runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DD), 2026-02-04:
Tak for svaret.
I Danmarksdemokraterne vil vi jo meget gerne være med til at hjælpe danskerne i forhold til de stigende fødevarepriser, men vi føler altså ingen forpligtelse til at sende skatteyderbetalte checks ind i ghettoområderne til storkriminelle som bl.a. Fasar Abrar Raja, som var med i »Den sorte svane«.
Det er jo storkriminelle, som i årevis har brugt deres liv på at undergrave det danske samfund og lever af at være storkriminelle og jo egentlig bare burde komme i sving og tage et arbejde i stedet for.
Jeg er med på, at man ikke skal have sin straf to gange, men der er vel ingen grund til, at man skal belønne folk med en fødevarecheck, når de på den anden side lever af at undergrave vores fælles samfund.
Derfor undrer det mig bare rigtig meget, at regeringen har lavet en model, der tillader, at storkriminelle bandemedlemmer nu skal belønnes med en check på 2.500 kr.
Det retfærdiggør ikke, at man giver folk en check i hånden.
Så hvorfor har regeringen ikke valgt at lave en model, hvor man har frasorteret de her dybt kriminelle bandemedlemmer, så de ikke også får en check?
For er ministeren ikke enig i, at det altså er ret provokerende?
Hvis man nu f.eks. er murermesterlærling, får man ikke en check, eller hvis man er en person, der arbejder i kassen i Netto, altså er en, der har en lavindkomst, og ikke har nogen børn, så får man ikke nogen fødevarecheck.
Men er man dybt kriminel og bor i ghettoen, skal man have en check, hvis man er på førtidspension.
Hvorfor har man ikke taget højde for det, når man har lavet den her model?
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-04:
På det tidspunkt, hvor vi laver de aftaler, har vi jo heller ikke haft den viden om, hvor lang ventetid der er, og hvilke yderligere forsinkelser der er for virksomhederne til at kunne blive koblet på elnettet.
Så det er muligt, at vi har lavet nogle aftaler, der skal leveres på længere sigt.
Men når nu vi står i en ny situation, hvor det viser sig mere presserende, synes jeg også, at det giver mening, at man kigger ned i det og ser, om ikke man kan speede den her proces op.
Lars Aagaard (M), 2026-02-04:
Når vi laver en aftale om, at regeringen skal vende tilbage inden for en tidsramme, sker der det meget konkrete, at så bliver ministeriet sat i gang med at lave en analyse, og jeg har ikke anden viden, end at den analyse er i gang, og at den vil blive afrapporteret inden for den tidsramme, vi har aftalt.
Ellers forsvinder meningen jo lidt med at lave aftaler, der også involverer nogle tidsforløb, hvis ikke det er sådan, at aftaleparterne sådan set anerkender, at de ligger der.
Så er jeg så enig med spørgeren i, at der er potentielle upsides og muligheder i begge tiltag, som kan hjælpe til at sikre hurtigere og mere effektiv opkobling af ny produktion eller forbrug på nettet.
Men vi skal alle sammen huske på, at der også er den risiko, at vi underløber sammenhængskraften i det kollektive elnet, og det er det, der gør, at man skal analysere det her noget nøjere, før man bare beslutter sig for, hvilken model man vil implementere.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-04:
Tak for det svar.
Jeg kender jo godt de to aftaler, for det er to elementer, jeg selv har været med til at få ind i de aftaler.
Når jeg stiller spørgsmålet her, er det jo en god gammeldags utålmodighed, som det er udtryk for, i og med at vi kan se, at der er udfordringer med udbygningen af vores elnet, virksomhederne venter på at kunne komme på, og der er også ventetid på tilslutning af VE-anlæg.
De her elementer er jo noget af det, der kan tage trykket fra det pres, der er på Energinet.
Så det er egentlig et udtryk for utålmodighed, og derfor vil jeg gerne høre, hvad ministeren vil gøre for at sikre, at der er fremdrift i det, for der er jo gået noget tid, siden vi lavede havvindsaftalen.
Lars Aagaard (M), 2026-02-04:
Tak for spørgsmålet.
Indledningsvis skal jeg understrege, at jeg er helt enig med Det Konservative Folkeparti i, at vi har en stor opgave med at finde løsninger, som kan bidrage til, at virksomheder og forbrugere kan regne med, at de kan blive tilsluttet elnettet, når de har brug for det.
Måske ville en lidt mere afdæmpet debat blandt de engagerede mennesker bagved være venligt.
Med spørgsmålet peger Det Konservative Folkeparti, som jeg forstår det, på løsninger, der kan ligge i at bruge energifællesskaber, lukkede distributionsnet og direkte linjer.
Det er elementer i reguleringen af elmarkedet, som alle har til formål at give forbrugerne og producenterne flere muligheder for at koble egen produktion med eget forbrug.
Men med de muligheder er der også nogle risici, f.eks. at det kan undergrave sammenhængskraften i det fælles elsystem.
De tre elementer, som der spørges til, vedrører forskellige forhold, og derfor vil jeg kort opridse forskellene, og hvad der er aftalt politisk for hver af de tre dele.
Elmarkedsdirektivets artikel 38 giver medlemsstaterne mulighed for at oprette såkaldt lukkede distributionssystemer, som er private elnet, der distribuerer elektricitet inden for et afgrænset geografisk område.
Formålet er at fremme kommercielle aktørers mulighed for samplacering og bedre udnyttelse af forbrug og produktion.
Mulighederne i artikel 38 handler imidlertid ikke om deling af strøm, som det er forudsat i spørgsmålet.
Med energifællesskaber kan medlemmerne gå sammen om investering i f.eks. solceller og kan dele energien mellem sig eller sælge den på elmarkedet.
Deling af elektricitet foregår her via det kollektive net, og det kan via lokal, kollektiv tarifering medføre en rabat på brug af elnettet i det omfang, at man ikke belaster det.
Med aftale om udbygning af sol og vind på land i 2025, som Det Konservative Folkeparti også er en del af, er det besluttet, at regeringen både vil undersøge hensigtsmæssigheden i at implementere artikel 38 i dansk lovgivning og af deling af el inden for energifællesskabet på ikkekommercielle vilkår.
Når det kommer til direkte linjer, er det så med havvindsaftale fra maj 2025 aftalt, at der skal laves en evaluering af, om formålet med reglerne er blevet opfyldt, så der i de konkrete tilfælde sikres fremdrift.
Jeg tror, jeg vil stoppe her.
Så vi har altså fokus på alle tre emner, og der er lavet politiske aftaler om, hvornår vi vender tilbage på alle tre spørgsmål.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-04:
Og spørgsmålet lyder: Hvordan vil ministeren sikre fremdrift i implementeringen af elmarkedsdirektivets artikel 38 med mulighed for deling af el inden for energifællesskaber på ikkekommercielle vilkår, og hvordan ser ministeren på mulighederne for at åbne mere op for direkte linjer, som kan bidrage til hurtigere tilslutning?
Jacob Jensen (V), 2026-02-04:
Men det ændrer jo ikke på, at landmanden har det ansvar allerede.
Landmanden skal sikre, at hvis der er en strømafbrydelse af kortere eller længere varighed, skal der være et backupsystem, i forhold til at eksempelvis ventilationen stadig væk fungerer.
Bl.a. derfor skal man efterse, at det fungerer hvert døgn.
Man skal have en backup, hvis det er sådan, at det baserer sig på strøm.
Tilsvarende gælder det i forhold til vandforsyning.
Jeg forstår godt spørgerens ønske om, at vi skal have noget, vi kan kontrollere, men allerede i dag er det sådan, at det er landmanden, der har ansvaret for sine dyr, både i en normal situation, men også i en ekstraordinær situation.
Det er jeg sådan set glad ved, og sådan skal det også være.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-04:
Når jeg spørger ind til det, er det jo netop, fordi jeg mener, at der bør være et øget fokus på det.
Det er ganske vist landmandens eget ansvar at sikre det, men det kan jo lige pludselig meget hurtigt blive samfundets ansvar, hvis vi står i en situation, hvor der er hundredvis, tusindvis, titusindvis eller millionvis af dyr, hvor vi ikke kan sikre, at den tilstrækkelige dyrevelfærd er til stede, og hvor vi i værste tilfælde kan stå i en situation, hvor dyrene dør og skal bortskaffes på slagterier.
Jacob Jensen (V), 2026-02-04:
Det synes jeg er helt rigtigt set.
I den geopolitiske situation, vi står i, er vi jo selvfølgelig nødt til at kigge på de beredskabsplaner, vi har.
Det er også det, vi gør løbende – det har vi jo haft en lang diskussion om.
Det gælder i forhold til det veterinære, og det gælder også i forhold til dyrevelfærden.
Det er også derfor, jeg henviser til, at det er landmandens ansvar.
Hvis man har ansvaret for dyr, skal man også have en beredskabsplan – det er lovpligtigt – og man skal også dermed have sikkerhed for, at selv i en situation, hvor strømmen svigter, har man et backupsystem, så det ikke er ventilationen, der gør, at dyrene lider overlast; tilsvarende i forhold til vandforsyning.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-04:
Det er jo meget godt, at det står beskrevet, at landmanden har den forpligtelse, men hvis vi indførte det som et krav, havde vi også muligheden for netop at kunne stille konkrete krav til hver enkelt landmand om at kunne sikre, at de også har den apacitet.
Man vil kunne kontrollere, om de reelt set har nedstrømsgeneratorer, som kan sikre, at der er strømforsyning i to døgn.
Har de kapacitet til at kunne have vandforsyning i to døgn, ville de jo netop kunne sikre, at der i den situation, som i dag er langt mere sandsynlig, end den var for 5 år siden, også er en kapacitet til at kunne løse den udfordring.
Jacob Jensen (V), 2026-02-04:
Det er jeg sådan set ikke uenig med spørgeren om, og det er også derfor, jeg henviser til, at det jo allerede er gældende.
Det er jo allerede gældende, at man som besætningsansvarlig eller besætningsejer skal have sikkerhed for, at man, hvis der sker de her strømsvigt, eksempelvis i forhold til et ventilationssystem, hvor der, hvis strømsvigtet fortsætter, kan ske kvælning, har et alternativt backupsystem.
Tilsvarende gælder det i forhold til vand, hvor det også er landmandens ansvar at sikre, at dyrene har den tilstrækkelige vandforsyning, som er nødvendig, og det gælder altså ikke kun i to døgn.
Det gælder sådan set, så længe dyrene er i live.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-04:
Tak for det, og tak til ministeren for besvarelsen.
Det er jo rigtigt, at vi står i en sikkerhedspolitisk situation, hvor vi vurderer, at der kan komme hybridangreb eller cyberangreb, som kan betyde nedbrud af vand- og strømforsyning.
Det er også derfor, at vi har forventninger om, at man i de enkelte husstande rundtomkring i landet sikrer sig, at man kan imødegå en sådan situation.
Nu tog jeg bare den husstand med det største antal beboere – otte voksne og otte børn – og der kan man se, der er brug for 144 liter drikkevand, 12 kg havregryn og 12 kg knækbrød.
Listen har åbenbart været forbi Statsministeriet til godkendelse, fordi der står, at man skal bruge 6,9 kg makrel på dåse; det er åbenbart det, man skal leve af i en nødsituation.
Det gør vi jo, fordi vi tager det her alvorligt, og fordi vi kan komme i den situation, at der kan ske et nedbrud.
Når man så ved, at der er en industrialiseret husdyrproduktion i Danmark, hvor man på en enkelt bedrift kan forestille sig, at man har 200 malkekvæg, som skal malkes.
Hvis der sker et strømnedbrud, er der ikke mulighed for det, hvilket vil få store konsekvenser for dyrevelfærden.
Man kan have en svineproduktion med en besætning på 20.000 svin, som jo skal fodres, have vand og skal køles og overbruses, hvis det er om sommeren og der er brug for at køle dem.
Var det ikke meget rimeligt, at vi som samfund også stillede krav om, at man har vandforsyning og nødstrøm, så man kan opretholde dyrevelfærden, også i den situation, som vi jo så, hvor der var et strømnedbrud på Bornholm her for nylig i 3½ time.
Men der kunne jo godt være en situation, hvor der i et halvt eller et helt eller i to døgn var et nedbrud af strømforsyningen.
Var det ikke meget rimeligt, at vi som samfund siger, at man skal kunne sikre, at de dyr også kan trives på en rimelig og ordentlig måde?
Jacob Jensen (V), 2026-02-04:
Indledningsvis skal jeg jo bemærke, at jeg absolut er enig i, at det er vigtigt, at man har et beredskab klar for sine dyrebesætninger – i øvrigt også i al almindelighed – så der er både strøm og vand ved besætningen i tilfælde af en afbrydelse af forsyningen.
Det er sådan, at dyrebesætningsejerne allerede er forpligtet til at sikre dyrenes velfærd ifølge dyrevelfærdsloven.
Enhver, som holder dyr, skal sørge for, at dyrene bliver behandlet omsorgsfuldt, herunder også huses, fodres, vandes og passes under hensyntagen til deres fysiologiske, adfærdsmæssige og sundhedsmæssige behov.
Det vil med andre ord sige, at det er landmændenes ansvar at sikre dyrenes velfærd uden tidsbegrænsning, altså ikke kun to døgn, man sådan set hele tiden, også ved ekstraordinære hændelser som f.eks. det, der bliver henvist til her, strømafbrydelse eller manglende vandforsyning.
Det er derfor også den enkelte besætningsejer, som skal sikre, at der er et passende reservesystem, der gør det muligt at sikre en tilstrækkelig udluftning, hvis det mekaniske ventilationssystem måtte svigte.
Derudover gælder det generelt, at alt automatiseret eller mekanisk udstyr, som er af betydning for dyrenes velfærd og sundhed, skal efterses mindst en gang om dagen.
Det er lovpligtigt at have en beredskabsplan til maskinemalkeanlægget i tilfælde af strømsvigt, ligesom det er lovpligtigt at sikre, at der er tilknyttet alarmsystemer til automatiske ventilationssystemer.
Hvis ikke det er muligt for landmanden at sikre dyrenes velfærd, kan det selvfølgelig blive nødvendigt at aflive dyrene for at undgå, at de kommer til at lide.
Med andre ord stiller de eksisterende regler i dyrevelfærdsloven således en lang række krav om beredskab til dyrebesætningsejeren, som varetager behovet for beredskab for dyrebesætninger.
Peder Hvelplund (EL), 2026-02-04:
Tak for det, formand.
Mener ministeren, at der bør stilles krav til alle husdyrbedrifter om, at de skal have nødgeneratorer og vandforsyning til at dække behovet for strøm og vand til deres besætninger i minimum 2 døgn?
Lars Aagaard (M), 2026-02-04:
Jeg har ikke nogen interesse i at forhale det, men jeg har til gengæld en interesse i, at det analytiske grundlag, vi har at træffe politiske beslutninger på, er velfunderet, og det afventer jeg.
Jeg har en klar forventning om, at mit ministerium gennemfører den analyse inden for den tidsramme, som vi har aftalt.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-04:
Så vil jeg som mit afsluttende spørgsmål spørge, hvornår ministeren forventer resultaterne af de analyser ligger, og hvornår vi vil blive indkaldt til møder om dem.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2026-02-04:
Altså, 70 pct. går til de danskere, der har mindst, men det er også med åbne øjne, at vi siger, at det ikke kun skal være de allerfattigste familier, dem, som virkelig, virkelig lever på kanten, men at det også godt må være en familie, hvor mor og far er i arbejde, men bare uden at have høje lønninger, eller at det også godt må være en pensionist, som har lidt på bogen, men uden at være meget velhavende i opsparing.
Det er faktisk helt med vilje, at de familier og de pensionister også er med, for de har også mærket de høje priser.
Det synes jeg er rigtig, rigtig godt.
Mattias Tesfaye (S), 2026-02-04:
Tak for spørgsmålet.
Jeg er rigtig glad for, at et flertal i Folketinget netop har indgået en aftale om nye regler for fravær og specialundervisning.
Det er en aftale, der følger op på nogle anbefalinger, vi har fået fra en ekspertgruppe.
Med aftalen sikrer vi, at reglerne i højere grad understøtter skolernes mulighed for at arbejde forebyggende, så færre elever på sigt har bekymrende fravær eller behov for et meget specialiseret undervisningstilbud.
Med andre ord skal der bruges mindre tid bag et skrivebord nede på forvaltningen på at udarbejde PPV'er og mere tid ude på skolerne på at igangsætte tidlige indsatser over for eleven og i klassefællesskabet.
Med aftalen er der afsat 160 mio. kr. årligt til et nyt krav om, at kommunerne skal yde pædagogisk-psykologisk rådgivning til skolernes arbejde med tidlige og forebyggende indsatser.
Midlerne blev afsat med aftalen om folkeskolens kvalitetsprogram, men de er ikke fuldt udmøntet endnu.
Det vil derfor være et økonomisk løft af kommunernes arbejde med tidlige og forebyggende indsatser i folkeskolen.
Regeringen har herudover gennemført historisk store løft af kommunernes økonomi med de seneste økonomiaftaler.
Det betyder, at der er tilført betydelige ekstra midler, som kommunerne bl.a. har mulighed for at prioritere, så flere børn og unge får den rette hjælp.
Jeg kan glæde mig over at se, at når man følger de kommunale budgetlægninger her fra efteråret, er der også flere steder, hvor man har prioriteret både daginstitutionsområdet og folkeskolen.
Sigurd Agersnap (SF), 2026-02-04:
Tak for ordet.
Spørgsmålet lyder: Deler ministeren bekymringen om, at den nye aftale om opgør med inklusionsloven bliver ved de gode intentioner på papiret, og at opgøret ikke kan ses og mærkes på skolerne, fordi skolerne ikke har fået nye penge og derfor stadig ikke har nok penge til at lave tidlige forebyggende indsatser og gode støtteplaner?
Rasmus Stoklund (S), 2026-02-04:
Hjælper det på integrationen at halvere momsen?
Sagen her drejer sig om, hvordan man kompenserer for de stigende fødevarepriser over for den danske befolkning.
Det forsøger vi at gøre med en fødevarecheck.
Hr. Kim Edberg Andersens parti har foreslået at halvere momsen.
Det vil først virke flere år ude i fremtiden.
Det hjælper ikke de pensionister og andre med lave indtægter, som er pressede af høje fødevarepriser her og nu.
Men der siger hr. Kim Edberg Andersen, at det må man vente nogle år på.
Det synes jeg ikke er en hensigtsmæssig løsning.
Så er det bare, jeg prøver at minde hr. Kim Edberg Andersen om, at ikkevestlige indvandrere altså også får gavn af hr. Kim Edberg Andersens forslag om at halvere momsen.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-02-04:
Tak for det, formand.
Der er slet ingen tvivl om, at ministeren nu står og laver et forsvar for, at folk, der ikke er integreret, skal have den her check.
Man må forstå på ministeren, at ministeren så også synes, det hjælper på integrationen, for man har stadig væk ikke svaret på spørgsmålet.
At halvere momsen for alle mennesker er jo bare sund fornuft.
Det siger jeg som nordjyde, for vi får jo nogle gange skudt i skoene, at vi ikke er vilde med moms.
Men selv oppe ved os vil det jo rent faktisk mærkes, for vi er jo også lovlydige mennesker, der betaler en moms, selv om den er alt for høj, tåbeligt høj, altså virkelig så høj, at danskerne nu er blevet så fattige, at de ikke har råd til fødevarer.
Så mange afgifter har Socialdemokraterne jo penslet ud over os.
Så det er jo en god idé at halvere momsen, men hjælper det på integrationen?
Rasmus Stoklund (S), 2026-02-04:
Der vil jeg bare sige, at det jo ikke er sådan, at folk med ikkevestlig baggrund ikke betaler moms, så det tilgodeser jo også dem.
Så hvis det er, fordi hr. Kim Edberg Andersen har en modvilje mod, at folk med ikkevestlig baggrund får nogen som helst gavn af de forskellige initiativer, der tages, hænger det da dårligt sammen med, at hr. Kim Edberg Andersen selv foreslår, at vi skal halvere momsen på fødevarer.
Altså, ikkevestlige indvandrere køber også fødevarer.
På samme måde har jeg det fint med, at ikkevestlige indvandrere, der kommer i arbejde, får en fødevarecheck.
Og for dem, der ikke er i arbejde, har vi indført arbejdspligten, så dem er vi i hælene på.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-02-04:
Så er det jo, fordi ministeren siger, at det er mere end 50 pct., som har behov, for var det ikke omkring 30 pct., man mente ligesom var folk med gode indkomster.
Så man kan godt kalde det generelt, hvis man leder efter et figenblad, og det er så fint.
Det skal man også have lov til, når man har lavet en tåbelig aftale, altså at gemme sig bag ved et figenblad.
Det skal man have lov til.
Men hvis man har et job som ikkevestlig, er man jo i gang med at blive integreret.
Der ved jeg, at det er en del af det, som ministeren selv siger: Man skal være en del af samfundet.
Så det er jo ikke dem, jeg henviser til.
Det er til dem, der overhovedet ikke er integreret.
Det er til alle dem på overførselsindkomst, som man nu sender endnu flere penge ud til.
Bliver de integreret?
Rasmus Stoklund (S), 2026-02-04:
Der er jo ikkevestlige indvandrere, som får en fødevarecheck, fordi de er i lavtlønnet arbejde.
Det synes jeg sådan set er helt okay, ligesom jeg synes, det generelt er fint, at vi har lavet det her fødevarecheckinitiativ.
Det er jo ikke sådan, at det her er lavet med henblik på folketingsmedlemmer.
Det er rigtigt – og det var jo også det, jeg sagde i min besvarelse – at der er eksempler på folk, der har høje lønninger, som får den her check, men det er ikke det generelle billede.
Og det er jo ikke personen, der får den, men så er det vedkommendes ægtefælle, der får den.
Men det generelle billede er ikke, at det er sådan, det fordeler sig.
Kim Edberg Andersen (DD), 2026-02-04:
Tak for det.
Ministeren svarede jo ikke rigtig på spørgsmålet, og det tænker jeg er, fordi ministeren godt ved, at det er træls at svare på som udlændinge- og integrationsminister.
Så jeg regner med, at jeg i hvert fald i en bisætning til svaret på mit næste spørgsmål får et svar på det første spørgsmål.
For i forhold til dem, den er tiltænkt, var der folketingsmedlemmer, som var ude at give en fødevarecheck videre til danske hospitalsklovne, fordi de også i forhold til den måde, man havde sat den her ordning sammen på, var blandt dem, der var modtagere af fødevarchecken.
Så jeg tror, der er rigtig mange danskere derude, der lige nu har rigtig, rigtig svært ved at følge argumentationen om, at det var de mest trængende, der skulle have den.
Altså, man kan mene meget om folketingspolitikere, men at man synes, at vi er trængende, i forhold til at vi skal have en fødevarecheck, synes jeg som nordjyde måske er lige sådan at tage munden for fuld.
Men der kan jeg forstå på regeringen og dem, der har skrevet under på aftalen, at de synes, at folketingspolitikere er så nødlidende, at vi skal have en fødevarecheck.
Så der er jeg nok ikke enig.
Jeg er nok heller ikke enig i forhold til de 660.000, som er det antal, vi også har set, på folk, der har fornuftige indkomster, og som så også får en check.
Men vil ministeren ikke bare vende tilbage til det første spørgsmål og så den her gang også svare på, om det gavner integrationen, at vi nu sender flere penge ud til folk, som ikke har integreret sig?
For integration handler jo f.eks. også om at forsørge sig selv, være en del af samfundet og have et job – alle de her ting – og her er der masser af danskere, der har behov for en fødevarecheck.
Den præmis køber vi ind på.
Den måde, man har valgt at give den på, siger vi så er lidt letkøbt.
Det virker, som om man havde meget travlt, og som om man var klar til måske at have et valg på et tidspunkt på den i stedet for at have mere travlt med at sørge for, at dem, der fik den, fik et ordentligt beløb.
Det er 7 kr. om dagen.
Så det er 3,50 kr., nogle danskere har fået, og nogle af dem er så folketingsmedlemmer, som ministeren åbenbart mener er så nødlidende, at vi skal have den her check.
Vil ministeren ikke bare svare på første spørgsmål: Mener ministeren, det gavner integrationen, når der er nogle mennesker, som bor i ghettoer, der får en fødevarecheck?