Jacob Jensen (V), 2018-12-19:
Jeg vil bare gentage, at jeg ikke er overrasket over, at Radikale igen i dag kæmper for radikal politik.
Jeg har tværtimod rost jer for at gøre det, også for, at I tilsyneladende lykkes med det.
Men Venstre arbejder for Venstres politik, og det kan man også se, hvis man lægger mærke til finansloven.
Tag det finanslovsudspil, der kom fra regeringen i slutningen af august, læg det ved siden af den finanslovsaftale, som er kommet ud.
Det er en fælles aftale med Dansk Folkeparti.
Der er selvfølgelig indrømmelser til Dansk Folkeparti, som er med til at bære det her igennem, men der er store stræk, som ligger fra det udspil, som regeringen kom med.
Det er bl.a. takket være Venstre, men også takket være Konservative og Liberal Alliance, som jo er en del af den samlede trekløverregering, men støttet af Dansk Folkeparti.
Det er sådan, vi arbejder i blå blok.
Vi kæmper for hver vores sager, men når vi har en fælles aftale, står vi også på mål for hele aftalen.
Tak for det.
Det sejler jo i rød blok.
Hvis ikke man kan tage andet ned fra dagens debat om næste års finanslov, må det jo være konklusionen.
Rød blok består traditionelt af fem partier, Socialdemokratiet, SF, Enhedslisten, Radikale og Alternativet.
Tre af de partier i rød blok stiller med deres egne statsministerkandidater, for man kan ikke samles om én.
Enhedslisten stiller som bekendt med fru Pernille Skipper.
Men mon ikke Enhedslisten alligevel vil ende med at støtte en S-regering?
De vil dog kræve, som hr. Rune Lund var inde på, betydelige indrømmelser i forhold til både den økonomiske politik og udlændingepolitikken.
Så meget for hr. Henrik Sass Larsens ønske om at føre en borgerlig økonomisk politik, og så meget for fru Mette Frederiksens ønske om at føre en stram udlændingepolitik med de borgerlige.
Alternativet stiller med hr. Uffe Elbæk som statsministerkandidat, og her må man sige, at det er alt på ét bræt.
For som finansordfører hr. Christian Poll bekræftede igen i dag, kommer man ikke til på noget tidspunkt at lægge stemmer til fru Mette Frederiksen som statsminister.
Man vil stille sig frit og forhandle fra sag til sag og holder ikke hånden under nogen regering.
Ja, det kan blive helt svenske tilstande.
De Radikale peger på fru Mette Frederiksen, men kun som forhandlingsleder.
Og hr. Andreas Steenberg bekræfter også i dag, at det ikke betyder, at man nødvendigvis peger på fru Mette Frederiksen som statsminister, for som hr. Andreas Steenberg meget præcist sagde, skal De Radikale have kraftige indrømmelser på udlændingepolitikken, hvis det skal ske.
Ellers kan fru Mette Frederiksen godt kigge langt efter De Radikales mandater.
Hr. Andreas Steenberg sagde ikke hvilke indrømmelser, da det kommer an på en forhandling.
Det er jo helt fair, men indrømmelser på udlændingeområdet var et must for De Radikale, for som hr. Andreas Steenberg sagde: Ellers gør vi ikke fru Mette Frederiksen til statsminister.
Det kan jo selvfølgelig være det, der er grunden til, at vi nu i dag under forhandlingerne har hørt fra Socialdemokraterne, at de begynder at bakke på deres retorisk stramme udlændingepolitik.
Socialdemokraterne vil stemme gult, altså hverken for eller imod, det forslag, som Radikale, SF og Enhedslisten stiller, om at skrotte integrationsydelsen og i stedet hæve ydelsen til flygtninge.
I morgen stemmer Socialdemokraterne så også gult til den grundlovsceremoni, som nye statsborgere skal deltage i, altså endnu en udlændingestramning, som man fra Socialdemokratiets side ikke vil forholde sig til.
Som bekendt kom det frem under debatten, hvor man i dag siger, at man vil stemme gult.
Det er jo så til trods for, at S' udlændingeordfører, hr. Mattias Tesfaye, tidligere har sagt, at forslaget var spot on.
Nu bakker man så på den strammerkurs.
Socialdemokratiet siger ét i ord, men gør noget stik andet i handling ved de afstemninger her i Tinget, når tingene bliver konkrete og besværlige.
Så allerede inden man er kommet ind i det sorte tårn denne gang, har De Radikale tilsyneladende fået held med at få indrømmelser fra Socialdemokraterne, der nu går i retning af en slappere udlændingepolitik.
Det er godt gået af De Radikale.
Tillykke med det.
Hvad SF angår, har man vel stadig en hed drøm om at gentage succesen fra tidligere og igen indgå i en regering.
Det var så i øvrigt en regering, der sænkede selskabsskatten, sænkede topskatten og øgede uligheden markant blandt danskerne.
SF efterspørger nu hos Socialdemokraterne noget så grundlæggende som en sammenhængende økonomisk plan, som SF ikke kan se at S har leveret.
Det er da i sig selv tankevækkende.
Og så siger SF i øvrigt også i dagens Berlingske Tidende, at hvis ikke fru Mette Frederiksen fjerner kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og integrationsydelsen, kan hun ifølge SF's politiske ordfører, hr. Karsten Hønge, »rende og hoppe«.
Så ikke ét parti i rød blok siger, at de utvetydigt vil støtte fru Mette Frederiksen.
Ja, der er tværtimod partier, der siger, at de ikke vil.
Over for det står blå lejr, som nu igen har leveret en samlet finanslovsaftale oven på en stribe andre aftaler igennem året.
Det er en blå lejr, der naturligvis er fire forskellige partier og derfor ikke er enige om alting.
Men vi arbejder fint sammen med respekt for hinandens synspunkter, og vi er enige om, at Danmark efter næste valg fortsat skal have en V-ledet regering med statsminister Lars Løkke Rasmussen i spidsen og med en politik, hvor vi prioriterer kernevelfærden og samtidig skaber stadig bedre forhold for at kunne etablere arbejdspladser og dermed indtjening til den fælles velfærd i Danmark.
Jeg synes, debatten i dag har givet mange gode svar, både på det politiske indhold og i særdeleshed på formen i de politiske blokke.
Jeg ser derfor i den grad frem til det nye år med store aftaler om bl.a. sundhed og infrastruktur og meget andet.
Ikke mindst ser jeg også frem til et folketingsvalg.
Jeg er så klar.
Regeringen er så klar.
Venstre er så klar.
God jul og, ikke mindst, godt nytår.