Zenia Stampe (RV), 2018-05-15:
Tak for det.
Vi er bestemt heller ikke modstandere af de her kameraer.
Så vidt jeg husker, var vi selv med til at indføre, at de blev sat op ved grænsen, dengang vi sad i regering, og på mange måder synes vi jo, at en målrettet brug af dem måske kunne være en bedre måde at anvende ressourcerne på end at sætte betjente eller soldater til at stå ved grænsen.
Så vi er bestemt ikke imod de her kameraer og hilser det også meget velkommen at få en debat om, hvordan de skal bruges.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at vi jo er utrolig bekymrede for statens anvendelse og registrering af oplysninger.
Nu var Alternativets ordfører inde på det før, men vi har jo det sidste års tid eller bare halve år haft rigtig mange sager, synes jeg, som berettiger til en bekymring blandt borgerne for, hvordan oplysninger bliver brugt.
Vi har haft sagen omkring PET, som jo ikke længere er forpligtet til at slette oplysninger, der ikke længere er relevante.
Det kan være, at mit eller et af jeres navne indgår i en efterforskning, som ikke længere er aktuel, selv om I måske aldrig nogen sinde har begået noget kriminelt.
I gamle dage var PET forpligtet til at fjerne de oplysninger, når de ikke længere var aktuelle, og det handler jo om, at man som borger har ret til ikke på den måde at være registreret.
Den forpligtelse har PET ikke længere.
Derfor er virkeligheden jo den, at mange af os kan være registrerede, selv om vi ikke har begået noget ulovligt, og selv om den sag for længst er afsluttet.
Så har vi også haft hele debatten omkring logning – altså at staten opbevarer oplysninger om folks færden på nettet i alt for lang tid.
Det er også en sag, vi har haft, og man kunne jo tilsvarende tænke her: Kan vi ende i en situation, hvor staten har de her oplysninger i lidt for lang tid, og kan vi så også ende i en situation, hvor man pludselig begynder at anvende de oplysninger?
Det er jo noget af det, vi har været inde over i forbindelse behandlingen af databeskyttelsesloven, hvor oplysninger indsamlet til ét formål lige pludselig kan blive brugt til andre formål og endda, uden at man går i Folketingssalen og får et flertal til at stemme for det.
På den måde synes jeg, at der er grund til at være rigtig skeptisk – ikke over for anvendelsen af den her type overvågningsteknologi, men måden, den bliver anvendt på, og kontrollen af anvendelsen.
Vi er afsindig optagede af den her debat, fordi vi tænker, at det kan være et rigtig virksomt instrument, der måske også kunne aflaste politiet og kunne skabe mere effektiv kriminalitetsbekæmpelse og efterforskning, men vi er mindst lige så optagede af, at det her ikke er glidebanen mod en politistat.
Jeg må bare sige, hr. Preben Bang Henriksen, at politiet også er vores venner, men politiet arbejder jo for os.
Hvis vi giver dem den forkerte hjemmel, er det jo den, de følger.
Ordet politistat lyder meget, meget negativt, og det er det også.
Definitionen er sådan set bare, at politiet har adgang til at gå på fisketur i vores oplysninger.
Det gør politiet ikke på grund af dårlig moral osv., det gør de, hvis vi ønsker, at de skal gøre det, og hvis det er det mandat, de får herindefra.
Vi kan sige: Nå, ja, nu, hvor I har de der oplysninger om, hvem der har kørt over grænsen, eller hvem der har færdedes rundtomkring i Danmark – det har de på nummerplade – kunne I ikke også lige bruge dem til dette og hint?
Det kan være politiet, og det kan i øvrigt også være de sociale myndigheder.
Det er jo os politikere, der giver myndighederne mulighed for at bruge de her instrumenter på forskellige måder, og derfor er det ikke dem, vi har set os vrede på eller er skeptiske over for
Det er sådan set flertallet herinde, som vi slet ikke synes er påpasselige nok i forhold til overvågningen af danske borgere og anvendelsen af den overvågning.
Derfor er ordet politistat måske i virkeligheden forkert, for det er ikke politiet, der har magten.
Det er politikerne, der har givet politiet den opgave at bruge magten på den her, synes vi, meget kritisable måde.
Helt derude er vi heldigvis ikke endnu, men vi ser desværre bare flere tegn på, at det er den vej, vi er på vej ud på, hvor staten på alle mulige måder samler oplysninger om folk – om det så er om deres færden på nettet, eller om det er om folks færden på de danske veje – og så bruger de oplysninger ikke bare til målrettet efterforskning af bestemte sager, men altså også til at profilere folk eller se mønstre osv. osv.
Det er jo bare en måde at behandle borgere på og at anvende data på, som vi er meget imod.
Der må vi jo desværre bare sige, at hvis den her teknologi, der ellers er rigtig meget godt at sige om, ikke bliver kontrolleret og inddæmmet meget præcist, så er der risiko for, at den kan være en glidebane mod netop det samfund, som vi frygter.