Camilla Fabricius (S), 2023-04-11:
Tak, hr. formand.
Det er noget af en varm stol, man kommer op til, vil jeg sige, for der var virkelig meget energi.
Tak også for kommentarerne, som gav den energi.
Jeg kunne godt tænke mig at starte med at sige til Kayla og Ariz, som var med i »De umyndige«, at vi ser jer.
Eller rettere sagt, det har vi ikke gjort, men det kommer vi til.
Men jeg har også lyst til at sige det til Leika og til Mads fra De Anbragtes Vilkår, som jeg har truffet gentagne gange, og som har klædt mig på i forhold til det her.
De har været anbragt på det børnehjem, som min mor faktisk tog sin pædagoguddannelse på, Dalgården i Aarhus, og fortalt om, hvordan det var at vokse op i familier, hvor man havde brug for anbringelser.
Men jeg har også lyst til at sige det til KE og til A, som jeg ikke kan sige navnene på her i dag, for det er navne, som kun jeg kender.
Det er børn, som ikke blev set i tide.
Dem fik jeg i mine hænder og skulle give en krammer, og de havde blå mærker på kroppen, og vi fik taget billeder ude på Skejby Sygehus.
De blev først efterfølgende anbragt, men de blev anbragt, fordi der var voksne som mig og mine kollegaer, der vedholdende sagde, at det her skulle undersøges.
Jer, der har set filmen »Submarino« af Thomas Vinterberg, har set børn, der vokser op og bliver voksne, der ikke kan finde ud af at sætte grænser og ikke kan finde ud af at være ordentlige voksne.
Det er ikke sådan, at det er alle voksne, som oplever det, men vi kan se, at hvis ikke man får taget hånd om sit liv, skal der ikke skubbes så meget til en, før man kommer ud af balance, når man bliver voksen.
Kære kolleger, I skylder jer selv at se »Submarino«.
Jeg fandt mig selv råbende og skrigende mod sagsbehandleren på skærmen, da jeg så den: Så gør dog noget, så gør dog noget!
Så slukkede min mand for skærmen, for så syntes han, det var nok.
Men det at se så vanvittig en beskrivelse, som Thomas Vinterberg laver i »Submarino« af netop alle de forskellige voksne, der er omkring børnene, som ikke gør noget, fremkaldte den reaktion.
Jeg ved godt, det her beslutningsforslag ikke omhandler børnene på den måde, jeg beskriver her, men det omhandler en kulegravning, og det er jo derfor, vi er her, for vi er her for børnenes skyld.
Vi er her, fordi vi ønsker, at børn skal have en god opvækst, uanset hvad det er for en familie, de kommer fra.
Jeg synes, ministeren klart har redegjort for, at timingen er skæv og upræcis, og i stedet for ser vi frem til at få behandlet forlaget om barnets lov på fredag.
Det er gode, vigtige diskussioner, og for Socialdemokratiet er udsatte børn og unge nogle, som har vores allerstørste omsorg og opmærksomhed.
Tak til Mette Thiesen og Dansk Folkeparti for at rejse spørgsmålet.
Vi er ikke altid enige.
Faktisk har vi på dette område nogle heftige og livlige diskussioner.
Men det her Folketing er nødt til at forholde sig til, at der findes børn, som ikke har det godt i den familie, de er født ind i, og det er pinedød nødvendigt, at vi tager ansvar for det.
Det, at vi overhovedet diskuterer, hvordan børn vokser op i det her land, er væsentligt, og det vil jeg gerne anerkende.
Men Socialdemokratiet kommer ikke til at støtte beslutningsforslaget.