runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vermund (NB), 2021-05-27:
Den situation, der var før lovændringen i 2017, var – det tror jeg vi alle sammen synes –
uholdbar.
Et flertal valgte så at stramme lovgivningen, så straffen for utryghedsskabende tiggeri blev skærpet.
Det virkede.
Det kan vi jo bare se: Det virkede.
Men det ville jo utvivlsomt være noget, som kostede penge.
Spørgsmålet er, om Enhedslisten virkelig mener, at danske sociale ydelser skal bruges til udlændinge, som i busser og åbenlyst organiseret transporteres herop, eller var det ikke bedre, at man gjorde, som man har gjort nu, og dermed både sikrer, at de her udenlandske tiggere er væk fra danske gader til glæde og gavn for danske hjemløse, og også sparer de penge, som man så trods alt kan bruge på danskere?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Jamen jeg er simpelt hen ikke enig i den præmis, der hedder, at det skal være kriminelt at være hjemløs, at det skal være kriminelt at være fattig.
Det er jo det, der er sket her.
Vi har jo taget ting i Danmark, som egentlig hører til i socialpolitikken, og lagt dem over i retspolitikken, og det er vi grundlæggende set uenige i i Enhedslisten.
Vi foreslår de her transitrum, som man kender fra Sverige.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-27:
Tak for det.
Jeg bliver nødt til for første gang nogen sinde, tror jeg, at trække et af de samme kort.
Jeg synes, det er ekstremt generaliserende og ekstremt nedværdigende over for både mennesker, som ikke har ret mange penge, og over for hjemløse at sige, at de så også er tiggere.
Det her handler om tiggeri.
Det handler ikke om hjemløse.
Så hvorfor vil man generalisere i forhold til en hel gruppe af mennesker, som jo ikke alle sammen er tiggere?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
For det første mindes jeg virkelig ikke at have sagt noget om tonen i debatten.
For det andet, når man tigger, er det, som jeg sagde i min tale, jo ikke noget, man gør for sjov.
Det er ikke sådan, at man sidder derhjemme i sin dyre sofa og spiller på sin dyre playstation og tænker, hvad skal jeg lave i dag, og lad mig lige gå ud og tigge nogle penge.
Jo, måske hvis man arbejder i Danske Bank.
Vi kan godt diskutere, om Danske Bank har været ude at tigge nogle penge for nylig.
Det har de muligvis.
Men den generalisering her, vil jeg sige til fru Pernille Vermund, handler jo om, at man ikke på den måde tager et aktivt valg om at tigge.
Jeppe Bruus (S), 2021-05-27:
Fru Rosa Lunds
telefonen ringede før – jeg ved ikke, om det var Strasbourg eller Line Barfod, men det kan vi jo få afklaret.
Nu til spørgsmålet.
Ordføreren siger, at den her lov handler om at gøre hjemløshed forbudt.
Altså, mig bekendt står der ikke noget om i den her lov, at hjemløshed skal være forbudt.
Det er det ene.
Det andet er, at nu har vi diskuteret det med procesrisiko, og kan ordføreren – og det kan være, ordføreren er nødt til at ringe til Strasbourg eller Line Barfod – nævne lovgivning af lignende karakter, hvor der ikke er en procesrisiko?
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Først skal jeg undskylde, at min telefonen ringede – den kan ikke være på lydløs, når det er et ukendt nummer.
Det er et meget irriterende problem, men jeg har ikke tid til at få det fikset, fordi jeg rigtig tit skal stå på den her talerstol.
Men det ville da være hyggeligt, hvis det var fru Line Barfod, der ringede, men det tror jeg nu ikke, for hendes nummer er kodet ind.
For at svare på spørgsmålet fra hr. Jeppe Bruus vil jeg sige, at jeg synes, den her lovgivning om tiggeri, lejrloven og zoneforbuddet er en pakke, som kriminaliserer det at være hjemløs.
Så det er den ene ting.
Til det andet spørgsmål vil jeg sige, at vi jo f.eks. har logningsreglerne og logningsbekendtgørelsen, og jeg synes, hr. Kristian Hegaard sagde det rigtig godt: Lad os ikke gøre det her til den samme situation, hvor vi ved, at der er faldet lignende domme i forhold til lovgivning, der ligner vores.
Kristian Hegaard (RV), 2021-05-27:
Ja, for jeg tror, at det eksempel, som jeg lige nævnte, nok sådan er det åbenlyse eksempel på, hvor det ikke er gået efter bogen.
De mindre åbenlyse eksempler, hvor det er svært, er jo, hvis der er medarbejdere, der er tilbageholdende med at anvende deres ytringsfrihed, af hensyn til at de er bekymrede for at blive forflyttet eller de føler, at der ikke er nogen, der vil spise med dem i kantinen eller et eller andet, og de dermed bliver udsat for en eller anden form for pression.
Men er ministeren ikke også enig i, at selv de tilfælde, som ikke er nær så åbenlyse, er lige så vigtige?
For det er jo det, der kan begrænse offentligt ansattes ytringsfrihed.
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Jo, og i hvert fald et af de eksempler, der bliver nævnt nu, er det måske uhyre vanskeligt at lovgive om, altså det her med, at den, der har udtalt sig kritisk om forhold til sin arbejdsplads, har krav på, at de andre spiser frokost sammen med vedkommende.
Den bliver nok lidt hård at implementere i lovgivningen, og det illustrerer, synes jeg, bare den problemstilling, som vi er i, nemlig om lovgivning er det rette værktøj, eller hvordan man i virkeligheden laver den kulturpåvirkning, som der her er behov for.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-27:
Det var sådan set alene, fordi jeg i min ordførertale nævnte medlemmer af Nye Borgerlige, som kommer til mig og fortæller om det her problem, og ikke satte navne på.
Bare tak for det.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Det var så lidt, og det endte jo godt, fordi justitsministeren slog fast med syvtommersøm, at der er ytringsfrihed, også for Thomas Vesth.
Men jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at det har haft nogle alvorlige konsekvenser for netop ham.
Mads Andersen (KF), 2021-05-27:
Vi diskuterer i hvert fald whistleblowerordningen meget i de her timer, nærmest mens vi er her,
Og som jeg også sagde, at selv om vi ikke er en del af forståelsespapiret, regeringens levevej, tænker jeg da, at vi bliver inviteret til nogle drøftelser, og dem kommer vi da til at deltage konstruktivt i.
Jeppe Bruus (S), 2021-05-27:
Tak for det.
Offentligt ansatte er en kæmpe ressource for vores land.
Uden en stærk offentlig sektor havde vi ikke et stærkt fællesskab og et stærkt erhvervsliv.
Derfor er offentligt ansatte nogle, vi skal sætte pris på og værdsætte og også værne om.
Og der er et stigende pres på vores offentligt ansatte i øjeblikket.
Der er stigende krav om aktindsigt – det behandlede vi i sidste uge – i forhold til de ansatte, vi har, i f.eks. kriminalforsorgen og i politiet.
Der er folk, der forsøger at få fat i deres navn og adresse for at chikanere dem.
På den måde er det ikke uden omkostninger, når man som offentligt ansat eller som fagperson deltager i den offentlige debat på den ene eller den anden platform.
Derfor er det her beslutningsforslag også relevant, hvor man kigger på, hvordan vi beskytter offentligt ansattes ret og mulighed for at ytre sig.
Det er ikke uden dilemmaer at være ansat som f.eks. medarbejder i Skattestyrelsen eller som pædagog eller som sosu.
Det kan medføre en svær balancegang, altså i virkeligheden det at skulle deltage med egne synspunkter, samtidig med at man selvfølgelig varetager ansvaret over for den arbejdsplads, man er en del af, eller den myndighed, man er ansat i.
For når man ytrer sig, vil det jo alt andet lige også for nogle blive taget ned som et helt eller delvist udtryk for den myndighed eller den arbejdsplads, som man er en del af.
Det pres, som offentligt ansatte oplever,
er vi nødt til i et eller andet omfang at skærme dem for, og det er også derfor, at vi i det forståelsespapir, regeringen har lavet sammen med forståelsespartierne, har det som en af opgaverne, nemlig at beskytte offentligt ansattes mulighed for at ytre sig.
Derfor ligger det jo også lige for, at det er en af de ting, vi tager fat på, når vi kommer hen på den anden side at sommerferien.
Derfor er den her debat en god anledning til at bekræfte hinanden i, at det er en vigtig og væsentlig opgave.
Tak for ordet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Det er mig en lille smule uklart, om Venstre vil følge anbefalingen fra Ytringsfrihedskommissionen om at lovfæste offentligt ansattes ytringsfrihed.
Preben Bang Henriksen (V), 2021-05-27:
Det er ikke klart i dag, også jævnfør det, der står i forslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Det lyder rigtig godt, for så er der da et udgangspunkt i forhold til at kunne snakke videre om sagen.
Jeg kan så forstå, at Venstre ikke er så meget for den omvendte bevisbyrde, men kunne Venstre måske så være optaget af den delte bevisbyrde?
For det, der jo er udfordringen, er, at de medarbejdere, som bliver udsat for repressalier, har enormt svært ved at bevise, at det rent faktisk handler om ytringer, som de lovligt har fremsat.
Altså, der er jo mange måder at reagere på – det kan være forflyttelse, eller at man ikke længere får de spændende opgaver osv.
Og det er bare rigtig, rigtig svært at bevise.
Så kunne Venstre måske fristes til at lave en delt bevisbyrde i stedet for?
Det var faktisk også det, fagforeningerne anbefalede.
Preben Bang Henriksen (V), 2021-05-27:
Fru Karina Lorentzen Dehnhardt har en ganske glimrende egenskab – når man har 24 sekunder igen, får man et spørgsmål, der er temmelig omfattende at svare på.
Men altså, hvis jeg skal gøre det rimelig kortfattet, må jeg sige, at det vil vi da ikke udelukke, men det bliver fru Karina Lorentzen Dehnhardt jo ikke meget klogere af.
Det skal vi altså have en større undersøgelse af.
Mads Andersen (KF), 2021-05-27:
Tak for ordet, formand.
Og tak til SF for forslaget.
Det er før kommet frem, og der har været sager, hvor det stod helt klart.
Vi har som samfund altid behov for, at der er en vis åbenhed omkring de ting, som vi møder borgere og virksomheder med, og det er absolut afgørende, at vi altid i det offentlige har en ambition om at gøre det bedre og kigge indad og være selvkritiske omkring vores egen indsats.
Og her er både medarbejdere og borgere og ledere et vigtigt element i, at vi altid yder den bedst mulige offentlige service for de mange midler, vi bruger i den offentlige sektor.
Og derfor er den enkelte ansattes ytringsfrihed meget, meget vigtig.
Der er dog også et par men'er, som jeg lige vil nævne.
Når man nu som jeg er kommet rigtig meget i det kommunalpolitiske landskab igennem mange år, kan den her problemstilling – i hvert fald der, hvor jeg kommer fra – være svær at genkende.
Jeg synes sådan set også, at vi i Danmark har et samfund, hvor der er god plads til, at medarbejdere kan ytre sig om politisk overbevisning, om ledelsen, om generel utilfredshed.
Og uden at tage alle private ejere af virksomheder i Danmark til indtægt for det, er mit gæt, at der om ikke andet må sidde en del derude og tænke, at hvis det var en medarbejder i en privat virksomhed, som udtalte en kritik af f.eks. firmaet eller den mission, firmaet arbejdede efter, eller af en leder, så kunne man nok godt forvente, at der i hvert fald var en eller anden form for samtale mellem medarbejdere og lederen.
Der skal selvfølgelig være ytringsfrihed i vores private virksomheder – og det er der også – og det skal der selvfølgelig også være for de offentligt ansatte.
I virkeligheden handler det her jo også om åbenhed og den enkelte medarbejders frie ret til at tale, også om ledelse, altså at lederen og medarbejderen har nogle aftaler omkring lige netop den åbenhed, der er på arbejdet, og selvfølgelig også i en fri kombination med loyalitet.
Vi har fuld forståelse for intentionen i forslaget.
Og det er vigtigt i forhold til hele den her whistleblowerdiskussion, vi har lige nu, måske også at lytte til nogle af de kommuner, som faktisk har arbejdet med det et stykke tid, så vi rammer så meget plet som overhovedet muligt i første hug.
Jeg tror nok, i hvert fald sådan som jeg husker det, at den her ordning, f.eks. i Køge Kommune, har været brugt én gang på det første år.
Der skal man så selvfølgelig vurdere, om det er et udtryk for, at folk ikke tør sige noget, eller om der ikke er et behov.
Jeg kunne forstå, at der kommer en drøftelse af det på et senere tidspunkt, og den går vi selvfølgelig konstruktivt ind i.
Tak for ordet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Jeg vil bare høre, om ikke ordføreren mener, at der er en lille smule forskel på private virksomheder og det offentlige.
Det offentlige er ejet af os alle sammen, og der har vi vel en meget naturlig interesse i at vide, at tingene foregår ordentligt.
Der ville jeg da ønske, at medarbejderne ligesom havde talt om den kultur, og at det ikke var TV 2, der skulle afsløre det.
Men når ingen fortæller om den slags, tror jeg også nogle gange, det hænger sammen med frygten for at blive fyret.
Mads Andersen (KF), 2021-05-27:
Jo, selvfølgelig er der forskel, og selvfølgelig har vi en interesse som samfund i, at der bliver talt åbent om de ting, der sker udeomkring på vores offentlige arbejdspladser, i hvert fald de ting, som ikke er underlagt tavshedspligt.
Det følte jeg egentlig også jeg gjorde ret klart.
Jeg sagde gentagne gange, bl.a. at den enkelte ansattes ytringsfrihed er meget, meget vigtig i hele vores måde at drive det offentlige på, og hvor var vi henne, hvis ikke folk netop skulle turde tale om sådan noget som Elsesagen?
Så det synes jeg er fuldstændig indiskutabelt.
Selvfølgelig er der behov for, at de offentligt ansatte taler åbent omkring det.
Min sammenligning og den parallel, jeg drog, var egentlig også bare for at sige, at jeg sidder i byrådet med adskillige, der er offentligt ansatte i Køge Kommune, mens de sidder i byrådet, og det synes jeg egentlig bare viser, hvor meget vores samfund faktisk kan i forhold til den åbenhed, der er, og det er da en styrke, synes jeg.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Jeg går ud fra, at ordføreren kommer til at støtte whistleblowerforslaget, men jeg ved det ikke.
Der ligger jo en beskyttelse, og der ligger også en godtgørelse, hvis man uretmæssigt bliver udsat for noget.
Mener ordføreren ikke, at det vil være en naturlig forlængelse af det, at vi ligesom også beskytter og lovfæster offentligt ansattes ytringsfrihed og knytter en kompensation til, hvis man uretmæssigt bliver udsat for repressalier, når man bruger sin lovlige ytringsfrihed?
Kristian Hegaard (RV), 2021-05-27:
Jeg kan sige meget klart: Radikale Venstre ønsker ikke, at der skal være et absolut forbud mod tiggeri, for det tillader Den Europæiske Menneskerettighedskonvention ikke, og vi hylder i høj grad de rettigheder og værdier, konventionen bygger på.
Det giver en beskyttelse af mennesker, der gør mennesker til stærke individer, fordi de har rettigheder i kraft af de mennesker, de er.
Så selvfølgelig skal vi efterleve de domme, der kommer fra såvel nationale som internationale domstole.
Så kan man diskutere, hvad de finder frem til, men loven kan vi da ikke diskutere, eller rettere: Loven kan vi godt diskutere, men vi kan jo ikke diskutere, at de finder frem til det, de gør ved domstolene.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-27:
Men helt seriøst: Er det virkelig sådan, at man har et parti, der siger, at nu deponerer vi hele vores retspolitik og udlændingepolitik – alt, hvad de blander sig i – hos en domstol?
Altså, i vores demokrati har vi det jo trods alt sådan, at det er politikerne, der laver lovgivningen, og så dømmer domstolene derefter.
Det er jo det, der er problemet med den her ekstremt aktivistiske domstol, som vi har, nemlig Menneskerettighedsdomstolen.
Så helt seriøst: Er Radikale Venstres politik en til en bundet op på en domstol, som dømmer i øst og vest?
Kristian Hegaard (RV), 2021-05-27:
Tak for det.
Og tak til ministeren for talen.
Ministeren bruger som en del af sin argumentation for, at Lacatusdommen ikke giver anledning til at ændre noget i Danmark, at der ikke er et såkaldt absolut forbud mod tiggeri i Danmark – det er hvert fald det, der står i ministeriets skrivelse her.
Men det, som der jo også står, er, at den undtagelse i stk. 2 om, at der ikke skal gives forudgående advarsel, kan bruges, hvis det sker, og jeg citerer: de steder, hvor tiggeri oftest finder sted.
Når undtagelsen er de steder, hvor tiggeri oftest finder sted – det står på side 17 i ministerens eget papir – er ministeren så ikke enig i, at så er undtagelsen i virkeligheden bredere end udgangspunktet?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Det, jeg synes man skal holde sig for øje, er dels, at hovedreglen i stk. 1 om, at der skal gives en advarsel, fortsat er gældende, dels at vi er i en situation, hvor straffen efter både stk. 1 og efter stk. 2 under formildende omstændigheder kan bortfalde.
Og så må man bare sige, når der nu refereres til notatet, at man bliver nødt til at tage hele notatet i agt, hvis man vil angive, hvad der er konklusionen.
Og konklusionen og altså den juridiske vurdering er, at vores regulering herhjemme ikke er i strid med Lacatusdommen.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Tak for besvarelsen og også for den oversendte redegørelse.
I udgangspunktet er det selvfølgelig glædeligt at konstatere, at loven står, og at Folketinget stadig væk bestemmer her i landet – det er jo rart at vide.
Men der er jo også spørgsmålet om, hvordan den så anvendes, og der har jeg noteret mig, at Rigsadvokaten i hvert fald har taget et forbehold og er afventende.
Så kan ministeren også bekræfte, at det ikke kun er § 197, der består uændret, men også den eksisterende praksis knyttet til den pågældende bestemmelse?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Jamen det er jo derfor, at notatet også er sendt til Rigsadvokaten.
Det er så Rigsadvokaten, der som landets øverste anklager, næstefter mig selv, kan forholde sig til, hvad det her så giver anledning til.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-27:
Jeg synes jo ærlig talt ikke, at det er særlig kønt.
Det er jo nærmest en tilståelsessag, i forhold til at man ser i øjnene, at man muligvis taber en sag, hvis den når Menneskerettighedsdomstolen.
Synes ministeren ikke, at det er en lille smule i strid med, hvad der står i forståelsespapiret?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Under ingen omstændigheder.
Og den der udlægning af, at det, at der er en procesrisiko, betyder, at det er en tilståelsessag, er det rene sludder.
Der vil jo i de her typer sager altid være en procesrisiko.
Derfor bliver man selvfølgelig også nødt til at påpege det, når der er en procesrisiko som den, der er her.
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Vi kan jo lave loven, så man ikke er i tvivl om, om den er i strid med både den her dom, men også med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention i det hele taget.
Så er det her ikke for regeringen en rigtig god lejlighed til – man har nærmest lyst til at sige undskyldning for – at ændre den danske tiggerilov, sådan at den bliver lidt mere menneskelig?
Nick Hækkerup (S), 2021-05-27:
Punkt 1, så er vi simpelt hen politisk uenige om, om den regulering, der findes i § 197, stk. 1 og 2, er et gode for Danmark eller ej.
Vi synes, den skal opretholdes.
Vi synes, det er godt.
Der kan selvfølgelig være forskellige grader af procesrisiko.
Men jura hører ikke til blandt de naturvidenskabelige fag, heldigvis.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Tak, formand.
Det må være virkelig hårdt at være justitsminister under de vilkår.
Nu står vi altså i en situation, hvor vi kæmper for at holde fast i det, som i hvert fald et meget stort flertal i Folketinget for bare 4 år siden blev enige om var nødvendigt, de omstændigheder med migration osv., som vi står i i Europa og dermed også i Danmark, taget i betragtning.
Og vi er selvfølgelig glade for, at regeringen, der jo dengang var i opposition, men også stod bag tilføjelsen i bestemmelsen, deler synspunktet om, at vi skal forsvare de regler, vi har i dag.
Men inspireret af, hvad fru Rosa Lund sagde, kan vi jo næsten være sikre på, at det her kun er endnu en akt i en meget, meget lang forestilling.
For der sidder da masser af tiggere rundtomkring i Europa, der ser enorme perspektiver, ikke kun i fru Rosa Lund og hendes ligesindede, men jo i Menneskerettighedsdomstolen.
Og kan man ikke få Enhedslisten og deres venner til at få flertal i et land, kan man jo bare henvende sig ved Menneskerettighedsdomstolen, og så kan man få dommerne til at gennemføre socialistisk, skør politik, og så kan man få selv meget oplyste og fornuftige mennesker, som justitsministeren, til at sanktionere dem.
Det er jo det, der er problemet her.
Og det er derfor, jeg nogle gange føler en vis medlidenhed med justitsministeren.
Vi er glade for, at vi forhåbentlig i dag kan slå fast, at Folketinget mener det, Folketinget også mente for 4 år siden.
Men jeg kan ikke lade være med at udtrykke bekymring for, hvad der venter.
For Lacatusdommen danner jo, om ikke i Danmark, så i hvert fald i Strasbourg, grundlag for en ny praksis, en ny præcedens.
Den åbner for, at endnu flere tiggere vil kunne anlægge sager og sag for sag vil kunne udvide anvendelsesområdet af artikel 8. Og det er jeg helt overbevist om ikke er i Danmarks interesse.
Så når jeg nu om lidt læser et forslag til vedtagelse op – som jeg naturligvis forstår hverken finder opbakning fra socialister eller andet godtfolk på venstrefløjen – men dog alligevel har et flertal bag sig, så sker det altså med det forbehold, for mit eget vedkommende, at jeg tror, vi kommer til at stå her igen snart.
Og det vil jeg gerne bede om at ministeren – når han opsummerer debatten her – måske har gjort sig nogle overvejelser om hvordan vi håndterer fremadrettet.
Er det ved mere aktivt at intervenere?
Er det ved at sige, at vi kun følger storkammerafgørelser?
Der er masser af muligheder, og jeg håber, at justitsministeren, som jeg ved deler min bekymring for domstolsaktivismen, har gjort sig nogle tanker om, hvad vi gør fremadrettet.
I Danmark søges fattigdom afhjulpet med sociale tiltag og velfærdsydelser.
Folketinget finder, at et forbud mod tiggeri er nødvendigt for at sikre den offentlige ro og orden.
Folketinget ønsker derfor at opretholde den nuværende regulering om tiggeri, herunder politiets adgang til at kunne sætte ind mod tiggeri i gadebilledet, således at borgere kan færdes trygt i det offentlige rum.
Det er Folketingets overbevisning, at politiets og anklagemyndighedens nuværende muligheder for at sanktionere tiggeri er afgørende i indsatsen mod utryghedsskabende tiggeri.
Tak, formand.
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
For det er jo fuldstændig korrekt, at Enhedslistens politik er i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, fuldstændig korrekt.
Det er også fuldstændig korrekt set, hr. Morten Messerschmidt, at Enhedslisten egentlig gerne vil have afskaffet den tiggerilov, vi har i Danmark.
For vi mener ikke, at man kan kriminalisere sig ud af fattigdom.
Men nu nævner hr. Morten Messerschmidt så alligevel en vedtagelsestekst, hvor man siger, at det vil man heller ikke.
Men det er jo det, man gør.
For man laver en tiggerilov, hvor man siger, at det er ulovligt at være fattig, uden at komme med nogen som helst alternativer, uden at komme med nogen som helst hjælp, for det er jo en vedtagelsestekst, hr. Morten Messerschmidt.
Det er jo ikke nogen konkrete initiativer, som Dansk Folkeparti lægger på bordet, medmindre hr. Morten Messerschmidt selvfølgelig vil redegøre for dem nu.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-05-27:
Nej, det, der står i vedtagelsesteksten, er, at vi ikke vil kriminalisere fattigdom.
Vi vil gerne kriminalisere tiggeri.
Hvis Enhedslistens politik altid er forenelig med menneskeretten og Menneskerettighedsdomstolens praksis, betyder det jo – og det bekræfter mine fordomme – at Enhedslistens politik er fuldstændig uforudselig, og at det kan falde ud i alle retninger.
Altså, med menneskerettighedsdommene er det som at kaste terninger op i luften, og der kan så også være nogle seksere og nogle enere iblandt, men hvad man har spillet på, ved man ikke rigtig.
Sådan er det så, forståeligt, også med Enhedslistens politik.
Det synes jeg er meget hjælpsomt at vide, og det vil jeg så i sådan en form for public service forsøge at udbrede til offentligheden.
Rosa Lund (EL), 2021-05-27:
Jamen jeg synes altid, det er så spændende, når hr. Morten Messerschmidt eller en af hans kollegaer skal forsøge at fremlægge Enhedslistens politik, så den med public service ser jeg for det første frem til at rette fejlene i.
For det andet, hr. Morten Messerschmidt, er det, man gør, når man har en tiggerilovgivning, jo, at man kriminaliserer det at være fattig.
Derfor vil jeg egentlig gerne høre: Hvad er så Dansk Folkepartis bud på, at man skal få mennesker ud af fattigdom?
Så hvad er buddet, hr. Morten Messerschmidt?