runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det.
Jeg kan jo høre, at regeringspartierne har koordineret talenoter her omkring, at man siger, at man sidestiller og sammenligner Israel med Rusland og andre stater, herunder Iran.
Det, som beslutningsforslaget går på, er at afdække mulighederne for indførelse af økonomiske sanktioner mod Israel, ligesom man har gjort det med andre stater, der forbryder sig mod folkeretten eller anden international lov.
Så er det korrekt, at de her stater står i bemærkningerne som eksempler på lande, man har indført sanktioner over for.
Skal vi ikke parkere den der retoriske leg og så forholde os til substansen: Hvad er det, Venstre ønsker at gøre, når ord ikke er nok til at flytte Netanyahuregeringens måde at føre krig på hen et sted, hvor man overholder krigens love, og hvor der i øvrigt opnås den våbenhvile, som vi jo er enige om skal komme og skal komme nu?
Hvad er det så, Venstre kan forestille sig?
Jan E. Jørgensen (V), 2024-04-16:
Jeg synes egentlig ikke, at det klæder fru Trine Pertou Mach at skælde ud på os, fordi vi henholder os til, hvad man selv har skrevet i sit eget beslutningsforslag.
Altså, der står her, at nylige eksempler er sanktioner mod Iran, Myanmar, Rusland og Belarus.
Og det er jo ikke mig, der har skrevet det, så derfor synes jeg, det er sådan lidt pudsigt at være fornærmet over, at vi nævner det.
Og når det er den type lande, som der indføres sanktioner mod, skyldes det jo, at det at indføre økonomiske sanktioner mod et land er et meget, meget voldsomt skridt at tage.
Så der er jo altså en kæmpe forskel.
Belarus støtter i øvrigt Rusland, og Iran tror jeg vi alle kan se er i en helt anden liga.
Så derfor er sammenstillingen af lande sådan set relevant, hvad enten det har været skrevet eller ej.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det.
Jeg er ked af det, hvis hr. Jan E. Jørgensen tog det som udskæld.
Det overlader jeg til statsministeren at gøre; det gør jeg ikke selv.
Men jeg synes egentlig, ordføreren snakker lidt udenom.
Altså, det her handler om, at Israel fører krig på en måde, som har fået Den Internationale Domstol til at åbne en sag om et muligt folkedrab.
Lange rækker af internationale organisationer peger på, at Israel forbryder sig mod krigens love.
Også FN er ude at sige, at sult nu er blevet et våben i Israels krigskasse.
Det er jo ganske, ganske alvorligt.
Jeg savner egentlig at høre, om Venstre kan fordømme det, og hvis man kan fordømme den måde at føre krig på, uagtet hvad der foregik den 7. oktober, som vi alle sammen er enige om at fordømme, hvad handler man så på, hvis ikke man er villig til at tage fat i sanktionsværktøjskassen?
Jan E. Jørgensen (V), 2024-04-16:
Jamen vi er enige i, at det er en dybt alvorlig situation.
Og når vi siger, at Israel skal overholde folkeretten, er det jo også det samme som at sige, at vi fordømmer, når/hvis det ikke sker, naturligvis.
Men jeg savner måske også lidt andet fra Enhedslisten.
Man kunne jo eksempelvis også sige til Hamas, at hvis nu Hamas løslod sine gidsler, hvis nu Hamas nedlagde sine våben, og hvis nu Hamas overgav sig, så ville det jo også være en måde at standse den ulykkelige krig på.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Hvis jeg nu skal bruge ordførerens egen analyse af Israels meget brutale adfærd, som jeg er enig i, og man stadig væk ikke synes, det giver anledning til at tage afstand fra den her form for adfærd – og med al mulig respekt tænker jeg ikke, at ordførerens sympati for de frygtelige billeder, vi ser komme derfra, rækker ret langt – hvad mener ordføreren og Venstre så man gør rent handlingsmæssigt, når man kigger på den adfærd, som Israels brutale militær har haft de sidste 6 måneder?
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Våbenhvile er, som ordføreren siger, jo det helt rigtige, men det er bare ikke det, vi ser ske nu.
Vi ser besætterpolitik, vi ser et apartheidsystem, vi ser krigsforbrydelser.
33.000 mennesker er blevet dræbt, heraf tusindvis af børn.
Forældre har mistet deres børn, og har mistet deres forældre.
Det er derfor, jeg virkelig gerne vil vide, hvad Socialdemokratiet så mener vi så skal gøre nu.
For hvis ord var nok, havde vi jo set handling nu; så havde vi set, at der var kommet en akut og varig våbenhvile.
Men ord er ikke nok, så hvad er det for en handling, Socialdemokratiet vil gribe til?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Lige aktuelt gør jeg jo ikke noget.
Fordi vi har en folketingsdebat her, er jeg frarøvet muligheden for – det er ikke nogen kritik; det er jo bare omstændighederne – at deltage i et møde, der finder sted lige nu og her i kredsen af udenrigsministre, som er indkaldt med kort varsel på baggrund af det, der skete i weekenden.
Havde jeg været dér, ville jeg jo have talt for, hvad jeg også har gjort i offentligheden, Israels egen interesse i at tænke langsigtet og bidrage til deeskalering.
Det er sådan set det, vi bruger vores tid på.
Det er derfor, vi direkte over for Israel i en række sammenhænge, som jeg har redegjort nærmere for i Det Udenrigspolitiske Nævn, har demarcheret i forhold til at understrege Israels ansvar for også folkeretligt at leve op til en forpligtigelse om at beskytte de civile.
Det er derfor, vi indgår i en konstruktiv dialog med en række lande i regionen for at prøve at fremme perspektivet om en tostatsløsning.
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Tak for at opremse de dele.
Hvordan er det i forhold til associeringsaftalen mellem EU og Israel?
Mener ministeren, at det kan give mening også at kigge der?
Lars Løkke Rasmussen (M), 2024-04-16:
Nej, det mener jeg faktisk ikke, og alle ja'er og nej'er i den her sag som i alle mulige andre sager, der rummer et udenrigsperspektiv, skal selvfølgelig tages med det forbehold, at det er ja og nej i situationen.
Med det i mente skal vi lægge et pres på Israel, og det handler ikke om at stille sig op og starte med at true med, at nu trækker vi os også fra en associeringsaftale.
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Som del af regeringen støtter Socialdemokratiet den linje, Danmark har fulgt i relation til terrorangrebet mod Israel og den efterfølgende krig mod Hamas fra Israels side.
Israel har ret til selvforsvar og til at skærme sig mod terror og risikoen for, at Hamas igen dræber, lemlæster, voldtager og tager gidsler, herunder en dansk-israeler, som det skete den 7. oktober.
Men det er jo også et selvforsvar, hvor Israel selvfølgelig skal overholde forpligtelserne inden for folkeretten, som det er understreget igen og igen.
Den danske regering er kritisk over for, at den israelske regering ikke har gjort nok for at beskytte civile og sikre tilstrækkelig adgang til nødhjælp i en meget, meget kritisk situation med mangel på mad, vand, medicin osv.
Vi er vidner til en humanitær katastrofe.
Alligevel har alt for få lastbiler kunnet komme ind, og vilkårene for fordelingen af nødhjælp har været alt for dårlige.
Samtidig har Danmark givet ekstra støtte til de humanitære indsatser i Gaza og heldigvis ikke lyttet til de politiske kræfter på den højre side i Danmark, der har ønsket at begrænse eller ophøre med støtten, hvad vi jo også haft lange diskussioner om her i Folketingssalen for nogle uger siden.
Som bekendt arbejder Danmark for en humanitær våbenhvile og støtter Israel i kravet om øjeblikkelig frigivelse af gidslerne, og Danmark arbejder for en tostatsløsning som grundlag for en stabil fredelig situation i området.
Udenrigsministeren fremhævede, synes jeg, fint, hvordan det også heldigvis bevæger sig.
Der er EU-vedtagelsen, FN's Sikkerhedsråd, der endelig har kunnet vedtage en resolution med krav om våbenhvile og om, at Israel ændrer kurs, bedre adgang for nødhjælp osv.
Der er mange grunde til at være kritisk over for den israelske regerings kurs på en række områder: bosættelsespolitikken, som debatten lige kom ind på for et øjeblik siden, de bekymrende tiltag til begrænsning af retsstatsprincipper, som jo var den store diskussion, inden terrorangrebet skete, m.m.
Det er der heldigvis også mange kræfter i Israel der kæmper imod.
Det kan de gøre på demokratisk vis, og Israel er jo netop et demokratisk land, som ikke tåler sammenligning med Rusland eller Iran, som forslagsstillerne sammenligner med i bemærkningerne.
Som udenrigsministeren også var inde på, må man også i diskussioner som den her minde om, at Danmark jo ikke har sådan sit eget sanktionsregime, men arbejder igennem EU og FN, når det handler om sanktioner.
Det er heller ikke holdningen i de andre lande, at det her er vejen at gå.
Men generelt at indføre økonomiske sanktioner mod Israel kan Socialdemokratiet ikke støtte, og vi kan derfor altså heller ikke støtte beslutningsforslaget her.
Tak for ordet.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Jeg kan godt mærke, at det, som ordføreren kalder en sammenligning, også stritter på Socialdemokraterne.
Det, vi sammenligner, er ikke staterne.
De er jo alle sammen forskellige.
Rusland, Iran og Myanmar er heller ikke ens.
Men det, sammenligningen går på, er bruddene på den internationale lov, som vi i Danmark mener er fuldstændig afgørende for, at verden kan fungere på en god og fornuftig måde.
Derfor tåler det godt sammenligning, hvad angår adfærd, og i hvert fald i forhold til hvad det er for en retning, man kigger i efter redskaber, når nu ens ord slipper op.
Jeg går ud fra, at også hr. Jesper Petersen har måttet konstatere, at ord og formaninger over for Netanyahuregeringen på en eller anden måde ikke har den effekt, som man kunne håbe på.
Derfor er mit spørgsmål til ordføreren: Hvad gør man fra Socialdemokraternes side?
Hvor kigger man hen, når ordene er sluppet op, hvis ikke man er villig til at kigge på det lige foran, som vi har været vant til at kigge på igennem de seneste år, nemlig økonomiske sanktioner?
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Jeg mener ikke, at det er rigtigt at sammenligne Rusland og Iran med Israel.
Israel er et demokratisk land, der er udsat for et terrorangreb, og vi har jo nogle forventninger og krav til dem om, hvordan de gennemfører deres modsvar, og også, at de tager sig bedre af civile, end de har gjort, at de giver bedre adgang til nødhjælp, end de har gjort.
De er aggressorer, og de destabiliserer osv.
Så jeg mener, det er en helt forkert sammenligning.
Men på det spørgsmål, som fru Trine Pertou Mach så bringer op her til sidst, må svaret jo blive det samme som det, udenrigsministeren gav, nemlig at vi har den serie af diplomatiske muligheder og redskaber, som vi har, og dem skal Danmark blive ved med at benytte sig af for at få det her til at bevæge sig i en bedre retning.
Det går for langsomt, det er jeg enig i.
Trine Pertou Mach (EL), 2024-04-16:
Jeg kunne godt tænke mig at bore lidt i det her med, hvad Socialdemokraterne egentlig mener med, at der er grundlæggende fælles værdier mellem Netanyahuregeringen og Socialdemokratiet.
Er det besættelsespolitikken?
Er det det apartheidstyre, som internationale organisationer gang på gang har konstateret man bedst betegner den politik og den strukturelle, systematiske undertrykkelse af den palæstinensiske befolkning som?
Er det det, der er de fælles værdier?
Er det det, at man ikke anerkender palæstinensernes ret til en egen stat?
Hvor er de fælles værdier?
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Nu synes jeg måske, at rækken af stråmænd bliver unødig lang til en så alvorlig diskussion som den, vi har her.
Som jeg også har sagt i lignende debatter, er der mange grunde til at være kritisk over for Netanyahuregeringen.
Jeg gentog også nogle af kritikpunkterne i min tale for et øjeblik siden.
Jeg synes, det her er noget af et sidespor at begive sig ud på.
Danmark har også en historisk relation til Israel, som vi som parti mener man skal honorere.
Derfor kan man godt være kritisk over for Israel og den til enhver tid gældende kurs, der måtte være, og det er Socialdemokratiet også.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-04-16:
Tak for det.
Nu begyndte vi at snakke om fælles værdier med Israel, og så ville jeg bare høre, om Socialdemokraterne ikke mener, at det f.eks. er en fælles værdi eller en fælles rettighed, hvis vi bliver angrebet af en terrororganisation, der slår 1.200 danskere ihjel og skærer brysterne af kvinder og sætter ild til børn, at vi også svarer igen uden at skulle have det palæstinensiske svar på Enhedslisten tilbage og ramme os med økonomiske sanktioner som det første.
Er det ikke sådan meget sikkert, at Socialdemokraterne går ind for selvstændige og demokratiske staters ret til at forsvare sig imod terrorangreb?
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Naturligvis. Jeg også, at det fremgår af både min tale her og af den kurs, regeringen har ført, at det er vi meget enige i.
Der synes jeg så måske også, at de næste sætninger, der skal følge, må være, at man selvfølgelig også har nogle krav om og forventninger til, hvordan en demokratisk stat så fører sit forsvar.
Det er den nuance, der må med i den her diskussion, som vi som parti også prøver at forfølge, og som den danske regering også gør.
Franciska Rosenkilde (ALT), 2024-04-16:
Mener ordføreren og Socialdemokratiet, at den brutalitet, vi ser fra Israels militærs side som et modsvar, på nuværende tidspunkt er i overensstemmelse med det, man ville definere som et modsvar på det terrorangreb, de var udsat for den 7. oktober?
Og hvis ikke, hvad mener man så i Socialdemokratiet man skal gøre for at tage afstand fra netop det?
Så vil jeg bare gerne spørge igen og lidt mere direkte til den balance, vi bliver ved med at høre om, for nu er der gået 6 måneder.
Jeg kan forstå på ordføreren, at han synes, at det er vigtigt at være kritisk, men der er gået over et halvt år, og mange, mange tusinder af civile er blevet dræbt, ikke mindst rigtig, rigtig mange børn.
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Danmark bruger de diplomatiske muligheder og redskaber, vi har igennem de fora, vi indgår i, og hvor der kan lægges vægt bag, hvilket jeg synes at udenrigsministeren har redegjort godt for.
Vi gør det direkte over for den israelske regering, og vi har jo senest været aktive i og er heldigvis lykkedes med både at få EU-vedtagelser, og vi kan også iagttage, at det endelig er lykkedes at få en vedtagelse i Sikkerhedsrådet, der altså bakker op om, at der skal være en våbenhvile, bedre adgang til nødhjælp osv., som er Danmarks position og har været det i lang tid snart.
Victoria Velasquez (EL), 2024-04-16:
Tak for det.
Ministeren kommer ind på EU-rammen, og jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, om han vil uddybe og fortælle, hvilket arbejde Danmark ledt af ministeren gør lige nu i EU.
Per Larsen (KF), 2024-04-16:
Tak for det, formand.
Og tak til Danmarksdemokraterne for at bringe elementer af planloven til debat.
I Det Konservative Folkeparti er vi rigtig glade for, at landbruget og ikke mindst husdyrproduktionen er placeret ude på landet, og at det i lovgivningen har en fortrinsret til at kunne etablere de bygninger og anlæg, der er nødvendige for at drive landbrug.
Det giver jo rigtig god mening at producere foderet til husdyrene tæt på, hvor det skal anvendes.
På samme måde giver det også rigtig god mening, at man har mulighed for at udbringe gylle og møg på de nærliggende marker uden at skulle køre alt for langt med det.
Men at åbne op for, at andre erhverv skal have samme fortrinsret, er vi bestemt betænkelige ved.
Så i grundsubstansen vil jeg sige: mere af det.
Men hvis vi åbner planloven, danner det præcedens for, at andre erhverv også kan påberåbe sig nødvendigheden af at have samme fortrinsret.
Både forslagsstilleren og undertegnede var jo den 8. april i Skagen for at se Skagen Salmon
Der har man placeret et dambrug – eller i hvert fald opdræt af fisk – i et industriområde.
Det er et lukrativt sted med havudsigt.
Der har kommunen selvfølgelig lavet en lokalplan, og sådan må det jo være.
Hvis vi åbner for akvakultur ude i det åbne land med fortrinsret på samme måde, som landbruget har det, kommer vi selvfølgelig til at se masser af andre erhverv have samme idé.
Det er vi altså meget betænkelige ved.
Hvis det er sådan, at der er kommuner, der synes, at de gerne vil være med til at understøtte oprettelse af akvakultur i deres kommune i det åbne land, står det dem jo frit for at gå i gang med at lave en planlægning via landzonetilladelse, og så kan de jo fikse det.
Men at give akvakulturen en fortrinsret ude i det åbne land synes vi som udgangspunkt ikke at vi skal åbne for.
Det må kommunerne for så vidt gerne klare, for vi har altså masser af ting, der fylder.
Nu ved vi, at solcelleparker kommer til at fylde rigtig meget.
Der er andre ting, som kommer til at fylde.
Og der er pres på vores natur i det hele taget.
Så en planlægning via lokalplan er modellen, synes vi i Det Konservative Folkeparti.
Tak for ordet.
Jesper Petersen (S), 2024-04-16:
Det kan fru Franciska Rosenkilde jo aflæse på regeringens reaktion og den holdning, der har været fremført hele vejen igennem, og som jeg mener må rumme det, Danmark som land gør, i forhold til hvor vi må placere os.
Et land under angreb – på den bestialske måde, som det skete på den 7. oktober – har naturligvis ret til at forsvare sig.
Man siger som regering i det land, at det kan vi ikke risikere at vores befolkning udsættes for igen, og derfor giver man et modsvar.
Man gør det mod nogle, der skjuler sig blandt civile, og som jo er totalt ligeglade med alle former for internationale regler og hensyn osv.
Men selvfølgelig er vi også kritiske undervejs, når vi kan se, at der jo er enorme civile lidelser og tab; at der ikke bliver taget de hensyn til civile, som der bør tages; at der ikke bliver givet den adgang til nødhjælp, som man bør give – det er ulideligt at se den der række af lastbiler, der er parat til at køre ind for at hjælpe mennesker i nød, men som ikke kan få lov til at komme ind.
Henrik Frandsen (M), 2024-04-16:
For lige at tage starten af kommentaren vil jeg sige, at vi meget gerne vil være med til at bakke op om, at vi får lavet en beretning på området.
Så vil jeg også gerne sige, at fiskeopdræt har rigtig, rigtig mange gode egenskaber, bl.a. at skabe gode, sunde fødevarer, men også at gøre det på en effektiv måde og en klimaeffektiv måde.
Vi er ikke i mål endnu.
Altså, akvakulturbranchen er ikke i mål endnu med at have fuld recirkulering af vandet, men man er kommet rigtig, rigtig langt, og der bliver stadig væk arbejdet på at komme det sidste lille stykke.
Som jeg har opfattet det, bruger man ca. 10 pct. af det vand, man oprindelig gjorde, dengang det bare var en å, der løb igennem.
Og man arbejder målrettet på at få fuld recirkulering i anlæggene.
Det er mindre, når man er til havs.
Så i min verden er fiskeopdræt og også fiskeopdræt på land noget af det, som vi også skal skabe gode rammer for i fremtiden.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2024-04-16:
Og tak til hr. Carl Valentin for at gøre opmærksom på, at SF og Enhedslisten tilbage i 2005 fremsatte et lignende forslag.
Hvis jeg skal glæde mig over noget, fremgår det af tal fra dengang, at der var det antal, man satte ud, endnu større, end det er nu.
Så der er trods alt et eller andet, der går i den rigtige retning; det er nok noget med markedsforholdene eller den slags.
Dengang var der langt flere gråænder, der blev udsat, og også langt flere agerhøns.
Jeg ved ikke, om det er det, der gør det.
Vi har rigtig mange søer i Danmark, som har det rigtig skidt, på grund af at der er for mange næringsstoffer deri, og det hjælper helt sikkert ikke, hvis man har en masse ænder, som man sætter ud, og hvis man har nogle ænder, som man fodrer, og som flyver rundt og skider i de vandhuller.
Det er noget, der er miljømæssigt negativt.
Så synes jeg lidt, at man kan se konturerne af, at der må være to slags jagt: Der er jagt på vilde dyr, og så er der noget jagt, som jeg kan se at man kan købe sig til, på en herregård.
Jeg fandt et sted, hvor man kan købe sådan en fasanjagt til 800 kr. for en dag inklusive måltid.
Jeg kan også se, at man kan købe de her fasaner, altså næsten flyvefærdige fasaner, til 60 kr. stykket.
Og jeg synes ikke rigtig, at det er noget, der supplerer vores natur.
Jeg ville godt kunne forstå det, hvis det var sådan, at agerhønsene i Danmark ligesom kunne reddes, hvis man satte nogle agerhøns ud – så kunne jeg godt acceptere det.
Men man gør jo det her, fordi man ønsker at skyde flere dyr.
Jeg synes ikke rigtig, at det er rigtig jagt, og jeg noterer mig også, at et stort flertal i Vildtforvaltningsrådet her sidste år har anbefalet, at man skulle stoppe udsætningen af gråænder til jagt og samtidig skrue op for kontrollen af industrien omkring skydefugle.
Jeg kan forstå, at ministeren også er lidt modtagelig over for, at der skal strammes op.
Man kan jo både stramme op ved at skærpe reglerne, eller ved at statsapparatet fører mere kontrol, og jeg synes egentlig, at man skulle vælge også at stramme op på reglerne og ikke bare øge kontrollen.
Så Enhedslisten støtter det her forslag.
Vi synes, at det ville være et plus for naturen og for dyrevelfærden, hvis det var sådan, at det blev forbudt.
Man skal også tænke på, at der jo et eller andet sted skal være nogle avlsdyr i form af fasaner, agerhøns og gråænder til at lægge en masse æg, der så kan blive udruget, og så ungerne kan blive opfostret.
Vi har jo haft lidt minkdebat i Folketingssalen, hvor vi har haft debatter om, om det nu er et vildt dyr, som ikke har det godt i et bur.
Er det rimeligt?
Er det noget, der sådan set er etisk i orden?
Jeg synes det ikke.
Jeg betragter gråænder, agerhøns og fasaner som vilde dyr – fasanen er godt nok ikke en, der er hjemmehørende her – og hvorfor skal man have dem til noget fugleopdræt, som bare skal bruges til, at der kan skydes fugle ude til en eller anden lidt opstyltet jagt.
Altså, jeg synes, at jægerne er med til at underminere et eller andet ved vores jagtetik, ved at man har så mange skydefugle, som man sætter ud.
Christian Friis Bach (RV), 2024-04-16:
Tak for det.
Jeg er teknisk set
ikke ordfører, men da jeg nu er den eneste aktive jæger i den radikale folketingsgruppe, har jeg fået lov til at gå på talerstolen, og fru Katrine Robsøe kunne ikke være her.
Lad mig sige, at jeg har været på rigtig mange gode jagter med mine venner, også i konsortier, hvor der bliver udsat fasaner, men det er ikke det at skyde de mange fasaner, der gør det til en god jagt.
Det er at være sammen med gode venner i naturen og i gode omgivelser, og frokosten tæller også med.
På nogle måder kan jeg godt have sympati for forslaget, men jeg synes, det går for vidt.
Jeg tager altid fasaner eller ænder med hjem fra jagterne, og jeg vil sige, at jeg da nyder at spise dem, mere end jeg nyder måske at spise en kylling, som har stået i en tætpakket stald, er vokset færdig på 52 dage, har brækket benene undervejs og måske har haft adskillige skavanker, og hvor der også har været en større dødelighed i besætningen.
Der nyder jeg da faktisk mere at spise de fasaner.
De har et eller andet sted haft et godt liv, og i takt med at vi har stillet større krav til jægerne, og det skal vi, om, at de skal kunne ramme, får nogle af dem også en god død.
Derfor vil jeg ikke helt afvise, at udsætning af fasaner skal finde sted.
Jeg vil også pege på, som andre ordførere har gjort det, at de jægere, som er med her, gør et kæmpe stykke arbejde for biodiversitet, for anlæggelse af småbiotoper og for at sikre, at der bliver lavet naturpleje, og det er noget af det, der bidrager rigtig positivt til biodiversiteten og naturen i Danmark.
Til gengæld synes jeg også, jeg har været på jagter, hvor der har været for mange fasaner, og jeg har været på jagter, hvor jeg synes der har været for mange ænder.
Derfor vil jeg og vi meget tale for, at vi gør noget for at få antallet ned.
Jeg synes, vi skal skærpe kravene.
For ænderne er det jo gjort, men vi skal også for fasanerne have antallet af udsætninger ned og gerne betydeligt ned.
Jeg synes, at vi skal skærpe kontrollen ved at sikre, at jægerne, konsortierne og herregårdene – alle, der sætter ud – overholder reglerne.
Så vi taler for færre udsætninger og stærkere kontrol, men at lukke helt ned for det er vi ikke tilhængere af, og derfor kan vi ikke stemme for forslaget.