Bent Bøgsted (DF), 2017-05-11:
Tak for det, formand.
Det går jo ud på, at man efter 40 år på arbejdsmarkedet og 35 års medlemskab af en a-kasse kan trække sig tilbage på dagpengesats, indtil man når pensionsalderen.
Det vil sige, at man får en lang dagpengetid.
For mit eget vedkommende ville jeg skulle have haft 12 år på dagpenge, inden jeg gik på pension, da jeg går på pension som 67-årig, og skulle have stoppet på arbejdsmarkedet som 55-årig, hvis det var det, jeg ønskede.
Jeg har forstået på Finn Sørensen, at det er et frit valg.
Det er ikke sådan, at der er tvang.
Men alligevel synes vi i Dansk Folkeparti ikke om, at man skal gøre det på den måde, at det skal måles på, hvor lang tid man har været på arbejdsmarkedet.
Vi synes jo, som vi også har snakket om tidligere, og som vi også kommer til at snakke om under det næste forslag, at vi i stedet for skal se på, hvordan vi sikrer, at dem, der er nedslidte, kan trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet på gode vilkår på seniorførtidspension og seniorfleksjob, og at vi får bedre ordninger på arbejdsmarkedet, så de måske kan blive der lidt længere.
Det er i stedet for at sige: Vi ved, I er nedslidte, I kan trække jer tilbage nu, og så får I dagpenge resten af tiden, indtil I skal have pension eller efterløn.
Det er jo heller ikke alle, der går på efterløn.
Det er kun en tredjedel af 3F's medlemmer, der kan gå på efterløn, så det er jo indtil pensionsalderen, de så skal gå der.
Det er bedre at se på, hvordan man sikrer, at de kan blive længere på arbejdsmarkedet under ordnede forhold.
Det tror jeg egentlig også er det, hr. Finn Sørensen inderst inde helst vil, altså at der skal være gode forhold, så man kan holde længere tid på arbejdsmarkedet.
Vi har også svært ved at se, hvordan økonomien i det her hænger sammen.
Det er voldsomt store midler, det drejer sig om, og det er ikke noget, vi kan tage stilling til her, for det er jo sådan noget, der ville skulle finansieres over en finanslov, hvis det endelig var, at det skulle blive til noget.
Men vi er ikke for, at man skal måle efter, hvor lang tid folk er på arbejdsmarkedet.
Det er jo ikke alle, der som jeg selv og sikkert også Finn Sørensen startede på arbejdsmarkedet som 15-årige og har været på arbejdsmarkedet i lang tid.
Der er trods alt nogle, der først kommer ud på arbejdsmarkedet som 30-35-årige, alt efter hvad de har studeret, og der må vi bare erkende, at selv om de burde være friske og rørige og ikke være nedslidte, så er der nogle, der bliver nedslidt alligevel, og som ikke kan holde til det.
Så jeg synes, det er en forkert vej at gå at vurdere efter det.
Vi skal i stedet for se på, hvornår man er nedslidt, og at man, hvis man så har problemer med, at man er slidt i enten ben eller skuldre, eller hvor det nu kan være, så kan komme derfra på lempelige vilkår med en seniorførtidspension eller et seniorfleksjob.
Jeg må indrømme, at jeg ikke selv ville bryde mig om at skulle på førtidspension.
Jeg synes, det er den vej, vi skal gå i stedet for.
Så Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Vi forstår udmærket intentionerne i det og meningen med det, men som jeg har sagt, tror jeg egentlig også inderst inde, at hr. Finn Sørensen helst vil have, at vi har et samfund, hvor folk kan blive på arbejdsmarkedet uden at blive nedslidt, men det er nok utopi at tro, at vi kommer til at have sådan en verden, i hvert fald de første mange, mange år.