Maria Durhuus (S), 2026-01-27:
Jeg er her i dag som vikar for Socialdemokratiets retsordfører.
Jeg vil starte med at gøre det klart og tydeligt, at Socialdemokratiet tager den største afstand fra Hizb ut-Tahrir og det, som foreningen står for.
Der er tale om en organisation, hvis ideologiske fundament og offentlige udmeldinger står i direkte modsætning til de værdier, som vores samfund hviler på, nemlig demokrati, ligestilling, personlig frihed og respekt for det enkelte menneske, altså hele det grundlæggende fundament i vores samfund.
Deres retorik og flere af medlemmernes udtalelser har overskredet både moralske, værdibårne og juridiske grænser, men også vores forståelsesramme for, hvad det er, man lægger ud i det offentlige rum.
Det forarger os, og det bekymrer os, og det gør os sorgfulde, når nogen på den måde bekæmper danske værdier.
Men det bringer os også til det afgørende spørgsmål: Hvornår kan, og hvornår skal en forening opløses i et demokratisk samfund?
I Danmark har vi foreningsfrihed.
Det er ikke en rettighed, vi kun nævner, når det er bekvemt.
Det er en grundpille i vores demokrati.
Derfor fastslår grundlovens § 78, at en forening kun kan opløses ved dom, hvis den har et ulovligt øjemed og virker i strid med loven.
Det handler ikke om, hvad man mener; det handler om, hvad man gør, og om det, man gør, kan føres til bevis.
Justitsministeren har allerede undersøgt mulighederne for en opløsning ved at rette henvendelse til Rigsadvokaten, og den 9. januar i år lød vurderingen klart, at der fortsat ikke foreligger oplysninger, der giver anledning til at ændre den tidligere vurdering.
Det betyder altså, at det juridiske grundlag ikke er til stede.
Derfor vil jeg også gøre det helt klart og sige, at det jo ikke er, fordi vi ikke vil handle.
Det er, fordi vi skal sikre, at når vi gør det, sker det inden for lovens rammer, og så sker det på en måde, så det kan føre til dom.
Forslagsstillerne henviser til sagerne mod Loyal To Familia og Bandidos MC, og ja, de sager har haft stor principiel betydning.
Det viser, at grundlovens § 78 kan bruges, når der er tale om foreninger, hvor ulovlige aktiviteter er en integreret del af virksomhedens formål.
Den situation har vi ikke her endnu.
Vi forstår ønsket om at sende et klart politisk signal, men et stærkt demokrati reagerer bare ikke med symbolhandlinger; det reagerer med retsstatens midler – med beviser, ikke forargelse, med ret og ikke bare retorik.
For vi kan ikke svække retsstaten for at bekæmpe dem, der foragter den.
Socialdemokratiet kan ikke støtte beslutningsforslaget i dets nuværende form, og det er ikke, fordi vi ikke ser problemet, og ikke, fordi vi ikke ønsker handling, men fordi vi insisterer på, at den handling skal være forankret i grundloven, i bevisførelse og i respekt for retsprincipperne.
Vi er parate til at handle, hvis og når beviserne er til stede, men vi vil ikke handle i affekt.
Det handler om ansvar, og vi skal handle, så det holder, også i retten.
Det skylder vi vores demokrati, og det skylder vi vores grundlov og retsstat.
Derfor vil vi selvfølgelig følge sagen, og derfor vil jeg også herfra takke for beslutningsforslaget.
Men så længe der ikke foreligger de beviser, der skal til for at løfte og vinde sagen, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, som det ligger i dag.
Tak for ordet.