runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (KF), 2019-04-25:
Tak, formand.
Jeg skal på vegne af vores ordfører Merete Scheelsbeck læse følgende op: Tak til Dansk Folkeparti for at have fremsat forslaget.
I Danmark har vi et lovkrav om, at vuggestuer, børnehaver, fritidshjem og frivillige foreninger indhenter børneattester på personer, der har direkte kontakt med børn.
Børneattester skal sikre, at den ansatte ikke tidligere har været straffet for seksuelle overgreb mod børn.
Det var et forslag, som De Konservatives Brian Mikkelsen kom med, dengang han var kulturminister.
Det var et vigtigt redskab for at sikre vores børn dengang, og det er også et vigtigt redskab for at sikre vores børn i dag.
En børneattest kan dog aldrig stå alene, og det har heller aldrig været hensigten.
Selv om Dansk Folkeparti har ændret lidt indholdsmæssigt i forhold til beslutningsforslag nr. B 72, som partiet fremsatte i februar 2016, er jeg enig med ministeren i, at det vil få vidtrækkende negative konsekvenser for beskæftigelsen på børneområdet og antallet af frivillige i idræts- og foreningslivet, og det gælder især i forhold til at integrere flygtninge- og familiesammenførte på det danske arbejdsmarked.
Beskæftigelse og selvforsørgelse er den bedste vej til god integration, og beskæftigelse er en af de bedste veje til god opdragelse.
Det kommer de ikke til, hvis deres forældre skal sidde derhjemme og vente i 10 år.
Kravet om, at en børneattest skal gå 10 år tilbage i tid for at være gyldig, vil i virkeligheden betyde, at ingen, der ikke har boet i Danmark i de seneste 10 år, uanset nationalitet, vil kunne blive beskæftiget i en stilling, hvor de har med børn under 15 år at gøre.
Vi kan på den baggrund ikke støtte forslaget.
Jeg skulle hilse fra Venstres ordfører og sige, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Mange tak for det.
At beskytte vores børn må være det vigtigste, vi kan gøre, i særlig grad når de er ude i pasning i vores dagtilbud, hvor forældrene trygt skal kunne aflevere dem i forvisning om, at vi nok skal passe på dem.
Gennem tiden har vi set sager med overgreb, der hver eneste gang har forfærdet os, som hver eneste gang har givet anledning til, at vi har sat os ned og tænkt
Det har ødelagt børnene, og det har ødelagt deres familier.
Vi skal med andre ord sætte alle sejl til for at undgå den slags sager, og vi gør jo heldigvis også rigtig meget.
Børneattesten er, som det også er nævnt, et vigtigt redskab i at beskytte børnene, og det må vi altså aldrig gå på kompromis med, og selv om den ikke kan stå alene, kan den bestemt heller ikke undværes.
Jeg er ked af at sige det, men det, jeg lidt hører i dag, er, at man negligerer dens værdi.
Man lægger stor vægt på de andre ting, og børneattesten er derfor mindre vigtig, må man forstå.
Det er det, jeg hører.
Det er ikke sikkert, at det er det, I har ment.
At ansætte flygtninge i vores dagtilbud er faktisk det samme som at ansætte mennesker, der ikke har afleveret en børneattest, for der kan ikke redegøres fyldestgørende for en flygtnings baggrund, og det er vi i Dansk Folkeparti faktisk rigtig bekymrede over, og vi er rigtig bekymrede over, at man vælger at ansætte flygtninge som en slags integrationsprojekt i vores dagtilbud.
I øvrigt er der konstant kritiske røster over, at der ikke er pædagoger nok, og at uddannet personale giver dagtilbud af høj kvalitet, og det harmonerer altså på ingen måde med, at man ansætter folk, der ikke taler sproget.
For sproget og den sproglige udvikling er altafgørende hos vores børn.
Vi finder det desuden ikke rimeligt, at flygtninge på den måde ikke lever op til de samme krav som alle andre på det her område.
Det bør som minimum oplyses til forældrene i de pågældende dagtilbud, at der er folk ansat, der ikke lever op til de normale krav, og så må det være op til forældrene at vurdere, hvorvidt de finder det trygt at aflevere deres barn hver eneste dag.
For os i Dansk Folkeparti står børnenes sikkerhed frem for alt, og vi mener ikke, at vores dagtilbud desuden skal være integrationsprojekter, og uden en fyldestgørende børneattest mener vi at dørene skal være hermetisk lukket til vores dagtilbud.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-04-25:
Argumenterne imod er jo meget baseret på konstitutionelle argumenter, altså juridiske argumenter i forhold til grundloven.
Det er jo klart, at det også er vigtigt nok.
Det er også en af grundene til, at vi ikke har formuleret det her som, at der skal vedtages en lov om det her, for det kan man jo ikke.
For grundloven har nogle helt klare bestemmelser om almindeligt flertal vedrørende de her ting.
Den er vi helt med på.
Det handler mere om code of conduct, om jeg så må sige, altså en aftale om og en forpligtelse i forhold til Folketinget til, at hvis man går i krig, skal der være to tredjedeles flertal.
Baggrunden er jo Irakkrigen.
Det ved vi jo godt det er.
Det var for at sige det rent ud katastrofalt, at den daværende regering med Anders Fogh Rasmussen i spidsen tromlede det igennem med et meget, meget lille flertal.
Så siger ministeren, at det her ikke vil fremme åbenheden, men jo, der er ingen tvivl om, at hvis en regering er tvunget til at have et bredt flertal, er den også nødt til at åbne op for forhandlinger i forhold til flere partier end det snævre parlamentariske flertal, som man måske kører på.
Så jeg mener bestemt også, at det her vil fremme en åbenhed.
Anders Samuelsen (LA), 2019-04-25:
Men det er jeg faktisk uenig i.
Man kan sagtens forestille sig den modsatte situation, nemlig at der er et enigt Folketing, som ønsker at træffe en beslutning om at sende Danmark i krig, rent teoretisk, men nærmest sådan uden at sætte ord på det direkte beslutter sig for at have så lidt debat som overhovedet muligt om det, også så lille en demokratisk diskussion om det som overhovedet muligt, fordi man måske godt ved, at det er en problematisk diskussion, og så vil man holde debatten nede.
Altså, den skal sikre, at vi har den åbne diskussion.
Som sagt er jeg glad for, at vi jo de gange, hvor vi har skullet træffe de her beslutninger om at sende folk af sted, i den tid jeg har været minister, klart har levet op til det princip, som jeg sådan set deler.
Jeg mener også, at det på mange måder er historisk på baggrund af den problematisering, som man bl.a. har udsat beslutningen i forhold til Irakkrigen for, nemlig at det bærer straffen i sig selv, hvis man ikke har så bredt et flertal bag sig som overhovedet muligt.
Holger K. Nielsen (SF), 2019-04-25:
Der er ingen tvivl om, at man har lært af Irakkrigen, og det synes jeg er fint, altså at man anstrenger sig for at få et meget bredt flertal.
Det gjorde man jo også før Irakkrigen.
Altså, det blev jo sagt af specielt Per Stig Møller, da han var udenrigsminister, at han satsede på et meget bredt flertal, og at det skulle være funderet på et FN-grundlag, som han kaldte det.
Da det så ikke lykkedes at få et bredere flertal bag Irakkrigsbeslutningen, tromlede Anders Fogh Rasmussen det igennem alligevel, hvor han jo alternativt skulle være gået i yderligere forhandlinger med andre partier i Folketinget.
Det ville jo have stoppet den der meget, meget hurtige beslutning, som man der tog.
Så derfor mener jeg bestemt, at det ikke er en sikkerhed for, at der bliver en åben diskussion – det er jeg med på – men der er meget større muligheder for, at man får en langt mere demokratisk proces.
Anders Samuelsen (LA), 2019-04-25:
Det synspunkt, som hr. Holger K. Nielsen har, kan man jo godt – det anerkender jeg også – argumentere for, men det kommer jo med en pris.
Det kommer med en pris, som nærmest defineres i forhold til grundloven, nemlig færre manøvremuligheder for den til enhver tid siddende regering, som har et prærogativ i forhold til at føre udenrigspolitikken.
Det er jo den pris, som det kommer med, altså en mindre manøvredygtighed, i forhold til at der kan opstå – vi taler jo netop om fremtiden – situationer, hvor man måske også, når man så kommer længere frem i historien, vil begræde, at man her har sat den begrænsning ind.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Den vej er vi sådan set heller ikke uenige i.
Nu var det bare på den her måde at vi ligesom syntes at vi kunne gøre en forskel.
Men nu er der jo snart valg, og så er det jo lidt oplagt at spørge: Vil Socialdemokratiet så være villig til at se, om der var en gylden middelvej, man så kunne gå, for trods alt at få strammet lidt op på det her område?
Jacob Mark (SF), 2019-04-25:
Nej, når jeg synes, det giver mening at have det for danskerne, er det jo, fordi det faktisk giver et retvisende billede.
Dem, der er uskyldige, kan godt fremvise en ren børneattest, men det er ikke tilfældet for flygtninge, for de kommer fra lande, hvor de ikke kan få en børneattest med.
Men selv hvad angår danskere, vil jeg sige, at det altid er pålagt enhver leder ude i det lokale at finde ud af, hvem det er, der har med vores børn at gøre.
Så når det kommer til danskere, der har rene børneattester, er det ikke nok med attesten alene; der er det også vigtigt at kigge på, hvad det egentlig er for nogle mennesker, vi ansætter.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-04-25:
Men med den argumentation mener SF så, at vi generelt skal afskaffe børneattesten, fordi vi bare kan lave screeningssamtaler med folk?
For det er åbenbart det bedste redskab, og så er der jo ingen grund til at belemre politiet og alle mulige andre med børneattester; så kan man bare stoppe det, hvis det er så ineffektivt et redskab.
Christian Juhl (EL), 2019-04-25:
Nej, justitsministeren vil ikke have ensartethed.
Der er mange eksempler på, at der er forskellighed i det her system, og at der er lokale hensyn.
Vi har lige fået et eksempel i Dagbladet Information i dag, hvor en dansk borger i Prag får et nyt pas.
Han siger, at han gerne vil have Tjekkoslovakiet stående.
Så siger ambassaden dernede, at det er fint, og at ja, vi laver et pas, hvori der står Tjekkoslovakiet.
De bruger alle de officielle computere til at lave passet, og der står i dag Tjekkoslovakiet.
I det gamle pas stod der Tjekkiet.
Og som bekendt eksisterer Tjekkoslovakiet ikke længere.
Det vil sige, at der ikke engang er ensartethed i ministerens eget system i dag.
Så er det da lidt latterligt at snakke om, at sådan skal det blive ved med at være.
Var det så ikke bedre at sige, at så gør vi ligesom f.eks. svenskerne.
De har et ensartet system, og det har jeg beskrevet i bemærkningerne til vores forslag.
Det er ganske simpelt og ubureaukratisk.
Søren Søndergaard (EL), 2019-04-25:
For Enhedslisten er det utrolig vigtigt, at børn i kommunale tilbud og børn i det hele taget i voksnes varetægt beskyttes
bedst muligt
Men vi må ærligt sige, at vi er en lille smule i tvivl om, om det også er det, der er formålet med det her forslag fra DF, eller om det mere handler om at forhindre, at folk med udenlandsk baggrund eller folk, der har været på ophold i udlandet, kan arbejde med børn, i hvert fald i de første mange år, de opholder sig i Danmark.
Grunden til det er, at børneattester kun er ét element i den helhedsvurdering, som bør ligge til grund for ansættelsen af personale, som skal arbejde med børn, og derfor er vi imod, at det, hvis man ikke kan skaffe en gyldig børneattest, fra før man kom til Danmark, skal diskvalificere en fra at arbejde med børn.
En manglende børneattest skal selvfølgelig indgå i den samlede vurdering af, om en ansøger kan ansættes, men at gøre det til et ultimativt krav kan vi ikke støtte.
Det er, fordi det igen er vigtigt at understrege, at en børneattest ikke er nogen som helst garanti mod, at der bliver begået overgreb.
Det kommer i argumentationen næsten til at lyde som, at hvis folk bare har en børneattest, der er mange år gammel, så er der en eller anden sikkerhed mod overgreb.
Men det er jo forkert.
Som ministeren også sagde det, kan folk, der ikke har begået nogen overgreb før og fået en børneattest på rigtige vilkår, jo for det første lige pludselig begå et overgreb.
For det andet er testen kun et udtryk for, at man ikke er blevet opdaget – den er kun et udtryk for, at man ikke er blevet opdaget.
Derfor skal der ud over børneattesten være en lang række andre mekanismer, som er med til at sikre, at børn ikke udsættes for et overgreb.
I den sammenhæng bliver vi nødt til at sige, at ordentlige normeringer er et helt afgørende redskab.
Vi vil meget gerne være med til at samarbejde med Dansk Folkeparti om minimumsnormeringer i daginstitutionerne, fordi netop ordentlige normeringer i daginstitutioner og alle andre steder er noget, der er meget centralt for ikke at skabe de rum og de muligheder for, at pædofile personer kan udnytte situationen til at begå et overgreb.
Det vil vi meget gerne være med til, og det tror vi vil have en større værdi.
Derimod er vi bange for, at det at fokusere så meget på børneattesterne fører væk fra det, som er den store opgave, nemlig at lave en helhedsvurdering.
Det ønsker vi ikke at deltage i, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Men det betyder jo ikke, at man skal gå på kompromis med den.
Er ordføreren ikke enig i det?
Søren Søndergaard (EL), 2019-04-25:
Nej, det er jeg ikke enig i.
Jeg er ikke enig i det, fordi det kun er et led i en samlet vurdering, og hvis omkostningerne ved det er, at der er en hel masse, der ikke kan arbejde som kvalificerede personer, og som ud fra alle andre parametre bedømmes som vældig egnede, hvis de ikke kan indgå i en sammenhæng, hvor der er den fornødne normering, hvor der er den fornødne kontrol til at sikre, at der ikke er rummene til at begå de her overgreb, så mener vi ikke, at det, at der i en given situation mangler en børneattest, skal være det afgørende.
Som jeg lige sagde før, og nu kan ordføreren få mulighed til at forholde sig til det i sin afsluttende tale: Der er det problem, der består i, at hvis vi fokuserer så meget på de børneattester, så betyder det, at der er nogle andre ting, vi ikke fokuserer så meget på, og så får vi det, jeg vil kalde en falsk tryghed.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Jeg vil godt lige kommentere det, som hr. Søren Søndergaard siger med normeringer, for vi er selvfølgelig enige i, at flere hænder jo gør en forskel.
Der er flere øjne, der kan holde øje, og børnene kan være under opsyn.
Der er vi slet, slet ikke uenige.
Der må jeg også bare lige sige, og det er måske mere en kommentar, at det, vi har set historisk, har jo i virkeligheden været manglende underretninger fra en ledelse, der simpelt hen har siddet underretninger, som faktisk er kommet fra et ret vakst personale derude, overhørig.
Søren Søndergaard (EL), 2019-04-25:
Men det har vel ikke rigtig noget at gøre med, om der er en børneattest, for børneattesten hænger sammen med ansættelsen.
Det svigt er jeg fuldstændig enig i at vi har set, og det svigt skal der gribes ind over for.
Det er et ledelsesmæssigt svigt, det skal der bestemt gribes ind over for.
Det er vi helt med på, og det synes vi også at der skal fokuseres på, så det ikke gentager sig i andre situationer.
Jeg synes bare ikke, at det er nogen begrundelse i sig selv for det her forslag.
Leif Mikkelsen (LA), 2019-04-25:
Tak for det, formand.
Hvis jeg skal overraske nu, skal jeg nok erklære mig uenig med kulturministeren – og jeg undlader så at overraske.
Jeg er faktisk enig i en betydelig del af det, hr. Søren Søndergaard har sagt.
Da de første diskussioner om børneattest dukkede op, var jeg faktisk med som leder i det frivillige foreningsarbejde.
Og dengang udtrykte vi faktisk en betydelig bekymring for, at det kunne blive en falsk tryghed, at man troede, at bare der var en attest, var det ikke så nødvendigt med den opmærksomhed, som ellers ligger som et krav til ledere i alle led.
Og heldigvis er børneattesten blevet et godt supplement.
Men det må aldrig fjerne den forpligtelse, lederen har, altså at når man har et lederansvar i en børneinstitution og foreningslivet osv., har man faktisk et ansvar for dem, der laver frivilligt arbejde, altså til at være opmærksom på deres adfærd.
For de, der har tendenser til at lave overgreb på børn og unge, har ofte en adfærd, hvor det er sådan, at når vi har hørt om eksemplerne, har der normalt været udtalelser som: Nå ja, vi var ikke opmærksomme på det, men vi kunne egentlig godt se, at der måske var noget lidt mærkeligt.
Og det er et lederansvar at gribe ind over for det, og der er en børneattest jo ingen hjælp.
For det starter jo ikke med, at man får en belastet attest, eller at man ikke kan få en attest.
Det er først den dag, man har lavet noget, at der så kommer en attest, der ikke duer.
Så er det sådan set allerede for sent, så det er den der opmærksomhed, der er helt afgørende.
Men vi har fået børneattester indført, og jeg mener også, at det har været en hjælp.
Men det må bare aldrig blive det, man læner sig op ad fuldt og helt.
Om de opstramninger her har der allerede været kommentarer om, om det er hensigtsmæssigt at gå den vej.
Det er det ikke, og det er allerede blevet begrundet fra flere, så det behøver jeg ikke at forlænge med.
Vi kan ikke støtte det her forslag.
Ulla Sandbæk (ALT), 2019-04-25:
Tak for det.
Jeg vil sige, at jeg taler på vegne af hr. Rasmus Nordqvist i dag, som er Alternativets ordfører på dette område.
Allerførst vil jeg gerne sige mange tak til ministeren for en fantastisk god tale, som bare har dækket alle aspekter af, hvad der er problematisk i dette beslutningsforslag.
Min eneste bekymring over det er, at det ikke var Alternativet, som havde skrevet talen – det havde jeg været meget stolt over.
Børneattester er selvfølgelig et fornuftigt værn, der sikrer, at dømte sædelighedsforbrydere ikke kan arbejde med børn under 15 år.
Oplysningerne om en begået lovovertrædelse vil i dag fremgå af børneattesten i mindst 10 år, og i dag er det den ansættende myndighed, der beslutter, hvorvidt man vil ansætte en medarbejder, f.eks. i en børneinstitution.
Reglerne om børneattesten siger, at der skal indhentes en børneattest.
Men når pligten til at indhente den er overholdt, er det op til den ansættende myndighed at vurdere, om de ønsker at ansætte den pågældende person.
En børneattest står derfor aldrig alene, hvad vi også har fået understreget flere gange i løbet af den her debat.
Og der bliver altid foretaget en konkret og samlet vurdering af, om en person er egnet til at arbejde med børn, uanset om der er tale om en flygtning, en ung eller en voksen dansk statsborger, og sådan bør det selvfølgelig blive ved med at være.
Det er meget vigtigt, at forældre føler sig trygge ved at sende deres børn i institution, til fritidsaktiviteter osv., og netop derfor mener vi i Alternativet, at de enkelte ansættelsessteder er de bedste til at vurdere en person, som de ønsker at ansætte.
Vi skal selvfølgelig passe på vores børn.
Men Alternativet har faktisk tillid til, at kommunerne udviser den fornødne forsigtighed her i disse sager.
Vi tror på, at arbejdsgiverne som en selvfølge gør, hvad de kan, for at ansætte de rigtige personer til arbejde, der omfatter kontakt med børn.
Derudover finder Alternativet det katastrofalt at fratage en stor gruppe mennesker muligheden for at engagere sig i f.eks. erhverv eller sportsforeninger, hvor der er mindreårige til stede.
Netop et sådant engagement er faktisk det, der fører til positivt og succesfuldt samarbejde.
Afslutningsvis vil jeg gerne spørge Dansk Folkeparti, hvordan en dansk statsborger, der har været udsendt til udlandet, bliver stillet med dette beslutningsforslag.
Er det sådan, at f.eks. læger, som er udsendt for Læger Uden Grænser, ikke skal kunne arbejde med børn, når de kommer hjem til Danmark igen?
Det er bare ét eksempel på folk, som dette forslag vil udelukke fra at arbejde med børn – folk, som er yderst kvalificerede til netop at gøre det.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-04-25:
Tak for det.
I Danmark har vi haft eksempler med børnebrude, altså hvor voksne mænd er gift med børn.
De kan jo fremvise en ganske blank børneattest.
Er det den slags mennesker, som hr. Jacob Mark er ganske tryg ved at lade arbejde med børn og unge i Danmark, eller kunne det være fint, at man ligesom sagde, at der var en hæmsko i vejen for, at de kunne komme til at arbejde med børn i Danmark?
Jacob Mark (SF), 2019-04-25:
Der er sådan et udtryk – jeg kan næsten ikke huske, hvordan det er: Taler man til kongen eller knægten i folk?
Jeg tror, det er noget i den dur.
Stodderen, ja, tak for hjælpen.
Det handler i virkeligheden om, om vi tror på det gode, eller om vi tror på det dårlige.
I forhold til at tage fat i det konkrete eksempel om børnebrude har jeg netop lige sagt, at der er brug for mentorordninger, der er brug for screeningssamtaler, og der er brug for nok personale.
Hvis man gør det arbejde ordentligt, hvis kommunerne gør det, de skal, så vil man jo også finde ud af, hvad det egentlig er for nogle mennesker, man ansætter og har i praktik, og så vil jeg jo ikke vælge sådan et menneske.
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Der må jeg bare sige, at det kan jeg ikke genkende.
Som jeg lige præcis sagde i min indledende tale, har jeg faktisk sagt på samrådet, at jeg havde igangsat det her arbejde.
Så jeg har sådan set nævnt det, og jeg har også nævnt det i flere omgange.
Når jeg kan være betænkelig ved at lægge arbejdet uden for ministeriet, er det på grund af de to årsager, som jeg gengav i min tale.
For det første er det vigtigt at have de juridiske kompetencer, så man rent faktisk kan se, hvordan det senere hen kan implementeres.
Jeg synes ikke, at man kan bede en uafhængig ekspertgruppe om at komme med en række anbefalinger, man ikke har tænkt sig at implementere.
For det andet skal det spille sammen med den øvrige del af den socialpolitik, vi har, som er vidensbaseret, og hvor vi jo i en lang årrække har arbejdet hen imod at gøre den stærkere og gøre den mere strategisk.
Det får man heller ikke med, hvis man placerer det i en uafhængig ekspertgruppe.
Pernille Bendixen (DF), 2019-04-25:
Altså, man behøver bare at se på Barnets Reform, der efterhånden er tudsegammel, og som stadig væk ikke fungerer.
Der er sådan nogle ting, der gør, at man tænker, at der simpelt hen bliver nødt til at ske noget.
Og så kan man jo godt have den tanke, at dem, der plejer at gøre noget, måske ikke behøver at være dem, der igen skal gøre noget – netop for at der kan komme nogle nye input og der kan ses på det med nogle friske øjne, som ikke nødvendigvis er støvet til ovre i ministeriets juristeri.
Mai Mercado (KF), 2019-04-25:
Jamen jeg er helt enig i, at vi skal skabe flere forandringer, og at vi skal skabe flere ændringer.
Indtil for få år siden var det ikke kutyme, at man i satspuljeforhandlingerne rent faktisk prioriterede anbringelsesområdet.
Det har vi gjort i fællesskab og på tværs, og det har der jo været en god grund til.
Det er jo også, fordi der har været vigtigt for en række partier og har været højt oppe på deres dagsorden.
Det forventer jeg egentlig fortsætter.
Det står også højt oppe på min dagsorden.
Derfor er det jo bare at fortsætte det gode arbejde, som vi allerede er gået i gang med.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2019-04-25:
Vi har jo haft en diskussion for ikke så lang tid siden her i Folketingssalen, hvor selv Liberal Alliance meldte sig under fanerne blandt dem, der mente, der skulle laves større forandringer på det her område.
Jeg kan mest af alt bare ikke genkende det der billede af, at der skulle være sket alt muligt, som vi har gjort i fællesskab.
Ja, ja, vi har skruet på nogle småskruer i fællesskab.
Men når Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og i øvrigt resten af oppositionen, som også støtter det her forslag fra Dansk Folkeparti, har et ønske om at gå meget længere, er det jo et udtryk for et område, som har ganske alvorlige problemer.
Vi har jo prøvet i forbindelse med skilsmissereformen at se på et system, hvis vigtigste opgave, ifølge dem selv, i nogle år, både da vi havde regeringsmagten og efterfølgende under de blå, var at beskytte Statsforvaltningen.
Det mente et flertal i Folketinget ikke skulle ske.
Altså, et flertal i Folketinget mente faktisk, at det var en god idé at nedlægge Statsforvaltningen og starte forfra.
Jeg har en fornemmelse af, at der ligger en ministeriel dyne hen over at få lov til at lave en ordentlig reform af det her område.