Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2017-05-31:
Mange tak.
Selv om det er mange timer siden, at statsministeren var på talerstolen, vil jeg også gerne sige tak til statsministeren for de indledende bemærkninger.
Og fra Inuit Ataqatigiits side kvitterer vi også for et overvejende konstruktivt samarbejde både med statsministeren, men også med regeringen.
Statsministeren nævnte i sin tale, at de vigtigste beslutninger tages i Grønland.
Men det er også vigtigt at huske på, at vi her i Tinget træffer en lang række vigtige beslutninger på vegne af Grønland.
De seneste par år har vi set, at rigsfælleskabsdebatten her i salen er blevet en længere debat.
Det tyder på en stigende interesse og et stigende engagement her i Folketinget, og det vil jeg rigtig gerne takke partierne her i Folketinget for.
Det betyder utrolig meget for os i Grønland, at vi oplever, at Folketinget ikke kun er optaget af rene danske sager, men også er optaget af fælles sager.
For det er en fælles sag, når vi føler et ansvar for at styrke politiet, Kriminalforsorgen og retsvæsenet i Grønland.
Det er en fælles sag, når vi ønsker en styrket inddragelse af grønlændere i forsvarets opgaver i Grønland.
Det er en fælles sag, når vi sikrer en styrket indsats for de allermest udsatte grønlændere i Danmark.
Som folketingsmedlem fra Grønland plejer jeg at sige, at vi har mere end 32 ordførerskaber.
Vi har dels et ansvar som finansordførere på vegne af vores parti, og vi har dels et ansvar som gruppeformand for vores egen lille gruppe, som består af os.
Og siden sidste år har vi deltaget i finanslovsforhandlingerne.
Det var allerallerførste gang, vi var med.
Det var et skridt i den rigtig retning, hvor vi gør op med nogle af de uvaner, som der tidligere har været, og hvor de nordatlantiske folketingsmedlemmer oplever en negativ forskelsbehandling.
I grundloven står der meget klart, at vi alle på trods af den valgkreds, som vi repræsenterer, er folketingsmedlemmer på lige fod.
Det afspejles desværre ikke altid i den daglige praksis her i Folketinget.
De grønlandske folketingsmedlemmer bliver holdt uden for døren i nogle af de forligsforhandlinger, hvor der er direkte og klare grønlandske interesser på spil.
Vi er nødt til at læse os til, hvad forligspartnerne inden for f.eks. forsvarsområdet er nået frem til, også når det drejer sig om Grønland.
Denne udelukkelse af grønlandske folketingsmedlemmer lever ikke op til ånden i selvstyreloven eller i grundloven for den sags skyld.
Det er simpelt hen umoderne, uhensigtsmæssigt og på kant med demokratiet.
Det er diskriminerende, når vi betragtes som B-medlemmer af Folketinget, når der netop i grundloven står, at vi alle sammen er medlemmer på lige fod.
Som person og som parti er vi optaget af at være konstruktive.
Møder vi en lukket dør – til en forligsforhandling eller til en satspuljeforhandling eller andre steder – finder vi en anden vej rundt om det.
Vi kunne blot stille os på bagbenene fra vores partis side.
Vi kunne også godt tale om, hvor arrogant man kan se regeringen er.
Tro mig, det kan man godt fristes til, og det ved vi også godt der er grønlandske politikere som fristes til at gøre.
Men jeg synes, det er for let.
Jeg synes ikke, at det gavner Grønland, at vi giver op, eller når vi bare lader tingene stå til.
Grundlæggende ligger det ikke til os hos Inuit Ataqatigiit eller for den sags skyld til et land, som gerne vil være selvstændigt, at stille sig på bagbenene.
Det er vigtig at være konstruktiv.
Der blev sikret et rekordhøjt beløb til en fornyet indsats over for socialt udsatte grønlændere i Danmark.
Så fra Inuit Ataqatigiits side kan vi opleve ikke at blive inviteret med til forhandlingsbordet, men så må vi tale med dem, som sidder med ved bordet.
Regeringen kunne fristes til at sige, at fint, så er der jo styr på det.
Men nej, jeg synes, det er for let at frasige sig et ansvar fra regeringens side.
Når statsministeren på den ene side ønsker at bevare rigsfællesskabet, men på den anden side ikke er villig til at udvikle rigsfællesskabet, så er der noget, der i mine øjne ikke hænger sammen.
Rigsfællesskabet er ikke i stilstand, men er noget, som vi i fællesskab skal udvikle sammen.
Helt centralt i rigsfællesskabet er Folketinget som et af de tre parlamenter, vi har.
I det forgangne år har vi også opnået en lang række konkrete resultater.
Der er blevet afsat 46,4 mio. kr., som jeg nævnte tidligere, til socialt udsatte grønlændere i Danmark og til børn og unge i Grønland.
Der er blevet afsat midler til ICC's internationale arbejde for oprindelige folk.
Der er blevet sikret midler til mobilitet til grønlandske studerende i Arktis via støtten til U-Arctic.
I morgen drøfter vi Inuit Ataqatigiits forslag til justitsområdet.
Her ser vi, at der er et massivt behov for at sikre et styrket justitsvæsen.
Og i løbet af august kommer Inuit Ataqatigiit med et forsvarspolitisk udspil, som bygger videre på den viden, som er opnået i Arktisanalysen, som regeringen kom med sidste sommer.
For Inuit Ataqatigiit er det vigtigt, at vi får input fra befolkningen, og derfor har vi afholdt en lang række dialogmøder i Grønland, det, vi kalder politikmik, som er en sammenføjning af politik og kaffemik.
De sidste 2 år har jeg rejst rigtig meget i Grønland, og jeg har oplevet en rigtig stor interesse og en stor spørgelyst bl.a. om forsvarsområdet, men også om de ting, vi foretager os her i Folketinget.
I år har fokus for os været rigtig meget på justitsvæsenet og på forsvarsområdet.
Det er glædeligt for os, at der er taget initiativ til en dialog om netop disse to emner i Inatsisartut.
Det er også vigtigt, når vi drøfter nogle ting her, som skal implementeres mere end 3.000 km væk, at Inatsisartut også har en holdning til, hvordan tingene skal se ud fremadrettet.
I det kommende år vil vores fokus være på udenrigspolitik og på erhvervspolitik.
Selv om sidstnævnte er et hjemtaget område, er det vigtigt for os også at forholde os til, hvordan vi kan tiltrække investeringer til nye tiltag i Grønland.
I efteråret afholder vi Model United Nations, hvor vi rigtig gerne vil have et fokus på Arktis og drøfte internationale forhold med de unge i Grønland.
Folketingsåret har været et rigtig travlt år for Inuit Ataqatigiit.
Vi har en rigtig stor valgkreds.
Hele Grønland er vores valgkreds.
Så det nytter ikke noget bare at komme hjem til der, hvor ens hjemby er.
Det handler også rigtig meget om at komme rundt.
Jeg har været 16 forskellige steder i Grønland bare i det forgangne år.
Hvad angår mange af de beslutninger, vi træffer her mere end 3.000 km væk fra Grønland, er det vigtigt, at vi sikrer den her inddragelse også fra de borgere i Grønland, som de sager handler om.
Jeg vil gerne afslutte med at sige tak til alle kollegaerne her i Folketinget for det gode samarbejde i løbet af det sidste år.
Inuit Ataqatigiit er gået til valg på at være Grønlands frie stemme.
Vi oplever også, at der på tværs af partierne er en lydhørhed.
Nogle gange kunne vi måske godt ønske os, at den var lidt større.
Men vi oplever trods alt, at både partierne, men også regeringen lytter til de ting, vi siger.
Der er rigtig mange ting at tage på i de kommende år, og jeg vil bare sige tak for det forgange år, og jeg ser frem til et frugtbart samarbejde til næste folketingsår.
Qujanaq – mange tak.