Jacob Jensen (V), 2020-11-10:
Det synes jeg vi skal have gjort, og nu kommer hr. René Christensen, som jo er formand for udvalget, nok ind lige om lidt – ellers sidder han ude bagved og lytter, ligesom fru Zenia Stampe gjorde før – og jeg synes faktisk, det er et meget konstruktivt forslag.
Dermed ikke sagt, at vi så skal lægge det hele over i udvalget.
For det kan vi selvfølgelig godt gøre, men jeg tænker stadig væk på det berømte blanke stykke papir, som efterhånden forhåbentlig er ved at blive fyldt ud med nogle gode forslag, og at det ligesom også er der, vi kan få det kvalificeret.
Hvor skal det være?
Hvordan kan vi gøre det mere sammenhængende?
For det kan jo godt laves på mange måder, f.eks. som nogle små klumper, og giver det nogen effekt i forhold til den økonomi, der selvfølgelig også skal følge med osv. osv.?
Det må alt andet lige være vores udmærkede embedsapparat, der kan kvalificere det, for at vi så politisk her i salen eller i forhandlingerne kan tage den endelige stilling til, om vi så kan være enige i en aftale eller vi ikke kan.
Jeg læste her tidligere i dag en nyhed, som man kan gå ind og slå op på TV2 ØSTs hjemmeside: »Odderen er tilbage på Lolland-Falster: - Det er helt vildt«.
Så det er ikke så skidt, at det ikke er godt for noget.
Der foregår altså ting i naturen, som også er i den positive retning.
Og det siger jeg selvfølgelig, fordi tingene – og det var også noget af det, vi diskuterede tidligere – jo heller ikke i naturen er sorte eller hvide, altså, at det enten er på vej ud over afgrunden, eller, om man så må sige, er lysegrønt.
Der er nok en variant imellem de to, og det er nok der, sandheden ligger.
Jeg synes egentlig, at det her forslag – og jeg i øvrigt også starte med at sige tak for både ministerens bemærkninger og de øvrige ordføreres bemærkninger – med de varianter, der selvfølgelig altid vil være i sådan en politisk debat, er blevet taget ned i den ånd, som det også er fremsat, nemlig med et oprigtigt ønske om, at der vil komme et udspil fra den nuværende siddende regering.
Men forslaget er som sagt fremsat med det ønske, at der skulle komme et udspil, og at vi netop politisk bredt her i Folketinget kunne forhandle om det udspil, som regeringen kunne formulere, med afsæt i det, man i øvrigt har skrevet i sit forståelsespapir.
Til det har vi så også skrevet i vores forslag, at vi gerne så, at et sådant udspil eller dvs. den aftale, vi i givet fald kunne blive enige om, kunne indeholde bindende mål på natur- og biodiversitetsområdet inspireret af den klimalov, som vi også her i Folketinget i fællesskab – stort set – har indgået aftale om.
Så det er sådan set det, der har været intentionen.
Så ved jeg godt, at der er nogen, der har moret sig med at sige, at det kun er tre eller fire eller fem linjer, men der vil jeg så være lidt morsom den anden vej og sige, at det jo ikke er størrelsen, men gørelsen, der er afgørende her, og dermed mener jeg sådan set også igen, at det, der netop er intentionen, er, at vi får det forhandlet.
Det kan jeg så forstå at man er i gang med, og det er jo fint nok, at der er nogle, der så sætter sig sammen omkring det bord og forhandler en længerevarende plan – det synes jeg i hvert fald man skulle gøre – altså måske en 10-årsplan eller for den sags skyld en længerevarende plan, og hvor man også der kan sige, at det her er vores ambition, og den kunne f.eks. være et mål om, at den liste over rødlistearter, som EU jo opgør, ikke må blive længere, men f.eks. gerne skulle blive kortere.
Og så kunne man starte der og sige: Hvad gør vi så i Danmark?
Hvad muligheder har vi i Danmark?
Og så kunne man på den måde tænke tingene i deres sammenhæng.
For det er jo rigtigt, som også miljøministeren, tror jeg det var, sagde i anden sammenhæng, at der jo er mange bolde i luften i øjeblikket eller i hvert fald på vej.
Vi skal forhandle vandplaner på et tidspunkt, der også nogle klimaforhandlinger, som kører, der er en havstrategiplan og i det hele taget diskussionen om havet, som jeg også synes det er væsentligt at få med, når vi taler om biodiversitet.
Der har man nok lidt en tendens til at glemme, at der altså også er biodiversitet uden for vores kyster, og nu kan jeg ikke huske hvem af ordførerne, der var inde på det, men det er så også underordnet, men der var i hvert fald en, der nævnte, at der også er – jeg tror i øvrigt, det var hr. Rasmus Nordqvist, der nævnte det – et hav, som også har biodiversitet, som vi bliver nødt til at kigge på.
Jeg nævnte i behandlingen af det foregående forslag, at man kan sige, at biodiversitet kan være den nye valuta, og hvad mente jeg så med det?
Og derefter kan vi sige: Hvad er det så for nogle muligheder, vi har for at bruge den ramme så effektivt som muligt med det sigte, at eksempelvis listen over rødlistearter ikke må blive længere, og at vi over en 10-årsperiode får sat de forskellige tiltag i gang, som kan sikre det mål?
Vi har i hvert fald tænkt, at det kunne være nogle af de ting.