Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2024-12-17:
Jeg vil gerne starte med at erklære mig enig i, at jøderne er den akut mest truede minoritet i Danmark for tiden, og derfor er det vigtigt, at Folketinget har stået sammen om at lave en antisemitismeplan.
Det er både rigtig godt og rigtig vigtigt.
Nu skal vi snakke om handlingsplanen mod racisme, og jeg vil også gerne, ligesom hr. Frederik Vad, komme med en lille anekdote om en viden, jeg selv har fået igennem mit politiske arbejde.
For for nogle år siden var jeg socialudvalgsformand i Kolding Kommune, og vi havde faktisk investeret i støtte til minoritetsunge, så de kunne komme i fritidsjob.
For mens danske unge har forældre, der typisk har netværk eller ved, hvordan man skal komme i nærheden af sit første job, og som giver dem hjælp til det, har minoritetsunge desværre ofte ikke forældre, der på samme måde kan hjælpe dem ind på arbejdsmarkedet, så det tog vi et ansvar for i kommunen.
Jeg fik lov til i et lokalt supermarked at møde to piger, som havde fået job.
De havde begge to tørklæde på, og da jeg spurgte dem, hvad der havde været mest overraskende ved at få et job, fik jeg et svar, der faktisk chokerede mig.
For hver eneste gang de var på arbejde, blev de overhældt med ukvemsord, der blev rykket i deres tørklæder, de blev spyttet på dem, og der var kunder, der sagde, at de ikke ville ekspederes af dem, osv.
Det er ikke, fordi jeg er helt naiv og ikke forestiller mig, at der forekommer diskrimination og racisme.
Det kan vi jo se ud fra anmeldelser af hadforbrydelser i det her samfund, men jeg var overrasket over, at det var så systematisk og så omfattende.
Deres arbejdsgiver, som stod der i forretningen, så lidt undskyldende ud og sagde: Vi prøver at gribe ind over for det så ofte, som vi kan, men tit er kunden jo væk, inden vi når dertil.
Jeg synes jo, at man skal kunne gå på arbejde.
To 16-årige piger, som rent faktisk gerne vil lave noget, skal ikke overfaldes af kunder på den måde.
Det fortæller i hvert fald mig, at her er et billede af, hvilken hverdag nogle minoritetspersoner risikerer at blive udsat for.
Derfor har vi ventet længe på den her handlingsplan i forhold til at bekæmpe racisme.
Det er jo noget, som har været aftalt med den tidligere regering i et par år efterhånden.
Og så er der jo også alle de mennesker, som på grund af handicap eller kønsidentitet bliver udsat for diskrimination og hadforbrydelser.
Men vi synes jo nok, at hele området kunne trænge til en opstramning strafmæssigt, og at registreringen af det her bliver bedre.
Det er jo noget, der har været påpeget af mange organisationer, og også Institut for Menneskerettigheder har påpeget nødvendigheden af, at vi får et bedre overblik på det her område.
Og vi ser bare for tit, at de henlægger sager af den her kaliber, og så sker der ligesom ikke meget mere.
Så meget vil også afhænge af, om de her strafskærpelser, kommer til at virke, i forhold til om politiet prioriterer det og får gjort noget ved det.
For vi kan blive ved med at skærpe straffen, men hvis der ikke også følger efterforskning med, så er det lige meget.
Som Radikale Venstre nævnte, har vi fremsat et forslag, som også snart skal behandles.
Det handler om at fratage bevillinger fra dem, som udelukker bestemte grupper i nattelivet, og skærpe kompensationen til ofrene.
Vi ser gang på gang, at det her er et problem.
Ja, der er problemer med nogle, som laver ballade i nattelivet, og de skal selvfølgelig udelukkes, men alle andre minoritetsunge skal ikke udelukkes, synes jeg, fra det store fællesskab, som det også er at gå i byen.
Vi ved jo også, at hr. Mohammad Rona har været udsat for noget lignende.
Og det er bare ikke fair, at man skal udelukkes fra et ungdomsfællesskab på baggrund af sin hudfarve eller etnicitet.
I samme boldgade har vi også set, at hvis du hedder det forkerte, er der faktisk større risiko for, at du ryger bagerst i bunken, når et job skal besættes.
Det blev dokumenteret af Ekstra Bladet for nogle år tilbage, hvor de sendte enslydende ansøgninger med henholdsvis minoritetsnavne og danskklingende navne.
Dem med danskklingende navne kom til samtale; de andre gjorde ikke.
Det duer ikke; vi har brug for alle på arbejdsmarkedet.
Så tror jeg, at min taletid er ved at være udløbet, og det var lidt ærgerligt, for jeg ville også gerne have sagt noget pænt om grønlænderne.
Men vi ser frem til forhandlinger om konkrete initiativer.