Marianne Bigum (SF), 2024-04-16:
Mange tak.
Tak for alle jeres bemærkninger.
Det er korrekt, at vi i forslaget har skrevet nogle ret konkrete ting ned, som bør ændres.
De konkrete ting er simpelt hen formuleret efter at have brugt timer og timer på den her sag, hvor jeg synes, det er tydeligt, at det lige præcis er på de her områder, at lovgivningen halter.
Det er så det tekniske af det, som vi har meldt ud.
Nu vil jeg gå til det holdningsmæssige.
Og hvis en virksomhed skader miljøet, skal virksomheden naturligvis selv rydde op og dække omkostningerne.
År efter år skal vi finde millioner på finansloven til at betale for generationsforureningerne, hvor virksomhederne har ødelagt miljøet og efterladt regningen til samfundet.
De penge kunne vi have brugt på alt muligt andet.
Og jeg tænker, at det er en årlig politisk huskekage om et kedeligt kapitel i vores historie, hvor vi ikke havde godt nok styr på virksomheders påvirkning af miljøet – aldrig mere.
I 2004 vedtog vi i EU miljøansvarsdirektivet, som stadfæster, at der i de store miljøskadesager er et objektivt ansvar, og at forureneren skal betale – et glimrende princip.
Men da vi så i Folketinget i 2007 og 2008 skulle overføre loven til dansk lov, gjorde vi det mangelfuldt.
For at være mere præcis
vil jeg citere professor emeritus i miljøret Ellen Margrethe Basse: »Jeg mener bestemt, at man i forhold til lovgivningen har klokket i det«.
Nordic Waste-sagen er en katastrofe for miljøet i Randers Kommune, og sagen viser, at vores lovgivning er mangelfuld og hullet, og det har vi som lovgivere en forpligtelse til at rette op på.
Derfor har jeg også gjort mig umage.
For her ser vi, at en virksomheds ageren har skadet miljøet, hvilket nu igen sender en regning til alle os andre, en regning på flere hundrede millioner kroner, og der har været forlydender om, at det er helt op til 2,2 mia. kr.
Lad os nu se.
Under alle omstændigheder er det et stort beløb, som også siger noget om de dybt alvorlige miljømæssige konsekvenser.
Nu er det heldigvis ikke ofte, at vi får en miljøskadesag, men når det sker, kan det have store konsekvenser for miljøet såvel som for en kommunes økonomi.
Derfor fremsætter SF det her beslutningsforslag, som i al sin enkelhed handler om, at regeringen skal fremsætte et lovforslag, der sikrer, at vi får en bedre og tilstrækkelig gennemførelse af miljøansvarsdirektivet.
Det handler både om handleforpligtelsen, og det handler om betalingsansvar.
Det handler også om, at de virksomheder, der udgør en særlig risiko for, at der sker større miljøskader, skal stille økonomisk sikkerhed for miljøskader, som eksempelvis kan være at tegne en forsikring.
Selskabets bestyrelse, direktion og hovedaktionærer skal kunne stilles til ansvar, hvis sikkerheden mangler eller er utilstrækkelig.
Det er standardpraksis.
Virksomheder forholder sig hver dag til, om de virksomheder, de samarbejder med eller investerer i, har en finansiel evne til at opfylde deres forpligtelser.
Det er helt almindelig risikostyring.
Krav om sikkerhedsstillelse vil også være med til at justere adfærden, da virksomheder vil have økonomisk incitament til at forebygge miljøskader.
Sagen om Nordic Waste er ikke kun en dårlig sag for Randers Kommunes borgere, men for hele det danske erhvervsliv.
Det er i erhvervslivets interesse, at borgerne, kommunerne og myndighederne kan have tillid til, at erhvervslivet påtager sig deres ansvar i tilfælde af ulykker, sådan som EU-lovgivningen tilskriver at de bør gøre det.
Som statsministeren sagde ved sit besøg i Ølst: Selvfølgelig er det ikke rimeligt, at det er børnene og de gamle i Randers, der skal betale den her regning.
Det er SF enige i, men hvis ikke vi får lappet lovgivningen, vil det ske igen.