Jan E. Jørgensen (V), 2020-06-24:
Nu er der gået noget tid, og det skal finansministeren være glad for, for så har jeg nået at falde lidt til ro.
Det synes jeg simpelt hen vi skal holde os for gode til.
Jeg sagde ikke med et eneste ord, at Danmark ikke skulle være sammen med andre lande, eller at Danmark skulle stå alene.
Derfor synes jeg simpelt hen ikke, det er klædeligt, at landets finansminister står og fremfører den slags forkerte påstande fra Folketingets talerstol.
Jeg går ud fra, at det var en fejl, og jeg går ud fra, at den fejl ikke gentager sig.
Det er jo sådan set ret imponerende, men jeg havde dog været noget mere imponeret, hvis det var lykkedes at skabe flertal for en tekst, hvori der rent faktisk står noget.
For der står ikke det store i det forslag til vedtagelse, som regeringen har fået flertal for.
Det, der ikke står, er så det, der står i Venstres tekst, altså at bidrag skal være midlertidige, de må ikke skabe præcedens, og de skal hovedsagelig, altså for mere end halvdelens vedkommende, ydes som lån, og så skal der stilles krav, nemlig krav om overholdelse af retsstatsprincippet, som vi også har været inde på tidligere, og krav om økonomiske reformer.
Det er forskellen, og det er så den tekst, som Venstre vil fremsætte om lidt, men som der altså ikke er tilslutning til.
Dansk Folkeparti har været inde på, at skattelettelser i Italien ikke skal finansieres af skattestigninger i Danmark, og det er vi sådan set enige i, men det betyder ikke, at vi har noget imod skattelettelser i Italien.
Det kan sikkert være ganske fint.
Venstre er tilhænger af skattelettelser over hele verden og under mennesker over hele jordkloden at få sat skatten ned, og det kan måske godt være det, der skal til for at stimulere økonomien i Italien.
Men hvis det sker med skattestigninger i Danmark, så stopper festen.
Det var jo det, der var baggrunden for, at det desværre ikke lykkedes regeringen at få et mandat, som inkluderede Venstres stemmer.
Det havde vi hjertens gerne set at det gjorde, men da vi ikke kunne få en garanti for, at de flere penge, vi skal sende til EU, kunne finansieres uden skattestigninger, kunne vi altså desværre ikke være med.
Det havde sådan set været ret nemt for regeringen at sige, at jamen vi tager pengene fra det økonomiske råderum, men den vilje var ikke til stede.
Jeg skal bare gøre opmærksom på, at når Venstre står uden for det mandat, der er givet, ja, så er det, synes vi også, lidt trist, men der skal altså to til at danse tango.
Nu står vi så og drøfter en genopretningsfond eller -pakke, eller hvad vi nu skal kalde den, og den er dyr.
Men jeg vil godt fastslå, at alternativet er dyrere.
Hvis ikke vi gør noget fra EU's side for at understøtte økonomierne i Sydeuropa, bliver det dyrt for hele Europa, også for Danmark.
Vi kan sammenligne det med Marshallhjælpen efter anden verdenskrig.
Den blev ikke givet for vores blå øjnes skyld.
Den blev givet fra amerikanernes side som en investering i et fremtidigt marked, en investering i en fremtidig global økonomi, og man må jo sige, at de var ganske forudseende dengang, og det skal vi selvfølgelig også være.
Så skal vi anerkende, at Sydeuropa altså er blevet ramt helt vildt uheldigt af coronakrisen.
Først og fremmest selvfølgelig af selve sygdommen, men jo også, fordi det er lande, der er meget turisttunge og derfor vil blive ramt endnu hårdere økonomisk end andre.
Det kommer jo oven på en flygtninge/migrantkrise, hvor Sydeuropa også blev ramt ekstra hårdt, hvilket jo alene skyldes deres geografiske placering som dem, der ligger tættest på Nordafrika og Mellemøsten.
Så det er de jo altså uden skyld i.
Vi skal vise solidaritet, og solidaritet er ikke, at man sender nogle respiratorer af sted, som ikke virker, og som ikke kan bruge til noget som helst.
Ægte solidaritet er det, vi viser her med genopretningspakken, som Venstre altså støtter fuldt ud, men vi er enige i, at den bl.a. skal være med stor vægt lagt på lån frem for tilskud.
Jeg har en tekst, jeg gerne vil læse op:
»Folketinget ønsker en solidarisk, retfærdig og ansvarlig genopretning af europæisk økonomi, som styrker den grønne omstilling.
Bidrag fra genopretningsfonden skal være midlertidige, må ikke skabe præcedens, og skal hovedsagelig ydes som lån og med krav om overholdelse af retsstatsprincippet og økonomiske reformer.