Klaus Markussen (V), 2017-05-11:
Tak, og tak til Enhedslisten for at rejse den her forespørgselsdebat.
Forespørgerne vil gerne vide, hvilke menneskelige og samfundsmæssige konsekvenser en højere pensionsalder giver.
Jeg er egentlig glad for, at vi igen får mulighed for at drøfte pensionsalderen.
Det giver mig nemlig en mulighed for at kaste nogle reelle fakta ind i debatten, som jeg synes har en tendens til at blive glemt.
Men jeg vil tillade mig starte et andet sted.
I sidste uge kunne man i Berlingske læse en analyse udgivet af Dansk Industri.
Her var konklusionen ikke til at tage fejl af.
De sidste 10 års reformer har gjort Danmark 130 mia. kr. rigere og øget beskæftigelsen med 155.000 personer.
Det er et helt afgørende skridt, vi har taget med reformerne, som – om ikke andet – burde inspirere os.
Det er vigtigt, at vi fastholder og at vi sikrer det økonomiske opsving, som vi befinder os i.
Men hvorfor taler vi så overhovedet om at hæve pensionsalderen før tid?
Det skyldes ganske enkelt, at danskerne lever længere, end hvad der var forudset i velfærdsaftalen i 2006, sådan som det også er blevet fremhævet af andre.
Det er da en nyhed, vi skal glæde os over.
Med velfærdsaftalen aftalte vi nemlig bl.a. med Socialdemokratiet at hæve pensionsalderen, så den følger levetiden, men nu hvor levetiden er steget hurtigere end forventet, er aldersgrænsen for, hvornår man kan gå på pension, kommet bagud.
Det giver store problemer på den lange bane.
Derfor synes jeg egentlig, at det er usolidarisk ikke at gøre noget.
Hvis vi blot sidder på vores hænder og ikke tør tage ansvaret på os, vil det blive dyrt for vores børns generation.
Så efter min mening er det ansvarligt at kaste blikket på pensionsalderen.
Debatten i dag handler om menneskelige og samfundsmæssige konsekvenser af en højere pensionsalder.
Sandheden er, at der i dag er over en million danskere, der modtager folkepension.
Vi bruger 130 mia. kr. på folkepension hvert år.
Det betyder, at færre skal forsørge flere, og det giver altså et problem på sigt.
Som det ser ud nu, kan den nuværende generation se frem til 18 år på pension, mens de kommende generationer kun kan se frem til 15 år.
Det mener jeg faktisk ikke er rimeligt.
Når jeg følger debatten om pensionsalderen, er den røde tråd blandt mange i venstrefløjen, at Venstre vil tvinge de nedslidte til at hænge i mellem næb og kløer, men lad mig en gang for alle slå fast, at vi på absolut intet tidspunkt i debatten har opfordret til eller foreslået nedslidte personer, hvor kroppen siger stop, at blive på arbejdsmarkedet længere, end de kan.
Venstre har tværtimod sikret gode muligheder for vores nedslidte borgere.
Med tilbagetrækningsreformen i 2011 sikrede vi sammen med Dansk Folkeparti, Radikale Venstre og De Konservative et mere fleksibelt pensionssystem med gode tilbagetrækningsmuligheder i form af seniorførtidspension og fleksjobordninger på ned til 2 timer om ugen, som virkelig kommer seniorerne på arbejdsmarkedet til gode.
Jeg bliver lige et øjeblik ved seniorførtidspensionen, for det er en rigtig god ordning.
En analyse fra Finansministeriet viser nemlig, at ni ud af ti, der søger om at få seniorførtidspension, får den, og det giver mig et helt andet billede end det, som mange på venstrefløjen tegner.
Derfor er det også vigtigt, at vi får udbredt kendskabet til ordningen hos kommunerne.
Sidste år gjorde den forhenværende beskæftigelsesminister kommunerne opmærksom på førtidspensionen, hvilket forhåbentlig kan bidrage til, at flere stifter bekendtskab med den i fremtiden.
Så lad os ikke sparke ordningen til hjørne, men i stedet for sørge for, at flere får glæde af den.
Tilbage til pensionsalderen.
En justering i pensionsalderen kan være med til at sikre mere og bedre velfærd også i fremtiden, en velfærd, som vi alle sammen nyder godt af, og man kan spørge sig selv, om ikke de røde partier kunne have en interesse i en god fremtidig velfærd.
Nu, hvor vi ved, at reformer gør Danmark rigere, undrer jeg mig over, at partierne på venstrefløjen ikke påtager sig ansvaret for at fremtidssikre Danmark ved at hæve pensionsalderen en smule – for dem, der kan, vel at mærke.
Vi ser lige nu, at markant flere faglærte seniorer bliver i arbejdstøjet, fordi de selv ønsker det.
Jeg har f.eks. læst artikler om Arriva, som har stor glæde af eksempelvis tre 80-årige buschauffører.
I dag bevarer 67.000 danskere tilknytning til arbejdsmarkedet gennem minifleksordninger.
Det fortæller mig, at de her seniorer egentlig rigtig gerne vil blive på arbejdsmarkedet i det omfang, de kan, og netop derfor er det rigtig fornuftigt, at vi har en række ordninger, som understøtter, at det er attraktivt for seniorer at blive længere på arbejdsmarkedet.
Til Enhedslisten og til SF vil jeg sige, at det får større samfundsmæssige konsekvenser, hvis vi ikke justerer pensionsalderen, end hvis vi gør det.
Konsekvensen af, at færre skal forsørge flere, gør, at vi går en årrække i møde, hvor der er meget store offentlige underskud.
En række økonomer peger desuden på, at den unge generation bliver den første generation i 200 år, som kan se frem til en lavere levestandard end deres forældres.
Efter min mening er det ikke en udvikling, vi kan være bekendt.
Jeg synes, at vi bør lytte til det flertal af økonomer, der understreger, at en hævet pensionsalder sikrer balance imellem generationerne.
Det synes jeg er politisk ansvarligt, og jeg synes også, at vi i fællesskab skal blive enige om at overlevere det bedst mulige samfund til de generationer, som følger efter os.