Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-10-03:
Tusind tak.
Jeg er glad for, at statsministeren kommer til stede, for det ville da være ærgerligt med alle de guldkorn, jeg har forberedt, hvis statsministeren ikke var her.
Først vil jeg jo sige tillykke til statsministeren med posten.
Vi har i Dansk Folkeparti en grundlæggende respekt for det danske demokrati, og vi må jo acceptere valgresultatet, som det var den 5. juni.
Socialdemokratiets formand fik mandatet til at stå i spidsen for en socialdemokratisk regering.
Tillykke med det.
Vi er fra Dansk Folkepartis side klar til både med- og modspil de kommende år.
Det skal hun have.
Men det var, som om der manglede et afsnit ved hvert emne, for det var jo en tale, hvor statsministeren stillede flere spørgsmål, end hun kom med svar.
Jeg ved ikke, om det var af tidsmæssige årsager, at man simpelt hen havde valgt at tage et afsnit væk fra hvert emne, men det kan være, at vi senere på dagen så kan få resten af talen.
Men på den måde kom statsministeren i virkeligheden også til med talen at understrege den pointe, som vi hørte biskoppen fra Aarhus fremføre forud for åbningstalen i tirsdags, nemlig at der i politik er mange ord, rigtig, rigtig mange ord, men også, at mange borgere derude jo tørster efter, at de mange ord omsættes til konkret handling, og at der kommer svar.
Det var også en tale, der indeholdt mange selvmodsigelser.
På den ene side var der f.eks. ønsket om en nærhedsreform, færre regler, mindre central styring, mere selvbestemmelse – men så dog ikke lige i forhold til børneinstitutionerne, hvor statsministeren ønsker minimumsnormeringer.
Eller hvad med politiet, som der skal være mere af, og især flere politifolk lokalt?
Man fik jo indtrykket af, at det virkelig er noget, der haster – og så dog alligevel ikke, for regeringen har udsat forhandlingerne om en ny flerårsaftale, der kan sikre netop mere politi, også mere nærpoliti, til engang næste år.
Eller hvad med sundhedsområdet, hvor regeringen stiller danskerne 500 nye sygeplejersker i udsigt næste år, stigende til 1.000 nye sygeplejersker senest i 2021, men samtidig på den anden side siger, at man sådan set ikke rigtig ved, hvor de sygeplejersker skal komme fra.
Eller – ja, jeg må jo til det – hvad med den berømte Arne, som skal på folkepension 3 år før andre, hvis det da ikke lige var, fordi Arne hellere ville på efterløn, men hvor statsministeren nu siger, at regeringen først engang til næste år vil løfte sløret for, hvordan man har tænkt sig at indfri løfterne til Arne og de andre?
Hed det ikke »Nu er det Arnes tur«?
Eller hvad med udlændingeområdet, hvor statsministeren på den ene side siger, at hun vil fastholde den stramme udlændingepolitik, men på den anden side remser en lang række lempelser op?
Det er egentlig ret overraskende, set i lyset af at det nye flertal ved valget den 5. juni jo var ret massivt.
Hvorfor den her tøven?
Hvorfor dette tydelige behov for at tale forventningerne ned i tirsdagens tale?
For ud over alt det, jeg allerede har nævnt, kunne jeg jo også nævne de nye nærhospitaler, Socialdemokraterne lovede for et års tid siden.
Der skal genåbne nye sygehuse rundt i landet.
Hvornår vil det initiativ blive taget, hvis overhovedet?
Store dele af konsekvenserne af den kommunalreform, der blev gennemført i 00'erne, gik Socialdemokratiet til valg på skulle tilbagerulles.
Institutioner i landsbyer og centerbyer skal genåbnes, kunne man forstå.
Hvornår sker det, hvis overhovedet?
Uddannelsesloftet skulle væk.
Det var da vist noget, der skulle ske ret hurtigt, men det er ikke med i finanslovsforslaget.
Hvornår sker det, hvis overhovedet?
Et andet loft skulle derimod indføres, nemlig et loft over antallet af nye ikkevestlige indvandrere.
Hvornår indføres det, hvis overhovedet?
Det var klare løfter.
Jeg kan også tage et andet eksempel.
Måske statsministeren kan huske sit besøg i Assens, hvor statsministeren vist selv medbragte kringlen til kaffen.
Det mediedækkede besøg gjorde det klart, at hvis Socialdemokratiet kom til magten, ville tingene blive ændret, for det var og er uværdige forhold, vi oplever i ældreplejen.
Men siden valget har vi ikke hørt meget om ældreplejen fra regeringens side.
I forståelsespapiret fra juni er der nogle ganske få linjer om de ældres forhold, og en udligningsreform, der kan sikre trængte kommuner en bedre økonomi, er foreløbig sat til februar.
Så det bliver svært at opnå egentlige forbedringer af kommunernes økonomi, i hvert fald de trængte kommuners økonomi, for 2021, som jo er næste sted, hvor det handler om kommunernes budgetter.
Så er de afgørende forbedringer for de ældre udskudt i endnu flere år?