Hans Kristian Skibby (DF), 2021-05-11:
Grundlæggende kan man sige, at målet med at være perfekt må være, at man skal være uperfekt.
Det perfekte findes ikke, og så alligevel er der nogle, som forsøger på det.
Det er jo så også en af årsagerne til, at SF i dag har valgt at fremsætte det her beslutningsforslag.
Det har man jo bestemt gjort ud fra en god indgangsvinkel til, hvordan vi kan styrke specielt de unges trivsel, men måske også ud fra en lidt ændret tilgang fremadrettet til den her perfekthedskultur, som vi i hvert fald har været ved at udvikle her i Danmark over de senere år med netop mediebillederne og mange nye pop up-medier – sådan nogle medier, der kommer lige pludselig, og som meget billigt kan levere grafiske løsninger og komme ind alle mulige steder i den dagligdag, som både børn og unge og også ældre oplever.
Derfor er det jo også rigtigt, at vi skal kigge på, hvordan man gør oplevelsen bedre, havde jeg nær sagt, i forhold til at man ikke skal have den her perfekthedskultur.
Jeg synes, at det f.eks. er befriende at se Jane Fonda, som er 83 år gammel, stadig væk operere på L'Oréals reklamer på verdensplan, hele verden rundt.
Men jeg ved da også godt, at hun måske nok – jeg har ikke selv ført kniven – har været et par gange på sådan en form for selvbetalt forandringskursus af sin krop.
Det er jo en anden del af den her kultur, nemlig at folk køber sig til forlængelser af det perfekte.
Man køber sig selv noget, så man får lidt mere selvværd.
Spørgsmålet er bare, om det så er den rigtige medicin til de rigtige mennesker.
Det er det nok ikke.
Og jeg ved udmærket, at SF ikke har det på som en særskilt del af det her beslutningsforslag, altså at man vil lave et indgreb over for dem, som får fedtsugning og får rynkerne fjernet, vupti, osv.
Men det hænger alligevel lidt sammen, for det er jo en del af den der perfekthedskultur.
Altså, når man oplever, at unge piger ønsker sig brystforstørrelser nærmest allerede i konfirmationsgave, ja, så kan man vælge at grine af det, men det er jo faktisk det, man oplever nogle steder.
Det er jo et tegn på, at der er noget, der ikke er særlig godt.
Det er trivslen, som vi vender tilbage til, og den vil Dansk Folkeparti i hvert fald også gerne være med til at adressere.
Men der er ikke et ønske om, at vi skal begive os ud i en form for detailregulering i forhold til lovgivning.
I Dansk Folkeparti kan vi i hvert fald ikke som sådan støtte selve beslutningsforslaget.
Vi mener faktisk, at det giver en række udfordringer, eksempelvis fordi vi jo ved, at rigtig mange af de reklamer, som unge mennesker spejler sig i, ikke kommer fra danske mediehuse.
De kommer fra twitterreklamer eller facebookannoncer eller på Instagram, eller hvad ved jeg.
Det sidste kender jeg ikke så meget til, vil jeg gerne sige, med min alder.
Men det er i hvert fald nogle af de steder, hvor der kommer reklamer ind over landegrænserne, og de kommer i en stor pærevælling.
Vi vil i Danmark få meget svært ved, hvis vi kom med en mærkningsordning, overhovedet at kunne navigere i det.
Det ville udenlandske medier slet ikke kunne interessere sig for.
De ville stadig væk komme.
Og vi ved jo, at mange af de sendetilladelser, som der er i Danmark, i hvert fald hvad angår fjernsyn, jo også udgår fra andre lande, hvor man måske har en anden lovgivning.
Der kommer i hvert fald så en lang række af spørgsmål, som vi også skal tage hånd om bl.a. i forhold til kontrol og ikke mindst sanktionering i de tilfælde, der så måtte komme, hvor man overtræder det ved at lave bevidst billedmanipulation osv.
Vi er nødt til at tage udgangspunkt i en fornuftig beretning.
Det vil Dansk Folkeparti gerne være med til at se på, men vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.