Karina Adsbøl (DF), 2019-11-26:
Tak for det.
Først og fremmest tak til den socialdemokratiske ordfører, som er villig til at kigge det her igennem en gang til.
Jeg har jo som ordfører på området forsøgt at rette henvendelse til ministeriet for at udtrykke mine bekymringer i forhold til også de høringssvar, der er.
Lovforslaget indeholder jo flere elementer, og der er nogle, der er gode, og andre, som er mindre gode.
Da vi i sin tid sad omkring bordet, var hensigten netop, at vi ville sikre kontinuitet, forbedringer, hjælp og støtte til familier og børn på anbringelsesområdet, og der må jeg bare sige, at efter jeg har læst høringssvarene, som i den grad deler vandene, er jeg oprigtigt bekymret for, at det ikke er det, der sker med dette lovforslag.
Og det har jeg også orienteret ministeriet om.
DF fremsatte et beslutningsforslag i sidste samling om, at anbragte børn selvfølgelig ikke skulle modregnes i deres lommepenge, fordi de skulle bidrage til betaling for deres anbringelse.
Tidligere var der så et særskilt lovforslag, som fulgte op på vores beslutningsforslag, men nu er det så kommet med i det her lovforslag, og der må jeg bare sige, at vi ønsker en opdeling af det.
Jeg undrer mig over, at vi tidligere har haft et særskilt lovforslag, og at man så vælger at putte det ind i det her lovforslag.
Og så anerkender jeg ikke den præmis, at selv om man har indgået en aftale på området, kan man ikke være villig til også at kigge på de høringssvar, der er.
Et er, at man har lavet en aftale; noget andet er, at det her er nogle af delene fra den aftale, vi i sin tid indgik, der bliver udmøntet.
Men man må også som politiker reflektere og se på de høringssvar, der kommer, og derfor vil jeg opfordre ministeren til at genindkalde partierne bag aftalen.
Clean cut er et ord, der er kendt for dem, der arbejder på det her område, altså at man pludselig fjerner et barn.
Vi har set gentagne udsendelser om det, og jeg må bare sige, at den sidste, vi havde samråd om, var Andreas fra Guldborgsund, som gerne ville blive ved sin plejefamilie, hans biologiske far ville gerne have, han skulle blive ved sin plejefamilie, men kommunen ville gerne have Andreas fjernet fra sin plejefamilie, og hvis det ikke havde været i medierne, ved jeg ikke, hvordan det ville have været endt.
Så ville man nu, hvis vi godkender det her lovforslag, kunne have fjernet Andreas med politi og det hele, altså hvis man indfører det her.
Så jeg synes bare, at vi som politikere har et ansvar for at se, om det er det rigtige lovforslag, der ligger her, eller der er andet, vi kan gøre.
Mange af de interessenter, der arbejder på det her område, har jo ikke en jubel i deres høringssvar, men er også dybt bekymrede.
Eksempelvis kunne kommunen indstille til Familieretshuset, eller sågar familieretten, at behandle en sag om tvangsfuldbyrdelse af en afgørelse om ændret anbringelsessted uden samtykke.
Afgørelsen herom fra Familieretshuset skal fortsat kunne påklages til Ankestyrelsen, ligesom en afgørelse fra familieretten skal kunne påklages til landsretten.
Det er altså vigtigt, når vi ser de her sager, at der er retssikkerhed med det.
Så derfor havde vi nogle gode intentioner, da vi sad omkring bordet, nemlig at vi ville sikre forældres retssikkerhed, vi ville sikre børn, og vi ville sikre bedre kvalitet i de her sager, men jeg må bare sige, at det, der lige ligger på bordet her, har vakt min bekymring, og jeg håber, at vi i fællesskab kan tage det op i udvalgsbehandlingen og simpelt hen stille nogle opklarende spørgsmål eller mødes i aftalekredsen, så vi kan finde ud af, om det er den vej, vi ønsker at gå her fra Folketinget af.