Christian Juhl (EL), 2019-01-24:
Ja, det er jeg bestemt overbevist om, og jeg har endda flere forslag i lommen, men dem er der ikke opbakning til nu.
Det er der givet klar besked om.
Men her har vi et område, hvor vi er enige om, at tingene er ulovlige, hvor vi er enige om, at bosættelserne skal stoppes, og hvor EU er enig med os.
Det kan vi ikke i forhold til en generel boykot af Israel, så derfor lader jeg være med at stille den slags forslag.
Derfor spørger jeg: Regeringen er enig i, at det her er ulovligt, så hvordan pokker skal vi handle?
Hvordan skal vi få vendt udviklingen?
Dialog virker ikke i den her situation.
Tak til den tidligere ordfører for at have så stor tillid til Enhedslistens indflydelse og magt, at vi kan komme frem med en fredsplan, som kan løse problemerne mellem Israel og Palæstina.
Jeg vil lige tygge lidt på den først.
Jeg synes næsten, det er en tung opgave at have på sine skuldre helt alene, og derfor tror jeg, at jeg vil være lidt pragmatisk her og til start sige, at jeg er meget positivt indstillet over for, at vi laver en beretning i Udenrigsudvalget om, hvordan vi kan få fremmet det synspunkt, at vi skal have stoppet bosættelserne, og at vi skal finde de veje, der kan få Israel til at handle.
Jeg håber, at vi hurtigst muligt kan tage et møde og så måske få en arbejdsgruppe til at formulere en tekst oven på V 30 og V 53, sådan at vi konkretiserer det.
Jeg er helt enig med hr. Holger K. Nielsen i, at det jo kunne være en måde at gøre det på, fordi vi har et godt udgangspunkt med de beslutninger, der er taget.
Vi har et godt udgangspunkt på det her område, fordi vi jo har en relativt stor enighed – det er sådan set kun Dansk Folkeparti, der siger, at Israel kan gøre, hvad der passer dem – og det bakker vi op om.
Jeg mener, at Israel i øjeblikket beslaglægger større og større dele af Palæstina, uden at palæstinenserne kan gøre noget.
Bosætterne er ikke bare enkeltpersoner.
Langt de fleste af bosættelserne, over to tredjedele, er statsstøttede og statssanktionerede og skattefri og får al mulig hjælp fra staten til at etablere reelle byer og virksomheder og ikke kun en teltby, som det var i starten, eller en samling af skure.
Det er store, moderne byer, man laver inde på de besatte områder.
Der bliver drevet store landbrug derinde på jord, som tilhører palæstinenserne, hvilket netop gør palæstinenserne fattigere og forhindrer dem i at have et ordentligt liv, hvor de kan tjene til livets opretholdelse, altså fordi israelerne tager de bedste steder, fordi israelerne placerer sig i de bedste områder, og de lægger også beslag på det vand, man er så afhængig af, når man vil drive landbrug der.
Tværtimod er den førte politik i øjeblikket med til at udsulte den befolkning, som har retten til jorden og har retten til området, og det er faktisk besættelsesmagten Israel, som stjæler deres muligheder for at leve et ordentligt liv.
Det skulle DF måske tænke over, inden de blev ved med på den her måde at bakke blindt op om Israel.
Der er mere end 500.000 israelere, der bor i de israelske bosættelser.
Nogle har nævnt tal, der er meget, meget større, men det er i hvert fald de tal, som er helt sikre.
Adskillige FN-resolutioner fastslår, at de her israelske bosættelser er ulovlige, og som det er nævnt både af ministeren og af stort set alle partier, er vi enige om det: Det er en klar overtrædelse af folkeretten.
FN's Sikkerhedsråd har krævet, at Israel straks standser alle bosættelser.
Et bredt flertal i Folketinget har i mange år haft en politik om, at Israel skal stoppe sin bosættelsespolitik, men til trods for de internationale fordømmelser, fortsætter Israel udvidelserne og gør en tostatsløsning umulig.
Det her forslag om at stoppe import af bosættervarer kunne være en af de mest civiliserede måder at gøre noget på ud over at lave nye resolutioner og komme med udtalelser og proklamationer fra diverse talerstole.
90 pct. af alle lande er enige om, at det er en uacceptabel situation.
Det har foregået i mere end 50 år.
Vi har her i salen diskuteret Gaza, vi har diskuteret israelske fængslinger af palæstinensiske børn, vi har diskuteret FN's rolle, EU's rolle; vi har diskuteret BDS, altså boykotkampagner mod Israel bredt forstået, som regeringen er modstander af; vi har diskuteret flygtningene; vi har diskuteret Jerusalems status; vi har diskuteret en tostatsløsning og en enstatsløsning; men vi har kun i meget begrænset omfang reelt handlet.
Jeg kunne i den grad ønske mig, at EU handlede mere, end de gør.
De har handlet en lille smule, og de har også holdt lidt igen med den privilegerede adgang til det europæiske marked for Israel, men kun lidt.
Det er, som nogle også sagde om det her forslag, symbolske handlinger, der er foretaget indtil nu.
Skal vi se hinanden i øjnene og prøve at se, om vi kunne komme et skridt videre?
Det synes jeg vi skal gøre.
Jeg er fuldstændig ligeglad med, hvilken form det sker i, bare der kommer en større handling.