runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Gaardsted (S), 2016-10-06:
Så er der også lige et spørgsmål omkring grænsehindringer.
Jeg er enig med ordføreren i, at vi må gøre alt, hvad vi kan, for at få udvisket de grænsehindringer.
Det, der er omkring cpr-numrene,
kunne ordføreren ikke lige sætte et par ord på det?
For så vidt jeg ved, er det, fordi der ikke er noget, der hedder cpr-numre på Færøerne.
Magni Arge (T), 2016-10-06:
Det er jo sådan, at luftfart er et meget betydeligt erhverv på Færøerne, og vi er fuldstændig afhængige af luftfart for at udvikle forbindelsen til omverdenen.
Men selve lovområdet og administrationen af luftfartsområdet er et dansk anliggende, der bliver administreret i Transportministeriet, og i den her forsamling bliver der så lovgivet.
Men en stor del af det, som den her forsamling besidder magt til at udøve, er egentlig blevet delegeret til EU.
Derfor finder jeg, at det er meget vigtigt, at man i forbindelse med det nye strategiarbejde, der pågår i Transportministeriet, og som den her forsamling skal diskutere til januar og februar, i høj grad også indrager de ting, som er af væsentlig interesse for Færøerne og Grønland.
For for os er det simpelt hen livlinen til omverdenen, det handler om, men også et stort erhverv.
Roger Matthisen (ALT), 2016-10-06:
Tak for det.
Så tænker jeg på luftfarten og luftrummet over Færøerne.
Ordføreren har tidligere udtrykt, at han gerne vil inviteres ind og have noget mere gennemsigtighed med området.
Hvordan går den proces?
Magni Arge (T), 2016-10-06:
Vi tror egentlig, at vi ser mulighederne i det, og der vil jo både være pros and cons i, at UK nu går ud af EU.
For det betyder, at de bliver aktive besiddere af de fiskeressourcer, som ligger tæt op ad den færøske grænse, så forhandlingerne om f.eks. det pelagiske fiskeri vil nu foregå med UK og EU som aktive partnere. Så der bliver i hvert fald en mere, vi skal diskutere med, og det kan sagtens blive en fordel i mange henseender og uden tvivl også give en lettere markedsadgang til det britiske marked, mens det er kampen om rettighederne til ressourcerne, som måske kan medføre nogle hårde konfrontationer på det område indimellem.
Karin Gaardsted (S), 2016-10-06:
Jeg er rigtig glad for, at vi nu flager med det færøske flag og det grønlandske flag, og jeg tror også, at ordføreren har det på samme måde.
Jeg har faktisk også ladet mig fortælle, at der skete en lille misforståelse på Færøerne, hvor det forkerte flag blev hejst på domhuset i Thorshavn af en færing, vil jeg lige sige her.
Så jeg tænker, at de der misforståelser nu er ryddet af vejen, og jeg tror ikke, der er en dansker, der ikke ved, det inderste kors i det færøske flag er rødt.
Så vi har lært af det alle sammen.
Jeg forstod også på ordføreren, at ordføreren mener, at danskerne ved for lidt om Færøerne, og det er jeg ganske enig i.
Og det med, at der er for lidt undervisning i de danske skoler, er jeg fuldstændig enig i.
Men hvad er det, ordføreren mener danskerne ved for lidt om vedrørende Færøerne?
Og hvad gør Færøerne ved det, og hvad mener ordføreren at Danmark bør gøre ved det?
Pernille Skipper (EL), 2016-10-06:
Jeg kan sige, at statsministeren har længere tid til eventuelt at svare på spørgsmålet her anden gang.
Der blev givet nogle advarsler om, hvad landbrugspakken ville have af betydning for vandmiljøet og drikkevandet.
Der var to versioner af nogle af dokumenterne.
En version, som tilgik Folketinget, var ændret – det ved vi; det er fakta; det er ikke en præmis; det er fakta – og der var fjernet ord.
Så jeg prøver bare igen: Var statsministeren vidende om, at der var ændret og fjernet ord i dokumenterne, inden de tilgik Folketinget?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Jeg ved ikke præcis, hvad det er for dokumenter, der refereres til.
Hvis der ligger det i spørgsmålet, om en regering har en forpligtelse til at oversende samtlige dokumenter, som indgår i regeringens interne processer, så vil jeg sige, at en sådan forpligtelse jo ikke findes.
Pernille Skipper (EL), 2016-10-06:
Jeg havde egentlig tænkt – og især efter statsministerens tale – at jeg ville give lidt igen på den der svada om vækst og arbejdspladser, fordi der igen og igen bliver nævnt, at den største skattelettelse går til de laveste indkomster.
Men jeg kan alligevel ikke lade være med at vende tilbage til det, som min kollega fru Maria Reumert Gjerding spurgte om.
Det er godt nok noget tid siden, men jeg tror, at statsministeren kan huske det.
Det handler om landbrugspakken, som sviner vores drikkevand og vandmiljø.
Statsministeren svarede sådan uden om spørgsmålet ved at sige, at der var en præmis, der ikke blev købt.
Derfor vil jeg gerne prøve at se, om jeg kan si alle overflødige ord fra her.
Der fandtes to versioner af nogle dokumenter.
Den ene tilgik Folketinget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Det er bare lidt forsimplet.
For det store spørgsmål er jo, hvor mange arbejdspladser der ryger eller omvendt kan skabes, hvis vi får håndteret den her PSO-problematik.
For det er jo den anden del af den der mønt, altså at vi har fået lagt en PSO-byrde på danske virksomheder, der gør, at de er bagud i konkurrencen med andre lande.
Det er jo derfor, vi skal have løst det.
Hvis det ligger Socialdemokratiet meget på sinde at sikre, at de kystnære møller fortsat opføres – også selv om vi egentlig ikke har råd til det, fordi PSO'en er faldet fra hinanden – så gør det gældende.
Men det forpligter simpelt hen så også til at komme med nogle bud på, hvordan det skal betales.
Det skal jo betales, og hvad er det præcis for nogle skattestigninger, fru Mette Frederiksen annoncerede tidligere i dag?
Hvad er omfanget af dem?
Kom og foreslå det, og så skal vi prøve at regne på, hvor mange tabte arbejdspladser det skaber at foreslå, at skatten skal sættes op, når Danmark sådan set har brug for det modsatte.
Tingene skal jo hænge sammen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2016-10-06:
Statsministeren dumpede i med begge ben efter at have stået og lavet en eller anden tirade helt oppe på de store violiner om, hvad folk bliver trætte af at høre på.
Jeg tror, at hvis jeg skal lave en diagnose af, hvad folk bliver trætte af at høre på, så er det ministre, der ikke svarer på spørgsmålene.
Jeg spurgte faktisk relativt klart: Kan statsministeren bekræfte, at der ryger 6.000 arbejdspladser på, at regeringen vil slagte de kystnære møller, og at der ryger yderligere tusind arbejdspladser, hvis man ingenting gør i forbindelse med Maabjergværket, hvilket er det sidste vi har hørt i dag?
Det er egentlig et relativt simpelt spørgsmål.
Så kan man godt stå med alt muligt på violinerne om, hvordan man på store ting skaber vækst.
Her står vi med konkrete danske industriarbejdspladser inden for noget af det, som hen over det seneste årti er boomet og i dag er et af de største vækstområder i Danmark.
Og så vil statsministeren ikke svare på det meget konkrete spørgsmål, om statsminiseren kan bekræfte, at der ryger 6.000 arbejdspladser det ene sted og 1.000 arbejdspladser det andet sted.
Det er ved gud i himlen ikke arbejdspladser, der ligger inde på Rådhuspladsen i København.
Det er jo tilmed en udkantsstrategi.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Hvad man skal gøre i praksis for at skabe vækst, er, at man så hurtigt som muligt skal få vedtaget den plan, regeringen har lagt frem.
For man burde jo vende spørgsmålet om til fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Der er jo nul – altså nul – vækst i den der skitse, man har lagt frem.
Hvordan skaber man vækst?
Det gør man både ved at sørge for, at der er flere hænder, der arbejder ude på arbejdsmarkedet, altså at der er et større arbejdsudbud og flere, der tager fra, og ved at man øger produktiviteten.
Og det er jo ikke et enten-eller, det er et både-og.
Jeg medgiver fuldt ud, at den del, der handler om at øge produktiviteten, bl.a. handler om opkvalificering.
Det er jo præcis derfor, at regeringen har lavet en trepartsaftale – noget, andre før os ikke magtede – hvor vi tager hånd om det her og opkvalificerer folk på dagpenge og sørger for, at der er praktikpladser til de unge, der skal i gang med en erhvervsuddannelse.
Vi har meget klart en aftale med arbejdsmarkedets parter om, at når vi mødes igen efter overenskomstforhandlingerne, skal vi tage fat på det tredje tema, som handler om at opkvalificere den arbejdskraft, som allerede er i beskæftigelse.
Det kan bidrage til at øge produktiviteten.
Dertil har vi altså en række forslag, der øger arbejdsudbuddet, og det er de ting, der tilsammen skaber vækst og øger bruttonationalproduktet, og 65 mia. kr. er det præcise tal i 2025.
Hvor meget var det, det var, i Socialdemokratiets plan?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2016-10-06:
På den ene side er der den vej, hvor man giver topskattelettelser og så har en eller anden idé om, at det skulle skabe en form for dynamik eller gang i væksten – eller hvad?
Jeg synes ikke, der kommer noget bud på, hvordan det egentlig skulle hjælpe, men det er der åbenbart nogle der mener det vil gøre.
Den anden vej, man kan vælge at gå, og det er jo så den vej, vi har peget på, er, at vi gerne vil opkvalificere den danske arbejdsstyrke og gerne vil skabe grøn omstilling.
Hvis vi så ser på, hvad der er sket hen over de sidste par måneder, og det vil jeg gerne bede statsministeren bekræfte, så kan vi se, at man har slagtet 6.000 arbejdspladser i forbindelse med de kystnære møller.
Og senest i dag har vi hørt, at der ryger yderligere 1.000 arbejdspladser på Maabjergværket, der ikke går i gang med bioetanolproduktion.
Det sidste kan man sige er en så relativt ny begivenhed, at jeg gerne vil bede statsministeren bekræfte tallene.
Og så vil jeg gerne bede statsministeren berette for Tinget, hvad man i praksis har tænkt sig at gøre ved vækst, hvis ikke man skal tabe de næste tusind arbejdspladser på den grønne omstilling, fordi regeringen ikke tager hænderne op af lommerne.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Jamen det glæder mig også meget.
Problemet med det, der er lagt frem fra hr. Nicolai Wammens parti, er jo, at det ikke hænger sammen.
Det hænger ikke sammen.
Man har ambitioner om, at det offentlige forbrug skal stige med 0,6 pct. om året, og det er der ikke plads til, hvis man samtidig skal løse de andre opgaver, som vi har talt om her i dag.
Sådan er det bare.
Det er i øvrigt senest bekræftet af det svar, der er afgået fra Finansministeriet i dag.
Det er derfor, jeg synes, at Socialdemokratiet skylder nogle svar.
Nu har en stor del af debatten i dag f.eks. handlet om kontanthjælpsloftet.
Der ligger endda et forslag til vedtagelse, der ligger to forslag til vedtagelse – så meget for sammenhængen i den såkaldte røde blok – og der er jo en grund til, at der ligger to, for det ene er meget præcist, med hensyn til at kontanthjælpsloftet skal rulles tilbage, og det andet er fluffy.
Det er ligesom spørgsmålet før, det er politikerord.
Når man kigger ned i Socialdemokratiets plan, viser det sig, at der ikke er råd til at fjerne det kontanthjælpsloft.
Der er ikke sat en krone af.
Der er ikke sat penge af til at fjerne integrationsydelsen.
Der er ikke sat penge af til både de her pligtopgaver og så en ambition om, at det offentlige forbrug skal øges.
Sådan er det bare.
Og det kan man jo blive lidt trist over.
Men det skal jo ikke rokke ved, at hvis det bare er udgangspunktet for forhandlingerne, så kan man jo håbe, at forhandlingerne kan føre til, at man kan få løftet Socialdemokratiets ambitionsniveau undervejs.
Det må jeg sige.
Jeg kan bare sige, at jeg ikke deler nogen opfattelse af, at regeringen ikke loyalt skulle fremme lovgivningsprocessen.
Jeg kan jo ikke stå her og forholde mig til nogle dokumenter, hvor referencen er, at der findes to dokumenter.
Der findes vel flere?
Det er jo ikke papir, vi mangler herinde.
Magnus Heunicke (S), 2016-10-06:
Tak for det.
Jeg synes, vi startede i godt humør fra statsministerens side, men der er da i hvert fald kommet andre boller på suppen.
Jeg vil spørge statsministeren om Togfonden DK, et projekt, som jeg personligt går meget op i, og det er der rigtig mange andre danske togrejsende der faktisk gør.
For vi hørte jo i dagens debat Dansk Folkepartis formand bekræfte, at ja, der er et forlig, et stort og bredt flertal i Folketinget bakker op om Togfonden DK, og vi har jo mødtes igen efter valget – det var uden regeringen, og det er ret underligt, at regeringen ikke har valgt at gå med i den togfond – og har taget bestik af den finansielle situation.
Vi har mødtes for at lave en fase et i Togfonden DK, hvor man altså siger, at de penge, regeringen selv siger er i Togfonden DK, vil vi så foreslå bliver udmøntet frem til 2020.
Jeg er nødt til at spørge: Er regeringen overhovedet bekendt med, at det forligsarbejde har fundet sted – og regeringen har altså valgt ikke at gå ind i den forligskreds, som har et flertal også her efter valget?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-10-06:
Hvis man kan blive enige om det rigtige regeringsgrundlag, så ja.
Jeg tror da ikke, der er noget parti, der ikke har lyst til at gå i regering og have initiativretten.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Jeg er glad for den tilføjelse, der kom, altså at det er efter spørgerens opfattelse.
Og vi skal jo dele os efter anskuelse.
Altså, man skal jo have noget at investere, for at man kan investere.
Det er jo ligesom den helt grundlæggende forudsætning.
Man skal have noget at investere for.
Og jeg kan få øje på en række steder, hvor det her land skal investere mere over tid.
Nu snakkede vi infrastruktur lige før, og hvis vi skal omstille til en digital fremtid, skal vi rimeligvis lave flere digitale investeringer.
Jeg tror også, vi skal lave flere fysiske infrastrukturinvesteringer for at kunne holde os på omgangshøjde med andre.
Men pengene skal jo være der først.
Altså, jeg beklager meget – nu er det så også det sidste spørgsmål, og jeg kan vel ikke ødelægge stemningen; jeg kan i hvert fald ikke forandre den meget her i det sidste svar – men den kedelige sammenhæng er jo den, at pengene skal være der, før man kan bruge dem.
Og der kan vi jo ligesom vælge to filosofier.
Enten kan man sige, at vi ikke skal træffe flere politiske beslutninger, altså at vi skal tage ned, hvad der er truffet af beslutninger de sidste 10 år, og så skal vi sidde og fedte rundt i det relativt lille råderum, det giver, de næste 4 år.
Det bliver surt at lave finanslov hvert år, det bliver surt.
Hver gang man vil gøre noget nyt og bruge 1 kr., skal man spare 2 et andet sted.
Eller også kunne man ligesom sige: Skulle vi ikke prøve at få truffet nogle beslutninger med en samtidighed, der gør, at vi kan noget mere?
Og det »mere« er mange ting.
Det er også at give de hjemløse et socialt frikort, så de kan arbejde der fra kanten af arbejdsmarkedet, og det er at give virksomhederne et ekstra fradrag, hvis de investerer mere i forskning næste år, end de gjorde i år.
Altså, det er mange ting på en gang.
Men det er alt sammen på den her helt kedelige forudsætning, at pengene jo skal være der først.
Og det har regeringen fremlagt et bud på.
Det kniber med at få andre bud frem, men vi glæder os til at tage hul på det her folketingsår og gå i gang med nogle forhandlinger, som kan føre til, at vi inden jul får vedtaget en finanslov og forhåbentlig nogle sideløbende aftaler omkring fortsat grøn omstilling finansieret på en bæredygtig måde, en jobreform, der sikrer, at det kan betale sig at arbejde, og et nyt boligbeskatningssystem, der skaber tryghed for boligejerne.
Det er det håb, jeg har, og det tager jeg med mig fra debatten her i dag.
Josephine Fock (ALT), 2016-10-06:
Tak for det.
Finten er jo bare, at vi ikke bliver et foregangsland af det her.
Altså, dengang vi lavede en fri folkeskole, et frit sundhedsvæsen, en god ældrepleje osv., kunne vi jo kun gøre det, fordi vi investerede – og vi investerede i vores fremtid.
Og nu har der været en del spørgere her i salen i dag, der har konfronteret statsministeren med, at vi har slækket på de klimamæssige ambitioner.
Min påstand vil jo også være, at vi slækker gevaldigt på vores lighedsmæssige ambitioner.
Det er da den forkerte vej at gå i forhold til at udvikle Danmark.
Og det gør vi altså ikke med den her plan – efter min opfattelse.
Nicolai Wammen (S), 2016-10-06:
Jeg tror, det er oplagt for alle her, at statsministeren ikke satte pris på, at jeg mindede om, hvad statsministerens egen ordfører kaldte planen for kort tid siden.
Det er jo helt i orden, at statsministeren står og hidser sig lidt op her, men i virkeligheden er det vel egentlig et udtryk for, hvad jeg tror at mange danskere, da planen blev lagt frem, troede, nemlig at det her virkelig var noget, der ville rykke Danmark i den retning, som statsministeren gav udtryk for, at der ville være både skattelettelser til alle og velfærd til alle.
Men så har man jo også set bagsiden af medaljen, nemlig højere pensionsalder og beskæring af SU'en.
Socialdemokratiet er, som det også er fremgået klart af fru Mette Frederiksens tale og indlæg her til aften, kommet med vores bud på, hvordan vi kan bringe Danmark videre.
Det vil vi meget gerne diskutere med statsministeren, og når blodtrykket har sænket sig, håber jeg, at vi kan mødes i forhandlingslokalet.
Josephine Fock (ALT), 2016-10-06:
Det er jo en ære at få lov til at slutte af efter en lang dag her.
Planen, som statsministeren omtaler som værende ikke genial eller genial, har jeg sådan set ikke lige den store holdning til i den her sammenhæng.
Det, der undrer mig sådan, når man snakker økonomisk vækst, er i virkeligheden, at statsministeren holder den økonomiske vækst op imod, hvordan det går med vores nabolande, altså hvordan det går med Sverige, hvordan det går med Tyskland osv.
Jeg blev også selv ringet op af 24syv og spurgt, om jeg ikke synes, at det var helt på sin plads, at vi selvfølgelig skulle vækste tilsvarende som vores nabolande.
Og jo, er jo det ligetil og lette svar, selvfølgelig skal vi det.
Vi er en uendeligt dygtig nation, vi har super kompetencer, vi kunne drive det meget videre end de ambitioner, regeringen har.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Det er vist det, der mangler i 2017.
Altså, jeg skal ikke begive mig ud i en talkamp baseret på hukommelsen, selv om den normalt ikke rigtig svigter her.
Jeg er ret sikker på, at vi taler om et tal i størrelsesordenen et par milliarder i 2020-perspektiv.
Og uanset om tallet skulle være lidt større eller lidt mindre, skal pengene jo være der, før de kan bruges.
Jeg kan så i øvrigt bekræfte, at der sikkert er masser af Venstrefolk, der har været rundt i landet og har sagt, at det ville være rigtig godt, hvis der kunne foretages nogle infrastrukturinvesteringer ud over det, der allerede er planlagt.
Det er jo sådan set også derfor, at vi nu kommer med en plan, der muliggør det.
Men det er da fint, hvis der ikke har været en eneste socialdemokrat rundt.
Vi har bare en ambition, der er større end som så, og det er derfor, vi har taget ansvaret for at lægge en plan frem, som muliggør, at man løfter investeringerne med 27 mia. kr.
Det står i kontrast til Socialdemokratiet skitse, hvor tallet er 0.
Magnus Heunicke (S), 2016-10-06:
Jeg har jo selv haft fornøjelsen af at være minister på det her område, og jeg har haft fornøjelsen af at se statsministerens partifæller rejse rundt i Danmark og love veje og rundkørsler, og der skal jeg da love for at der blev lovet veje og rundkørsler i hele Danmark.
Jeg tror nok, at statsministeren har svært ved at finde eksempler på, at oppositionspartierne gør det nu og her.
Det er rigtigt, at der deri stod 2 mia. kr.
Finansministeriet har nemlig også regnet på det – det nytter ikke noget, at man ryster på hovedet, for det er faktisk sandt – i svar nr. 3 vedrørende finanslovsforslaget, altså denne fase et, og på, hvad den ville betyde for de offentlige finanser frem til 2020.
Det er ikke 2 mia. kr.
Det er 260 mio. kr.
Vi er altså nede på en tiendedel af beløbet.
Det er ikke 2 mia. kr.
Det er jo interessant, at statsministeren nu må vælge: Er det finansministerens personlige beregninger, eller er det Finansministeriets officielle beregninger, som vi lægger til grund, når vi skal bruge de her regnemetoder?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-10-06:
Ja, naturligvis er regeringen bekendt med det.
Det er hele befolkningen vel.
Det er også kommet os for øre.
Der mangler et par milliarder frem til 2020 i forhold til det, der ligger på bordet nu, og som vi har lagt frem.
Så det må jo ligesom følges op af, at man foreslår, hvad det er, der skal pilles ud, altså, hvad det er, vi ikke skal lave af det, der ligger i planerne, eller har nogle forslag til, hvor pengene skal komme fra.
Derfor er vi jo tilbage i snakken fra før.
Det skal jo tages med, når man tager rundt i landet og siger, at her synes vi der skal være en vej, og her skal der være en rundkørsel, og her skal der være, hvad ved jeg – pengene skal jo være der.
Jeg er sådan set enig i, at vi er en dygtig nation, og at vi har et stort potentiale, at det skal vi folde ud, og at det ikke kun handler om at have en vækstmålsætning målt op mod andre lande.
Det er jo bl.a. også derfor, at vi foreslår at give virksomheder større fradrag, når de øger deres forskningsudgifter og udviklingsudgifter, fordi der skal skabes noget mere innovation derude, og det vil vi gerne anspore til.
Det er jo det, der er på spil.
Altså, når vi ikke er blevet rigere i 10 år og svenskerne er blevet rigere og tyskerne er blevet rigere, er vi nødt til at gøre et eller andet for at ændre det billede, for ellers sker der det, at der står en på den her talerstol om 30 år – en sundhedsminister i regeringen, jeg ved ikke hvad – og skal svare på en masse kritiske spørgsmål om, hvordan det kan være, når man nu har udviklet den der nye kræftmedicin, som man har taget i brug på Karolinska Universitetssjukhuset, at vi så ikke har råd til det i Danmark.
Så er det da muligt, at der er en sundhedsminister, der kan stå her om 30 år og slippe af sted med at sige, at det jo så var, fordi man der tilbage i 2016 ikke rigtig fik stukket kursen om.
Det er jo det, det handler om.
Det handler jo dybest set om, hvorvidt en dansk familie kan spejle sig i en tilsvarende svensk familie og have et forbrug, der matcher deres, og om vi kan udvikle den offentlige sektor på en måde, der matcher det, vi ser omkring os.
Der har jeg da en ambition på det her lands vegne – det var det, jeg forsøgte at gøre en del ud af i tirsdags – om, at vi fortsat skal være blandt verdens rigeste lande.
Og det handler også om penge og købekraft både hos den enkelte familie, og når vi lægger købekraften sammen og optræder som et kollektiv.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-10-06:
Tak for det.
Jeg synes, det er fint, at statsministeren har filosoferet lidt over det her med det træ der og det med at kravle op, og om man kan komme ned igen, og alt det der.
Jeg fik sådan bare en tanke om, at det jo godt kan være, at man er kravlet op i det der træ på et tidspunkt, hvor det virkede, som om sommeren varede hele året, så har man siddet der lunt og godt, men på et eller andet tidspunkt er det blevet blæsevejr og efterår og vintertide måske.
Så kan man jo selvfølgelig have det håb, at der er nogle, der begynder at fryse så meget oppe i det der træ, at de begynder at kravle ned til os andre sådan lidt mere måske i vælgerhøjde, i højde med de danskere, det drejer sig om.
Så bliver vi også nødt til som ansvarlige partier at lave noget politik, så danskerne kan se, at tingene ikke bare sådan får lov at stå til, fordi alle kigger på det der tåbelige træ derude et eller andet sted, og så må vi jo komme til at lave noget politik sammen.
Og specielt det med boligbeskatningsområdet synes jeg er oplagt at sætte os ned og finde en plan for.
Og hvis man står og overvejer, om man skal købe i næste uge, skal man så købe i næste uge?
Så det er jo med at få sat os sammen og fundet en løsning på det, og da kom jeg i hvert fald med en opfordring i mit ordførerindlæg tidligere i dag om, at man får indbudt de partier, der seriøst vil byde sig til, i forhold til om der kan skaffes sådan et flertal her i Folketinget.
Og så må det træ der jo stå derude, og så må vi se, hvad der sker med det træ, men vi andre kan bare ikke vente på, at der kommer en afklaring på det.