Rasmus Stoklund (S), 2022-12-13:
Med beslutningsforslaget ønsker Nye Borgerlige, at Folketinget iværksætter en advokatvurdering på baggrund af Minkkommissionens beretning.
Forløbet omkring håndteringen af aflivningen af mink er grundigt belyst, og minksagen har haft konsekvenser for både ministre og embedsmænd.
I forbindelse med debatten om beslutningsforslaget synes jeg, det er værd at minde om baggrunden for, at minkene blev aflivet, nemlig risikovurderingen fra Statens Serum Institut.
Her lød konklusionen: En fortsat minkavl under en igangværende covid-19-epidemi indebærer en betydelig risiko for folkesundheden, herunder for mulighederne for at forebygge covid-19 med vacciner.
Situationen var altså dybt alvorlig, og som professor i klinisk mikrobiologi Hans Jørn Kolmos sagde i Debatten DR 2, var der mange nordjyder, som blev smittet i lokalsamfundet med den her minkvariant.
Den fandt ind på plejehjemmene, der var dødsfald, og der var mange flere, som blev alvorligt syge.
Det var alvor.
Citat slut.
Flere end 4.000 danskere blev smittet med coronavarianter fra mink.
Da det så værst ud i Nordjylland, var omtrent 60 pct. af alle positive coronasvar minkrelaterede.
Samtidig var dansk erhvervsliv truet på eksporten, briterne stoppede al dansk indrejse, og Kina satte import fra Danish Crown på hold, og derfor skulle det gå stærkt.
Men havde regeringen vidst, at der manglede lovgivning i zone 3, var det selvfølgelig blevet sagt straks.
Det var samtidig regeringen selv, der blev opmærksom på fejlen, og som straks gik i gang med at rette op på den.
Det er dog en ret lille andel af de mange millioner mink, som blev aflivet, der blev aflivet uden lovhjemmel.
De fleste mink blev aflivet lovligt i de såkaldte smittezoner, altså zone 1 og 2.
Det var nogle relativt få tusinde mink i zone 3, som blev krævet aflivet, inden problemet med hjemmel stod klart.
Myndighederne deltog i øvrigt heller ikke i nogen aflivninger, hvor der manglede hjemmel.
Efter at fejlen omkring den manglende hjemmel blev opdaget, rettet og beklaget, blev granskningskommissionen nedsat.
Kommissionen afhørte herefter politikere såvel som embedsmænd, gennemgik store mængder materiale og afleverede sin ni bind lange beretning i sommer.
I beretningen kommer kommissionen med en markant kritik af den proces, der gik forud for regeringens beslutning om at aflive alle mink i Danmark.
Men i forhold til statsministeren afviser kommissionen, at hun var vidende om, at det, hun sagde på pressemødet den 4. november 2020, var vildledende.
Statsministeren har derfor ikke haft forsæt til at bryde loven.
Kommissionen bekræfter i sin beretning dermed grundlæggende det, regeringen og statsministeren hele tiden har sagt, altså at statsministeren ikke vidste, at der manglede hjemmel til beslutningen.
Kommissionen bekræfter også, at det, statsministeren har oplyst til Folketinget om sagen, er korrekt.
Hun har overholdt sin sandhedspligt.
Kommissionens beretning giver heller intet grundlag for at tale om grov uagtsomhed.
I almindelighed kan ministre ikke forventes at kende til kompliceret speciallovgivning.
De må med rette kunne forvente, at de advares af embedsværket, hvis der er noget under opsejling, der er i karambolage med loven.
Myndighederne havde i øvrigt arbejdet med aflivningen af mink siden juni 2020, og især i måneden op til pressemødet den 4. november 2020 havde man i Fødevareministeriet arbejdet med forskellige scenarier for håndteringen af mink.
På den baggrund kan statsministeren naturligt have haft en forventning om, at myndighederne havde haft den nødvendige tid.
Ikke desto mindre var der tale om en fejl – en fejl, som var alvorlig og kritisabel, og som er blevet beklaget mange gange, og som har haft en række konsekvenser:
konsekvenser for den daværende ansvarlige minister, som tidligt forlod sin post, konsekvenser, da et flertal inklusive Socialdemokratiet på baggrund af beretningen besluttede, at statsministeren og den forhenværende fødevareminister skulle have næser for deres håndtering af sagen.
Sagen blev dermed lukket med en parlamentarisk kritik før sommerferien, som Socialdemokratiet også stemte for, og regeringen lagde herefter op til en række fremadrettede initiativer, så vi undgår, at noget lignende kan ske i fremtiden.
I forhold til en vurdering af kommissionens rapport er det et helt centralt spørgsmål, hvad ministre ved, og hvad de har fået at vide af deres embedsværk.
De tre rigsretssager, der hidtil har ført til dom i Danmark, har netop ført til dom, fordi den anklagede minister har ageret groft uagtsomt eller handlet med forsæt.
Minkkommissionens beretning efterlader en konklusion, som hverken efterlader indtryk af grov uagtsomhed eller forsæt.
Det bringer mig afslutningsvis til en mere overordnet betragtning, nemlig at det ikke er og efter vores mening ikke bør være vanen, at Folketinget inddrager advokatbistand til at håndtere kommissionsrapporter.
Der kan være særlige tilfælde, hvor ekstern bistand bliver nødvendig, fordi der er tegn på, at der er blevet begået lovovertrædelser, men det er der ikke i denne sag, og det er fuldstændig i tråd med ministeransvarlighedslovens ånd, at Folketinget selv håndterer og placerer et politisk ansvar på baggrund af en kommissionsrapport.
På den baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget.