Kim Edberg Andersen (DD), 2025-03-28:
Tak for det, formand, og det er dejligt at se, at formanden anerkender, at det nærmest er en titel at være nordjyde.
Det var da på tide, at det blev anerkendt i Folketingssalen.
Den kommer så ikke helt til bunds i det, og så laver man en undersøgelse mere, som så heller ikke kommer helt til bunds i det, og så kan jeg godt forstå frustrationen, og at man så tænker, at så lad os lave sådan en generel lovtekst, der siger, at der ikke skal være nogen sharia i dansk lovgivning.
Men jeg vil faktisk give hr. Frederik Vad ret i – og det er jo ikke noget, der tit kommer til at ske, for han siger jo meget, og en gang imellem rammer han lidt – at det er lidt af et knæfald, og at man også risikerer at anerkende, at sharia overhovedet har nogen bevæggrund i det danske samfund.
Jeg ved, at den bliver praktiseret, og det skal vi ikke acceptere, og jeg ved også, at der er mennesker, der bliver undertrykt på grund af den, og det skal vi ikke acceptere.
Så det er nok, fordi jeg sådan meget ser det som et forslag, hvor man forsøger at sige, at hvis man nu finder én linje, og kan man finde ti ord, der løser hele problemet, så er man i mål, og det tror jeg ikke man er.
Jeg tror til gengæld, at det, Dansk Folkeparti har gjort igennem det sidste stykke tid, og som vi i Danmarksdemokraterne også vil understøtte at man gør fremadrettet, er at spise elefanten i skiver, altså forslag for forslag hernede i salen.
Hver eneste gang vi kan se, at der er nogle tåber i Danmark, der tror, at sharialovgivning er noget, der har nogen som helst gang på jorden, så skriver vi et beslutningsforslag, tager det med i Folketingssalen og får det smidt ud.
Men jeg tror ikke på, at den her problemstilling kan skæres ned til noget, der er helt sort-hvidt, selv om jeg godt kan følge frustrationen, og jeg faktisk godt kan lide intentionen med, at så gør da for pokker noget, for den frustration deler vi i Danmarksdemokraterne.
Men det er jo da bare noget, vi skal lukke med det samme, og hvor vi skal slå langt hårdere ned.
Når vi ser, at der er ghettoer, og at vi har et område i Jylland, hvor fire mandlige kammerater kan kaste sig ind i en bil og køre rundt som små sheriffer og tæve eller true sig til, at ganske almindelige fredelige borgere – ganske givet med en anden tro, men ganske almindelige fredelige borgere – kan blive truet til at holde deres mund, så er det jo rigtigt, at man godt nok tit vælger fred over frihed, men det er, fordi vi herinde fejler.
Vi løser det ikke med den enkelte linje – det gør vi desværre ikke – og vi løser det heller ikke med, at det herinde altid bliver puttet i nogle syltekrukker, fordi et beslutningsforslag aldrig er godt nok, og man i regeringen, hvis man ikke kan lide det, og nu ser jeg på Moderaterne, så laver en undersøgelse, som man laver så lille, at man bliver nødt til at lave en større undersøgelse, og hvor der så lige pludselig er gået 10 år.
For det, vi glemmer, er jo, at det er et menneske, der bliver undertrykt i Gellerupparken af den her shariapatrulje, og at det er en kvinde, en mand, som vi svigter, og vi har gjort det i årtier.
Vi har både svigtet de danskere, der har været her i generationer, men også nye danskere, som har budt ind, og som vi hørte fra hr. Mohammad Rona jo langt er flertallet.
Dem svigter vi jo altså også, og vi løser det ikke med det her.
Men jeg kommer aldrig til at anerkende, at sharia er noget, som overhovedet har nogen gang på jorden i forhold til dansk lov, og jeg har også været ude at sige, at jeg også synes, det er et knæfald, at »inshallah« er kommet ind i en dansk ordbog.
Vi siger det ikke i Nordjylland, og så kan I lave en københavnerordbog, hvis I siger det meget herovre, men dansk bliver det aldrig, og det bliver »sharialov« heller aldrig.
Men det første skridt til at gøre det anerkendt er nok at begynde at lave lovgivning, hvor vi begynder at anerkende, at der er noget, der hedder sharia, at vi anerkender, at der findes noget så grimt i Danmark, og det skal vi ikke anerkende.
Men det skal vi bekæmpe, og vi skal bekæmpe det meget hårdere, meget hurtigere og meget mere effektivt, end vi gør nu, og det kræver nok en anden regering, og det kan vi så håbe på at vi får, og så skal vi bekæmpe det skive for skive, sådan at elefanten til sidst forsvinder, og danskere, nye som gamle, kan leve i fred og frihed i det, vi alle sammen helst vil kalde et fædreland, der bygger på fælles værdier om, at vi alle sammen er frie til at gøre, som vi lysterr.
Tak for ordet.