Jesper Petersen (S), 2017-10-10:
Tak for det.
Skattekontrolloven er jo en af hjørnestenene i den danske skatteforvaltning.
Den indeholder selvangivelsespligter, særlige oplysningspligter, automatisk indberetning af oplysninger, oplysningspligt for den skattepligtige og for tredjemand efter anmodning fra SKAT samt forskellige straffebestemmelser.
Og flere af de grundlæggende bestemmelser i loven stammer fra 1946, og siden har der et antal gange været knopskydninger og ændringer. Bare for sådan lige at gentage lidt af historikken vedrørende lovforslaget kan jeg sige, at hele det her arbejde nu kommer oven på både en faglig debat og politiske diskussioner, hvorefter man i 2014 under den daværende socialdemokratisk ledede regering besluttede at indlede en proces om en omskrivning og modernisering af skattekontrolloven.
Det er så der, vi er nået til nu, og det er jo positivt at se et arbejde sat i gang under den tidligere regering nå i mål her under en ny.
Og jeg synes faktisk også, at selve processen er værd at fremhæve, for det lyder, som om det er længe siden, og det er det jo sådan set også, altså i og med at der er gået nogle år, men det har også været en meget grundig proces og en seriøs måde at arbejde med noget så basalt og grundlæggende som skattekontrolloven på.
Altså, det har været en god fremgangsmåde, hvor der har været inddraget eksterne interessenter og organisationer fra starten i et moderniseringsforum og garvede skattefaglige folk er blevet samlet i en ekspertgruppe.
Resultatet behandler vi så her i dag: en modernisering af skattekontrolloven samt en opdeling i en skattekontrollov og en skatteindberetningslov og altså så en følgelov med konsekvensændringer af en række andre skattelove.
Grundstenene i skattekontrolloven er de samme efter lovforslaget som før.
En række forældede bestemmelser bliver afskaffet, og der sker forskellige præciseringer.
Loven tager højde for den nye digitale kommunikation og de nye digitale muligheder og indebærer også forskellige konkrete ændringer, som jeg vil kommentere om lidt.
Indberetningsdelen udskilles så i en ny skatteindberetningslov, lovforslag nr. L 14.
Og efterfølgende sker der altså en række konsekvensændringer med lovforslag nr. L 15.
Vi synes fra Socialdemokratiets side, at det er positivt, at der har været sådan en grundig proces som led i at forbedre skattekontrolloven med det formål at sikre balance mellem borgernes retssikkerhed og effektive kontrolhjemler i en moderniseret, tidssvarende lov og at sørge for, at man er på omgangshøjde med de digitale muligheder, der findes nu.
Vi mener fortsat, at der mangler at blive truffet en række beslutninger og ikke mindst at blive investeret markant i at styrke skattekontrollen og forbedre vejledningen for at nedbringe tabet af skatteindtægter og skabe en mere retfærdig konkurrence.
Som bekendt har regeringen hidtil kun været villig til at løfte ejendomsvurderingerne og inddrivelsesområdet, mens man med hensyn til kontrolområderne har skullet presses til små indrømmelser og endnu ikke sådan været villig til for alvor at tage fat.
Men det er jo en politisk diskussion, vi har haft en del gange her i salen, og som vi også vil fortsætte.
Det koster danskerne rigtig mange penge – omkring 25 mia. kr. om året – og det er ikke rimeligt over for alle de borgere og virksomheder, som betaler, hvad de skal, og som skal kunne have tiltro til, at skattevæsenet sørger for, at fejl minimeres, og at snyd opdages og standses.
Men selve den opdaterede lovgivning, som ligger til grund for borgeres og virksomheders oplysninger til skattevæsenet, kontrolhjemlerne osv., som vi behandler her i dag, synes vi altså generelt er positiv.
En mere tidssvarende lov er nemmere at forstå og anvende, og det er jo ikke en uvæsentlig del af retssikkerheden.
Det bliver muligt at kommentere beløbene i ellers låste felter over for SKAT med det samme, når man som skattepligtig bliver opmærksom på dem og altså mener, at der er tale om ukorrekte beløb, der er skrevet i de her låste felter.
Skatteministeren får udtrykkelig hjemmel til at forlænge indberetningsfrister ved it-nedbrud osv., som det jo desværre har været nødvendigt at gøre flere gange.
Det gøres også klart, at skattevæsenet har lov at kontrollere en virksomhed, der arbejder ud fra en ejendom, der også anvendes som privat bolig.
Der tages klart stilling til grænsen mellem oplysningspligt og tavshedspligt for tredjemand, og forskellige forhold om Skatterådet fastsættes.
Og det er alt sammen tiltag, vi kan støtte.
Dog sker der så også det med loven, at man helt vil afskære SKAT fra muligheden for at anvende teleoplysninger.
Eller er det mere for at drive en gammel symbolsk politisk pointe hjem, som man brugte mange kræfter på i sidste valgperiode?
Vi mener ikke, at man skal anvende teleoplysninger i tide og utide, og proportionalitetsprincippet i forhold til anvendelsen af kontrolmetoder er vigtigt at huske her og også at understrege over for myndighederne, som det jo også bliver gjort med den her lov.
Men hvis det viser sig afgørende for, at SKAT kan afgøre en vigtig sag, der potentielt også vedrører store beløb, eller hvor der er svindel involveret, burde man så ikke have muligheden for at indhente de afgørende oplysninger fra et teleselskab?
Det kunne være, at det skulle kræve en særlig godkendelse fra Skatterådet, at SKAT måtte gøre det, men ikke desto mindre ville det stadig væk være en meget væsentlig mulighed at have som skattemyndighed.
Der mener vi som udgangspunkt at loven bør ændres, inden vi når frem til tredjebehandlingen, og vi vil gerne bruge nogle kræfter på det emne under udvalgsbehandlingen.
Vi synes også, det er en mulighed her at få det skatte- og momstjek ind i loven, som vi har foreslået at SKAT skal kunne pålægge private virksomheder at få udført af en autoriseret revisor – som led i at aflaste og hjælpe skattevæsenet til at få skabt øget efterrettelighed, ikke mindst blandt små og mellemstore virksomheder, hvor der jo desværre stadig væk er en del problemer med fejl og fusk.
At skatteindberetningen får sin egen lov – så er vi ovre i lovforslag nr. L 14 – og at selvangivelsesbegrebet erstattes af begrebet oplysninger i forskellige afskygninger, synes vi egentlig er udmærket.
Der bliver en klarhed over formålet med de to forskellige love i henholdsvis kontrollen med og indberetninger af de informationer, der skal til, for at skattevæsenet kan sørge for korrekt skatteansættelse.
Der gives mange informationer fra både borgere selv og fra tredjeparter om borgerne til skattevæsenet, og det foregår efter de regler og hensyn, der skal tages, til fortrolighed og datasikkerhed.
Sådan skal det fortsat være, for man skal kunne være tryg ved det som dansker.
Der vil med lovforslaget være nogle let øgede byrder på forskellige aktører inden for typisk den finansielle sektor og angående medarbejderaktier.
Men omkostningerne er små, er det angivet i lovforslagets bemærkninger, og det giver altså bedre informationer til skattevæsenet og samtidig administrative lettelser for borgerne.
Så vi kan støtte de nye eller justerede elementer i lovforslag nr. L 14. L 15 er så i høj grad konsekvensændringer i en række andre love, men det er værd at fremhæve som noget meget positivt, at den politiske aftale fra foråret om en styrket indsats mod brugen af skattely og international skatteunddragelse nu omsættes til lovgivning.
Jeg tænker på hjemmelen til SKAT om smidigt at kunne indhente informationer om transaktioner med relation til skattely hos de danske banker.
Skattemyndighederne får også adgang til oplysninger indsamlet i henhold til fjerde hvidvaskdirektiv.
Så opsummerende vil jeg altså lægge lidt vægt på, at vi kommer i dybden med spørgsmålet omkring muligheden for at anvende teleoplysninger, og ser gerne, at lovforslaget bliver ændret på det punkt – men ellers kan vi støtte de moderniseringer, der sker her på baggrund af en meget grundig og rosværdig proces.