runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Når jeg siger, at det er 14.500 kr. for en enlig forsørger med et barn, så er det alt inklusive, og så er det beløbet efter skat.
Det vil sige, at det er inklusive boligstøtte og børnebidrag.
Det er det, man får udbetalt totalt set inklusive børnebidrag, boligstøtte og særlig støtte.
Med alt, hvad man får, lander en enlig forsørger med et barn på 14.500 kr.
Jo, jeg anerkender da fuldt ud, at det har vidtrækkende konsekvenser for familier, når man går ind og piller væsentligt i deres rådighedsbeløb, men det er jo sådan set også meningen, fordi vi gerne vil skubbe dem over i arbejde.
Jeg er bare nødt til at sige, at jeg tror på, at det gør en forskel, hvad man får i offentlig forsørgelse, i forhold til viljen til at tage et job.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-02-23:
Nu kan jeg ikke satsen for den enlige mor med tre børn udenad.
Det kan jeg til gengæld, hvad angår det andet, og jeg kan sige, at de 14.600 kr. er et bruttobeløb.
Det synes jeg bare lige vi skal have med.
De 14.600 kr. er et bruttobeløb.
Der bliver rystet på hovedet.
Jamen så må vi jo give dokumentationen for det, for jeg står med lovteksten foran mig.
Beløbet er på 14.600 kr. eller 14.598 kr. for at være helt præcis, og det er et bruttobeløb.
Personfradraget er så på omkring 45.000 kr. om året, og det vil altså sige, at det jo handler om personer, der skal betale skat af det her.
Nu bor både Laura Lindahl og jeg så i en af landets dyreste kommuner, og så kan vi jo begynde at diskutere med hinanden, hvad en lejlighed koster på Frederiksberg – det kunne for den sags skyld være en etværelses lejlighed – og så kan vi se, hvad der er tilbage af penge bagefter.
Det synes jeg er en afgørende pointe.
Der er så mange mennesker, der tænker, at det heller ikke skal være en menneskeret at bo i København.
Nej, selvfølgelig skal det ikke det, men rigtig mange af de enlige forsørgere har jo en eksægtefælle, og hvad så med den eksægtefælle, og hvad så med den der 7-7-ordning og barnets tilknytning til den ene forælder, hvis de flytter til Lolland?
Det er jo derfor, at der i det her med børnefattigdom er nogle fangarme, der er meget lange – som har en meget lang rækkevidde.
Jeg har selv kendskab til et tilfælde, hvor moderen bliver tvunget til at flytte uden for byen, og så sidder der en far med håret i postkassen, for hun er bopælsforælder, så hun kan bestemme, hvor hun vil bo, og så bliver børnene flyttet langt væk fra ham.
Så vil jeg bare spørge: Vil Liberal Alliance ikke anerkende, at det at gå ind og pille så dramatisk ved folks økonomi selvfølgelig har meget vidtrækkende konsekvenser for de familier, vi taler om?
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Altså, det er jo for at skabe et incitament for endnu flere til at komme med ind i det arbejdsfællesskab, vi har.
Det her handler ikke for mig eller for Liberal Alliance om at ville tryne nogen, at ville holde folk i fattigdom.
Tværtimod handler det jo faktisk om, at vi vil have flere med ind i fællesskabet.
Jeg anerkender fuldstændig, at vi har en forskellig holdning til, hvordan vi tror vi lykkes med det.
Men min holdning er nu engang, at jeg tror på, at hvis man bliver presset på pengene, så er man villig til at tage nogle jobs, som man ikke ville være villig til at tage, hvis man ikke var presset på økonomien.
Det er en holdningssag, og der er vi bare uenige.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-23:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne spørge helt generelt, hvorfor ordføreren synes, det er nødvendigt at lave et kontanthjælpsloft og en 225-timersregel, når vi jo har en god økonomi i Danmark.
Vi har stigende beskæftigelse, og det går rigtig, rigtig godt for langt, langt de fleste.
Hvorfor er det så, at vi skal skabe en situation, hvor der er nogle på bunden af samfundet, der kun får det ringere?
Hvorfor er det nødvendigt?
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Det er jo ikke, fordi jeg ikke tror, at fattigdom har en betydning for børn.
Jeg mener bare ikke, at man er fattig, når man lever på kontanthjælp i Danmark, som forsørger.
Jeg mener sådan set ikke, at man som en mor til tre børn, der får 20.300 kr. udbetalt hver måned, er fattig.
Men fuldstændig ligesom Venstres ordfører sagde det på talerstolen før mig, vil jeg sige: Selvfølgelig betyder økonomi da noget.
Men jeg mener ikke, at man er fattig, når man får 20.300 kr. udbetalt hver måned.
Så mener jeg i øvrigt også, at der er andre ting, der spiller ind, i forbindelse med at se mor og far gå på arbejde, at se mor og far være en del af et fællesskab, hvilket er rigtig godt for børn; det tror jeg vi alle sammen er enige om.
Derfor er det vigtigt.
Torsten Gejl (ALT), 2017-02-23:
Jeg skal forstå ordføreren rigtigt, for det lyder, som om ordføreren synes, at der er mange af de problemer, som børn har i Danmark, der ikke har så meget med økonomi at gøre.
Det er sådan, jeg forstår det, og så må ordføreren rette mig, hvis jeg tager fejl.
Men hvis det er sådan, at mange af de problemer, børn har, som man skal tage alvorligt, ikke kommer af fattigdom, hvorfor i alverden hjælper det så, at deres forældre får et arbejde?
Carl Holst (V), 2017-02-23:
Økonomi spiller også en rolle.
Jeg har forsøgt at brede det lidt ud, til at det drejer sig om noget, der er bredere end det.
Jeg står gerne på mål for kontanthjælpsloftets niveau, da det niveau, som er blandt de højeste i verden, er noget, vi kan være bekendt, i forhold til at hjælpe folk, der midlertidigt kommer uden for arbejdsmarkedet.
Marianne Jelved (RV), 2017-02-23:
Jeg noterede mig, at Venstres ordfører siger, at det ikke bare er økonomiske problemer, og så citerer jeg: Åndelig fattigdom har lige så stor betydning.
Og så slutter ordføreren med til sidst at sige
: Kroner og øre gør det ikke alene.
Men så spiller økonomien altså også en vis rolle.
Det er bare det, vi ikke kan se regeringen anerkende.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Jeg vil starte med at rette ordføreren.
Det var ikke en anklage om, at der var nogle partier herinde, der ikke har sympati for nogle grupper.
Tværtimod ved jeg godt, at fru Laura Lindahl har stor sympati.
Jeg tror, fru Laura Lindahls politik skader mennesker i socialt udsatte positioner og gør problemerne værre, men sympati ved jeg at ordføreren ejer.
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Tak for det klare svar.
Så siger ordføreren også i sin tale: hvis man bare havde sympati med de her børn.
Tror ordføreren ikke, at Liberal Alliance, Det Konservative Folkeparti, Venstre, Dansk Folkeparti har sympati for børn, som vokser op i mistrivsel?
Tror ordføreren helt oprigtigt, at vi er ligeglade med de her børn, eller tror ordføreren, at det handler om, at vi har forskellige politiske ståsteder, og at vi har forskellige tilgange til, hvordan vi tror vi hjælper bedst?
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Som ordføreren udmærket godt ved – nej, det ved jeg ikke om ordføreren udmærket godt ved – men som ordføreren muligvis ved, har Enhedslisten tidligere fremsat vedtagelsestekster, hvori der lige præcis står, at vi ønsker at afskaffe kontanthjælpsreformen med vores stemmer, så snart det overhovedet bliver muligt.
Det er der også andre partier herinde der har lovet.
Det er meget tæt på at være noget, der kunne minde om et flertal efter et valg, men et enkelt parti mangler at afgive det løfte.
Hvis vi er rigtig heldige, kommer den socialdemokratiske ordfører herop lige om lidt, og så afgiver hun det.
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Tak for det.
Også tak for talen og for starten af debatten.
Hvis det er så afgørende for børnefattigdommen, hvorfor har man så ikke skrevet i vedtagelsesteksten, at man vil afskaffe kontanthjælpsloftet?
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Noget af det, vi f.eks. tidligere har foreslået, er, at man tilknytter socialrådgivere til alle daginstitutioner.
Noget andet, vi også gerne ville udvide det med, er en særlig indsats for udsatte og fattige gravide, for vi ved, at nogle af de sociale problemer kan starte rigtig, rigtig tidligt, så hvis man laver en indsats og hjælper tidligt, ja, så kommer man også noget af det til livs.
Så en særlig jordemoderindsats og særlige mødregrupper for udsætte kvinder, som føder, har vi også tidligere fremsat konkrete forslag om.
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Ja, det gør ordføreren så, og det næste spørgsmål er selvfølgelig: Vil Enhedslisten så fremsætte konkrete forslag til beslutning her i Folketingssalen, og hvad kunne det så være?
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Og noget af det, jeg synes man skal gøre, er bl.a. at sørge for at tilknytte socialrådgivere til alle daginstitutioner, sådan at der både er en faglig sparring med pædagogerne, med hensyn til hvordan man er opmærksom på, hvilke børn der kan være udsatte på den ene eller den anden måde, og at man kan få direkte kontakt mellem en socialrådgiver i daginstitutionen og forældrene.
Det er der gode erfaringer med i flere kommuner, så jeg synes, man skal gøre det.
Jeg synes også, man skal udvide ordningen til at være på folkeskolerne, altså sådan at man har en socialrådgiver, ligesom man i gamle dage havde en sundhedsplejerske.
Nu er jeg løbet tør for tid, men hvis ordføreren spørger mig om det igen, har jeg mere at svare.
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Mange tak for det.
Fru Pernille Skipper siger, at nu må regeringen handle og komme i gang med at se på, hvad vi så kan gøre, og det er jeg sådan set enig med fru Pernille Skipper i.
Så jeg vil bare spørge i al fromhed, om Enhedslisten så vil være med til at se på, hvad vi egentlig kan gøre konkret for at afhjælpe børnefattigdom.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Vi har bedt ministeren om at forholde sig til et åbent brev fra 17 sociale organisationer af den 11. januar 2017 til Folketinget og i den forbindelse redegøre for udviklingen i børnefattigdom i Danmark og for, hvad regeringen planlægger aktivt at gøre for at modvirke børnefattigdom og de sociale konsekvenser, der kommer heraf.
Det er som sagt på grund af den henvendelse fra 17 sociale organisationer og det åbne brev til Folketinget, at vi har stillet en forespørgsel her i dag.
For det er en henvendelse, som vi i Enhedslisten mener man skal tage meget alvorligt.
Af henvendelsen fremgår det, at organisationerne udsender, hvad de selv betegner som et nødråb, fordi kontanthjælpsreformen rammer tusindvis af børn og risikerer at føre til livslange konsekvenser for netop de børn.
Blandt de mange organisationer er Børnerådet, Børnesagens Fællesråd, Red Barnet, Børns Vilkår og Dansk Socialrådgiverforening, Danske Handicaporganisationer, Mødrehjælpen og mange, mange andre.
Det er altså nogle organisationer, som er involveret meget aktivt i udsatte børns hverdag i Danmark, og som har sendt det, de selv betegner som et nødråb.
De siger, at hvis ikke Folketinget imødegår udviklingen af børnefattigdom, vil det få konsekvenser langt ind i børnenes voksne liv og dermed også konsekvenser for samfundet.
Det må være en bunden opgave for Folketinget at forhindre det.
Diskussionen her i dag må jo så gå på, hvordan vi svarer på den henvendelse.
Altså hvordan vi løfter opgaven med at forhindre de voldsomme konsekvenser, der vil være af børnefattigdom.
Det håber jeg selvfølgelig ministeren gerne vil og er i stand til.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-02-23:
For vi tror på, at hvis man laver et godt stykke arbejde allerede i starten og med børnene på et tidligt tidspunkt, så er de penge også sparet på den lange bane.
Det, der jo i virkeligheden er kunsten, er at få lavet så godt et stykke arbejde, at vi ikke skal gøre det to gange.
Men det kommer vi altså til, når vi gang på gang underprioriterer områderne og dermed kommer til at løse opgaverne så ringe, at vi ender med at skulle gøre tingene to gange.
Carl Holst (V), 2017-02-23:
I SF's forslag om midlertidigt velfærdsbidrag og en styrket indsats mod skattesnyd, hvor man jo netop prøver at se på, hvad det er for en øget velfærd, man ønsker at gøre sig til talsmand for, fremgår det ikke tydeligt – ikke for mig i hvert fald – at man har afsat de 5,6 mia. kr.
Jeg sidder lidt med en følelse af, at når andre mener, at man kan lave velfærdsforbedringer inden for den eksisterende ramme, og at velfærd ikke altid kan måles på, hvem der kan bruge flest penge, så er det måske problematisk for ordførerens parti, hvorimod man, når man ser på, hvad man selv vil, glemmer den mellemregning.
Det synes jeg er lidt forplumrende for en debat, der bør dreje sig om, hvad det er, vi skal gøre for at lave en ordentlig ældrevelfærd.
Og det er ikke nødvendigvis et spørgsmål om kroner og øre, men et spørgsmål om at tilrettelægge det på den rigtige måde.
Laura Lindahl (LA), 2017-02-23:
Jeg synes naturligvis, at alle mennesker skal have et arbejde.
Det er klart, at når man hører historier om raske mennesker, som gerne vil ind på arbejdsmarkedet, men som har svært ved det, så er det da trist; men det er svært at vide, om et eller andet enkeltstående tilfælde har virket.
I forhold til den her elektriker ved jeg ikke, om han er i job nu.
Men jeg håber da, at han har sænket barren for, hvad hans næste job skal være – altså at han har færre krav til, hvad det skal være, fordi han bare gerne vil ud af de nu lavere ydelser, men for mig at se stadig væk høje ydelser.
Jeg håber, at han sænker barren og siger: Det næste job er ikke mit sidste job, og det er måske ikke mit drømmejob, men det er en vej til en øget indkomst.
Jeg håber da det samme med de mennesker, som har et handicap.
Jeg forstår godt, at det kan være sværere for handicappede mennesker at få et job, fordi de har nogle udfordringer, men jeg synes jo netop, at 225-timersreglen faktisk også er et bud på, hvordan man kan komme tættere på beskæftigelse, hvis ikke man har mulighed for at arbejde på fuld tid – så er det trædestenen ind i varig beskæftigelse.
Carl Holst (V), 2017-02-23:
Jeg kan ikke rigtig finde ud af, hvor spørgeren er henne.
For på den ene side er spørgeren enig i, at det ikke kun handler om kroner og øre, men også om andre ting.
Og på den anden side bliver jeg bebrejdet for at snakke om andre ting end kroner og øre i svaret på dit spørgsmål.
Jeg svarer på det spørgsmål, du kom med, når jeg kommer ned fra talerstolen, men nu har jeg altså kun et spørgsmål, jeg kan svare på.
Det er da ikke uvæsentligt, at vi kan konstatere, at vi i Danmark bruger flere penge end andre lande, vi normalt sammenligner os med, og at de lande, der bruger færre penge end os, har større social mobilitet.
Det bliver vi da nødt til at se på.
Hvis vi ikke har den sociale mobilitet med de mange penge, vi bruger, er der måske noget i vores metoder, vores virkemidler, som ikke er godt nok, og det er det, vi vil have afdækket.
Jeg tror ikke, det kun er et spørgsmål om, at vi skal sætte kontanthjælpsniveauet ned.
Nej, formålet med kontanthjælpsloftet var at skabe en bedre balance, så det bedre kunne betale sig at komme ud i arbejdsfællesskabet i forhold til at være på varig offentlig forsørgelse.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Jeg synes, det bliver mere og mere spændende – det må jeg bare sige.
Det handler ikke om kroner og øre.
Ergo har Venstre valgt at lave en reform, som udelukkende tager sigte på, hvor mange kroner og øre folk får.
Og så har man tænkt sig bagefter at se lidt på noget med civilsamfundet og på noget med dokumenteret effekt.
Lad mig spørge på den her måde: Jeg kan høre på Venstres ordfører – og også ministeren – at regeringen er glad for det der med sociale indsatser med dokumenteret effekt.
Er der nogen som helst dokumenteret effekt af, at det at sætte folk på lavere sociale ydelser øger den sociale mobilitet eller øger chancerne for, at de kommer ud af social udsathed?
Carl Holst (V), 2017-02-23:
Jeg er glad for, at spørgeren synes, at Venstre har en spændende tilgang, og at hun så efter et par sætninger gør opmærksom på, at hun for øvrigt er enig.
Så har vi jo begge partier en spændende tilgang, nemlig at det ikke kun er et spørgsmål om kroner og øre, for hvis det var et spørgsmål om kroner og øre, var mange problemer måske løst, set i lyset af at vi ligger i top med hensyn til udgifter til dagtilbud i forhold til lande, vi normalt sammenligner os med.
Vi ligger i top i niveauet for kontanthjælp i forhold til lande, vi normalt sammenligner os med osv. I forhold til spørgsmålet bilder vi os ind – måske har vi ikke været gode nok til at præcisere det – at vi jo netop prøver at forklare vores tilgang ved i teksten til forslaget til vedtagelse at skrive, at regeringen vil investere i at udvikle virksomme metoder og lovende social praksis; altså vi siger netop, at det ikke er et spørgsmål om kroner og øre, men et spørgsmål om at se på, om der er noget, der virker, og noget, der ikke virker.
Vi siger netop, at det ikke kun er et spørgsmål om forsørgelsesniveauet.
Man skal også se på, at social mobilitet bliver skabt ved, at man går ud af folkeskolen med nogle færdigheder; man går ud af dagtilbuddene med noget kvalitet; altså at det er andet end økonomisk fattigdom, det er også åndelig fattigdom.
Her spiller civilsamfundet jo også en rolle.
Jeg kan se på formanden, og jeg skal stoppe nu.
Jeg håber, at spørgeren vil spørge igen.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Tak for det.
Jeg synes, det er en spændende tilgang, at man fra Venstres side stiller sig op på talerstolen og fortæller, at det hele slet ikke handler om kroner og øre, og så ikke giver et eneste bud på, hvad det så handler om, altså andet end man har nogle kroner og øre, man har tænkt sig at putte i daginstitutionsområdet på et senere tidspunkt, men ikke hvordan.
Det synes jeg virkelig er en spændende tilgang.
Jeg vil egentlig gerne blive i det der med, at det ikke kun handler om kroner og øre – for det er jeg i øvrigt enig i, det handler ikke kun om kroner og øre.
Regeringen leverer ikke noget andet.
Regeringens egen kontanthjælpsreform havde til formål at fjerne mennesker fra kontanthjælp og få dem i arbejde, altså løfte dem ud af det, som I kalder for passiv forsørgelse, og over i arbejde udelukkende ved hjælp af tryk på kroner og øre.
Altså, hvor er alt det, der ikke handler om kroner og øre fra regeringens hånd, henne?
Carl Holst (V), 2017-02-23:
Tak for det.
Tak til forslagsstillerne for, at de har ønsket at have en forespørgselsdebat om børnefattigdom.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi ikke har en fastlåst mening om, at børnefattigdom udelukkende er et spørgsmål om kroner og øre – for åndelig fattigdom er en lige så stor udfordring i et livslangt forløb, i forhold til hvad det er, man bliver stimuleret med.
Det er i det lys, vi skal se teksten i forslaget til vedtagelse fra regeringspartierne og DF om at have fokus på børn i dagtilbud.
Jeg synes også, man skal have den tilgang, at hvis kroner og øre skulle være svaret på alt, også i forhold til at øge den sociale mobilitet, så kan det undre, at den sociale mobilitet i Danmark er væsentlig lavere end i lande, vi normalt sammenligner os med; det gælder også lande, hvor kontanthjælpsniveauet er væsentlig højere end i Danmark.
Jeg er ærgerlig over, at man gør debatten til et spørgsmål om kroner og øre alene, for for mig er det et spørgsmål om: Har den danske socialpolitik indtil nu vist sig at være fremmende for social mobilitet?
Har den vist, at kroner og øre til socialt udsatte er den eneste løsning på udfordringerne?
Nej, Danmark ligger i top.
Derfor glæder det egentlig også mig, at vi bredt blandt satspuljepartierne er blevet enige om at se på, hvad det er, der har effekt i forhold til socialpolitikken.
Tak for ordet.
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Jeg tager det sidste først: Er det børnenes skyld?
Der vil jeg sige, at det aldrig er børnenes skyld.
Børn er pr. definition uskyldige i alt, hvad der måtte ramme dem.
For nu er der et kontanthjælpsloft, og det er det udgangspunkt, der er.
Der kan jo gøres mange ting.
Der synes jeg da at vi skal sætte os sammen og se på, om vi ikke kan finde nogle konstruktive løsninger.
Men jeg synes, vi skal anerkende, at der selvfølgelig godt kan gøre det, og det synes jeg også at vi skal se om vi ikke kan finde en løsning eller nogle løsninger på.
Der findes ikke én løsning på det.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Det er jeg faktisk meget enig med ordføreren i.
Der er stor forskel på, hvordan man håndterer og går til det at have meget få penge.
Jeg har to spørgsmål til det.
Det ene er: Anerkender ordføreren og Dansk Folkeparti, at det er rigtigt nok, at med fattigdom følger ofte sociale problemer?
Det kan lidt være en diskussion om hønen og ægget, de to ting kan supplere hinanden, men anerkender Dansk Folkeparti det, og at det derfor også kan påvirke forældreevnen at være stillet i en dårlig økonomisk situation?
Det var det ene.
Det andet spørgsmål er vel bare: Er det børnenes skyld, at forældrene enten har en god eller dårlig forældreevne?
Og er det rimeligt, at de lider under det?
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Både og, vil jeg sige, for selvfølgelig gør det en forskel, om ens forældre har mange penge, eller om de ikke har rigtig mange penge, men det gør altså også en forskel, hvordan forældre håndterer ikke at have mange penge.
Der er stor forskel på, om man som forældre enten prøver at løfte sig ud af de problemer, der er, eller bare sidder fast i dem og egentlig spreder en negativitet til børnene.
Men selvfølgelig gør økonomien da en forskel.
Pernille Skipper (EL), 2017-02-23:
Hr. Carl Holst sidder her og føler sig udenfor, fordi han ikke hedder Pernille.
Nej, jeg vil faktisk gerne blive lidt i diskussionen om økonomien, for vi diskuterer jo børnefattigdom – og man kan selvfølgelig være sjæleligt fattig, men man kan også være økonomisk fattig.
Anerkender Dansk Folkeparti, at økonomisk fattigdom har negative konsekvenser for børns opvækst?
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Nu vil jeg gerne sige, at det, vi diskuterer i dag, var indkaldt på baggrund af, at forslagsstillerne ville diskutere børnefattigdom, og jeg er børneordfører, og hvis det er, at man rigtig gerne vil diskutere kontanthjælpsreform, må man altså indkalde ordførererne til det, for jeg har ikke den der petitesseviden om, hvor de enkelte ydelser skal være, og hvem der hører til hvor.
Jeg vil gerne sige, at syge mennesker selvfølgelig ikke skal være på kontanthjælp, men så kan der være gråzoner i det, men den må man altså tage med den person, der er ordfører på det område.
I forhold til at skabe børnefattigdom vil jeg sige, at jeg synes, at det er meget farligt at gå ind i den der debat, for jeg tror faktisk, man kan stigmatisere folk på en måde, når man lige pludselig fortæller dem, at de faktisk er fattige, selv om de egentlig ikke opfattede sig som fattige, og det tror jeg faktisk kan være rigtig skidt for dem, og jeg tror, de ville tænke: Nå, er vi fattige, vi er måske nogle dårlige mennesker, eller hvad?
Det synes jeg ikke vi skal ud i.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-02-23:
Så har jeg i virkeligheden bare to spørgsmål.
Betyder det så, at ordføreren anerkender, at det faktisk bidrager til at skabe børnefattigdom?
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Anerkender ordføreren, at mere end 50 pct. af dem, der er på kontanthjælp, er syge og derfor ikke kan arbejde og derfor ikke kan modsvare det incitament, man lægger ind?
De borgerlige plejer altid at svare, at så skal de ikke være på kontanthjælp, men hvad nu hvis det som et konkret eksempel er en person, der er blind, og som bare ikke har kunnet finde sig et arbejde?
Hvorfor skal vedkommende så ikke være på kontanthjælp?
Alle har et ønske om, at det her er en midlertidig ydelse – den blinde, samfundet, arbejdsgiverne til og med.
Det er vel det rigtige sted at være, for vedkommende skal jo ikke på førtidspension, for førtidspension er en varig ydelse, og vedkommende har faktisk lyst til at få et arbejde.
Så hvor er det, den blinde person så skal være henne i Dansk Folkepartis optik?
Pernille Bendixen (DF), 2017-02-23:
Kontanthjælpsloftet er jo ikke lavet for at modvirke børnefattigdom, så det er jo en mærkelig sammenligning at lave.
Kontanthjælpsloftet er lavet, fordi folk, mange folk – ikke alle, det anerkender jeg fuldt ud – bare går på passiv forsørgelse, og det er altså skadeligt for børnene at have forældre, der ikke har noget at stå op til.
Man kan sige, man faktisk godt kan få et lavt selvværd af at gå derhjemme og ikke have nogen tilknytning til arbejdsmarkedet og det fællesskab, der hører til der, og det er altså en vigtig del af at få løst andre sociale problemer.