Karsten Hønge (SF), 2023-04-18:
Der er skattelettelser til dem, som er heldige i forvejen, og nu et mindre tilskud til børnefamilierne, som jo i høj grad mærker inflationen gnave af husholdningen.
Det tidligere børnetilskud skabte i den sidste 3-årige regeringsperiode lidt ekstra tryghed i mange familier på samfundets økonomiske bund.
Hvordan i alverden har Socialdemokratiet, Venstre og Moderaterne fundet frem til, at netop de børnefamilier skal have ringere vilkår, ved at man fjernede det børnetilskud?
SF er med i den her aftale, og det er godt, at vi nu sender inflationshjælp af sted, men familierne har jo brug for den tryghed, som vished om fast børnetilskud giver.
Jamen, lyder indvendingen – og det har vi også hørt i dag –
har en del af de her børn ikke en etnisk minoritetsbaggrund?
Jo, det er rigtigt.
Men jeg mener jo altså, at økonomisk hjælp skal beregnes efter tykkelsen på forældrenes pengepung og ikke farven på børnenes kinder.
Socialdemokratiet, SF, Enhedslisten og Radikale indgik før sommeren 2022 en aftale, som gjorde det midlertidige børnetilskud permanent.
Med den nuværende regering er aftalen skrottet, bl.a. med argumentet om, at man i fremtiden vil udvikle et helt nyt system, som målretter pengene bedre til de familier, som trænger mest.
Jeg synes, det er et lidt underligt argument, for det tidligere børnetilskud var jo præcis beregnet i alle ender og kanter på at lande hos børnefamilier, som netop trængte mest.
Vi har set beregninger, som viser, at inflationshjælpen i enkelte tilfælde ender i familier med ret gode indkomster.
Det er en åbenlys negativ sideeffekt af en proces, som skulle gå stærkt, hvis vi ville have pengene ud at hjælpe i de familier, hvor man virkelig havde brug for det.
Hvis det stod til SF, kunne vi jo bare bruge den tidligere model, som blev brugt ved beregning af børnetilskuddet.
Regeringen fjerner rettigheder og skaber utryghed i udsatte familier.
Den her inflationshjælp er bedre end ingenting, men det er jo langtfra løsningen på længere sigt.
Der er altså bare en verden til forskel på trygheden ved retten til et fast tilskud og på den anden side frygten for, at man også i fremtiden kan få pengene til at slå til.
Enhver, der har øjne i hovedet, kunne jo se her ved juletid sidste år, at køen efter hjælp var den længste i mange år, og flere hjælpeorganisationer, som på hver deres måde gør en kæmpe indsats for at lette bekymringerne hos familierne, meldte om op mod 50 pct. flere ansøgere.
Vi kan bare konstatere, at fattigdommen fortsat rammer stenhårdt, og titusinder af børn har blå mærker efter mødet med den iskolde sociale virkelighed.
Og nu er det jo snart sommer, hvor de samme familier får ondt i maven ved tanken om, hvordan børnene skal få en ferie, hvor de ikke falder fuldstændig igennem i forhold til deres skolekammerater.
»Fattigdom trækker spor ind i voksenlivet« er den meget sigende titel på en undersøgelse fra AE-rådet.
Og det er præcis det, som sker.
Børn fra fattigdom risikerer dårligere uddannelse, længere perioder som arbejdsløse, større sandsynlighed for at blive førtidspensionister og lavere lønindkomster som voksne.
Jo flere år børn lever i fattigdom, des dårligere klarer de sig i skolen.
Fattigdom er en tatovering, som er svær at vaske af senere i livet.
For det sætter sig fast, når man starter livet bagud på point.
Og jeg synes egentlig mest, at regeringspartierne ligner de her figurer af tre aber, hvor en holder sig for øjnene, en holder sig for ørerne, og en holder sig for munden.
Men børnene i Danmark fortjener bedre.