Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-10-31:
Men det, jeg jo allerede kan forstå nu på debatten indtil videre, er, at der godt nok er mange forskellige forståelser af, hvad folkeligt betyder, alt efter hvor man sidder henne, selv på første række her i dag.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at brexit jo selvfølgelig gør, at vi bliver nødt til at undersøge, hvordan vi så skal få vores gode europæiske samarbejde videre.
Som jeg sagde igen og igen i foråret, da vi var rundt og diskutere EU ved europaparlamentsvalgkampen, mener vi, at der er behov for et langt stærkere samarbejde på en række områder, fordi vi ser en verden, hvor man er udfordret ved, at man jo har globaliseret økonomi osv.
Første skridt for os handler egentlig om, at vi tager alvorligt, at vi er 500 millioner europæere.
Det er fokus for os.
Altså, borgerne i EU er fokus for os.
Derfor synes vi selvfølgelig, at der skal laves en traktatændring, hvor vi først og fremmest begynder at diskutere, hvad demokratiet i Europa er for os, og hvordan vi får styrket det europæiske demokrati.
Vi mener, at det for det første er ved valg af Kommissionen, altså at det bliver mere direkte, men også i forhold til initiativret til Europa-Parlamentet, at man kan lave tværnationale lister, for det er jo europæere, vi vælger.
Nej, rigtig tit var det i stedet for en dygtig grøn politiker fra eksempelvis Tyskland, som egentlig repræsenterede mig som europæer i Europa-Parlamentet.
Det synes vi egentlig gør, at vi bliver nødt til at kigge på, hvordan det er, man vælger.
Vi var kede af, at der ikke var opbakning til de transnationale lister, da man skulle beslutte det op til valget sidste år.
Det håber jeg ændrer sig til næste valg.
Vi mener også, at der er behov for et langt stærkere samarbejde i forhold til en række ting, for vi ser en økonomi og et arbejdsmarked, som er mere globaliseret.
Ideen om, at man har et arbejde, fra man er færdig med sin uddannelse, og til man går på pension, som er en til en hele tiden og kun i danske virksomheder osv., er jo ved at blive udfordret.
Vi ser flere og flere mennesker, som faktisk arbejder som freelancere, som selvstændige.
Vi har et helt kludetæppe af ansættelsesforhold, og man kan også opleve, at man som dansk statsborger kan sidde i Tyskland og arbejde for en fransk platformsvirksomhed med en platformsøkonomisk forretningsmodel, og så er det klart, at vi bliver nødt til at se på, hvordan det er, vi beskytter den enkelte borger.
Og det er jo noget af det, man begynder at tage fat på – heldigvis – med det arbejde, man laver fælles i EU for tiden, og det er noget af det, vi synes er synd man altid stejler over fra dansk side at ville samarbejde om.
Så mener vi også, at de kriser, som vi står over for i dag, altså både ulighedskrisen, klimakrisen ikke mindst, men også nogle af de konflikter, der er rundtomkring i verden, jo netop kalder på, at vi arbejder tættere sammen i Europa, så vi har en stemme.
I går var jeg ude til en debat om Kina i forhold til Danmark, altså i forhold til det samarbejde, vi har haft tidligere, hvor vi var meget fokuseret på det økonomiske, og lige pludselig har vi også nogle sikkerhedsspørgsmål.
Det, jeg startede med at sige til ordføreren, da han stillede et spørgsmål, var, at næsten ligegyldigt hvad jeg bliver spurgt om i dag, når vi snakker om udfordringen med Kina, vil svaret fra min side være EU, altså at vi får et tættere samarbejde om udenrigspolitikken i EU, hvis vi skal kunne agere i forhold til resten af verden. Så i forhold til dagens spørgsmål fra Dansk Folkeparti mener vi ikke, at der er noget, der nødvendigvis skal være slankere, men meget bedre.
Vi mener netop, at der skal være et meget stærkere samarbejde, og vi mener, at det skal være langt dybere, altså et mere demokratisk samarbejde for europæerne.
Og netop det, at Storbritannien træder ud, åbner muligheden for, at vi kan diskutere det videre, selv om jeg stadig væk håber, at de kommer til at blive og være sammen med os andre i fremtiden.
Det tror jeg var ordene fra mig.