runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Tak for det.
Og tak for talen.
Mit spørgsmål ligger meget godt i tråd med det, ordføreren netop sagde her om, at der ikke er nogen evidens.
Nu findes der jo andre lande end Danmark, og derfor er der også flere end de syv personer, der er blevet behandlet på et år, også i Danmark, hvis man kigger over en årrække.
Men hvis man kigger ud i verden, hvad ved vi så egentlig?
Hvor mange procent tror ordføreren fortryder, at de har været igennem den her kønstransition?
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2023-05-09:
Det skal jeg ikke påstå at jeg har noget tal for, for det ved jeg ikke –
måske kan spørgeren komme med noget evidens for, hvad der rent faktisk virker.
Det, som jeg synes er dybt problematisk, er, når jeg får oplevelsen af, at det, vi gør herhjemme, faktisk har karakter af et eksperiment og et medicinsk forsøg, for det mener jeg ikke vi skal udsætte børn for.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Jamen der findes heldigvis tal.
Der findes en større undersøgelse, der kom sidste år, tror jeg det var, af omkring 8.000.
Nu er det jo en relativt lille population, også på verdensplan, og derfor er der selvfølgelig meget evidens, vi ikke har så håndfast, som vi gerne ville.
Det bliver vi klogere på hele tiden.
Men faktum er, at omkring 1 pct. af de personer, der har været igennem den her behandling, fortryder – 1 pct. Og så kan ordføreren diskutere med sig selv, om det er meget, om det er lidt, og om vi kan gøre det bedre.
Astrid Carøe (SF), 2023-05-09:
Undskyld, det var, fordi jeg sad og ventede på at høre, om Liberal Alliance stemte for det her forslag, men det lyder, som om de gør det.
Jeg undrer mig lidt over, at Liberal Alliance stemmer for det her forslag, for det må jo så betyde, at man har mistillid til sundhedsmyndighederne og deres faglige ekspertise, med hensyn til om man skal behandle eller ej, eller hvordan skal det forstås?
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Tak for spørgsmålet.
Helt generelt har vi selvfølgelig ikke mistillid til sundhedsmyndighederne.
Det her handler jo om, som jeg også sluttede af med at sige, at der ikke findes et diagnostisk apparat for det her.
Lægerne udtaler selv, at det handler om skøn, og at de er i tvivl.
Vi har også set eksempler på mennesker, der har fået lov til at få et kønsskifte og efterfølgende har fortrudt.
De har fortalt, at det har drejet sig om to lægesamtaler – to lægesamtaler! – og en af de her personer havde endda også psykiske sårbarheder, som også spillede ind i det her.
Det var heller ikke blevet opdaget inden.
Det går simpelt hen ikke, og det går slet ikke, når vi taler om børn.
Som jeg siger, anerkender jeg fuldt ud, at det her findes, og det er virkeligt for nogle mennesker, men som forældre bliver vi simpelt hen nødt til at støtte og vejlede alt, hvad vi kan, så længe det er muligt, indtil det her barn selv kan træffe en beslutning, når det er over 18 år.
For ellers kan man komme til at gøre skade på dem, og så er det forældrene, der står med ansvaret, og sikke et ansvar at have.
Men selvfølgelig skal vi hjælpe de unge mennesker, det handler om.
Astrid Carøe (SF), 2023-05-09:
Der er ingen tvivl om, at det som forældre til et barn med kønsdysfori er enormt svært, og at der er sindssygt mange dilemmaer – det er jeg slet ikke i tvivl om.
Jeg er bare lidt nysgerrig på, om det så kun lige er her, at Liberal Alliance mener, at man ved bedre end Sundhedsstyrelsen.
For det må jo være det, man mener, og hvad så næste gang, der er en behandlingsform, Liberal Alliance ikke bryder sig om?
Vil man så også mene, at man dér er klogere end Sundhedsstyrelsen?
Det er da virkelig en glidebane at begynde at ændre på det princip, at det er Sundhedsstyrelsen, der vejleder om behandlinger til den enkelte.
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Men Sundhedsstyrelsen er jo netop i gang med at kigge på det her, fordi der ikke er et diagnoseapparat.
Man kan ikke sige: Det er tale om en bestemt diagnose med et bestemt efterstillet bogstav og tal.
Og så længe man ikke kan det, er der jo tale om et skøn, så er det jo lægen, der selv skal sidde i klinikken og tage stilling til, om det her menneske virkelig mener det.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Nu ved jeg ikke, om det er blevet en ny tradition her i Folketingssalen, at vi bruger pluralis majestatis.
Når man siger vi, så mener man i virkeligheden Dansk Folkeparti eller jeg.
Til gengæld er det sådan, at hvis man ikke tilbyder den her behandling, så har det også enorme konsekvenser – det har det.
Hvis man ikke tilbyder behandling, så har det konsekvenser i forhold til mistrivsel, det har konsekvenser, i forhold til at der ikke er tilstrækkelig anerkendelse, og det har konsekvenser, i forhold til at man ikke kan få lov til at leve et liv i overensstemmelse med den kønsidentitet, man har.
Det har konsekvenser.
Så derfor vil jeg sige til det, som fru Mette Thiesen siger, med, at det ved »vi«: Nej, det ved vi ikke; det er en påstand fra fru Mette Thiesen.
Mette Thiesen (DF), 2023-05-09:
Det er fakta, men det ved jeg godt at kommunister som udgangspunkt ikke går så meget op i.
Men det, jeg kan fortælle nu, er, at vi ved – vi ved – at hvis vi behandler med hormoner, så har det irreversible konsekvenser.
Det har ikke irreversible konsekvenser, hvis man hjælper et barn, der har det svært, undervejs, sådan at barnet kan tage en endelig beslutning, når det bliver 18 år.
Men hvis man begynder at give barnet hormoner, når barnet stadig er i puberteten, så ender vi med, at det får nogle irreversible konsekvenser: Knogleskørhed, deforme kønsorganer og sterilitet.
Det er ikke i orden.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
En behandling med stophormoner er ikke irreversibel.
En behandling med stophormoner stopper den udvikling, der er.
Det er fuldstændig rigtigt, at en behandling med krydshormoner har konsekvenser.
Men en behandling med stophormoner ophører jo i det øjeblik, man stopper med at give stophormoner, og så fortsætter pubertetens udvikling efterfølgende.
Men jeg bliver bare nødt til at fastholde, at hvis ikke man har den mulighed for at kunne give den behandling, så har det også enorme konsekvenser, og det er den fuldstændige mangel på anerkendelse af det synspunkt, som præger den argumentation, der kommer fra Dansk Folkeparti.
Mikkel Bjørn (DF), 2023-05-09:
Tak for det.
Jeg tror, at ordføreren i løbet af debatten her og i løbet af talen fem-seks gange nævner, at hvis man ikke giver den her hormonelle behandling, har det også konsekvenser.
Kunne ordføreren ikke nævne, hvad det er for en form for empiri, ordføreren refererer til, når han siger, at det har konsekvenser ikke at give den hormonelle behandling – altså konsekvenser, som ikke ville have været der, hvis man havde givet den hormonelle behandling?
Hvad er det for en empiri, der understøtter den påstand?
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Ordføreren mener det, ordføreren siger her fra talerstolen.
Og det, man kan henvise til, er jo bl.a. den SEXUSundersøgelse, der er blevet lavet, som også klart præciserer, at både mistrivslen og selvmordsraten blandt transkønnede ligger væsentligt over det gennemsnit, der er i befolkningen i øvrigt.
Det er klart, at så kan man altid rejse spørgsmål om, om man præcis kan sige, at det er på grund af transkønnetheden, at selvmordsraten ligger højere.
Det kan måske være vanskeligt at sige, men man kan i hvert fald sige, at ifølge SEXUSundersøgelsen er det, tror jeg, omkring 24 pct., der har haft selvmordstanker eller har haft selvmordsforsøg, mens den ligger væsentlig lavere hos befolkningen i øvrigt.
Mikkel Bjørn (DF), 2023-05-09:
Så ordføreren refererer til en undersøgelse, som slet ikke har noget at gøre med det, vi taler om.
Det, jeg beder ordføreren redegøre for, er den påstand, han kommer med gentagne gange her i løbet af debatten, nemlig det, at hvis man ikke giver den her hormonbehandling, har det konsekvenser, som der ellers ikke ville have været, hvis man havde givet den.
Hvad er det for undersøgelser og empiri, der understøtter den påstand?
For jeg har ikke kunnet finde den.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Det er jo bl.a. det, at når man kommer til behandlinger på sexologisk klinik, er der en tværfaglig behandling af sundhedsfagligt personale, som er med til at afdække de problemstillinger, der er, og ud fra den vurdering bliver der jo truffet en beslutning om, om den rigtige behandling er en behandling f.eks. med stophormoner eller med krydshormoner, når man kommer længere hen i forløbet.
Men det er klart, at det jo er en sundhedsfaglig vurdering ud fra den lægefaglige ekspertise, man har, og den ekspertise har jeg sådan set en tiltro til også er på et tilstrækkelig højt niveau, men det er klart, at vi vel altid vil kunne gøre det bedre.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-09:
Ordføreren startede sådan lidt friskt ud med at sige, at jeg var halvt i mål, fordi kirurgisk kønsskifte ikke var tilladt – og så var det jo lige i øvrigt stadig væk tilladt; vi brugte det bare ikke i Danmark.
Der havde jeg nok forventet mere fra lige den ordfører på det område.
Men vil ordføreren ikke bare lige bekræfte mig i, at worst case er det, der sker psykisk, hvis vi undlader at behandle irreversibelt.
Så har man det skidt psykisk, og man kan blive hjulpet psykisk.
Hvorimod hvis vi behandler irreversibelt og man fortryder, så er det fysiske skader, fysiske skavanker.
Det er slut med at kunne gå ud at blive gravid, hvis du ønsker at blive kvinde igen.
Du kan ikke få en vaginalplastik, fordi du har en mikropenis.
Altså, vi skader jo et barn fysisk, kontra hvis vi nu venter, til puberteten er overstået, og de bliver 18 år.
Så er det værste, der sker, psykisk.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Jeg vil starte med at korrigere min kollega og sige, at det, jeg sagde, var, at i Danmark er kønskirurgi ikke tilladt med undtagelse af brystreduktion i visse specifikke tilfælde – som jeg sagde – og det har heller aldrig været anvendt.
Så nej, jeg vil ikke anerkende, at du har ret i din tolkning.
Til dit andet spørgsmål vil jeg sige: Nej.
Det værste udfald – det kan vi jo se i tallene, som også hr. Peder Hvelplund var inde på –
er, at selvmordsraten er langt højere blandt transseksuelle.
Så det vil være det værste udfald, at vi ser flere af dem.
Derudover – som jeg også siger – hvis du går igennem puberteten, er det klart, at der sker nogle kropslige ændringer.
Det kender vi, der sidder herinde, jo alle sammen.
Det er en del af det at gå igennem puberteten.
Derved vil behandling efterfølgende være markant mere vanskelig og også med øgede komplikationer.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-09:
Det er jo derfor, jeg ikke forstår Radikale Venstres politik.
For kirurgi er kirurgi; uanset hvor meget man gerne vil tale det ned, er kirurgi på brysterne jo også kirurgi, kirurgisk kønsskifte, ikke?
Men nu når ordføreren sådan er ved at fortælle, at kirurgi ikke er kirurgi, forklarer det jo så også, hvorfor ordføreren er så stor fortaler for, at man kan ødelægge børns kroppe, uden nogen sinde på et eneste tidspunkt at anerkende det her med irreversible behandlinger.
Selv den der påstand om 1 pct. er man villig til at stå på talerstolen og sige, at det lever man med.
Det er super – det skal man så også komme til at leve med, for prikkerne kommer op på tavlen på et tidspunkt, og så er det jo ordføreren, der rent politisk har et ansvar.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Jeg kan jo kun forklare , hvad reglerne er i Danmark; jeg kan ikke forstå det for ordføreren.
Til det andet vil jeg sige: Ja, jeg står på mål for det sundhedsfaglige.
Der findes masser af forskning på området.
Jeg kan godt forstå, at ordføreren er lidt forvirret, for ordføreren henviser ikke til den nyeste forskning på området.
Der findes en masse viden derude, uden for landets grænser, som kigger på, hvad konsekvenserne er af disse indgreb, som jeg fuldt ud anerkender ikke er simple, og der er konsekvenser af dem.
Det er der – det hører jeg ingen herinde underkende overhovedet.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Men jeg skal bare forstå det rigtigt, altså at Liberal Alliance ønsker at afskaffe muligheden for at kunne give informeret samtykke som 15-årig, og at man i stedet skal være 18 år?
For de synspunkter, som ordføreren her giver udtryk for, er jo generelle betragtninger om, hvad unge mellem 15 og 18 år kan tage stilling til.
Så ønsker Liberal Alliance at fjerne muligheden for unge mellem 15 og 17 år for at kunne give informeret samtykke til behandling i sundhedsvæsenet?
Mette Thiesen (DF), 2023-05-09:
Jeg er da sikker på, at datidens politikere og datidens folk også så det som et fremskridt at lave socialreformen og sterilisationsloven.
Der er vi jo heldigvis kommet på andre tanker efterfølgende.
Det her er jo selvfølgelig en drøftelse af noget fuldstændig lavpraktisk, i forhold til at man selvfølgelig ikke laver medicinske forsøg på børn.
Det, vi kan sige her, er, at der er ingen, der taler om, at man ikke skal hjælpe de her børn.
Det, vi bare ved, er, at omkostningerne ved at gøre det her er nogle fuldstændig uoverstigelige konsekvenser for resten af det her barns liv.
Vi ved også, at der absolut ingen evidens er for, at det her virker.
Det ved vi også.
Men det, vi så til gengæld også ved, er, at hvis man går i gang med at give f.eks. terapi til det her barn, imens det stadig er i puberteten, så har det barn, når det bliver 18 år, stadig mulighed for at tage en voksenbeslutning, i forhold til om vedkommende gerne vil transitionere til et andet køn.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Så synes jeg, at hr. Kim Edberg Andersen skulle prøve at tage nogle samtaler med de børn og så prøve at forklare dem, at det, hr. Kim Edberg Andersen gør, er en hjælp for dem.
Prøv at forklare dem, når de har selvmordstanker, når de har mistrivsel, at det i virkeligheden er en hjælp til de børn, for de skal bare leve med det, indtil de bliver 18 år.
Det tror jeg de fleste børn ville betragte som en temmelig stakket hjælp.
Derfor synes jeg, vi skal respektere både de børn og dem, der er de nærmeste, og den tværfaglige behandling, man får på sexologisk klinik, og have tillid til, at de rent faktisk kan tilbyde den rigtige behandling til dem.
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
På det her område: Ja.
Og ellers ikke.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Tak for det, og tak for talen.
Nu nævner ordføreren, at man skal vente, til man er fyldt 18 år, før man kan tage stilling til det her spørgsmål, fordi ens hjerne så er færdigudviklet.
Det kan man diskutere, men mit spørgsmål er mere, om ordføreren kan se nogle udfordringer i, at en person er fyldt 18 år, og har været nødt til at vente, nødt til at gå gennem en pubertet, nødt til at få den biologiske udvikling, det nu engang medfører, og at man så ønsker at skifte fra mand til kvinde.
Er der nogle udfordringer i at vente, til man har været gennem puberteten, med at gøre noget, hvis man er sikker på, at det er det rigtige at gøre, i stedet for at sætte gang i det tidligere, inden man er igennem puberteten?
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Når det er sagt, er det for mig vigtigt, at vi ikke ødelægger nogens muligheder for at fortryde, fordi det er blevet gjort imod dem, inden de var igennem deres pubertet.
Altså, jeg har den holdning, at vi skal beskytte børnene så godt, vi kan, og sørge for, at vi ikke fejlbehandler nogen.
Det betyder så, at der er nogle, der kommer til at vente nogle år, før de kan få deres egen behandling.
Men jeg mener faktisk, det er vigtigere, at vi passer på de få i det her tilfælde.
Stinus Lindgreen (RV), 2023-05-09:
Jeg tror, alle er enige om, at vi ikke skal fejlbehandle.
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at beskytte både børn og voksne i vores sundhedsvæsen.
Det er klart.
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Altså, jeg er meget enig med den tidligere taler, der sagde, at 1 pct. er 1 pct. for mange, når nu vi kan undgå det ved at vente.
Mikkel Bjørn (DF), 2023-05-09:
Jeg vil bare lige hjælpe ordføreren med at besvare hr. Stinus Lindgreens spørgsmål.
For det her er undersøgelser, der ikke er langtidsstudier, som ikke er lavet af børn, og som er lavet, inden man så den her meget store eksplosion i behandlingen af folk med kønsdysfori.
Så det er ikke en undersøgelse, som i sådan særlig grad kan appliceres på det her område eller bruges i den her sammenhæng.
Tak for ordet.
Louise Brown (LA), 2023-05-09:
Tak for kommentaren.
Per Larsen (KF), 2023-05-09:
Tak for det formand, og tak til Nye Borgerlige for at fremsætte det her forslag.
Og det er bestemt ikke let på nogen måde, for det handler jo om mange ting, det handler om følelser, og det er heller ikke sådan en eksakt videnskab.
Der kan vi også se, at der er uenighed, i forhold til at der sker en opstramning over tid, og det er jo en forholdsvis ny behandling.
Altså, man startede jo i 2016.
I den bedste af alle verdener er børn børn, og det skal de have lov til at være med alt det, det nu indebærer.
Men vi synes i Det Konservative Folkeparti, at vi her skal være meget forsigtige, og vi glæder os også over, at fagligheden efterhånden har lidt mere at stå på, fordi man jo trods alt begynder at se nogle af konsekvenserne af det, man satte i gang i 2016.
Ligeledes skriver Rigshospitalet, at deres viden om mulige langtidseffekter af pubertetsudsættelse mellem 12 og 16 år på det sociale og kognitive plan er meget begrænset, og derfor er det et dilemma, om det er lægefagligt forsvarligt at hormonbehandle unge med pubertetsrelateret kønsubehag.
Dertil kommer jo, at flere unge vælger at detransitere tilbage til deres oprindelige køn, fordi de fortryder deres behandling.
Ved Sexologisk Klinik kender de til de ni børn og unge, som har fortrudt at have påbegyndt en hormonbehandling, men de har ikke overblik over, hvor mange der samlet set har fortrudt.
Derfor er der jo blandt læger i både Danmark, Sverige, England og Finland i de seneste år opstået en øget påpasselighed med at give børn kønshormoner.
Det har i Finland, Sverige og Storbritannien ført til, at landene har standset medicinsk kønsskifte til børn og unge under 18 år, og i Danmark bliver langt færre også henvist til hormonbehandling, og der kan man jo selvfølgelig godt sige, at det er, fordi man har fået mere fast grund under fødderne.
Nu nævnte ministeren så i sin tale, at man i Storbritannien stadig væk laver kønsskifte på forsøgsbasis.
Det har jeg så ikke kunnet læse tidligere, men det tager jeg selvfølgelig til efterretning.
Det viser sig også, at der er en stor andel af børn med kønsubehag, der er diagnosticeret med autisme.
På den baggrund bør vi også fra politisk side sætte foden ned i Danmark.
Så ved jeg godt, at der vil være få, som kommer i klemme, og som kommer til at glæde sig helt umanerlig meget til, at de fylder 18 år.
Men af hensyn til dem, som senere vil fortryde deres kønsskifte, mener vi altså, at vi bør have en aldersgrænse på 18 år.
Tak for ordet.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-09:
Jeg synes, at det langt hen ad vejen var helt vildt at høre, at det var et fremskridt, at der nu er folk, der bliver behandlet med noget, som er så invaliderende for dem.
Og så synes jeg, det lød, som om hr. Peder Hvelplund trak lidt i land, men så kendte man et venstrefløjsparti igen til sidst, hvor vi fik skudt i skoene, at vi faktisk ikke ville behandle nogen, for hele kampen går på ikke at behandle folk, der har kønsdysfori.
Det her handler om at beskytte de folk, der bliver behandlet forkert ud fra et skøn, som ingen diagnostik underbygger.
Så jeg synes ikke, det var i orden, hr. Peder Hvelplund.
Han skal bare støtte mit forslag her, for jeg skal nok bakke op om at finde midler til at hjælpe den gruppe, der har kønsdysfori.
Det her går ud på at stoppe dér, hvor vi slår en skævert, for de mennesker ødelægger vi også, hr. Peder Hvelplund, lige så meget som vi gør, hvis ikke vi behandler de andre.
Peder Hvelplund (EL), 2023-05-09:
Jeg synes bare, det havde været meget lettere, hvis nu hr. Kim Edberg Andersen så havde fremsat et forslag om, at vi skulle styrke den behandling.
Men det er bare ikke det forslag, vi behandler her i dag.
Det forslag, vi behandler her i dag, er, at man skal stoppe for at give den mulighed for at kunne give hormonbehandling.
Jeg synes, at Nye Borgerlige i den her debat fuldstændig overser konsekvenserne af ikke at give behandling.
For det har konsekvenser.
Jeg tror ikke, der er nogen, der har en interesse i at give fejlbehandlinger, men det ikke at give en behandling er også en fejlbehandling i det her tilfælde.
Når vi kan se, hvad det har af konsekvenser for de mennesker, som ikke bare oplever det her, men som har det her.
Det har en direkte konsekvens hver eneste dag i deres liv, at de skal leve med det her, og der har vi en mulighed for at kunne give dem en behandling.
Så er det også en fejlbehandling ikke at tilbyde den.
Og så er det klart, at vi skal sørge for at minimere risikoen for, at der sker fejlbehandlinger, både den ene og den anden vej.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-09:
Det er fuldstændig rigtigt; de skal leve med det hver eneste dag, til de bliver 18 år.
Se, det er forskellen, hr. Peder Hvelplund.
Når vi først har givet dem de hormoner, der ødelægger deres kroppe, kan vi ikke gøre det om.
Men det er rigtigt, at ved det her siger jeg selvfølgelig, at irreversibel behandling ikke er noget, du kan gøre, før du bliver 18 år.
Det er rigtigt.
Der tager jeg altså børnenes synspunkt, hr. Peder Hvelplund, og så siger jeg, at så vil jeg hjælpe – det står også i forslaget – alt, hvad jeg kan på reversible behandlinger; alt, hvad jeg kan.
Mike Villa Fonseca (M), 2023-05-09:
Det ved jeg faktisk ikke helt konkret.
Jeg har ikke den præcise statistik over det.
Men jeg synes da, at det er noget, man kan dykke ned i forhold til generelt at forebygge alle former for brug af tobak, om det så er nikotin, eller om det er i form af tyggetobak, eller om det er snus, eller det er røgtobak eller tobak med aromastoffer i.
Det synes jeg uanset hvad er vigtigt at vi forebygger, så vores unge aldrig kommer i gang.
Vi ved, at nikotin er meget vanedannende, når man først er startet på det.
Så jeg synes også, det er vigtigt, at vi får kigget på, hvordan vi så får stoppet brugen af nikotin.
Eva Kjer Hansen (V), 2023-05-09:
I forhold til den holdning er min bekymring, at vi svigter nogle unge mennesker, der mistrives og har brug for hjælp, og som i årevis har døjet med de udfordringer, de har på det her område.
Der synes jeg også, vi er nødt til at kunne tilbyde en hjælp til de mennesker og ikke bare sige til dem, at de må vente, til de bliver 18 år.
Kim Edberg Andersen (NB), 2023-05-09:
Der er én ting i lovforslaget, som jeg kan være enig i, og det er det der med, at vi skal have en aldersgrænse og en kontrol af, at man er 18.
Men når det kommer til opvarmet tobak, bliver jeg bare nødt til at sige, at jeg lige har hørt en ordfører sige, at i 2019 lavede vi en masse stramninger, og det har ikke virket.
Men nu kommer det her jo fra EU, og så er det jo helt anderledes, kan jeg forstå.
Mener ordføreren, at opvarmet tobak er det, som vores børn og unge starter med at ryge?
Alex Ahrendtsen (DF), 2023-05-09:
Ordføreren er uddannet psykolog og har arbejdet som psykolog.
Kunne han fortælle lidt om de psykologiske mekanismer, der går i gang, når nogen i en klasse snyder til eksamen, og når man ved, at de snyder, eller man har en mistanke om, at de snyder, mens andre aldrig kunne finde på det?
Hvad er det, der sker?
Hvilken udvikling er der, og hvilke konsekvenser har det for en klasse og for en uddannelsesinstitution generelt?
Hvad kan man forestille sig der sker, når et så kraftfuldt og simpelt redskab som en ChatGPT bliver anvendt i større grad?
Hvad er det, der sker rent psykologisk?
Rasmus Lund-Nielsen (M), 2023-05-09:
Jeg har også været så heldig at bruge min psykologfaglighed til at afholde jobsamtaler, og det er klart, at det jo skaber en ulige konkurrence, hvis man ved, at man er oppe imod nogle kandidater, som har et eksamensbevis, der er baseret på snyd.
Og hvis man sidder i en klasse med klassekammerater, som man har en mistanke om også anvender snyd, er det jo klart, at for at kunne indgå ligeværdigt i den konkurrence – det er også det, jeg tænker at spørgeren hentyder til – vil det give en eller anden tilskyndelse til også selv at snyde.
Så det er noget, der kan sprede sig, og det er jeg også meget opmærksom på at vi altså skal have gjort noget ved.