Torsten Gejl (ALT), 2021-12-21:
Den her tale handler om klimaangst og klimahåb.
I forbindelse med diskussionen om, hvordan vi mennesker kommer til at påvirke klimaet, er der et begreb, der især breder sig blandt unge generationer, og det er begrebet klimaangst.
Flere og flere unge er angste for, at vi er ved at ødelægge den planet, som vi giver videre til dem og til deres børn og til deres børnebørn.
Jeg genkender faktisk en lignende angst fra min ungdom, nemlig angsten for atombomben.
Efterhånden som medierne blev ved med at berette, at jorden kunne udslettes hundredvis af gange med atomvåben, og at mange af dem pegede mod Europa, var vi mange, der frygtede for vores fremtid.
Og det giver os et stort ansvar, når vi taler om og handler på de meget store udfordringer, klimaet står for i dag.
Vi skal være realistiske omkring udfordringerne uden at skabe angst og apati blandt mange unge, som jo bekymrer sig rigtig meget om klimaet.
Vi skal skabe håb i stedet for angst.
Vi skal skabe håb ved at gøre det rette her i Folketinget og ved at vise politisk handlekraft.
Det synes jeg vi gjorde, da vi vedtog verdens bedste klimalov med 70 pct.s CO 2 -reduktion i 2030.
Nu er der nok mange, der synes, at det hele er gået lidt i stå.
I Alternativet mener vi, at vi skal steppe op her i Folketinget og skabe klimahåb ved at følge op på klimaloven og gøre det realistisk, at vi kan overholde vores 70-procentsmålsætning.
Efter Alternativets mening er nogle af de allervigtigste skruer, vi har at skrue på for at nå 70-procentsmålsætningen, skattesystemet og landbruget.
Og her er der virkelig brug for håb.
Den såkaldte grønne skatteaftale blev vedtaget i december 2020 af bl.a. S, V, SF og KF.
Den formåede ikke at indføre den ensartede CO 2 -skat, hvor forureneren betaler.
Og det er ikke kun de grønne organisationer, der skælder ud over det, det er også en stor del af dansk erhvervsliv.
Novo Nordisk efterlyser, at der bliver vedtaget en CO 2 -skat, så de ved, hvad de skal planlægge efter.
Dansk Industri efterlyser en CO 2 -afgift, så danske virksomheder har noget at planlægge ud fra.
Maersk foreslår en CO 2 -skat på 150 dollar på skibes CO 2 -udledning, som skal indfases fra 2025.
Ja, man kan efterhånden godt sige, at det ikke kun er de grønne organisationer, men også dansk erhvervsliv, der skriger på at få sat tid og tal på en CO 2 -skat.
Svaret fra SF, V, KF og S har været at lave en grøn skatteaftale, som tilsyneladende udskyder en CO 2 -skat til efter et valg.
Man har nedsat en kommission, et udvalg, som skulle komme med en redegørelse om, hvordan vi laver en CO 2 -skat, men her i december måned er den så udsat til februar.
Det er der altså ikke meget håb i.
Men der er meget, man kan gøre for at genskabe håbet.
I Alternativet har vi to forslag angående CO 2 -skat.
Man kan jo vedtage hovedtrækkene i forbindelse med en CO 2 -afgift; vi kan vedtage, at den skal indføres, og hvad den skal være; og vi kan vedtage, hvordan den skal indfases.
Så kan vi jo bruge noget tid på at finde ud af, præcis hvordan vi laver den.
Men hvis vi vedtager de overordnede ting, kan vi diskutere tingene til foråret og lave planen, til efteråret kan vi vedtage det og lave det til lov, og på den måde kan vi få en ensartet CO 2 -afgift fra 2023 på f.eks. 6-700 kr. pr. ton og fase den op til 1.500 kr. pr. ton i 2030.
Hvis man ikke vil det, jamen så kunne man i stedet for at udskyde det hele til efter et valg lave en kødafgift, en brændstofafgift, en flyafgift – altså se at komme i gang – og så indfase de ting i den generelle CO 2 -afgift senere.
Så har vi igen et håb, i stedet for at vi skal sidde og vente og vente på en plan om en plan om en plan.