Carolina Magdalene Maier (ALT), 2017-03-21:
Tak for det.
Jeg skal starte med at sige, som det også er blevet fremført af nogle af de andre ordførere, at langt, langt de fleste elementer i det her lovforslag støtter vi i Alternativet.
Så er der de to famøse elementer, som alle andre også har været inde på, og som jeg også vil berøre.
Det første er i forhold til aldersgrænsen.
Vi støtter ændringen fra 70 til 75 år.
Principielt ville vi også have støttet en ændring, som gik på, at der ikke var nogen øvre aldersgrænse, sådan som Ældre Sagen faktisk også har foreslået i deres høringssvar, for det bliver alt andet lige en diskrimination af ældre, når vi begynder at sætte alder på.
Man kan sige, at mange ældre i dag jo er ganske friske, både når de er 75, og når de er 80 år for den sags skyld.
Men det er bare for kort at berøre det.
Det støtter vi, og vi er ikke så bekymret for de indvendinger, der har været imod aldersgrænsen.
Så er der så det andet i forhold til at udelukke religiøse forkyndere fra at være domsmænd og nævninge.
Det bliver en meget principiel diskussion, og derfor bliver det også sådan en lidt principiel ordførertale, som jeg kommer til at holde, og det håber jeg at der er forståelse for, og at det bliver forstået i den ånd.
For vi kan nemlig ikke støtte den del af lovforslaget, som handler om, at religiøse forkyndere ikke må være domsmænd og nævninge.
Og det er ikke, fordi vi ikke ønsker at ligestille de religiøse forkyndere, der findes i vores samfund, for det gør vi sådan set, som det egentlig er blevet sagt.
Problemet er bare, at grunden til, at præster er udelukket fra at være domsmænd og nævninge i dag, er, at de er tjenestemænd i staten.
Det er derfor, at man har indført den bestemmelse.
Det er, fordi der er en juridisk forbindelse mellem folkekirken og staten, og at præsterne på den måde faktisk kan komme i en klemme, fordi de repræsenterer kirken, og de kan jo også have fået nogle fortrolige oplysninger, som de så kommer til at stå i en klemme med, hvis det skulle vise sig, at de bliver indkaldt som domsmænd eller nævninge i en sag med en person, som de kender fra deres gejstlige virke.
Så man beskytter faktisk både præsten, men også domstolene, ved at præster ikke må være domsmænd eller nævninge.
Så det med, at det handler om deres religiøse overbevisning, er ikke rigtigt.
Det er en falsk præmis, som det her element i lovforslaget er fremsat på baggrund af.
Det er simpelt hen en falsk præmis.
Derfor synes vi, at det er problematisk.
I øvrigt er det også interessant, når man i lovforslaget skriver, at alle forkyndere skal udelukkes fra at være domsmænd og nævninge, uagtet om et trossamfund er anerkendt, godkendt eller ikke godkendt.
Så er der jo faktisk lidt en selvmodsigelse her.
For hvis man som trossamfund søger godkendelse hos staten og staten siger, at vi ikke vil godkende jer som trossamfund, hvordan kan staten så bagefter gå ind og sige, at i øvrigt vil vi også gerne bestemme over, om I kan være domsmænd eller nævninge?
Altså, hvordan kan man ikke godkende et trossamfund og samtidig ville bestemme, at medlemmerne af det trossamfund ikke må være domsmænd eller nævninge?
Så vi lægger os faktisk fuldstændig på linje med Enhedslisten, i forhold til hvordan man løser det her problem.
Vi mener nemlig ikke, at det er et problem, at man tilhører en religiøs menighed, eller at man er religiøs forkynder, hvis man skal være domsmand eller nævning ved vores domstole.
Og hvorfor gør vi ikke det?
Fordi det er en anden form for mangfoldighed, der bliver repræsenteret, når der kommer folk med forskellige religiøse overbevisninger.
I dag hverver man jo fra de politiske partier.
Vi har jo også vores politiske holdninger.
Jeg har selv været domsmand i gamle dage i Københavns Byret, og typisk kunne man spørge de andre: Hvilket politisk parti kommer du fra?
Så det er jo en anden form for mangfoldighed.
Det er jo en anden form for repræsentation.
Hvilken religiøs menighed eller overbevisning man tilhører, eller om man er religiøs forkynder, er jo bare en anden form for mangfoldighed.
Hvorfor må der ikke være plads til den form for mangfoldighed ved vores domstole, når der gerne må være plads til den politiske?
Det bliver sådan et principielt spørgsmål.
Jeg vil faktisk endda bruge det argument, at mange af de eksistentielle, etiske præmisser, overvejelser, fundamenter, der ligger i de forskellige religiøse menigheder, vi har, faktisk kan være en fordel i en situation, hvor man skal dømme ved en domstol.
Så derfor synes vi faktisk, at alle skal have lov.
Skulle folkekirkens præster så også have lov, ville det kræve en grundlovsændring, så der er vi jo lidt ude i noget, der er ude på det lange drev.
Men jeg mener faktisk, at vores nuværende kirkeminister på et tidspunkt har foreslået, at man lavede reglerne om i forhold til præsternes lønninger, sådan at præsternes løn tages af kirkeskatten, og at den del af det statslige tilskud til kirken, som så kommer fra statskassen, altså fra borgernes skattepenge, primært går til bygninger og vedligeholdelse af vores kirker, restaurering af kirker, kirkelige bygninger osv.
Det kunne være en måde at løse det på, sådan at den løn, som præsterne får, ikke går fra statskassen.
Det er jo bare et forslag.
Men vi ser gerne, at det her element bliver taget ud, for så kunne vi nemlig godt stemme for lovforslaget.
Jeg kan ikke sige nu, om vi vil stemme gult eller imod, hvis det ikke bliver taget ud, men der skal være en stærk opfordring fra min side i hvert fald til, at man genovervejer, om ikke lige præcis den her del af lovforslaget skal tages ud.
Jeg anerkender helt, at den problematik findes, altså at der er nogle, der bevidst ikke vil lade sig godkende, fordi man gerne vil holde sig uden for offentlighedens søgelys.
Det er jo sådan i dag, at det er kommunalbestyrelserne, der stadig væk indstiller, hvem der skal være domsmænd eller nævninge, så det er ikke bare sådan, at man slår op i telefonbogen og finder en tilfældig person.
Kommunalbestyrelserne er jo inde over i forhold til deres mandat.
Så jeg er ikke så bekymret for, at den situation skulle opstå.