Alex Ahrendtsen (DF), 2024-10-24:
Danmark er et designland.
Vi er gode til at formgive.
Man kan se det på vores byer, på vore hjem, ja, selv vores smukke Folketing.
Det var skolens rammer, det var, hvordan lærerne underviste, og hvordan fagene skulle indrettes.
Der var ikke ret meget om indhold, og det har jeg været grumme ked af.
Med den aftale, som nu er udmøntet i loven, vi behandler i dag, går vi fra form til indhold, og det er jeg temmelig tilfreds med, for det, der er afgørende for en skole, for elever og for lærere, er fagenes indhold og ikke så meget skolens form.
Lad mig bare fortælle en lille personlig historie om, hvordan tingene kan ændre sig.
Da jeg på vegne af Dansk Folkeparti for nogle år siden foreslog, at vi skulle have et pensum i folkeskolen for alle fag, var der voldsom modstand, ikke bare fra miljøet, men også fra det politiske system og fra mange af mine kolleger.
Heldigvis havde vi noget, der hed »Sammen om skolen«, som tidligere undervisningsminister fru Pernille Rosenkrantz-Theil havde indført, hvor jeg langsomt forsøgte at gøde jorden for, at vi blev nødt til at have pensum.
Jeg var jo blevet inspireret af den måde, man gjorde det på i gymnasiet, som i mange år har haft pensum: tre til fem sider for hvert fag, der beskrev, hvad faget skulle indeholde.
Det vil sige, at fra Folketingets side udtrykte man stor tillid til lærernes faglighed og myndighed.
Der var der pensum.
Lærerne var universitetsuddannede.
I folkeskolen var der ingenting.
Der var stor pædagogisk, didaktisk og indholdsmæssig frihed stadig væk trods folkeskolereformen.
Men der var ikke nogen retningslinjer om indhold, der var ikke pensum, og det undrede mig.
En solbeskinnet eftermiddag på folkemødet i Allinge havde jeg en aftale med Lærerforeningen, og de havde inviteret på et glas rosé for at høre mere om mine tanker om pensum.
Og så sagde jeg ja.
Jamen så er vi enige; vi slår os lidt på ordet pensum.
Vi skrev så en kronik sammen, og jeg sendte den til ministeren og til mine ordførerkolleger, og det var en fornøjelse at se, hvor seriøst der blev arbejdet med det, og hvor enige man egentlig var i de betragtninger, der blev lagt ned i kronikken, hvilket så førte frem til forhandlingerne.
Sammen med mine ordførerkolleger og ministeren fik vi indført læreplaner, og der blev nedsat et udvalg – et ekspertudvalg med dygtige folk, der skal arbejde med skyldig hensyntagen til gymnasiets læreplaner på at indføre læreplaner i folkeskolen.
Det skal handle om indhold, og de læreplaner, som nu kommer til at hedde fagplaner, er jeg overbevist om vil være afgørende for forandringen af folkeskolen.
Den her aftale er noget, jeg vil se tilbage på med stolthed, når jeg ikke længere er i Folketinget.
Jeg synes, det har været en fornøjelse og forbilledligt, sådan som vi har arbejdet sammen, seriøst diskuteret og debatteret.
Jeg ville ønske, at folk havde kunnet se den måde, vi arbejdede på.
Nogle gange kan man godt som vælger have den tanke, at Folketinget er et galehus, og det kan det også være nogle gange.
Men lige præcis i dette arbejde har det vist sig, hvor smukt Folketingets partier og ordførere kan arbejde sammen, så vi er nået frem til det her resultat, der er til gavn for elever, lærere og forældre, skolen og dermed også Danmarks fremtid
Folkeskolen skal basere sig på indhold, og det kommer vi forhåbentlig til, når fagplanerne er færdigudarbejdet.
Der er jo stadig væk et lille stykke arbejde tilbage, når de bliver bragt ind i forligskredsen, så vi skal forholde os til dem.
Jeg vil gerne takke for samarbejdet med ministeren og mine ordførerkolleger.
Jeg synes, det har været forbilledligt.
Tak for indsatsen.