Kim Valentin (V), 2024-05-17:
Tak til formanden.
Jeg synes jo, det er interessant, at vi får de her forslag fra Dansk Folkeparti.
Jeg kan jo starte med en lille historie, fra dengang jeg var dreng og boede i København i sådan en gård, hvor man legede sammen i sandkassen.
Jeg var 6-8 år eller sådan noget.
Vi var nogle drenge, der legede sammen i sandkassen med biler og alle mulige andre ting, og vi har hyggede os rigtig godt.
En af dem hed Michael, og han var lidt et problem.
Det var ham, der trådte op i sandkassen og ødelagde vores andres veje.
Det var ham, som virkelig var et problem, når vi skulle lave et eller andet.
Han kom altid for sent, og når vi var ude at gøre et eller andet, kom han altid op at slås med alle de andre.
På et tidspunkt gad vi ikke have ham med mere – simpelt hen.
Der var to drenge, husker jeg, og de hed Per og Morten, og jeg husker dem, fordi de en gang imellem troppede op, når vi var alene, og så fik vi tæsk.
Det gav de os, fordi vi var én mod to, og det kunne de gøre.
Når vi var fire-fem stykker, kunne de selvfølgelig ikke gøre det.
Nå, men ham her Michael kunne jo så ikke lege med os; det gad vi ikke.
Hvor gik han så hen?
Han gik til Per og Morten.
De piftede dæk og stjal slik hos bager Frandsen, så vi andre ikke kunne få lov at komme ind i butikken, og de skød med slangebøsser og baldrede ruder på den anden side af vejen, og Michael blev en rigtig skidt knægt Jeg siger det her, for
hvad er det egentlig, vi lægger i Københavnskriterierne?
Vi lægger nogle leveregler, nogle regler for, hvordan man opfører sig og har det med hinanden.
Det er de politiske regler, de økonomiske regler og acquis communautaire.
Alle de der regler ligger der, fordi vi hjælper hinanden til at blive bedre.
Jeg kan da godt i dag ærgre mig over, at vi ikke bare sagde noget i stil med: Ham Michael skal vi da bare kramme lidt.
Jeg var 6-8 år, så det vidste jeg jo ikke dengang, men i dag ville jeg gøre det, for han skulle da ikke derover.
Det er da meget bedre, at de er med, end at de går over til de der skidte knægte, og så er de lige pludselig tre i stedet for to.
Jeg synes, det har meget med at gøre, at vi tænker ud af boksen, og at vi siger, at EU er et sted, vi inviterer folk ind, så de bliver bedre.
Det kan godt være, at de starter et andet sted, men når de bliver inviteret ind, hjælper vi dem.
Det kan godt være, at de ikke har alle rettigheder fra starten, men vi hjælper dem til at få dem.
Det politiske kriterie er et meget svært kriterie at opfylde; det er da rigtigt.
Det er mange ting, man skal overholde, men vi hjælper dem, og jeg vil meget hellere have, at de er med her hos os, end at de er med hos Putin.
Det tror jeg også at DF vil, eller måske kan vi få svar på det i dag.
Under alle omstændigheder synes jeg, det er forkert at nedlægge veto mod optagelse af nye EU-lande, der ikke lever op til Københavnskriterierne, for det er en proces.
Det kan godt være, at de ikke lever op til dem fra starten.
Det kan også være, at de ikke gør det, mens de er kandidatlande, men de arbejder på det, og vi hjælper dem til at blive bedre.
Hvis ikke vi gør det, forsvinder de andre steder hen, som er rigtig, rigtig skidte.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi anerkender, at Københavnskriterierne ikke er et forhandlingspunkt, men at det er et slutpunkt.
Det er en målstreg, og man kan løbe hurtigt mod målstregen, eller man kan løbe langsomt med målstregen.
Det er et slutpunkt, det er en målstreg, og derfor kan man ikke forhandle om det.
Men vi skal hjælpe folk med at løbe stille og roligt over den streg.
Venstre kan ikke støtte dette beslutningsforslag.