Pernille Vermund (NB), 2020-06-11:
Tak for ordet.
Det er en interessant debat, når man kommer udefra og har set alt det her fra uden for Folketinget, og altså har stået ude i det, der foregår uden for Christiansborg, i vinteren 2018 og haft en fornemmelse af, at de borgerlige partier, som sad ved magten dengang, det her blev tiltrådt, nærmest en til en bestod af folk, der var enige.
Der var lige hr. Naser Khader, som ytrede sig, men ellers var det en samlet borgerlig blok, der var for Marrakesherklæringen.
Der var også lidt pip fra DF dengang, men der var ikke nogen, der var så utilfredse, at man trådte ud af en regering eller var klar til at vælte en regering på den her baggrund.
Nu viser det sig jo så, at den splid, der var, som jo var åbenlys i Venstre, eftersom det endte med at være statsminister Lars Løkke Rasmussen, der tog af sted, også var der i de andre borgerlige partier.
Og man kan jo ikke lade være med at få en fornemmelse af, efter debatten i dag, at det her i virkeligheden er hr. Lars Løkke Rasmussens projekt, mere end det er et borgerligt projekt.
I så fald støtter den nuværende socialdemokratiske regering et hr. Lars Løkke Rasmussen-projekt, og det er jo i sig selv interessant.
Jeg vil begynde med at takke DF og hr. Morten Messerschmidt for at fremsætte det her beslutningsforslag, både fordi det er vigtigt at minde danskerne om, at selv under borgerlige regeringer er der blevet ført uansvarlig udlændingepolitik, og fordi det giver mig lejlighed til her i dag at beklage over for hr. Morten Messerschmidt, at DF som parlamentarisk grundlag for den tidligere hr. Lars Løkke Rasmussen-regering accepterede, at Danmark tiltrådte Marrakesherklæringen.
Jeg er med på, at man var kritisk, men man accepterede det, og det burde man ikke have gjort.
Man burde have sat foden ned og gjort det klart, at der var en streg i sandet, som ikke kunne overskrides.
Det skulle Danmark også have gjort.
Hvorfor?
Præcis af de grunde, som hr. Morten Messerschmidt og DF redegør for i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Marrakesherklæringen vil komme til at påvirke udlændingepolitikken i fremtiden, hvis ikke vi i Folketinget forinden sørger for at vinde dansk selvbestemmelse tilbage.
Migrationen fra Afrika til Europa kommer til at vokse med erklæringen som bagtæppe.
Det er den vej, de politiske vinde blæser i EU, hvor Parlament og Kommission stadig hylder multikulturalisme, indvandring fra Stormellemøsten og indtag af illegale migranter, som man vil forsyne med flygtningestatus.
Det er ikke en kurs, der er flertal for i det danske Folketing, i hvert fald ikke, hvis man skal tage regeringens ministres ord for pålydende.
Og det burde med udtalelsen fra EU's udenrigstjeneste om Marrakesherklæringens juridiske rækkevidde in mente være indlysende for alle politiske partier, der ønsker, at udlændingepolitikken føres i Folketinget og ingen andre steder, at Danmark ikke bør være underskriver af erklæringen.
Hvis man derudover, som jeg og Nye Borgerlige ønsker, vil løse problemerne med udlændingepolitikken fra bunden, så vil man med læsningen af Marrakesherklæringen også indse, at dokumentet trækker i den stik modsatte retning.
Erklæringen vil forværre problemerne og ikke løse dem.
Med de ord bakker Nye Borgerlige naturligvis op om beslutningsforslaget, som vi er glade for at DF har fremsat.