Jan E. Jørgensen (V), 2020-05-29:
Tak for ordet, og først og fremmest en tak til Dansk Folkeparti for at tage initiativ til den forespørgselsdebat, vi har her i dag, fordi det er et afsindig spændende emne og det er dilemmafyldt i en grad, så man ikke gør sig begreb om det, og så er det samtidig noget, som rigtig mange mennesker har en mening om.
Hele to ud af tre danskere logger dagligt – dagligt! – på Facebook, og når jeg får den her skærmrapport, som I sikkert også får sådan en gang om ugen, hvor man kan se, hvor lang tid man har brugt på diverse ting, så er jeg overbevist om, at nogen har hacket min iPhone, fordi så lang tid kan jeg da umuligt have brugt på sociale medier.
Så jeg er helt enig i præmissen om, at det i meget vid udstrækning er på de sociale medier, at den offentlige debat foregår.
På mange måder er sociale medier jo en gave, en mulighed for, at hvem som helst kan ytre sig om hvad som helst uden nogen form for censur.
Censur er jo det her med, at man først skal have godkendt noget, før det kan blive trykt – og i det her tilfælde er »trykt« jo det samme, som at det kan blive lagt på en platform.
Men der er også udfordringer, og de udfordringer er blevet større og større, i takt med at de sociale medier har fået større og større udbredelse.
Det er sådan noget som ulovligt indhold, og så er det på den anden side det at sikre nogle rammer for ytringsfrihed.
Sådan rent juridisk, teknisk er det jo ikke en begrænsning af ytringsfriheden, at Facebook siger, at det her ikke må stå på Facebook, ligesom det heller ikke er en begrænsning af ytringsfriheden, at Berlingske siger, at du desværre ikke kan få optaget dit læserbrev.
Men jeg anerkender jo fuldt ud præmissen om, at hvis man udelukkes fra eksempelvis Facebook og Instagram og måske også Twitter, så er de rammer, man har for at ytre sig, jo blevet indsnævret, og derfor bliver virkningen jo den samme, fordi de her store platforme har noget, der minder om et monopol.
Jeg synes nu ikke helt, sammenligningen mellem Facebook og Sovjet er rimelig, fordi man kunne ikke bare flytte ud af Sovjet og bo et andet sted, hvor man havde ytringsfrihed.
Man kan trods alt oprette andre platforme end Facebook, og man kan ytre sig på andre platforme end Facebook, så jeg synes ikke, at den sammenligning var sådan helt reel, men jeg forstår intentionen bag.
Justia, den juridiske tænketank, har i samarbejde med nogle, der hedder Common Consultancy og Analyse & Tal netop udgivet en rapport, som kortlægger karakteren af kommentarer, der er blevet slettet, og det er så fem udvalgte nyhedsmediers facebooksider, og de når frem til, at for hver én ulovlig kommentar der fjernes, er der altså 36 lovlige kommentarer, der fjernes.
Men igen: Her er man jo inde på nogle undergrupper.
Altså, ligesom hvis min gode kollega Kristian Pihl Lorentzen oprettede en facebookgruppe for folk, der holder af veteranbiler, så vil han nok også synes, det er irriterende, hvis folk skriver om alt muligt andet inde på den side, og det skal han da have lov til at slette.
Så problemstillingen er ikke helt enkel.
På den anden side viser rapporten også, at hver gang der er en strafbar kommentar, der fjernes – og det er vi jo enige om, nemlig at strafbare kommentarer skal fjernes – er der altså tre-fire strafbare kommentarer, der ikke bliver fjernet.
Der er kommet et virkelig ubehageligt fænomen med, at nogle unge mennesker filmer andre, mens de tæsker dem og tvinger dem til at fremkomme med alle mulige ydmygende udtalelser om sig selv, og det bliver så lagt på Instagram, og der får det lov til at ligge i månedsvis.
Så det er jo den anden side af medaljen.
Hvordan vi får løst det, er svært at sige.
Kravene bør også omfatte, at den konkrete fjernelse af indhold og eventuelt blokering af profiler ledsages af en begrundelse og anvisning af klageadgang.
Se, det er måske nok i virkeligheden det bedste, fordi så får vi en offentlig debat om, hvorfor det her er fjernet, og så er Facebook, Instagram, Twitter osv. jo åbne over for at sige: Det var nok en fejl, dér gik vi nok for vidt i forhold til vores egne retningslinjer.
Tak til hr. Kristian Hegaard for talen, og tak for vores fælles kamp for Dkpolmemes' mulighed for at lave sjove sådan Blæksprutten-Svikmøllenagtige tegninger.
Jeg synes, det her spørgsmål er komplekst, og det lyder lidt, som om Det Radikale Venstre mener, at hvis det er lovligt, må det også være på Facebook m.v. Forbuddet mod billedpornografi blev ophævet i Danmark i 1969, og i dag er det tilladt i stort set hele verden, og det florerer jo også på internettet – men ikke på Facebook og ikke på Instagram, fordi de har en politik om, at det vil de ikke have på deres platforme.
Er det okay?