Karsten Hønge (SF), 2024-11-28:
Tak til alle ordførere og til ministeren for at have brugt tid og energi på at forholde sig til det her beslutningsforslag fra SF.
Som jeg kan se det, ender det her måske med, at det bliver en af de situationer, hvor regeringen klarer sig igennem med det smallest mulige flertal i Folketinget.
Jeg synes også, at der undervejs er kommet nogle gode tanker.
Jeg mener, at når hr. Kim Valentin fra Venstre foreslår en arbejdslivskommission, kan jeg godt forstå idéen i det.
Jeg synes bare, vi har haft nogle stykker af dem de senere år, og den sidste, som så blev kaldt en pensionskommission, afleverede sin omfattende rapport for kun 2 år siden.
Så selv om det er kompliceret stof, skulle vi jo nok have viden nok til at kunne forholde os til det.
Jeg kender jo ellers Venstres ordfører hr. Kim Valentin som en person, der i hvert fald i løbet af sit liv adskillige gange har været i stand til at sparke bolden i mål, om jeg så må sige, men det her er noget boldtrilleri, hr. Kim Valentin.
Jeg må også sige, at det er jo et frit valg, men jeg har oplevet Moderaterne af sig selv lade sig reducere til at blive trukket rundt ved næsen af regeringen, for handler det her i virkeligheden om, at det er regeringen, der klarer sig igennem med det smallest mulige flertal ved at stemme SF's forslag ned, eller handler det i virkeligheden ikke om, at det er Socialdemokratiet?
For var det her virkelig en regering, der fremlagde noget?
– overhovedet ikke.
Fra starten hørte vi også ministeren på talerstolen være en repræsentant for Socialdemokratiet
meget mere end det, som en minister almindeligvis er, nemlig en repræsentant for en regering.
Og siden hen hørte vi jo så også andre forsøg på at lappe hullerne.
Det korte af det lange er, at jeg tror, vi kommer til at se regeringen klarer skærene lige med det yderste af flertallet i Folketinget.
Jeg vil igen lige slå fast, at det her beslutningsforslag – jeg har jo forklaret det én gang, men lad mig gøre det igen – alene handler om, at vi skal have forhandlingerne i gang om eventuelt en ny velfærdsaftale, eller hvad vi skal kalde det, i hvert fald en forhandling om, hvordan vi fremover skal håndtere spørgsmålet om pensionsalderen.
Jeg synes, det er helt urimeligt at lade så vigtigt et spørgsmål for almindelige mennesker hænge i luften i lang tid, så lad os da få en afklaring, og lad os få det, inden vi skal stemme om at forhøje pensionsalderen næste gang.
Men jeg forstår da også samtidig så udmærket, at Socialdemokraterne gerne vil trække den her hvide kanin op af hatten som et smart valgtrick, men at tage vælgerne som gidsler og gøre stemmeurnerne til ønskebrønde, er pensionsspørgsmålet simpelt hen for vigtigt til.
Med det her beslutningsforslag sikrer vi altså, at vi har en aftale, inden vi skal i gang med eventuelt at forhøje pensionsalderen næste år.
Det var processen om det, jeg vil også sige noget om selve pensionsspørgsmålet.
Der vil jeg bare sige, at flertallet i Folketinget rammer fuldstændig forbi bolden ved bevidstløst at hæve pensionsalderen.
Det skyldes jo nok, at herinde på Christiansborg er der udbrudt sådan helt særlig grum og smitsom øjensygdom, der hedder snæversyn.
Det har man, for man vil nemlig kunne have ét øje på at vride, presse, true den sidste arbejdskraft ud af befolkningen.
Inden for murene vil man have pensionsalderen op, op, op.
Lige uden for herude har befolkningen i to uafhængige store undersøgelser vist, at ca. 75 pct. er i tvivl om, usikre på og bange for, om de overhovedet kan arbejde frem til den nuværende pensionsalder.
For nogle kan arbejdslivet udenfor nemlig kun forlænges ved, at man tager en ekstra håndfuld smertestillende piller med i madkassen.
Det kan man da sige er at ramme forbi bolden, ganske ligesom et flertal stjal store bededag, for vi skal jo alle sammen arbejde, arbejde, arbejde, på trods af at befolkningen prioriterer at få en bedre balance mellem familie, fritid og arbejde.
Jeg har dog forstået, at nu skulle det vist nok heldigvis være slut med at skælde ud på danskerne for at have en slap arbejdsmoral.
Jeg begriber simpelt hen ikke, hvordan Socialdemokratiet så længe har valgt at være på konfrontationskurs med både lønmodtagerne og almindelig sund fornuft.
Nu vil de så øjensynlig gøre op med den automatiske opskrivning af pensionsalderen eller noget i den retning og vist nok – og i øvrigt da tak for det.
Så glemmer jeg gerne, at Socialdemokraterne i foråret skød med hidsige spredehagl efter SF med fuldstændig grundløse beskyldninger om økonomisk uansvarlighed, netop fordi vi ville gøre op med den sociale og arbejdsmarkedspolitiske blindflyvning, som den automatiske forhøjelse af pensionsalderen er et udtryk for.