Katarina Ammitzbøll (KF), 2021-11-30:
Tak for det.
Jeg blev en lille smule overrasket, da vi fik det her forslag om en ændring af paragrafferne, som Venstres ordfører rigtigt nok sagde.
Vi har jo drøftet det i vores forligskreds, og jeg synes ellers, vi har sådan en rimelig åben og ærlig dialog med ministeren om, hvad der så skulle ske, efter at man nedlagde Magasinet 360º.
Man kan have forskellige holdninger til det, men det er ikke så meget det.
Det er mere, hvad man så sætter i stedet.
Det er fint at tænke nyt, men vi er bare ikke blevet inddraget, og nu får vi det her.
Vi skal stemme for noget, men vi ved ikke rigtig, hvad der kommer i stedet.
Vi ved ikke, hvordan det kommer til at blive forvaltet,
andet end at ministeren får store beføjelser.
Det har han måske nok allerede, men om ikke andet var der jo et udvalg, der bestemte, hvordan pengene skulle fordeles.
Det er der så heller ikke her, og jeg ved ikke, om jeg altid har den fornødne tillid – set i lyset af hvordan det foregår i regeringen – i forhold til hvor meget vi bliver inddraget i tide som opposition.
Jeg synes, det er problematisk, for det er jo simpelt hen så vigtigt, at vi får kommunikeret om vores udviklingsbistand.
Vi har jo drøftet i så lang tid igennem vores arbejde med den nye handlingsplan, hvor vigtigt det er med de styrkepositioner, Danmark har.
Det forpligter, når vi kan.
Vi skulle sætte barren højt, vi skulle gå forrest med at sikre rettigheder.
Vi skulle have grøn omstilling, vi skulle have naturbaserede løsninger, og vi skulle sikre kvinder og pigers rettigheder.
Vi skulle drøfte, hvad det er, vi skal, også i forhold til de skrøbelige stater, som jo er utrolig svære at håndtere, og vi er blevet sat meget tilbage på grund af det, der nu er sket i Afghanistan, efter at vi har været der i så lang tid, som vi faktisk har, nemlig 16 år.
Hvordan skal vi så sikre den folkelige opbakning til vores udviklingspolitik og til at bruge 17 mia. kr.?
Jeg synes, der er nogle meget væsentlige spørgsmål, vi skal stille os selv, inden vi går ind og laver paragrafændringer, for det er jo egentlig ikke det, det handler om.
Vi burde have – for vi har ikke kun et ansvar for alle skatteborgernes penge, men også for Danmarks renommé – en bred diskussion af, hvad det er, vi gør, og hvad det er, vi kommunikerer ud, og hvorfor.
Det synes jeg virkelig jeg savner.
Jeg savner en debat om, hvad det er, vi gerne vil med det her, også i forhold til at tænke i nye baner.
Det har vi allerede snakket lidt om.
Vi har jo snakket om, at det er meget vigtigt at få fat i de unge.
Der er mange af de unge, der interesserer sig for, hvad der sker ude i verden, og også for, hvad Danmark gør.
Vi skal bruge de sociale medier, altså de platforme, som de unge bevæger sig på.
Vi skal også have vores erhvervsliv med.
Der er koblingen med vores erhvervsliv, i forhold til hvordan vi kan skabe jobs derude, også en vigtig del, som vi skal have med.
Det gælder også, hvordan vi skal koble tingene til udenrigspolitik og se det hele i en større sammenhæng, så bistand ikke bliver set mere som noget administrativt.
Jeg ville virkelig ønske, at vi var blevet involveret, at vi havde drøftet, hvad det er, vi skal, og så bagefter have drøftet måden.
Nu bliver det i den omvendte rækkefølge.
Så jeg vil sige, at vi jo må satse på, at der bliver et armslængdeprincip, og vi må satse på, at der bliver en ordentlig drøftelse, og med det må vi jo bakke op om at lave ændringer til paragraffer.