Martin Geertsen (V), 2021-04-09:
Tak for det.
Der er, som gode kolleger jo allerede har været inde på i den sidste times tid oder so, udfordringer med at skaffe praktiserende læger til danskerne tæt på deres bopæl.
Problemet er jo så ekstra stort i de mere tyndt befolkede egne af Danmark.
Jeg tror i virkeligheden, at det problem bliver forstærket yderligere af, at vi også i de kommende år formentlig kommer til at prioritere at lægge langt flere opgaver ud i det, vi kalder det nære sundhedsvæsen.
Det siger sig selv, at det jo fordrer uddannelse af flere almenmedicinske læger og dermed også til syvende og sidst praktiserende læger.
Situationen er alvorlig.
Gode kolleger har også før mig ridset tallene op.
I alt står ca. 130.000 danskere i dag uden egen privatpraktiserende læge, og PLO, de praktiserende lægers organisation, vurderer, at det allerede inden ret længe stiger til godt 150.000 danskere uden egen privatpraktiserende læge.
Det skyldes jo ikke kun demografisk forskydning, men også det forhold, at praktiserende læger på et tidspunkt jo ligesom alle os andre skal på pension – ikke fordi jeg selv er på vej på det, men det skal vi jo på et eller andet tidspunkt – og Lægeforeningens egen opgørelse er desværre tydelig.
Hver fjerde praktiserende læge er i dag 60 år eller derover, og i 2025 vil mere end 900, eller 28 pct. af de nuværende praktiserende læger, være 65 år eller derover.
Det er en vigtig prioritet for os, ligesom det selvsagt er for alle Folketingets partier, at alle danskere, uanset hvor i landet de bor, har let og lige adgang til sundhedsvæsenet, herunder også til almen praksis.
Den prioritet kan jo kun opfyldes med flere praktiserende læger.
Jeg tror, at der skal bringes en bred vifte af initiativer i spil med henblik på at modvirke lægemangel, både på den lange bane, men også på den korte bane.
I Venstre har vi – derfor går vi også til forhandlinger om den sundhedsreform, som ministeren ved flere lejligheder har bebudet, og hvor jeg også tror det her ender med at blive parkeret – med en målsætning om at sikre så god og stabil lægedækning som overhovedet tænkeligt muligt.
Det er jo nok ikke en målsætning, som overrasker ret mange, for det var også os, der foreslog, da vi senest sad i regering, et udbud af ekstra 100 nye ydernumre og et løft af antallet af uddannelsesstillinger i almen medicin.
Og det står vi jo selvfølgelig fortsat ved.
Når det så er sagt, forudsætter uddannelse af flere speciallæger i almen medicin jo også, at uddannelsesstillingerne så rent faktisk besættes, og at de gennemføres, ligesom en god geografisk dækning afhænger af, hvor lægerne så til syvende og sidst vælger at slå sig ned og arbejde.
Her handler det efter min bedste overbevisning om, at vi skaber de bedst mulige incitamentet for den enkelte læge til at lade sig uddanne, henholdsvis slå sig ned også i de mindre tæt befolkede egne af landet.
Som vi tidligere har foreslået, er der nok behov for – bare for at tage en række ting, man kunne kigge på, og som kunne være nede i værktøjskassen – at styrke de fysiske rammer omkring fremtidens lægepraksis i form af moderne lægehuse og sundhedshuse, altså skabe de rigtige rammer for stærke faglige fællesskaber lokalt og dermed jo altså også nogle attraktive fysiske rammer for fremtidens patienter.
Vi bør efter vores opfattelse også se på mulighederne for at øge de økonomiske incitamenter i forhold til at tage flere patienter ind i praksis, og vi bør give regionerne mulighed for at lave aftaler med eksempelvis ældre praktiserende læger om, at de mod at udsætte pensionen kan få finansieret ekstra personale til klinikken f.eks. i form af sygeplejersker.
Endelig ligger der jo altså også et kæmpemæssigt uudnyttet potentiale i at fremme anvendelsen af den digitale konsultation, altså det digitale møde mellem læge og patient, som jo af gode grunde har fået en opblomstring her under coronakrisen, i hvert fald da krisen var på sit højeste.
Nu er det så faldet til et lidt lavere stabilt niveau, men vi tror meget på, at der også her er mulighed for via forskellige tiltag at løfte det digitale møde mellem sundhedsvæsenet og den enkelte patient.
Der er jo flere redskaber til det, men det her er bare nogle af de instrumenter, vi tror er nødvendige med henblik på at sikre så god og så bred en lægedækning for så mange danskere som overhovedet muligt.