runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Elholm (V), 2024-05-02:
Venstre tager sagen yderst alvorligt, og det er jo også derfor, vi skal have undersøgt tingene til bunds, før vi drager konklusioner om, om der skal ske noget i fremtiden, om vi har et tilstrækkeligt lovgrundlag, om der er sket fejl det ene eller det andet sted, eller om der er nogen, vi kan retsforfølge.
Vi er nødt til at få afsøgt alle muligheder, før vi drager en konklusion, og det mener jeg egentlig også er det retssikkerhedsmæssigt mest forsvarlige.
Vi hører jo ofte, at vi fra Folketingets side laver alt for meget lovgivning, og at det ikke er ordentligt underbygget, og det synes jeg jo netop også det er vigtigt at sikre sig at det er i den her sag.
Selv om man godt kan blive forarget, er det vigtigt, at man får tingene undersøgt grundigt.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Jeg synes ikke helt, jeg fik svar på spørgsmålet.
Vi har jo en lang række af sådan nogle generationsforureninger, og nu har vi så én igen.
Så mit spørgsmål er, om man i Venstre f.eks. har drøftet et af de forslag, der er kommet, hvor regeringen pålægges at kigge på, om man kunne lave brancheforsikringsordninger, eller om man kunne gøre noget andet, der gør, at helt almindelige mennesker som ældre, børn og mennesker med handicap ikke sidder med regningen, fordi der er nogle, undskyld mig, meget velstående rigmandsfamilier, der har taget nogle store risici, og som så er løbet fra ansvaret.
Lars-Christian Brask (LA), 2024-05-02:
Igen bliver der sagt af forslagsstilleren, at der er blevet spekuleret i, at der er begrænset hæftelse via den selskabsform, der er.
Det er jo sådan, vores selskabslov og mange hundrede års erfaring i den vestlige verden har skabt den dynamik, vi ser, de jobskabelser, der sker, og de produktudviklinger, der sker; det er jo netop, fordi man investerer den kapital, man har, med den viden, at man kan tabe den kapital.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Tak for det.
Jeg vil lige i forhold til det her med, om man kan gøre småaktionærer ansvarlige, understrege, at vi i forslaget snakker om reelle ejere og større ejere.
Det skal selvfølgelig ikke være den lille aktionær, som pludselig bliver ansvarlig for, at pensionskassen har investeret nogle midler i et selskab.
I det her tilfælde er der jo tale om selskabskonstruktioner, hvor der er skabt nogle datterselskaber, hvori ejerkredsen er nogenlunde den samme som i det overliggende moderselskab og søsterselskaber, så der, som jeg ser det, i høj grad er tale om nogle selskabstekniske ting, hvor man placerer noget ansvar væk fra nogle reelle ejere.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Virkeligheden er, at sådan nogle ting kommer til at ske igen og igen.
Det, vi kan gøre herinde, er på en eller anden måde at se, hvad der sker, eller forsøge at gøre det bedre.
Det er jo ligesom med alt andet, hr. Pelle Dragsted, når vi lovgiver herindefra – der vil altid findes en, der udnytter reglen, for det, man skal huske med de her konstruktioner af virksomheder, er, at de jo ofte bliver brugt.
Hvis man nu er en succesfuld tømrermester og tænker, at nu vil man komme ind i en anden branche, og man har noget fri kapital, så udskiller man helt naturligt det selskab for sig selv, og så tager man noget risiko, når man bygger et nyt selskab op, og går det på røven – kan man sige det på en pænere måde?
– altså går det konkurs, så er det jo, hvad der sker.
Det betyder ikke, at man skal udnytte systemet undervejs eller lave en miljøkatastrofe, der er til skade for andre.
For det er nemt at sige, at det ligger ved ejeren, men jeg vil næsten garantere, uden at vide det, at han ikke har skovlet en eneste skovl jord ind på den plads – og nu er jeg løbet tør for tid.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Ansvaret for, at forurenet jord er strømmet væk fra den grund, som Nordic Waste ejede, og ind over en ådal og andre lodsejeres område og i retning af en landsby, ligger ét sted, og det er hos dem, der havde ansvaret for at drive den her virksomhed.
Man kan muligvis sagtens kritisere kommunens tilsyn, men ansvaret ligger hos selskabet.
Sådan er det.
Hvad de reelle ejere har vidst – for det er jo kommet frem, at der er medarbejdere, som har sagt, at man vidste, at det her jordskred var i gang, måneder før og alligevel blev ved med at pøse mere jord på – må vi få at se.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Igen vil jeg sige, at jeg ikke er helt enig med ordføreren.
For ja, der ligger et ansvar, men man kan sige, at sådan som jeg mener at det er, er den her virksomhed blevet oprettet eller købt senere hen.
Jeg er selv entreprenør, og jeg er selv håndværker nok til at sige: I den tilladelse, man har fået, til at lave det depot derude, er der da taget højde for undergrunden?
Er der taget højde for, at det er et lerlag der, hvor man har lavet det?
Er der taget højde for alle de her ting?
Og lige pludselig, vupti, ligger det ved kommunen – og hvornår ved ejeren det?
Det er derfor, jeg for Danmarksdemokraterne bare siger: Lad os få redegørelsen hele vejen igennem, sådan at vi på et oplyst, faktuelt grundlag kan tage diskussionen herinde.
Og så tror jeg, at en fond eller en brancheforsikring er vejen frem, frem for at komme ind i en måde med det her med begrænset hæftelse, for jeg tror, det vil være meget skadeligt i rigtig mange andre brancher i samfundet.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-05-02:
Tak til Enhedslisten for det her forslag, som jo minder utrolig meget om det, som vi i SF har fremsat for nylig.
Jeg tænker, at det er, fordi vi er så enige om mange ting, at vi har lavet to forslag, der minder så meget om hinanden.
Vi behandlede SF's forslag i Folketinget i sidste uge.
Jeg vil sige, at der kun er detaljer til forskel, men det er måske nogle vigtige detaljer.
Det forslag, som vi i SF har fremsat, og som jeg bl.a. var med til at fremsætte, handler om at pålægge regeringen at lave en bedre gennemførelse af miljøansvarsdirektivet.
Det lyder måske lidt kedeligt og ligegyldigt, men det er det ikke, for det vil betyde, at man som reel ejer både vil have en handleforpligtelse og et betalingsansvar, når der foreligger en risiko for eller er indtrådt en miljøskade; at virksomhedens miljøansvar ikke skal afhænge af, om der forudgående er blevet meddelt et påbud, fordi handlepligten og ansvaret netop ligger hos den reelle ejer; og at miljøansvaret er uafhængigt af, om virksomheden har stillet sikkerhed eller ej.
En anden del af vores forslag handler om, at virksomheder, hvor der er en særlig risiko for miljø- eller sundhedsskade, skal stille en særlig sikkerhed.
Det kan f.eks. være gennem en forsikring, og det læser jeg også er med i Enhedslistens forslag.
Det kender vi jo også fra andre brancher, f.eks. i form af skibsforsikringer og lignende, hvor man skal stille sikkerhed, fordi man kan gøre skade.
Den tredje del af vores forslag handler om, at selskabets bestyrelse, direktion og hovedaktionærer skal kunne stilles til ansvar, hvis sikkerheden mangler eller er utilstrækkelig, fordi der dermed foreligger en overtrædelse af loven.
Det er jo meget i stil med det, Enhedslisten foreslår.
Man kan også sige, at vi jo endnu ikke ved, om de muligheder, der ligger i selskabsloven i forhold til netop at pålægge både ejer og ledelse et økonomisk ansvar, hvis de har handlet i ond tro, kan blive aktiveret i den gældende sag.
Det mangler vi jo stadig væk at få at vide.
Vi mener, som jeg også hører Enhedslisten sige, at der skal strammes gevaldigt op på det.
Detaljen ligger måske netop i det med den her obligatoriske forsikring, og at vi siger, at man, hvis man ikke har en dækkende forsikring, så skal have et økonomisk ansvar som ejer.
Det er den rækkefølge, vi vil tage det i, og vi mener, at selv som en større investor kan man måske risikere at lave nogle forrykninger i noget af det, vi ønsker, nemlig at man kan investere med begrænset ansvar.
Men jeg ser det virkelig som detaljer i forskellen mellem de to forslag.
Det, jeg læser ud fra de her to forslag, er, at vi er enige om, at lovgivningen ikke er god nok i dag.
Vi skal sikre, at der, hvor man kan gøre skade, skal man også stille en sikkerhed, og at man ultimativt set, når man profiterer på en skade, selvfølgelig også skal kunne stilles økonomisk til ansvar.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Jeg opfatter absolut også forslagene som relaterede.
Jeg synes, at det var et rigtig godt forslag, som SF fremsatte, og som blev behandlet i regi af Miljøministeriet.
Det er ligesom det, som en stor del af vores erhvervsliv hviler på, altså hele aktieselskabsformen.
Men det, som jeg synes er problematisk, er, hvis man kan spekulere i at bruge den begrænsede hæftelse til at udskille risikable aktiviteter, trække profitten ud så at sige og tage store risici, som man så, når det går galt, kan løbe fra.
Det er der, hvor vi i det her forslag siger, at regeringen skal afsøge muligheder for at gøre den balance bedre, så man ikke decideret tilskynder virksomheder til at udskille de her risikable aktiviteter for at undgå at sidde med regningen.
Altså, det er simpelt hen fordelingen af fordele og byrder, som skal være rimelig.
Jeg tror, at for at der er tilslutning til princippet om begrænset hæftelse, skal der også være en rimelig balance.
Louise Elholm (V), 2024-05-02:
Nu er det her jo relativt kompliceret lovgivning, og jeg tror, man skal passe på med at tro, at man bare kan finde en snuptagsløsning, der virker, også herinde på Christiansborg.
Derfor synes jeg jo, det er vigtigt, at man har nogle, der er virkelig dygtige til at kigge de her ting efter, for at se, hvad der virker, og hvad der ikke virker, og hvor grænserne går, før man drager konklusionen.
Jeg mener ikke, at man skal lave løsningen på bagsiden af en serviet, men at man er nødt til at gøre det efter et grundigt forarbejde.
Der er vi villige til at se på, hvad der kan være af tiltag for fremadrettet at sikre, at vi har en stadig bedre konkurrence og det bliver lettere for forbrugerne at gennemskue de forskellige ting.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Det er jo så halvandet år siden, den undersøgelse landede i ordførerens og mit dueslag, og siden da er bankernes overskud bare eksploderet.
Vi taler om, at der bliver hevet milliarder af kroner op af lommerne på helt almindelige danskere, helt almindelige lønmodtagere, pensionister, folkepensionister, førtidspensionister, små selvstændige – landbruget.
Det er jo almindelige mennesker, der betaler for bankernes historiske overskud.
Så hvornår er det, Venstre ligesom vil sætte foden ned og sige: Vi står på borgernes side, ikke på bankernes?
Louise Elholm (V), 2024-05-02:
Vi synes da helt klart, vi skal have øje på, hvad vi kan gøre for at forbedre konkurrencen, og det er vi åbne over for at se på.
Der kan jo være mange forskellige tiltag, men det vil jeg ikke lægge mig fast på her og nu.
Det er rigtigt, at økonomien er blevet bedre for bankerne, men som jeg forstår det, er rentemarginalerne mindre i de danske banker, end den er i mange andre europæiske landes banker, og det synes jeg jo sådan set er et godt tegn.
Det er positivt, og det viser jo også, at vi trods alt har nogle fornuftige lånemuligheder i Danmark.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Jeg havde nu egentlig håbet på noget andet, særlig fra Danmarksdemokraterne, som jo er eller i hvert fald slår sig op på at være den lille mands parti.
Jeg går absolut ind for, at vi også skal kigge på skattevæsenets renter.
Jeg synes, at hverken private banker eller skattefar skal lænse danskerne.
Jeg ville bare ønske, at Danmarksdemokraterne lagde det samme syn ned over det, nemlig at ingen skal lænse danskerne, at man ikke holdt hånden over de stærke økonomiske interesser, som rammer helt almindelige mennesker.
Jeg tror ikke, det passer, hvad ordføreren siger, altså at danskerne ikke er optaget af det her.
Jeg tror, folk er rigtig optaget af, at de ikke får en ordentlig og rimelig rente på deres bankkonto, mens de skal betale høje renter og gebyrer til bankerne.
Så siger ordføreren, at det er konkurrencen, der skal gøre det.
Ja, det ville være dejligt.
Men nu har vi bare fra vores egne konkurrencemyndigheder en klar erklæring om, at konkurrencen ikke fungerer.
Og vi ved det jo godt; vi kender jo godt til det her med, hvor svært det er at skifte bank, og der også nogle, der slet ikke kan få en anden bank, så de er bundet til deres bank.
Jeg kunne godt tænke mig, at Danmarksdemokraterne havde deres normale tilgang, altså en sådan lidt mindre ideologisk og lidt mere virkelighedsnær og borgernær tilgang til det her spørgsmål.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Det er jo bestemt virkelighedsnært, når jeg siger til ordføreren, at jeg ikke tror, at danske kunder i bankerne har den samme problemstilling, som Enhedslisten ordfører har.
Der er ingen tvivl om, at det er blevet sværere at få øget konkurrence i bankvæsenet, fordi vi har reguleret det og reguleret det.
Det er dyrt; du skal have store formuer for at lave en bank.
Man kunne jo gøre det enklere.
Så kommer man selvfølgelig ind i det med størrelsen.
I Danmarksdemokraterne går vi jo heller ikke ind for, at vi har nogle banker, er så store, at de ikke kan få lov at gå ned, og at vi så skal ud og redde dem.
Det er vi jo enige med hr. Pelle Dragsted i.
Vi så gerne, at der var mange flere banker.
Vi tror, det ville løse rigtig meget, også i forhold til at kunne få lån alle steder i landet.
Men at ødelægge private virksomheders muligheder for at tjene penge vil bare gøre, at uanset hvor meget du flytter på det her, hr. Pelle Dragsted, er virkeligheden, når du driver butik, at der skal være sorte tal på bundlinjen.
Og hvis ikke du tjener pengene det ene sted, så tjener du dem det andet.
Og som ministeren faktisk var fremme med, hvis du gør det på den her måde,
bliver det de store kunder, der tjener mest, og så bliver det dyrere for de ganske almindelige mennesker, for så vil de jo bare sætte prisen op på alle de ydelser, du får gennem en bank.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Det er lidt bizart at snakke om, at bankerne skal have sorte tal på bundlinjen.
Det er slet ikke der, vi er.
Det er ekstreme overskud.
Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen siger meget klart, at det er det, man kalder overnormale overskud.
De siger meget klart, at med den markedsrisiko, der er, når det gælder investeringer i banksektoren, er der alt for store afkast af egenkapitalen, i forhold til hvad man kunne forvente som investor.
Så der er altså tale om, at konkurrencen ikke fungerer.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Præmissen i et frit marked er jo ikke nødvendigvis, som Enhedslisten gerne vil have det er, altså at politikerne skal ind og regulere.
Præmissen er jo netop, at hvis der er noget, som, tror jeg, ordføreren tit kalder overnormal profit, er det et lukrativt marked.
Og hvis der er et lukrativt marked, virker kapitalismen bare på den måde, at så kommer der nogle, der har lyst til at få en del af det.
Og hvem gavner konkurrencen så?
Den gavner kunderne i butikken.
Så jeg fuldstændig enig med ordføreren i, at hvis der er en skævhed i markedet, er det, fordi vi har for lidt konkurrence, og det afhjælper vi jo ikke ved at ville bestemme over, hvordan du kan få lov til at tjene dine penge i et kapitalistisk samfund.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-05-02:
Det er lige før, at jeg som socialist ville sige, bare kapitalismen virkede, men det gør den jo tydeligvis ikke, hvis man sætter lighedstegn mellem et velfungerende marked og kapitalisme.
Som Enhedslistens ordfører også var inde på adskillige gange, har vi jo vores egne konkurrencemyndigheders ord for det.
Men jeg tog egentlig ordet – jeg håber, det er ok med ordføreren, at jeg lige kører lidt ud ad en tangent – fordi ordføreren sagde før, at vi ikke skulle have banker, der var så store, at de i sidste ende ikke kunne gå ned.
Det var sådan, jeg opfattede ordførerens kommentar.
Nu må formanden undskylde, jeg bruger et engelsk ord, men der findes simpelt hen ikke et tilsvarende dansk ord.
Vi har jo det, vi kalder moral hazards, altså hvor man får nogle helt forkerte incitamenter til risici og at drive bankvirksomhed, fordi de almindelige markedsrisici ikke er gældende, heriblandt en indirekte statsgaranti i ryggen som SIFI-bank.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Sagt ud fra min egen holdning er der slet ingen tvivl om, at det, dengang det her skete, hvor jeg tror det var Danske Bank vi var inde og baile out, fordi det var en samfundsbærende institution, var problematisk.
Men som jeg også bliver nødt til at sige til ordføreren, er det jo dejligt, at kapitalismen virker, i hvert fald bedre end alle alternativerne.
Alternativerne er ikke så kønne, når det kommer til det.
Man kan altid tage et stillbillede og se, om der er noget, der ikke virker.
Det, vi håber på, og det, vi regner med, er, at der skal mere konkurrence; det anerkender vi fuldt ud.
Men vi kan ikke gøre det med tvang, for så får vi jo til sidst kun en eller to, der gider at være her.
Så skal vi ind og holde hånden under dem, for ellers virker samfundet ikke.
Så den eneste måde at gøre det her på er at bide tænderne sammen og stole på, at kapitalismen virker, og få mere konkurrence og flere spillere ind på et marked, for det vil styrke og regulere prisen.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2024-05-02:
Vil det betyde, at hvis vi – vi må jo håbe, det ikke sker, men man kan jo aldrig vide – skulle få en tilsvarende finanskrise, så skulle vi lade falde, hvad ikke kan stå.
Rasmus Jarlov (KF), 2024-05-02:
Vi har overvejet det meget grundigt og er nået frem til den konklusion, at vi ikke synes, at forudsætningerne for aftalen er overholdt, i og med at det er en forudsætning, at de ting, vi aftaler, bliver gennemført.
Vi synes ikke, at de stramninger, vi har aftalt, er blevet gennemført ordentligt, når vi kan se, at der er så mange eksempler på folk, som faktisk får statsborgerskab, selv om de ikke burde have haft det efter de regler, som vi har aftalt.
Derfor er det, at vi ender med at stemme gult til lovforslaget.
Kim Edberg Andersen (DD), 2024-05-02:
Tak for det, og tak til ordføreren.
Der er jo ingen tvivl.
Jeg tror ikke, at ordføreren og jeg er sådan rigtig uenige.
Vi er så bare uenige om, hvordan man gør tingene, og det er skønt, og det har jeg stor respekt for ordføreren for, men der bliver vi nok aldrig enige.
Men ordføreren bringer selv noget på bane og siger, at vi jo har givet de her SIFI-banker en garanti.
Det er en garanti, de kan veksle til penge, altså fortjeneste.
Men havde man så ikke været fra Socialistisk Folkeparti, kunne man også gøre det på en anden måde.
Man kunne jo øge incitamentet til at lave en ny bank – og vi har skabt mange problemstillinger i forhold til at drive en ny bank – ved så at sige, at skatteministeren, som kan regne på alt muligt på nær ejendomsvurderinger, godt kan finde ud af, hvor meget det her er værd, og så kunne man give det som et skattefradrag til nystartede banker, så vi i stedet for at beskatte og ville have penge herind underbygger et marked.
Vi kan se, at vi mangler konkurrence, så lad os give det særlig lukrative vilkår.
Det ville skabe to ting.
Det ville fjerne noget af overskuddet fra de banker, der er SIFI.
Det ville skabe flere banker, og så kunne vi helt slippe for at have den statsgaranti, og så skaber vi …
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Hvad vil Venstre gøre for at forbedre konkurrencen?
Louise Elholm (V), 2024-05-02:
Tak for ordet.
I Venstre synes vi, at det er vigtigt, at vi har et velfungerende bankmarked, at man rent faktisk kan komme ud og få et lån, når man har brug for det, og at man får det til fornuftige penge.
Og det, som vi tror på er vejen til at sikre det, er konkurrence.
Vi tror ikke på, at man ved at lave lovgivningsmæssige tiltag som at sige, at man maksimalt må have den og den rentemarginal, kan presse priserne ned, for de finder bare andre veje til at hæve priserne, hvis ikke det kan fastholdes.
Så bliver det gebyrer eller noget andet.
Markedskræfterne kan ikke undertrykkes, og derfor skal man i stedet for se på, hvordan man kan bruge dem på en måde, der gavner forbrugerne.
For jeg er sådan set helt enig i, at det gerne skal være så billigt som muligt for danskerne at låne penge – sikkert og billigt – og at det skal være let at kunne skifte bank.
Det synes jeg.
Det giver den største valgfrihed for danskerne.
Men jeg tror ikke på, at vi opnår det ved at lave rigide regler.
Jeg tror, at vi opnår det ved at sikre en bedre og stærkere konkurrence.
Sådan ser vi jo forskelligt på tingene.
Sådan er det jo, og det er derfor, vi er fra forskellige partier.
Det er helt i orden.
Så i Venstre vil vi hellere kigge på, hvad vi kan gøre for at forbedre konkurrencen.
Derfor kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag.
Da Dansk Folkeparti ikke kunne være her, skal jeg hilse fra dem og sige, at de heller ikke støtter beslutningsforslaget.
Pelle Dragsted (EL), 2024-05-02:
Tusind tak.
Når danskerne får sat deres løn, pension eller andre indkomster ind på deres konto, så ryger det jo i første omgang ind på den nemkonto, man er tvunget til at have hos en af de danske banker.
Ved lukketid sender bankerne så de her penge videre ind på deres konti i Nationalbanken.
Der hæver bankerne en rente på omkring 3,5-3,6 pct. af de indestående midler, men danskerne, hvis penge det egentlig er, altså sygeplejersken, stilladsarbejderen, eller hvem det nu er, der har fået deres løn udbetalt, får, når man kigger på den almindelige nemkonto, altså lønkonto, et sted mellem 0 og 0,5 pct. i rente.
Det vil sige, at bankerne lige nu løber med hele den rentegevinst, der er kommet ud af, at renten er stigende, og det er også hovedårsagen til, at vi ser nogle historiske næsten perverst høje overskud i den finansielle sektor, særlig i bankerne, i den her tid.
Den ene bank efter den anden fortæller om overskud, der er større end nogen sinde i danmarkshistorien, og de penge kommer kun ét sted fra, og det er nede fra danskernes lommer.
Det, vi foreslår her, er, at det, når man pålægger danskerne at have en nemkonto, og vi ved, at det bliver ført videre ind på Nationalbanken, så også er rimeligt nok at sige til bankerne, at de skal dele den rentegevinst med deres kunder.
Morten Bødskov (S), 2024-05-02:
Tak for det, formand, og tak for beslutningsforslaget.
Som ordføreren for forslagsstillerne rigtigt nok sagde, skal vi jo i dag førstebehandle beslutningsforslag B 149.
Forslaget går ud på, at der ved lov indføres et loft på 1,5 procentpoint på forskellen mellem indskudsbevisrenten i Nationalbanken og bankernes indlånsrente på borgernes nemkonto.
Det vil sige, at hvis renten på bankernes indskud i Nationalbanken f.eks. er 3,5 pct., vil renten på bankkundernes nemkonto dermed skulle være mindst 2 pct.
Forslaget begrundes med de senere års højere renteindtægter, hvor kunderne ikke har fået tilsvarende højere renter på deres indlånskonti.
Et loft over bankernes rentemarginal vil ifølge forslaget generelt kunne give højere indlånsrenter for privatkunder.
Lad mig starte med at sige, hvad jeg går ud fra at der ikke er nogen der ikke har hørt, nemlig at jeg jo mener, at der har været for stor forskel på renten for kunder og renten for banker.
Derfor har jeg også opfordret bankerne til at sætte renterne på indlån op.
På det seneste har nogle banker jo rent faktisk fulgt trop med rentestigninger.
Det synes jeg kun er godt.
Men selv om jeg deler opfattelsen af, at bankerne har været for langsomme, så mener jeg også, at forslaget her vil gøre mere skade end gavn.
Et loft på forskellen mellem indlånsbevisrenten og indlånsrenten vil virke både normerende og også forvridende, som det hedder sig, i forhold til prissætningen i den finansielle sektor.
Når man på den måde blander sig i prissætningen, vil det komme kunder med store indlån til gode, mens andre kunder må betale via prisen på andre produkter, og det synes jeg ikke er retfærdigt.
Det kan også have den konsekvens, at et prisloft bliver vejledende for, hvad en rimelig indlånsrente marginalt er, selv om institutterne har mulighed for at give kunderne endnu bedre vilkår og altså ikke ønsker det.
I stedet vil vi øge konkurrencen – og det går jeg ud fra vi deler med forslagsstillerne – i den finansielle sektor generelt.
Det vil bidrage til generelt at drive indlånsrentemarginalen ned til gavn for kunderne.
Derfor ser vi også lige nu på tiltag, der kan forbedre konkurrencen og gøre det nemmere at være bank- og i øvrigt også realkreditkunde.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.