Mikkel Bjørn (DF), 2024-05-28:
Tak for det.
Danmark har siden Edinburghaftalen haft et retsforbehold, som betyder, at vi står uden for dele af EU's samarbejde på området for retlige og indre anliggender.
Det omfatter også politikker vedrørende asyl og migration, som normalt ellers ville være omfattet af et overstatsligt samarbejde.
Og havde vi ikke et retsforbehold, som regeringen ikke ønsker at vi skal have, så kunne EU, som de også har tilkendegivet at ville, tvinge Danmark til at modtage tusindvis af migranter og efterfølgende pålægge os store bøder, hvis ikke vi gør det.
Regeringen søger nu Folketingets samtykke til at tilslutte sig dele af de nye asyl- og migrationsforordninger på et mellemstatsligt grundlag.
Og dybest set handler det her forslag om at genbekræfte Dublinforordningen, en ordning, som bestemmer, hvilket land der skal behandle en asylansøgers sag, og så efterfølgende om Eurodac, som handler om fingeraftryk.
I Dansk Folkeparti vil vi opfordre til, at man nøje overvejer konsekvenserne af det her lovforslag.
Selv om vi formelt ikke overdrager suverænitet, kan en tilslutning også på mellemstatsligt grundlag stadig begrænse vores handlefrihed på asyl- og migrationsområdet.
Vi skal sikre, at enhver beslutning træffes med fuld forståelse for de potentielle implikationer for Danmarks suverænitet og evne til at føre en selvstændig politik på disse kritiske områder.
Og for at skulle stemme for det her lovforslag skal vi igen afgive suverænitet og dermed også konsolidere, at magten flytter ud af Danmarks hænder frem for selv at kunne bestemme og opretholde vores lands suverænitet, og hvem vi ønsker skal komme hertil.
Argumentet er, at i så fald vil vi ikke kunne sende asylansøgere retur til det land, som i første omgang er ansvarlig for behandlingen af asylansøgerens sag – et argument, der i høj grad er udtryk for regeringens skyklapper og kassetænkning.
Man forholder sig nemlig ikke til det scenarie, hvor Danmark ikke fortsat er medlem af Dublin og Schengen.
For der er jo også den mulighed, at vi slet ikke skal forholde os til, hvem der skal behandle en asylansøgers sag; at vi selv bestemmer, hvem der kommer ind over vores grænser; at vi selv kan sige ja og selv kan sige nej.
Helt grundlæggende ønsker Dansk Folkeparti ikke at opretholde Dublinforordningen og Schengens bestemmelser, da vi ønsker at kunne afvise asylansøgere ved vores ydre grænse, bl.a. gennem permanent grænsekontrol og en afvisning med den begrundelse, at asylansøgeren allerede befinder sig i et sikkert land, eksempelvis Tyskland.
I en lang periode har det desuden været sådan, at vi modtog flere asylansøgere på Dublinforordningen, end vi har haft mulighed for at sende ud.
Danmark skal opretholde og bevise sin egen suverænitet ved selv at bestemme, at vi selvfølgelig ønsker permanent grænsekontrol.
Og vi skal selv kunne bestemme, hvordan den skal se ud og effektueres, efter præcis samme praksis som privat, hvor vi hver især suverænt bestemmer, hvordan vi ønsker at passe på vores hjem derhjemme, og hvem der får lov at komme som gæster.
Vi ønsker ikke at gå tiggergang hos ejerforeningen for at få en midlertidig tilladelse til at låse vores hoveddør.
Det har man set i eksempelvis Ungarn.
Og ligesom dem, der alligevel måtte slippe ind eller allerede er her, bør sendes til et tredjeland, hvor de skal være frem for at opholde sig her i Danmark.
Vi vil gerne være en del af Eurodac-aftalen, men ikke, hvis det er en forudsætning, at vi samtidig skal underlægge os Schengen og Dublinforordningen.
Så er prisen for høj, og så må vi sige nej tak til det her forslag om at føje EU's ønsker.
Så umiddelbart siger vi nej tak til det her EU-forslag og arbejder i stedet for mere Danmark.
Tak for ordet.