Torsten Schack Pedersen (V), 2019-02-19:
Tak for det.
Kviklånsmarkedet er vokset temmelig meget, og det betyder også, at vi politisk har drøftet det indgående og mange gange, for det er problematisk, når man ser, at der er mennesker, der kommer i økonomisk uføre, fordi man låner penge, man grundlæggende ikke har mulighed for at betale tilbage.
Nogle gange, når der er noget, vi politisk ikke bryder os om, er første indskydelse, at jamen så lad os da lave et forbud, for så går problemerne nok væk.
Jeg tror heldigvis, at der er en fælles forståelse for, at så simpel er verden ikke.
For risikoen er jo, at folk, der er brug for at låne penge på kort tid eller med en kort tidshorisont, finder pengene andre steder end via et reguleret og gennemsigtigt marked.
Dansk Folkepartis ordfører var inde på nogle af de andre platforme, vi ser i dag, og jeg bryder mig i hvert fald ikke om det, hvis lovgivning på Christiansborg risikerer at betyde, at vi sender forbrugere ud i et marked, hvor det ikke er årlige omkostninger i procent, man taler om, men årlige omkostninger i fingerled.
Derfor er der brug for, at vi laver en grundig og ordentlig forbrugerbeskyttelse, ved at der er nogle klare regler; at markedet er transparent, og at man som forbruger har nogle klare rettigheder.
For mig at se er det altså en klar styrkelse af forbrugerbeskyttelsen, at vi flytter tilsynet med forbrugslånsmarkedet fra Forbrugerombudsmanden til Finanstilsynet
Det betyder, at tilsynet med udbydere af forbrugslån styrkes, og det gælder udbydere, der ikke har en tilladelse som finansiel virksomhed eller ejendomskreditselskab.
Forslaget skal sikre, og det synes jeg er meget væsentligt at slå fast, at udbydere af forbrugslån rent faktisk foretager en reel kreditværdighedsvurdering af de kunder, der ønsker at optage et lån.
Der har været rejst en vis kritik af, om det også har været tilfældet, og det bliver i hvert fald slået fast med syvtommersøm nu.
Og lovforslaget er en del af den strategi, som regeringen præsenterede tilbage i maj 2018, nemlig at tilsynet med kviklån skal styrkes.
Det betyder altså, at hvis en virksomhed vil udbyde forbrugslån, skal der altså indhentes en tilladelse hos Finanstilsynet.
Forbrugslånsvirksomheder og virksomheder, der yder kviklån, og virksomheder, der yder lån til finansiering, bliver underlagt Finanstilsynets tilsyn.
Det er altså efter min bedste overbevisning et skrappere tilsyn end det, som Forbrugerombudsmanden kan håndhæve i dag.
Forslaget stiller også krav til forbrugerbeskyttelse.
Og produktet skal også være hensigtsmæssigt i forhold til målgruppen.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi sørger for, at der er en ansvarlig regulering, når det gælder kviklån, og jeg synes, det er naturligt, at hvis man udbyder kviklån, så må man altså under det samme tilsyn som banker og andre finansielle virksomheder, når man låner disse penge ud.
Bare for at følge op på de to foregående ordføreres indlæg er det her jo ikke endemålet.
Som det også fremgår af det forbrugerpolitiske udspil fra regeringen i maj 2018, er der et arbejde i gang bl.a. for at kigge på det, som fru Karin Gaardsted omtalte, nemlig den 48 timers betænkningsperiode, vi indførte.
Altså, man kan jo enten sige, at den har været ekstremt effektiv, for den type lån er der ikke længere, men mere realistisk kan man nok sige, at markedet har fundet en vej uden om.
Spørgsmålet er, om vi så egentlig opnår den eftertænksomhed, som vi jo, et bredt flertal i Folketing, syntes gav rigtig god mening.
Drøftelserne omkring et gældsregister – der er forskellige modeller – er også noget af det, som pågår i det arbejde, der fortsat finder sted.
Så vi er ikke færdige med at stramme op på reglerne her, for det er vigtigt, at der er en klar og effektiv lovgivning på området.
Jeg mener grundlæggende, at det her lovforslag er et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Derfor støtter vi naturligvis lovforslaget fra Venstres side.