Mikkel Bjørn (DF), 2025-01-28:
Tak for det.
Forslagssstillerne bag B 50 ønsker at styrke indsatsen mod diskrimination i nattelivet.
Diskrimination er jo allerede i dag forbudt.
Intentionerne om mindre diskrimination lyder selvfølgelig noble, men det konkrete forslag her er også løsrevet fra den virkelighed, natklubberne hver weekend står i.
Vi kan ikke ignorere, at mange natklubber rapporterer om sammenhæng mellem visse ikkevestlige grupper og problemer som vold, chikane og overgreb i nattelivet.
Når nogle unge mænd afvises ved døren, handler det ofte bredt om mønstergenkendelse.
Dørmænd vurderer situationen ud fra erfaringer og intuition, hvor adfærd og omstændigheder spiller en afgørende rolle.
Det kan være, at en gæst allerede i døren fremstår tydeligt påvirket af alkohol eller stoffer, virker truende eller aggressiv eller måske er meget højlydt.
Derudover kan beklædning og generel fremtoning også spille en rolle.
Hvis en gæst eksempelvis har påklædning, der forbindes med en bestemt subkultur, som tidligere har været kilde til konflikter i nattelivet, så kan det give anledning til bekymring.
Endelig kan tidligere episoder med specifikke gæster også indgå i vurderingen.
Hvis en person er kendt for tidligere at have opført sig uacceptabelt, kan dørmændene vælge at afvise vedkommende for at beskytte stemningen på stedet.
Disse eksempler viser, at dørmænds arbejde ofte bygger på en kompleks afvejning af flere faktorer og ikke kan reduceres til enkelte årsager.
Forslagsstillerne ønsker at straffe natklubber, der forsøger at beskytte deres gæster og personale, men i stedet for at kriminalisere dømmekraften hos dørmænd og natklubejere, burde vi tage fat på de enkelte årsager til problemerne.
De vælger deres gæster med omhu, fordi det er afgørende for at opretholde en sikker og behagelig atmosfære.
Når dørmænd tager beslutning om adgang, sker det ud fra den virkelighed, de oplever i nattelivet – ikke ud fra et ønske om at diskriminere.
Det her beslutningsforslag ser bort fra, at de største problemer i nattelivet ofte er knyttet til grupper af unge mænd fra visse ikkevestlige miljøer, som desværre alt for ofte er involveret i vold, chikane og grænseoverskridende adfærd.
Det er de erfaringer, der skaber grundlaget for natklubbernes adgangspolitik, og at tvinge natklubberne til at ignorere deres egne erfaringer tror vi ikke vil skabe større lighed, men i stedet større utryghed.
Dansk Folkeparti mener, at den bedste måde at tackle udfordringer i nattelivet på er ved at tage fat om roden af problemerne.
Det betyder, at vi skal sætte en stopper for den massive islamiske indvandring, der skaber de sociale og kulturelle konflikter, ligesom vi skal udvise de udlændinge, der ikke kan indordne sig i overensstemmelse med dansk lovgivning.
Det er den tilgang, der på sigt kan reducere behovet for, at dørmænd og natklubejere må lave vurderinger ved døren baseret på erfaringer.
Forslagsstillerne vil også stramme reglerne og hæve kompensationsniveauet for påstået diskrimination.
Men hvad bliver konsekvensen af det?
Det bliver, at natklubejere straffes for at forsøge at skabe tryghed for deres gæster.
At vi ignorerer den utryghed, mange unge – særlig kvinder – allerede føler i nattelivet er kortsigtet og forfejlet.
Hvis dørmændene bliver bange for at tage beslutninger, fordi en afvisning kan føre til sanktioner, så risikerer vi, at problematiske gæster lettere slipper ind, og det kan føre til vold, uro og utryghed for de andre gæster.
I Dansk Folkeparti tror vi, at løsningerne ligger i at tage fat der, hvor problemerne starter: med et stop for islamisk indvandring og konsekvent håndhævelse af danske regler og værdier.
Det er vejen frem, ikke en regulering af dem, der prøver at gøre nattelivet trygt.
Tak for ordet