runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Det er jo lidt den samme sang, som ministeren sang ved mit første spørgsmål.
Ministeren synes, at det ikke duer, men det er kommunernes afgørelse.
Man står lige og tænker, om man skulle tage nogle krav til kommunerne med i den her udligningsreform, som vi debatterer i øjeblikket.
Det kan være, det ville sætte lidt kul under kedlerne.
Men spøg, eller hvad man skal kalde det, til side.
Jeg synes stadig væk, det er et meget, meget stort problem, for der kommer også flere og flere moskeer i Danmark.
Nu synes jeg, man må have den tro, man vil – gudskelov har vi religionsfrihed i Danmark, og det synes jeg er meget, meget fint, og det skal vi bestemt fortsætte med at have – men det udstrækker sig jo til en mængde ting, som vi absolut ikke bryder os om, og som ikke kan komme ind under religionsfriheden, for vi har ikke religionslighed.
Jeg kan jo bare sige, at i 2006 var der 115 moskeer i Danmark.
I 2017 var der 170.
Samtidig lukker man kristne kirker.
Det er en skæv udvikling.
Men det, der i allerhøjeste grad er en skæv udvikling, er jo netop, at der bliver bygget minareter, når man opfører moskeer.
Og hvad skal de bruges til?
Altså, de er sådan lidt stillestående indtil videre, men der kommer jo en dag, og der er det bare, at jeg synes, at man i tide – for en gangs skyld i hele den her udlændingelovgivning måske i tide – bliver nødt til at gå ind og sige: Det går simpelt hen ikke.
Hvorfor skal vi blive ved med at komme bagefter?
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Jeg var engang på ferie i Istanbul med min kone.
Da blev der lige pludselig kaldt til bøn ud over tagene.
Nu var jeg taget til et muslimsk land, og derfor var det jo meget naturligt, men jeg håber da ikke, at jeg en dag sidder ude i haven med en kop kaffe og pludselig hører, at der bliver kaldt til bøn fra en lokal minaret.
Men jeg vil bare holde fast i, at vi ikke vedtager lovgivning mod specifikke religioner, i det her tilfælde islam.
Vi vedtager lovgivning for demokratiet, og kommunerne har mulighed for inden for rammerne af demokratiet at styre, hvad der skal bygges af bygninger, og også hvilke byggehøjder der må bygges i.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Men der er jo en baggrund for at bygge moskeer med minareter – hvorfor skulle man ellers gøre det? –
og det er selvfølgelig, at også ministeren så vil sidde ude i sin baghave med tiden og høre, at der bliver indkaldt til bøn.
Jeg har også selv været i Istanbul og oplevet det, og sådan er det der; det er ret øredøvende.
Men det kan vi jo ikke, og det skal vi jo ikke skride ind over for overhovedet.
Men vi skal gøre det i Danmark.
Det er derfor, min bøn til ministeren er: Når nu vi diskuterer, at vi bliver mere og mere enige i Folketinget over en bred bank om, at det ikke går med den der udlændingelovgivning, som blev indført i 1983 – det går ikke – kunne vi så ikke lade være med at komme bagefter hele tiden og i stedet tage tyren ved hornene i stedet for at stå om nogle år og sige: Ja, det skulle vi måske have gjort?
Jamen f.eks. må vi jo bare sige, at kulturministeren i den meget, meget store Københavns Kommune – Franciska Rosenkilde fra Alternativet – overhovedet ikke kan se problemet.
Hun synes, det er helt fint, at fædrene bliver udelukket.
Så det vil jeg da lige gøre ministeren opmærksom på.
Det duer jo ikke.
Jeg er meget tilfreds med, at vi herinde efterhånden er ved at nå en forståelse for, at det ikke går.
Men det går jo ude i kommunerne, og der er politikere ude i kommunerne, som synes, det er helt fint.
Så der er altså en utrolig stor adskillelse af kønnene, som vi ikke ønsker, på grund af forstokkede synspunkter, som vi ikke skal acceptere.
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Jeg synes jo, vi skal løse problemer, som eksisterer i virkeligheden.
Og jeg er i hvert fald ikke bekendt med, at der bliver kaldt til bøn fra minareter i Danmark.
Jeg er godt klar over, at der er nogle moskeer, der får dem bygget.
Jeg tror mere, det er af arkitektoniske årsager, for sådan mener de nu engang at en moské skal se ud.
Hvis kommunen ellers mener, at man inden for rammerne af lokalplanen kan acceptere en minaret, vil jeg have meget svært ved, at vi i Folketinget skal beslutte os for, at lige præcis den religion ikke må bygge det arkitektoniske særpræg på sine religiøse bygninger.
Det tror jeg dels ville være mistillid til kommunerne, dels detaljering på et niveau, som jeg ikke synes at Folketinget skal foretage.
Mogens Jensen (S), 2020-02-19:
Nej, altså, jeg har den offensive indstilling til det her, at det skal slås klart fast, at det ikke er tilladt at mærke på den måde, og det er klart, at det skal vi selvfølgelig sanktionere, hvis man finder ud af, at det sker alligevel.
Det har jeg også instrueret Fødevarestyrelsen om at gøre, og nu vil vi igen indskærpe over for erhvervet, at det er reglerne her, og bliver de ikke fulgt, kan det udmærket komme på tale, at man laver en øget kontrol og sanktionering.
Karsten Hønge (SF), 2020-02-19:
Jeg synes jo bare, at man må forvente, at styrelsen, også ministeren her, ligesom strammer det op.
Vi har de gamle retningslinjer fra 2015, der tydeligt anviser, hvad man skal gøre i forbindelse med import af fødevarer fra besatte områder.
Det blev i øvrigt igen slået fast i november måned 2019 af EU-Domstolen.
Jeg vil også gerne som forbruger have mulighed for at tage stilling til spørgsmålet: Hvordan slipper jeg for at købe varer fra områder, hvor man knægter folkeretten?
Mogens Jensen (S), 2020-02-19:
Jeg er helt enig med spørgeren i det udgangspunkt.
Som jeg også sagde, har Fødevarestyrelsen så sent som i november måned igen indskærpet det over for branchen, og det kommer vi til at bede dem om at gøre igen på et kommende møde i kontrolrådet.
Det er klart, at hvis vi yderligere kan se, at det ikke hjælper, kan der blive tale om, at vi indfører en øget kontrol på lige præcis det område.
Men det er en meget lille niche af al den vin, der importeres, og på den måde skal det jo også ses i det lys.
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Vi skal ikke hen til et kønsopdelt samfund, og den kamp skal vi nok vinde.
Der er jeg sikker på at spørgerens parti og mit eget parti står fuldstændig på samme side.
Vi ønsker ikke at skrue ligestillingen tilbage i Danmark.
Hvis der fortsat i konkrete svømmehaller er eksempler på, at fædre ikke må tage med til deres egne døtres svømning, så vil jeg meget gerne kaste mig ind i den diskussion og tale med meget store bogstaver.
Men indtil videre vil jeg sige, at min erfaring har været, at det med de eksempler, der har været, og som heldigvis er kommet frem i medierne, er lykkedes gennem en ret kontant offentlig debat at sørge for, at de kommuner, som har været involveret, har fået rettet ind.
Hvis spørgeren har andre oplysninger, vil jeg meget gerne vide det.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Tak for det.
Derfor skal vi selvfølgelig heller ikke acceptere kønsopdelt svømmeundervisning i Danmark, fordi det, at man vil adskille kønnene, jo bygger på et i mine øjne forkert værdisæt, og der kommer man til at være relativist, og det synes jeg ikke der er plads til«, og agter ministeren at lovgive over for det?
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Tak for spørgsmålet.
Og jeg vil med det samme tilkendegive, at jeg er enig med statsministeren: Alle værdier er ikke lige gode.
Jeg er en stor fortaler for fritidsaktiviteter, særlig dem, der bidrager til god integration, f.eks. idræt, sved på panden, men man bliver ikke integreret af, at vi i Danmark viderefører forældede kønstraditioner og opfattelsen af, at drenge og piger f.eks. ikke kan dyrke fritidsaktiviteter sammen.
Her tror jeg, det er vigtigt, at vi står fast på nogle grundlæggende demokratiske værdier omkring ligestilling.
Men i Danmark er det sådan, at piger og drenge og kvinder og mænd selvfølgelig er lige meget værd, og derfor skal det være helt naturligt for alle, at man kan bade i svømmehallen sammen – og selvfølgelig også på tværs af kønnene.
Hvis lokalpolitikere beslutter, at de ikke imødekommer religiøse særhensyn og insisterer på, at kønsopdelt svømning ikke skal være en mulighed, så har de derfor min fulde opbakning.
Jeg har tillid til, at kommunerne bakker op om indsatsen i forhold til at bekæmpe parallelsamfund, forældede kønstraditioner og stå fast på de værdier og demokratiet, som vi kender det, og at de er med til at sikre, at der ikke hersker nogen som helst tvivl om, at Danmark bygger på de her værdier omkring frihed og ligestilling.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Jo, men det gør kommunerne jo ikke; sådan er det, og det ved ministeren også godt.
Og det er fint, at ministeren står og remser alt det gode op, som jeg jo ved ministeren siger at man er enig med Dansk Folkeparti i osv.
Det, vi mangler, er forpligtelsen, i forhold til hvad vi gør – for det fortsætter jo.
Vi kan godt herinde tage afstand fra det – det har statsministeren gjort, det gør integrationsministeren nu – men der sker jo ikke rigtig noget.
Altså, vi har stadig væk kæmpe problemer.
Jeg synes, at det, jeg vil tage frem her – og ministeren kender garanteret tilfældet – er, at i Tingbjerg måtte fædre, ganske almindelige danske fædre, ikke se deres døtre svømme, fordi det kun var piger, der skulle være på det hold, og der var muslimske piger.
Det er jo simpelt hen så langt ude.
Hvor lang tid vil vi blive ved med at stå herinde og snakke?
Jeg kan sige, at det samme desværre også skete under den forrige regering.
Jeg har oplevet mange gange, at man står og siger, at sådan skal vi ikke have det, sådan er det ikke i Danmark, vi har et andet værdisæt; så går vi fra hinanden, og så fortsætter det bare på den måde, som det er.
Det duer jo ikke.
Og det er derfor, jeg bliver nødt til at have lidt mere konkret fra ministeren.
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
De diskussioner, som var dengang, omkring den konkrete svømmehal, som spørgeren henviser til, blandede jeg mig også selv i, og min holdning er præcis den samme som dengang, nemlig at selvfølgelig har fædre adgang til svømmehaller – selvfølgelig. Jeg kan også huske, at der har været en diskussion om, at kommunerne skulle garantere, at de kun stillede kvindelige livreddere til rådighed.
Det synes jeg også er totalt uacceptabelt.
Jeg vil bare sige, at jeg har tillid til, at kommunerne er i stand til at sige, at hvis det er en mand, der er på vagt den dag som livredder, så er det en mand, der er på vagt.
Og selvfølgelig kan fædre som mig selv deltage i børnesvømning i svømmehallen.
Jeg deltager selv i mine egne børns børnesvømning i Albertslund svømmehal, hvor der også er børn fra alle kulturer.
Det er i hvert fald ikke noget problem.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Tillid er godt, kontrol er måske bedre.
Og det er det, vi mangler.
For det duer ikke med den tillid, heller ikke i Tingbjerg, for det er jo ikke blevet ændret, selv om ministeren fulgte med i sagen og udtalte sin foragt for tingene, som han også skulle gøre.
Men det, jeg efterlyser, er, hvor vi er henne.
Og det er jo ikke det eneste punkt.
Altså, kønsopdelte klasser, kønsopdelt gymnastik, kønsopdelte skolegårde, undervisere – altså kvinder til pigerne og mænd til drengene.
Altså, det er dér, vi er på vej hen.
Og det er det, jeg bliver nødt til at opponere imod og forsøge at råbe ministeren og regeringen op om.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Mener ministeren, at man behandler 60+ på jobmarkedet hensigtsmæssigt, når man behandler dem som beskrevet?
Jeg har så taget afsæt i et konkret læserbrev, der hedder »Heksejagt på de ledige i Kolding« fra JydskeVestkysten den 5. februar 2020, hvori der omtales bureaukrati og kontrol.
Og hvad mener ministeren at man bør gøre for at forbedre forholdene for 60+?
Peter Hummelgaard (S), 2020-02-19:
Tak for spørgsmålet.
Det gælder både dem, der er over 60 år, og dem, der er yngre.
Jeg kan ikke forholde mig til den konkrete sag, herunder tage stilling til det forløb, som borgeren har været igennem.
Jeg kan blot konstatere, at borgeren ikke har oplevet, at der har været tale om et hensigtsmæssigt forløb i forbindelse med et skift af sagsbehandler.
De seniorer, der er på arbejdsmarkedet, er en stor gevinst for samfundet, og derfor bør de selvfølgelig også understøttes fuldt ud i at komme tilbage i arbejde, hvis de i en periode bliver ledige.
Det er selvsagt, at beskæftigelsesindsatsen ikke skal være aldersbestemt.
Det er i det hele taget en meget vigtig prioritet for mig, at alle ledige skal mødes med tillid, respekt og værdighed i det system, der skal hjælpe dem tilbage i arbejde.
Derfor har jeg også for nylig annonceret, at et af mine beskæftigelsespolitiske mål for 2021 bliver, at alle ledige skal have en værdig sagsbehandling.
Det betyder, at kommunalbestyrelserne i deres beskæftigelsesplaner for 2021 skal forholde sig til, hvordan de kan sikre netop det her.
Jeg ved, at mange jobkonsulenter i dag gør et fremragende stykke arbejde og en stor indsats.
Men der er for mange historier om borgere, som føler sig dårligt behandlet, hvilket understreger behovet for fokus på en værdig sagsbehandling.
Vi er simpelt hen nødt til at have en fælles erklæret målsætning om, at enhver borger bliver behandlet på en ordentlig måde.
Med målet om, at alle ledige skal have en værdig sagsbehandling, får vi også sat lokalt politisk fokus på, hvordan systemet møder borgerne.
Jeg er sikker på, at et krav til kommunerne om aktivt at skulle tage stilling til, hvordan de vil sikre en værdig sagsbehandling i jobcenteret, vil gøre en positiv forskel.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Det glæder mig, at der vil blive taget initiativ på det her område, for det er et område, der i den grad halter, har jeg indtryk af.
Derfor vil jeg gerne vide, hvad ministeren mener at man kan gøre helt konkret for at forbedre mulighederne for, at ældre borgere bliver på arbejdsmarkedet.
Vi har jo brug for den arbejdskraft.
Peter Hummelgaard (S), 2020-02-19:
Jeg vil sige, at vi jo var så heldige, at den daværende regering havde nedsat seniortænketanken, som tidligere LO-formand Harald Børsting stod i spidsen for.
De afleverede deres anbefalinger for nogle måneder siden.
Der har vi jo hele tiden sagt, at når overenskomstforhandlingerne på det private arbejdsmarked er overstået, har vi tænkt os også at følge op på de anbefalinger, som seniortænketanken er kommet med.
En af de ting, som man bare må være ærlig og sige er en kæmpe udfordring, er det, som Harald Børsting kalder for paradoksledigheden – at man på den ene side har en masse virksomheder, som råber og skriger efter arbejdskraft, og på den anden side en masse seniorer, som ikke føler, at de kan bruges.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Nu har det her jo direkte fokus på de ældre.
Så jeg vil gerne vide: Hvor tænker ministeren at man kan ændre på arbejdsgangene i jobcentrene, så ældre borgere bliver tilskyndet til at blive på arbejdsmarkedet, hvis de ikke har kræfter og mod på det?
Hvordan får man skabt et arbejdsmarked, der fungerer, og som også tager hensyn til det, og nogle jobcentre, som rent faktisk også tager hensyn til, at der er nogle ældre, der gerne vil på arbejdsmarkedet?
Peter Hummelgaard (S), 2020-02-19:
Jeg vil sige, at når jeg har valgt at melde et værdighedsmål ud, altså at kommunerne skal have et mål om at sikre en værdig og bedre sagsbehandling i jobcentrene, så gælder det naturligvis alle borgere.
Men det gælder jo selvfølgelig også for seniorerne og for de ældre borgere.
Der, hvor jeg tror at kommunerne kan gøre en kæmpestor forskel, er jo først og fremmest ved at sikre, at den enkelte borger bliver mødt med både tid og tillid, altså hos den enkelte sagsbehandler.
Det tror jeg er et af de første væsentlige skridt at tage hul på og er også en meget klar opfordring til kommunerne.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Det får mig til at spørge: Hvad er så ministerens langsigtede planer eller tanker for jobcentrene, for at de bliver mere indstillet på den her målgruppe og altså også tager hensyn til de ældre?
Har ministeren nogen overvejelser om det?
Peter Hummelgaard (S), 2020-02-19:
Generelt vil jeg sige – og jeg tror, det er vigtigt at få det sagt; der er jo rigtig meget debat for tiden – at en væsentlig del af kritikken af jobcentrene er meget rimelig, men at der også er en del af kritikken, der ikke er rimelig.
Det, der er vigtigt at få sagt, er, at den aktive arbejdsmarkedspolitik virker, og at den altså også virker bedst, når man investerer i den.
Det, som vi jo ved fra alle mulige undersøgelser og sammenhænge, er, at jo færre borgere, der er pr. sagsbehandler, desto større sandsynlighed er der rent faktisk også for, at sagsbehandleren aktivt kan gøre en forskel i at hjælpe borgeren i arbejde, og det gælder seniorer såvel som alle mulige andre grupper.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-02-19:
Det vil der da ikke være noget nyt i, og man kunne jo begynde i kommunerne.
Der bliver jo givet tilladelse til, hvordan man må bygge, og hvor man må bygge, så det er jo ikke uset overhovedet.
Man giver jo tilladelse til det her.
Og man ved jo godt i sit hoved, at det ikke bare er for, at det skal være arkitektonisk smukt eller grimt – hvordan man nu ser på det.
Det er altså en naiv tankegang; det bliver jeg nødt til at sige til ministeren.
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Altså, hvor jeg bor, er der også en moské ganske tæt på, og det fungerer, i hvert fald så vidt jeg ved, rimelig uproblematisk.
Det ser jeg ikke noget problem i.
Den konkrete moské har så ikke nogen minaret.
Hvis en moské beslutter at ville kalde til bøn, skal de jo have lov til det.
Man kan jo ikke bare selv beslutte det.
Det er jo ikke et tag selv-bord.
Man kan ikke bare selv beslutte, hvad man vil benytte sin religiøse institution til.
Og hvis kommunen ikke vil acceptere det, hvis lovgivningen ikke vil acceptere det, så bliver det jo bare sådan.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Spørgsmålet er som sagt til udlændinge- og integrationsministeren.
Hvad mener ministeren man kan gøre for at tage ved lære af International Centre for Counter-Terrorism, der har undersøgt, hvad der bidrager til radikalisering, og er kommet frem til, at det særlig drejer sig om den unges oplevelse af at være inkluderet eller ekskluderet i samfundet?
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Tak for spørgsmålet.
Jeg må indrømme, at jeg ikke lige kender den konkrete undersøgelse, som der henvises til.
Jeg vil derfor nødig kommentere nærmere på indholdet af det inden for rammerne af de her 2 minutter, der er til rådighed.
Men jeg kan mere generelt sige, at vejene til og fra ekstremisme kan være lidt forskellige, faktisk meget forskellige – radikaliseringen kan have mange forskellige årsager og forklaringer.
Men litteraturen viser også, at der er mange andre faktorer, som f.eks. psykisk sårbarhed, socialt udsathed, personlige netværk, som også kan spille en rolle.
Derudover kan rekruttering fra radikaliserede miljøer, gruppedynamikker samt ideologisk eller religiøs overbevisning have betydning.
Der kan altså være flere andre årsager, der alle kan have betydning for, at den enkelte bliver radikaliseret.
Og derfor er det også vigtigt for regeringen, at der sættes ind med en meget bred og en tidlig forebyggende indsats mod radikalisering.
Udgangspunktet er det brede fokus, hvor ekstremisme ikke kun ses som et sikkerhedsproblem – det ses som en bredere udfordring, også i forhold til vores sammenhængskraft og risikoen for polarisering.
Der er behov for, at vi sætter ind med konkrete indsatser, når der er tegn på, at udviklingen for den enkelte er kommet ud på et sidespor.
Samtidig skal vi arbejde for, at alle unge – uanset deres baggrund og religion og alt muligt andet – føler sig inkluderet og som en ligeværdig del af samfundet.
Jeg er i øvrigt enig med spørgeren i, at inklusion er ét vigtigt fokus i det her arbejde – vi skal have et tæt fokus på at opbygge børns og unges demokratiske dannelse, selvstændighed og aktive medborgerskab.
Og vi skal stå fast på de grundlæggende demokratiske værdier og holde fast i, at Danmark er et demokrati, som man må tilslutte sig, og at man må være en del af det fællesskab, som vi alle sammen er født ind i.
Der er mange ting, man kan gøre.
Men jeg tror, det absolut vigtigste er at få mor ud ad døren om morgenen.
Hun skal komme hjem og have oplevet noget selv, hun skal tjene sine egne penge, hun skal have noget at fortælle sine børn, hun skal være et forbillede både for sine døtre og for sine sønner.
Og hvis hun ikke gider at være gift med sin mand, skal hun have så stærk en økonomi i ryggen, at hun kan etablere sin tilværelse uden ham.
Det er det vigtigste skridt væk fra indadvendthed, polarisering, radikalisering og hen imod integration og sammenhængskraft.
Derfor er mit hovedfokus, hvordan man kan få flere mødre med indvandrerbaggrund til at deltage i arbejdslivet.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Mener ministeren så, at vi som samfund gør nok for at inkludere alle minoriteter i samfundet, så vi så vidt muligt undgår at bidrage til øget ekstremisme og radikalisering?
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Jeg mener f.eks., at der er nogle unge, der oplever diskrimination, f.eks. i nattelivet – det har jeg da også selv oplevet – men derfra og så til at slutte, at det er en af årsagerne til, at folk f.eks. tager til Syrien og Irak og kæmper for Islamisk Stat eller sætter sig hjem og kigger på YouTube på nogle hadprædikanter og bliver opildnet til vold og terror af den årsag, vil jeg passe lidt på med.
Det ændrer ikke på, at vi skal bekæmpe diskrimination, men det skal vi, fordi diskrimination er forkert.
Det er i hvert fald formålet for mig og ikke så meget, fordi jeg tror, det er en del af en antiradikaliseringsindsats.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Mener ministeren så, at tonen i den politiske debat bidrager til en øget eksklusion af nogle befolkningsgrupper?
Mattias Tesfaye (S), 2020-02-19:
Jeg tror, at det vigtigste for at sikre sammenhængskraften i Danmark – og det er jeg virkelig optaget af – er, at vi får løst konkrete problemer.
Så når vi f.eks. i dag på forsiden af en stor dansk avis kan se, at nogle mænd i Københavns Kommune siger til deres koner, at de ikke skal tage imod et aktiveringstilbud eller et danskundervisningstilbud, så er det med til at fastholde mange mødre på bistand hjemme i lejligheden, i stedet for at de kommer ud og tjener deres egne penge.
Det er et konkret problem, og jo flere af den slags konkrete problemer vi løser, jo mere fjerner vi også grundlaget for radikalisering.
Nils Sjøberg (RV), 2020-02-19:
Det giver mig så anledning til at spørge, hvor ministeren mener regeringen kan gøre mere for at inkludere alle minoriteter i samfundet.
Og hvilke forebyggelsesmæssige værktøjer vil man inddrage?
Karsten Hønge (SF), 2020-02-19:
Jo, men jeg synes, at ministeren er noget rund i formuleringerne her, for vi taler altså om en sag, som så sent som i november blev taget op til afgørelse i EU-Domstolen, som efter den gamle retningslinje fra 2015 fastslår, at man ikke må svindle med oprindelseslandet.
Det er let for vinimportørfirmaer og for andre, som jeg var inde på, altså andre firmaer, der importerer varer fra besatte områder, at gøre det.
Oprindelseslandet skal fremgå tydeligt, sådan at forbrugerne har en chance for at tage stilling til, om de vil købe varer fra besatte områder, eller om de ikke vil.
Der synes jeg, at vi måske nok mangler en lidt mere offensiv indstilling fra ministerens side.
Mogens Jensen (S), 2020-02-19:
Jeg er jo helt enig med spørgeren i, at du ikke kan mærke vin, der kommer fra de besatte områder, som israelsk vin; det står helt klart.
Det vil være i strid med reglerne, hvis det bliver gjort, og det bliver selvfølgelig kontrolleret på samme måde, som du kontrollerer alle mulige andre former for mærkning af vinprodukter i Danmark.
Så finder man eksempler på det, vil de firmaer selvfølgelig blive sanktioneret.
Det er det, som bør gælde, og det er det, jeg selvfølgelig vil indskærpe som fødevareminister.
Marie Bjerre (V), 2020-02-19:
Mener ministeren, at der er behov for handling set i lyset af den nuværende politimæssige dækning i Vesthimmerlands Kommune?