runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2021-05-03:
Det er jo meget godt lige at få klarlagt, om det er SF, der mener de her ting, der står i bemærkningerne, eller om det er Institut for Menneskerettigheder.
Men uanset om det er SF, eller om det er Institut for Menneskerettigheder, virker det, som om man har en eller anden form for forudindtagethed i forhold til nogle af de her problemstillinger, hvor man måske godt kunne ønske sig, at man var mere klar i spyttet og f.eks. anerkendte, at det faktisk godt kunne være, at der var mere kriminalitet begået af psykisk syge af forskellige årsager, og det behøver man egentlig ikke lukke øjnene for der kunne være.
Når det handler om det her med butikstyveri, skal jeg ikke kunne sige, hvad der kan være årsagen til, at man ender der, men vi har jo altså nogle kriminelle, der er psykisk syge og er meget svære at tale til fornuft i forhold til både kriminalitet, men også andre forhold.
Og jeg kunne forestille mig, at det er det, der er baggrunden for, at der er nogle, der har begået butikstyveri i stort tal, som så ender i det her system.
Men dermed ikke være sagt, at de skal blive der, og dermed heller ikke være sagt, at de egentlig skulle have nøjedes med en bøde, men dermed være sagt, at vi i fællesskab skal sørge for, at de kan komme videre i respekt for, at der også er nogle butiksejere, der er dybt martrede og synes, det er dybt forkert, at de hele tiden får stjålet deres ting, uden at de rigtig kan gøre noget ved det.
Vi er sådan set med på, at man undersøger det her nærmere, og at man finder ud af, hvordan vi får skabt et system, som retter op på de ting, som Rigsrevisionen af gode grunde har sagt ikke fungerer.
Men det, vi ikke vil være med på, er måske den model, som man taler om i beslutningsforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-03:
Jeg vil måske anfægte en lille smule, at man, hvis man laver et butikstyveri, nødvendigvis er til fare for alle mulige andre.
Her er det nok nærmere risikoen for gentagelseskriminalitet, der er bekymrende, men den har vi jo også med rigtig, rigtig mange folk, som ikke har fået en foranstaltningsdom.
Hvis de begår butikstyveri på butikstyveri, har det i hvert fald så slet, slet ikke de samme konsekvenser.
Jeg får en lille smule ondt af en person med en spiseforstyrrelse, som er ude og vil begå butikstyveri og stjæle mad, som sikkert har en eller anden forbindelse til spiseforstyrrelsen.
Er det så en foranstaltningsdom, som skal have lov at blive forlænget igen og igen?
Det synes jeg er skævt, det er ude af proportioner, og det må vi kunne gøre anderledes.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-03:
Nu må vi lige holde fast i, hvorfor det er, man giver en foranstaltningsdom.
Det gør man for at undgå, at vedkommende er til fare, eller for at undgå, at det fører til gentagelseskriminalitet – og så er behandling selvfølgelig et middel til det.
Og det er så det, Rigsrevisionen har påpeget: Det fungerer slet ikke, vi gør det overhovedet ikke godt nok, vi lader de her mennesker sejle, og så bliver behandling tit en begrundelse for at forlænge foranstaltningen.
Og det er jo det, der er et kæmpe, kæmpe problem, for det er ikke engang gentagelseskriminaliteten, der begrunder det, men det er behandlingen.
Jeg kan sagtens se, at der er nogle mennesker, der kan have gavn af behandling, men så må man lave den i almenpsykiatrien.
Man kan ikke have et system, som ligesom skal sikre, at vi undgår gentagelseskriminalitet, men hvor det skjulte motiv alene er at sikre behandling.
Så er vi altså ovre i almenpsykiatrien, for hvis de ikke længere er til fare for nogen og de ikke begår ny kriminalitet, så kan vi simpelt hen ikke begrunde det i forhold til at opretholde en ny foranstaltning eller en forlængelse.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-05-03:
Mange tak for skatteministerens indlæg.
Skatteministeren afviser vores forslag om at sænke selskabsskatten.
Jeg forstår udmærket godt, at skatteministeren mener, at der skal nogle penge i statskassen.
Det mener vi også.
Skatteministeren har nok en lidt større forkærlighed for at få penge i statskassen, end Det Konservative Folkeparti har, men vi er selvfølgelig enige om, at der skal nogle penge i statskassen, og at budgettet skal hænge sammen.
For selskabsskatten er en af de skatter, som i størst grad hæmmer væksten i det danske samfund, og skatteministeren har jo selv lagt en beregning frem her, som viser, at alle – alle – grupper i samfundet ville have gavn af, at vi sænkede selskabsskatten.
Kontanthjælpsmodtagerne ville få 600 kr. mere og dagpengemodtagerne ville få 1.000 kr. mere om året, og det er dog trods alt godt for alle, hvis Danmark bliver et rigere samfund.
Morten Bødskov (S), 2021-05-03:
Hvis alt var så godt, er det jo bare underligt, at den tidligere regering heller ikke valgte at gøre det.
Det er jo nok, fordi der skal bruges penge, hvis man gør det.
Man skal huske på, at sådan en øvelse jo ikke er nogen gratis omgang, og derfor er det jo det, der er det centrale.
Det Konservative Folkeparti skylder her at sige, hvor de der mere end 4 mia. kr., som det her projekt vil koste, skal komme fra.
Det her er ikke en gratis omgang.
Man kan sagtens lave alle mulige tusindårsberegninger, men på bundlinjen står bare, at hvis man bevæger sig i gang med det her projekt, skal de penge findes, og der skal man jo pege på hvor de så skal komme fra.
Rasmus Jarlov (KF), 2021-05-03:
Det kan jo gøres på mange forskellige måder, men vi har lagt et meget konkret forslag frem.
Altså, f.eks. grønne afgifter kunne man hæve noget mere; så kunne man bidrage til den grønne omstilling og samtidig gøre Danmark til et rigere land, fordi man sænkede selskabsskatten.
Er det ikke en bedre model end den beskatning, vi har i dag, og som gør Danmark fattigere og ikke bidrager tilstrækkeligt til en grøn omstilling?
Morten Bødskov (S), 2021-05-03:
Når vi nu er ved finansieringen, er årsagen til, at jeg spørger, at jeg godt kunne tænke mig at høre, hvad det er, der så menes, når der står, at skattelettelsen bl.a. kan finansieres gennem arbejdsmarkedsreformer.
Det er det, der står i forslaget.
Derfor havde jeg bare ønsket, at man havde sagt, hvad det gik ud på.
Jeg kunne forestille mig, hvad det kunne være, hvis man kender De Konservative.
Det kunne være besparelse på dagpenge eller forringelse af dagpengeniveau, førtidspension, kontanthjælp og den slags ting.
Det plejer at være på spisesedlen, når man lytter til Det Konservative Folkeparti.
Men det kan man jo forklare, når man kommer op og skal begrunde forslaget senere under debatten.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-03:
Jeg har to spørgsmål.
Det første er: Mener ministeren, at det var forkert af den daværende SRSF-regering at sænke selskabsskatten dengang?
Mit andet spørgsmål går på, at skatteministeren siger, at der ikke må være for stort spænd mellem os og de andre lande, som vi sammenligner os med.
Sverige har en lavere selskabsskat, end vi har.
Og så er der Tyskland, Storbritannien osv. Hvad er det spænd?
Hvornår er det, vi bliver nødt til at reagere på det her spænd?
Så hvor stort er det spænd, vi snakker om her?
Peter Skaarup (DF), 2021-05-03:
Tak for det.
Vi synes som sagt, det er godt, at der bliver kigget lidt nærmere på det her område, men jeg må også sige, at når jeg læser nogle af de ting, som er skrevet i beslutningsforslaget og også bliver sagt her fra talerstolen, kan jeg godt være lidt bekymret for, om man siger, at behandling ikke må vare længere end den tilsvarende fængselsstraf, som ville blive udmålt i en kriminalitetsbetragtning.
Grunden til det er, at der kan være behandling, som nogle af de her mennesker har behov for at få, for at de ikke forretter skade på andre mennesker, når de kommer ud fra den behandling.
Er SF klar over, at der er en problemstilling her, hvis man bare sammenligner med almindelig kriminalitet og lukker folk ud, selv om de faktisk har gavn af at være i en behandling, der gør, at de kommer væk fra deres kriminalitet og væk fra deres sygdom?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-03:
Tak til hr. Peter Skaarup for trods alt at indikere, at det kan være uproportionalt, når man får forlænget en behandlingsdom, en foranstaltning, på baggrund af at der så ikke er begået ny kriminalitet.
Det er jo lige præcis det, som forslaget her handler om, nemlig at der skal være mere proportionalitet.
Peter Skaarup (DF), 2021-05-03:
Det kan godt være uproportionalt, men det kan jo også godt være, at man har de bedste intentioner om at sikre, at vedkommende kommer i behandling.
Altså, hvis man f.eks. tager de pædofile, har vi der en gruppe, der tager imod behandling, og det er fint nok, men så er der jo også en gruppe, der nægter at se det i øjnene og nægter at tage imod behandling.
Jeg tror godt, jeg vil være med til at forlænge deres ophold og i øvrigt bruge nogle andre værktøjer, medicinsk kastration, som vi har foreslået i Folketinget, til at sikre, at vedkommende så ikke laver ny kriminalitet.
Kristian Hegaard (RV), 2021-05-03:
Mange tak for ordet, formand.
Og tak til Socialistisk Folkeparti for at sætte fokus på proportionalitet mellem lovovertrædelse og sanktion ved anbringelses- og behandlingsdomme.
For jeg mener, det er en af de mest oversete problemstillinger overhovedet på retsområdet, også selv om det ikke trækker overskrifter som højere straffe og andet, der klinger bedre i munden, gør.
For det må være sådan i en retsstat, at lige forbrydelser straffes ens, at man får den samme straf for begået kriminalitet, hvad enten man har en psykisk udfordring eller ikke har en psykisk udfordring.
Med andre ord, at lighed for loven også gælder psykisk sygdom.
Hvis man f.eks. får 3 måneders fængsel for, det kunne være vold, hvorfor skal man så have en længere frihedsberøvelse i anbringelsesdom, hvis man begår samme kriminalitet som psykisk udsat?
Eller hvorfor straffe længere, fordi man får behandlingsdom, når vi vel samtidig er enige om, at hvis man er behandlingskrævende, skulle man have haft den behandling uanset hvad.
Med andre ord, hvis ikke der er taget hånd om ens psykiske sårbarhed i tide, risikerer man en længere straf, hvis man som behandlingskrævende begår kriminalitet.
Samtidig ser vi også ved de her foranstaltninger, at der sker forlængelse på forlængelse, også nogle gange uden at der er begået ny kriminalitet, og den slags var altså ikke sket i et rigtigt fængsel, medmindre der var begået ny kriminalitet i mellemtiden.
Derfor er det helt afgørende at undersøge og se proportionaliteten nærmere efter i de her domme, så vi sikrer det helt grundlæggende princip, nemlig at lige forbrydelser straffes ens.
Jeg skulle hilse fra Enhedslisten og sige, at det samme gør sig gældende for dem.
Mads Andersen (KF), 2021-05-03:
Tak for det, formand.
Og tak til SF for forslaget.
Vi anerkender også, at det er et emne, som skal undersøges nærmere.
Vi er dog i tvivl om, om den her stigning i antallet af dømte til behandlingsdom, som der står i baggrundsmaterialet, skyldes mangel på plads i almen- og behandlingspsykiatrien eller måske mere er et tegn på, at vi på de her 40 år er blevet klogere på området og bruger behandlingsdomme til folk, som har psykiske lidelser, i stedet for bare at smide dem i brummen.
Så ser vi også ind i en tid, hvor regeringen bl.a. har varslet en forestående 10-årig psykiatriplan, der skal diskuteres, og hvor der meget vel også kunne komme nogle ting, som flyder sammen med retspsykiatrien og nogle erfaringer derfra.
Vi synes faktisk, det er vigtigt at have fokus på det, og vi vil også gerne opfordre regeringen til at have det her med i forhandlingerne om kriminalforsorgen.
Vi hørte jo også lige justitsministeren tale om, at man fortsætter arbejdet med den her tværministerielle arbejdsgruppe, og det synes vi selvfølgelig også er en rigtig god idé.
Men lad os for nuværende starte med den her arbejdsgruppes arbejde og de videre drøftelser, inden vi begynder at sætte en stor forkromet kommission i værk.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-03:
Tak til SF for nærværende beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget har til formål at nedsætte en kommission vedrørende proportionalitet mellem lovovertrædelse og sanktion ved anbringelses- og behandlingsdomme.
Lad mig begynde med at slå fast, at vi i Nye Borgerlige generelt er skeptiske over for at nedsætte kommissioner.
Alt for ofte ender kommissioner og udredninger som syltekrukker, der skal give borgerne et indtryk af, at politikerne tager en given sag alvorligt, uden andet væsentligt resultat end at ende som endnu en udgift for danske skatteydere.
I Danmark har vi et kulturelt og værdimæssigt fællesskab, som er bygget op igennem generationer – et fællesskab, der binder os sammen som danskere.
Her er det værdifællesskabet og civilsamfundet, der tilskynder os til at hjælpe de syge, de ældre og de mest udsatte borgere; det er ikke staten, tværtimod.
Alt for ofte oplever vi, at staten svigter, når det kommer til de svageste i vores samfund.
De mennesker, som har allermest brug for en hjælpende hånd til at komme på fode eller bare klare sig igennem hverdagen, piskes rundt i systemet, kriminaliseres eller udsættes generelt for en behandling, som ikke er vores værdifællesskab værdig.
Formålet med nærværende beslutningsforslag er ifølge forslagsstillerne at nå frem til en model, hvor særforanstaltninger udelukkende anvendes i sager om farlig kriminalitet, der almindeligvis ville føre til fængselsstraf, og hvor særforanstaltningerne desuden ikke har en varighed, der er væsentlig længere end varigheden af en fængselsstraf.
Nye Borgerlige mener, at forbrydere skal straffes.
Begår man som udenlandsk statsborger kriminalitet i Danmark, skal man udvises konsekvent og efter første dom, og begår man kriminalitet som dansker, så skal man have en straf, der står mål med de gener, man har påført sine ofre.
Vi mener generelt, at for få kriminelle udlændinge udvises, og at straffene for bl.a. personfarlig kriminalitet er alt for lave i Danmark.
Men af hensyn til sikkerheden og trygheden i vores samfund må vi passe på hinanden, passe på vores medborgere, før det når så vidt.
Vi må handle præventivt og sikre, at børn ikke vokser op med misrøgt og svigt på institutioner, i plejefamilier eller i deres egne hjem, uden at vi griber ind.
Vi må som samfund træde til og hjælpe de danskere, der lever på kanten af samfundet, og som ikke har hjælp fra netværk eller familie.
Ingen skal tabes, glemmes eller efterlades til et liv, hvor kriminalitet er sidste udvej.
Danskere, der dømmes for kriminalitet, skal i videst muligt omfang hjælpes på fode til et lovlydigt liv, uanset om de får en fængsels-, behandlings- eller anbringelsesdom.
Forsømmer vi den opgave, vil det utvivlsomt skabe et mere forrået samfund med langt flere ofre.
Det må vi ikke risikere.
Danmark er et samfund, hvor vi også i fremtiden skal kunne sikre, at de danskere, der har mest brug for hjælp, får den.
Derfor støtter vi nærværende beslutningsforslag.
Pernille Vermund (NB), 2021-05-03:
Tak for det, og endnu en gang tak til SF for at tage det her op.
Når vi støtter det, er det ikke mindst på grund af det, som jeg sagde før.
Og lad det være sagt med det samme, hvis nogen skulle være i tvivl: Vi mener selvfølgelig virkelig, at forbrydere, som begår forbrydelser, skal have en straf, som står mål med den forbrydelse, som de har begået.
Altså, offeret skal ikke lide mere, fordi der er en person, som har en sindslidelse eller et misbrug, hvis offeret er blevet voldtaget, udsat for vold osv.
Men med hensyn til den person, som så har et misbrug, som har en sindslidelse, må det jo aldrig være sådan, at vi har et system, hvor det bliver sindslidelsen eller misbruget i sig selv, som kriminaliseres.
Og det er jo det, som man lidt får fornemmelsen af, altså at man fastholder folk i de her foranstaltninger, så længe de ikke er kommet ud af deres misbrug, uanset om det er piller, narkotika, alkohol, eller hvad det måtte være, eller hvis deres sindslidelser ikke er på et niveau, hvor man synes, at de nu virker tilstrækkelig normale.
Vi har på en eller anden måde bevæget os over i en retning, hvor der er mindre og mindre plads til de der skæve eksistenser, de krøllede hjerner, dem, som altid har været der, og hvor det så er så uendelig nemt bare at lægge dem ind under en eller anden kontrol i staten.
Og det tror vi simpelt hen ikke på er løsningen for de her mennesker.
Så jeg håber, at man i SF og regeringen, og hvem der nu kommer til at sidde for bordenden her, vil have fokus på, at det aldrig må blive sådan, at det er sindslidelsen eller misbruget, der straffes, men at det er den reelle gerning, og at det så selvfølgelig skal være en – hvad skal man sige – frivillig indsats for den enkelte at komme ud af eksempelvis et misbrug.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-05-03:
Jeg tror sådan set, at vi her er rigtig enige, altså at det her er gået for vidt, at det de facto er en kriminalisering af sindslidelser eller en udviklingshæmning.
Det er jo klart, at det i første ombæring er kriminalitet, der fører til, at nogen får en foranstaltning, men hvis man forlænger foranstaltningen alene under henvisning til, at vedkommende har et misbrug eller en sindslidelse, og ikke fordi man tror, at der vil blive begået ny kriminalitet, så går det for vidt.
Og det er jo det, som Institut for Menneskerettigheder kan dokumentere, og det synes jeg er et problem.
Derfor er vi nødt til at gøre noget ved det både for den enkeltes skyld, men også fordi jeg tror, at det her optager nogle ressourcer i retspsykiatrien, og det er et problem for alle andre, der har brug for retspsykiatrien.
Der er et kæmpe pres på den – det er der i øvrigt også på almenpsykiatrien – men vi må jo sørge for, at folk får hjælp de rigtige steder, og det bedste ville jo være at give de her mennesker hjælp.
Tænk på, at den gennemsnitlige person er 40 år.
Hvor mange gange inden da har vi ikke haft muligheden for at hjælpe det her menneske til at undgå at lave kriminalitet?
Pernille Vermund (NB), 2021-05-03:
Når ordføreren nu selv nævner bl.a. anbragte børn, der som voksne lever med de svigt, som jo ofte er forbundet med det, at man er anbragt, enten fordi man er blevet anbragt på baggrund af nogle grelle vilkår i den familie, man biologisk hører til i, eller fordi institutioner og plejefamilier osv. har svigtet, hvad tænker ordføreren og SF så i forhold til de forhandlinger, der p.t. foregår omkring barnets lov, tror jeg de kalder det, altså den her forhippelse på at skulle anbringe endnu flere børn i stedet for i højere grad at gå ind og forebygge og sikre, at familierne kommer til at fungere?
Troels Ravn (S), 2021-05-03:
I lighed med skatteministeren har jeg også noteret mig, at mange danskere i 2020 foretog deres første investeringer i aktier, og at der ifølge bankerne altså blev åbnet 80.000 nye aktiesparekonti.
Der kom også 14 nye selskaber på børsen, generelt med store overtegninger.
Så der er altså rigtig godt gang i den danske aktiekultur, og det er en positiv udvikling.
Mette Gjerskov (S), 2021-05-04:
Tak, formand.
Jeg skal lige forstå uret – nå, det tæller opad nu.
I dag er en vidunderlig dag, som jeg bare har glædet mig til, fordi vi kommer til at gøre noget rigtig godt for naturen.
Naturen er truet af massedød.
Vi taber plante-, dyre- og svampearter med en hast, som ikke er set, siden dinosaurerne forlod kloden for mere end 65 mio. år siden.
Så nu skal vi have 15 store sammenhængende naturområder – naturområder, hvor der i forvejen faktisk er god natur og rig biodiversitet.
De skal beskyttes for eftertiden, de skal passes på, og de skal udvikles til at være endnu bedre levesteder for en endnu større mangfoldighed af dyre- og plantearter, altså et syvmileskridt for naturen.
Det er fantastisk.
Mange områder skal indhegnes, for vi har brug for en vis tæthed af store græssende dyr til at hjælpe os.
Dyrene er bedre end mennesker til at skabe dynamik.
De æder græsset ned, de æder buske og skud og gnubber sig op ad træer og knækker grene, de tramper rundt, de laver stier, de ruller sig, de fjerner vegetation fra underlaget, og deres efterladenskaber giver vigtige levesteder, og det vil sige, at der bliver plads til andre arter.
Og så dropper vi dræning, så områderne også bliver naturligt våde.
Der kommer urter og blomster og insekter og sommerfugle, og igen bliver de føde for andre, og så kører økosystemet.
Dyrene skal gå ude og påvirke arealet året rundt.
De skal have tørt leje, de skal have ly og læ, de skal have foder, og de skal have vand.
De skal så vidt muligt forstyrre mest muligt i naturen, men forstyrres mindst muligt.
Hvis det viser sig, at nogle af dyrene ikke kan få foder nok, fordi der er tørke eller frost, jamen så må nogle af dem tages ud, så resten har et acceptabelt fødeniveau, ganske som enhver landmand ville gøre, hvis han havde fået afgræsset en eng eller andet.
Men jeg synes også, det er vigtigt at sige, at der har været, og det er blevet nævnt flere gange i dag, en totalt uacceptabel situation på Naturstyrelsens arealer i Mols Bjerge, hvor dyrene sultede.
Det er ikke vores politik.
Dyrene skal have et godt liv og have en god velfærd.
Og jeg kan hilse at sige, at vi faktisk har ret travlt.
Borgerne skal inddrages i hele processen, fra de første planer til driften af arealerne, og naturnationalparkerne skal udformes på en måde, så de giver borgerne fri adgang til arealerne.
De hidtidige aktiviteter skal så vidt muligt fastholdes, og er det helt håbløst, må man finde veje uden om arealerne, f.eks. flytte en hundeskov, så den er uden for naturnationalparkerne.
Men jeg vil også sige, at selv om vi er utålmodige, skal vi ikke forhaste os, for vi har allerede peget på nogle naturnationalparker, og flere vil komme til.
Nu skal vi sikre, at vi også lærer af vores erfaringer: inddrager naboerne og bliver klogere på håndteringen af dyrene og alt det, der skal til.
I kan glæde jer.
Det her bliver et vendepunkt i dansk naturpolitik.
Vi får mere natur, mere biodiversitet, god dyrevelfærd og flere fantastiske naturoplevelser.
Og nu har jeg ikke tid til at sige alt det andet fantastiske gode andet end, at jeg håber, vi kan være fælles om det i Folketinget.
Tak for ordet.
Karina Adsbøl (DF), 2021-05-04:
Jeg synes, det er rigtig fint, at man får en grundig evaluering.
Nu har vi jo ventet rigtig længe på, kæmpet for og arbejdet på forandringer, og min bekymring er bare, at det bliver lagt ned i en syltekrukke.
Det er det samme, når ministeren siger, at vi lige skal undersøge det der med de stopursmetoder frem for at stoppe dem.
Hvorfor skal vi undersøge det?
Stop med at bruge de der metoder.
Det kan vi jo gøre.
I forhold til det med retssikkerhed: Der kan vi også allerede handle nu.
Det er derfor, at jeg ikke ser det som et enten-eller.
Det er selvfølgelig fint at få en grundig viden, men vi kan sagtens handle sideløbende i forhold til de forbedringer, som vi kan se området trænger til, for det vil sikre de mennesker, som det handler om.
Jakob Sølvhøj (EL), 2021-05-04:
Det er jo ikke, fordi jeg vil prakke ordføreren mine synspunkter på, men jeg synes måske, at vi nærmer os hinanden, for Enhedslisten har helt den holdning, at vi skal gøre noget ved retssikkerheden, og at det ikke kan gå hurtigt nok.
Men jeg hører egentlig ordføreren bekræfte, at den strategi, som Enhedslisten, SF, Radikale, regeringen og Alternativet har lagt med at foretage en grundig evaluering, inden vi laver en fuldstændig omstrukturering af området, hviler på et meget solidt fundament.
Er ordføreren ikke enig i det?
Karina Adsbøl (DF), 2021-05-04:
Jeg synes selvfølgelig, at det er vigtigt, at man, når man skal træffe nogle beslutninger, gør det på et oplyst grundlag.
Men vi har også et oplyst grundlag, når det drejer sig om handicapområdet og retssikkerheden – et fuldstændig oplyst grundlag – så vi behøver ikke at vente på den del.
Så i forhold til det med, om staten vil være den bedste til at overtage handicapområdet, eller om det er regionerne, der vil være de bedste, eller om det skal være specialiserede enheder ude i landet, vi skal have: Det har jeg svært ved at vurdere på nuværende tidspunkt.
Men jeg har en stor forståelse for, at sådan som det foregår på handicapområdet i øjeblikket og har gjort det i mange år, er det selvfølgelig ikke der, man ønsker at det skal ligge.
Det har jeg da forståelse for.