runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2022-01-12:
Men det er bare gentagelse på gentagelse.
Det kunne jo være smart, hvis man sagde noget andet og man gerne ville noget andet, og sagde noget om, hvilke ting man ville lægge ind i de aftaler, man gerne vil have de andre partier til at støtte op omkring.
Man har jo taget noget.
Altså, man går ud og siger, at vi skal have nærhospitaler, og at man skal have det ene og det andet, altså nogle af de ting, der faktisk skulle ligge i sådan en aftale.
Det går man jo ud med selv, og hvordan vil man så finde et bredt flertal til det sidste?
Martin Geertsen (V), 2022-01-12:
Det fremgår jo tydeligt af et svar til Finansudvalget, som jeg regner med er hr. Jeppe Bruus bekendt, at vi i årene 2015-2019 brugte 6 mia. kr. på det samlede sundhedsområde.
Det står sort på hvidt i et svar afgivet til Folketingets Finansudvalg.
Jeg synes igen, at vi jo kan blive ved med at bruge penge i det danske sundhedsvæsen, og det skal vi også, men pointen er jo at bruge dem klogt, og det er derfor, vi siger, at hvis vi virkelig skal investere nu her, så skal vi investere i sygehusene, men altså også i det nære sundhedsvæsen for at holde patienterne væk fra hospitalsindlæggelse.
Jeppe Bruus (S), 2022-01-12:
Altså, nu har jeg et talepapir, og jeg er med på, at jeg cuttede lidt ud, men den del af det svarede jeg faktisk ret præcist på.
Der var også ret klare svar.
Og nu tror jeg, at jeg kan spare os for en del sekunder, hvis jeg stopper her.
Det er jo fint, men hvis man måler jer på det, I gjorde i de 4 år, I senest sad ved magten – det er jo ikke så lang tid siden – underfinansierede I jo det demografiske træk i 3 ud af 4 år.
Det er jo tallene.
Altså, det er jo ikke noget, jeg står og finder på; det kan man jo gå ned og læse.
Derfor er spørgsmålet selvfølgelig centralt, også når vi diskuterer velfærdslov, og når vi kommer ind i det her.
Vi kommer ikke til at løse det hele med penge – det er jo sandt.
Det er også derfor, der er behov for afbureaukratisering og alle mulige andre ting.
Men det er dog trods alt centralt, at man, når der kommer flere ældre og dermed større behov, så også sætter pengene af til det.
Peder Hvelplund (EL), 2022-01-12:
Tak for det, og tak til sundhedsministeren for talen.
Man kan sige, at hvis man gerne ville øge rekrutteringen af sygeplejersker, så skulle man nok ikke have lavet det indgreb i sygeplejerskekonflikten, som regeringen gjorde sammen med et flertal her i Folketinget.
For hvis vi nu ser på, hvad det har haft af konsekvenser, i forhold til at vi nu står med store problemer med at rekruttere personale, ikke kun sygeplejersker, men også sosu'er og andre faggrupper i sundhedsvæsenet, så har det jo haft nogle temmelig dramatisk konsekvenser.
Derfor vil jeg godt spørge sundhedsministeren om en ting.
Nu lykkedes det jo at presse regeringen i finanslovsforhandlingerne til, at vi fik vedtaget den her vinterpakke, hvor vi kunne give 1 mia. kr. til et midlertidigt løft til fastholdelse og rekruttering i sundhedsvæsenet.
De midler er jo ved at være brugt op, og det bliver de i hvert fald her i løbet af januar og februar måned.
Hvad er svaret så?
For det er jo en strukturel udfordring, vi står med.
Det er jo ikke kun en coronabaseret udfordring; det er en strukturel udfordring i forhold til at kunne fastholde og rekruttere personale.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre for at sikre, at vi kan opretholde den rekruttering?
Magnus Heunicke (S), 2022-01-12:
Ja, det er en vinterpakke, det er en coronavinterpakke, og det er rigtigt, at den vil blive brugt op i løbet af den her vinter.
Det er præcis efter planen.
Derudover har vi jo fra regeringens side aftalt med Danske Regioner, at når så den her bølge er begyndt at ebbe ud i forhold til sæsoneffekter og alt det, vi kender, så er der jo en kæmpeopgave, der handler om at få de her ventelister nedbragt så hurtigt som overhovedet muligt og bruge al kapacitet – privat, offentligt, alt, hvad vi kan – til at få de ventelister nedbragt.
Det koster også nogle penge, altså nogle ekstra penge, og der har vi aftalt med vores regioner, at den regning samler vi op, og at vi fra statskassens side – det er jo en aftale mellem Finansministeriet og Danske Regioner – finansierer den ekstra indsats, der skal ske, når vi er færdige med at håndtere selve den aktuelle coronasituation her i den her vinterbølge.
Per Larsen (KF), 2022-01-12:
Tak for det.
Og tak til sundhedsministeren for at komme og svare på spørgsmålene.
Han blev minister den 27. juni 2019.
Jeg tænker på, at hvis nu det var sådan, at ministeren havde taget fat på en sundhedsreform sådan ret umiddelbart efter, at ministeren blev minister, og vi så havde fået taget fat, altså sikret, at vi fik færre patienter ind på hospitalerne, og sikret, at vi lod kommunerne tage over i forhold til at løse nogle flere opgaver i folks eget hjem og andre steder, så vi sikrede, at der er blevet udnyttet noget mere kapacitet ude hos de praktiserende læger, og at man fik alle de ting, som man kan tage sig af ude i det nære sundhedsvæsen, organiseret i samarbejde med hospitalerne, sådan at presset ikke havde været så stort på hospitalerne i dag, havde det så ikke i sundhedsministerens optik – nu ved jeg godt, at sundhedsministeren ikke ville være med til at fjerne regionerne, men, altså, der var jo et oplæg i skuffen, da ministeren blev minister – været en fordel i forhold til det sundhedsvæsen, vi har nu?
Magnus Heunicke (S), 2022-01-12:
Tænk, hvis det lykkes os at få alle partier med i en virkelig god aftale om en reform af vores danske sundhedsvæsen – det er jo det, der er vores ambition.
Det kan være, at det lykkes at få alle med, det kunne være fantastisk.
Selv hvis det lykkes os, skal vi være helt ærlige over for hinanden og ikke mindst over for medarbejdere og patienter om, at det jo så ikke er sådan, at paradis på jord så er indtrådt på vores sygehuse dagen efter.
Det ved vi jo godt.
Det er jo en kæmpestor, langsigtet investering, et langt sejt træk i forhold til nye strukturer.
Vi er i gang med at bygge supersygehuse, der skal kobles op på de her nye strukturer.
Derfor må jeg sige, at der skal gøres alt, hvad vi kan nu og her, for at få nedbragt ventelister fra den pukkel, som der jo er i Danmark og i stort set alle andre lande, jeg i hvert fald har hørt om i den her periode.
Altså, vores vision er, at det skal være en reform, som man kan mærke dag for dag, men som jo først er helt udmøntet, når der er gået noget tid – det må man være ærlig at sige.
Martin Lidegaard (RV), 2022-01-12:
Ja, der er ufattelig mange ting, man kunne gribe fat i i den her debat, og som vi heller ikke når til bunds i i dag.
Det er jo rigtigt, som ministeren var inde på, at det er, som om coronapandemien jo ligesom har understreget nogle af de problemer, vi har generelt i sundhedsvæsenet, herunder hårde arbejdsvilkår for personalet og behovet for at satse mere på det forebyggende og primære, som statsministeren var inde på.
Der er en udvikling i gang, som jeg godt kunne tænke mig at høre hvad ministeren tænker om, og det er, at antallet af private sundhedsforsikringer jo er eksploderet i de seneste 5 år, og det har også taget fart under coronapandemien, som jeg forstår det.
Det er jo noget, der er sat i gang, bl.a. i øvrigt af fagbevægelsen, der inkluderer det i deres medlemskaber osv.
Hvad tænker regeringen egentlig om den udvikling?
Altså, er det et udtryk for, at vi får et kærkomment supplement til de offentlige sundhedsydelser, eller er det et udtryk for, at vores sundhedsvæsen er sådan ved at blive skævvredet mellem dem, der har råd til at købe sig til en hurtigere og bedre behandling, og dem, der kun har det offentlige?
Hvordan kigger regeringen egentlig på den udvikling?
Magnus Heunicke (S), 2022-01-12:
Jeg kigger faktisk sådan meget pragmatisk og uideologisk på det.
Altså, for os er det vigtigt, at vi har mere lighed i sundhed, og det er på rigtig mange parametre, ikke mindst på forebyggelsesområdet, hvor sundhedsvæsenet er dårligt til at gribe patienterne, afhængig af hvad man kommer med af social baggrund og uddannelsesmæssig baggrund osv.
Det gør, at sundhedsvæsenet i dag ikke knækker, at man faktisk understøtter en social ubalance og en social skævhed i danskernes sundhed.
Det er da klart, at der kan være et parameter, som hr. Martin Lidegaard nævner her, som også kan være relevant, og lad os da se på det.
Det er ikke den største driver i uligheden i sundhed.
Altså, privathospitalerne står for ca. 5 pct. af den samlede hospitalskapacitet, så det er en temmelig begrænset indsats.
Vi bruger dem jo lige nu, og alle Danmarks regioner har jo lavet aftaler med de private hospitaler om at bruge deres kapacitet i den her pressede tid.
På den måde er det jo en vigtig del af vores danske kapacitet
Jeppe Bruus (S), 2022-01-12:
Det vil jeg gerne følge op på.
Altså, klogt og fornuftigt kunne jo godt lyde som besparelser.
Det er jo ikke helt rigtigt, hvad der bliver sagt her.
Den daværende borgerlige regering i aftaler med regionerne, i kommuneaftalerne dækkede jo ikke det demografiske træk.
Altså, er Venstre villig til at dække det demografiske træk?
Det er jo sådan set det, der er spørgsmålet.
Man må sige, at det, der er historikken, er, at det gjorde man ikke, og at man oven i det ovenikøbet havde en grønthøsterbesparelse.
Det er rigtigt, at vi jo ikke løser det hele med økonomi, men det er trods alt temmelig centralt, om man lader pengene følge med, når der kommer flere ældre.
Martin Geertsen (V), 2022-01-12:
Vi har, som jeg sagde i min lille betragtning, hr. Peder Hvelplund, jo gradvis brugt flere og flere penge.
Jeg tror ikke, der er nogen regering, heller ikke den tidligere socialdemokratiske regering, som ikke satte flere penge af til at styrke det danske sundhedsvæsen og til at bruge på det danske sundhedsvæsen, men min pointe er sådan set, at vi kan bruge – jeg tror, det var Søren Brostrøm, der nævnte det her forleden dag – bruttonationalproduktet to-tre gange i det danske sundhedsvæsen.
Peder Hvelplund (EL), 2022-01-12:
Nu kender jeg godt de finansieringsforslag, som Venstre normalt kommer med og også gjorde det i forhold til den tidligere sundhedsaftale.
Den baserede sig jo netop også på effektiviseringer og på forventede besparelser, man kunne finde ved f.eks. at nedlægge regionerne.
Men det centrale spørgsmål står jo tilbage: Er Venstre villig til at forpligte sig til også at dække de midler, der er påkrævet for at kunne dække de udgifter, der kommer til det stigende antal ældre, også i sundhedsvæsenet?
Martin Geertsen (V), 2022-01-12:
Vi har jo i al den tid, vi har været i regering, til stadighed brugt flere og flere penge på det danske sundhedsvæsen.
Men jeg er jo sådan set enig med statsministeren i, at det handler om, ikke bare at bruge flere penge, men rent faktisk også at bruge dem klogt.
Det er derfor, vi foreslår og pointerer så kraftigt, at vi jo bliver nødt til at styrke det nære sundhedsvæsen, for ellers bliver det til gene for patienterne, der skal bruge deres tid på hospitalerne, og det bliver i virkeligheden også dyrere.
Så det er en god investering at bruge penge på at styrke det nære sundhedsvæsen, og vi har jo i vores finanslovsforslag afsat over 1 mia. kr. til præcis at styrke det danske sundhedsvæsen og her i særlig grad det nære sundhedsvæsen.
Peder Hvelplund (EL), 2022-01-12:
Tak for det.
Man skulle næsten tro, at ordføreren var underlagt et effektiviseringskrav, i betragtning af hvor meget man kunne nå at sige på så kort tid, men som for så mange andre former for effektivisering siger det jo mere om hastigheden, end det siger om kvaliteten.
Nu blev der nævnt rigtig mange ting, men er ordføreren enig i, at hvis man skal styrke kapaciteten også i sundhedsvæsenet fremover, er det nødvendigt, at man også investerer, og at man betaler for de opgaver, man yderligere bestiller, og betyder det også, at man så anerkender, at man også skal lade midlerne følge med til at dække det demografiske træk – altså det, at der kommer flere ældre?
Derfor vil jeg bare spørge efter, om Venstre så derfor også er til sinds at stemme for en velfærdslov, som jo ligesom må være forudsætningen for, at vi kan lave den her øvelse.
Liselott Blixt (DF), 2022-01-13:
Det gør mig lidt tryg, at det er den journalisering.
Men det her forslag er jo meget bredt.
Der er rigtig, rigtig stor forskel på, om du har en forælder, der dør, og du står alene i sorgen, eller om du vokser op med en mor eller far, der er psykisk syg eller er i et misbrug.
Altså, det er jo vidt forskellige ting, som skal håndteres forskelligt.
Man er sårbar på forskellige måder og skal også have en forskellig behandling.
Christina Thorholm (RV), 2022-01-13:
Tak for ordet, og tak til SF for at fremsætte det her forslag.
Det er et meget centralt forslag, for alt for mange børn står i den svære situation at miste deres mor eller far, uden at de får en systematisk hjælp.
Det handler også om børn, der lever i familier, hvor der er alvorlig sygdom, eller familier, der har psykisk sygdom tæt inde på livet.
Tallene har været nævnt flere gange i forslaget, og det er jo mange børn – alt for mange børn – vi taler om.
Alle disse børn skal have den nødvendige hjælp, da de i mindre grad trives og føler sig alene i deres familiesituation.
Vi vil gerne have nationale retningslinjer for behandling, for der skal ikke være forskel på, om man bor i Hellerup eller i Herning, fordi indsatsen overvejende beror på vejledninger.
Det handler om at styrke forebyggelsen; det handler om en ensartet og systematisk støtte og vejledning; det handler om et ensartet og tværgående samarbejde, som sikrer indsatsen.
Det er ikke godt nok.
Undersøgelser fra bl.a. Det Nationale Sorgcenter viser, at anbefalingerne sjældent bliver implementeret.
Og det gør indtryk, når 18 organisationer bakker op om beslutningsforslaget om, at der er brug for lovgivning i forhold til at sikre børns rettigheder, ligesom der er i Sverige og i Norge.
Rigtig mange er engageret i indsatsen, men vi vurderer stadig væk, at der er brug for at få afdækket mulige løsninger på tværs af relevante sektorområder og få inddraget relevante parter og organisationer.
Vi vil også gerne have afdækket de økonomiske konsekvenser ved at lave en lovgivning.
Tager vi alle børn?
På hvilket serviceniveau skal de have rettigheder?
Det vil vi gerne have vurderet i det arbejde, der skal pågå.
Vi bakker op om, at der nedsættes en tværfaglig arbejdsgruppe, der kan komme med anbefalinger og initiativer til ny lovgivning, der minimerer risikofaktorerne for børn som pårørende til forældre, der lider af kritisk sygdom, og børn, der lever i familier med rusmiddelafhængighed og psykiske lidelser.
Og vi skal se på, hvilken lovgivning der skal være, og den økonomi, der hører med, ligesom jeg sagde før.
Det er vigtigt, at vi kommer i gang, og det er vigtigt, at det bliver præsenteret, hvilket lovgivningsbehov der er, sådan at vi kan få det fremsat og set på det også i forbindelse med en finanslov.
Det er fremført, at der skal nedsættes en arbejdsgruppe med regionerne, sundhedsministeren, undervisningsministeren og socialministeren, fordi det netop handler om en tværgående indsats.
Men jeg mener også, at det er vigtigt, at bl.a. Bedre Psykiatri og Børn, Unge & Sorg er med i det her arbejde, fordi det er dem, der er tættest på.
Som jeg også stillede som spørgsmål til ministeren i første omgang, handler det om en særlig viden i forhold til de her børn.
Generelle uddannelser giver ikke den viden, så man kan gå ind i indsatserne på det tilstrækkelige niveau.
Derfor ser vi frem til det arbejde, der vil blive lavet i arbejdsgruppen, og som kan danne baggrund for nogle lovforslag.
Trine Torp (SF), 2022-01-13:
Tak for det, og tak for gerne at ville indføre nationale retningslinjer, så vi kan få en lidt mere ensartet praksis på det her område.
Jeg er meget enig i det, som ordføreren siger, nemlig at de skal bygge på de nuværende anbefalinger, som jo er rigtig gode.
Altså, der er nogle rigtig gode anbefalinger, som bare ikke er kendt nok, og som ikke er brugt nok.
Derfor mener jeg heller ikke, at det der afdækningsarbejde burde være så omfattende, når nu vi allerede godt ved, hvad der skal til.
Men jeg skal bare lige høre noget: Er det afgørende for De Radikale, hvad det kommer til at koste?
Er det sådan, at det står og falder med økonomien, i forhold til om De Radikale ønsker nationale retningslinjer indført gennem lovgivning?
Christina Thorholm (RV), 2022-01-13:
I den tid, jeg har været i Folketinget, er jeg jo blevet overrasket over, at man ikke kigger på beregningerne af, hvad det koster, at man investerer, i forhold til hvad det koster, at man sparer.
Jeg har forstået, at det er svært for Finansministeriet at lave de her beregninger.
Jeg sidder selv i en kommunalbestyrelse, hvor vi får de beregninger i forbindelse med at foretage investeringer.
Så jeg vil gerne være med til at udfordre, at vi får nogle tal på, hvad det reelt set koster ikke at lave en indsats, for jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi bruger det som et element i prioriteringsdiskussionen.
Ja, vi har brug for at vide, hvad det koster i den prioriteringsdiskussion.
Det er det, vi også gerne vil have afdækket i den arbejdsgruppe, der nedsættes.
Jens Rohde (KD), 2022-01-13:
Tak for det.
Diskussionen om økonomi er jo altid interessant, og selvfølgelig skal pengene også passe, men måske skulle man som samfund overveje, hvad det koster, at så mange børn, der har været påvirket af sorg og oplevet sorg, senere dropper ud af deres uddannelser og har svært ved at passe et arbejde – alt det, som vi jo faktisk har tal på og godt kender til.
Det må jo nødvendigvis også indgå i beregningerne af de samlede omkostninger, og der tror jeg bare, at vi som konsekvens af, at vi ikke har systematiseret det her, taler om et omkostningsniveau, som er langt højere end det, den konkrete indsats, vi vil vedtage her, ville medføre.
Så spørgsmålet til Radikale Venstre må her være: Er man så her klar til ikke bare at kigge på den konkrete udgift, men også se på det som et hele?
Trine Torp (SF), 2022-01-13:
Først og fremmest tak for en rigtig god tale.
Jeg synes, det var meget af essensen i, hvorfor det her beslutningsforslag er så vigtigt.
Til spørgsmålet om det der med journalføring vil jeg sige, at det jo primært handler om, at der skal stå i journalerne, at der er et barn, sådan at personalet faktisk husker at tale med forældrene om, hvordan de taler med deres barn, og så personalet er opmærksomt på barnet.
For det er jo ikke en kerneopgave for dem på f.eks. en voksenonkologisk afdeling at tale med børn, men de skal have opmærksomheden alligevel, og journalen er jo med til at give dem den opmærksomhed.
Tak for det.
Jeg går egentlig ud fra, at det altid er sådan, når en regering skal fremsætte et lovforslag, at man så afdækker ting, inden man laver lovgivningen.
Det her er jo kun et beslutningsforslag, og derfor er vi ikke meget konkrete med, hvordan lovgivningen skal udformes.
Det regner vi med at der er dygtige ministerier til at hjælpe os med.
Jeg synes, det er glimrende at lave sådan en arbejdsgruppe.
Det, der er mit spørgsmål, er: Hvad er det, der skal afgøre, om man vil lave nogle lovgivningsmæssige forpligtelser og fremsætte et lovforslag til efteråret?
Jane Heitmann (V), 2022-01-13:
Siden 2014 har vi jo bl.a. sat midler af netop til Det Nationale Sorgcenter, og det har faktisk også for os i Venstre været en prioritet, netop fordi vi ved, at det Nationale Sorgcenter jo er tæt knyttet til bl.a. Børn, Unge & Sorg, som yder en fantastisk indsats hver eneste dag – også for den her gruppe børn.
Og jeg er helt med på, at der er ting, som man kan gøre bedre, mere struktureret, og det er jo det, som arbejdet i en arbejdsgruppe kan bidrage til at afdække.
Jens Rohde (KD), 2022-01-13:
Men der ligger jo en ret god rapport fra Det Nationale Sorgcenter, som udkom sidste år, både med analyser, afdækning, anbefalinger, konkrete forslag.
Den er særdeles god at lade sig inspirere af.
Hvor længe skal vi blive ved med at gå rundt som katten om den varme grød?
Altså, alle er jo optaget af det her.
Vi skal ikke lave stråmandsdiskussioner, for alle vil jo gerne børnene det bedste osv. – så det er jo ikke for at sige, at nogle vil det mere end andre og sådan noget.
Men det er spørgsmålet om at tage de instrumenter i hænderne, som fru Jane Heitmann i 2014 argumenterede for.
Jane Heitmann (V), 2022-01-13:
Som jeg sagde i min ordførertale, synes jeg, vi skal skele til, hvad man har gjort i Sverige, hvad man har gjort i Norge, hvad man har gjort i Finland.
Og som jeg sagde: Vi er ikke afvisende i forhold til lovgivning – det er vi ikke.
Vi vil gerne se på, hvad der kunne være af muligheder.
Så spørger hr. Jens Rohde om, hvad der er sket siden.
Jamen der har vi jo i fællesskab taget en række initiativer, bl.a. qua satspuljen; bl.a. er der lavet, som ministeren også nævnte, et kompetencecenter.
Midlerne udløber i år, og derfor vil jeg sige, at tiden nu er til, at vi giver det et – hvad skal man sige – fornyet servicetjek med netop en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe.
Jens Rohde (KD), 2022-01-13:
Ja, det skal der, og det sagde fru Jane Heitmann også i 2014.
Det er jo sådan lidt lang tid siden.
Man kan selv gå ind og læse, at fru Jane Heitmann der mente, at Danmark skulle lade sig inspirere af den norske lovgivning.
Hvad er der sket siden i Jane Heitmanns holdning til det her?
For det er faktisk lidt uklart for mig, hvor Venstre ligger i forhold til den norske lovgivning i dag.
Jane Heitmann (V), 2022-01-13:
Jeg kan godt høre, at SF's ordfører her efterlyser sådan meget konkret, at man lige skal sætte fingeren på én lille ting, på ét spot, som kunne udløse en lovgivningskatapult.
Men jeg tror ikke, man kan se sådan på det, for det her handler jo om mennesker, Trine Torp.
Det her handler om mennesker, som er i en svær livssituation; det handler om børn; det handler om unge; men det handler også om hele familier.
Og derfor er det vigtigt for os i Venstre, at vi får igangsat arbejdet.
Men som jeg sagde i min ordførertale, må det ikke blive en syltekrukke – der skal handling til.
Jens Rohde (KD), 2022-01-13:
Vi havde jo faktisk engang en strategi, der hed »Investér før det sker«, som var det bærende princip også for kommunerne.
Det kan Finansministeriet måske lære en lille smule af.
Det er jo rigtigt.
Men det er jo i sidste ende et spørgsmål om politisk vilje, så det er os, der har ansvaret for at få spurgt til beregningerne, og hvilke forudsætninger de hviler på.
Derfor er det jo bare vigtigt, at vi har den samme opfattelse af, hvad det er for en opgave, vi står over for, når der skal beregnes økonomi.
Trine Torp (SF), 2022-01-13:
Tak for det.
Og det hørte jeg også godt at Enhedslistens ordfører sagde i svarene på spørgsmålene, altså at det ikke var afgørende for Enhedslisten, hvad det her kom til at koste, men at man gerne vil have klarhed over det – og det synes jeg selvfølgelig er helt fint.
Det vil jeg også gerne have; jeg vil også gerne vide, hvad man tænker man skal proppe i det i første omgang.
Det blev bare meget tydeligt for mig, at det nok i virkeligheden er hovedknasten – altså det her med, at man ikke har et præcist beløb.
Og der må jeg bare sige, at jeg har set mange beslutningsforslag – også fra Enhedslisten – i den her Folketingssal, hvor man ikke har haft et præcist beløb på forslaget.
Og der behøver man ikke, tænker jeg, at feje det af bordet på den måde.
Christina Thorholm (RV), 2022-01-13:
Jamen jeg er glad for, at Jens Rohde har den samme forståelse af den her problemstilling.
Det er vel heller ikke så unaturligt.
Vi har været i samme parti.
Vi vil tage det med ind i debatten og håbe på, at vi kan finde et fælles fodslag, når det gælder den vinkel af det.
Jane Heitmann (V), 2022-01-13:
Jeg tror, det er vigtigt, at vi får afdækket, hvad der er af indsatser nu på sundheds-, på social- og på børne- og undervisningsområdet – bare for at nævne et par områder, hvor der jo allerede er igangsat indsatser.