runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-05-16:
I havde sikkert glædet jer til at lytte til hr. Preben Bang Henriksen, men I må altså nøjes med mig, og jeg skal forsøge at gøre det så godt som overhovedet muligt.
Det er ikke overraskende, at vi selvfølgelig bakker op om det, regeringens minister netop har fortalt fra talerstolen, og derfor ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Når det er sagt, har jeg faktisk den holdning, at der er en lille gruppe mennesker her, der har en tilværelse, som beror på en identitet, der betyder rigtig meget.
Det synes jeg som samfund godt vi kan strække os langt for at anerkende.
Jeg synes, at det er vigtigt, at de juridiske baner og rammer, der indrammer det liv, skal være så fleksible som muligt.
Det er mit liberale udgangspunkt, og det er også Venstres liberale udgangspunkt.
Det er det jo, fordi vi som parti er af den opfattelse, at den personlige frihed er fuldstændig afgørende.
Alle mennesker har ret til at leve et liv i frihed og gå deres egne veje, vælge deres livsspor, og vi mener ikke, at den ret skal ændres af køn, identitet eller for den sags skyld seksuel orientering.
I Danmark er der omkring 800.000 børnefamilier, og vi har ifølge Danmarks Statistik 37 forskellige måder at være familie på.
Det synes jeg faktisk godt at vi kan være lidt stolte af.
Jeg ved godt, at det ikke er noget, man sådan kan sætte på ramme og tabel, men det synes jeg egentlig godt at vi sådan en lidt sen aften, hvor der faktisk også har været serveret småkager og sunde kiks ude bagved, kan være lidt stolte af her i Folketinget.
Det er også derfor, at mit parti og jeg selv har sympati for beslutningsforslaget, og jeg mener, at det er en meget relevant problemstilling.
Problemstillingen bliver ikke mindre relevant, fordi den målgruppe, den omhandler, ikke er så stor.
Når vi så ikke kan støtte forslaget, beror det på, at vi endnu ikke er nået dertil, hvor vi er klar til at ændre børneloven.
Børneloven, som den er skrevet i dag – og jeg er langtfra ekspert – foreskriver, at det er det biologiske køn, der er udslagsgivende for, hvornår man fastsætter moderskab og faderskab.
Det er der blevet redegjort for her.
Jeg nævner det blot, fordi man jo kan mene, at det er et lidt konservativt og forældet udgangspunkt, men man kan også mene, at det nu engang er det udgangspunkt, der danner rammen for den lovgivning, vi stadig væk har, og indtil vi vælger at ændre den lovgivning, og det er regeringen ikke klar til endnu, må vi så også stå fast på, at det er de præmisser, vi opererer inden for.
Jeg håber, at min gennemgang her har givet anledning til, at de ordførere, der har fremsat forslaget, betragter den aktuelle afvisning som en af de mere bløde slags og med en god del sympati for tankerne bag forslaget.
Tak for ordet.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Jeg hører det, som om der måske er en mangfoldighed af holdninger i regeringen til det her spørgsmål, og som om der kunne være en åbenhed for at diskutere det videre.
Jeg hørte i hvert fald ministeren anderledes afvisende, end jeg hører Venstres ordfører.
Det kan være, det er forkert hørt.
Så må ordføreren korrigere mig.
Men det er i hvert fald svært for mig at forstå ud fra ordførerens første del af talen, som jo ligesom var sådan en gennemgang af det liberale menneskesyn, hvorfor det giver anledning til at afvise det forslag, der ligger her.
Jeg synes jo egentlig, det er en meget enkel ting, at en mand, der anerkendes juridisk som mand, optræder som mand, af alle andre genkendes som mand, også kan anerkendes i lovens forstand som far.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2017-05-16:
Jeg vil sige tak til fru Stine Brix for at nævne de pæne ting i forhold til den liberale gennemgang af menneskesynet.
Jeg er nu ikke sikker på, at det er den mest optimale gennemgang, det er efterhånden ved at være sent.
Altså, lovgivningen varetager jo også andre hensyn end hensynet til køn.
Børneloven har jo sit overvejende fokus i at sikre barnets ret til to retslige forældre og uddeler rettigheder og pligter.
Ministeren redegjorde dygtigere for det, end jeg er i stand til.
Omvendt er det ingen hemmelighed, at jeg personligt er en lille smule mere liberalt sindet, end flertallet måske er.
Men det ændrer ikke på, at Venstre som parti selvfølgelig bakker op om den regeringsbeslutning, der ligger på det her område – om end vi sådan set er åbne for, når tiden og sagen modnes, at vi diskuterer det igen.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Men det må vi jo så udforske.
Enten er ordføreren et mindretal i Venstre, eller også er Venstre et mindretal i regeringen.
Det er sådan et eller andet sted deromkring, jeg kan komme frem til.
Men for mig at se varetager det her beslutningsforslag jo netop også hensynet til barnets tarv.
For vi har et helt konkret problem med, at loven i dag betyder, at der er børn, der ikke får to juridiske forældre – på grund af loven.
Thyra Frank (LA), 2017-05-16:
Det er til enhver tid kommunens ansvar at prioritere, og det er en del af det, der også betyder noget.
Så når spørgeren spørger ind til, at der er nogle, der ikke kan give det samme, som der bliver givet andre steder, vil jeg sige, at alting handler om prioritering.
Og den her regering prioriterer ældreområdet, hvad vi har vist både ved finansloven i 2016 og i 2017.
Jeg mener altså, at den enkelte kommune er bedst til at tilrettelægge de arbejdstider, der måtte være – det er dem, der er tættest på borgerne.
Og det er derfor, jeg mener, at vi ikke skal ind og røre ved det kommunale selvstyre.
Jeg synes, det er glimrende, som det er.
Trine Torp (SF), 2017-05-16:
Uanset hvilken regering, der har stået for den ene eller anden lov, kan man jo altid blive klogere.
Man kan jo altid få øje på andre huller i lovgivningen, som man ikke har været opmærksom på.
Jeg mangler sådan set også stadig væk lidt et svar fra ministeren på noget.
I en sag om et barn, der er undfanget ved en donor, som man i forvejen ikke kender, skal der jo ikke afgøres noget biologisk faderskab.
I forvejen er det en anonym donor, som barnet er et produkt af, så at sige.
Hvad er det, der skulle være barnets tarv, i forhold til at den mand, der så er, ikke kan blive far?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-05-16:
Tak for det.
Få hjemmehjælpere giver tryghed, ikke bare fordi man får bedre kendskab til det enkelte menneske, men også fordi hjælperen får bedre kendskab til rutinerne, behovene og ønskerne.
I forslaget her lægges der op til, at der – i gåseøjne – kun skal komme 12 hjemmehjælpere på 3 måneder.
Det synes jeg sådan set stadig væk er mange.
Jeg ville da nødig have 12 mennesker til at hjælpe mig hjemme i mit eget hjem.
Det er virkelig positivt, at SF sætter fokus på problemstillingen, og jeg håber, at vi i fremtiden vil se en udvikling i retning af færre forskellige hjælpere til den samme borger.
Men jeg mener ikke, at vi skal diktere det her fra Christiansborg.
Jeg ønsker at respektere det kommunale selvstyre.
Det mener jeg nu, og det mente jeg sådan set også, sidste gang SF fremsatte forslag, som ville sætte det kommunale selvstyre ud af kraft.
Jeg føler lidt, at jeg tit hører meldinger fra SF, som går imod det kommunale selvstyre, og jeg tænker på, om SF i virkeligheden gerne så det ophævet.
Hvis det er tilfældet, vil I så ikke melde ud, hvordan det så skulle fungere, og hvor meget vi skal blande os fra Christiansborg, og måske også komme med en klar melding om, om I i virkeligheden ønsker frit valg eller ej?
For jeg føler også ofte, at der kommer en voldsomt stor modstand mod private virksomheder, og det er jo lidt svært at have frit valg, hvis ikke der er noget at vælge imellem.
I bemærkningerne til forslaget står der – jeg citerer
: »Konsekvensen vil ofte være, at borgerne skifter til private leverandører, der tilbyder fast hjælp, eller allerværst måske helt undlader at få besøg af hjemmeplejen, fordi de ikke føler, de kan få indflydelse på hjælpens omfang og tilrettelæggelse.
Det virker, som om det vil være en enorm stor ulykke for SF, hvis de ældre vælger en privat leverandør.
Sådan er det ligesom beskrevet, på trods af at 70 pct. af de ældre sådan set er ret glade for en privat leverandør.
En anden ting ved den her formulering er, at den jo understreger, at de private åbenbart opleves som mere stabile.
For hvorfor skulle man ellers vælge en privat leverandør?
Det fremgår da også af en undersøgelse fra december 2015 fra Sundheds- og Ældreministeriet, at tilfredsheden med antallet af medarbejdere hos kommunale leverandører er på 68 pct., mens den er på hele 80,2 pct. for private leverandører.
En høj grad af tilfredshed må være en overordnet politisk målsætning.
Det er der heldigvis mange kommuner der leverer i dag, så opgaven må være at sprede den viden og kunnen fra de dygtige kommuner til de mindre dygtige.
Og så kan vi nøjes med at måle på det her overordnede mål og ikke måle og diktere ned i mindste detalje.
Vi skal give frihed til, at dygtige medarbejdere og dygtig ledelse kan bruge deres kompetencer og deres tid til at gøre et godt og meningsfuldt arbejde i stedet for at spilde deres tid på at sætte ligegyldige krydser og i stedet for at skulle stresse rundt uden at have mulighed for at løse opgaven på tilfredsstillende vis.
Liberal Alliance støtter ikke forslaget, og – denne gang er det rigtigt – jeg skal hilse fra Konservative og sige, at de heller ikke støtter forslaget.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Nu hører vi jo den samme tale igen, en glødende tale for det kommunale selvstyre, og jeg synes bare, at det er noget mærkelig noget, for fru May-Britt Kattrup ved jo udmærket godt, at Liberal Alliance er ligeglade med det kommunale selvstyre, når det handler om frit valg.
Der er flere, der har ytret ønske fra kommunernes side om, at man selv må bestemme, hvordan man tilrettelægger det frie valg, at man selv må bestemme, om man vil bruge private aktører.
Men der vil Liberal Alliance bestemme, hvordan kommunerne skal tilrettelægge deres ældrepleje.
Så kan vi nu ikke bare få en erkendelse fra Liberal Alliances ordfører om, at den der sang om det kommunale selvstyre er stærkt selektiv, når det kommer til stykket.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-05-16:
Faktisk er det jo ikke rigtigt, må jeg sige til fru Stine Brix, fordi det, der er rigtigt, er, at vi rigtig gerne ser, at alle borgere har så meget frit valg som overhovedet muligt, og stod det til os, havde de et rigtigt frit valg.
Som vi har diskuteret før i den her sal, er de modeller, de har nu, jo egentlig ikke rigtigt frit valg, for vi har bare sagt, at som minimumkrav skal kommunerne have en privat leverandør og så sig selv.
Så det giver to valgmuligheder som minimum, og det er, fordi vi respekterer det kommunale selvstyre.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Fru May-Britt Kattrup må jo bestemme sig.
Mener fru May-Britt Kattrup, at kommunerne skal tilrettelægge ældreplejen, eller mener fru May-Britt Kattrup ikke det?
Hvis fru May-Britt Kattrup bliver ved med at fastholde, at hun vil bestemme, at kommunerne skal bruge private leverandører i ældreplejen, mener hun jo ikke, at det er kommunerne, der selv må tilrettelægge ældreplejen.
Så er det bare på nogle områder, at fru May-Britt Kattrup vil bestemme, hvordan kommunerne skal tilrettelægge ældreplejen, mens hun ikke vil på det her område.
Det er jo ikke en sammenhængende argumentation, som fru May-Britt Kattrup kommer med fra Folketingets talerstol i den her sag.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-05-16:
Som sagt, hvis jeg skulle diktere kommunerne, skulle de ikke kun have en privat leverandør, så skulle de have mange private leverandører, så vi havde oplevet et rigtigt frit valg, men da jeg og Liberal Alliance respekterer det kommunale selvstyre, har vi nøjes med at lave en enkelt begrænsning, der siger, at vi vil have en enkelt privat leverandør.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Tak for det.
Jeg synes, det er en meget relevant problemstilling, som SF adresserer med det beslutningsforslag, vi diskuterer her i dag.
For den praktiske hjælp kan jo også fungere som en mulighed for at se til borgeren, mens man f.eks. gør rent eller hjælper med at lave mad.
Det er en mulighed for at se, om der f.eks. er nye tegn på forværring af en sygdom, som man skal agere på.
Det kan man i meget ringere grad, hvis man ikke kender en borger, end hvis man gør.
Så både for trygheden for den ældre, men sådan set også for at give en god pleje, så giver det rigtig god mening at sikre, at det så vidt muligt er nogle af de samme hjemmeplejere, der kommer.
Vi ved, at der er kommuner i dag, der gør, hvad de kan, for at minimere antallet af medarbejdere, der kommer hos de ældre, men vi ved også, at det nogle gange er svært at få det til at hænge sammen.
Det kan være økonomi, der er en forklaring på, at man så ikke får gjort det arbejde i kommunen.
Der er også en problemstilling om, at mange ansatte i hjemmeplejen er på deltid, selv om de faktisk ofte ønsker at komme på fuld tid.
Så derfor synes vi bestemt, at det er relevant at se på, hvad man kunne gøre for, at det i højere grad er faste teams, som kommer fra den kommunale hjemmepleje.
Der er flere af mine ordførerkolleger heroppe, der siger, at det er i strid med det kommunale selvstyre.
Altså, man kan jo undre sig lidt over, at da vi for et par uger siden kom med et forslag, som handlede om, at det skulle være op til kommunerne selv at bestemme, hvorvidt der skulle være frit valg i hjemmeplejen, ja, så syntes de samme partier, at det kunne man overhovedet ikke pille ved.
Man kunne sige, at det jo også ville være at lægge det ud til det kommunale selvstyre, hvis det blev et valg, man selv kunne træffe, altså om man ville bruge private aktører.
Men i den sammenhæng var det altså slet ikke på tale, at man skulle styrke det kommunale selvstyre, som det så hedder i dag.
Jeg synes, at der er en usammenhængende argumentation på det her område.
For virkeligheden er måske, at det er et udtryk for, at vi som politiske partier synes, at der er forskellige ting, som det er vigtigt at sikre på det her område.
Og jeg må sige, at jeg synes det er ret vigtigt, at vi tager nogle initiativer, som gør, at der ikke er rigtig mange forskellige medarbejdere, som vader ind og ud ad døren.
Om det er lige præcis den model, SF har foreslået, synes jeg godt man kan diskutere.
Man kunne jo også definere, at det skulle være et tema, som kommunerne beskrev i deres kvalitetsstandarder,
uden at man sagde, at det skulle være præcis på den her måde.
Men, altså, det her med, at man sådan slår sig så højt og helligt op på, at nu vil man bare beskytte det kommunale selvstyre,
synes jeg altså er lidt hult, når man i andre sammenhænge slet ikke, hvad skal man sige, taler for det.
Så til SF vil jeg sige: Tak for at rejse debatten.
Vi er meget interesseret i at gå videre med det, også i form af eventuelle andre modeller end dem, der ligger her.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-16:
Det var en interessant version af kommunalt selvstyre, vil jeg sige.
Men jeg vil alligevel bare forholde mig til planlægningsdelen.
Rigtig mange private virksomheder har valgt kun at tage sig af praktiske opgaver, altså sådan noget som rengøring hver uge eller rengøring hver fjortende dag eller rengøring hver tredje uge, afhængigt af hvad det er, kommunerne har af standarder på det område.
50 pct. af de praktiske opgaver løses faktisk af private firmaer i dag, mens kun 10 pct. af plejeopgaverne bliver løst af de private firmaer.
Er fru May-Britt Kattrup enig med mig i, at det er væsentligt lettere at planlægge en rationel og kontinuerlig hjælp til ældre, hvis man udelukkende skal tage sig af den praktiske hjælp og altså ikke har de der plejeopgaver, som hele tiden kan forstyrre i forhold til planlægningen?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-05-16:
Jeg tror ikke helt, jeg forstod spørgsmålet.
Kommunen udbyder jo nogle opgaver, og de opgaver, der udbydes, kan de virksomheder, som føler, at de kan løse opgaverne, byde ind på.
Så er det kommunens opgave at vurdere de virksomheder, der byder ind, og så vælge den, de mener kan løse opgaven bedst muligt.
Jeg er ikke sikker på, jeg svarede på spørgsmålet.
Jeg forstod det altså ikke helt.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-16:
Jeg prøver igen.
Hvis private virksomheder primært tager sig af praktiske opgaver og primært vælger plejeopgaverne fra, som er sværere at planlægge, fordi man hele tiden skal forholde sig til, at der skal ske noget nyt – nogen ringer og skal på toilettet, nogen har brug for noget hjælp her og nu, og der er rigtig mange akutte opgaver – er ordføreren så ikke enig med mig i, at det er forholdsvis lettere at blive populær som privat firma, fordi man kan planlægge på en måde, så man altid kan overholde sine aftaler, når man kun har opgaver, som er lette at planlægge i dagligdagen?
May-Britt Kattrup (LA), 2017-05-16:
Det er muligt, at det er nemmere at gøre.
Men de virksomheder, som byder ind på det, byder jo ind på de opgaver, som de mener de kan løse tilfredsstillende.
Hvis de mener, de ikke kan løse plejeopgaverne tilfredsstillende, jamen så byder virksomhederne ikke ind på dem.
Så du vil jo altid have de bedste virksomheder til at udføre opgaverne.
Og kommunen byder jo altid selv ind.
Hver gang der er et udbud, skal kommunen selv byde ind, og hvis kommunen kan løse det bedre end den private virksomhed, ja, så skal kommunen have opgaven.
Men hvis det ikke er tilfældet, får den private opgaven.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-16:
Som flere ordførere har sagt, er det her jo et forslag, der italesætter noget, som er vigtigt, nemlig hvor mange det er, man som ældre kommer i kontakt med igennem ældreplejen i sin hverdag.
Vi mener sådan set helt grundlæggende, at der er behov for et opgør med den der meget standardiserede tilgang, ja, man kan kalde det industrisamfundslogik, som hersker i ældresektoren, hvor vi behandler folk lidt på samlebånd.
Det burde vi holde op med.
Vi støtter ikke forslaget, som det ligger her, fordi vi finder, at det er at blande sig i det, som så er blevet et mantra heroppefra, det kommunale selvstyre.
Vi mener, at det er derude i kommunerne, man skal gøre det.
Det, vi kunne tage alvorligt herindefra, er at skabe nogle ordentlige rammer, så der er et reelt kommunalt selvstyre, og så kommunerne kunne vælge at gøre noget ved den her udfordring, hvis det er det, der giver mening for den enkelte ældre.
Det er nok der, opgaven er vigtigst, som vi ser det fra Alternativets side.
Det er egentlig at sætte nogle ordentlige rammer op, også økonomisk, så kommunerne reelt har mulighed for at finde på løsninger.
Jane Heitmann (V), 2017-05-16:
Nu ved jeg jo ikke helt, hvad det er for en oplevelse, som SF's ordfører har af det kommunale Danmark.
Min oplevelse er faktisk med det kendskab, som jeg har til det kommunale Danmark, at man derude er meget opmærksom på, hvad det er for en pleje, hvad det er for en omsorg, man tilbyder den enkelte borger.
Det er faktisk min oplevelse, at man med kvalitetsstandarder f.eks. gør sig mange overvejelser, i forhold til hvordan man kan sikre den bedst mulige pleje.
Jeg synes, at den interesse, der har været omkring hele værdighedsmilliarden, jo er et meget godt eksempel på, at kommunerne i allerhøjeste grad kerer sig om de ældre borgere.
Thyra Frank (LA), 2017-05-16:
Det er helt klart, at det er rigtig vigtigt, at den enkelte borger møder så få hjælpere som muligt.
Der skal selvfølgelig tages hensyn til det.
Men vi ved også, at der er nogle borgere, som i dag kommer tidligere hjem fra hospitalet, end man gjorde i gamle dage, med store, komplekse plejebehov, og det betyder bl.a., hvis det f.eks. er en borger, der skal vendes, og hvis man vender vedkommende hver tredje time og er to om at vende, at der allerede dér er rigtig mange inde omkring borgeren.
Men det er klart, at det er en meget vigtig ting, at der selvfølgelig er færrest mulige ansatte, der kommer ind i en borgers hjem.
Det vil jeg i allerhøjeste grad give spørgeren ret i.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Ministeren sluttede af med at sige, at det er at gå for vidt at sætte et konkret mål i lovgivningen om, hvor mange ansatte der skal komme i den enkelte borgers hjem.
Jeg er for så vidt enig i, at det ville være for detailregulerende, som ministeren også siger.
Men jeg læser egentlig ikke forslaget fra SF på den måde.
Sådan som jeg læser det – det kan SF jo få lejlighed til at præcisere senere – så handler det om at forpligte kommunerne til, at de skal tage stilling til, hvordan man minimerer antallet af ansatte, der kommer i den enkelte borgers hjem.
Man går ikke ind og siger, præcis hvordan det skal gøres, men man tager stilling til det og sikrer på den måde kvaliteten.
Så hvis ministeren forholder sig til den udlægning af forslaget, hvad tænker ministeren så om det?
Thyra Frank (LA), 2017-05-16:
Jeg synes, det er meget vigtigt, at kommunen selvfølgelig tager hensyn til det, men ministeriet har i forbindelse med det her beslutningsforslag været i kontakt med KL, og de siger, at man i kommunerne har fokus på det her problem med, at der kommer for mange hos den enkelte borger.
Så det er simpelt hen et område, som kommunerne har fokus på.
Stine Brix (EL), 2017-05-16:
Vil det sige, at ministeren ikke mener, at der er mere at komme efter?
Altså, er det ministerens opfattelse, at det går godt nok, som det er i dag?
For det et bestemt ikke det indtryk, jeg får, når jeg hører fra ældre borgere om, hvor mange der kommer ind ad døren hos dem.
Så kan det godt kan være, at KL oppe i toppen siger, at det har man fokus på, men virkeligheden ude i de enkeltes hjem er jo tit en helt anden.
Så kunne ministeren forestille sig at indgå i en lidt mere forpligtende dialog med KL om, hvordan man kommer videre på det her område?
Thyra Frank (LA), 2017-05-16:
Jeg mener stadig væk, at det er kommunen, der er bedst til at tilrettelægge arbejdstiden.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2017-05-16:
Fra Socialdemokratiets side har vi stor sympati for intentionerne i beslutningsforslaget, som vi behandler her i dag.
Lad mig fra starten slå fast, at vi deler forslagsstillernes intention om at sikre bedre kvalitet og tryghed i ældreplejen, og her er et element af at sikre den her tryghed og kvalitet også, hvor mange forskellige medarbejdere man har i sit hjem, når man har brug for hjælp og pleje.
Men trods fælles intentioner og sympati for forslaget kan vi fra Socialdemokratiets side ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Socialdemokratiet ønsker en fingrene væk-reform af den offentlige sektor.
Her skal der være mindre detailstyring fra Christiansborgs side, og i stedet skal vi styre ud fra resultater og ud fra få, men klare kvalitetsmål, og her kunne det at sikre sine ældre borgere faste hjælpere jo oplagt være et af flere meningsfulde mål for kvaliteten.
Men som vi læser beslutningsforslaget her, er det ikke den metode eller den tilgang, der lægges op til.
Her er det ikke mindre, men mere indblanding og detailstyring fra Christiansborgs side, og det tror vi at man løser bedre lokalt.
Selv om vi kan og skal lære af hinanden på tværs af kommuner og mellem offentlige og private leverandører, kan man ikke sige, at der er en bestemt model, som passer til alle.
Det må være op til den enkelte kommune og den enkelte hjemmehjælpsgruppe at tilrettelægge hjemmeplejen, så det giver den bedste kvalitet for de ældre, som de jo skal drage omsorg for hver eneste dag.
Til slut vil jeg sige, at jeg har været i dialog med Radikale Venstre, og at jeg har lovet at hilse fra dem i dag og sige, at de også er imod det her beslutningsforslag med begrundelsen mindre detailstyring fra Christiansborgs side.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-16:
Det er bare kort for lige at slå fast, at Christiansborg så til gengæld har ansvaret for serviceloven – trods alt – som jo definerer ældrepleje.
Og jeg kunne måske benytte lejligheden til at bakke det op, som fru Stine Brix sagde for et øjeblik siden, nemlig at det her forslag jo ikke handler om at pålægge nogen noget.
Det handler om at prøve at få en definition af, hvordan vi egentlig skaber muligheden for at få et fast team af hjælpere.
Hvordan sikrer vi, at borgere i højere grad kan regne med, at det er de samme personer, der kommer i hjemmet, fordi vi erfaringsmæssigt ved, at det oplever de ældre som en del af kvaliteten?
Så når vi taler om værdig ældrepleje, kunne det så ikke alligevel godt være et udmærket signal fra Christiansborg, at det vil vi gerne understøtte, og at vi gerne vil få undersøgt, hvad der skal til, for at det kan lade sig gøre i alle kommuner?