Kristian Jensen (V), 2019-04-30:
Tak for ordet.
Det er sådan, at beslutningsforslaget her går ud på, at der skal tages en politisk beslutning om, hvilken diskonteringsrente man bruger, når man skal finde ud af, hvad fremtidige gevinster og fremtidige udgifter er i forhold til den investering, man skal foretage i et nutidigt investeringsperspektiv.
Men sagen er, at det måske ikke er det, der er kernen i vores beslutningsgange herinde.
Fra regeringens side er vi enige i, at den grønne omstilling skal have en høj prioritet.
Vi er også enige i, at vi skal foretage langsigtede investeringer i vindmølleparker, at vi skal udvikle nye grønne teknologier, og at man skal forske i, hvordan man kan få mere vedvarende energi, og hvordan vi får brugt samfundets ressourcer noget bedre.
Men spørgsmålet er jo, om det er noget, der afhænger af, hvilken rente man lægger på et projekt, eller om det er en politisk beslutning, altså at vi vil noget i en omstilling, også selv om det ikke nødvendigvis har et positivt samfundsafkast på den økonomiske side, fordi det har en værdi for os at gøre det rigtige.
Derfor vil jeg bare – inden jeg kommer ned i det mere tekniske – starte med at sige: Vi må ikke som politikere og beslutningstagere glemme, at vi først og fremmest er politikere.
Vi må ikke – selv om man laver beregninger i Finansministeriet – lade os være underlagt de beregninger.
Det er vores holdning og vores indstilling til, hvad for et samfund vi gerne vil se udvikle sig, der skal afgøre, hvordan vi stemmer, også selv om det måtte betyde, at der kommer en beregning, der siger, at det samfundsøkonomisk ikke er rentabelt, hvis det er det, vi politisk vil.
Så skal man bare kunne argumentere for det.
Alternativets forslag går jo ind og siger, at man skal tage en politisk beslutning om, hvilken diskonteringsrente der skal være.
Jeg er af den opfattelse, at vi politikere ikke skal blande os i, hvilke kriterier der bliver lagt til grund, når embedsværket laver det økonomiske skøn undervejs.
Den anvendes også til vejinvesteringer eller til andre infrastrukturinvesteringer, og den bør set med mine øjne fastsættes efter en fagøkonomisk vurdering og ikke efter en politisk vurdering.
Formålet med de samfundsøkonomiske vurderinger er at sikre, at der er et konsistent, fast og troværdigt grundlag for at vurdere, hvad værdien af de beslutninger, man tager, egentlig er rent økonomisk set.
Hvis vi gør et centralt element i de vurderinger, nemlig diskonteringsrenten, til et politisk spørgsmål, som er afhængigt af, hvad for et politisk flertal der måtte være i Folketingssalen, så går det fra at være noget, man bruger til at vurdere forskellige initiativer over tid, til at være noget, der afhænger af, hvilke forudsætninger vi har valgt at lægge ind.
Og lad mig gentage, og vi kan også komme tilbage til det: Vi behøver jo ikke at lade os styre af, hvorvidt et projekt har en negativ samfundsværdi eller en positiv samfundsværdi.
Hvis vi mener, at det har en værdi, der ikke kan gøres op i økonomi, så kan man jo sagtens stemme for det.
Så skal man blot argumentere for det på den baggrund.
Og vi ligger ikke højt i europæisk sammenhæng.
Vi ligger på niveau med de nordiske lande, og vi ligger lavere end lande som f.eks. Frankrig og Nederlandene.
Og i modsætning til mange andre lande, hvor diskonteringrenten er den samme uanset løbetiden, så er den danske diskonteringsrente faldende med løbetiden, altså sådan at udgifter og indtægter, der ligger langt ude i tiden, bliver diskonteret mindre, når man vurderer dem.
Hvis man går ind i beslutningsforslaget, kan man se, at det i realiteten ikke vil få den betydning for klimapolitikken, som Alternativet foreslår.
Og det hænger sammen med tre forhold.