runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Bramsen (S), 2019-03-15:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om det ikke er en fair måde at gøre det på i et retssamfund som det danske, at man vælger at konkludere – hvis man synes, at domstolene er gået for langt, i forhold til hvad man havde forventet af domstolene – at det er det rigtige at gå tilbage til Folketinget og justere den lovgivning og præcisere, at der altså er nogle typer af sager, som man i øvrigt nævnte, dengang det blev indført, som samfundstjeneste ikke skal bruges i.
Jeg forstår ikke helt behovet for at udskamme, at man bruger de helt reelle procedurer i forhold til at sikre, at lovgivningen også svarer til det, man ønskede i sin tid.
Og det var jo ikke meningen – nu var ordføreren så generøs at referere den ordførertale, jeg stod for i sin tid – at de grove voldssager skulle ind under den her bestemmelse.
Ordføreren sagde det jo selv, og jeg tror, at vi alle sammen – forhåbentlig – her i salen er enige om, at det handler om at få mennesker ud af kriminalitet på den anden side.
Og det var jo det, der var intentionen med den her lovgivning, altså at man skulle sikre, at flere kom ud på den anden side og ikke gentog deres forseelser.
Men omvendt skal vi også sikre, at der er en balance, altså at retsfølelsen også respekteres.
Jeg synes da, at det reelle er, når man konstaterer, at domstolene gik længere, end hvad vi havde af forventning dengang – og så er det jo dejligt, at Venstre var så kloge, at de kunne forudse, hvad domstolene ville ende med at bruge den her lovgivning til – at så går man tilbage i Folketingssalen og siger: Vi skal lige have finjusteret den her lovgivning lidt.
Jeg kan bare ikke forstå behovet for at udskamme, at man vælger at gøre det på den måde, når man ved, at man står med et redskab, som rent faktisk er rigtig godt.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-03-15:
Næh, men det var jo det, vi sagde dengang.
Altså, det er da rigtig, rigtig fint, at man retter en fejl, men det er da alt andet lige bedre, at man ikke begår fejlen.
Og hvis man nu fra Socialdemokratiets side kunne sige, at man ikke var advaret, og at man ikke vidste, at det her ville ske, så må jeg bare sige, at det ikke er rigtigt.
For vi advarede om det fra Venstres side, og vi spurgte i øvrigt også, om vi kunne inviteres til realforhandlinger.
Jeg skal sige, at det skete med hensyn til spørgsmålet om, hvor mange timers samfundstjeneste man skulle idømmes, hvor vi altså syntes, at taksten var meget lav.
Det blev rettet op, og tak for det.
Men på den anden linje valgte man altså fra Socialdemokratiets side at føre blokpolitik, frem for, som jeg opfordrede til, at vi lavede et bredt, langtidsholdbart forlig, så vi kunne slippe for at komme i den her situation.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Tak for det.
Forslaget, vi behandler nu, betragter vi i Dansk Folkeparti som ren og skær rettelse af en fejl, da det var en fejl, at det tidligere flertal før sidste valg blødte de her regler op.
Det har haft en forkert effekt, og det har betydet, at for mange mennesker, der har fået en dom og burde have været sat i fængsel, er endt med at skulle udstå en blidere afsoningsform – det er blevet til betingede domme, og det er blevet til samfundstjeneste, og det er blevet fodlænker – i stedet for det rimelige i, at når man har begået kriminalitet og gør det gentagne gange, skal man selvfølgelig straffes hårdt for det.
Under den tidligere justitsminister, tilbage i 2015-16, havde vi rejst en forespørgselsdebat om det her emne, netop fordi vi mente, at den her praksis var gået for vidt.
Derfor er der også ros og anerkendelse til regeringen for at have taget det her vigtige emne op og fremsat et lovforslag om det.
Det synes jeg er utrolig positivt.
Så ros til regeringen for det.
Sagen er, at vi jo hele vejen igennem det her forløb har været enige i blå blok om, at det her er noget, vi vil dæmme op for.
Vi betragtede det jo også, dengang man stemte om det, i den tidligere valgperiode som en fejl, da den daværende regering jo desværre valgte at lempe de her regler.
Hvilken effekt har det så haft?
Ja, af bemærkningerne til forslaget fremgår det bl.a. – og jeg læser op: »Der er i retspraksis eksempler på sager, hvor retten har idømt en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste for overtrædelse af straffelovens § 244, jf. § 247, stk. 1, hvor den tiltalte tidligere var straffet for vold fem gange, og hvor det aktuelle forhold blev begået i prøvetiden fra den seneste dom for vold.
Altså, det her er godt nok blødt med blødt på.
Og der må man bare sige, at der er behov for, at der bliver strammet op på det.
Jeg er sådan set godt tilfreds med, at regeringen i forslaget nu siger, at hvis man tidligere er dømt for vold eller ligeartet kriminalitet, og hvis volden er begået mod et sagesløst offer og der ikke er sket ubetydelige skader, er udgangspunktet det klare, at der skal idømmes ubetinget fængsel.
Det er fint.
Det betyder også, at det i grovere sager, altså overtrædelse af § 245, som udgangspunkt altid skal give ubetinget fængsel.
Det er fint.
Jeg synes, det er rimeligt med det, som regeringen foreslår her, og vi støtter helhjertet op om lovforslaget.
Trine Bramsen (S), 2019-03-15:
Igen tror jeg, at vi helt enige i hensigten i alt det her, og at der er mange gode redskaber.
Men der er en lille del af det, der er grund til at dvæle ved, og det er det her med, at politiet altså kan gå ind på et hvilket som helst tidspunkt på adressen hos nogle, der tidligere er dømte og har udstået deres straf, og her kan politiet komme uanmeldt.
Hvilken forskel mener Venstre at det ville gøre, at der skal foreligge en dommerkendelse, som politiet jo får på alle mulige andre områder, når de opsætter telefonaflytning eller alt muligt andet?
Hvilken forskel ville det gøre ud over at styrke retssikkerheden, hvis man lige valgte at sørge for, at der først skulle være en dommerkendelse?
René Gade (ALT), 2019-03-15:
Man skal virkelig gøre sig umage for at holde styr på perspektiverne i sådan en sag her, altså når vi taler om pædofili.
Det skal derfor siges med det samme, at vi fra Alternativets side er positive over for lovforslaget, men at der er elementer, som vi selvfølgelig skal dykke ned i i udvalgsbehandlingen.
Og det kan være det, som Socialdemokraternes ordfører har talt om, altså bl.a. i forhold til en retskendelse, inden man går ind på en dømts ejendom.
Lad os se på det ændringsforslag, når vi kommer så langt, hvis det bliver støttet fra netop Socialdemokraterne.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, at som jeg forstår det – og jeg er på ingen måde ekspert – så er der noget lidt andet i spil, når vi taler om pædofili, end når vi taler om mange andre former for kriminalitet.
For som jeg forstår det, er det en psykisk sygdom.
Sådan bliver det betragtet i Danmark, og derfor er der også begrænset succes med den behandling, der faktisk foregår.
Og når vi taler om fængselsstraffe, er det meget vigtigt at pointere, at fængselsstraffen i sig selv jo intet gør for at få de pædofiliramte, kan man sige, altså dem, der lider af pædofili eller har de observanser, til at afholde sig fra det, altså, der sker jo ikke noget.
Man afholder dem fra at agere i samfundet, og det er meget, meget vigtigt.
Det vil jeg gerne sætte en tyk streg under, og derfor er fængsel også en helt valid straf.
Men det afgørende politisk må jo være at se på, om vi kan forbedre det, vi gør, i forhold til at ændre adfærden hos dem, der bedriver pædofili eller har de tanker.
Og der synes jeg ikke at vores resultater ser så gode ud endnu.
Alternativet er positive over for forslaget her, men vi må jo sammen dykke dybere ned i, hvordan vi kan gøre det endnu nemmere for dem, der registrerer den adfærd hos sig selv og rent faktisk tager kontakt.
Og så er det sådan, at når de rent faktisk vil kontakte egen læge, så tør de ikke rigtig at gøre det, fordi de er bange for at blive registreret, og det er meget, meget uhensigtsmæssigt.
Så vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at hjælpe folk, der identificerer den her sygdom hos sig selv.
Der skal vi simpelt hen sætte ind og understøtte, for vi kan på ingen måde acceptere, at folk begår kriminalitet på baggrund af pædofili igen og igen.
Og derfor synes vi også, at de elementer, der ellers kan virke grænseoverskridende i det her lovforslag – altså det med at begrænse folks færden nærmest på ubestemt tid i nogle af tilfældene – er noget, vi også vil dykke ned i under udvalgsbehandlingen.
Det er nemlig noget andet, vi taler om her, for det er jo ikke noget, der bare lige går væk.
Det bliver jo ikke mindre forkert af, at det sker længere væk fra ens egen bopæl.
Det er et område, hvor man næsten får det fysisk dårligt ved bare at tale om det.
Men samtidig må vi forsøge at holde nuancerne og også lytte meget til de høringssvar, der kommer, og som prøver at sætte nogle juridiske og menneskeretlige rammer for det.
Men jeg vil udtrykke respekt for regeringens forslag og sige, at vi som udgangspunkt er positive over for langt størstedelen.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-03-15:
Det handler ikke om at udskamme, det handler bare om at blive klogere af sine erfaringer og måske, hvis det skulle ske igen, at man fik en socialdemokratisk justitsminister, prøve at lave lidt bredere forlig og prøve at tage de advarsler, der kommer, alvorligt.
Og nu kan vi jo ikke vide, hvad der var sket, hvis Socialdemokratiet var fortsat og der stadig væk havde været en socialdemokratisk justitsminister – om vi så havde stået her i dag og ændret lovgivningen.
Jeg vil tillade mig at tvivle, men det får vi selvfølgelig aldrig nogen sinde opklaret.
Trine Bramsen (S), 2019-03-15:
Det, jeg bare prøver at spørge ind til, er: Når man ikke frem til det samme i sidste ende?
Hvis man har en alvorlig mistanke, så får man jo en dommerkendelse, og så når man vel frem til det samme resultat, hvis politiet har en alvorlig mistanke og banker på døren en sen aften.
Man når vel frem til det samme resultat, og det må vel være det, vi mest af alt er optaget af her.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Jeg tror ikke helt, at jeg forstår spørgsmålet, men hvis det skal forstås sådan, om den del af forslaget gør en lille forskel – hvis det var det, spørgeren ville vide – så er svaret jo nok ja.
Altså, det er en lille forskel i hele forslaget, ja, det tror jeg godt at jeg kan bekræfte.
Trine Bramsen (S), 2019-03-15:
Det kan godt være, at det på papiret ikke ser ud, som om det gør en stor forskel, men det gør det bare principielt, i forhold til at vi er et retssamfund, og fordi det også er vores pligt i den her Folketingssal at værne om, at vi er et retssamfund.
Derfor håber jeg, at Venstre vil være med til, at vi i udvalgsbehandlingen ser på, om vi ikke lige skulle lægge den her dommerkendelse ind, så vi ikke slår store skår i retssamfundet, når vi rent faktisk prøver at løse noget, som vi er helt enige om er et problem.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-03-15:
Jeg kan bekræfte, at vi meget gerne vil være med til at se på det, men vi er altså også nødt til at se på, om de regler, vi så indfører, også er regler, der vil få en praktisk virkning i fremtiden.
Men jeg anerkender problemstillingen, og vi vil gerne være med til at kigge på det.
Christina Egelund (LA), 2019-03-15:
Mange tak.
Det er jo altid en fornøjelse at få lov til at tale lige efter Enhedslistens ordfører hr. Rune Lund, og den her gang var det bevægende at høre et forsvar for boligens ukrænkelighed og den private ejendomsret.
Sidst, jeg hørte noget fra Enhedslistens side, hvad angår den private ejendomsret, handlede det om noget med en statslig overtagelse af private virksomheder.
Så derfor er det jo dejligt i dag at høre Enhedslistens passionerede forsvar for boligens ukrænkelighed.
Nu til det lidt mere alvorlige, for det er et alvorligt emne, vi behandler
Jeg er glad for, at vi med det her lovforslag forsøger at gøre noget i forhold til de seksualforbrydere, som begår overgreb igen og igen, for det er desværre nogle gange virkeligheden.
Når de bliver løsladt fra fængslet, sker det desværre en gang imellem, og det er sjældent noget, vi kan gøre noget ved, at der er andre børn, som udsættes for seksualforbrydelser af tidligere dømte for samme seksualforbrydelser.
Jeg har svært ved at forstå, at mennesker, som er dømt for overgreb mod børn, og som endda har fået forbud mod at opholde sig sammen med børn, alligevel kan fortsætte med at begå overgreb, når de kommer ud af fængslet.
Derfor skal der sættes hårdt ind mod de forbrydere, som er i farezonen for at ville begå nye overgreb, og det er det, vi forsøger at gøre med det her lovforslag.
Vi udvider domstolenes beføjelser til at udstede opholdsforbud, så det i højere grad dækker steder, hvor seksualforbrydere kan begå nye forbrydelser, frem for kun at rette sig imod de steder, hvor den oprindelige forbrydelse blev begået.
For det står jo ikke skrevet nogen steder, at hvis den første forbrydelse er begået ét sted, begås den næste nødvendigvis også samme sted.
Det kan betyde, at en pædofilidømt ikke skal have lov til at opholde sig i f.eks. en svømmehal, hvor der kommer mange børn, og det kan også være andre steder, som er relevante.
Det vil bero på en individuel vurdering.
Det drejer sig ikke om, at vi skal vide, hvor tidligere dømte for seksualforbrydelser opholder sig døgnet rundt, men vi skal i hvert fald vide, at de ikke opholder sig steder, hvor de let kan komme i kontakt med børn.
Det handler kort sagt om at forhindre nye overgreb mod børn.
Så har Socialdemokratiets ordfører i behandlingen her rejst spørgsmålet omkring en retskendelse, for så vidt angår adgangen til computere.
Det synes jeg er et godt spørgsmål at rejse, og det vil vi se positivt på i udvalgsbehandlingen.
Jacob Mark (SF), 2019-03-15:
Tak for det.
Lovforslaget samler ansvaret for opgaver vedrørende den nationale fælles bibliotekskatalog hos kommunerne.
Det sker efter en dialog og en aftale mellem staten og KL.
Som udgangspunkt synes jeg, det er okay, når man som stat og KL bliver enige om at overdrage nogle opgaver til hinanden.
Derfor var jeg også, allerede da vi fik præsenteret det her første gang, positiv over for ideen.
Det, jeg synes er lidt vigtigt, når vi skal have behandlet det her færdigt, er, som der også er andre ordførere, der har sagt, at det her ikke bliver en anledning til at spare rigtig mange penge på vores biblioteksvæsen.
Vi vil i hvert fald skrive i betænkningsbidraget, at det er helt soleklart, at det mener vi ikke er hensigten.
Derudover, hvilket også er rejst af andre, er der en bekymring omkring samarbejdet mellem kommuner og forskningsbiblioteker, og det bliver konkret anbefalet, at man laver et forum med deltagelse af kommunale biblioteker, KL, statslige biblioteker og professionshøjskoler.
Der skriver ministeriet, at det ser man allerede på.
Jeg håber, at man ser så meget på det, at man har tænkt sig at følge op på det, for det tror jeg er vigtigt for sammenhængen i vores biblioteksvæsen.
Derudover synes vi, det er et fint lovforslag, og vi bakker det op i SF.
Christina Egelund (LA), 2019-03-15:
Mange tak.
Den nationale fælles bibliotekskatalog er et vigtigt redskab i en stadig mere digitaliseret hverdag.
Med det her lovforslag samles ansvaret for at håndtere katalogen hos én instans, nemlig hos Kommunernes Landsforening.
Det er en forenkling i forhold til i dag, hvor ansvaret deles mellem stat og kommuner.
Og som i udviklingen af alle mulige andre systemer er det mest produktive og det mest hensigtsmæssige, at ansvaret har en entydig ejermand.
Liberal Alliance støtter lovforslaget, og jeg har lovet at hilse fra partiet Venstre og sige, at det gør de også.
Marianne Jelved (RV), 2019-03-15:
Dansk BiblioteksCenter er en fascinerende institution eller virksomhed.
Jeg har faktisk besøgt det engang og kunne unde alle at prøve at komme ind i de lokaler og de steder, hvor de arbejder med de her centrale emner.
Det er jo en vigtig opgave, de løser.
Nationalbibliografien og bibliotekskatalogiseringen er centrale dokumenter for os alle sammen i et samfund som det danske, og heldigvis er Dansk Biblioteks Center også velkonsolideret og har en solid driftsøkonomi.
Selskabet er karakteriseret på en ganske speciel måde ved at være ejet i fællesskab af staten og KL.
Og det er her, vi har det nye i lovforslaget, nemlig at staten nu skal træde ud af det her og overdrage ejerskabet til KL, altså til alle kommunernes fælles i Danmark.
Det bliver KL, der kommer til at eje det sammen med kommunerne.
Det skal nok fungere udmærket, tror jeg, fordi det, som det også meget malende er beskrevet i bemærkningerne til lovforslaget, er en meget veldrevet virksomhed.
Det Radikale Venstre støtter det gerne.
Og der er en ting, jeg synes jeg vil notere mig i den her sammenhæng, som gør, at jeg endda smiler, og det er, at det konstateres, at den her virksomhed er så veldrevet, at man ikke har fundet opgaverne udbudsegnede.
Det er første gang i mange, mange år, jeg har hørt det i denne sal.
Det synes jeg er interessant.
Tak for ordet.
Mette Bock (LA), 2019-03-15:
Tak for det.
Tak til alle ordførerne for bemærkningerne til lovforslaget.
Det nationale fælles bibliotekskatalog er jo et helt centralt arbejdsredskab for det samlede biblioteksvæsen i en digital tidsalder.
Og bare for god ordens skyld siger jeg »det« – nu er der flere, der har sagt »den« – og det er jo den frihed, som de også nogle gange giver fra Sprognævnets side, nemlig at man har nogle forskellige valgmuligheder.
Hensigten med lovforslaget er ikke mindst i lyset af katalogets centrale betydning at samle ansvaret for de forskellige opgaver med at etablere, vedligeholde og tilgængeliggøre i én instans, nemlig kommunerne gennem KL.
Givet at folkebibliotekerne vejer klart tungest i brugerkredsen til det nationale fælles bibliotekskatalog, har det altså været naturligt, at ansvaret og ejerskabet samles i kommunerne gennem KL.
Det har Kulturministeriet igennem længere tid forhandlet med KL om, og jeg vil ikke lægge skjul på, at forhandlingerne har handlet om at finde en model, som betrygger KL i forhold til at få de rigtige rammer for opgaven, selv om staten ikke længere er part.
Jeg vil også gerne fremhæve, at det faktisk er lykkedes gennem gode samtaler at finde frem til sådan en model.
Kommunerne får så også en udstrakt frihed, i forhold til hvordan opgaven skal løses.
Kommunerne er med andre ord ikke bundet til, at opgaven skal udføres via DBC A/S.
Kommunerne kan udbyde opgaven eller dele den, hvis de finder det mere attraktivt.
Men det vil altså fortsat være staten, og det er jo meget afgørende, der sætter standarderne for udarbejdelsen af nationalbibliografien, da det er en opgave, som skal løses i overensstemmelse med internationale standarder.
Så vil jeg gerne tilføje, at der i øvrigt er fuld enighed om, at uanset hvordan den nye løsning omkring det nationale fælles bibliotekskatalog bliver, skal det gode samarbejde imellem stat og kommuner om udviklingen af folkebiblioteksområdet selvfølgelig fortsætte.
Jeg har selv været meget glad for de biblioteksdialoger, som jeg har haft med formanden for KL's Erhvervs-, Kultur- og Planudvalg, Leon Sebbelin.
KL og Kulturministeriet drøfter lige nu, hvordan vi bedst muligt organiserer samarbejdet i fremtiden.
Endelig vil jeg gerne fremhæve, at lovforslaget håndterer samlingen af ansvaret for opgaverne hos KL, og når forslaget forhåbentlig bliver vedtaget, hvilket der jo er noget der tyder på, og der foreligger en endelig salgsaftale vedrørende Kulturministeriets ejerandel af DBC, vil den aftale blive forelagt for Folketingets Finansudvalg.
Der er rejst nogle spørgsmål her undervejs af ordførerne, og dem vil vi selvfølgelig beredvilligt svare på, så jeg afventer, at vi får spørgsmålene over, så skal vi nok svare.
Tak for ordet.
Alex Ahrendtsen (DF), 2019-03-15:
Dette spørgsmål kan man godt forholde sig sådan politisk principielt til.
Ministeren er jo liberal og tilhører et liberalt parti.
Mit spørgsmål går på Sofaraekken.dk.
Altså, Filmstriben.dk er jo en udmærket institution forstået på den måde, at man gratis kan få adgang til film, der ikke længere er på markedet, ligesom gennem e-reolen, når man låner bøger.
Synes ministeren, det er en god idé, at en offentligt ejet institution på den måde konkurrerer med eksisterende private virksomheder?
Og vil ministeren ikke tage en snak med DBC om at lade være med den slags?
Mette Bock (LA), 2019-03-15:
Der er to ting i det her.
Den ene er det, som handler om selve organiseringen og ejerskabet.
Det andet er så, hvad der ligger i opgaven.
Jeg kender personligt ikke Sofaraekken.dk, men jeg vil foreslå, at ordføreren lige sender et skriftligt spørgsmål over.
Så vil jeg grave ned i, hvad det handler om, og se på det.
Det er næppe noget, der lige skal løses i det her lovforslag, da vi jo er inde og røre ved substansen i opgaveporteføljen.
Men hvis jeg får et spørgsmål over, vil jeg lige prøve at grave ned i det og få det belyst.
Alex Ahrendtsen (DF), 2019-03-15:
Det er jo fair nok, at man ikke kender til Sofaraekken.dk.
Mette Bock (LA), 2019-03-15:
Som liberal er jeg jo fuldstændig enig i det.
Men vi har en problemstilling på en række områder, hvor spørgsmålet er, hvordan man så definerer, at det findes som privat udbud over for det, som det offentlige ville levere.
Vi har det f.eks. inden for fitnesscentre – nu tænker jeg bare lige højt – hvor vi har en række offentligt finansierede institutioner, som udbyder sådan noget, og vi har også nogle private, der gør det.
Og det handler jo om en fortsat dialog og samtale om, hvor det så er skellet præcis skal gå.
Men i princippet er det klart, at jeg som liberal synes, det er en god idé, når private kan løfte en opgave, som det offentlige så ikke behøver at bruge ressourcer på.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Jeg må indrømme, at jeg ikke ser noget problem i, at politiet går ind, heller ikke efter at man har siddet i fængsel, og finder ud af, hvad de her personer måtte have gang i.
Jeg ser slet ikke noget behov for en dommerkendelse i den sammenhæng.
Jeg er med på, at man i nogle høringssvar går meget op i retssikkerheden for den her gruppe mennesker, og det er selvfølgelig fair nok, det må man gerne mene.
Jeg synes ikke, at det er så afgørende for mig.
Jeg synes, det er fint, hvad regeringen lægger op til.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2019-03-15:
Tak for det.
De danske folkebiblioteker er en central institution i forhold til danskernes dannelse, oplysning og underholdning.
De er afgørende for borgernes adgang til information, litteratur og kulturarv.
Derfor må vi sikre os, at bibliotekerne får gode driftsforhold, så danskerne kan have et godt og sammenhængende biblioteksvæsen også i fremtiden.
Tilsammen går de her ting under navnet den nationale fælles bibliotekskatalog, og jeg forstår, at det faktisk hedder »den katalog« i den her sammenhæng.
Jeg ville normalt sige »det katalog«, men det her hedder altså »den nationale fælles bibliotekskatalog«.
Sådan er der så meget.
Den opgave er hidtil blevet varetaget af staten og kommunerne i fællesskab igennem DBC, Dansk BiblioteksCenter, og det, der lægges op til her, er, at kommunerne i fællesskab fremover skal fungere som enejere af DBC.
DBC fortsætter altså som et offentligt ejet selskab med kommunerne som eneejer.
Det sker, som der står i lovforslaget, med henblik på at henlægge det samlede ansvar og den samlede finansiering af opgaven til én offentlig instans, således at fokus på opgavens samlede karakter styrkes og der etableres en entydig styringsrelation til operatøren på opgaven.
Dog er der nogle ting i høringen, som vi synes det er værd at være opmærksom på.
For det første er det vigtigt for Socialdemokratiet, at landets statslige biblioteker fortsat har indflydelse på de her ting, også selv om det samlede ansvar nu flyttes til kommunerne.
For det andet er vi selvfølgelig også optaget af, at de midler, som staten indtil nu har overført til DBC, men som fremover vil gå til kommunerne, rent faktisk bliver ved med at gå til biblioteksområdet.
Men som sagt mener vi i Socialdemokratiet, at det her er et fornuftigt lovforslag, som kan være med til at sikre danskerne et effektivt og sammenhængende biblioteksvæsen også i fremtiden.