Trine Pertou Mach (EL), 2023-10-27:
I Enhedslisten er vi varme tilhængere af nordisk samarbejde på stort set alle fronter.
I Norden er det jo sådan, hvad flere andre ordførere også har været inde på, at vores samfundssystemer, demokratiopfattelser, værdier og kulturer langt hen ad vejen, og også vores sprog, ligger meget tæt op ad hinanden.
Derfor er vi helt på linje med forsvarsministeren, som i redegørelsen fremhæver, at vi i Norden har et unikt samarbejde, som bygger på en lang fælles historie.
Vi er en gruppe små og mellemstore lande, der har meget tilfælles og kan have stor gavn af samarbejdet.
I de her år er det endnu mere tydeligt, at vi også med vores fælles geografiske placering, og det gælder både i den snævre og brede sikkerhedspolitiske forståelse, står med udfordringer, som kun løses ved et stærkere og mere intensivt internationalt samarbejde på beredskabs-, forsvars- og sikkerhedsområderne.
Redegørelsen fra ministeren er gennemsyret af meldinger om intensiveret nordisk samarbejde på både forsvars- og beredskabsområdet.
Det er en rigtig positiv og god udvikling.
Det var en sørgelig anledning, nemlig Ruslands brutale angrebskrig i Ukraine, der fik Finland og Sverige til at søge ind i NATO.
Nu er NATO jo en sammenslutning, som vi vel kan sige at Enhedslisten aldrig har været hundrede procent begejstrede for, selv om vi godt lige nu ved, at der ikke er et realistisk alternativ.
Og når nu NATO er det eneste eksisterende realistiske bud på et forsvarssamarbejde, der, som det ser ud lige nu, kan give Danmark en vis sikkerhed i en krisepræget og omskiftelig verden, så er det glædeligt, at de nordiske lande nu ser ud til at kunne stå sammen i NATO og være med til at påvirke den fælles dagsorden dér.
I NATO kan de fem nordiske lande i rigtig mange sager fremover tale med én stemme.
Vi har i Norden en lang tradition for at arbejde for fred og afspænding og for en verden baseret på folkeretten, FN og andre internationale aftalesystemer.
De nordiske lande har intet atomarsenal, og i NATO-samarbejdet kan vi arbejde for en atomar nedrustning.
De nordiske lande er engageret i arbejdet for Arktis som lavspændingsområde, og derfor har de nordiske lande på mange måder i høj grad noget at komme med fælles, hvis man vil det, i NATO-regi.
Når det gælder anskaffelse af nyt forsvarsmateriel, er der, som flere andre også har været inde på, også perspektiver i det nordiske samarbejde.
Da vi her i Danmark for nogle år siden skulle investere i nye kampfly, blev det svenske Gripenfly på et tidligt tidspunkt valgt fra til fordel for det amerikanske F-35.
Det var vi, som de fleste af jer sikkert husker, voldsomt imod indkøbene af i Enhedslisten, men alt andet lige havde vi hellere set, at Danmark dengang havde købt et svensk fly frem for et amerikansk, ikke mindst fordi vi med det industrisamarbejde, der jo følger med i F-35-handelen, risikerer, at fly med danske komponenter eksporteres til konfliktområder, som Danmark ikke bør eksportere våben til.
Også når det gælder beredskabet, er det nordiske opprioriteret, kan vi læse.
Det er både klogt og godt og desværre jo også nødvendigt i de kommende år, ja, årtier, med udsigterne til de menneskeskabte klimaforandringer og konsekvenserne deraf, som for alvor ruller ind over Nordeuropa.
Også internationalt med fælles koordinerede indsatser til kriseramte lande og regioner rundtomkring i verden med Pakistan som et trist eksempel er noget af det, som man kan fra nordisk side.
Lad os fastholde og styrke Hagasamarbejdet, lad os fokusere på beredskab i bredest mulige forstand, også i forhold til cybersikkerhed, klima, kontrol med vores kritiske infrastruktur osv., og, som fru Lise Bech også var inde på, at styrke den nødvendige øgede overvågning af de maritime områder.
Det er også oplagt at gøre meget mere intensivt i nordisk regi.
I det nordiske samarbejde har vi en historisk styrke i civil krisehåndtering, og vi har en stærk historie i at bidrage til verdensfreden ved at initiere fredsforhandlinger rundtomkring i krigs- og krisesituationer, ikke mindst fordi vi som små lande historisk set ikke har kunnet påklistres en stormagtsintention.
Derfor vil jeg her til slut runde af med et par opfordringer, mere præcist tre af slagsen.
Det gælder både sikkerhedsmæssigt i forhold til lavspænding, og det gælder klimaudfordringer og miljøudfordringer og beskyttelse af oprindelige folk og at sørge for, at de er med ved bordet, når vi har de her diskussioner om, hvad der foregår, også i nordisk regi.
Lad os for det andet styrke den nordiske fællesindsats i FN's fredsbevarende arbejde rundtomkring i verden.
Det er der stærkt brug for, ikke mindst Danmark mangler i dette regi,
og lad os bruge det nordiske forsvars- og beredskabssamarbejde til også at styrke den nordiske position i det globale arbejde for det.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg sige, at jeg godt ved, at der her i salen er langt flere, der er svorne tilhængere af militær oprustning end af omrustning, men i Enhedslisten tror vi ikke på, at oprustning og våbenkapløb er en klog vej frem i en destabiliseret verden.
I den nordiske venstrefløjsgruppe blev der i foråret vedtaget en udtalelse om Norden som atomvåbenfri zone, og med et snarligt samlet Norden i NATO-regi er den dagsorden ikke mindre relevant, og med de geopolitisk spændinger, vi ser, heller ikke mindre aktuel.
Lad os styrke arbejdet for, at vi som et samlet Norden i NATO kan få bedre kontrol med atomvåben og undgå, at NATO's udvikling af atomparaplyen bliver en styrket del af den oprustning, der er i gang.
Tak for ordet.
Vi slutter helhjertet op om det samarbejde, vi har i nordisk regi, og tak for redegørelsen.