Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2017-05-05:
Først og fremmest tillykke til de mennesker, hvis navne nu står på det lovforslag, vi behandler i dag – de mennesker, som nu bliver danske statsborgere.
Rigtig mange af dem har jo boet her hele deres liv eller i hvert fald været her i rigtig, rigtig mange år, og rigtig mange af dem har virkelig puklet for at komme igennem det nåleøje, som jeg jo synes er for lille.
Jeg synes, det er for svært at blive dansk statsborger.
De her mennesker har virkelig puklet for det.
Tillykke til dem!
I den her debat er det jo et mål for Dansk Folkeparti – det fremgår tydeligt – at færre mennesker får dansk statsborgerskab.
Den tilgang deler jeg ikke, og jeg forstår den egentlig heller ikke.
Jeg er meget enig med hr. Jan E. Jørgensen, når han siger, at det da må være et selvstændigt mål, at de mennesker, som bor i Danmark og har deres liv her, integrerer sig og bliver en del af Danmark.
Og en måde at blive en del af Danmark på er jo altså at få et dansk statsborgerskab.
Jeg har bestemt ikke noget ønske om, at der går en meget stor gruppe mennesker rundt i Danmark, at der bor en stor gruppe mennesker her hos os i Danmark, som ikke er danske statsborgere, og som derved f.eks. er afskåret fra at stemme til folketingsvalg, hvilket jo er en forholdsvis vigtig del af det danske demokrati.
Jeg synes tværtimod, at det er fantastisk, hvis så mange som muligt af os, som lever og bor her i Danmark, er fuldgyldige medlemmer af fællesskabet og f.eks. også har mulighed for at stemme til folketingsvalg.
Det tror jeg ikke kun er til gavn for den enkelte, som er så heldig at komme igennem det der nåleøje og få det rødbedefarvede pas.
Jeg tror også, det er til gavn og glæde for samfundet som helhed, at vi er inkluderende.
Så er der nogle gange nogle, der spørger mig: Hvorfor er det egentlig vigtigt at blive dansk statsborger?
For det handler jo ikke om, hvorvidt man må bo her eller ej, som hr. Jan E. Jørgensen også sagde på talerstolen for et øjeblik siden.
Hvorfor er det så vigtigt at få statsborgerskabet?
Ja, det er det af i hvert fald tre årsager.
Den ene handler i virkeligheden om følelsen af at blive anerkendt som fuldgyldigt medlem af det danske samfund.
Når jeg møder nye danske statsborgere på statsborgerskabsdagen her på Christiansborg, som vi har en gang om året – vi har lige haft den – så er lige præcis det her med følelsen af ligesom at blive anerkendt noget, som betyder rigtig meget for de her mennesker.
godt forstå.
De tænker: Nu får jeg at vide, at nu er jeg rigtig dansker; jeg har fået passet.
Den anden årsag til, at statsborgerskabet er vigtigt, er, at det giver mulighed for at stemme til folketingsvalg og deltage fuldgyldigt i det danske demokrati, og den tredje er, at det giver mulighed for at rejse.
Jeg får desværre ofte henvendelser fra unge mennesker, som er forhindret i at tage på studietur med gymnasieklassen eller forhindret i at komme på udvekslingsophold, fordi de ikke har dansk pas – og dermed er der altså en række lande, man ikke kan få visum til.
Det danske pas er vel sådan cirka noget af det allerbedste, man kan have, hvis man gerne vil rejse rundt i verden.
Så også i forhold til muligheden for at rejse ud er det danske pas rigtig godt.
Så bliver der diskuteret konventioner i dag, og det er jo ikke en ny diskussion.
Dansk Folkeparti siger, at man lader sig styre af konventioner.
Der er en række konventioner, som har betydning for tildelingen af statsborgerskab.
Det er f.eks. statsløsekonventionen, Børnekonventionen og handicapkonventionen.
Dansk Folkeparti får det til at lyde, som om der sidder nogle mennesker i et eller andet land eller i en eller anden institution langt væk fra os her i Folketinget og os her i Danmark og bestemmer, at nu skal vi give nogle mennesker statsborgerskab.
Det er jo et flertal i det danske Folketing, som har besluttet det her og sagt: Vi synes, statsløsekonventionen er en god idé; vi synes, det er godt at bekæmpe statsløshed; vi ønsker at tilslutte os statsløsekonventionen.
Det er et flertal i det danske Folketing, som har besluttet at tilslutte sig handicapkonventionen.
Der er altså ikke nogen udefra, som har tvunget os til noget som helst.
Det kan Dansk Folkeparti jo så være uenig i, og så kan de fremsætte forslag i Folketingssalen om, at Danmark skal udtræde af de her konventioner.
Afslutningsvis vil jeg endnu en gang sige tillykke til dem, der nu får statsborgerskab.
Jeg ville ønske, nåleøjet var større.
Jeg ville f.eks. ønske, at børn født i Danmark automatisk fik et dansk statsborgerskab eller i hvert fald fik det i løbet af ganske få år.
Men tillykke.