runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-01-18:
Vi har i de sidste 4 år diskuteret alle de her vigtige spørgsmål, i forhold til hvor snitfladerne skal være, og hvornår man må afvise en kunde osv.
Jeg har i hvert fald diskuteret det, og jeg ved også, at Erhvervsministeriet har, for det har jo været en diskussion, vi har haft i flere år, også med ministerens forgænger hr. Simon Kollerup, som for nærmest præcis 2 år siden for rullende kameraer sammen med mig lovede, at nu var det lige på trapperne.
Det skulle bare hægtes op på en iværksætterstrategi, som vi stadig væk ikke har set skyggen af.
Hvorfor kan vi så ikke i dag bruge den her anledning til at diskutere indholdet i det?
Hvad er det, der står i beslutningsforslaget, som ministeren ikke er enig i?
Jeg skriver jo ligefremt, at selvfølgelig må en bank godt afvise en kunde, som virker mistænkelig.
Jeg synes faktisk, jeg går ned i materien i det her beslutningsforslag.
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Helt bestemt .
Men det er jo lige nøjagtig spørgsmålet, hvordan man gør det.
Det er jo det, der er det centrale, og det er det, der arbejdes med nu.
Så det er såmænd ikke, fordi der er uenighed om intentionerne, men det drejer sig om, hvordan det i praksis skal udmøntes.
Det er det, der arbejdes med nu.
Så det er det, der er baggrunden for, at vi har en proces med erhvervet og med foreningerne.
Det gode er jo, at både erhvervet og foreningerne sådan set meldte meget positivt tilbage på det forslag, som kulturministeren og jeg kom med.
Der er, desværre, mange, som oplever, at der er store problemer.
Vi har koncentreret os om erhvervslivets adgang til det, men jeg synes også, man skal huske Foreningsdanmark.
Derfor har vi behov for at dykke ned i det.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-01-18:
Jeg synes jo, ministeren siger mange rigtige ting.
Jeg er bare utålmodig, fordi vi har diskuteret det her i 4 år; vi har diskuteret hvordan i 4 år.
Vi er ikke blevet indkaldt til forhandlinger på noget tidspunkt.
Undskyld, at jeg måske tvivler på, at det rent faktisk kommer til efteråret, for det er 2 år siden, at en tidligere socialdemokratisk erhvervsminister sagde til mig: Nu gør vi det sammen; vi gør det lige om lidt; vi skal bare lige have den her strategi på benene.
Det er simpelt hen derfor, at jeg er bekymret for, at der skal ske et eller andet igen, så det igen ikke bliver til noget.
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Spørgeren burde jo være glad.
Regeringen har taget fat på det, ikke bare i forhold til erhvervsdrivende, men også i forhold til Foreningsdanmark.
Vi arbejder i hvert fald på det, og det gør vi ud fra et ønske om, at vi kan fremsætte lovforslaget her i efteråret 2024.
Mona Juul (KF), 2024-01-18:
Tak for det, og tak til ministeren.
Jeg har et spørgsmål, der handler om, om Erhvervsministeriet på intet tidspunkt de sidste 4 år har været i gang med at afdække nogle af de gråzoner, som ministeren nævner her i dag der er.
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Det er jeg ikke i stand til at svare på.
Men det er jo rigtigt, at der har været debat om det; det er der ingen grund til at skjule.
Nu arbejdes der i dybden med det, og det gør vi ud fra den bedste overbevisning, altså at vi gerne vil gøre livet lettere for både erhvervsdrivende og foreninger.
Lars-Christian Brask (LA), 2024-01-18:
Tak for det.
Det er jo 9 måneder siden, jeg sidst stod på den her talerstol med et beslutningsforslag, der var fuldstændig lig med det, som fru Lisbeth Bech-Nielsen her har fremsat.
Dengang indbød jeg til forhandling, og udkommet kunne f.eks. være en beretning i og fra Erhvervsudvalget.
Det skete der ikke rigtig noget ved.
Nu er det så fremsat igen, og hvor sympatisk det end er, kan jeg til den her tilgang med, at det skal være en ret, sige, at det er min opfattelse, at hvis det skal være en ret, er det uden forbehold, og der er nødt til at være forbehold.
Så den sprogbrug, regeringen ligesom har, når den kalder det for en styrket adgang, falder rigtig godt i min smag, og der er behov for styrket adgang.
Så i Liberal Alliance vil vi afvente regeringens udspil.
Vi opfordrer dog til, at man ikke er mere omfangsrig på de rettigheder, der gives, end vi f.eks. vil forvente at kunne se det fra EU's side, som jo også arbejder på sagen.
Så vi forholder os afventende og ser, hvad der kommer fra regeringens side.
Det er der 6 måneder til, hører jeg, og samtidig kan vi sige, at vi selvfølgelig sympatiserer med fru Lisbeth Bech-Nielsens forslag, for der er erhvervsdrivende, der har en udfordring med at få en konto.
Mona Juul (KF), 2024-01-18:
Jeg mener, ministeren allerede har nævnt det, så det er måske lige lovlig ledende, men altså set herfra synes jeg, at det ville påvirke konkurrenceevnen betragteligt både i forhold til de byrder, det vil give, og i forhold til den ulighed, der så vil være i forhold til eksportmarkeder.
Deler ministeren den holdning?
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Helt grundlæggende tror vi jo på, som jeg sagde, at den mest sikre vej frem her – når vi er et lille land med en meget åben økonomi og en meget, meget stor del af vores erhvervsliv, som har solide fodaftryk også i små og mellemstore virksomheder uden for landets grænser – er, at det er noget, vi klarer i EU-regi, det her.
Det tror jeg på suverænt er den bedste vej at gå.
Vi skal huske på, at den danske erhvervsstruktur jo for langt hovedpartens vedkommende baserer sig på små og mellemstore virksomheder, som for manges vedkommende jo også er gennemdigitaliserede og dermed har meget adgang og let adgang til at komme ud over landets grænser.
Derfor skal vi se det her i et europæisk perspektiv.
Og heldigvis er der noget på vej derfra nu.
Kim Aas (S), 2024-01-18:
Først igen tak til SF for at fremsætte beslutningsforslaget her, der omhandler et loft over betalingsfrister mellem virksomheder på maksimalt 30 dage.
Det er god betalingsskik, at man overholder de aftalte betalingsfrister, og at disse frister bør være rimelige.
Det tror jeg at langt de fleste kan blive enige om, og de danske virksomheder er generelt dygtige til at overholde betalingsfrister, når vi sammenligner os med andre EU-lande.
90 pct. af de danske virksomheder betaler faktisk til tiden.
Den danske betalingskultur beror jo i høj grad på aftalefrihed.
Derfor er det også i dag frit for en erhvervsdrivende at aftale, hvor lang en betalingsfrist der skal være mellem handlende virksomheder.
Disse vilkår skal selvfølgelig være rimelige, og her vil jeg gerne anerkende, at små og mellemstore virksomheder i høj grad kan blive udfordret af det, hvis der er for lange betalingsfrister.
Dog kan det i en tidligere rapport fra Europa-Kommissionen ikke påvises, at der skulle være en særlig sammenhæng imellem lovfastsatte korte betalingsfrister og faktisk betaling, og vi har jo allerede i Danmark et kodeks for god betalingsskik blandt virksomhederne.
Jeg synes altså, vi skal være påpasselige med at foretage indgreb, der indskrænker virksomhedernes aftalefrihed, især når man ikke kan garantere, at det skulle give en mærkbar forskel, og sådanne indgreb kan potentielt påvirke de danske virksomheders konkurrenceevne negativt.
Det er ikke hermed sagt, at vi ikke skal sikre nogle rammer for en god betalingskultur mellem danske virksomheder, men generelt er udfordringen med lange betalingsfrister jo størst, når danske virksomheder handler med virksomheder i andre lande.
Det fremsatte beslutningsforslag giver ikke danske virksomheder en løsning, når det handler om international handel, og derfor tror jeg altså også, det er vigtigst, at Danmark ikke går enegang, men at vi i stedet støtter op om de fælleseuropæiske løsninger.
Jeg mener, at fokus bør være på, hvilke løsninger der frembringes i EU-regi.
Dermed kan Socialdemokratiet ikke støtte beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Louise Schack Elholm (V), 2024-01-18:
Tak for ordet, og tak for at rejse en interessant debat.
Jeg kender også godt til mange mindre virksomheder, der synes, det er en udfordring for deres likviditet, at de ender med lange betalingsfrister.
Men over for det står også spørgsmålet om, hvad man egentlig kan aftale i en kontrakt.
Så hører jeg godt, at ordføreren spørger, om der reelt er et frit marked, og om man er presset ud i noget.
Der kan man jo så sætte spørgsmålstegnet ved, om store virksomheder agerer som monopoler.
I så fald ville der jo ikke være et frit marked, eller der ville i hvert fald være en markedsfejl, men det er ikke som sådan det, jeg har set beviser på.
Derimod ser vi jo, at betalingsfrister er et af flere konkurrenceparametre, når man vælger en leverandør, og dermed er det en konkurrence, hvor man dels kigger på prisen, dels kigger på, hvad der rent faktisk bliver tilbudt, men man også kigger på betalingsfristerne.
Så på den måde er der en aftalefrihed, som har en betydning, og som er med til at gøre, at det er en af de parametre, som man kan forhandle på.
Men derfor forstår jeg stadig væk godt udfordringen med likviditet, for man kan jo føle sig presset.
Så jeg forstår godt udfordringen, og derfor skal man jo finde en balance imellem aftalefriheden og det, at man sikrer, at man har den likviditet i virksomhederne.
Som den tidligere ordfører, hr. Kim Aas, sagde, har Europa-Kommissionen faktisk lavet en rapport, der viser, at der ikke er en sammenhæng mellem lovfastsatte betalingsfrister, og hvornår man rent faktisk får betalt.
Så det, at man sætter en frist, er ikke nødvendigvis det, der har en betydning.
Det, der har en betydning, er i høj grad den forretningskultur, som der er i de pågældende lande.
DI lavede en undersøgelse af deres virksomheder, og i 2019 var det 45 pct. af virksomhederne, der betalte inden for 30 dage, så der er jo en stigning i, hvor mange der betaler tidligere.
Jeg synes jo, det er positivt, at man betaler så hurtigt som muligt.
Men jeg mener også, at vi må anerkende, at Danmark er et lille land med en meget åben økonomi.
Vi handler primært med alle vores nabolande, men også med andre lande, og derfor har det jo også en betydning, om reglerne gælder på tværs af grænserne.
I Europa har vi jo heldigvis det indre marked, og det har vi rigtig stor gavn af i Danmark.
Derfor synes jeg, det er vigtigt at se på, hvad der rent faktisk foregår i EU, og i efteråret fremsatte Europa-Kommissionen et forslag til en regel for betalingsfrister.
Og der er det altså vigtigt for mig, at man både respekterer aftalefriheden og et mål om hurtigere betalinger.
Så vi afviser forslaget, men er interesserede i, hvad der foregår i Europa.
Vi mener, at der skal være nogle ens regler for hele Europa på det her område.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-01-18:
Ja, jeg er lidt nysgerrig.
Når argumentet er aftalefrihed, kan man jo ikke samtidig være tilhænger af, at EU skal diktere nogle centralistiske regler, som skal være ens for alle virksomheder.
Altså, det er jo et paradoks.
Man kan jo ikke have det ene og så det andet.
Så hvad vægter højest?
Vil regeringen, og vil Venstre stille sig op og sige til EU, at nej, vi er faktisk ikke enige i, at EU skal diktere nogle fælles regler, fordi det fratager danske virksomheder den aftalefrihed og derved også et konkurrenceelement, som man jo korrekt nok siger at det er?
Louise Schack Elholm (V), 2024-01-18:
Man må jo sige, at det er meget forskelligt, hvordan man i de forskellige lande i Europa håndterer de her betalingsfrister.
I Danmark er der faktisk en ret god kultur med at overholde betalingsfrister, og derfor mener jeg også, at noget af det, der er vigtigt at have fokus på, når man kigger på Europa, er, hvordan man hurtigere får betalt.
Det kan jo også være sådan noget med, at man rent faktisk betaler til de betalingsfrister, der er, og at man også respekterer aftalefriheden.
Men når man laver det som fælles regler inden for Europa, så er der jo ingen, der siger, hvor man præcis ender henne med det, og man kan jo godt lave nogle forhandlinger, hvor man i sine aftaler gør det kortere.
Så vi kan jo stadig væk godt forestille os, at man i sine forhandlinger om betalingsfrister – det er stadig væk meget tidligt i forhandlingerne, og vi aner ikke, hvor de ender henne – kan aftale nogle betalingsfrister, der er endnu kortere, og at man dermed også kan lave nogle forhandlinger om aftalen.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-01-18:
Jeg fik ikke rigtig noget svar.
Er Venstre tilhængere af, at der skal være centralistisk bestemte aftalefrister, betalingsfrister, som Bruxelles dikterer i Danmark?
Eller mener man, at det må være op til de danske virksomheder, både når de handler med andre, men også, når det er internt, altså danske virksomheder, som handler med hinanden, og at EU så ikke skal blande sig i de aftalefrister?
Altså, man må enten mene det ene, eller man må mene det andet.
Louise Schack Elholm (V), 2024-01-18:
Nej, vi mener jo, det er en balance.
Altså, vi er jo ikke sort-hvide, og vi mener ikke, at verden er sort-hvid, men at der skal findes aftaler og balancer, hvor man vejer begge hensyn.
Så derfor tror jeg på, at man skal finde balancer i alting, også i det her.
Karin Liltorp (M), 2024-01-18:
Det er lige meget; nu står jeg her.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2024-01-18:
Tak for det, formand.
Forslaget her tager fat i en meget vigtig problemstilling.
Det er vigtigt, at vi sikrer en god betalingskultur i Danmark, som er til at stole på og velfungerende for alle typer virksomheder.
Nu har jeg jo selv en virksomhed og har vel omkring 30 forskellige leverandører.
Det nyder jeg godt af, i og med at jeg selv kan lave aftaler med dem og finde ud af, hvad der passer dem og mig bedst.
Det er ikke alle, der er lige så heldige, og vi ved, at der nogle steder kan være nogle udfordringer.
Der er en tendens til – jeg vil helst ikke tro det, men jeg hører nogen sige det nogle gange – at større virksomheder presser dem; de føler nærmest, at de bliver brugt som en kassekredit.
Her tænker jeg, at vi skal tænke lidt over moral og etik, også os, der driver erhverv.
Hvad er godt for både du og jeg?
Der er et lovkrav, eller der er i hvert fald en snak i EU omkring, hvad vi kan gøre, og vi mener, det er rigtigt, at vi tager fat i det her.
Vi er også bekendt med, at i Danmark ligger vi ikke supergodt i forhold til tid på betalingsbetingelser.
Vi ligger på 61 dage i gennemsnit.
Det må vi kunne gøre bedre.
Så vi hilser det her velkommen.
Lad os få en god diskussion.
Lad os sørge for, at det er de bedst mulige vilkår for alle parter, for begge parter, med hensyn til at man finder de gode løsninger.
Jeg bliver også nødt til at sige, at alt andet lige synes jeg, det ville være mest fantastisk, hvis man de handlende imellem fandt ud af: Hvad er bedst for dig, og hvad er også godt for mig?
Hvis det er nødvendigt at lovgive på det her område, er vi jo ganske åbne, ligesom jeg tror – men jeg ved det ikke – at ministeren har sagt.
Så lad os kigge på det i fællesskab, og så vil vi gerne have en løsning på EU-plan.
For der er så meget handel, der foregår på tværs af landegrænser, så vi har alle samme vilkår.
Mona Juul (KF), 2024-01-18:
Har ministeren regnet på, hvad det egentlig vil betyde for dansk eksport, hvis der bliver indført sådan et loft og der bliver lavet et indgreb i aftalefriheden?
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Jeg er ikke i stand til at gå ind i de konkrete forhold, men min oplevelse er da, at hvis man er stor og har en styrkeposition, er man ikke stor og har en styrkeposition uden at have et virvar af iværksættere og små og mellemstore virksomheder som underleverandører.
Altså, tag over på den jyske højderyg, min gamle hjemstavn, og se, hvad der sker i vindindustrien.
Så vil man se, at der bliver beskæftiget tusindvis og atter tusindvis af medarbejdere i vores vindindustri, men langt hovedparten af dem er i små og mellemstore virksomheder, som er underleverandører til de godt nok store dynamoer, som får omtalen.
Det konkrete forslag her handler jo om, om vi skal lave et loft.
Der tror jeg bare, også hvis man spørger erhvervet selv, at der ikke er opbakning til det, når man ser på det.
Lars-Christian Brask (LA), 2024-01-18:
Det er fornemt.
Det ser jeg frem til som næstformand i Erhvervsudvalget, altså at vi får den debat, og at det så f.eks. kunne udmønte sig i en beretning.
Nu kender jeg jo også lidt til erhvervsministeren, og hvis han har sagt heroppefra, at det kommer til efteråret, så sætter jeg min lid til, at det også kommer til at ske.
Ellers er vi i hvert fald et par stykker, der nok kommer til at presse lidt på.
Nick Zimmermann (DF), 2024-01-18:
Tak for det.
Det er jo langtfra første gang, vi behandler det her forslag, men tak til SF, selvfølgelig, for at have genfremsat forslaget og for at blive ved.
Jeg håber selvfølgelig, at regeringen har fået sat skub på den her proces, for det har jo varet længe.
For mange virksomheder er det jo essentielt, at man har en erhvervskonto, og rigtig mange oplever desværre, at når de henvender sig til deres bank for at få lov at oprette en konto, bliver de altså afvist.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at vi får nedbrudt de her barrierer for den enkelte iværksætter.
Vi skal skabe tryghed og ro om vores iværksættere, så de kan gøre det, de er gode til, nemlig at iværksætte.
Og der er mange ting, der kan gøres.
Et meget brugt argument herinde har været, at man skal sikre, at der ikke sker hvidvask.
Og selv om jeg deler bekymringen om hvidvask, som er et generelt problem i Danmark, omhandler det her forslag jo ikke hvidvask.
Det handler om en konkret ret, en basal ret til at oprette en konto helt på linje med at oprette en bankkonto som privatperson.
Jeg mener, det er på tide, at vi her i Folketinget sætter en stopper for skræmmebillederne fra bankerne.
Det går ud over helt almindelige danskere – tømreren, frisøren, den handelsuddannede med en god idé – så jeg håber i hvert fald, vi kan finde en løsning, der ikke stopper de her mennesker i at blive selvstændige og iværksættere, for vi har jo brug for flere af de her mennesker, ikke færre.
Så vi støtter forslaget.
Sascha Faxe (ALT), 2024-01-18:
Der har været snakket en del teknisk her, og jeg vil ikke gentage det, men jeg tror egentlig, det er vigtigt, at vi husker på, hvad det er for en virkelighed, vi taler ind i.
Så jeg tænker egentlig, at jeg vil sige lidt om det der med at være den der lille selvstændige erhvervsdrivende, den, der skal starte sin virksomhed, og som har de her problemer.
Da jeg i sin tid startede min første virksomhed, var det jo ikke givet, at jeg kunne få en erhvervskonto, og der talte jeg med andre, der lige var startet, og de sagde: Det er Lars nede i den og den bank, du skal snakke med.
Og derfor skiftede jeg til en anden bank end den, jeg havde, altså fordi jeg vidste, at Lars i den by, jeg boede i, godt kunne lide små og mellemstore virksomheder.
Det var helt fint, og jeg fik straks min konto, men når jeg taler med mange andre, er det ikke det, man gør, og da jeg senere, fordi jeg havde haft den lukket, mens jeg boede i udlandet, åbnede mit cvr-nummer igen, fik jeg ikke bare automatisk en konto.
Og det gjorde jo, at jeg stod i en situation, hvor min privatøkonomi og min erhvervsøkonomi lige pludselig skulle holdes snorlige adskilt på den samme konto.
Jeg er ikke sat i verden til at være revisor eller det, der ligner, jeg laver nogle helt andre ting erhvervsmæssigt, så det at skulle holde de ting adskilt var ikke nogen nem opgave.
Altså, det der regnskab, der lå forude, var simpelt hen en stressfaktor, som gik ud over den kreativitet, jeg har, og det er jo det samme, jeg oplever hos rigtig mange, jeg taler med.
Hvad enten man laver smykker eller kaffe eller er en rådgivningsvirksomhed, er det ikke økonomien og bankkontoen, der er det helt store.
Jeg forstår de udfordringer og de bekymringer, der er fra manges side i det her, men jeg må hive det ned på et helt banalt plan og sige: Undskyld, hvis vi kan kræve, at enhver bank skal tilbyde, at en borger i Danmark har en nemkonto, hvorfor kan vi så ikke kræve, at en bank også, når du er kunde hos dem og har et cvr-nummer, skal tilbyde, at du kan oprette en erhvervskonto.
Altså, det, vi snakker om, er sådan helt nede på det banale plan, for det går også ud over deres indtjeningsmuligheder, når der er de her stressfaktorer, og det går ud over samfundsøkonomien, hvis vi hiver det helt op på de høje nagler.
Så jeg håber meget, at vi finder ud af noget, og jeg glæder mig selvfølgelig også til at se, hvad regeringen kommer med.
Men det skal snart gå rimelig stærkt, synes jeg.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-01-18:
Vi bryster os gerne af i Danmark, at vi er sådan et iværksætterland, og at det er meget let at åbne en virksomhed: Man kan bare gå ind på virk.dk, og så tager det 15 minutter.
Men derfra bliver det altså langt vanskeligere at være en lille virksomhed i Danmark.
Lige fra at man skal oprette en erhvervskonto, som det her forslag handler om, til at man skal ansætte den første, begynder bureaukratiet at lægge sit låg nedover og fjerne kreativitet og fjerne muligheden.
Men vi glemmer de helt små, og det er altså dem, der skal være fødekæden til de næste.
Man skal forstå, at mange af dem, som har en lille idé, og som måske sidder derhjemme, ikke har regnskabserfaring.
De har ikke virksomhedserfaring.
De er ikke serieiværksættere, for serieiværksættere skal nok finde det frem, men jeg er meget bekymret for, om dem, som allerførste gang skal tage skridtet, finder modet til det.
Når de kommer ned i en bank og får et nej til at få en erhvervskonto der, kan det være, at den drøm, de måske havde om at gå i gang med noget, ikke bliver til noget, og det synes jeg er ærgerligt.
Jeg synes, at vi skal have et samfund, som er positivt i ånden over for folk, der brænder for noget, og så skal vi ikke herindefra lægge sten på vejen derhen, og det gør det her jo.
Jeg forstår udmærket godt, at det ikke skal være sådan, at du skal have krav på at kunne få en kæmpestor kassekredit og alt muligt andet og banken skal gå ind på den måde
, men hvis vi snakker om en ganske simpel konto, som du måske har overført nogle penge til til lige at starte din virksomhed op, eller du bliver enig med din bank om en lille kassekredit, så er det også fint, men du skal selvfølgelig have ret til, hvis du har et cvr-nummer, at have en erhvervskonto.
Det burde ikke være noget som helst problem, og derfor støtter jeg selvfølgelig, at det bliver et krav, at bankerne skal tilbyde en erhvervskonto til folk.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-01-18:
Aftalefrihed som princip fungerer jo bedst, hvis parterne er nogenlunde ligestillede, og det vil de jo sjældent være, hvis det er en meget stor virksomhed, som kan gå mange forskellige steder hen, og det måske er en lille virksomhed, der selvfølgelig gerne vil afsætte sine varer eller tjenesteydelser.
Det er der, den skævhed kommer ind.
Der er flere europæiske lande, der allerede har nationale lovbestemte frister på 30 dage, ligesom Europa-Kommissionen jo også lægger op til, altså at maks. 30 dage netop skal være grænsen.
Jeg synes, der er en trist tilgang til erhvervslivet i det her land, hvor man i for høj grad tilgodeser de meget, meget store virksomheder og i langt mindre grad de små virksomheder.
De store virksomheder skal nok klare sig.
Og som et helt konkret eksempel kan man se, at det jo er dem, der modtager langt størstedelen af støtten både i de store fonde, men også i vores, hvad skal man sige, statsbanker, hvis man kan kalde dem det, vores superfonde osv.
Jeg synes, der er en skævvridning i det, som er meget ærgerlig.
Morten Bødskov (S), 2024-01-18:
Det er lidt en anden diskussion, men jeg tror, jeg er nødt til at påpege, at det er jeg simpelt hen ikke enig i, når man ser på den aftale, som den daværende borgerlige regering lavede med et bredt flertal i Folketinget om et nyt erhvervsfremmesystem.
Hvad handler det om?
Det handler om hele SMV-miljøet.
Det er et kæmpestort setup i hele Danmark, som skal være med til at sikre, at små og mellemstore virksomheder har let og enkel adgang til at få rådgivning om, hvordan man eksempelvis kan øge sin virksomheds fodaftryk også uden for landets grænser.
Så det at tegne et billede af, at det her land kun baserer sig på de store, dominerende virksomheder i styrkepositioner, mener jeg simpelt hen er forkert.
Vi har en erhvervskultur og -struktur, som for langt, langt hovedparten af virksomhedernes vedkommende udgøres af SMV'er.
Og vi har indrettet en rådgivende og vejledende struktur fra det offentliges side, som er ret stor, til netop at understøtte deres vækst.
Så det er jeg simpelt hen ikke enig i.
Det må jeg sige.