Merete Riisager (LA), 2018-11-30:
Mange tak for det.
Enhedslisten har fremsat beslutningsforslag B 23 om etablering af gymnasiedistrikter.
Fordelingen af gymnasieelever er langt fra nogen ny problemstilling.
Det har været drøftet indgående både i medierne og på flere samråd og her i salen.
Først vil jeg tillade mig lige at dvæle lidt ved ordet elevfordeling.
Altså, i virkeligheden er det jo sådan, at de fleste har et ønske om at gå på en bestemt skole eller et bestemt gymnasium, og på grundskoleområdet har vi et frit skolevalg både inden for folkeskolen og imellem skoleformer.
Så hvordan i alverden er vi egentlig havnet her, hvor vi udelukkende taler om elevfordeling og overhovedet ikke om, hvad eleverne og deres familier selv kunne tænke sig?
Det synes jeg måske godt man kan tænke lidt over.
Enhedslisten ønsker med dette forslag, at regeringen fremsætter et lovforslag, der sikrer rammer for etablering af gymnasiedistrikter, og uden at kende Enhedslistens forslag fuldstændig i detaljer, lyder det en lille smule, som om Enhedslisten ønsker at indføre stavnsbåndet for gymnasieelever.
Enhedslisten begrunder bl.a. forslaget med, at der i løbet af de seneste år er blevet stor forskel på elevsammensætningen på landets gymnasier.
Forskellene skyldes i betydeligt omfang ifølge Enhedslisten, at elever fra ressourcestærke familier i stigende omfang fravælger det lokale gymnasium til fordel for gymnasier med elever, der kommer fra et miljø, der minder om deres eget.
Det betyder, at der kommer en opsplitning af elever efter sociale og etniske skel i flere områder i landet.
Og ifølge Enhedslisten skader det integrationen og undergraver elevgrundlaget på en række gymnasier i et omfang, der direkte truer disse gymnasiers eksistens.
Det kalder på nye regler, anfører Enhedslisten, og med forslaget vil man opdele landet i gymnasiedistrikter, der omfatter alle gymnasiale uddannelser.
Ifølge forslaget skal kompetencen til fastlæggelse af distrikterne placeres i regionerne, der således vil kunne tage højde for de lokale forskelle, der er i gymnasiestrukturen og i elevernes søgemønstre i de forskellige dele af landet.
Regeringen er enig i, at der er gymnasier, der har problemer med f.eks. kultursammenstød, lav faglighed og/eller dårlig adfærd blandt eleverne.
Men spørgsmålet om elevfordeling på gymnasierne rummer flere aspekter end blot spørgsmålet om en mere blandet elevsammensætning.
Det er et spørgsmål om integration og kultursammenstød, mere end det er et spørgsmål om fordeling af elever på gymnasierne.
Parallelsamfund og kultursammenstød er ikke kun en fare, der lurer på gymnasierne.
Det er en udfordring i skolen, på arbejdspladsen, i boligblokken og mange andre steder i vores samfund.
Vi har, kan man sige, ganske enkelt i en årrække modtaget flere nye borgere, end det har været muligt at integrere, og vi skal passe på med at tage alle danske unge som gidsler i integrationens hellige navn.
Der er tale om en problemstilling, hvor der kan være forskellige måder at angribe problemerne på.
I Finland og Norge har de en model med et pointsystem, der er baseret primært på elevernes karakterer, og her kan eleverne frit vælge, hvilket gymnasium de vil søge, men de elever, der har flest point, bliver optaget først.
Uanset hvad er det vigtigt, at vi ikke bliver så desperate, at vi træffer forhastede beslutninger, som i sidste ende vil have afgørende og meget indgribende betydning for mange unge her i landet.
Regeringen mener, at der er brug for et mere solidt analytisk grundlag for de videre drøftelser af mulige nye permanente elevfordelingsmodeller eller modeller, hvor eleverne selv kan have en indflydelse på, hvilket gymnasie de skal gå på.
Det er relevant at inddrage elementer som bl.a. demografisk udvikling, elevsammensætningen i et givent område, elevernes valgfrihed og kapacitetsfastsættelse.
Regeringen er ved at nedsætte en ekspertgruppe, som skal opfylde og vurdere forskellige modeller, herunder også gymnasiedistrikter.
Ekspertgruppens arbejde skal tage udgangspunkt i en grundig analyse af bl.a. elevstrømme og demografi.
Og det arbejde skal give os et solidt grundlag for politisk at drøfte og træffe beslutning om fremtidige elevfordelingsmodeller eller modeller for, hvordan eleverne kan søge gymnasier.
Men til slut vil jeg sige, at uanset hvad for en model, man bliver enige om, så må vi regne med, at gymnasiet som institution ikke kan løse de meget store integrationsproblemer og de kultursammenstød, der er i vores samfund.
Hvis vi modtager for mange nye borgere, hvor nogle er for lidt optaget af selv at lade sig integrere, så opstår der problemer i alle de organisationer, vi nu har i vores samfund, herunder gymnasiet.
Og det er for meget at pålægge gymnasiet alene at skulle løse de store problemer.
Men i forhold til hvordan eleverne skal fordeles, afventer vi ekspertgruppens analyse af mulige modeller, og derfor kan vi ikke støtte Enhedslistens forslag i dag.
Tak for ordet.