøer i Danmark og i Europa.
Det er voldsomme ting, som vore jødiske medborgere er udsat for.
Vi har holdt mange møder med dem, og det er ubehageligt, hvad de er udsat for.
Det er danske medborgere, som skal tåle hver dag at blive udsat for de værste racistiske overfald, og det kommer stort set kun fra de mennesker, som bekender sig til den ideologi, der hersker i Gaza.
Hvis vi siger ja til at støtte dette beslutningsforslag, siger vi også ja til at støtte den antisemitisme mod jøderne.
Vi er på vore jødiske medborgeres side, vi er på Israels side.
Jeg kan bare konstatere, at det er man ikke i Enhedslisten, og det er trist.
Jeg synes, det er ærgerligt.
Jeg synes, man skulle ændre politisk kurs i Enhedslisten.
Rosa Lund (EL), 2024-04-16:
Nu svarede ordføreren så ikke på mit spørgsmål.
Jeg kunne jo forstå på de svar, der blev givet tidligere i dag fra hr. Alex Ahrendtsen, at man er meget bekymret for civilbefolkningen i Gaza, og at man er meget bekymret for dem, som har en anden seksuel orientering end den heteroseksuelle i Gaza.
Det er vi også i Enhedslisten, så jeg gentager mit spørgsmål, hr. Alex Ahrendtsen: Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for at sikre civilbefolkningen i Gazas overlevelse, hvis det ikke er det her forslag?
Alex Ahrendtsen (DF), 2024-04-16:
Det er jo ikke Dansk Folkepartis opgave at sikre det.
Det er jo Israels opgave at sikre det.
Hvis Gaza lægger våbnene og frigiver gidslerne, stopper krigen.
Det er jo hele sagen i sin nøddeskal.
Det her beslutningsforslag handler om økonomiske sanktioner og ikke alt muligt andet.
Vi støtter ikke økonomiske sanktioner mod Israel – punktum!
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Jamen hvis jeg syntes, at der var noget, der talte så stærkt for at anerkende Palæstina nu og for, at vi skulle gøre det, så ville vi jo gøre det.
Men jeg både håber og tror, at alle godt kan høre, hvad jeg siger, nemlig at den danske regering – det gælder i øvrigt også det danske Folketing, for vi har jo en stribe vedtagelser på det her område, og der er bred opbakning til det – ønsker en tostatsløsning, hvor Israel, som vi har anerkendt og støttet etableringen af historisk efter anden verdenskrig og holocaust, kan leve i fredelig sameksistens med et selvstændigt Palæstina.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Jeg deler jo faktisk udenrigsministerens, synes jeg, nuancerede tilgang til det her.
For det er netop ikke en sort-hvid konflikt, som det ellers ofte bliver fremstillet som.
Men det er i hvert fald sort at være palæstinenser.
Deres udsigter er i hvert fald sorte.
Så kunne udenrigsministeren se anerkendelsen af Palæstina som et af de lys, som kunne give palæstinenserne et håb?
Blandt de mange forfærdelige ting, som den her konflikt afføder, er der den desperation, der kommer fra mennesker, der føler, at de står med ryggen mod muren og ikke har nogen valgmuligheder.
Så kunne vi ikke ved at anerkende det – med de besværligheder, der ligger i det – være med til sammen med andre europæiske lande at give palæstinenserne et håb, som gør, at det ikke, sådan som vi kan frygte, fører til en yderligere radikalisering i den palæstinensiske befolkning?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Det er jo én vurdering, og jeg deler den ikke.
Jeg synes, at det må være meget, meget håbefuldt, at jeg repræsenterer et land og vi er et land, som siger, at vi ønsker et selvstændigt Palæstina.
Det skal ikke skorte på vores assistance til at tilvejebringe de forudsætninger, der skal til.
Meget af det handler om Israel, og meget af det handler om palæstinenserne selv.
For det handler om at opbygge kapacitet i enhver forstand i Palæstina – altså også demokratisk kapacitet.
Jeg synes, at det er positivt, at der er kommet en ny regering i Ramallah.
Det er min tilgang til det.
Jeg har måske i øvrigt også den holdning, at det jo ikke kun er palæstinenserne, der har sorte udsigter.
Altså, det er jo hele befolkningen i den del af verden, der har sorte udsigter, hvis ikke tingene deeskalerer og der kommer våbenhvile, humanitær hjælp og en proces frem mod en tostatsløsning.
For et Israel, der vil leve i sikkerhed og have fysisk tryghed med et uforløst palæstinensisk spørgsmål, bliver et Israel, der bliver udfordret på en række af de, hvad skal man kalde det, mere ideelle principper, som staten Israel i sin tid blev stiftet på.
Karsten Hønge (SF), 2024-04-16:
Det er jeg så hundrede procent enig i.
Når vi nu er enige om, at det er en tostatsløsning, der skal være perspektivet, så giver en tostatsløsning jo af gode grunde ikke mening, hvis der ikke er en palæstinensisk stat.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Jeg tror desværre ikke, at den danske regering og landet Danmark har kapacitet til at kunne lave the roadmap to peace in the Middle East, som resten af verden så bare tager ned.
Det ville nok være at oversælge os selv.
Men jeg kan jo iagttage, at der er rigtig mange konstruktive kræfter, også omkring Israel, som ønsker at leve i fredelig sameksistens med Israel, også i egen interesse.
Jeg tror også – uden at det skal være den store udenrigspolitiske analyse – at der måske er nogle af dem, der har haft den vilje så stærkt, at de har tænkt: Det kan vi godt opnå, også uden at håndtere det palæstinensiske spørgsmål.
Det har i hvert fald stået klart på en skræmmende måde over det sidste halve år, at der skal mere til.
Måske nogen skulle overveje at holde en høring og formidle en bred og oplyst debat om det her frem for – altså, det gør vi ikke nu – at råbe ad hinanden inden for 1-minutsfrister.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Tak for ordet, og tak for talen.
Det er glædeligt at høre, at udenrigsministeren også går ind for en tostatsløsning.
Som det også er sagt flere gange, kræver det jo, at der er to stater at lave en løsning med, og derved kræver det også en anerkendelse af en palæstinensisk stat.
Jeg appellerer til, at udenrigsministeren bliver endnu mere præcis.
Det her handler ikke nødvendigvis om den store fredsløsning i Mellemøsten, men blot den danske regerings tiltag for at anerkende Palæstina som stat.
Vi anerkender andre stater, man også kunne sætte spørgsmålstegn ved i forbindelse med de ting, som udenrigsministeren peger på.
Hvorfor ikke hjælpe palæstinenserne her ved at vise, at vi anerkender målet om en tostatsløsning ved at anerkende dem?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
»... vise, at vi anerkender målet om en tostatsløsning ved at anerkende dem«.
Prøv lige at høre: Vi har vist, at vi har et mål om en tostatsløsning.
Jeg siger det igen og igen, og det er i øvrigt ikke nogen nyhed, det er en kendt dansk position.
Vi kommer ikke til at lave en unilateral anerkendelse af staten Palæstina ude af kontekst med en håndtering af hele den situation, der er i Mellemøsten aktuelt.
Så kan jeg ikke sige det mere præcist.
Vi forbeholder os at kunne lave den anerkendelse som en del af en løsning, der sikrer, at der kommer et Palæstina, at der er et Israel, at der er sikkerhedsgarantier, at der er tryghed i regionen, og at der er en palæstinensisk autoritet, der kan håndtere det at forvalte et selvstændigt Palæstina.
Rosa Lund (EL), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til ministeren for nogle virkelig gode overvejelser, synes jeg, selv om man ikke lander på den samme konklusion, som vi gør i Enhedslisten.
Jeg vil bare spørge udenrigsministeren, om ikke det faktisk ville være et stærkt signal at sende til begge sider i den her konflikt netop at anerkende Palæstina som en selvstændig stat og aktivt arbejde for en tostatsløsning.
Det ville jo også være en klar besked til Hamas, som ikke går ind for en tostatsløsning.
Det ville være en meget klar besked at sige, at i Danmark arbejder vi for en tostatsløsning, sådan at palæstinenserne kan leve i fred og israelerne kan leve i fred.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Men igen bliver der spurgt om to ting, nemlig det, om det ikke ville være en god idé at anerkende Palæstina, og om det med at arbejde aktivt for en tostatsløsning.
Man kan jo godt arbejde aktivt for en tostatsløsning uden for nærværende at anerkende Palæstina.
Det er så det synspunkt, regeringen står på.
Hvad angår anden halvdel af det der med og'et, kan jeg konstatere, at Enhedslisten tager det hele ind, og respekt for det.
Også tak for at kvittere for nuancerede overvejelser, selv om vi så ikke når samme konklusion.
Det synes jeg måske nogle burde reflektere over.
Det er så lidt en anden debat.
Men jeg skal ikke skjule, at jeg er enormt bekymret over den polarisering, der er i debatten.
Vi kunne se det her i Folketingssalen, og vi er dog trods alt civiliserede i vores omgangsform og råber ikke ad hinanden og afbryder ikke møder, men det er også ude i vores samfund, og det gør ikke noget godt for os.
Derfor må jeg igen bare sige, at jeg måske synes, at nogle burde reflektere over, om man kunne skabe et rum, hvor man kunne få den her debat.
Nu har vi den her, men vi kunne måske også få bidrag fra andre til, hvad perspektivet egentlig er for at tilvejebringe en situation i Mellemøsten, hvor der kan komme fred, sikkerhed og stabilitet og et Israel og Palæstina ved siden af hinanden.
Det tror jeg ville gøre noget godt og ville måske også kunne være med til at tænde et håb for dem, som i øjeblikket er ekstremt frustreret, og som i øvrigt måske ikke tjener deres egen sag altid ved den måde, de optræder på rundtomkring i politiske debatter.
Rosa Lund (EL), 2024-04-16:
I Enhedslisten er vi også meget bekymrede for netop polariseringen i den her debat langt væk fra, hvad der foregår, altså fysisk langt væk fra, hvad der foregår i Gazastriben.
Men det er jo noget, der optager os alle sammen, og et rigtig godt første skridt på vejen til en tostatsløsning ville være at anerkende Palæstina som en selvstændig stat.
Mit andet spørgsmål til udenrigsministeren er, om regeringen vil arbejde aktivt for, at flere EU-lande anerkender Palæstina som en selvstændig stat.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Jeg har jo gjort rede for vores syn på det her.
Vi vil arbejde aktivt for, at flest mulige lande i verden, inklusive også EU, hvor der også er nuancer, for nu at sige det mildt, køber sig ind i den her store vision for fred og stabilitet i Mellemøsten, som en tostatsløsning er et udtryk for.
Ja, det vil vi.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til ministeren.
Jeg vil godt botanisere et lidt andet sted, for man må sige, at vi har kultiveret i bund ovre på den anden side.
Kan ministeren ikke bare lige måske fortælle Folketinget, at det godt kan være problematisk 6 måneder efter et terrorangreb pludselig at anerkende en stat ledet af dem, som har begået det terrorangreb?
Det er nok ikke god forhandlingstaktik normalvis, at man giver terrorister en belønning.
Er ministeren ikke enig i – og Danmarksdemokraterne er enige i, at en tostatsløsning er vejen frem, og vi er også enige med ministeren i, at det ikke er nu, at vi ikke er der endnu, og at vi nok ikke er klar til det endnu – at det at belønne palæstinenserne med en stat på ryggen af et terrorangreb måske ikke er noget, vi har brug for danner præcedens for internationale forhandlinger fremadrettet?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Jo, sådan kan man jo godt spørge, og da jeg selv forsimplede mine egne synspunkter før, var jeg jo inde på lidt af det samme.
Men altså, et selvstændigt Palæstina kan jo ikke være ledet af dem, der førte det her terrorangreb ud i livet den 7. oktober, for så vil forudsætningerne for at tilvejebringe en international aftale, der sikrer en tostatsløsning, ikke være til stede.
Det er jo en organisation, et parti og en ideologi, som grundlæggende ikke anerkender staten Israels ret til eksistens, og når vi skal nå derhen, hvor vi har en tostatsløsning, skal det jo være, fordi der er aftaler med internationale sikkerhedsgarantier, der befordrer, at disse to stater, altså Israel og Palæstina, kan leve side om side, fredeligt og med et palæstinensisk styre, som så at sige accepterer den ramme på linje med det, der i øvrigt jo er udviklingen i alle Golfstaterne, nemlig at man sådan set over tid altså har sluttet fred med Israel og normaliseret sin relation.
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Hvad kunne tale for at anerkende Palæstina som stat nu?
Hvad kan vi gøre for at styrke palæstinensernes basale rettigheder?
Det er bare – lige så meget for balancens skyld – om ministeren ikke vil komme med nogle af de perspektiver, der måske kan være med til at sætte fokus på, hvad vi kan gøre for at styrke de civile palæstinenseres basale rettigheder, som de lige nu om noget oplever at få undertrykt?
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-16:
Tak for det, og tak for udenrigsministerens indlæg, og også tak for at lægge afstand til de beskyldninger, som har været rejst.
Jeg er fuldstændig enig med udenrigsministeren.
Det burde ikke være spor svært.
Man kan sagtens have en sympati og en solidaritet med begge folkeslag og ønske, at de kommer til at leve i tryghed og frihed ved siden af hinanden.
Det burde ikke være spor svært.
Der er jo lande i Europa nu, som har en anden vurdering end udenrigsministeren.
Spanien har sagt meget klart, at de kommer til at anerkende Palæstina.
Det samme har Irland.
Og som jeg opfatter det, når jeg læser deres argumentation, handler det her om en slags modreaktion på, at den nuværende israelske regering meget klart har sagt, at de aldrig vil acceptere en palæstinensisk stat.
Dermed ønsker man på den anden side at sende et signal, der siger: Det kommer I til at acceptere, for det er det, folkeretten pålægger jer.
Så hvad er det, udenrigsministeren er uenig med Irlands og Spaniens udenrigsministre og regeringer i?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Det er fuldstændig rigtigt, at Spanien, Irland, Slovenien og Malta har udtrykt at være parate til at anerkende en palæstinensisk stat, men også sagt, at det skal ske, når det kan skabe et positivt bidrag og omstændighederne er de rigtige, og det er jo så en vurdering, og den kan jo falde forskelligt ud.
Jeg har også noteret mig, at Macron har udtalt, at en palæstinensisk stat for Frankrig ikke er et tabu, og det er det – jeg må ikke sige »ved Gud« – ingenlunde heller for regeringen, fordi vi sådan set støtter tanken.
Der er ikke nogen i Israel, der er i tvivl om, at den danske regering støtter en tostatsløsning.
Der er heller ikke nogen i det palæstinensiske selvstyre i Ramallah, der er i tvivl om, at den danske regering støtter en tostatsløsning; det er der ikke.
Men det, jeg forsøgte at sige før – og nu løber min tid ud, og den løber ud, så det må jeg vende tilbage til – er jo, at vores udsagn, vores markeringer, vores skridt jo ikke falder ud i et tomrum.
Pelle Dragsted (EL), 2024-04-16:
Nej, det er klart, og jeg tror også, at det er årsagen til, at en række partier i Folketinget har fremsat det her.
Det er jo et symbolforslag, al den stund at der ikke kommer en palæstinensisk stat, før, om jeg så må sige, Israel har trukket deres militære styrker ud af de besatte områder og overladt kontrollen til dem, der egentlig burde have den, nemlig det palæstinensiske selvstyre.
Så det her handler jo om at sende signaler, og man kan sige, at sådan som vi oplever en israelsk regering lige nu, er det en israelsk regering, som ekspanderer, som laver nye bosættelser, som fordriver nye landsbyer på Vestbredden, og derfor kunne man jo mene, at det var et rigtigt signal at sende: Lad være med det, for det her kommer til at ske.
Der kommer til at ligge en palæstinensisk stat ved siden af, fordi Israel ligesom alle andre stater i verden skal respektere folkeretten.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Ja, det kunne man mene, men det er så ikke det, regeringen mener, og det er, fordi jeg advokerer for balancen.
Når jeg f.eks., og det er så en sag, vi skal behandle efterfølgende omkring våbenkontrol, flytter vores tilgang til våbeneksport til Israel fra en restriktiv linje til en meget restriktiv linje, så bliver jeg mødt af et Israel, der kan referere, at det også indgår i en Hamaspropaganda om, at nu vælger Danmark side.
Det er bare til eftertanke hos alle: Jeg tror, det er meget, meget vigtigt, hvis vi vil gøre en konstruktiv forskel, at vi skal holde noget balance, og vi skal først og fremmest sikre, at vores signaler sendes sammen med ligesindede lande i Europa, fordi sandsynligheden for, at det så bliver hørt og signalet når frem, derved er større.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det.
Og også tak for gode refleksioner her indledningsvis, både over det konkrete forslag, men også over den bredere måde, vi har vores politiske debat på i Folketinget.
Jeg vil gerne tage fat i udenrigsministerens ønske om balance, for det er jo i virkeligheden en del af forudsætningen for, at vi fremsætter det her forslag, nemlig at der ikke er balance.
Vi har en anerkendt israelsk stat, som er en besættelsesmagt over et folk, som ikke har sin egen stat.
Og med det her forslag kan Danmark sammen med en række andre lande tage skridtet og sige, at vi også anerkender palæstinensernes ret til egen stat, sådan at der, når de skal ind i det politiske rum, som jeg ved udenrigsministeren er enormt optaget af og anerkender er dér, man skal hen, hvis man skal løse det her, så ikke sidder en besættelsesmagt over for et besat folk og skal forhandle, men at der sidder to folk, der har retten til egen stat side om side.
Er det ikke netop at forsøge at skabe mere balance?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Nu tror jeg ikke, at det er de to parter, der skal sidde i et rum med hinanden, for så kommer der ikke nogen aftale.
Altså, jeg tror i høj grad, det er noget, som det internationale samfund er nødt til at læne sig ind i og facilitere.
Nu er jeg ikke varm tilhænger af, at man skal sige tingene sort-hvidt, men jeg er jo også nødt til snart at lære at respektere taletidsreglerne i Folketinget efter 30 års medlemskab, så formanden ikke skal rejse sig hele tiden.
Og hvis jeg skal stramme det lidt op, vil jeg sige, at en anerkendelse af staten Israel her ude af kontekst med andre ting tror jeg kommer til at se ud som en slags præmie for et Hamasterrorangreb på Israel den 7. oktober, og det er ikke hensigtsmæssigt.
Vi skal på en eller anden måde på trods af det terrorangreb den 7. oktober have det her tilbage på sporet, og det har Israel et kæmpe ansvar for.
Det er vist ikke nogen hemmelighed, når jeg siger, at jeg længe har følt, at den israelske regering ikke en til en handler i det, man kunne kalde Israels egne langsigtede interesser.