Alexander Ryle (LA), 2025-04-08:
Tak for ordet, formand, og tak til ministeren for redegørelsen.
Vi diskuterer jo i dag den nyeste redegørelse om Danmarks digitale udvikling, og på overfladen kan man få det indtryk, at Danmark er et strålende eksempel på, hvad en digital omstilling kan føre med sig.
Og der er da også meget at fejre.
Vi har et avanceret offentligt system.
Vi har mange borgere med store digitale færdigheder, og vi ligger ofte i toppen af internationale ranglister.
Men ser man nærmere efter, bliver det også tydeligt, at vi sakker bagud på en række afgørende områder, og at vi i visse tilfælde bevæger os i en illiberal retning, som udfordrer borgernes rettigheder og frihed.
Redegørelsen viser, hvor vores indsats ikke rækker, og hvor de politiske beslutninger faktisk kan betyde, at vi bevæger os væk fra at være et vaskeægte foregangsland for både digital udvikling og for frihed.
Det er en gennemgående pointe i redegørelsen, at Danmark har en høj placering i de digitale indeks, men den nævner også, at visse mindre lande i EU er lige så gode eller bedre til særlige dele af digitaliseringen, f.eks. offentlige tjenester for udenlandske borgere.
Når en EU-borger flytter til Danmark, er vores systemer ofte langtfra så åbne og brugervenlige, som vi tror.
Vi har f.eks. ikke integreret fælles europæiske e-idéløsninger, så EU-borgere ofte må igennem fysiske møder og papirblanketter.
Vi klapper måske os selv på skulderen for at være i front, men især vores SMV'er sakker stadig bagud i brugen af nye teknologier som kunstig intelligens og robotter.
Mange steder er det egentlig kun de store virksomheder, som udnytter potentialet.
Kan vi kalde os et foregangsland, hvis rygraden i vores erhvervsliv – de små og mellemstore virksomheder – taber terræn, og hvis vi lukker EU-borgere ude af vores ellers fremragende digitale systemer?
Et andet fokus i redegørelsen er regeringens påstand om, at vi med et stort digitaliseringsministerium nu har kapaciteten til at håndtere fremtidens komplekse udfordringer.
Ja, vi har kapaciteten på papiret, men hvis det nye ministerium ikke følger op med reelt ressortansvar og afsætter penge i de aftaler, der laves, så bliver det bare nye visitkort og nye pæne titler uden substans.
Alle de vigtigste emner som cybersikkerhed, kvantecomputere, velfærdsteknologi, danskernes digitale kompetencer og digital overvågning er indlejret i en bred vifte af andre ministeriers ressortområder.
Den eneste årsag til, at ministeriet ikke de facto udgør en rådvild it-afdeling for de øvrige ministerier er, at der i forbindelse med den sidste regeringsrokade blev overført en række mindre opgaver til Digitaliseringsministeriet, f.eks. teleloven og CPR-registeret.
Og hvad så med pengene?
Og det er jo peanuts.
Det virker ærlig talt uambitiøst at tro, at vi kan ligge i front på kunstig intelligens og skabe en banebrydende digital omstilling uden at samle kræfterne og uden at give det ordentlig finansiering.
Skal vi løfte digitalisering og telepolitik ordentligt, er der behov for mere end blot pæne ord – ellers kan vi lige så godt nedlægge ministeriet igen.
I redegørelsen kan man også læse, at Danmark står stærkt på bredbånd og 5G, og at vi nærmer os at have 99 pct. dækning med mindst 100/30 megabit pr. sekund, men lad os nu huske på, at det jo var et mål for 2020, og nu er vi i 2025.
Med vores nuværende hastighed når vi i mål med de resterende 15.000 adresser om 15 år.
Imens er EU's blik rettet mod 1 gigabit i 2030, og derfor risikerer vi meget snart, at vi ikke længere er et foregangsland, hvis vi ikke skruer op for tempoet og for ambitionerne.
Telebranchen peger selv på, at de gerne vil investere tungt i ny infrastruktur, grøn omstilling, højere sikkerhed, men at rammerne ikke er optimale.
Vi bliver ved med at holde fast i i en planøkonomisk bredbåndspulje, hvor man kan søge lidt penge, i stedet for at vi giver televirksomhederne stærkere incitamenter til selv at investere i netudbygning.
En mere liberal tilgang kunne være at lette konsolideringen og give branchen bedre vilkår, så de kan bygge ud og nå ud i alle kroge af landet, i stedet for at vi fordeler smuler via en pulje.