runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
Tak for ordet.
Der er ved at være mandefald, for folk vil på weekend.
Allerede da vi begyndte at tale om den konflikt, som vi ser lige nu, var en af de vigtigste pointer fra min side, at når man er en lille stat som Danmark, er det enormt vigtigt, at vi også står fast på de principper, der er i folkeretten, for vi kan heller ikke klare os uden det internationale samfund, hvis der skulle ske noget.
Da jeg startede med at sige det her, havde jeg faktisk ikke fantasi til at forestille mig den situation, som vi står i lige nu, hvor vi i den grad har brug for det internationale samfund.
Det var i højere grad situationen i Ukraine og andre situationer, jeg tænkte på i forhold til det, og min tanke var også, at det var Rusland, som vi kunne komme op at toppes med i den her situation – ikke USA – i forhold til Grønland.
Der er ikke nogen tvivl om, at i Alternativet står vi meget fast på, at folkeretten er helt afgørende for en regelbaseret verdensorden, og derfor også på, at vi opretholder og stadfæster det og igen og igen siger til hinanden, at det er det, vi står på mål for sammen.
Derfor ser jeg faktisk ikke en konflikt i, at man har et beslutningsforslag som det her, selv om det allerede er vores eksisterende politik.
For mig er det her beslutningsforslag også en måde at sige, at vi også står vagt om Grønland, at vi står vagt om Ukraine, og at vi står vagt om alle de lande rundtomkring i verden, der bliver presset.
Fru Helle Bonnesen nævnte lande i Afrika, og vi ser andre lande rundtomkring, hvor der er grænsesituationer, som er enormt vigtige at holde fokus på.
Derfor bakker vi op om forslaget fra Alternativets side.
Så endnu en gang tak til Enhedslisten for, at vi får mulighed for at debattere dette for Danmark vanvittig aktuelle, men selvfølgelig også for palæstinenserne helt afgørende emne.
Så tak, og god weekend!
Helle Bonnesen (KF), 2025-05-02:
Ønsket om udvidelse af territorium er desværre et fænomen, som vi bliver konfronteret med oftere og oftere.
For nylig er vi jo selv blevet udfordret, og vi ser det også i Afrika, i Asien og Europa, og vi ser det i Mellemøsten, som Enhedslisten har ønsket at fokusere på i dag.
På det generelle plan mener jeg, at Danmark har stået meget konsekvent i meldingerne, nemlig at vi ikke accepterer udvidelse af territorium gennem magtanvendelse, og at vi står ved international retsorden.
Når en uenighed foregår, løses det via dialog, så det kan ende redeligt og med en fælles forståelse for en afgørelse.
Vi har jo selv tidligere været inde og behandle delingen af Hans Ø med Canada.
Jeg må indrømme, at det for mig personligt var en meget, meget stor afstemning at være med til, men det viser, at det kan lade sig gøre.
I det her tilfælde står vi jo i en helt anden situation.
Danmark har stået konsekvent og på tværs af partier med et ønske om et fokus på den her tostatsløsning med udgangspunkt i 1967-grænserne.
Det gør Konservative også.
Vi mener, det er den eneste farbare løsning til at sikre og anerkende palæstinensisk suverænitet, og hvis vi en dag når til det lykkelige tidspunkt i historien, hvor det rent faktisk lykkes, skal vi naturligvis ikke stå i vejen, hvis der en løsning på bordet, som begge parter er enige om.
Danmark har gennem arbejdet i EU gentagne gange vist, at vi tydeligt siger fra, når vi skal.
Eksternt har vi støttet sanktioner og meldinger i EU ad flere omgange.
Jeg har i dag ikke fornemmelsen af, at vi ikke gør maksimalt, hvad vi kan, hverken i EU, diplomatisk eller i Sikkerhedsrådet.
Derfor synes vi faktisk ikke, at forslaget i dag egentlig er modstridende med det arbejde, der allerede bliver udført, og jeg tror ikke, at det at stemme for det beslutningsforslag vil ændre Danmarks indsats eller position i en svær tid.
Derfor kommer Konservative ikke til at støtte forslaget.
Henrik Frandsen (M), 2025-05-02:
Tak for ordet, formand.
Jeg vil gerne starte med at understrege, at vi i Moderaterne til fulde bakker op om de grundlæggende principper i folkeretten, som fastslår, at territorium ikke kan erhverves gennem magtanvendelse.
Dette princip er nedfældet i FN-pagten og er en ufravigelig del af den internationale orden, en orden, som vi har arbejdet på at opbygge siden anden verdenskrig.
Dette skal også være en hjørnesten i vores udenrigs- og sikkerhedspolitik.
I Mellemøsten er vi engageret i en tostatsløsning, som bygger på 1967-grænserne.
Danmark har taget og skal fortsat konsekvent tage afstand fra israelsk annektering af besatte palæstinensiske områder.
Vores engagement skal være for en tostatsløsning, og det skal fortsat være et stærkt engagement.
Det skal være en tostatsløsning, hvor Israel og Palæstina kan leve side om side i fred og sikkerhed.
Når det gælder konflikten i Syrien er Danmarks holdning ligesom EU's, at vi skal respektere Syriens suverænitet.
Vi tager afstand fra Israels militære tilstedeværelse i Golanhøjderne.
Afslutningsvis vil jeg understrege, at Moderaternes holdning er klar: Grænsedragning bør kun ske som led i en forhandlet løsning, hvor alle berørte parter er enige.
Vi ser derfor ikke behov for et beslutningsforslag, der skulle antyde, at denne position ikke altid har været den samme for Danmark.
Derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Vi står jo i en situation lige nu, hvor man bare må sige, ligesom ved det forrige dagsordenspunkt omkring Israel-Gaza, at når det gælder fred og sikkerhed i Europa, går tingene i den forkerte retning.
Ii den situation kan man jo godt arbejde for at begrænse atomvåben, samtidig med at man accepterer, at atomvåben er nødvendigt for, at vi kan bevare den fred og sikkerhed, vi har.
Derfor er det også vigtigt, når man skal arbejde for den type af våben, som atomvåben er, at man så også gør det sammen med sine allierede, og det er i de fora, Danmark arbejder aktivt.
Christian Friis Bach (V), 2025-05-02:
Jeg tænker, at her tegner der sig jo faktisk en ret fundamental forskel på den udenrigspolitik, som Danmarksdemokraterne ville føre, og den, der føres af Danmarks nuværende regering.
Jeg vil bare lige høre fru Charlotte Munch: Er det rigtigt forstået, at man ikke anser bosættelserne for ulovlige, og at man ikke anerkender FN-pagtens artikel 2, stk. 4, om, at man ikke med magt må tilegne sig andre landes territorier?
Charlotte Munch (DD), 2025-05-02:
Tak for ordet.
Det her er så en ud af de tre sager, vi har haft her i rap, hvor jeg nok skiller mig noget mere ud fra de øvrige partier, end jeg har gjort tidligere.
Beslutningsforslaget går ud på at imødegå et forslag om at ændre grænsedragningen i Mellemøsten.
Man fornemmer, at forslaget er fremsat, fordi Enhedslisten frygter, at det trækker op til en fredsaftale mellem Israel og dets naboer, og at der i den forbindelse måske kan ske en revision af grænserne.
Det vil forslagsstillerne forhindre med forslaget, så grænseforskydningen af 1967-grænserne kun kan ske med de berørte parters accept og godkendelse.
På den vis er forslaget klart nok, men det har bare ikke meget med virkeligheden at gøre.
Hvis der skal falde en fredsaftale på plads, skal man ikke på forhånd have udelukket, at grænserne i området kan flyttes.
Der er gået 58 år siden 1967-krigen, og virkeligheden er i dag den, at der bor omkring en halv million israelere på dele af Vestbredden.
Hvis Israel skal acceptere en fredsaftale, må den på en eller anden måde inkludere nogle af de israelske bosættelser på Vestbredden.
Ellers bliver der næppe nogen fredsaftale.
Derfor mener vi ikke, at man på forhånd skal afskære sig fra den mulighed.
Der er vist ikke nogen tvivl om, at vi ikke støtter forslaget, men skulle der være det, siger jeg det hermed.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-02:
Jeg skal ikke stå her og forudse, hvordan sundhedsministeren vil forholde sig til et forslag, hvis man vil fremme nogle beslutningsforslag, som er fuldstændig indlysende i forhold til det, vi forfølger i forvejen.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan sige, og jeg har jo sagt det helt ærligt her, at det at pålægge regeringen noget, den gør i forvejen, jo sender et eller andet signal om, at regeringen så agter at gøre det sådan lidt nødtvungent og sådan lidt tøvende, og det sender jo et eller andet signal om, at vi så heller ikke har det gjort indtil det tidspunkt, hvor det venlige Folketing kom og pålagde os tingene, og det tror egentlig godt at folk kan forstå.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
Tak, og tak til udenrigsministeren for at være enig i det her.
Udenrigsministeren har mange års erfaring i politik.
Det kan være, at det, at man ikke vil stemme for det, er logisk, når man har den erfaring.
Men jeg tænker, at der er mange rundtom i landet – det gælder også lidt undertegnede – der måske ikke helt forstår logikken i at sige: Vi er fuldstændig enige, og derfor stemmer vi imod.
Så kunne ministeren forklare det, så vi simpelt hen forstår, hvad der ligger i det?
For hvis man så kom med andre former for forslag, f.eks. at man gerne vil bevare sundhedsvæsenet, vil man så stemme imod det?
Jeg bliver nødt til at forstå, hvorfor man stemmer imod noget, man er enig i.
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-02:
Det skal jeg gøre i forhold til handelspolitikken og i forhold til udviklingspolitikken.
Så det her handler jo i høj grad om at sørge for at holde fremdrift i den proces, der allerede er i gang.
Jeg omtalte det relativt udtømmende i en tidligere sag, altså det, at vi deltager i den her alliance omkring tostatsløsning, at vi sørger for at holde fast i noget EU-konsensus omkring tostatsløsningen, og at vi sørger for at bidrage til at styrke PA.
Det lader sig jo også kun gøre, hvis man løbende forholder sig mere end almindelig kritisk til det, der sker ikke mindst på Vestbredden, hvor de ulovlige bosættelser jo altså eksploderer i antal og omfang, hvilket i virkeligheden jo undergraver en langsigtet løsning.
Det kan jeg godt give tilsagn om er et emne, vi holder fast i også under det danske formandskab.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Så vil jeg spare det spørgsmål over for ordførerne fra regeringspartierne, som kommer lige om lidt, og så spørge udenrigsministeren, hvad planerne er, i forhold til at Danmark overtager EU-formandskabet lige om et øjeblik i forhold til at løfte nogle af de her dagsordener?
Er der nogen dele af Danmarks EU-formandskabsprogram, der lægger op til aktioner eller politiske tiltag, som udlever det, som beslutningsforslaget foreslår at pålægge regeringen, som regeringen allerede gør?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-02:
Jeg skal jo ikke blande mig i, hvordan Folketinget tilrettelægger det parlamentariske arbejde, men jeg vil da både håbe og tro på, at de regeringsbærende partier vil, når der afgives betænkning fra udvalget, sørge for at få forklaret, at når man stemmer imod forslaget, er det ikke, fordi man er imod substansen, men af den grund, jeg her har givet, nemlig at det for så vidt jo sparker en åben dør ind og understreger nogle pointer, som er helt fundamentale, og som vi i forvejen forfølger.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Det er jo lidt en særpræget situation, at der ligger et forslag foran udenrigsministeren og os alle sammen her, som vi skal diskutere, hvor udenrigsministeren i virkeligheden siger, at det også er sådan, man ser på det, og at det også er regeringens politik og position og det, man arbejder for, og derfor støtter man ikke forslaget.
Er det det lille ord pålægger, altså at man ikke helt kan lide, at Folketinget skal gøre det?
Hvis nu vi er enige om, at vi i fællesskab gerne vil have Danmark til at føre den udenrigspolitik, er det så ikke klogere at stemme for det i stedet for at stemme imod det, man siger er regeringens egen politik?
For så ser det jo faktisk ud, som om det flertal, der så formentlig ville være, ikke ønsker, at Danmark skal imødegå forslaget om at ændre grænsedragning i Mellemøsten, som ikke er sket ved forhandlinger.
Sascha Faxe (ALT), 2025-05-02:
Tak for ordet, og tak til Enhedslisten for forslaget.
Noget, vi i hvert fald kan blive enige om herinde, er, at vi ikke har en verden uden atomvåben, desværre.
Drømmen om og håbet om en verden uden atomvåben må og skal følges op af indsatser for færre og ikke flere atomvåben, hvis det en dag skal blive en realitet.
Det har vi arbejdet for internationalt siden 1970'erne, og det arbejde bør vi fortsætte.
Traktaten er i Alternativets optik et rigtig godt skridt i den retning.
Men det forhindrer ikke, at vi arbejder på, at nye lande ikke bliver atommagter og ikke er en del af udviklingen, herunder Danmark.
Vi kan ikke på den ene side arbejde aktivt for, at andre lande, som i dag ikke har atomvåben, ikke må udvikle eller opstille dem, hvis vi ikke også fastholder, at det også gælder for os selv.
Det er et grundprincip i den måde, aftaler fungerer på.
Jeg tror ikke, at vi er uenige om, hvordan verden ser ud i forhold til overophedning.
Vi står ved en skillevej – sådan helt overordnet.
Og det er ikke, fordi vi har haft mindre ting at tale om fra gang til gang på sikkerhedsdagsordenen, når vi mødes i kredsen.
Det er kun steget i al den tid, jeg har siddet i Folketinget – faktisk temmelig præcis 2½ år.
Devisen i forhold til det her i mange lande – det synes jeg egentlig at Socialdemokratiets ordfører sagde meget tydeligt i sin tale – er, at det, vi gør, ikke må ske på bekostning af vores egen sikkerhedssituation.
Men fred opnås helt grundlæggende ikke af, at man bare står fast på sit eget hver gang.
Under den kolde krig var fredsarbejdet et meget vigtigt parallelt spor til forsvarsarbejdet, men Murens fald ændrede det.
For det er nemlig ikke kun vores forsvar, vi har sjoflet efter den kolde krigs afslutning; vi har også forsømt det globale og nationale fredsarbejde.
Fred er ikke fraværet af konflikt.
Det er, hvordan vi forebygger og håndterer konflikt.
Jeg vil gentage mig selv: Håb er ikke en strategi, heller ikke for fred.
Det er en disciplin og et langt, sejt træk.
Jeg tror simpelt hen ikke på, at atomvåbenkapløb er vejen til fred.
FN's traktat om forbud mod atomvåben er i Alternativets optik en rigtig god måde at tage et skridt på i forhold til det lange seje træk og for at forebygge eskalering og konflikt.
Derfor stemmer vi for forslaget.
Er ministeren åben over for, at nogle kunne fortolke det modsat?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-05-02:
Det ville jeg være ked af.
Hvis der er nogle, der fortolker det modsat, vil jeg gå i rette med dem.
Jeg har jo brugt hele min taletid her på at forklare vores position.
Hvis man studerer parlamentarisk praksis igennem mange tiår, kan man vel også se, at der er sådan en generel tendens til, at alle regeringer til alle tider er sådan lidt tøvende med i øvrigt at stemme for beslutningsforslag.
Det synes jeg ikke at man principielt skal være.
Men det ville jo kræve, at det var et beslutningsforslag, der ligesom tilførte noget nyt, og her er der sådan set tale om at slå en grundtone an i vores udenrigspolitik, som er en integreret del i dansk udenrigspolitik og også har været det under tidligere ministre, og jeg forudser også, at det vil være det under fremtidige ministre, og derfor virker det lidt sådan lidt overflødigt – nej, det er forkert at kalde det overflødigt; debatten er ikke overflødig, men det at få den her vedtagelse rokker for mig at se sådan set ikke noget ved den måde, vi konkret agerer på.
Christian Friis Bach (V), 2025-05-02:
Jeg anerkender fuldt ud, at det her er en vigtig debat i en tid, hvor Danmark sidder i Sikkerhedsrådet.
Jeg vil klart anbefale, at når vi endelig laver en beretning, tager vi udgangspunkt i FN-pagtens artikel 2, stk. 4.
Det er den, Danmark skal stå på i de svære konflikter, der er rundtomkring i verden, og i vores tilgang til indsatsen i Sikkerhedsrådet.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Tak for den, hvad kan man sige, åbning over for at lave en beretning.
For det er nemlig lige præcis også det, der er en af hensigterne med at fremsætte det her forslag.
En ting er ikke at overholde det, men der er mange, der modarbejder det.
Så jeg ser frem til samarbejdet om en beretningstekst.
Christian Friis Bach (V), 2025-05-02:
Nej, jeg mener faktisk, at den danske regering og EU i øvrigt er fuldstændig klare i forhold til principperne om den territoriale integritet, når det gælder Mellemøsten, når det gælder Libanon, når det gælder Syrien og de palæstinensiske områder.
Jeg mener, at EU's stemme er klar, og at Danmarks stemme er endnu klarere, vil jeg sige.
Når jeg så fandt den der lidt semantiske detalje om, at det ikke giver mening at tage afstand fra ethvert forslag, hvis det nu skulle vise sig, at det var et fornuftigt forslag, som senere kunne samle parterne i en aftale, var det måske kun for at finde en detalje, som jeg kunne bruge til at sige, hvorfor vi vil stemme imod.
Men jeg håber, vi kan lave en fin beretning om de her principper i udvalget.
Jeg synes faktisk, det ville være udmærket og konstruktivt, hvis vi kunne ende med en beretning, hvor vi slog principperne fast.
For de er vigtige i en tid med krig i midten af Europa, med debatter om Grønland og ikke mindst med de store spændinger, vi ser i Mellemøsten.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Tak til ordføreren.
Det er fuldstændig oplagt, at man godt kan få det til at lyde, som om der er en modsætning mellem det, men det er ikke meningen.
Hensigten er, at det selvfølgelig skal foregå ad forhandlingens vej, og at flere af de parter, der måtte være berørt, skal acceptere det og godkende det.
Det er ligesom det, der ligger i det.
Når vi har fremsat beslutningsforslaget, handler det jo om, at det er rigtig vigtigt, at man siger de her ting, men at det er afgørende, at man også viser det.
Den konsekvens, man har haft i særdeleshed fra dansk side og også fra en række andre lande i verden over for Ruslands invasion af Ukraine, er jo på en eller anden måde forbilledlig.
Der er man sat handling bag ordene, så de faktisk betød noget, både for Rusland, men også for andre lande.
Mener ordføreren ikke, at der stadig væk er rum for forbedring i forhold til også at vise det i praksis, når det gælder Israels ekspansioner?
Christian Friis Bach (V), 2025-05-02:
Tak for ordet.
»Alle medlemmer skal i deres mellemfolkelige forhold afholde sig fra trussel om magtanvendelse eller brug af magt; det være sig mod nogen stats territoriale integritet eller politiske uafhængighed eller på nogen anden måde, der er uforenelig med de Forenede Nationers formål.
« Det er FN-pagtens artikel 2, stk. 4 – en helt afgørende bestemmelse i FN-pagten, når det gælder verden, når det gælder Ukraine.
Det er den bestemmelse, der entydigt slår fast, at Ruslands aggression mod Ukraine er entydigt ulovlig, i strid med FN-pagten.
Det er en bestemmelse, som altid har haft afgørende indflydelse på dansk udenrigspolitik i Europa, i verden og, ja, i Mellemøsten.
Det er derfor også Venstres klare holdning, som vi har hørt det fra regeringen, at den eneste holdbare basis for grænsedragningen i forbindelse med en tostatsløsning mellem det palæstinensiske folk og Israel er de af FN anerkendte 1967-grænser.
Det er på linje med EU's tilgang.
Vi anerkender ikke den israelske annektering af de besatte palæstinensiske områder, hverken formelt eller reelt, og derfor er der jo også en territorialklausul i alle aftaler med Israel, som EU indgår.
Venstre respekterer tilsvarende Syriens suverænitet og territoriale integritet og står fast på, at Israel skal trække sig ud af den zone i Golan, som de har besat, og ud af det sydlige Syrien, hvor de også har etableret en militær tilstedeværelse.
Og i Libanon skal Israel trække sig tilbage fra libanesisk territorium som led i våbenhvileaftalen mellem Hizbollah og Israel og følge FN's Sikkerhedsrådsresolution 1701.
Så principperne i den her resolution er vi helt enige i.
Hvis jeg endelig skulle komme med en lille detalje, hvor jeg kunne erklære mig uenig i, så er det måske den måde, det er formuleret på, nemlig at Danmark skal tage afstand fra ethvert forslag eller udspil om at ændre grænser.
Man kunne jo godt forestille sig, at der fra Palæstina – palæstinenserne – eller Israel kom forslag eller udspil, som kunne være fornuftige at overveje som led i en forhandlet tostatsløsning.
Så giver det jo ingen mening, at Danmark måske straks tager afstand.
Men vi er jo til gengæld enig i det, der står i den anden sætning, nemlig at man kun skal acceptere grænseforskydninger, der er forhandlet og har begge parters eksplicitte accept og godkendelse.
Men det kan jo være lidt svært at få en accept og godkendelse, hvis ikke man kan fremsætte et forslag og Danmarks straks skal tage afstand fra et forslag.
Så der er måske en semantisk detalje i forslaget her, som kunne have været formuleret lidt anderledes, men grundprincipperne er vi selvfølgelig helt enige om.
Det er ikke et dårligt beslutningsforslag, og derfor stemmer vi imod – eller hvordan det nu skal siges.
Tak for ordet.
Henrik Møller (S), 2025-05-02:
Jeg synes egentlig, at jeg afsluttede med at lægge op til at sige, at jeg ikke anser det for usandsynligt, at der kan findes en eller anden vej, som er fælles for en meget, meget stor del af os herinde, i forhold til det her.
Jeg synes jo sådan set, at vi i forhold til det, som udenrigsministeren har sagt i sit indlæg, og det, som jeg har sagt i mit indlæg nu her, også har beskrevet, hvad den danske holdning er til det her.
Det, jeg egentlig ville have sagt indledningsvis, var, at nu har jeg jo kun været valgt siden 2019, så jeg har sådan set kun prøvet at sidde som en del af et regeringsparti og kan slet ikke forestille mig en situation, hvor Socialdemokratiet ikke er med.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Det er jo ikke hypotetisk, at man kan komme i opposition.
Det er jo det, der kan ske, når der er valg i et demokrati, og Socialdemokraterne har været der før.
Jeg ved godt, at det kan være svært at forstå, men det har man faktisk været.
Signalet her er jo vigtigt.
Det, det handler om, er, at vi står en situation i verden lige nu, hvor den globale retsorden vakler markant og der er flere og flere stater og magter, som faktisk aktivt forsøger at nedbryde den.
Israels praksis og ekspansion i Mellemøsten er et bidrag til det.
En fælles udmelding fra det danske Folketing er jo aktivt at stå vagt om den globale orden.
Er Socialdemokraterne ikke enige i det?
Henrik Møller (S), 2025-05-02:
Nu bliver det noget hypotetisk.
Lige nu er vi i regering, og vi er en stor del af den, og derfor bakker vi selvfølgelig op om det, der er regeringens linje i det her.
Hvordan situationen ville være, hvis vi stod der alene, er, som jeg siger, et hypotetisk spørgsmål.
Det, der er udgangspunktet, og det er også det, jeg hører fra udenrigsministerens side, er lidt det der med at sige, at her sætter man spørgsmåltegn ved, om regeringen og tidligere regeringer egentlig har anlagt den her linje.
Jeg tror bare, at noget af det, vi skal have slået fast, er, at det her i og for sig ikke er nogen ny position.
Det er en position, som Danmark hele tiden har haft, og jeg synes sådan set også, at jeg i noget af det her redegjorde for, at vi har handlet på mange af de her områder.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-05-02:
Det sidste var jeg rigtig glad for at høre.
Jeg havde trykket mig ind for et spørgsmål inden, og jeg havde forberedt mig på at spørge om noget af det, som ordføreren så lidt foregriber her.
Jeg er nogle gange lidt træt af den der parlamentariske leg med, at så kan partier i Folketinget ikke fremsætte et beslutningsforslag, som regeringen stemmer for, for det gør man ikke.
Det er en del af legen, og det er jo i virkeligheden ret åndssvagt.
Når nu det her er noget, som regeringspartierne siger er regeringens politik – og det er jeg sikker på at ordførerens kolleger også kommer til at gøre – så vil det jo være et meget vigtigt signal at sende til resten af verden, at vi faktisk ikke accepterer grænsedragning ved magt, men kun ved ret og forhandling.
Derfor er det er rigtig godt at høre, hvad ordføreren siger, nemlig at vi måske kan lande den på, at vi så faktisk laver en beretning, hvor forhåbentlig et massivt flertal og egentlig gerne et enigt Folketing kan gøre klart, at sådan her arbejder man i dansk udenrigspolitik.
Men jeg vil alligevel gerne høre ordføreren: Er der egentlig noget som helst i det her, som ordføreren mener er forkert, og kunne man i virkeligheden ikke godt som Socialdemokrati støtte det, og ville man have gjort det, hvis man havde siddet i opposition?