Christian Juhl (EL), 2017-03-31:
I arbejdsmiljøloven fra den 1. maj 1978 står der, at arbejdsgiveren skal sørge for, at arbejdsforholdene er sikkerhedsmæssigt og sundhedsmæssigt fuldt forsvarlige.
Det tror jeg godt at vi kan konstatere – altså alle os, der er lidt op i årene – endnu ikke har været tilfældet i Danmark.
Vi har stort set i en ubrudt række af år haft omkring 60.000 ulykker og erhvervssygdomme hvert eneste år.
Derfor er det på sin plads, at lovgiver også prøver at finde ud af, hvordan vi kommer ud af den her situation og hjælper arbejdsgiveren.
Målene i 2020-planen, som blev vedtaget i 2011 og bekræftet af forligspartierne i 2015, var, at der skulle ske en reduktion af alvorlige ulykker med en fjerdedel, en reduktion af den psykiske overbelastning med en femtedel og en reduktion af de muskel- og skeletbelastende arbejdsmiljøforhold på en femtedel.
De er alle sammen steget, og ministeren kan ikke bruge nogle gamle tal til at fortælle, at der er sket en reduktion af alvorlige ulykker.
Det er der fra 2011 til 2014, men det er jo efterhånden nærmest historisk.
Men det vil jeg vende tilbage til.
Antallet af arbejdere, som er ramt af væsentlige psykiske belastninger, er steget med mere end 83.000 mennesker.
Hvorfor nævner jeg det tal i stedet for at sige 17 pct.?
Det er, fordi man, når man vil afdramatisere noget, selvfølgelig nøjes med procenttallet.
Men det er altså steget med 83.000 mennesker.
Der er hver eneste dag 450.000 danskere, som lever og arbejder under et dårligt psykisk arbejdsmiljø.
Det er ministerens egne specialister.
Antallet af arbejdere, hvis arbejde medfører væsentlige muskel- og skeletbelastninger, er steget med 77.000 mennesker, og der er hver dag næsten 300.000, som går smerteplagede på job.
Antallet af ulykker bredt set er samlet steget fra 2012, hvor der var 41.711, til at der i 2016 var 42.043.
Det er især i byggeriet, at antallet af ulykker vokser, nemlig med 13 pct. om året, og det må formodes, at også alvorlige ulykker med mere end 30 dages sygdom, som er måltallet i 2020-planen, vil have samme stigende tendens.
De samfundsmæssige omkostninger er meget, meget store, når vi har ulykker og erhvervssygdomme.
Der er lægebesøg, behandlinger og genoptræning og pension, og det koster.
Det koster et tocifret milliardbeløb – blev det regnet ud til for 10 år siden.
Hertil kommer virksomhedernes enorme produktionstab, når de må undvære ansatte.
Men det er de arbejdende, der betaler den højeste pris i form af sygdom, men, afsavn, smerter, behandlingsforløb og mistede job.
Ultimativt ryger man på sygedagpenge, ender i ressourceforløb, får førtidspension eller dør.
Forklaringen på stigningen er enkel: Der er sparet på Arbejdstilsynet og på forebyggelsen i virksomhederne.
Arbejdstilsynet har mistet 80 mio. kr. årligt, mens der ligger 1,248 mia. kr. i Forebyggelsesfonden og samler støv.
De skal bruges aktivt på et ordentligt arbejdsmiljø.
I går sagde ministeren, at man ikke behøver at have en ph.d. i arbejdsmiljø for at se, at den er gal med arbejdsmiljøet.
Det har han fuldstændig ret i.
Man behøver heller ikke have en ph.d. i arbejdsmiljø for at komme i gang med at styrke den forebyggende indsats.
En tur ud på virksomhederne og i de lokale fagforeninger og forbund ville give klare råd til enhver rådvild minister.
Det kan jeg bestemt anbefale ministeren, og det er garanteret mere brugbart end at lave en syltekrukke, som det risikerer at blive, når man laver et specialistudvalg.
Der skal handling til nu, og hvis der bliver nedsat et udvalg, må det under ingen omstændigheder forhale konkret aktivitet.
Vi ved, hvad der skal til, og det ved ministeren også.
Han er gang på gang blevet belært om det, og jeg gider ikke at sige: Hvad sagde jeg i 2011, hvad sagde jeg i 2015?
Det er ganske meningsløst.
I dag har SF og Enhedslisten fremsat et forslag om det psykiske arbejdsmiljø - det blev nævnt i morges –
og det forslag til vedtagelse, som vi lægger op til, peger på en række konkrete tiltag til forebyggelse.
Alt i alt er klokken fem minutter i tolv, hvis 2020-målene skal nås.
Passivitet betyder, at der hver eneste dag, inklusive lørdag og søndag, er mindst fem mennesker, der dør på grund af et dårligt arbejdsmiljø, mindst 54 mennesker, der rammes af arbejdsbetingede lidelser, mindst 115 mennesker, der rammes af en arbejdsulykke – det er hver dag året rundt, også i weekenden.
Det er de konkrete menneskelige lidelser, der nu hviler på ministerens skuldre, hvis der ikke handles.
Så vil jeg gerne på vegne af hr. Karsten Hønge, SF, og undertegnede have lov til at læse: Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen at øge indsatsen for at nå 2020-planens mål.
Folketinget finder det særdeles bekymrende, at problemerne med det psykiske arbejdsmiljø og overbelastninger af muskel og skelet vokser betydeligt.
Regeringen pålægges inden Folketingets åbning i oktober at fremlægge en konkret plan indeholdende: - Lovgivningen og indsatsen for bedre psykisk arbejdsmiljø skal styrkes.
- Virksomhedernes forebyggende indsats skal øges gennem systematisk indsats, bedre uddannelse og større indflydelse til arbejdsmiljørepræsentanter.
Arbejdstilsynet skal styrkes via en opnormering på mindst 140 personer, uddannelse og inddragelse af de ansatte i planlægning af indsatsen.
- Virksomhedernes adgang til rådgivning om arbejdsmiljø skal styrkes.