Magnus Heunicke (S), 2021-06-01:
Tak for det, formand, og tak til Dansk Folkeparti for med den her forespørgsel at sætte fokus på, hvordan vi kan styrke muligheden for transplantationer af organer og stamceller.
Der er fortsat et behov for at have fokus på, hvordan vi sikrer tilstrækkelig mange donorer, der kan muliggøre livsvigtige transplantationer, og når vi taler om organdonationer, vil jeg fokusere på nyrerne.
Det er nyrerne, vi har det største behov for at sikre organdonorer til.
Forespørgslen her handler jo om levende donorer, og det betyder bl.a., at en donation kan indebære en risiko for donoren, og der kan være både fysiske og psykiske helbredsimplikationer.
I en dansk sammenhæng har vi ikke konstateret dødsfald i forbindelse med donation af en nyre, men hvis man kigger på de internationale tal, viser statistikken, at der forekommer cirka tre dødsfald ved 10.000 donationer.
Derfor giver det god mening, at størstedelen af donationerne kommer fra afdøde mennesker.
Der har i 2020 været 124 nyredonationer fra afdøde donorer, og det er flere end nogen sinde før.
Donorraten, det vil sige antallet af donorer i forhold til befolkningstallet, var i 2020 faktisk også steget, og den blev faktisk i 2020 i Danmark højere end det, de har i Sverige og i Norge.
Men samtidig har der desværre også været færre donationer fra levende donorer.
Tallene viser, at der samlet set var 278 nyredonationer i 2020 mod 249 i 2014, hvor den nationale handlingsplan blev udarbejdet, men der er altså årlige udsving, og ventelisterne til en nyre er stadig alt for lange.
Som det ser ud i dag, er det ikke muligt at dække behovet for nyretransplantationer med organer fra afdøde donorer.
Donation fra levende donorer er derfor et vigtigt fokusområde, og indsatsen for at øge antallet af levende donorer er også blevet styrket i de senere år, og i 2019 blev det f.eks. muligt at donere anonymt.
Det har – det hører med – desværre endnu ikke ført til donationer, men der er tre personer, der aktuelt er i et udredningsforløb om dette.
I 2019 blev der også indført et særligt skandinavisk nyreudvekslingsprogram, der benytter såkaldte byttekæder, og det betyder, at nyreudveksling fra levende donorer kan ske mellem to eller flere donor- og modtagerpar, og programmet har bidraget med otte donationer til danske patienter i 2019 og 2020.
Samtidig er der en række indsatser for at øge potentialet for donationer fra afdøde.
Aktuelt er Sundhedsstyrelsen og de faglige miljøer f.eks. ved at udarbejde en rapport med faglige retningslinjer efter cirkulatorisk død – det, der også kaldes hjertedød – og Sundhedsstyrelsen vurderer, at det, hvis det bliver indført, vil kunne få stor betydning for donorraten.
Endelig vil jeg også nævne, at der løbende iværksættes målrettede informationsindsatser.
Forespørgslen i dag handler netop om information, og hvordan vi sikrer, at flere borgere bliver informeret om muligheden for at være levende donor, og om der i den forbindelse er et behov for nye initiativer og eventuelt en handlingsplan.
Når vi ser på organdonationer, bliver patienter og pårørende på alle transplantationscentre oplyst om muligheden for at blive transplanteret med en nyre fra en levende donor, og patientforeningerne oplyser også om muligheden for levende nyredonation.
Men spørgsmålet er selvfølgelig, om der bliver informeret tilstrækkeligt, og om der her er behov for en ekstra indsats, og det vil vi altså få et klarere svar på, når Sundhedsstyrelsen har færdiggjort den afdækning, de nu er ved at gennemføre sammen med transplantationscentrene.
Afdækningen skal bl.a. gøre os klogere på forskelle i ventetider, baggrunden for forskellene og et eventuelt behov for nye initiativer, og fokus er nyredonation, men Sundhedsstyrelsen vil supplerende vurdere, om der også er behov for initiativer i forhold til andre elementer.
Jeg vil afslutningsvis også sætte et par ord på stamceller og knoglemarv.
Hvert år får mere end 150 danskere konstateret en sygdom, som kræver, at de får en stamcelletransplantation for at overleve.
Det kan også her være meget svært at finde en passende stamcelledonor, da donorens og patientens vævstyper skal være fuldstændig identiske, og derfor er det vigtigt, at så mange som muligt tilmelder sig stamcelleregisteret og er klar til at donere, hvis der viser sig et match.
I dag er udtagningen af stamceller sædvanligvis et relativt lille indgreb sammenholdt med tidligere, fordi vi har en teknologi, der er væsentligt ændret og væsentligt forbedret.
Det er dog Styrelsen for Patientsikkerheds umiddelbare skøn, at mange ikke ved, hvor relativt enkelt det er med den nuværende teknologi at donere stamceller, og at der kan være potentiale for at rekruttere væsentlig flere donorer.
Styrelsen oplyser samtidig, at der i øjeblikket arbejdes intenst på en national webbaseret løsning i forsøget på at nå bredere ud i rekrutteringen af stamcelledonorer, samt at de danske stamcelleregistre sammen med bloddonorerne i Danmark i efteråret 2021 har planlagt et nationalt reklamefremstød for at gøre opmærksom på muligheden for at tilmelde sig som stamcelledonor, og www.sundhed.dk vil også reklamere for tilmeldingen som stamcelledonor på websitet.
Jeg kan ikke på nuværende tidspunkt sige, om det er tilstrækkeligt.