Liselott Blixt (DF), 2021-05-19:
Mange tak.
Jeg vil også starte med at takke dem, der har fået det her borgerforslag i stand.
Det er rigtig godt, at vi på den her måde får taget nogle af de debatter op, hvor der er borgere, der er bekymrede, og det gælder specielt et forslag som det her.
På et tidspunkt opdager man, at der sidder en Sundhedsstyrelse og arbejder med at slå nogle afdelinger sammen på et område, som skal behandles meget forsigtigt.
Vi har arbejdet med det her i lang tid, vi har også stillet spørgsmål til ministeren tidligere, og det er vi flere der har gjort i forhold til den her sags udrulning.
Derfor var det også rart, da vi fik at vide, at man havde sluttet den her undersøgelse, og som ministeren har forklaret, burde det her forslag så ikke være nødvendigt nu.
Men er der noget, jeg har lært som politiker, så er det, at jeg ikke stoler på en politiker, og derfor stemmer vi selvfølgelig ja til det her forslag.
For i det her forslag står der, at behandlingen skal bevares uændret eller forbedret på alle de nuværende lokationer.
Nogle gange får man sådan en narresut, hvor der bliver sagt, at nu stopper vi det og gør noget andet, og nu gør vi noget rigtigt, men inden man får set sig om, har man måske bevaret noget, men en mindre del, og udvidet noget andet og derved faktisk gjort det, man har villet fra start af.
Så derfor vil vi i hvert fald stemme for, når forslaget kommer til afstemning.
Når det drejer sig om familier, er jeg helt sikker på, at vi alle sammen vil have den bedste behandling, som flere ordførere også har været inde på, og man rejser gerne langt for det.
Jeg tror, det var fru Kirsten Normann Andersen, der også talte om ny teknologi.
Men en gang imellem må vi også se på noget andet, for det kunne jo være, at der var noget personale, vi en gang imellem kunne flytte, hvis det drejer sig om en operation eller andet, for det behøver ikke at foregå samme sted.
Vi står med nogle udfordringer i Danmark, og vi er et lillebitte land i forhold til mange andre, så der er ikke lang vej fra den ene region til den anden, hvis det er et lægehold, der skal af sted for at hjælpe et bestemt barn, der ligger der.
Det synes jeg man ser for lidt på, for man kigger bare på en strategi, specialer, og Rigshospitalet skal være det førende, og det skal være der, hvor vi skal samle alle specialerne, men så glemmer man simpelt hen alt det, der ligger udeomkring, og man glemmer alle de andre mennesker, der ikke bor der.
Samtidig ser vi kæmpestore udfordringer i selve hovedstaden med det, der følger med, nemlig trafikken og flere mennesker, og jeg skal give dig, skal jeg.
Så vi kigger på hele forslaget, hvor vi også ser på, hvad forslagsstillerne har skrevet omkring, hvad det betyder for familien, at man bliver splittet, at der måske er en forælder, der skal være ét sted sammen med et barn, mens den anden forælder skal være hjemme, og man kan ikke skifte, og der kan ikke komme besøg – alle de udfordringer, der er, som også betyder noget for den heling og den måde, man kommer ud af et langt sygdomsforløb på.
Alt det betyder også rigtig meget i processen.
For det er en hård behandling, og det er jo også hårdt for forældrene.
Så jeg håber selvfølgelig, at vi kan tro på, at vi får den bedste behandling for vores børn, der lider af kræft, i Danmark, og at det bliver gjort på de adresser, der ligger.
Så vi kan kun tilslutte os forslaget og stemme for.