Christian Juhl (EL), 2016-11-22:
I verden er man meget ulige.
Uligheden er et af de vigtigste problemer, vi har i verden.
Uanset indsatsen de senere år er det stadig væk sådan, at en række lande har uligheden som det største problem.
Jeg mener også, at en lov om internationalt udviklingssamarbejde skal indeholde et mål om, at det både er fattigdom og ulighed, vi skal bekæmpe.
Danmark gør meget.
Danmark kan gøre meget mere, hvis der er politisk vilje til det.
Jeg vil pege på nogle af de ting, som jeg har bemærket, i lovforslaget.
Jeg har bemærket, at der intet står om det ganske fine princip, der hedder kohærens.
Det betyder, at ingen anden lovgivning må forringe den her lovgivning.
Den regel har man i EU, og man kan sige meget om EU – både godt og dårligt – men man kan sige, at de har et princip, som er enormt godt, og det burde også være med i vores lovgivning.
Der står heller ikke i lovgivningen, at vi er enige om, at mindst 0,7 pct. er det, vi vil bidrage med i udviklingsbistand.
Så der er jo ingen grund til, at Venstres ordfører hopper så meget op på den høje hest, som han gjorde det over for Socialdemokratiets ordfører.
Mindst 0,7 pct. burde stå der som en garanti for, at det er det, vi går efter.
Jeg vil ikke blande strategien ind i det, for jeg har fået en over næsen for offentligt at udtale mig om forhandlingerne.
Det må man ifølge ministeren ikke gøre – trods det, at han selv gør det i tide og utide.
Så jeg vil prøve at holde mig til lovforslaget.
Jeg synes, det er en god idé at implementere FN's nye verdensmål i lovgivningen.
Det er faktisk en rigtig, rigtig god idé.
Det er de mål, der kommer til at styre vores aktiviteter i de kommende år.
Men det er problematisk at ophæve kravet om, at 4-årsplanen til udgiftsrammer skal redegøre for såvel bilaterale og multilaterale udviklingsaktiviteter.
Det er fornuftigt, at IFU kan fremme den erhvervsmæssige udvikling i udviklingslandene, uden at det nødvendigvis foregår sammen med danske virksomheder.
Det skal dog præciseres klart, at IFU's aktiviteter skal ske på et socialt, etisk og klimamæssigt forsvarligt grundlag.
Ligeledes bør investeringerne foretages på ansvarlig vis i tråd med FN's retningslinjer for menneskerettigheder og erhverv.
Det er ganske problematisk, når vi ikke kan få indsigt.
Det vil svække indflydelsen fra personer udefra og styrke ministeriets i forvejen centrale placering.
Det finder jeg ikke er hensigtsmæssigt, og det finder jeg bliver et alt, alt for smalt grundlag at tage det på.
Det vil sige, at nogle af de kapaciteter, som i dag deltager i de to organer, ikke får plads her.
Det synes jeg er problematisk, idet vi har et meget, meget stort bagland, som har forstand på og engagement i det her område, og som kan bidrage med deres viden og erfaring.
Hvis vi kun skal have ét organ, altså rådet, foreslår jeg, at vi i hvert fald finder et antal, som ligger meget tæt på de 23 medlemmer, som før tilsammen var engageret i rådet og komiteen.
Så er det problematisk, at der i bemærkningerne til lovforslaget gøres op med det hidtidige princip om bred repræsentation fra bl.a. fagforeninger, folkelige organisationer, interesseorganisationer og forskningsinstitutioner.
Hvorfor skal der ikke længere stå, at det er formålet?
Er det meningen, at det skal gøres smallere og mere styret fra ministeriet, eller hvad?
Det åbner nemlig for et scenarie, hvor den til enhver tid siddende regering kan udpege meningsfæller til Udviklingspolitisk Råd uden hensyntagen til rådets faglige eller folkelige balance.
Der skal i lovgivningen sikres et minimum af repræsentanter fra civilsamfundet og forskningen i forbindelse med udpegning af medlemmer til den her slags råd, hvis vi skal have det her til at balancere.
Alle de andre ting håber jeg vi kommer til at diskutere i forbindelse med anden- og tredjebehandlingen, og jeg håber også, at vi kan få plads til netop at få rettet op på de fejl og mangler, som jeg har peget på her.
I øvrigt skal det ikke være nogen hemmelighed, at Enhedslisten støtter det gamle mål fra den forrige regering på 1 pct. af BNP til udviklingsbistand plus ½ pct. til miljøudvikling.
Det er i hvert fald noget, vi har råd til, og det mål kunne være et fint fælles mål, hvis ellers vi kunne få lydhørhed over for det hos den nuværende regering.
Nu nåede jeg jo lige at fortælle hr. Michael Aastrup Jensen, hvad mit og Enhedslistens mål er for udviklingsbistanden.
Det er det, vi går efter, og enhver procent eller for den sags skyld promille, vi kan komme nærmere det mål, vil vi tage med.
Enhedslisten har ikke aftalt noget regeringsgrundlag med en regering, vi ikke kender endnu.
Det er noget, der siger sig selv.
Vi har heller ikke aftalt noget med den nuværende regering om hverken det ene eller det andet.
Sådan er det jo.
Men så snart vi får en chance for det, vil vi selvfølgelig benytte lejligheden til at fremme vores synspunkt.
Det var derfor, jeg nævnte synspunktet.
Det skal i hvert fald ikke være nogen hemmelighed, hvad vi går efter.