runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-15:
Tak for det, og tak til ordførerne for den overvejende positive modtagelse af lovforslaget.
Det er en alvorlig forbrydelse at flygte fra et lukket fængsel eller arresthus eller i forbindelse med ledsaget udgang.
Det har vi desværre set en række eksempler på den seneste tid.
Vi så det bl.a. i august 2018, hvor en indsat flygtede fra Vestre Fængsel.
I dag får en person, der flygter fra anholdelse eller fængsling, som udgangspunkt en fængselsstraf på 30 dages fængsel i førstegangstilfælde.
Det samme gælder for den, der f.eks. hjælper en indsat til at flygte.
Og det er bare for lavt.
Det nuværende strafniveau afspejler på ingen måde lovovertrædelsens grovhed.
Når det lykkes en indsat at flygte, er politiet, Kriminalforsorgen og andre myndigheder nødt til at reagere akut for hurtigt at pågribe den pågældende igen og undgå alvorlige følger i form af f.eks. ny kriminalitet.
Det medfører ofte et omfattende forbrug af ressourcer og mandskab.
Det er en overtrædelse, som bør have mærkbare konsekvenser, og derfor skal straffen hæves.
Det foreslås derfor, at strafniveauet for flugt fra lukkede fængsler og arresthuse og i forbindelse med transport eller ledsaget udgang i førstegangstilfælde som udgangspunkt hæves til 4 måneders ubetinget fængselsstraf.
Forslaget vil også omfatte personer, der hjælper en indsat med at flygte.
Der er tale om en markant forhøjelse af strafniveauet, hvilket har til formål at begrænse antallet af flugter og flugtforsøg.
Anden del af lovforslaget vedrører Kriminalforsorgens overtagelse af politiets arrestanttransporter, som er en del af flerårsaftalen for Kriminalforsorgen.
Formålet med denne del af lovforslaget er at give Kriminalforsorgens personale mulighed for at visitere alle de persongrupper, som de fremover skal transportere.
Det foreslår vi af ordens- og sikkerhedsmæssige hensyn, så Kriminalforsorgens personale f.eks. kan sikre sig, at de personer, som skal transporteres, ikke er i besiddelse af farlige genstande.
Det er simpelt hen ikke sikkerhedsmæssigt forsvarligt at transportere de pågældende personer, hvis man ikke har mulighed for at visitere dem.
Med de ord vil jeg takke for ordførernes indlæg og se frem til den videre behandling.
Lotte Rod (RV), 2019-03-15:
Hvad er det for nogle fagfolk, som ministeren baserer strafskærpelsen på?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-15:
Jeg baserer det ikke på nogen som helst fagfolk.
Jeg baserer det på en holdning om, at det er på grænsen til at være til grin, at man kan flygte fra et lukket fængsel, arresthus eller på ledsaget udgang, med de ressourcer det fører med sig, uden at det har en højere konsekvens end 30 dage.
Det skal simpelt hen have noget længere tid.
Så må vi alle sammen håbe på, at det får folk til at tænke sig om, om ikke andet får det i hvert fald en mere mærkbar konsekvens.
Det er politik.
Rune Lund (EL), 2019-03-15:
Det bygger på, at vi synes, at det er problematisk, at retningslinjerne bliver fastsat i Justitsministeriet, og det bygger på, at når man udvider brugen af manglende dommerkendelse til andre grupper, så synes vi, at det er relevant at se nærmere på, om det er en fornuftig vej at gå.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-03-15:
[Lydudfald]
... spørge i relation til det sidste, der bliver spurgt om, for det ryster mig faktisk lidt.
Forstår jeg det korrekt, at Enhedslisten mener, at der skal kræves en dommerkendelse, hver gang kriminalforsorgen vil flytte en indsat fra et sted til et andet, altså hver gang han skal til lægen eller til tandlægen, skal vi have en dommerkendelse først, og har Enhedslisten noget overblik over, hvilket arbejde det vil medføre for politiet og for retssystemet i øvrigt?
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Tak for det.
Regeringen har fremsat det her forslag med to forskellige elementer i, og begge dele er positive.
Jeg vil lige starte med at gennemgå forslaget.
For det første foreslår regeringen med forslaget, at straffen skærpes i forbindelse med flugt eller hjælp til flugt fra et fængsel eller et arresthus, og at straffen hæves fra i førstegangstilfælde 30 dage, som det er nu, til 4 måneder.
Det er sådan set meget positivt, for det må aldrig være sådan, at man bare stikker af, og at man forsøger at unddrage sig den straf, som samfundet har givet en, eller at man ikke accepterer de foranstaltninger, der er lavet, når man skal sidde i et fængsel eller i et arresthus.
For så er det selvfølgelig sådan, at så skal man være der, og så skal man blive der, indtil man får andet at vide, og så kan det ikke nytte noget, at man flygter eller stikker af.
Derfor er det sådan set
rigtig positivt, at regeringen handler på det her.
For ikke særlig lang tid siden var der en meget omtalt flugt fra et fængsel her i hovedstadsområdet, og jeg tror, det var en øjenåbner for rigtig mange af os, dels i forhold til at sanktionerne ikke var strenge nok, hvis man stikker af – det er den ene ting – dels i forhold til, at sikkerheden i nogle tilfælde simpelt hen ikke er god nok i vores fængsler og arresthuse.
Det sidste problem løser vi næppe ved at sætte straffen op, men det løser vi ved at tilføre Kriminalforsorgen flere medarbejdere, og derfor er jeg også glad for, at vi sammen med regeringen har besluttet i finansloven for 2019 at starte en uddannelsesinstitution for fængselsbetjente i det vestlige Danmark.
Vi har en forhåbning om, at det kommer til at have den samme effekt, som det har haft for optaget på politiuddannelsen, så vi får mulighed for at rekruttere nogle af de medarbejdere, som vi hårdt har brug for.
Det har vi både i Kriminalforsorgen, og det har vi sandelig også i politiet, så vi håber, det kan have en gavnlig effekt.
Så den del af forslaget med straffen er vi helt med på selvfølgelig skal skærpes.
Den anden del er for os at se
en ren ekspeditionssag, for det handler sådan set bare om, at Kriminalforsorgens medarbejdere får de samme muligheder, som politiets medarbejdere har haft indtil videre med transportopgaver af folk, der skal flyttes fra punkt A til punkt B, og det omhandler altså også unge mennesker eller psykisk syge, og vi synes, det er helt rimeligt, at Kriminalforsorgens ansatte selvfølgelig har en mulighed for at undersøge de folk, man flytter rundt på, ligesom politiet i øvrigt har haft det.
Så vi ser ingen problemer i forslaget, som det ligger nu, og kan varmt støtte det.
Preben Bang Henriksen (V), 2019-03-15:
Tak for det.
Det skulle man jo egentlig blive meget glad for, men jeg er ikke helt sikker på, at det er så optimalt, fordi det jo altså bare betyder, at man spærrer folk inde under omstændigheder, der gør, at de nu heller ikke bliver rare at få ud igen, når de engang skal ud.
Så vi kan sagtens lave et hundrede procent flugtsikre fængsler, men jeg tror ikke, at det er den vej, vi skal.
Vi må stramme op på anden vis over for de enkelte fangeflugter, som vi har herhjemme, og det gør vi bl.a. med det her forslag.
Det er ikke nogen hemmelighed, at straffen for at flygte fra et fængsel er alt for lille – 30 dages tillægsfængsel – og det er ikke noget, der har nogen præventiv virkning overhovedet.
Den hæver vi med forslaget her til 4 måneders fængsel, og jeg skal sige, at det jo altså gælder for lukkede fængsler, det gælder for arresthuse, det gælder for transportsituationer, og det gælder for det, der hedder ledsaget udgang.
Det burde i hvert fald have en mere præventiv virkning end de 30 dage.
Forslagets anden del er også en ganske naturlig følge af den omlægning, der sker i forbindelse med arbejdsforholdene for politi og kriminalforsorg.
Selvfølgelig skal Kriminalforsorgens personale have mulighed for visitation m.v. over for de folk, som de nu skal flytte på.
Jeg skal ikke gentage forslaget i yderligere detaljer.
Det har tidligere indlægsholdere gjort, og jeg kan sige, at Venstre kan støtte forslaget fuldt ud.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Tak for det, formand.
Jeg blev bare nysgerrig på den sidste del af ordførerens tale, der gik på de beføjelser, som politiet har i dag, og det er så i forhold til transportopgaven, som så er lagt over i kriminalforsorgen.
Jeg blev nemlig ikke helt klog på, om det var en principiel modstand mod, at man selvfølgelig skal have styr på de folk, man arbejder med – nogle af de her mennesker kan være potentielt farlige for vores ansatte, sådan er det, og det må Enhedslisten jo også erkende.
Så jeg vil bare høre hr. Rune Lund, om det er rigtigt forstået, at det her er et problem, fordi det er kriminalforsorgens ansatte, der skal gøre det, frem for at det er politiets medarbejdere, der gør det.
Rune Lund (EL), 2019-03-15:
Det er snarere et problem, fordi det er en beføjelse, der bliver givet videre til Justitsministeriet, og fordi det ikke er nogle rammer, der bliver fastlagt i Folketinget.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at det ikke er – hvad skal man sige – harmoniseringen mellem kriminalforsorgen og politiet, der så at sige er problemet; det er mere det, at det sker uden dommerkendelse, der er problemet.
Så det er det, der er den fælles problemstilling.
Jo mere man går væk fra, at der ikke skal være en dommerkendelse, og jo mere man går over til, at f.eks. undersøgelser kan ske uden dommerkendelse, jo mere er det alt andet lige en svækkelse af de retssikkerhedsgarantier, som borgere har i vores samfund – også de borgere, som har begået kriminalitet, og som derfor er indsatte.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Det var før politiet, men nu det er kriminalforsorgen, der skal flytte en person fra punkt A til punkt B, en person, som man kan mistænke for at have noget på sig, som i den her situation kan være skadeligt for medarbejderne.
Synes Enhedslisten virkelig, at man i den situation skal have fat i en dommerkendelse for at flytte en person fra punkt A til punkt B?
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Rune Lund (EL), 2019-03-15:
Vi vil i hvert fald gerne have en nærmere diskussion af det der med, at man bare udvider de beføjelser, som politiet har i dag, til kriminalforsorgens personale, når man kunne tage en diskussion af, hvorvidt det er fornuftigt i dag, at der bare ligger en automatik i, at man kan undersøge folk uden en dommerkendelse.
Det er klart, at hvis der foreligger en konkret fare, og det kan der jo gøre, skal folk selvfølgelig undersøges, men man skal være klar over, at det alt andet lige er en svækkelse af retssikkerheden, at der ikke skal foreligge en dommerkendelse, inden man undersøger en arrestant.
Det er en alvorlig sag, når en indsat flygter fra et fængsel og dermed ikke udstår den straf, som vedkommende har fået, ligesom det selvfølgelig også er meget alvorligt at hjælpe en indsat med at flygte.
Heldigvis sker det også meget sjældent, at det lykkes en indsat at flygte fra et lukket fængsel.
Det skal selvfølgelig ikke ske.
Men det er vigtigt at huske i den her debat, at det er noget, der sker meget sjældent, også set i lyset af at det her lovforslag jo kommer på baggrund af fangeflugten fra Nyborg Arrest i 2018.
Når det alligevel sker en gang imellem, er det selvfølgelig vigtigt at se på, hvordan vi kan undgå det her med, at folk flygter fra et fængsel.
Desværre tror vi så ikke, at det her forslag er den rigtige løsning for at forhindre indsatte i at flygte.
Vi er altså helt enige i Fængselsforbundets antagelse om, at de fleste flugtforsøg foretages på baggrund af private omstændigheder, hvor der ikke er de store konsekvensberegninger bag.
I stedet skal vi sikre, at der er nok personale i fængslerne, så der er tid og ressourcer nok til de ansatte, og at de hele tiden har kontakt med de indsatte, så vi kan sikre, at flugtforsøg vil blive opdaget.
Derudover mener vi også, når man i øvrigt laver en højere normering, at det selvfølgelig også vil have en meget positiv effekt på resocialiseringen og det arbejde, der foregår fra Kriminalforsorgens side i fængslerne.
Det er også værd at bemærke i høringssvarene, at Retspolitisk Forening og Fængselsforbundet netop ikke mener, at det vil have nogen effekt at hæve det strafniveau for fangeflugt, som der foreslås her i lovforslaget.
Lovforslagets anden halvdel handler om at give justitsministeren beføjelser til at fastsætte nærmere regler for undersøgelse af arrestanter i forbindelse med transport, og det skal så ske uden dommerkendelse.
Man kan sige, at man selvfølgelig bare giver Kriminalforsorgen de kompetencer, som politiet har i dag, men fra Enhedslistens side har vi et grundlæggende problem med, at der er meget på retsområdet, som bliver overladt til Justitsministeriets område, frem for at det er i Folketinget, at man fastlægger rammerne for arbejdet, ligesom vi helt generelt har en bekymring og ser en problemstilling i forhold til at lave undersøgelser uden dommerkendelse, da det alt andet lige er en svækkelse af den enkeltes retssikkerhed at gå ned ad den vej.
Det er et retssikkerhedsmæssigt problem.
Samlet set vil det være sådan, at Enhedslisten er negativt indstillet over for det her lovforslag.
Lotte Rod (RV), 2019-03-15:
Tak for det, formand.
Den her debat er virkelig, som Liberal Alliances ordfører også var inde på, interessant, fordi den viser, hvor grundlæggende forskellige vi er.
Når man hører Dansk Folkepartis ordfører tale om, hvordan det er at gå ned ad Strøget og se alle de her videoovervågningskameraer, må jeg bare sige, at jeg har det på præcis den modsatte måde af hr. Peter Kofod.
For at sige det ligeud er jeg faktisk ret ked af, at vi har så mange kameraer, som vi har.
Jeg synes, det siger noget trist om udviklingen, og jeg ville ønske, at vi kunne have et samfund med meget mindre overvågning, end der er i dag.
Derfor havde jeg det også sådan, da jeg så det her lovforslag og titlen på det, at alle alarmklokker ligesom begyndte at ringe, for forslaget hedder jo udvidelse af adgang til tv-overvågning.
Og når man så læser ned i forslaget og ser, hvad der egentlig ligger i det, ved jeg ikke, om justitsministeren ligesom har fundet på det alene for også at få Radikale Venstre op i det røde felt på sådan en fredag, som ellers kunne risikere at blive lidt tam.
For i virkeligheden virker det jo lidt, som om overskriften og det, man ligesom kunne være bange for, er værre end det, der egentlig konkret ligger i det, for det meste af forslaget handler jo bare om at præcisere, hvad vi forstår ved en facade og en indgang, samt at man også giver adgang til nogle andre virksomhedstyper.
Så selv om jeg kommer med det samme instinkt, som nogle af de andre ordførere, nemlig at vi i Radikale Venstre er imod at udvide adgangen til tv-overvågning, har jeg det, ligesom hr. René Gade var inde på lige før, sådan, at vi vil gå til det i udvalgsbehandlingen ved at stille nogle spørgsmål, for jeg synes, det er helt relevant at se på, om der er mulighed for at afgrænse det, så vi ligesom kan føle os trygge ved, at det er i orden.
Men jeg synes i virkeligheden også, at høringssvarene ikke var så tydelige.
Der er ikke anbefalinger om at sørge for at hegne det ind på den her måde og den her måde og den her måde.
Så jeg har det ret meget på samme måde, som Alternativets ordfører også gav udtryk for, nemlig at vi kommer med en skepsis.
Men jeg er også åben for at lade mig overbevise om, at I faktisk har gjort jer umage for at afgrænse det så meget, som det egentlig kan lade sig gøre, og som det er rimeligt.
På den måde har jeg det på samme måde, som Liberal Alliance og Venstres ordfører var inde på, nemlig at det er meget, meget vigtigt, at vi holder balancen, og at vi ikke bare giver los, for at man må overvåge mere, end det er nødvendigt.
Men der er jo omvendt også en logik i, at politiet har adgang til den tv-overvågning, som findes i forvejen, i de situationer hvor det er meget, meget alvorligt.
Og hvis vi ligesom kan blive betrygget i, at den afgrænsning er lavet så snævert, som det er nødvendigt, vil jeg godt lade mig overbevise om, at vi også skal være med.
Naser Khader (KF), 2019-03-15:
I Det Konservative Folkeparti har vi et had-kærligheds-forhold til overvågning.
Derfor mener vi, at det er blevet nødvendigt at give politiet flere værktøjer at arbejde med inden for videoovervågning.
Vi så helst, at der ikke var behov for, at staten overvåger borgerne i en sådan grad, som vi ser det i dag.
Dog er vi heller ikke blinde for, at vi i dagens Danmark desværre har et sådant behov.
Vores helligste opgave som politikere må alt andet lige være at sørge for, at helt almindelige danskere kan føle sig trygge og sikre, om de så er derhjemme, på arbejde eller ude i byens gader.
Her mener vi, at hensynet til borgernes sikkerhed og tryghed må og skal veje tungest.
Realiteten er og bliver, at videoovervågning er et nødvendigt middel i kampen mod kriminalitet.
Her taler jeg eksempelvis om den organiserede kriminalitet, der har medført en stribe af butikstyverier i den senere tid – tyverier, der har skadet erhvervslivet, har optaget store mængder af ressourcer fra politiet og har skabt stor utryghed i lokalområderne.
Herudover er det også blevet nødvendigt at stramme op i forhold til overvågning i forbindelse med terrortruslen mod forsamlingssteder og religiøse bygninger.
Det er meget aktuelt i dag.
Vi mener, at man som borger i Danmark skal kunne åbne en butik eller praktisere sin tro og religion i fred og med fuld tiltro til, at politiet står klar.
Det er disse mennesker, der er mest udsatte, og det er dem, vi skal sørge for at have tilstrækkelig beskyttelse af.
Vi får altså kort sagt med dette forslag mulighed for at give politiet nogle hårdt tiltrængte værktøjer – værktøjer, der skal bruges til at bekæmpe organiseret kriminalitet, forebygge fremtidige terrorangreb og sikre vores alles sikkerhed.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
René Gade (ALT), 2019-03-15:
Det er jo helt konkret i forhold til slettefristen, hvor der er et høringssvar fra Dansk Erhverv, der påpeger, at man måske kunne kigge på at lave en løsning, der rent teknisk kunne gøre, at man kunne holde sig inden for den nuværende lovramme på 30 dage.
Hvad tænker ministeren om det?
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-15:
Jamen jeg tænker i første omgang, at der jo kan være tilfælde, hvor man har dokumenteret et strafbart forhold, der er anmeldt til politiet, men hvor det ikke har været muligt at overdrage.
Det er jo sådan set bare der at sikre, at man i de sager skal kunne gå ud over de 30 dage.
Når de så er overdraget til politiet, skal de selvfølgelig slettes.
Det er bare ikke altid muligt, at politiet har fået det.
Det kan være efterforskningsmæssige tiltag, og derfor synes jeg, det giver god mening.
Det skal jo være en helt konkret vurdering.
René Gade (ALT), 2019-03-15:
Jeg er jo helt enig i hensigten, men jeg læser det bare, som om Datatilsynet faktisk siger, at den nuværende retstilstand muliggør, at man i de tilfælde netop godt kan gemme data den tid længere.
Men det kan jeg spørge ind til i udvalgsbehandlingen.
Søren Pape Poulsen (KF), 2019-03-15:
For jeg tænker, at det her selvfølgelig også handler om at gøre det enkelt, klart og tydeligt, at sige, at der er en klar frist, men at der altså kan være sager, hvor der er nogle årsager til, at man ikke får det overdraget.
Men altså, lad os endelig komme nærmere ind på det i den videre udvalgsbehandling.
Trine Bramsen (S), 2019-03-15:
Ja, det er et tungt emne, vi skal til her, nemlig et lovforslag, som handler om seksualforbrydere.
Og den første bølge af forargelse og vrede har jo kun lige lagt sig, efter at DR skitserede en af danmarkshistoriens mest omfattende sager om seksualforbrydelser mod børn, og desværre sker det jævnligt, at personer bliver sigtet og dømt for seksuelle overgreb mod børn.
Mange af dem har gjort det før, og en del vil forsøge at gøre det igen.
Men forhåbentlig vil lovforslaget her være medvirkende til, at færre begår nye overgreb.
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at så få børn som overhovedet muligt udsættes for seksuelle overgreb.
Det er en altødelæggende forbrydelse mod nogle af samfundets allermest forsvarsløse og sårbare mennesker, nemlig vores børn, og vi skal kunne efterlade vores børn i landets institutioner og i diverse fritidsklubber uden at skulle frygte for deres sikkerhed.
Så derfor skal der være en hård konsekvens og også en samfundsmæssigt hård tilgang til den her type af forbrydelser.
Men inden vreden og forargelsen flår rationaliteten helt ud af os, skal vi selvfølgelig overveje, hvordan vi begrænser omfanget.
Hvordan sikrer vi, at færrest mulige bliver ofre for en af de mest ødelæggende forbrydelser?
Og heller ikke her kan straf stå alene, som jeg siger, hver gang, vi diskuterer straf, for pædofili er en diagnose.
Ifølge WHO er det en psykiatrisk diagnose, og derfor skal vi også følge forbuddet, straffen og tilsynet op med behandling.
Det er altså helt centralt.
Derudover er der en række forbehold, vi skal tage.
Vi skal passe på med at give folk et stempel, et brændemærke.
Sådan fungerer det danske retssystem altså ikke, og derfor skal vi sikre det i forhold til – og det er jeg lidt tvivl om om forslaget her ligger inden for rammerne af – hvordan vi normalt praktiserer lovgivning.
Det må altså ikke være sådan, at man, når man kommer ud og har fået sin dom, så kan følges resten af livet.
Der er retssikkerhed, også for seksualforbrydere.
Det betyder ikke, at vi ikke skal gøre alt, hvad vi kan, for at forhindre det her, og man skal med en dommerkendelse kunne gå ind og følge med i, hvad de tidligere dømte seksualforbrydere har gang i, men vi bliver nødt til at holde fast i, at vi er et retssamfund i Danmark.
Vi mener, at lovforslaget her er et godt redskab, men der er nogle justeringer, som vi godt lige vil have lov til at kigge på under udvalgsbehandlingen, og som vi mener er centrale.
René Gade (ALT), 2019-03-15:
Men jeg forstår jo klart det politiske signal og er i bund og grund jo enig i, at det er helt forkasteligt, når man gør det.
Måske ville vi så kigge mere på, hvorfor det kan lade sig gøre, at de flygter, og det vil ministeren jo sikkert også.
Men kunne det være muligt at få delt forslaget?
Det missede jeg i ministerens tale, hvis han sagde noget om det.
Peter Kofod (DF), 2019-03-15:
Forslaget her skal ramme nogle af de allerværste kriminelle i det her land.
Jeg kan ikke forestille mig mange forbrydelser, der kan være værre end at ødelægge livet for børn, og det er det, forslaget her skal være med til at dæmme op for.
Men før jeg gennemgår forslaget, er jeg nødt til at sige, at der stort set ikke er nogen grænser for, hvad vi som Folketing skal være villige til at gøre for at dæmme op for det her.
Pædofili er ondskab.
Jeg vil starte med at tage fat i høringssvarene, for det var egentlig dem, der rystede mig allermest, da jeg læste det her lovforslag igennem.
Den dømtes, altså den pædofiles, bevægelsesfrihed hæmmes i urimelig grad, står der i et af svarene.
Det her kan være et indgreb i retten til den dømtes familie- og privatliv.
Forslaget om tidsubegrænset forbud vil gøre, at en gruppe mennesker – og det er så i det her tilfælde de pædofile – bliver mærket for livet.
Hvem skriver sådan noget her?
Og der må jeg bare sige, at sådan har vi det ikke i Dansk Folkeparti.
Der tager vi gerne skeen i den anden hånd, for det her er noget, vi vil slå hårdt ned på.
Det er også derfor, vi er glade for, at regeringen har fremsat det her forslag – et forslag, der på en lang række punkter grundlæggende trækker det her i den rigtige retning.
Altså, forslaget om – og nu kan jeg jo gennemgå dem – at udvide opholdsforbuddet fra én svømmehal til flere svømmehaller – det er i hvert fald det, der nævnes i bemærkningerne – er fornuftigt nok.
At det ikke er et krav, at der længere er en nærliggende fare for, at der bliver begået ny kriminalitet – fair nok.
At man fjerner tidsbegrænsningen, er også fint nok.
Og at man fordobler straffen for at bryde et forbud, er også helt rimeligt, ligesom det også er rimeligt, at politiet kan banke på døren hos de her mennesker og finde ud af, om de igen er ved at komme ud på et skråplan.
Det er sådan set helt rimeligt, men jeg synes, der skal sættes hårdere ind.
I aftalen for Kriminalforsorgen lagde vi op til et forskningsprojekt, som vi venter os meget af, og som netop går på, at de her mennesker skal kunne medicinsk kastreres i højere grad, end vi kender det i dag, fordi vi ønsker at tage de her tilbøjeligheder fuldstændig fra dem.
Det ser vi som en god sikring af børn og unge, og det venter vi os meget af.
Men vi støtter selvfølgelig forslaget, fordi det er et skridt i den rigtige retning.