runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carl Holst (V), 2017-02-21:
Tak for ordet, og tak til Dansk Folkeparti for at rejse forespørgselsdebatten om et generelt forbud mod forskelsbehandling af mennesker med handicap.
Også tak til ministeren for den imødekommenhed, der har været fra regeringens side, over for at igangsætte arbejdet med at udarbejde et lovforslag om indførelse af et generelt forbud.
Vi står her i 2017 og glæder os over noget, man kan undre sig over er nødvendigt.
Jeg vil gerne henvise til, at for mig er det uacceptabelt, at et barn afvises i en privat børnehave på grund af diabetes.
Nogle mener ikke, at det, vi har tilsluttet os, er udmøntet godt nok.
Jeg vil gerne henvise til, at det er uacceptabelt, at en blind mand afvises på en restaurant, fordi han har en førerhund.
Stadig væk er det mig ubegribeligt, at det er nødvendigt, men det er nødvendigt, og det er i det lys, at vi trods debatter rejst af forskellige over for skiftende regeringer ikke har været her endnu.
Men det er vi så nu, og det vil jeg gerne ligesom ordføreren for Socialdemokratiet glæde mig over.
Når det så er sagt, tror jeg også, det er vigtigt, at vi ud over det fremadrettede, der er med referencen til bygningsregulativet i forhold til nybyggeri, som skal være handicapvenligt, også fremadrettet prøver at se på, hvad det er, vi kan gøre i kølvandet på det her, som jo er det civile og ikke det arbejdsmarkedsmæssige – se på, hvordan vi kan få indtænkt civilsamfundet.
For ærlig talt: Det er ikke det, jeg er mest stolt af i dansk socialpolitik – at vi i de sidste 20-25 år ikke har oplevet en stigning, men nærmere en stagnation i antallet af folk med handicap, der har været en del af arbejdsfællesskabet.
Værdien af at være en del af et arbejdsfællesskab gælder for alle, ikke kun dem, der er på kontanthjælp.
Værdien af at have folk med handicap på arbejdsmarkedet gælder for alle, os som borgere, dem, der er arbejdstagere, og dem, der er arbejdsgivere, fordi vi her får en situation, hvor man møder diversiteten i befolkningen.
Og med forslaget i dag og med den tekst, som Venstre også tilslutter sig, får vi skabt bedre rammer for mødet i det civile.
Karina Adsbøl (DF), 2017-02-21:
Tak for det.
Det har vi gjort, fordi det er et stort ønske fra Dansk Folkeparti, at ingen mennesker med handicap skal diskrimineres, heller ikke uden for arbejdsmarkedet.
Dansk Folkeparti vil med forespørgselsdebatten sætte fokus på området og fut på regeringen for at få regeringen til at handle og for at få den til at arbejde på et lovforslag, der medfører et forbud mod diskrimination af mennesker med handicap.
Dansk Folkeparti sendte derfor tilbage i januar et forslag til en vedtagelsestekst til ministeriet, som ville pålægge regeringen at iværksætte et lovgivningsarbejde om et forbud mod diskrimination, og ca. 3 uger efter kom der en melding fra ministeren om, at ministeren gerne ville arbejde for et forbud og lovgive på området.
Dette var til stor glæde for alle dem, som har kæmpet for det her rigtig længe.
Vi har desværre været vidne til igennem medierne og har hørt det gennem mennesker med handicaps egne fortællinger, bl.a. i de videoer, som Institut for Menneskerettigheder har lagt ud, at der desværre foregår diskrimination og forskelsbehandling.
Det skal vi på ingen måde acceptere.
Derfor er der brug for lovgivning på området, og der er brug for, at man, når man udsættes for diskrimination, har mulighed for at klage over det ved Ligebehandlingsnævnet.
Trods ministerens positive udmeldinger har Dansk Folkeparti valgt at fastholde forespørgselsdebatten, da vi mener, at det er vigtigt at tage debatten.
Samtidig får alle partier mulighed for at give regeringen en række gode råd med på vejen, med hensyn til hvad lovgivningen også skal indeholde og hvad diskriminationsforbuddet skal indeholde.
Det er ikke rimeligt, at man skal udsættes for diskrimination på grund af et handicap.
Derfor ser vi frem til en rigtig god debat i dag.
Tak for ordet.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Danmark er et kristent land, og grundlovens § 4 giver forrang til kristendommen.
Bl.a. derfor har vi religionsfrihed, men ikke religionslighed.
Det er en af flere grunde til, at vi bør gribe ind over for islamisering på uddannelsesinstitutionerne.
Med dette forslag vil Dansk Folkeparti sikre, at alle uddannelsesinstitutioner fra folkeskolen til de videregående uddannelser ikke understøtter islamisk social kontrol og dermed en videre islamisering af det danske samfund, for det hæmmer integrationen.
Uddannelsesinstitutionerne skal ikke give plads til bederum, da sådanne steder ikke er forenelige med danske traditioner og ikke er forenelige med formålet med en uddannelsesinstitution, som er undervisning og indlæring og ikke religiøs påvirkning eller ritualudførelse.
Det er kun inden for islam, at man har bederum.
I takt med at der er kommet en større grad af indvandring fra muslimske lande, er kravene fra indvandrerne om at indrette Danmark og få forhold, som tilpasses muslimske forskrifter og sædvaner, steget.
I den muslimske tradition er der en hellig lov, der tilsiger daglige bønner, og der er samtidig en stærk tradition for kontrol af, om andre overholder den hellige lov shariaen.
I Danmark kalder vi det social kontrol.
Offentlige uddannelsesinstitutioner skal ikke understøtte islamisk social kontrol ved at indrette lokaler, som kan benyttes til bederum.
Det bliver nemlig en mulighed for andre i gruppen af muslimer for at kontrollere, om en elev eller studerende benytter disse bederum, og om udøvelsen foregår på den rigtige måde.
Dermed bliver det sværere for dem, der ønsker at bryde ud af mønsteret, at få friheden til at gøre det.
Dansk Folkeparti har den klare opfattelse, at når man åbner flere og flere bederum på uddannelsesinstitutionerne, er det samtidig udtryk for en tendens til at tage flere hensyn til islam på uddannelsesinstitutionerne, og det synes vi i Dansk Folkeparti er forkert.
Når man går på en uddannelsesinstitution, skal man koncentrere sig om den undervisning, der er tilrettelagt.
Uddannelsesinstitutionerne er fortrinsvis for børn og unge, og netop børn og unge er mere påvirkelige over for, hvad deres venner siger og gør.
Et bederum kan dermed være med til at fastholde dem i et bestemt mønster via den her nævnte sociale kontrol.
I Danmark skal det ikke være et frit valg for offentlige uddannelsesinstitutioner at tilpasse faciliteterne, så man kan kontrollere, om islam bliver praktiseret, og om den bliver praktiseret efter en bestemt opfattelse.
For husk, Danmark er et kristent land.
Derfor håber vi selvfølgelig, at Tingets øvrige partier vil stemme ja til dette forslag, når det kommer til afstemning, så vi kan få lukket bederum på offentlige uddannelsesinstitutioner.
Så alt det, som ordføreren efterlyste på talerstolen i sin ordførertale, kan vi sagtens få gjort i processen.
Så dermed behøver Socialdemokratiet ikke stemme gult, de kan godt stemme grønt til det her, og det vil vi opfordre dem til.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-21:
Altså, jeg kan kun gentage det, jeg sagde før, nemlig at jeg kan se et problem i, at man går ud og laver en landsdækkende lovgivning, hvor man forbyder bederum.
For så skal man jo gå ud og sige, at det skal være rum, hvor den islamiske tro bliver udfoldet.
Og jeg er ret sikker på, at man ikke på den måde må gå ud og lave en specifik lovgivning – i forhold til andre menneskerettigheder, og hvad vi ellers har bundet os op på.
Så jeg kan se et problem i forhold til det.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Jamen man kan få mange problemer, hvis man kommer med mange mærkelige forslag, men nu er det her et forslag om at forbyde bederum.
Og der har de kristne studerende, som gerne vil dyrke deres kristendom på forskellige måder, jo ikke et problem, ligesom muslimerne ikke har et problem med, at de selvfølgelig kan dyrke islam, for vi har religionsfrihed.
Men der behøver ikke være indrettet et bederum på en uddannelsesinstitution, for at man kan være muslim eller kristen.
Så vi taler bare om nogle helt forskellige ting.
Det her forslag går ud på, at man skal forbyde bederum.
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-21:
Jeg har ikke talt om bederum til kristne studerende.
Jeg kan forudse, at hvis vi indfører et forbud imod, at man kan samles og mødes for at udleve sin tro, så kan vi få et problem i forhold til andre religioner – det kan være kristendom, det kan være jødedom.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Tak for talen.
Det er da en alternativ form for kristendom, som ordføreren kender til her i Danmark – en kristendom, der kræver bederum.
Den kender jeg ikke.
Altså, jeg har kun hørt om bederum i forbindelse med islamisk indvandring og islamiske indvandrere, der ønsker det, eller konvertitter.
Men jeg har aldrig hørt om nogen, der ønskede et kristent bederum.
Hvad skulle man bruge det til?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2017-02-21:
Jeg vil gerne understrege, at vi ikke går ind for bederum, som kan understøtte islamisk social kontrol og dermed en videre islamisering af det danske samfund, som bygger på lighed, frihed og demokrati, som ministeren også tidligere var inde på.
Men med et forbud mod bederum kan vi se nogle problemer i forhold til bl.a. kristne friskoler og kristne studerende.
Det er f.eks. sådan, at på Københavns Universitet er der en forening for kristne jurister, som gerne vil mødes og gerne vil dele troen med hinanden.
Hvis vi indfører et forbud, vil vi få problemer i forhold til dem, som gerne vil udleve den kristne tro, som vores samfund bygger på.
Når det så er sagt, mener vi, at vi skal holde øje med udviklingen, da vi skal være meget opmærksomme på at bekæmpe den sociale kontrol, som kan foregå i islamiske bederum, hvor nogle studerende kan tvinges til at bede imod deres vilje og blive udsat for social kontrol.
Det skal vi selvfølgelig bekæmpe.
Det er de enkelte uddannelsesinstitutioner, som bedst kender til de lokale forhold og dermed har de bedste forudsætninger for at beslutte, hvordan lokalerne skal anvendes på institutionerne, og hvordan de lokale forhold skal indrettes for de studerende.
Den beslutningskompetence mener vi fra konservativ side ikke at vi skal fratage dem, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Vi bakker op om det hyrdebrev, som ministeren tidligere nævnte, og vi vil meget gerne se hyrdebrevet og inddrages i det, når det kommer dertil, at det skal udformes.
Jacob Mark (SF), 2017-02-21:
Det har SF adresseret i et godt stykke tid.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Jeg synes jo, det er ærgerligt, at ordføreren ikke har tiltro til de oplysninger, jeg viderebringer fra folk, men jeg vil selvfølgelig håbe, at de også vil henvende sig til ordføreren, for det er et problem.
Og jeg synes, at når der bare er en, der har sådan et problem, er det noget, vi skal tage alvorligt, for vi kan ikke leve med i Danmark, at man ikke har frihed til at gennemføre den integration, vi jo ønsker, og hvor alle har mulighed for at gøre brug af den frihed, der normalt er i det danske samfund.
Jacob Mark (SF), 2017-02-21:
Jeg tror sådan set også, der er et problem, spørgsmålet er bare, hvordan det problem løses bedst.
Og så er spørgsmålet: Hvor stort er problemet?
Jeg åbnede sådan set også op for, at jeg gerne ville undersøge det.
Jeg har faktisk prøvet at ringe rundt i dag, jeg har også snakket med danske universiteter, og jeg har læst om det, og jeg må bare konstatere, at de rektorer, der har oplevet problemer, har lukket ned for bederummene, og at det de andre steder lader til at gå godt.
Så er der så brug for en national lovgivning?
Jeg tror egentlig, at ordføreren har ret, når ordføreren siger, at man ikke bare kan nøjes med ringe ud til en rektor.
Så derfor siger jeg, at jeg gerne vil undersøge det noget mere.
Jeg har ikke noget imod at spørge de studerende, om der er nogen af dem, der oplever, at det er til gene for dem.
Jeg har ikke noget imod at spørge f.eks. Etnisk Ung, som arbejder med mennesker, der er flygtet fra social kontrol, om det er noget, de har oplevet.
Jeg må bare sige, at der ikke er noget grundlag, der er ikke den brændende platform for at lave et nationalt forbud, for indtil videre synes jeg faktisk det virker, som om uddannelsesinstitutionerne selv har kunnet håndtere det.
Og jeg har selv prøvet at komme med nogle yderligere forslag til, hvad man kunne gøre decentralt, og hvordan man kunne bidrage politisk til, at man arbejdede med det decentralt, for at bekæmpe negativ social kontrol.
Marie Krarup (DF), 2017-02-21:
Tak for talen.
Jeg er jo så ærgerlig over, at hr. Jacob Mark ikke har tænkt lidt længere, i lidt længere tid, når han nu var på vippen til at støtte forslaget.
For vi er jo enige om, at det er en god idé at bekæmpe negativ social kontrol.
Det, vi så åbenbart ikke er enige om, er, om der er et problem eller ej, og der mener jeg at man skal lytte til dem, der har problemet.
Noget af deres problem er, at de ikke kan stå offentligt frem med det.
Jeg har fået fortrolige henvendelser fra mennesker, som ikke tør stå frem i offentligheden, fordi de allerede er udsat for et pres.
Og derfor hjælper det ikke så meget at ringe til rektor eller lederen på uddannelsesinstitutionen for at høre, om det går godt.
Han vil formentlig mene, at det går godt, fordi det er rigtig svært for disse elever at komme igennem med deres problemer.
Så derfor synes jeg, at man skal se nærmere på det og lade være med at lukke ned, altså lade være med at tro, at det er en fordom, at der er et problem, for der er faktisk et problem derude, som bør tages alvorligt.
Så det vil jeg opfordre til at vi i fællesskab gør.
Lotte Rod (RV), 2017-02-21:
Tak for det.
Jeg synes faktisk, det er lidt ærgerligt, at vi skal bruge tiden i Folketinget i dag på tankekontrol, for det her handler jo om, at Dansk Folkeparti egentlig bare gerne vil forbyde det, der er muslimsk.
Men når vi bruger tiden her i Folketingssalen på det, og når vi bruger hele dagen på at diskutere det i medierne, så bruger vi jo ikke tiden på det, der er det vigtige, og det vigtige set med radikale øjne er jo, at vi bekæmper de steder, hvor der foregår social kontrol.
Og vi gør jo altså ikke noget ved social kontrol ved bare at fjerne et rum.
Jeg tror ikke på, at vi herinde fra Folketingets side skal forbyde, at uddannelsesinstitutioner kan indrette et rum til bøn eller til stilhed eller til, hvad de nu har lyst til.
Det må de da selv om, så længe vi har religionsfrihed i det offentlige rum her i Danmark.
For hvis man skulle gøre det her, skulle man så ikke også forbyde studenterpræster?
Eller hvad med de bede- og sørgerum, der er på hospitaler eller på plejehjem?
Jeg synes, vi skulle bruge tiden på at diskutere, hvordan vi reelt bekæmper den sociale kontrol, der er, den tvang og undertrykkelse, der finder sted nogle steder.
Og skoler kan jo allerede i dag vælge at lave rum eller ikke lave rum eller lukke rum.
Så hvis der er nogle rektorer derude, der, som nogle af de andre ordførere har været inde på, føler sig i klemme, skal vi da fra Folketingets side gøre, hvad vi kan, for at hjælpe rektorerne.
Men så skal vi da hjælpe med det, der virker.
Vi vil i hvert fald fra radikal side gerne diskutere det med undervisningsministeren, hvis der er behov for, at man giver en endnu større støtte til skolerne, flere folk, der kan rykke ud, og som kan hjælpe skolerne med at bekæmpe social kontrol.
Det tror vi på virker.
Vi tror ikke på det her, og derfor er vi imod forslaget.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Enhedslisten spørger til rigtig, rigtig mange forskellige elementer, og jeg har meget kort tid til at svare, så jeg kan svare med hensyn til principperne.
Jeg synes, at principperne bag ungeydelsen er fuldstændig rigtige; jeg synes, at principperne i forhold til f.eks. at give ressourceforløb, som jo godt kan være 5 års behandling, hvor man i øvrigt ikke presser personen yderligere på nogen som helst områder, er rigtige.
At der så er tilfælde, hvor det implementeres fuldstændig i modstrid med, hvad vi rent faktisk sad og stemte om, synes jeg er problematisk, og det skal vi da i høj grad tage ved lære af.
Men principperne bag er jeg fuldstændig enig i.
I forhold til om jeg håber, at vi næste gang får en højere offentlig vækst, er svaret ja, for vi er meget længere væk fra finanskrisen nu, end vi var dengang.
Tak for det.
Jeg har det meget klare princip, at vi aldrig må stoppe med at stille krav til mennesker, og at vi også meget gerne må bruge økonomiske sanktioner til at få dem til at flytte sig.
Det synes jeg bl.a. vi gjorde med ungeydelsen, hvor vi sagde til unge mennesker, som var klar til at gå i uddannelse eller komme i arbejde, og som ikke havde andre problemer end at være arbejdsløse og være på kontanthjælp: Hvorfor skal du have dobbelt så meget som din jævnaldrende, som er på SU?
Det er et skævt økonomisk incitament.
Grunden til, at jeg tror rigtig meget på den del af det, er, at de mennesker blev vurderet til at kunne flytte sig.
Jeg synes, der er en meget stor forskel på, om du bruger økonomiske incitamenter over for en gruppe, som er i stand til at flytte sig, og om du gør det over for denne gruppe – hvoraf en rigtig, rigtig stor del f.eks. er syge – som regeringen rammer med de her tiltag.
Hele vores tanke var jo netop at dele folk op og sige: Hvis du er syg, skal du have ekstra hjælp, så skal du have ressourceforløb, så sætter vi ekstra ind, så skal vi nok få dig et sted hen, hvor du på et tidspunkt igen kan blive en del af et arbejdsfællesskab.
Og det betaler vi med det, vi sparer på de mennesker, som ikke har andre problemer end arbejdsløshed, og som skal ud og finde sig et arbejde eller starte i en uddannelse.
Men det med at tro på, at man kan flytte sig, bare fordi man bliver gjort fattigere, hvis man har et hav af andre problemer end arbejdsløshed, køber jeg ikke.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-21:
Tak for det.
Jeg er simpelt hen så rørende enig i alt, hvad fru Ane Halsboe-Jørgensen har sagt fra talerstolen i den her omgang, og jeg er meget enig i, at særlig kontanthjælpsreformen – som har en medfødt sær logik i sig om, at man når man bliver fattig, får man arbejde – og den lave offentlige vækst er rigtig skadelig.
Vi skal modvirke konsekvenserne af ulighed og fattigdom.
Men jeg bliver simpelt hen bare nødt til at spørge, om det betyder, at I så har erkendt, hvad de reformer, I indførte, da I sad i regering, har haft af konsekvenser.
Er det sådan, vi skal forstå det her?
Hvis man bare med min sparsomme hukommelse – og jeg har faktisk en rimelig dårlig hukommelse – gennemgår listen, kan man konstatere, at I godt nok afskaffede fattigdomsydelserne for nogle, men I indførte også ungeydelsen, som betyder, at tusindvis af unge nu er endt i hjemløshed; det er på grund af den ydelse, som den socialdemokratiske regering indførte.
I lavede en førtidspensions- og fleksjobreform, som byggede på det fundament, at mennesker kunne blive raske eller i mindre grad have et handicap, hvis man tog pengene fra dem, og som er en af grundene til, at den her regerings kontanthjælpsreform rammer så hårdt.
Der var en skattereform, der omfordelte fra bunden til toppen, og så var der en ekstremt lav offentlig vækst, som ikke fulgte den demografiske udvikling.
Bliver det overordnede billede anderledes næste gang?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Jeg ved ikke, om jeg synes, at vi står i hver vores lejr og strides.
Vi fremlægger nogle problemstillinger, vi kan se lige nu, som optager os rigtig meget, om voksende ulighed for en stor gruppe af børn, der desværre kommer til at ligge ude på kanten af vores samfund, og det har nogle langstrakte konsekvenser.
Det synes jeg vi skal tage alvorligt.
Uanset om man så vil kalde det et kontanthjælpsloft eller en 225-timersregel, eller hvad man vil, så synes jeg, at vi skylder at tage det her alvorligt.
Jeg håber da, at de partier, der stemte for de her ting, også kan se problemerne og måske vil revurdere deres positioner.
Det ville jeg synes at vi fik et mere lige og retfærdigt Danmark ud af, og at vi gav børn i højere grad en fair chance.
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-21:
Men det kunne bare være rart at få et klart svar på det, fordi det jo ligesom er Socialdemokratiets forudsætning for at indkalde til det her, og hvis ikke det er det, man vil rulle tilbage, er det jo mere konstruktivt at have en debat om, hvad det så er, at vi skal gøre i stedet for, og så kunne man måske mødes der i stedet for at stå i hver sin lejr og strides om netop kontanthjælpsloftet.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Tak for spørgsmålet.
Det er klart, at når jeg står her i dag og taler om problemerne med netop de politiske tiltag, og mit parti og jeg, da det blev vedtaget, stemte meget kraftigt imod, er det en klar tilkendegivelse af, hvor vi står.
Sidst, vi vandt regeringsmagten, var det også præcis det, vi gjorde.
Vi har jo været igennem det her – desværre – en gang tidligere, hvor regeringen indførte nogle fattigdomsydelser, som viste sig ikke at virke, og da vi kom til, afskaffede vi dem, så det håber jeg rigtig meget at vi kommer til at have penge til.
Men når jeg svarer så lidt garanterende, er det i virkeligheden, fordi jeg gerne vil se, hvad det er for en økonomi, vi overtager på det givne tidspunkt, som ingen af os jo desværre kender.
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-21:
Tak for det.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2017-02-21:
Tak for det.
Jeg vil gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at kontanthjælpsreformen har betydelige negative konsekvenser for udsatte grupper og deres børn.
Folketinget konstaterer endvidere, at en offentlig vækst på 0,3 pct. ikke kan imødekomme den demografiske udvikling og samtidig dæmme op for de negative konsekvenser, den førte politik i øvrigt har for udsatte grupper i vores samfund – herunder udsatte børn.
Folketinget konstaterer med bekymring, at kontanthjælpsreformen og den lave offentlige vækst tilsammen har den konsekvens, at flere bliver socialt udsatte, at uligheden stiger, og at færre får muligheden for at bryde negative sociale mønstre.
Folketinget understreger, at alle børn og mennesker skal have lige muligheder.
Folketinget opfordrer på baggrund heraf regeringen til at føre en politik, der aktivt modvirker tendensen til øget ulighed og udsathed.«
Karina Adsbøl (DF), 2017-02-21:
Jeg bliver helt ked af, at ministeren får lidt skældud eller en påtale af formanden, når hun nu har været så fremragende i dag.
Jeg vil gerne sige tak for en rigtig god debat, og tak til de rigtig gode talere, der har været, hvor alle hver især er kommet ind på forskellige elementer.
Når det er en af de dage, hvor sådan noget her lykkes i Folketingssalen, gør det en rigtig stolt af at være politiker, og det får også en til at tænke på, hvorfor man gik ind i politik.
Jamen det gjorde man, fordi man gerne ville forandre og forbedre tingene, og det er jo derfor, vi er politikere.
Somme tider bliver man lidt ked af det, når man hører folks snak om politikere som nogle, der ikke er mennesker, og som ikke interesserer sig, ikke forstår og ikke har empati, men sådan en dag som i dag viser virkelig, at alle ordførere herinde i Folketingssalen, som har stået på den her talerstol, har stor empati for mennesker med handicap, virkelig kan sætte sig ind i deres situation, med hensyn til hvordan det må være at blive diskrimineret på grund af sit handicap, hvordan det må være at blive afvist på en restaurant.
Jeg har selv en søn på 10 år.
Han er døv på det ene øre, så når folk siger til ham: Philip, kan du ikke høre?
Så siger han: Nej, det kan jeg faktisk ikke, jeg er døv.
Han har også lært, at hvis der er nogen, der siger et eller andet til ham, skal han nok svare tilbage i forhold til det.
Nogle handicap er også mere synlige end andre handicap, så derfor skal man også huske de usynlige handicap.
Det er ikke altid, man kan se dem.
Men jeg vil gerne takke for en rigtig god debat, og tak til alle ordførerne og ikke mindst ministeren for at handle på det her område.
Det er dejligt, at ministeren har taget teten og der egentlig sker noget handling.
Tak for det.