Pelle Dragsted (EL), 2017-12-14:
Jeg skal prøve at gøre det så kort som muligt.
Som debatten jo har vist, handler det her forslag om, hvor meget der bliver hevet op af lommerne på boligejerne i forbindelse med deres boliglån – og for den sags skyld på små erhvervsdrivende.
Det, vi desværre har set i det sidste årti, er en markant stigning i det, der hedder bidragssatserne, altså omkostningerne ved at bo i en bolig.
Der er sket en fordobling, og det har jo reelt haft en meget voldsom påvirkning af mange familiers økonomi.
Vi har drøftet boligskat rigtig meget herinde i Folketinget, også med god grund, synes jeg, for det er et problem, hvis boligskatten stiger hurtigere end folks indkomster, så de kan blive sat ud af deres hus.
Men det er bare sjovt, at der ikke har været den samme optagethed af, at de samme boligejere risikerer ikke at kunne betale deres boligudgifter på grund af stigende bidragssatser.
Det samme gælder sådan set for ikke mindst små erhvervsdrivende, for de er jo også ramt af de her stigende bidragssatser.
Derfor undrer det mig, at der ikke er en større bekymring, ikke mindst fra de partier i Folketingssalen, som ofte forsøger at fremstille sig selv som de små erhvervsdrivendes venner.
For det her har store omkostninger.
Det er jo også derfor, at det har udløst nogle ret massive protester.
Vi har nogle store facebookgrupper på titusindvis af danskere, som er engagerede i det her, og som har været med, heldigvis, til at lægge et pres på det politiske system.
Det har også medført, at der er blevet lavet nogle opstramninger, som vi så med aftalen i foråret, hvor der blev forsøgt lavet nogle aftaler om øget gennemsigtighed, som også skar lidt af omkostningerne ved at skifte realkreditselskab.
Problemet er, at det er ret åbenlyst – og det er de fleste eksperter også enige i, også Konkurrencerådet og også de økonomiske vismænd – at konkurrencen på trods af de ændringer stadig væk ikke er velfungerende.
Så det beslutningsforslag, som vi har fremsat, handler jo grundlæggende om en erkendelse af, at lige præcis på realkreditmarkedet bliver det svært at etablere en rigtig god konkurrencesituation.
Hvorfor det?
Jo, fordi man jo sidder i de her lån i mange år.
Man kan have optaget sit lån på et tidspunkt, hvor renten var lav.
Det, man så oplever, er, at pludselig stiger bidragssatserne.
I gennemsnit er det 4.000 kr. om året, som almindelige danske boligejere har oplevet, men for enkelte husstande har det handlet om 10.000 eller 12.000 kr. om året.
Og for f.eks. en folkepensionist eller en i en lavtlønsgruppe er det altså nok til, at det kan betyde, at man ikke længere kan bo i sin bolig.
Det er derfor, vi siger, at vi er nødt til at lave en øget regulering af det her område.
Der kan være gode grunde til, at realkreditselskaberne har brug for at sætte deres bidragssatser op.
Det kan der.
Der kan være nye krav til polstring, der kan være nogle ting, der ændrer sig.
Det kan være, der har været nogle tab.
Det er jo, som flere andre ordførere også har været inde på, konsekvensen af, at vores realkreditsystem grundlæggende er ændret over de sidste årtier.
Der er blevet snakket om 1989, og det er rigtigt, at loven blev lavet om i 1989, sådan at bankerne kunne komme ind og drive realkredit, hvor det før var foreningsdrevet.
Det vil sige, at kunderne selv ejede de store realkreditselskaber.
Sådan har det været i flere hundrede år i Danmark.
Det var en rigtig smart løsning for alle mennesker, for det betød, at man selv ejede realkreditinstitutterne, og derfor var der heller ikke nogen, der havde interesse i, at priserne skulle være højere.
Hvorfor skulle man sætte priserne op for sig selv?
I 1989 blev der desværre lavet en lov, som betød, at man ikke længere kunne oprette andelsbaseret realkredit, og at bankerne fik lov til at gå ind og overtage de eksisterende realkreditinstitutter.
Det sidste realkreditinstitut, vi har tilbage, der stadig væk er delvis kundeejet, er Nykredit, og det har også været med til at holde priserne nede.
Det erkender alle eksperter – at det, at ejerforholdet er, som det er, nemlig at det er kunder, der ejer, har været med til at være et bolværk mod de stigende priser.
Desværre er Nykredit nu på vej til at invitere private investorer indenfor, og det vil føre til en yderligere stigning i bidragssatserne.
Det er der slet ikke nogen tvivl om.
Vores forslag har det formål, at der skal være et tilsyn med bidragssatserne.
Det vil sige, at hvis et realkreditinstitut ønsker at hæve bidragssatserne, skal de have en godkendelse af det fra tilsynsmyndigheden.
Vi har foreslået, den kunne ligge under Konkurrencestyrelsen.
Det er sådan set ikke vigtigt for os.
Det afgørende er, at der kommer en objektiv, uafhængig vurdering af, om der er et sagligt grundlag for at hæve realkreditbidragssatserne, og et sagligt grundlag er ikke, at aktionærerne ovre i Danske Bank skal have et afkast på 14 pct. i stedet for på 12 pct.
Det er ikke sagligt.
Et sagligt argument kunne være, at man f.eks. har fået øgede kapitalkrav.
Det betyder selvfølgelig, at der også ligger i forslaget, at hvis det så er, man får lov til at øge sine bidragssatser, så skal man, når man har opnået den polstring, selvfølgelig sætte bidragssatserne ned igen, for så er der ikke længere noget sagligt grundlag.
Jeg har selvfølgelig noteret, at der er flere ordførere, der har sagt, at man løbende vil kigge på det her område.
Det synes jeg er godt.
Jeg synes også, det er godt med de initiativer, man allerede har taget.
Men bare lige et par kommentarer til nogle af de indlæg, der har været: Der er blevet sagt det her med, at vi har verdens laveste boligudgifter, og at renten er lav.
Ja, det er rigtigt, men hovedårsagen til, at renten er lav, er altså en generelt lav rente i hele verden og i EU.
Der er jo ikke nogen garanti for, at den bliver ved med at være lav.
Vi har ret mange låntagere, der sidder i lån af kortere varighed, som omlægges f.eks. hvert år eller hvert tredje år eller hvert femte år.
Jeg er meget bekymret for, hvad der sker, hvis renten stiger, efter den udvikling i bidragssatserne, vi har set.
For det er rigtigt – vi har været heldige, kan man sige: De år, hvor bidragssatserne er steget, er renterne gået nedad, så der har været en modsatgående effekt, der har betydet, at de samlede udgifter har været lave.
Men hvad den dag, renterne stiger?
Jeg tror ikke, vi skal regne med, at den dag, renterne stiger, sætter bankerne pludselig bidragssatserne ned igen.
Så det vil betyde, at man låser en stadig større del af danskernes økonomiske råderum til boligudgifter, og det er jo ikke godt for vores samfund.
Det er ikke godt for detailhandelen, det er ikke godt for samfundsøkonomien, hvis det bliver tilfældet.
Så er der blevet sagt, at det her med konkurrence bare er det, der skal til.
Det ville jo være skønt, hvis vi kunne få en rigtig velfungerende konkurrence, men jeg savner en erkendelse af, at det her område er anderledes.
Der var en ordfører heroppe, der sammenlignede det med mælk og tøj.
Det synes jeg er useriøst.
Vi er på et område, hvor det er rigtig, rigtig svært at etablere en velfungerende konkurrence.
Så er der blevet sagt, at det handler om obligationsejerne, og at hvis det her gennemføres, vil det betyde, at man ikke kan få afsat obligationerne.
Det er et lidt underligt argument, synes jeg.
For vi snakker jo om investorerne i realkreditinstitutterne.
Altså, obligationsejerne får jo deres indtjening på den rente, som boligejerne betaler.
Bidragssatserne knytter sig til realkreditinstitutterne og de selskaber, der ejer dem eller skyder kapital ind i dem.
Så hvorfor det skulle påvirke muligheden for at få afsat sine obligationer, at dem, der ejer realkreditinstituttet, ikke skulle kunne få en stor forrentning på 10-12 pct., har jeg simpelt hen svært ved at forstå.
Det kan være, ministeren kan forklare det.
Så i forhold til Dansk Folkeparti: Det er jo interessant med den her Detektortest.
Jeg kan forstå på ordføreren af en samtale, jeg havde under behandlingen, at det altså ikke vil være noget med, at man så vil gå ind og begrænse muligheden.
Man vil bare komme med en løftet finger og sige: I har sådan set ikke et sagligt grundlag.
Men jeg tror ikke, vi skal regne med, at det løser det store problem, som mange danske boligejere desværre står med i de her år.
Til sidst vil jeg bare sige, at der var en ordfører heroppe, der sagde »venstrefløjens forslag«.
Den her sag er en sag, der vedrører alle danskere, som bor i en ejerbolig eller et hus eller et parcelhus.
Det vedrører alle de små erhvervsdrivende, som ejer nogle erhvervslokaler.
Det er ikke noget venstreorienteret forslag.
Det handler sådan set om noget helt grundlæggende for økonomien, både hos borgerne og hos små selvstændige.