runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-12-05:
Hvis man spørger de almennyttige boligselskaber og boligforeningerne, siger de netop, de i de her dage sætter flere og flere familier på gaden, fordi de ikke har råd til at betale deres husleje.
Og det betyder, at de bliver hjemløse, hvis de ikke kan flytte ind hos familie, venner eller andre, for de har ganske enkelt ikke flere penge.
Det er meget tankevækkende, at kontanthjælpsloftet netop er med til at gøre det.
Jo, folk, har måske råd til at betale deres umiddelbare omkostninger, men de har ikke råd til at betale deres husleje, og derfor ender flere af dem på gaden.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2016-12-05:
Det er altid rart at få lov til at starte.
Jeg skal simpelt hen høre fru Pia Olsen Dyhr om de hjemløse, og jeg er sådan set enig i omsorgen for de hjemløse, jeg synes bare, det er lidt en forsimpling af de udfordringer, som fører til hjemløshed.
For hvis det var sådan, at det alene var kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen, der førte til hjemløshed, ville antallet af hjemløse vel ikke være steget med 16 pct., da fru Pia Olsen Dyhr gik i regering og fjernede kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen.
Jeg synes, det er en forsimpling.
Altså, en ting er, at det er forkert, og sådan er det, men det er også en forsimpling af de udfordringer, som ligger i det, og som jeg synes man skal tage seriøst.
Kan ordføreren bekræfte, at sådan en sammenhæng er der ikke?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Hvis regeringen kunne finde modet til at tage et helt skridt i stedet for et halvt skridt i 2025 med hensyn til tilbagetrækning, ville der sådan set
ikke være behov for at lave en SU-reform, som jo var noget af det, der skilte vandene lidt i forhold til Venstres helhedsplan.
Og det er jo en ærlig sag for os, synes vi, at vi har været der på SU-området.
Vores forslag er derfor, at vi med henvisning til den ændrede levealderprognose siger, at vi alle sammen skal arbejde 1 år ekstra, hvis vi har mere end 10 år tilbage på arbejdsmarkedet.
Så kan vi investere 1 mia. kr. ekstra hvert eneste år frem til 2025 i vores uddannelsessystem.
Så ja, det er primært der, vi ser det, men vi kommer jo til alle de forhandlinger, regeringen indkalder til.
Mette Abildgaard (KF), 2016-12-05:
Når regeringen kommer til at fremlægge en ny 2025-plan, vil man jo se der, at der bliver lagt op til en styrkelse af forsvaret – en substantiel styrkelse af forsvaret – og så vil man naturligvis også kunne se, hvor pengene kommer fra, som var det, spørgeren indledte med.
Det var bare en kommentar til det.
Jeg er ikke minister, og det ved jeg at mange er lettede over, for så var der endnu et parti i Folketinget, men hvad angår spørgsmålet om ministrene, vil jeg sige, at det er op til ministrene at afgøre, men ret beset er deres ansvar at følge gældende lov.
Jeg kunne jo godt have lyst til at spørge tilbage til fru Johanne Schmidt-Nielsen om noget: Hvor mange kroner betalte spørgeren ind til den her frivillige ordning for indbetaling af skat, da den eksisterede?
Jacob Mark (SF), 2016-12-05:
Tak for det.
Statsministeren bliver ved med at sige, at Danmark står over for nogle grundlæggende udfordringer, og det er jeg sådan set enig i, jeg er bare ikke enig i de løsninger, som statsministeren og den nye trekløverregering har lagt frem.
Svarene har jo været at lave en milliardbesparelse på uddannelse for så at foreslå en SU-milliardbesparelse, for så at foreslå et loft over uddannelser.
Det, vi kan se ude i fremtiden, er jo, at vi får brug for flere, der er mere uddannet, og at vi får brug for at løfte nogle af de mennesker, der ikke har en uddannelse i dag, og sørge for, at det får de i fremtiden.
Nogle af dem, som i dag ikke får en uddannelse, er jo den der såkaldte restgruppe – en gruppe af unge mennesker, som vi ikke får løftet.
Der har vi traditionelt set
haft de her meget stærke produktionsskoler, som har været med til at løfte nogle af de her unge mennesker, også nogle af dem, som jeg ved statsministeren har kæmpet for.
De produktionsskoler skærer man så ret markant på nu, og produktionsskolerne siger selv, at det, at man skærer i skoleydelsen, vil betyde, at nogle af de unge, som man før har løftet og sikret fik en ungdomsuddannelse, alligevel ikke gør det.
Er det ambitiøst?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-12-05:
Jeg synes, det var et fuldstændig simpelt spørgsmål, jeg stillede.
Det er helt okay, at ordføreren ikke har fået talt med de nye konservative ministre om offentlighedsloven, for der har sikkert været meget at se til, men jeg spørger bare til ordførerens egen holdning.
Jeg er sikker på, ordføreren har egne holdninger.
Jeg synes, det er dejligt, at De Konservative har været meget klare i forhold til at kritisere det, der er blevet kaldt mørklægningsloven.
Det synes jeg er fedt, hatten af for det.
Jeg synes, det er godt, hvis De Konservative kommer til at arbejde for større offentlighed indefra i regeringen.
Jeg spørger til ordførerens egen holdning.
Ville det ikke være helt oplagt, når nu det er De Konservatives holdning, at de så lader være med at bruge de her hemmelighedsregler, men faktisk siger: Vi synes, at offentlighed er en god idé, vi tør godt lade offentligheden kigge os i kortene?
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Tak for besvarelsen.
Jeg deler sådan set statsministerens opfattelse af, at lige præcis dagen i dag måske virker lidt som en dag, vi har prøvet før med sådan en rituel stammedans.
Og så kom jeg til at tænke på, at det har vi jo egentlig også.
Altså, det er ikke så længe siden, at vi havde åbningsdebat, og det er jo strengt taget på statsministerens foranledning, at vi nu er her igen.
Derfor ved jeg ikke, om jeg synes, at det som sådan er arrogance, men at det måske snarere vidner om stor humor, at statsministeren så trods alt og efter alt det, vi har været udsat for i det her halvår, alligevel synes, at det er oppositionen, der fremstår splittet.
Der må man sige, at vi vel næppe havde været her i dag, hvis det bare havde kørt i olie for den regering, der var, da åbningsdebatten fandt sted for et par måneder siden, eller hvor meget det er.
Derfor var det måske bedre at koncentrere sig mere om det fremadrettede, trods alt.
Der vil jeg bare sige, at hvis det, det handler om, er at skabe grundlag for at investere i fremtiden, så ved statsministeren jo, at han kan regne med, at vi i Radikale Venstre er villige til et bredt samarbejde.
Men det, jeg ikke forstår, er, hvorfor indflyvningen til det skal være massive, årelange besparelser overalt i vores uddannelsessektor.
Er statsministeren ikke enig i, at vi for fremtidens skyld er nødt til at investere i vores uddannelser og ikke reducere i dem?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Man kan jo meget præcist se i regeringsgrundlaget, at vi sætter os det mål om at have mindst 50 pct. VE i 2030, og det er et ambitiøst mål.
Altså, tro mig, det er et ambitiøst mål, når afsættet er, at vi har 29 pct. Og så siger vi i øvrigt, at der skal være stocktaking undervejs, altså at der skal evalueres på det undervejs.
En af de parametre, man skal tage ind, er jo bl.a. den teknologiske udvikling.
For vi skal jo nå i mål i 2050, hvor vi skal være uafhængige af de fossile brændstoffer, og der får vi brug for, hvis vi også skal have råd til det, at få noget hjælp fra teknologien.
Noget af det kan vi udvikle selv herhjemme, men i forhold til transportsektoren har vi altså brug for et europæisk og et globalt medspil.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-12-05:
Men vil det så sige, at hvis nogle af de store bilproducerende lande selv begynder på en omstilling til elbiler – der er flere lande, hvor man taler om en udfasning af salget af nye fossile biler frem imod 2025-2030 – så er det noget, vi også kunne rykke med på, altså at vi ikke lader os holde tilbage af den her målsætning, som statsministeren kalder ambitiøs, på de 50 pct.?
Jeg mener: Hvis vi er lineære herfra nu, så vil det hedde 60-65 pct. Men vil vi være med og løbe med de andre, når de kommer til at overhale os i forhold til nogle af de her ting?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Tak for det.
Altså, 50 pct. er et meget ambitiøst mål, og det vil være en milepæl og en mærkedag, hvor Dannebrog kan gå til tops, hvis vi som land leverer halvdelen af hele det samlede energiforbrug fra vedvarende energi.
Det er jo også nødvendigt, hvis vi skal nå målet i 2050 om at være uafhængige af de fossile brændstoffer.
Så kan hr. Rasmus Nordqvist selvfølgelig hævde, og det er vel også det, der ligger i spørgsmålet, at hvis man skal nå de 100 pct. i 2050 og det skal være en lineær udvikling, så burde det ikke hedde 50 pct. i 2030, men måske 60 pct. eller noget andet.
Men der tror jeg bare man er nødt til også at sige, at vi er nødt til at have teknologien med os.
Og hvis man f.eks. snakker om det bidrag, der skal komme fra transportsektoren, så tror jeg, at man er nødt til at acceptere, at der er der jo brug for teknologigennembrud, som vi i Danmark ikke kan skabe alene.
Vi har ikke ret mange bilfabrikker i Danmark.
Derfor er regeringens filosofi jo at sætte et ambitiøst mål, og 50 pct. er ambitiøst.
Vi producerer 29 pct. vedvarende energi i dag, og at nå 50 pct. i 2030 er meget, meget ambitiøst.
Vi kommer til at løbe de billigste kilometer til sidst, hvis man kan sige det på den måde.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-12-05:
Der er i regeringsgrundlaget et mål om 50 pct. vedvarende energi.
Og man kan jo med statsministerens egne ord fra starten af hans tale nu her sige, at luften er gået af ballonen, hvis vi kun når 50 pct. i 2030.
For så burde vi faktisk være på 60-65 pct.
Og så må vi jo med Erika Voigts ord få gang gakkelakkerne, også når det kommer til eksempelvis transportsektoren, som jo står for rigtig meget af det her energiforbrug.
Så kan statsministeren løfte noget af sløret for, hvordan vi skal gribe det her an i forhold til den vedvarende energi, også på transportområdet, hvor vi jo har set en tilbagegang med de aftaler, der er lavet på elbilmarkedet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Nu siger fru Pernille Skipper så, at regionerne ikke ønsker det.
Det ved jeg ikke – altså, vi har jo indgået aftaler om det, og det har vi gjort i en årrække, og det har man også gjort under den socialdemokratiske regering.
Det er et helt fast værktøj i forhold til regionerne, at der er et effektiviseringskrav på 2 pct.
Det har jo så ikke ændret ved, at man ved siden af det har tilført området flere penge, ligesom vi jo altså senest i den finanslovsaftale, vi lige har indgået, laver en kræftplan IV.
Og ved siden af det har vi så opprioriteret området.
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Nu er det mig bekendt ikke regionerne, der har bedt om at få et produktivitetskrav på 2 pct. ind i den regionsaftale, tværtimod.
Venstre plejer jo at være opsat på, at der er styr på finanserne, og at man ikke bruger pengene, før man har fundet dem.
Det er sådan lidt omvendt inden for den offentlige sektor, især på sundhedsområdet.
Der laver man et produktivitetskrav – man beder f.eks. kvinder om at føde 2 pct. hurtigere uden at tænke, at det kunne der i den sidste ende måske være en fysisk hage ved – og så står man og er lidt forvirret, når det rammer hårdt, og når det har nogle konsekvenser.
Mit simple spørgsmål er: Hvad nu, hvis vi gjorde noget ved alt det der, der har med ledelsen, afbureaukratisering og alle de gode ting at gøre, først, og når det så var løst, kunne vi bruge pengene på skattelettelser, partistøttemidler, eller hvad man nu vil hos Venstre?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Jamen hr. Morten Østergaard har da helt ret i, at hvis ikke der havde været de her spændinger i den daværende regerings parlamentariske grundlag, havde vi ikke været her i dag.
Er det så et tegn på splittelse?
Nej, det er et tegn på samling.
Over for det konstaterer jeg så, at siden den første debat er der ikke rigtig sket noget på den anden side, og i dag har vi, hvad der er historisk, altså to forslag til vedtagelse fra oppositionen.
Det kan man måske tage som en prognose, og hvis man ikke kan samles, mens man er i opposition, så bliver det ikke lettere, når man får ansvaret – trust me.
I forhold til spørgsmålet vil jeg sige, at vi vedstår, at på hele uddannelsesområdet, som har været et prioriteret område gennem mange år, og hvor der er lavet store løft, lægger vi nu, kan man sige, det udviklingspres på den sektor også, at der skal leveres et omprioriteringsbidrag.
Men det gør jo ikke, at vi ved siden af det ikke kan prioritere.
Og det er bl.a. baggrunden for, at Venstreregeringen, og det er gentaget i regeringsprogrammet her, har en ambition om at tilvejebringe en milliardstor kompetencepulje – en milliardstor kompetencepulje.
Morten Østergaard (RV), 2016-12-05:
Hvis der ellers på det område er en sammenhæng mellem den tidligere Venstreregerings og den nye VLAK-regerings økonomiske politik, så er nettobundlinjen jo bare, at man ikke ønsker at investere mere i uddannelse i 2020, end man gør i dag.
For samlet set reducerer man jo.
Men det fører frem til spørgsmålet om folkeskolen, som statsministeren slog ned på, og der vil jeg bare spørge: Er det ikke korrekt forstået, at der er tale om en pulje, hvor det er sådan, at de dybt motiverede lærere på de her 100 udsatte skoler, hvor de slider og slæber, godt ved, som statsministeren var inde på, at det kræver undervisningsdifferentiering og metoder, der virker, men at de først kan få andel i statsministerens nye pulje, når de har dokumenteret, at resultaterne er kommet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Jeg vil gerne give et tilsagn om at være i tæt og konstruktiv dialog om den udfordring.
Det var også den position, vi havde for kort tid siden, hvor det her område blev håndteret af daværende justitsminister Søren Pind, og jeg føler mig helt tryg ved, at landets nye justitsminister også gerne vil løfte den her sag og gå i dialog med fru Aaja Chemnitz Larsen om de spørgsmål.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-12-05:
Mange tak for bemærkningerne, og jeg vil også gerne sige tak for en udstrakt hånd.
Vi håber i hvert fald, at det står ved magt.
I forhold til det, som statsministeren nævner, om et justitsområde, som skal svare til et moderne samfund og være et moderne samfund værdigt, taler statsministeren om Danmark.
Vi har i dag Rådet for Grønlands Retsvæsen, som hele tiden skal se på, hvordan vi kan videreudvikle Grønlands retsområde.
Vi ser, der er færre i anstalterne, og vi ser også, at der er færre sager, som bliver behandlet ved retterne, bl.a. på grund af den her bunkebekæmpelse, som vi fik afsat midler til for nogle år tilbage her i Folketinget.
I forhold til den bunke, som ligger der lige nu, handler det bl.a. om offererstatning hos landsdommeren, og derudover er der jo et udtalt behov for at professionalisere.
Hvordan ser regeringen på det at løfte justitsområdet i Grønland?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Jeg appellerer bare til, at vi nu kigger på det, som er vigtigt.
Vi har en ambition om, at de offentlige udgifter kommer til at fylde en relativt mindre del af samfundsøkonomien, fordi det er en forudsætning for, at man så kan sætte det strukturelle skattetryk ned, og det ønsker vi.
Så har vi lagt en retning ind i det her regeringsgrundlag, der betyder, at hvis man gør det målrettet og begavet, kan man sådan set også godt investere mere i den offentlige sektor.
Et eksempel er, at da vi senest kunne nedjustere antallet af flygtninge til Danmark fra 25.000 til 10.000, sparede vi et milliardbeløb, hvor nogle af pengene så gik til, at vi kunne bruge flere penge på udviklingsbistand ude i verden, men hvor en del af dem jo også var rigtige penge, vi så i stedet kunne investere i ældreområdet.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-12-05:
Om end statsministeren har gjort sig en lille smule lystig over, hvor hurtigt SF har læst regeringsgrundlaget, havde jeg faktisk godt forstået den præmis, men pointen er jo stadig væk, at der er sket noget, fra Venstre mente, at der minimum skulle 0,5 pct. til i væksten, og at der nu er 0,3.
Så kan jeg godt se, at man kan lave besparelser på SU og besparelser på kontanthjælp og alt muligt andet, som regeringen lige nu siger at den er villig til for så at konvertere det måske til de ældre eller noget andet, men det er stadig væk med udgangspunkt i 0,3 pct.
Den demografiske udfordring kræver i virkeligheden, at det stiger med 0,6 pct.
Hvem er det så, vi skal spare på?
Hvilke områder er det, som ikke skal have en ordentlig offentlig service?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Der er jo sket det, at der er dannet en ny regering, hvor det parti, jeg selv tilhører, indgår som en ud af tre parter, som har fundet et nyt fælles udgangspunkt.
Det er i øvrigt med afsæt i en meget stærk erkendelse af, at den her regering også er en mindretalsregering, om end større.
Så vil jeg da i øvrigt gerne lige henlede opmærksomheden på, at det, der meget klart fremgår af regeringsgrundlaget her, er, at regeringen i sin økonomiske politik opererer med det, der bliver omtalt som en basisrealvækst i det offentlige forbrug på 3 promille.
Det er så at sige det, der er lagt ind til en start, som basis.
Og så fremgår det meget klart, at regeringen sådan set har en ambition om, når man laver reformjusteringer, at kunne veksle skattepenge, der i dag går til overførsler, til forbrug.
For hele den her debat om 3 promille og 6 promille, og jeg ved ikke, hvor mange promiller, er sådan lidt en skæv debat, for det, der er det afgørende, er, om vi har styr på de samlede offentlige udgifter.
Og der har regeringen den ambition, at det skal vi have, og deres andel af samfundslagkagen skal falde, men vi har også en ambition om, at den del af de offentlige udgifter, der bliver brugt på det, man kalder offentligt forbrug, altså sygehuse, forskning, uddannelse, gerne må vokse.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-12-05:
Jeg synes, at statsministeren fortsætter sit Dr. Jekyll og Mr. Hyde.
På den ene side vil statsministeren gerne række hånden ud til et bredt samarbejde som Dr. Jekyll, og på den anden side lykkes det statsministeren samtidig i sine afsluttende bemærkninger lige at slå alle over hånden, skubbe dem væk og glemme en lille smule, at hans regering sidder med et mindretal – det er nok Mr. Hyde og måske det sene tidspunkt på dagen, der dukker op.
Jeg synes ikke, det klæder en regering, der i den grad har brug for at søge sit flertal i Folketinget.
Men så til mit spørgsmål.
Det er jo positivt.
Derfor sidder jeg lidt og kigger på statsministerens egen 2025-plan, om end den jo er skrottet og der er kommet et nyt regeringsgrundlag.
Men i 2025-planen lægger man jo op til en stigning i den offentlige sektor på 0,5 pct. Hvad er det, der er sket, som gør, at statsministeren nu mener, at man kun behøver en stigning i den offentlige sektor på 0,3 pct., og at man så kan løse problemerne på ældreområdet og fødeområdet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-12-05:
Nu er det jo ikke statsministerens nye pulje.
Altså, det er jo en pulje, som skal sættes af her i huset efter de bevillingsmæssige regler, og den tekniske udformning skal vi jo vende tilbage til.
Jeg er helt opmærksom på, at det er svært at gøre noget for nogle midler, man ikke har endnu.
Det er også derfor, at der er blevet draget en parallel til det, vi gjorde tilbage i starten af 00'erne, hvor vi afviklede ventelister.
Det er en meraktivitetspulje.
Dengang lød der de samme indvendinger om, hvordan man skal handle, hvis pengene ikke er der, og det blev jo løst teknisk ved, at man stillede ressourcerne til rådighed a conto, så man fik de penge, man skulle bruge for at kunne flytte sig.
Og i takt med, at man så kunne dokumentere, at man havde flyttet sig, så overgik de penge fra at være a conto-beløb til at være penge nede kommunens kasse.
Det er sådan set bare teknik.
Først og fremmest vil jeg sige, at vi jo har indrettet sundhedsvæsenet på en måde, hvor det drives i fem regioner, som vi hvert år indgår økonomiaftaler med, og det har vi også gjort, for så vidt angår 2016 og 2017.
Det er i øvrigt aftaler, hvor vi jo altså har oprustet; vi har for nylig lavet en finanslovsaftale, hvor vi løfter sundhedsvæsenet målrettet kræft; vi har sidste år – det må jo så være for indeværende års budgetår – også afsat målrettede ressourcer i forhold til hele barselsområdet.
Jeg er helt på rene med, at der rundtomkring på landets hospitaler, plejehjem, skoler og andre offentlige institutioner er steder, hvor der er udfordringer, men det er altså sådan, at det er regionsrådene – det er jeg nødt til at sige – der har ansvaret for at drive det sundhedsvæsen.
Derfor kan jeg jo ikke her stå på mål for nogle præcise normeringer på barselsgangen på Rigshospitalet, det kan jeg ikke.
Der må man henvende sig på Regionsgården i Hillerød.
Vi forsøger i en stram økonomisk tid at prioritere sundhedsområdet.
Det har vi gjort, og det agter vi også at gøre fortsat.
Pernille Skipper (EL), 2016-12-05:
Tak for det.
Jeg kan godt forstå, at statsministeren rigtig gerne vil bruge meget af sin taletid på at tale om vækstmål og sådan noget, men jeg tror også, der er nogle mennesker, som gerne vil have nogle lidt mere konkrete svar fra statsministeren.
Det kan f.eks. være om forholdene på vores hospitaler, hvor de såkaldte produktivitetskrav jo betyder, at man skal løbe 2 pct. hurtigere hvert eneste år, og det rammer rigtig, rigtig hårdt.
Jeg synes personligt, at det er en lille smule flabet, at man især fra Venstres side altid peger på, at det kan gøres lidt hurtigere, uden at pege på hvordan, især når man bliver ved med at sige: Hvis nu vi får lidt konkurrence ind på det offentlige, skal det nok blive bedre.
Som om sygeplejersker og SOSU'er på plejehjemmene godt kunne løbe hurtigere, men at de bare ikke gider, medmindre deres job er i fare på den ene eller den anden måde.
Senest har vi hørt, hvordan produktivitetskravene rammer på fødegangene.
Der er en klinikchef, der har forladt sit job, jordemødre har forsøgt at råbe op rigtig, rigtig længe, og når man spørger regeringspartierne, bliver der svaret med tal og statistikker, og der bliver talt om ledelsesansvar.
Mit spørgsmål er simpelt: Anerkender statsministeren ikke, at der er problemer på de danske fødegange, og at en del af ansvaret ligger herinde?
Thomas Danielsen (V), 2016-12-05:
Tak for det.
Og tak for ordførerens tale.
I forlængelse af spørgetimen for ca. 14 dage siden får man lyst til at spørge ordføreren: Hvad så, hr. Sjúrður Skaale – hvordan går det?
Men det kan godt være, at jeg alligevel vil uddybe mit spørgsmål, så det ikke er så generelt.
Helt tilbage fra de mæslingeudfordringer, man havde i midten af 1800-tallet, har man løst problemerne ved hjælp af isolation.
Jeg kan så forstå, at ordføreren ikke er tilhænger af, at Færøerne bare skal isolere sig, til forskel fra den foregående ordfører fra Færøerne, som mente, at man kunne løse alle problemerne ad den vej.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren: I forbindelse med de udfordringer for Færøerne, som ordføreren ser, og som han ønsker fremmet, hvad er det så for nogle forslag, vi kan se frem til her i Folketinget fra ordførerens parti?
Karin Gaardsted (S), 2016-12-05:
Jeg er jo rigtig glad for, at ordføreren giver udtryk for, at rigsfællesskabet er godt at være med i.
Det synes jeg nemlig også at det er.
Men jeg hører også, at ordføreren fremfører, at der er nogle problemer i forhold til at kunne lade sin røst lyde.
Hvad er ordførerens løsning på de udfordringer med, at rigsfællesskabet skal tale med én stemme?
Carsten Bach (LA), 2016-12-05:
Tak for den opklaring.
Tak for talen.
Det er efterhånden ved at være lidt sent, og min originalitet er desværre ved at være opbrugt, så jeg vil bare godt give ordføreren mulighed for at kommentere den meningsmåling, som også var omtalt tidligere.
Den er meget dugfrisk, og den viser så, at et lille flertal af den færøske befolkning faktisk ikke ønsker selvstændighed, og mig bekendt tilhører hr. Sjúrður Skaale et parti, som i hvert fald går ind for en selvstændighedsproces på Færøerne.
Det kunne jeg så godt tænke mig ordførerens kommentarer til.