Preben Bang Henriksen (V), 2022-05-19:
Tak for det.
Man skal høre meget, før ørerne falder af, selv her i Folketingssalen må jeg sige.
Jeg hører fru Karina Lorentzen Dehnhardt fortælle om, at der er mange, der gerne vil i fængsel i stedet for at gå hjemme ved konen.
Ja, hvis det er sandt, må jeg jo så tage det til efterretning.
Jeg hører, at sagsbehandlingstiden bliver forlænget, hvis vi samler kompetencen fra at være to steder – både i retten og hos kriminalforsorgen – til at være ét sted; ovenikøbet det sted, der i forvejen har de oplysninger, der skal bruges, der i forvejen har personundersøgelser, der har oplysninger om tiltalte, der har tiltalte foran sig og kan stille spørgsmålene.
Nej, nej, siger man, det tager alt for lang tid.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Det er muligt, at man har sine oplysninger fra Dommerforeningen, men som vi har været inde på tidligere, så er man dér meget besat af ikke at få mere arbejde.
Derfor kan jeg godt forstå hr. Peter Skaarups indvendinger om, at vi ikke skal pålægge domstolene mere arbejde, men – undskyld – meningen var jo altså også, at de skulle have en pose penge.
De skulle have de penge, som kriminalforsorgen bruger på at tage ud og behandle den her sag; de skulle selvfølgelig overføres til domstolene.
Og så skal jeg da lige hilse at sige, at længere tid tager det altså heller ikke.
Jeg vil gætte på, at det i en almindelig straffesag, hvor man også skulle tage stilling til fodlænke, ville tage 10-15 minutter – det er der, vi er henne.
Der var virkelig efter min opfattelse penge at spare her.
Jeg mener, det er hensigtsmæssigt, at den, der bliver dømt i en retssag, også kan se, om vedkommende skal i fængsel eller være hjemme.
Det er ikke så vigtigt for vedkommende, om der er tale om 3 måneders fængsel eller 5 måneders fængsel – nej, det vigtige er da selvfølgelig, om vedkommende skal i spjældet, for nu at sige det på dansk.
Og det får vedkommende altså i dag ikke besked på, når han har fået sin dom i retten; der må man altså afvente en administrativ afgørelse fra kriminalforsorgen senere.
Det synes jeg er en forkert måde at gøre det på, og det har jeg altid syntes.
Jeg var derfor også glad for, at Retsudvalget, heriblandt også de partier, der tidligere har holdt indlæg her, for 7 år siden i fuldstændig enighed kunne skrive, og jeg citerer, at domstolene således i forbindelse med sanktionsfastsættelsen bør kunne beslutte, at den pågældende skal afsone sin dom med brug af elektronisk fodlænke.
Og videre står der, at udvalget derfor noterer sig med tilfredshed, at justitsministeren – og det var den nuværende statsminister – under førstebehandlingen af beslutningsforslaget var positivt indstillet over for, at domstolene får indflydelse på beslutningen om afsoningen, samtidig med at kriminalforsorgen fortsat har mulighed for at træffe beslutning om afsoning i fodlænke, hvis domstolene ikke har udtalt sig imod det.
Domstolen kunne vælge at tage stilling til, om der skulle afsones i fodlænke; domstolen kunne også vælge at lade være og så sende det ud til den gamle ordning.
Det er efter min opfattelse det eneste rigtige at gøre.
Men jeg er jo heller ikke tonedøv, og jeg kan jo godt høre, at den opfattelse ikke deles blandt andre partier.
Det synes jeg er beklageligt.