Lars Christian Lilleholt (V), 2016-12-19:
Tak for støtten til ændringsforslaget.
Jeg synes, det er afgørende, at vi får en debat om generelt at have et loft over alle de forskellige støtteordninger, således at vi undgår det, som vi er vidne til her.
Det er også ganske rigtigt – nu har jeg ikke regnet helt på procenterne – at der kommer mere solenergi via udbudsmodellen, end der gør med det, der ligger på bordet her.
Og i forhold til solenergiens fremadrettede placering i energipolitikken synes jeg da at det er oplagt, at vi tager en drøftelse af det, når vi inden for kort tid mødes i energiforligskredsen.
Tak til hr. Mikkel Dencker, også for opbakningen og for godt samarbejde om den her sag.
Jeg kan garantere for, at jeg vil kigge på det her og se på de muligheder, der er, for at inkorporere et loft i alle de forskellige støtteordninger, der er.
Det vil jeg også meget gerne gøre i samarbejde med Dansk Folkeparti og de øvrige partier i energiforligskredsen.
Tak for det, formand.
Jeg tog ordet ved andenbehandlingen af L 91 i fredags.
Sagen er, at der er kommet et stort antal ansøgninger ind på en overgangsordning for solceller.
Det drejer sig om 1.660 MW.
Ansøgningerne kom ind hos Energinet.dk i torsdags, den 15. december.
Jeg kan ikke blande mig i sagsbehandlingen.
Energinet.dk oplyser, at det endnu ikke kan udelukkes, at en andel af sagerne kan blive godkendt.
Der er tale om en potentielt helt uventet stor merudgift.
Det er langt ud over, hvad vi tidligere har forventet, også selv om kun en mindre del af ansøgningerne måtte blive godkendt.
Jeg kan godt forstå, hvis folk er forvirrede over de mange ansøgninger inden for endnu en solcelleordning.
Folketinget ophævede jo i maj 2016 en tilsagnsordning vedrørende solcelleanlæg, den såkaldte 60/40-ordning.
Så hvad er det her for en ordning?
er der mange, der spørger.
Lad mig forklare det: I forbindelse med oprettelse af tilsagnsordningen i 2015 var der behov for at oprette en overgangsordning for de projekter, der allerede var påbegyndt, og som derfor ikke kunne komme i betragtning til tilsagnsordningen.
Som jeg har forklaret i samrådet her til morgen, kan jeg forklare forskellen med, at vi i maj 2016 lukkede den tilsagnsordning, der gjaldt for projekter, som ikke var påbegyndt.
Omvendt gælder overgangsordningen for projekteter, der var påbegyndt før den 1. juli 2015.
Hvordan bør vi så reagere på den uventede, store søgning på overgangsordningen for solcelleanlæg?
Vi har tidligere ophævet støtteordninger til solcelleanlæg på grund af et uhørt stort antal ansøgninger, og spørgsmålet er, om vi bliver nødt til at gøre det igen.
Jeg synes, det er en svær beslutning.
Det vil jeg gerne indrømme.
Det har jeg sagt i samrådet her til morgen, og det vil jeg også gerne gentage her.
På den ene side er risikoen for en enorm ekstraudgift til støtteordningen stor.
1.660 MW koster 4,5 mia. kr., og selv hvis det er et langt mindre tal, der måtte blive realiseret, er der fortsat tale om en udgift langt ud over det forventede.
Det er en ufinansieret udgift, og det kan vi ikke sidde overhørig.
Det ville være uansvarligt.
Omvendt er jeg godt klar over, at der er tale om et indgribende ændringsforslag.
Der kan være en række personer, som før den 1. juli 2015 har investeret i tiltro til gældende regler og derfor vil blive økonomisk belastet som følge af ændringsforslaget.
Det ærgrer mig, og jeg skal være den første til at beklage det.
Men jeg ser ingen anden udvej end at fremskrive suspensionen af overgangsordningen for solceller.
Vi må efterfølgende i begyndelsen af det nye år tage stilling til, hvad der skal ske med overgangsordningen.
Jeg kan godt se for mig, at vi genanmelder ordningen til Europa-Kommissionen, men det er med den klare forudsætning, at der skal skabes et loft over ordningen.
Der skal dæmmes op for en ukontrolleret udbygning på området.
Jeg håber samlet set, at der er opbakning til lovforslaget og til det ændringsforslag, som jeg har stillet, som suspenderer overgangsordningen for solcelleanlæg hurtigst muligt.