Astrid Krag (S), 2020-12-08:
For meget kort tid siden – for ganske få minutter siden – drøftede vi beslutningsforslag nr. B 49, som omhandler udfordringerne med retssikkerheden på særlig handicapområdet.
Det beslutningsforslag, vi nu skal drøfte, B 70, har samme formål og baggrund.
Med beslutningsforslag B 70 foreslås det således, at regeringen i dette folketingsår skal indføre en kompensationsordning til gavn for borgere, som oplever sagsbehandlingsfejl og fristoverskridelser på socialområdet.
Ordningen skal bestå af fire elementer: for det første en dagsafgift på 500 kr. pr. døgn, kommunen overskrider en sagsbehandlingsfrist; for det andet en kompensation til borgeren svarende til kommunens besparelse, når kommunen har truffet en forkert afgørelse; for det tredje en kompensation til borgeren, når kommunen ikke har sparet noget ved at træffe en forkert afgørelse; og endelig for det fjerde en udvidet brug af opsættende virkning.
Der skal ikke være tvivl om, at jeg er helt enig i den bekymring for retssikkerheden, som ligger til grund for beslutningsforslaget her og for B 49.
Men ligesom ved B 49 så mener jeg ikke, at beslutningsforslaget indeholder de rigtige redskaber.
For det andet mener jeg ikke, at straffe og dagsafgifter er den rigtige vej at gå.
Jeg mener derimod, at vi opnår bedre retssikkerhed ved at understøtte kommunerne med det klare mål, at borgerne skal have en rigtig afgørelse første gang.
Det er det, vi skal bruge ressourcerne på, og ikke på at straffe.
Det hænger sammen med, at der for det tredje kan sættes spørgsmålstegn ved, om indførelse af kompensation vil have nogen virkning, om det vil skabe et incitament, der gør en forskel.
At der sker udbetaling med tilbagevirkende kraft af løbende kontante ydelser, har f.eks. ikke medført, at der for de ydelser er en markant lavere omgørelsesprocent på området end på området som helhed.
Jeg anerkender fuldt ud, at der i visse situationer kan være brug for en løftet pegefinger, og den kan Ankestyrelsen løfte.
Det er bestemt en del af retssikkerheden.
Men den løftede pegefinger skal følges op af dialog og støtte til at gøre det bedre, f.eks. via målrettede taskforceforløb ude i kommunerne.
Det er initiativer, som vi jo i øvrigt i fællesskab har prioriteret midlerne til.
Hvis vi vender os mod borgersiden, og det er jo den vigtigste side overhovedet, har jeg også svært ved at se, at kompensation vil gøre en afgørende forskel.
Nej, borgeren har brug for, at kommunen træffer den rigtige afgørelse første gang.
Det er jo det, der er den rigtige retssikkerhed.
Derfor er der også allerede iværksat en række tiltag for at forbedre retssikkerheden.
Det drejer sig bl.a. om de midler, der blev afsat med satspuljeaftalen for 2018-2021, til en handlingsplan til styrkelse af kvaliteten i sagsbehandlingen på handicapområdet og til Ankestyrelsens læringsinitiativer.
Men der er også initiativer som pårørendekonsulent og bedre ledelsestilsyn på handicapområdet, som indgår i den aftale, vi lige har indgået om reserven.
Borgerrådgiverne er vigtige, fordi de som bindeled kan rådgive og vejlede borgerne i kontakten med kommunen og føre tilsyn med kommunens administration.
Endelig vil jeg også gerne fremhæve evalueringen af det specialiserede socialområde.
Her er vi i fuld gang med at afprøve en model til at beskrive specialiseringsniveauer på sociale tilbud til mennesker med erhvervet hjerneskade og autisme.
Afprøvningen skal danne grundlag for, at vi kan drøfte muligheden for at lave specialeplaner på hele det specialiserede socialområde.
Det skal både styrke specialiseringen i tilbuddene, og det skal styrke kommunernes visitation til de rigtige tilbud, så børn, unge og voksne får den rigtige hjælp fra start.
Og så har regeringen ikke mindst leveret et grundlæggende løft af kommunernes økonomi på velfærdsområdet i to på hinanden følgende kommuneaftaler, og det har vi tænkt os at blive ved med.
Vi får ikke bedre retssikkerhed af et system, hvor vi fodrer hunden med sin egen hale.
Vi opnår bedre retssikkerhed ved et langt sejt træk, ved at tage fat i det strukturelle og ved at holde det politiske fokus her i huset, men jo altså også ude i kommunalbestyrelserne, hvor vi sikrer, at kommunerne har den nødvendige økonomi til velfærden, og hvor vi støtter kommunerne alt det, vi kan.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte forslaget, men tak for at fremsætte det og for den debat, jeg er sikker på vi får nu.