Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2022-06-03:
Tak for debatten.
Jeg skal hilse fra Enhedslisten og sige, at de er enige i forslaget, og jeg takker også de partier, som har været meget positive her.
Jeg har jo fremsat det her forslag, fordi jeg synes, at der er behov for et nyt fokus i tilgangen til mennesker, der tager stoffer.
Vi har evidens fra Portugal, som viser, at forbruget af cannabis og forbruget af hårde stoffer falder, når man laver en afkriminalisering af brugerne kombineret med hurtig hjælp.
Det er en erfaring, som jeg synes vi skulle tage med os i Danmark, hvor forbruget af hårde stoffer og cannabis jo nærmest kun er gået i én retning.
Det er de facto afkriminaliseret i dag.
Vi mangler at tage det sidste skridt.
Og spørgsmålet er så, hvordan vi bedst går til de mennesker – er det med et tilbud om hjælp, eller er det med en plet på straffeattesten og ved at konfiskere deres stof, så de skal ud og have penge til nye stoffer?
Der er mit fokus i hvert fald klart: Jeg synes ikke, at vi skal straffe brugerne, og jeg synes, at vi skal møde dem med hjælp.
Jeg havde f.eks. besøg af Sven, som er en del af BrugerForeningen for aktive stofbrugere.
Han er i heroinbehandling, og han kom faktisk til mig og sagde
: Karina, det giver ikke mening at straffe brugerne, det giver ikke mening at tage deres stoffer fra dem, for det føder bare ind i kæden af, at man er nødt til at begå ny kriminalitet; eller som ordføreren for Nye Borgerlige påpegede, at man skal ud og skaffe nye kunder for at få penge til stofferne.
Så i BrugerForeningen er de helt med på den her tankegang.
Det er faktisk også Svens forslag.
Jeg har været på besøg i et fixerum i Vejle for nylig; det er også det, man kalder et stofindtagelsesrum.
Der tror jeg bare heller ikke, at afvænning er første skridt for mange af de mennesker, der kommer der.
Mange af dem er ekstremt socialt udsatte, og der vil være forskellige behandlingstilbud.
Andre skal i heroinbehandling.
Og nogle vil nok bare fortsætte med at komme i fixerummet og indtage de stoffer, de har.
Der skal ligesom være plads til det hele og til hele paletten, synes jeg.
Jeg tror dybest set ikke på, at man kan straffe sig ud af afhængighed.
Derfor giver det ikke mening at opretholde det system, vi har i dag.
De har også meget ofte dobbeltdiagnoser, så de dulmer deres udfordringer med stoffer.
Jeg tror heller ikke, at det ligger lige for med afvænning med dem.
Men tænk, hvis vi, når vi mødte dem i gadebilledet, kunne møde dem med, at de skulle møde op et sted og få afklaret deres sociale udfordringer og deres sundhedsmæssige udfordringer, så vi kunne tilrettelægge den rigtige indsats og hjælpe dem bedst muligt.
Jeg vil gerne sige, at vi jo også havde reservationer, da vi indførte heroinbehandlingen.
Hvad ville det nu føre til?
Ville det føre til en hel masse, som bare ville komme og få statsheroin, fordi det nu var muligt, og på den måde få finansieret deres forbrug?
Det førte det jo ikke rigtig til, vel?
Det er en af de største succeser, vi har, i vores samfund i forhold til mennesker med et stofbrug.
Med fixerummene var det den samme diskussion.
Ville det nu føre en hel masse med sig?
Det er også en kæmpesucces.
Måske er det på tide, at vi vender skråen lidt og tænker på, om vi kunne gøre noget andet, som kunne give mere succes.
Jeg ved jo godt, at vi har den her uenighed på tværs af partier, men kunne det så ikke give mening at nedsætte en kommission, som endevender det her område og kigger på de mange erfaringer, der efterhånden ligger fra flere forskellige lande, og afkriminaliseringsmodeller, så vi kunne gøre noget andet end det, vi gør nu?
Vi må jo bare sige, at det, vi har gjort, ikke har været succesfuldt.
Vi oplever et stigende forbrug af alt muligt.
Så hvis vi vil være lidt ærlige over for os selv, kunne vi måske spørge nogle andre end politiet, som jo ikke har evidens for, at deres indsats virker, tværtimod.
USA blev jo nævnt af ministeren, og der viser nogle af de modeller, man har valgt derovre, for afkriminalisering af cannabis, at forbruget stiger.
Jeg har også været i USA.
Jeg har været i Colorado, som var et af de første steder, hvor man gik til det her, og jeg vil sige, at de ikke har gjort det klogt.
Men det er heller ikke den portugisiske model, og det er den, jeg taler for her i dag.