Mette Frederiksen (S), 2025-05-23:
Tak for det.
Jeg kan svare helt kort på det spørgsmål, og spørgeren kender godt svaret: Jeg har ingen planer om at ændre på de eksisterende danske euroforbehold – punktum, slut, færdig.
Så kunne jeg stoppe der, men nu har jeg talerstolen, og så kan jeg lige så godt sige lidt mere.
Det kan jeg, fordi danskerne senest ved folkeafstemningen tilbage i år 2000 gav deres mening til kende om euroforbeholdet.
Der var et klart flertal, der sagde nej til at afskaffe det, og det har jeg tænkt mig at respektere.
Derfor har regeringen ingen planer om at sætte de forbehold, vi stadig væk har, til afstemning.
Det ændrer ikke på, at det europæiske samarbejde og Europa er vigtigere end nogen sinde før på grund af krigen i Ukraine og på grund af et aggressivt Rusland, og med de seneste måneders signaler også fra vores allierede på den anden side af Atlanten er der i mine øjne kun én vej frem for os europæere, og det er at lave det stærkeste Europa nogen sinde.
Europa er ikke alene vores naboer, de er også vores vigtigste samarbejdspartnere, når det gælder forsvar og sikkerhed, handel, vækst og arbejdspladser.
Det er migrationsproblemerne, vi skal løse sammen med resten af Europa, og vi har som opgave at sikre gode velfungerende samfund.
Men vigtigst af alt er Europa et værdifællesskab i en tid, hvor netop vores værdier er under pres, og en alliance, hvis betydning for Danmark ikke kan overdrives.
Det er kun i et stærkt Europa, vi kan drive vores kontinent fremad, og jeg vil gerne sige meget klart, at det kun er i alliance med vores europæiske naboer, at jeg som statsminister kan sikre danskernes sikkerhed og tryghed.
Så vi skal styrke samarbejdet, men det behøver vi ikke at afskaffe forbehold for at kunne gøre.
Om godt en uge er det i øvrigt præcis 3 år siden, at to tredjedele af danskerne stemte ja til at afskaffe forsvarsforbeholdet.
Jeg er glad for, at jeg udskrev den folkeafstemning, og jeg er glad for, at det blev, må man sige, et rungende ja.
Jeg tror, at årsagen til det grundlæggende ja var og er, at en meget, meget stor del af os danskere godt kunne se, at vi selvfølgelig skulle være med i samarbejdet om forsvars- og sikkerhedspolitik.
Det er ansvarligt, og jeg synes også, at det både sådan moralsk i forhold til Rusland og realpolitisk var det rigtige valg at træffe.
Sådan har jeg det ikke med euroen.
Jeg mener ikke, at der er nogen grund til at sætte spørgsmålstegn ved den beslutning, danskerne har truffet.
Jeg ved godt, at der er andre kolleger her i salen, der ser anderledes på det.
Jeg bliver også bare nødt til at sige, at faktum er, at Danmark allerede i dag deltager i størstedelen af det økonomiske samarbejde i EU.
Det gælder fri bevægelighed og samarbejde om finanspolitik og strukturreformer, og det er mit klare indtryk, at det samarbejde, vi har, fungerer godt og ikke på nogen måde står i vejen for vores relationer med de andre lande og samarbejdet i det hele taget.
Euroforbeholdet er jo så heller ikke en forhindring for, at vi kan have en stærk økonomi i Danmark, for vi har en bomstærk dansk økonomi.
Det skyldes først og fremmest den måde, vi danskere arbejder på, og den måde, vi fører vores økonomiske politik på, og som jeg sagde før, stemte et flertal af danskerne nej til at afskaffe euroforbeholdet tilbage i 2000.
I 2015 var der en ny afstemning, den her gang om retsforbeholdet, og der sagde danskerne også nej til at omdanne retsforbeholdet til en tilvalgsordning.
Med fare for at gentage mig selv, men her gør jeg det gerne, fordi jeg synes, det er vigtigt, har jeg meget, meget stor respekt for de stemmeafgivelser, der har været om forbeholdene, og dem har jeg tænkt mig at respektere.