runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2021-01-12:
Tak, og tak for den fremstrakte hånd.
Jeg skal bare spørge, om der så eventuelt også kommer en fremstrakt hånd med lidt penge i, hvis det skulle blive nødvendigt.
Vi har tidligere drøftet en tredobling af erstatningsniveauet for tortgodtgørelse til eksempelvis voldtægtsofre, og der mener jeg, at Justitsministeriet nåede frem til, at det ville beløbe sig til omkring 10 mio. kr. om året.
Det er trods alt ikke de helt store summer.
Så jeg skal bare forsigtigt spørge ministeren, om man er villig til, hvis det bliver sådan, det her ender, også at have lidt penge med i den fremstrakte hånd, så det her kan gennemføres.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-12:
Man kunne også forestille sig, at man differentierede og sagde, at der er nogle former for tort, som vi opfatter sådan, at der skal man have pengene, og der vil staten så, om jeg så må sige, lægge ud.
Og der kan være andre former, hvor man sagde, at de hører til i en kategori, hvor det må være et forhold, som skal afgøres mellem parterne.
Det er da noget af det, som jeg synes vi skal overveje i det videre arbejde.
Preben Bang Henriksen (V), 2021-01-12:
Jamen vi har jo andre former for erstatninger, hvor Erstatningsnævnet, dvs. staten, ikke går ind og betaler.
Og jeg kunne da sagtens forestille mig, at man slet ikke involverede staten i de her ting, men blot slog fast, at de danske domstole i dommen skulle give erstatning, og at det så må være op til domsindehaveren, hvordan han får hjemsøgt pengene.
Så ville det ikke få økonomiske konsekvenser for staten.
Nick Hækkerup (S), 2021-01-12:
Jeg kender faktisk ikke i detaljer den svenske konstruktion, men sådan som det er i øjeblikket i den danske konstruktion, skal Folketingets formand jo se de lovforslag, der bliver lagt frem.
En af de få kontroller, der ligger hos Folketingets formand, er jo at sikre, at vi her ikke behandler forslag, som er i strid med grundloven.
Dermed skal Folketinget jo allerede i dag være kapabelt til at kunne foretage den juridiske vurdering af, om et givet forslag er i strid med grundloven eller ej.
Men jeg kender som sagt ikke den svenske model i detaljen.
Jamen jeg er helt med på, hvad det er for en sag, der har genereret beslutningsforslaget.
Jeg synes, at der er grund til at kigge på det.
Som jeg har sagt, synes jeg også, at der kan være andre eksempler, hvor man ville sige, at her ville det være fuldt rimeligt.
Med hensyn til det med økonomien er jeg jo fuldstændig enig i det, hr. Preben Bang Henriksen siger, nemlig at i den bedste af alle verdener ville den, der bliver pålagt at skulle betale tort, jo betale det til modparten.
Men erfaringen er også bare, at der er nogle af dem, som har begået en forbrydelse og bliver pålagt at betale tort, som ikke kan betale det.
Og der stiller vi os så på statens side og siger, at så lægger vi de penge ud – så får du pengene af os, og så overtager vi kravet over for den, som skulle betale.
Det viser sig altså i en række tilfælde, at de tilgodehavender, man har der, må afskrives.
Dermed giver den her ordning, hvis den bliver gennemført efter sin intention, et økonomisk tab for staten.
Hvor stort det er, er svært at vide, men det ville være at stikke sig selv blår i øjnene at sige, at det skal krænkeren såmænd nok betale.
Det, jeg sagde, var, at jeg synes, at det er et af de elementer, som vi også skal ind over.
Jeg tror, at der er relativt få sager, som ville kunne sammenlignes med umbrellasagen, når det kommer til spørgsmålet om tortgodtgørelse, fordi der er rigtig, rigtig mange gerningsmænd og kun to krænkede.
Pernille Vermund (NB), 2021-01-12:
Den, der er ansvarlig for en retsstridig krænkelse af en andens frihed, fred, ære eller person, skal betale den forurettede godtgørelse for tort.
Sådan lyder erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1, om godtgørelse for tort.
Oplysninger om bl.a. betaling på hotel og restauration, køb af rejsebilletter og køb i stormagasiner blev videregivet til et ugeblad, der havde anvendt en af oplysningerne i en artikel, hvoraf det fremgik, at en af sagens personer havde været på et diskotek i Berlin.
Højesteret fandt, at forurettede havde været udsat for grove retsstridige krænkelser af sit privatliv i form af overvågning af sine kreditkorttransaktioner og dermed i et vist omfang sit privatliv.
Højesteret fandt dog ikke, at oplysningerne havde været egnet til at påvirke den pågældendes selv- og æresfølelse, hvorfor retten ikke kunne tilkende godtgørelse for tort.
Jeg finder det betænkeligt, at sagen fik det udfald.
Man må formode, at sagen havde fået et andet udfald, hvis der tilfældigvis var blevet afsløret detaljer, der kunne beskrives som mere pikante.
Det er for mig et udtryk for, at der under den nugældende lovgivning lægges for meget vægt på de konkrete afsløringer og for lidt på, at der er blevet afsløret noget om rent private forhold i strid med loven gennem flere måneders overvågning.
Hertil skal lægges, at det er almindeligt anerkendt i den juridiske litteratur, at det i Danmark kan være særdeles vanskeligt at få anerkendt et krav om godtgørelse for tort, også selv om der utvivlsomt er sket en både retsstridig og ganske grov krænkelse.
Sagt med andre ord er der grund til at tro, at det i Danmark er for svært at opnå godtgørelse for tort, også på dette område.
På den baggrund kan vi i Nye Borgerlige naturligvis støtte beslutningsforslaget.
Kristian Hegaard (RV), 2021-01-12:
Tak for ordet.
Og tak til beslutningsforslagsstillerne for at rejse et vigtigt spørgsmål.
I en højesteretsdom sidste år blev der sat en grænse for, hvornår der kan gives tortgodtgørelse i forbindelse med en retsstridig krænkelse ved uretmæssigt at have skaffet sig adgang til personoplysninger.
Sagen var den, at Se og Hør havde anvendt særdeles intimiderende metoder til at tilgå personoplysninger, men på trods af det kunne der ikke gives tortgodtgørelse, idet oplysningerne i sig selv ikke var tilstrækkelig æreskrænkende.
I en sådan vurdering af tortgodtgørelse bør der kunne lægges vægt på, under hvilke omstændigheder og på hvilken måde man har tilgået oplysningerne, og derfor støtter Radikale Venstre beslutningsforslaget, således at der i fremtiden kan lægges vægt på, at der i forbindelse med tortgodtgørelse skal ses på, hvordan de her oplysninger er skaffet, altså om de er skaffet på en særligt intimiderende måde, eller om der ligger en særlig grovhed bag den måde, man har tilgået oplysningerne på, således som det eksempelvis var tilfældet i Se og Hør-sagen.
Så det, at vi også i den her slags spørgsmål ser på grovheden og den intimiderende måde, hvorunder oplysninger anskaffes, synes Radikale Venstre er oplagt, og derfor vil vi rette en stor tak til beslutningsforslagsstillerne for det gode arbejde med det her beslutningsforslag, som vi støtter.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-01-12:
Tak, formand, og tak til Venstre for at fremsætte et grundlæggende rigtigt og sympatisk beslutningsforslag, der tilstræber at rette op på den umiddelbart krænkende retstilstand, vi har i landet, når det gælder tortgodtgørelse, i hvert fald i lyset af den højesteretsdom, der er faldet i relation til det, der i folkemunde kaldes Se og Hør-sagen.
Jeg synes, der er mange sympatiske ting, der taler for at stemme for det her beslutningsforslag.
Allerede det, at Højesteret vælger at sige, at en ret grov krænkelse af adgangen til i hvert fald potentielt, men for så vidt også aktuelt, meget personfølsomme oplysninger ikke i sig selv skulle kunne føre til, at der pålægges torterstatning, er problematisk; ikke så meget for sagsøger, for han klarer sig nok, men jo med hensyn til det signal, der sendes til andre i en, må man vel nok sige, stadig mere tvivlsom og broget medieverden, som tilsyneladende ikke skyr mange midler for at få adgang til det, man sådan folkeligt kalder for kendtes private oplysninger.
En ting er, at vi strafferetligt selvfølgelig straffer folk, der forbryder sig imod persondatalovgivningen og tiltvinger sig adgang til f.eks. dankort- og kreditkortoplysninger, men at det alene er et anliggende mellem gerningsmand og staten, synes altså tvivlsomt, for hvad med den forurettede?
Jeg synes, der er meget, der taler for, at vi bør ændre på den tilgang, som Højesteret har udlagt her i relation til torterstatning, og sige, at selv om der måske ikke er begået noget direkte æreskrænkende, er der jo ingen tvivl om, at der har været tale om forsøg.
Der er jo ingen tvivl om, at hvis Se og Hør i det her tilfælde havde fundet nogle mere saftige data om de pågældende i sagen, var det røget på forsiden.
Så vi er meget positive stemt over for det her beslutningsforslag, og det hørte jeg egentlig også at justitsministeren var, og derfor imødeser vi udvalgsbehandlingen.
Om vi så skal til en anden behandling, hvor vi stemmer om det, eller om vi måske i fællig kan rykke tingene uden at gøre det, er ikke afgørende for os, men at vi bakker hundrede procent op om Venstres forslag her og det ønske, der ligger bag, skal der ikke være nogen tvivl om.
Naser Khader (KF), 2021-01-12:
Tak til Venstre for beslutningsforslaget.
Forslaget har åbenlyst til hensigt at imødekomme den forurettede og styrke retsfølelsen.
Vi kan godt se behovet for, at der kan ydes godtgørelse for tort, uanset om der er tale om retsstridig krænkelse af vedkommendes frihed, ære eller person.
Der er så at sige et hul i lovgivningen her.
Afgørelsen af den omtalte sag, der er udgangspunktet for beslutningsforslaget, viser, at mulighederne for at opnå godtgørelse efter en retsstridig krænkelse er utilstrækkelige.
Vi er enige med Venstre i, at de bør styrkes, og at personer, der er udsat for disse krænkelser, for fremtiden kan tildeles en godtgørelse, der fastsættes af domstolene, baseret på sagens samlede indhold.
Vi vil også gerne rose justitsministeren for at være imødekommende over for beslutningsforslaget.
Det Konservative Folkeparti støtter både hensigten med forslaget, men også beslutningsforslaget.
Jeppe Bruus (S), 2021-01-12:
Ja, vi er nogle, der har taget forskud på vaccinen ved at udsætte os selv for at blive smittet med corona.
Vi må håbe, at det holder lige så godt som vaccinerne.
Så jeg skal ikke gå længere ned i diskussionen om økonomi osv., men glæder mig egentlig til, at vi kan fortsætte en god drøftelse, både i Retsudvalget og i samarbejde med justitsministeren, når det kommer dertil.
Et af de områder, hvor jeg så kan supplere i forhold til den forhandling, der allerede er i gang her i salen – og det er jo ganske udmærket at bruge tiden på det – er jo hele afgrænsningsspørgsmålet, altså om der skal være nogle grænser for, hvornår man kan sagsøge hinanden for godtgørelse for tort.
Det synes jeg selv har været det, der har været svært at indkapsle, og det er noget af det, jeg glæder mig til at drøfte med mine gode kollegaer på tværs af partierne og med den gode justitsminister.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-01-12:
Først vil jeg gerne takke Venstre for at have fremsat forslaget her i dag.
Vi kan bakke forslaget op i SF, og vi kan også bakke ministerens tanker om en gennemgang af området op, for det giver ikke mening, at man kan få ret i, at man har været udsat for en grov krænkelse, og at retten bagefter så bare kan afgøre, at det er for småt til tortgodtgørelse.
Så kort kan det vel egentlig siges.
Det gælder ikke kun den her sag.
Den tidligere direktør for Institut for Menneskerettigheder Jonas Christoffersen har nemlig påpeget, at der er en skævhed mellem godtgørelser for tort, svie og smerte i det danske retssystem.
Han har faktisk efterlyst en meget grundig granskning af området og også en model, der kan rette op på den ubalance.
Han spørger lidt retorisk, om det er rimeligt, at et tv-stjerne, som bliver fotograferet topløs af en paparazzifotograf, kan få tilkendt 75.000 kr. i godtgørelse for tort, mens et offer for voldtægt må nøjes med et beløb, der kan svinge fra 0 til 15.000 eller 100.000 kr.
Han sagde endvidere, at det ikke altid er gennemskueligt, hvordan domstolene karakteriserer grovheden af forskellige krænkelsers karakter og størrelsen af de godtgørelsesbeløb, som de så kan udløse.
Altså, der kan med andre ord være rigtig stor variation.
Som jeg også lige kort nævnte for justitsministeren, synes jeg heller ikke, at det giver mening, at Højesteret har blokeret for, at ofrene i Umbrellasagen fik mere tortgodtgørelse, fordi de med deres ord havde fået nok.
Som nogle husker, var der jo flere hundrede gerningsmænd, og på et tidspunkt mente Højesteret altså, at nu var der givet tortgodtgørelse nok; nu var den samlede sum stor nok.
Det betød, at de sidste gerningsmand slap gratis fra den forseelse, og det hører ingen steder hjemme.
Jeg synes faktisk, der er al mulig god grund til at få en nærmere gennemgang af det her område, men SF kan sådan set også godt støtte forslaget, som det ligger her.
Tak for ordet.
Rosa Lund (EL), 2021-01-12:
Tak for det.
Forslagsstillerne bag det her beslutningsforslag synes at have fundet en problematik i forhold til torterstatning, da der kan være situationer, hvor det synes åbenbart, at man burde være berettiget til en form for økonomisk kompensation for en krænkelse, men hvor lovgivningen ikke muliggør erstatning.
Hvis man har været udsat for en forbrydelse, er det rimeligt, at man har ret til torterstatning, erstatning for tab samt erstatning for svie og smerte, uden at det samtidig betyder, at gerningsmanden kan købe sig aflad for sine handlinger.
En økonomisk godtgørelse kan hjælpe offeret for en forbrydelse, og det er klart, at vi bliver nødt til at undersøge, om der er forhold, der falder uden for lovgivningen, sådan som den er strikket sammen i dag.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi kigger på hele området sammenlagt.
Og som Institut for Menneskerettigheder gjorde opmærksom på i en artikel i Advokaten fra 2019, er der også nogle gange en mærkelig forskel på, hvad man får i tortgodtgørelse, og hvad man får i erstatning for svie og smerte.
Konkret er der eksempler på, at der er blevet tildelt 75.000 kr. i tortgodtgørelse for uretmæssige paparazzibilleder, mens et offer for voldtægt alene får tilkendt 15.000 kr. i erstatning.
Men godtgørelse er en uhåndterbar størrelse, der fastsættes efter skøn og ikke ud fra objektive kriterier, som vi sådan kan sætte os ned og regne ud.
Godtgørelse er en symbolsk kompensation for det ubehag eller de psykiske men, som en krænkelse har forvoldt.
Det er klart, at man jo ikke kan omgøre det, der er sket, ved at give en tortgodtgørelse eller en erstatning.
Men vi bør derfor undersøge området grundigt, så vi kan få et overblik over, hvilke godtgørelsestyper der er, størrelsen på de forskellige godtgørelser, og endelig hvilke sager der falder uden for området.
Jeg synes, at eksemplet fra umbrellasagen og tortgodtgørelsen her er et rigtig godt eksempel på et andet sted, hvor der er et hul.
Når det er sagt, er vi sådan set enige med hr. Preben Bang Henriksen og hr. Jan E. Jørgensen i, at der er et problem her, og derfor kan vi umiddelbart godt støtte beslutningsforslaget, som det ligger.
Men vi bakker også varmt op om, at vi får undersøgt hele området, så vi kan lave en samlet vurdering.
Per Larsen (KF), 2021-01-13:
Tak for det, formand.
Alle fødsler er jo glædelige, og man kan sige om det her forslag, at det godt måtte være blevet født noget før og altså blevet vedtaget noget før, for det er rigtig godt, at man fjerner den ulempe, det er at destruere æggene fra de kvinder, der har været i fertilitetsbehandling.
Det er selvfølgelig en stor belastning for den enkelte kvinde, men også for familierne, at være i et fertilitetsforløb, og når man endelig har fået taget nogle æg ud, er der ingen grund til, at man skal igennem det forløb en gang til.
Mette Thiesen (NB), 2021-01-13:
Det her er jo et lovforslag, der udløber af en aftale, der har bred opbakning.
Jeg synes også, det er rigtig positivt, og vi bakker selvfølgelig også op om det.
Jeg kender selv flere, der har været i meget opslidende fertilitetsbehandlingsforløb, som virkelig har kostet rigtig meget på familiekontoen.
Så jeg synes kun, det er glædeligt, at det her forslag kommer nu, og vi støtter det selvfølgelig.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2021-01-13:
Det ene udelukker jo heller ikke det andet.
Jeg siger bare, at det, jeg gerne vil fokusere på, der, hvor jeg gerne vil lægge mit fokus, er på forebyggelsen, for det synes jeg er så afgørende.
Det hjælper jo ikke noget, at hr. Peder Hvelplund og undertegnede står her 10 år efter, at et par har været igennem et langt fertilitetsforløb, der har haft store konsekvenser for det her par eller den her kvinde, og man så alligevel ender med aldrig nogen sinde at få det barn, man drømmer om og så brændende ønsker sig.
Altså, der er store etiske spørgsmål i det her, og jeg vil bare gerne sige, at der, hvor jeg lægger mit fokus, er lige nu og her, nemlig at vi har lavet den her lov, og at vi får den her lov igennem i dag.
Jeg synes, den er fantastisk god, og den er et skridt i den rigtige retning.
Så kan vi evaluere på den senere hen, men fokus lige nu for mig er at se på forebyggelsen og så i øvrigt at klappe i mine små hænder over, at det her lovforslag kommer igennem i dag.
For det er da et skridt i den rigtige retning.
Peder Hvelplund (EL), 2021-01-13:
Tak for det, og tak til ministeren for talen.
Jeg er jo selvfølgelig enig i, at det her ikke er let.
Og selvfølgelig skal vi ikke stikke folk blår i øjnene – det skal vi selvfølgelig ikke, uanset om det er af medicinske grunde, eller om det ikke er af medicinske grunde.
Og jeg vil egentlig godt bare spørge ministeren i forhold til det eksempel, som jeg også nævnte i min ordførertale, altså eksemplet med Majbritt, som jo har fået taget æg ud, og som nu har de æg, og som muligvis kan få brug for dem, men hvor de æg nu vil blive destrueret.
Hvad er det, Majbritt gør forkert i forhold til det her?
Hvorfor er det, at man skal sige: Jamen så skal man igennem en ny proces og få taget æg ud igen, når der ligger nogle gode æg, som kan bruges nu, og som ovenikøbet er taget ud 5 år tidligere?
Altså, hvorfor er det, at det skulle være forkert?
Og hvorfor skal Majbritt ikke have mulighed for at bruge de æg?
Magnus Heunicke (S), 2021-01-13:
Jeg forstår sagtens den situation, som Majbritt her står i, og hendes brændende ønske forstår jeg også.
Og derfor risikerer man at give dem et falsk håb og skabe en struktur, som betyder, at der er mange kvinder, som vil stå i en ulykkelig situation, hvor de ellers har gjort det, de egentlig skulle, men hvor det så ikke kan lade sig gøre.
Peder Hvelplund (EL), 2021-01-13:
Men jeg har bare svært ved at se, hvad det er, ministeren bygger den antagelse på.
For jeg er med på, at det er et budskab, der er blevet leveret.
Men hvis man både ser på forskningen og ser på det i forhold til de lande, hvor man har indført det her, så har vi jo ikke set det pres.
Og jeg har også lidt svært ved at forstå – også i forhold til de samtaler, jeg har haft med de kvinder, der har stået i den her situation – hvad det er, der skulle gøre, at man som helt ung skulle være af den opfattelse, at nu får vi bare frosset nogle æg ned.
For det er jo en kompliceret proces; det er jo ikke noget, man bare lige gør.
Så hvad er det præcis, ministeren bygger den antagelse på?
For jeg kan ikke se det, hverken i forhold til de samtaler, jeg har haft, og heller ikke i forhold til de forskningsresultater, der ligger, eller de erfaringer, man har fra andre lande.
Magnus Heunicke (S), 2021-01-13:
Mange tak for det, og tak for bemærkningerne, og ikke mindst tak for samarbejdet om indgåelse af den politiske aftale, som vi her udmønter.
Det er et af de lovforslag, som vi behandler trods epidemien, som jo har betydet, at en del lovforslag kom på pause.
Det her kunne ikke komme på pause, al den stund at vi har en tidsfrist for de æg, der er frosset ned, og som så ville skulle destrueres.
Der ville vi altså komme til at stå i en situation, hvor de kvinder, som har været igennem en opslidende og hård fertilitetsbehandling med udtagning af æg, skulle igennem den samme behandling en gang til med den risiko og den byrde, det ville indebære for den enkelte.
Derfor er jeg meget, meget glad for, at Folketinget er med på, at vi behandler det her lovforslag.
Bedre sent end aldrig
Derfor skal der også fra min side lyde en stor, stor tak til de kvinder, som har sat sig i spidsen, og til alle dem, der har skrevet under på borgerforslaget, som jo så her i næsten identisk, men ikke helt identisk form, bliver til lov.
Det er ikke helt identisk af den grund, at det kun gælder de æg – og det er jo hovedparten – som tages ud på medicinsk indikation, altså i forbindelse med i fertilitetsbehandling eller alvorlig sygdom.
Det gælder altså kun dem.
Det gælder ikke dem, som tages ud i forbindelse med det, der hedder social freezing, og det er der en grund til.
Begrundelsen er, at landets førende fertilitetsekspert, som også har været i udvalget i Folketinget og redegjort for situationen og også redegjort for den over for ordførerne til møder i ministeriet, direkte har sagt, at det ville være at gøre folk en bjørnetjeneste, hvis man indførte en sådan bestemmelse.
Så selv om det kunne ligge på den flade hånd bare at gøre det, er vi nødt til også at tage eksperternes anbefalinger med.
Der er forskellige lovgivninger om præcis det her emne i forskellige lande, og jeg mener, det er helt på sin plads, at vi følger det meget, meget tæt og samler erfaringer op løbende, med hensyn til om det giver mening at gøre noget.
Uanset hvad skal der i hvert fald ske det, at vi bredt i Folketinget får et skærpet fokus på fertilitetsproblemsstillingen, for det er for den enkelte en meget, meget hård og definerende periode i livet, hvis man kæmper for at få børn og ikke kan få det af den ene, den anden eller den tredje grund.
For det danske samfund er det jo også en problemstilling, som skal adresseres.
De lande, der ikke formår at adressere den, og hvor der er kulturer, strukturer, økonomiske ting og andet, som gør, at fertiliteten pludselig daler for voldsomt, har kæmpestore problemer.
Der skal vi ikke hen i Danmark, og derfor er det vigtigt, at vi hele tiden har fokus på det.
Med det her forslag kommer vi i hvert fald et stykke ad vejen og får gjort noget, som man egentlig måske burde have gjort for længe siden.
Peder Hvelplund (EL), 2021-01-13:
Det synes jeg altså var en forholdsvis grov nedvurdering af de kvinder, der står i den her situation, og de par, der er udsat for det her.
For det er jo ikke et spørgsmål om, at det bare er noget, man gør, fordi man har lyst til at se bedre ud eller noget andet.
Jeg er da helt enig i, at hvis der er nogle strukturer, i forhold til at man kan blive udsat for pres fra arbejdsmarkedet, så skal vi tage fat i det.
Men hvad er begrundelsen for, at man her vælger at lave en ulighed i forhold til nogle kvinder, hvad angår deres baggrund for at vælge at få taget deres æg ud?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det er også det, Det Etiske Råd siger, altså at der ikke er nogen begrundelse for det, heller ikke sundhedsfagligt.
Magnus Heunicke (S), 2021-01-13:
Men som sagt vil jeg også fremover følge det her meget, meget tæt og også indsamle erfaringer fra andre lande og selvfølgelig også følge forskningen meget, meget tæt.
Men det, jeg bygger det på, er jo, at vores førende fertilitetseksperter virkelig har hejst et flag over for os her, og det mener jeg at vi er tvunget til at lytte til – men vi er selvfølgelig ikke tvunget til minutiøst at følge alt, hvad de siger.
Vi skal selvfølgelig også hele tiden kvalificere deres budskaber til os og få dem nuanceret.