Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-05-15:
Tak til Enhedslisten for at fremsætte det her forslag om at sikre nogle bedre forhold for danske bankkunder.
Det er noget, som Enhedslisten og SF har arbejdet for i mange år.
Vi har en finansiel sektor, som sidder på det, man må kalde kritisk infrastruktur.
Jeg tror ikke, der er nogen myndigheder, og det gælder også ministeren, der har lyst til, at folk hæver deres løn og deres indeståender og propper dem ind i madrassen.
Derfor har vi private virksomheder, som sidder på en kritisk infrastruktur, nemlig vores betalingssystemer, og som også har det privilegie at kunne tjene penge på selv de mest enkle forretninger, altså det, at man har sin løn stående på en nemkonto.
Når private virksomheder og banker har det privilegie at sidde på den finansielle infrastruktur – og de kæmper jo også med næb og kløer imod ethvert tiltag om, at man måske kunne lave nogle offentlige alternativer bare for at udfordre konkurrencen lidt – må de selvfølgelig også finde sig i at blive kigget over skulderen.
I forhold til at udtrykke sig vil jeg sige, at jeg synes, at erhvervsministeren har været klar og tydelig mange gange.
Det har bare ikke resulteret i ret meget handling, og dermed har det heller ikke resulteret i en ændret adfærd fra bankernes side.
Vi har også haft bankerne på besøg i forskellige udvalg, og de har sagt, at når de ikke har sænket renterne, når der har været mulighed for det, så har det været, fordi de skulle have nogle indtægter efter nogle år med lave renter.
Men må jeg bare minde om, da vi havde nulrenter eller negative renter?
Jeg tror godt, alle kan huske, hvad der så skete.
Så skete der jo det, at prisen på bidragssatser og prisen på gebyrer og alle de andre ting steg med argumentet om, at nu var der nogle nulrenter eller minusrenter.
Mange har sikkert også oplevet, hvad jeg også selv har, at man jo så skulle betale for minusrenter.
Når renterne så stiger, skulle man jo tro, at det også fulgte med i forhold til bankkunderne.
Det gjorde det ikke.
Som hr. Pelle Dragsted jo har illustreret mange gange efterhånden, og som også min kollega fra mit eget parti hr. Sigurd Agersnap har påpeget, så er rentespændet jo det, som bankerne tjener på, i forhold til hvad de selv skal betale, og i forhold til hvad bankkunderne får ud af det.
Når Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen igen og igen siger, at konkurrencen ikke er god nok, og at det, som ville være et normalt afkast, er man for længst fløjet forbi, så at sige, så betyder det, at danske bankkunder bliver flået.
Der er simpelt hen ikke nok diversitet i forhold til de forskellige tilbud, man kan få.
En af de ting, der også gør konkurrencen sværere, er, at rigtig mange banker og finansielle institutter kræver sådan helkundekonstruktioner, hvor man siger til kunderne, at hvis de skal have det her realkreditlån, skal de også have de og de andre ting hos dem.
Så det bliver sværere at shoppe rundt og bevæge sig rundt mellem forskellige banker, hvad jo ellers ville være helt oplagt i forhold til at få nogle lavere priser.
Der er andre lande, hvis vi skal sammenligne os med udlandet, som gør mange forskellige ting.
Der er prislister, som gør det mere overskueligt, i forhold til hvor man kan få et bedre tilbud.
Jeg ville egentlig ønske, at vi ikke var kommet hertil efter alle de år, hvor vi har sagt, at selvfølgelig må der gerne blive tjent penge, men der bliver tjent for mange penge på bankkunder, som ikke kan stemme med fødderne.
Der er bare ikke sket noget.
Vi har en erhvervsminister, som siger en masse ting, men det bliver aldrig fulgt op med handling, og derfor foretager de danske banker sig jo ikke noget.
For vi har brug for regulering for at sikre forbrugerne i Danmark.
De betaler alt, alt for meget.