runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helene Brydensholt (ALT), 2026-01-29:
Vi står meget stejlt på det, vi kalder sindelagssamtaler, og det er der mange grunde til.
Men helt ærligt kan jeg ikke se for mig, hvordan det sådan skal være praktisk muligt at holde så mange samtaler i Indfødsretsudvalget, som jeg forestiller mig der skal holdes set fra de partier, der ønsker det.
Og jeg kan heller ikke se, hvordan man kan lave de her samtaler på en måde, hvor man kan være helt sikker på, at folk ikke lyver.
Skal man lave en løgnedetektor, eller hvad?
Hvordan vil man komme helt ind i sindet og ind i hjertet på folk?
Jeg kan ikke se, hvordan man vil komme i mål med det her.
Anders Kronborg (S), 2026-01-29:
Det anerkender jeg kan være vanskeligt, og det er også noget af det, vi sidder og kigger ind i nu i forhold til tidsforbruget.
Og de tre samtaler, vi havde for et par år siden, tog jo også meget af udvalgets tid.
Der var også pressehenvendelser, der tog meget af vores tid.
men hvis de 179 medlemmer af Folketinget er i tvivl, om en person kan blive statsborger, så kan man ikke holde samtaler.
Hvorfor kan man i nogle tilfælde, og ikke i andre?
Helene Brydensholt (ALT), 2026-01-29:
Men det er jo, fordi nogen har bestemt, at der skal sidde et Indfødsretsudvalg og sagsbehandle dispensationsansøgninger, og det er Alternativet jo også imod.
Når jeg sidder i Indfødsretsudvalget, lytter jeg til de mennesker, der ringer.
Zenia Stampe (RV), 2026-01-29:
Nu er mine børn alligevel snart gået i seng, så jeg kan alligevel ikke nå hjem til dem.
Det kan ordføreren heller ikke, så vi kan lige så godt hygge os.
Jeg mener bare, at det da ikke er sjovt for Socialdemokratiet, hvis vi kommer til at stå meget stejlt på det her, for der er jo en grund til, at regeringen ikke arbejder på et nationalt udrejsecenter i Rwanda.
Det var jo, fordi det blev taget ud af regeringsgrundlaget.
Det var vi med til.
Vi indtrådte ikke i regeringen, men Moderaterne fastholdt det.
Jeg synes, man leger lidt med ilden her og med nogle argumenter, som de borgerlige kan bruge imod Socialdemokratiet, hvis man tirrer os for meget.
Hvis man gerne vil have, at vi kravler op i et træ, kommer man jo selv til at mærke det på et eller andet tidspunkt.
Radikale Venstre kan da i hvert fald sige, at selv om vi har sagt, at vi ikke ønsker at stille ultimative krav, og det gør vi ikke, så kan man da godt se, at vi har sat nogle aftryk i regeringsgrundlaget.
Mikkel Bjørn (DF), 2026-01-29:
Nej, jeg kunne komme i tanke om, hvad skal man sige, delelementer i en forbedring af området, der var bedre end det ene selvstændige punkt, men det er ikke noget, jeg stiller mig kritisk over for.
Jeg synes, det er en fin gestus eller idé, men jeg tror, at en personlig samtale ville gøre mere end sådan et kryds i et skema.
Anders Kronborg (S), 2026-01-29:
Der er ingen tvivl om, at nogle af mine synspunkter til det område er, at kunne man styrke Indfødsretsudvalget, tror jeg, det ville være fornuftigt i forhold til enormt mange ting.
Der er også nogle ting, vi er nødt til konstruktivt at tage en svær drøftelse af.
Altså, nu kan vi bare se, hvor mange der er tilbage i salen til det her vigtige punkt.
Der er jo mange ordførere, der af forskellige og sikkert også gode årsager har været nødt til at forlade salen, men det oplever jeg jo også til vores indfødsretsudvalgsmøder, altså at det svinger lidt med mødedeltagelsen.
Og så er det jo, at vilkårligheden kommer ind.
Ordføreren svarede ikke på det med firkanten, det israelske flag osv., og det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens betragtninger om.
Fra 2019 til 2022 var der ét parti i Danmark, der sad i regering, og det var Socialdemokratiet.
Der var ét parti, der sad i regering – det var Socialdemokratiet.
Det var ikke den yderste venstrefløj, man samarbejdede med om udlændingepolitikken.
Den blev der samarbejdet bredt om i Folketinget.
Det er, fordi Socialdemokratiet er helt overbevist om, at skal vi have en sammenhængskraft i Danmark, der fungerer, altså, skal vi passe på Danmark, så skal vi også sikre, at dem, der får et dansk pas, vil Danmark.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2026-01-29:
Socialdemokratiets ordfører vil rigtig gerne lyde, som om man har rigtig godt styr på indfødsretsområdet, og vil også gerne lyde meget ansvarlig og handlekraftig.
Men Socialdemokratiets ordfører har lige stået og remset op, at Indfødsretsudvalget har været nødsaget til at indkalde tre personer til en samtale, og ved sidste lovforslag pillede vi en person af lovforslaget, fordi der var tvivl om de demokratiske værdier.
Det er lige præcis eksempler på, at lovforslagene og indfødsretsområdet er helt, helt gale.
De her mennesker skulle aldrig nogen sinde have været optaget på de her lovforslag, og det skal jo undersøges, før lovforslagene udarbejdes.
Så jeg vil rigtig gerne høre, hvad Socialdemokratiet har gjort det sidste år, for at der ikke skal være antidemokrater på lovforslagene om indfødsrets meddelelse.
Anders Kronborg (S), 2026-01-29:
Jamen Socialdemokratiet har ministerposten, og både hr. Kaare Dybvad Bek, der sad der før, og den nuværende minister går jo forrest i forhold til at få undersøgt hele det område.
Fru Sandra Elisabeth Skalvig ved jo også gennem det underudvalg, vi har i Indfødsretsudvalget, at det her er utrolig komplekst i forhold til lovgivning, i forhold til ressourcer, og i forhold til hvordan man kan gøre det her.
Det er jo derfor, vi er ved at grave fuldstændig ned i det, og det er ikke undertegnede, der bremser noget af det her arbejde.
Jeg synes faktisk tværtimod, at den socialdemokratiske ordfører, altså undertegnede, har været garant for, at nogle af de ting er lykkedes for første gang i historien.
Husk lige på, at det var fru Sandra Elisabeth Skalvig, der ville have en personlig samtale, hvorimod Socialdemokraterne, Moderaterne og Venstre sagde: Det er der intet grundlag for, den her sag er fuldt belyst, og den her person skal ikke på lovforslaget.
Jeg selvfølgelig glad for, at Liberal Alliance efterfølgende bakkede op om det.
Sandra Elisabeth Skalvig (LA), 2026-01-29:
Den her person var jo på lovforslaget, men det skulle personen ikke have været fra starten af.
Vi måtte pille personen af, og det er jo det, der er meget problematisk i forhold til det her.
Vi kan se på lige præcis de her eksempler, at der er et problem på indfødsretsområdet.
I sidste uge fremsatte en socialdemokratisk minister et lovforslag, som der er 3.000 personer på, men vi aner ikke, hvad det er for nogle mennesker.
Vi har i Liberal Alliance foreslået, at vi laver et midlertidigt stop, indtil vi har en screeningsmodel.
Er det noget, Socialdemokratiet kan bakke op om?
Anders Kronborg (S), 2026-01-29:
Det kan være gode samfundsborgere, der kan være ansat i de danske virksomheder, eller som kan være ansat i det danske ambassadevæsen, og som lever op til alle objektive kriterier og lever op til, hvad man kan forvente af gode samfundsborgere.
Dem vil jeg meget nødig gå ud til efter 2 års ansøgningsprocedure og sige: Ved I hvad, I får altså ikke et dansk pas, fordi vi har mistanke om, at der kan være en, to eller tre personer på et lovforslag, som ikke burde være der.
Mikkel Bjørn (DF), 2026-01-29:
Tak for det.
Jeg skal undlade at holde en lang tale; nogle af os har været her hele dagen.
Jeg vil jo egentlig bare tilkendegive, at Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter en opstramning af indfødsretsområdet og dermed i praksis kravene for tildeling af dansk statsborgerskab.
Jeg kan også læse mig til, at mange af de forslag, hr. Kristian Bøgsted og Danmarksdemokraterne foreslår i beslutningsforslaget, er forslag, som Dansk Folkeparti også selv har barslet med.
Nogle af dem, tror jeg, står også nævnt i min bog, så det er jo absolut glimrende.
Der er ingen tvivl om, at der skal styr på det her område.
Det er spændende, hvad der kommer til at ske efter et valg, for vi kan jo potentielt risikere at stå i en situation, hvor der slet ikke er flertal for en indfødsretsaftale, i hvert fald ikke i regeringen, og så er det jo en, der skal laves på tværs af regeringspartier.
Det er en spændende situation, og jeg tror, det er første gang i danmarkshistorien, man har stået i sådan en situation.
Men der er ingen tvivl om, at der er brug for en opstramning.
Vi kan se på det seneste lovforslag, at der er opstillet, nu sagde fru Sandra Elisabeth Skalvig 3.000, men jeg tror, det er 2.000 plus bipersoner, og så bliver det jo i alt 3.000 mennesker, hvoraf, bare for at nævne et eksempel, jeg tror det er ca. 141 eller sådan noget, der er syriske flygtninge.
Det synes jeg er udtryk for, at man ikke tager det her område tilstrækkelig alvorligt.
For hvorfor skal midlertidige syriske flygtninge, som man hele tiden har sagt skulle vende hjem, når der var fred i deres hjemland, tildeles dansk statsborgerskab?
Altså, det er jo noget underligt noget.
Og regeringen har frie hænder til at indstille præcis de mennesker, de har lyst til, til dansk statsborgerskab.
Så det ville jeg jo synes man skulle lade være med.
Så er der jo hele administrationen af området, som stadig sejler fuldstændig.
Der er ikke styr på kriminalitetstjek, og der er ikke styr på værditjek af de ansøgere, som står oplistet på lovforslaget, dvs. islamister og terrorsympatisører og meget andet.
De bliver indstillet til dansk statsborgerskab, og med mindre der sidder nogle vågne mennesker derude og gransker alle 3.000 ansøgere, så er der folk, der slipper gennem nåleøjet, som ikke burde slippe igennem nåleøjet.
Tak for ordet.
Anders Kronborg (S), 2026-01-29:
Tak for det.
Altså, jeg kan jo konstatere, at vi i Socialdemokratiet i denne sag langt hen ad vejen er fuldstændig enige med Det Konservative Folkeparti fra den blå familie, som jo vælger at stemme rødt til det her forslag.
Jeg formoder, at Dansk Folkeparti stemte grønt til det her forslag.
Det element, jeg godt lige kunne tænke mig at stille spørgsmålstegn ved, er hele elementet om, at man skal anerkende staten Israel.
Altså, jeg er nok lidt af den opfattelse, at hvis man vil Danmark noget ondt, så kan man nok godt finde på at sætte kryds i den kasse, der hedder »Jeg anerkender staten Israel«, og så lukke øjnene og gå ud og, om man så må sige, foragte Israel.
Jeg tror ikke, det er noget af det, der for alvor batter.
Jeg tror, at det er det arbejde, vi har i gang i f.eks. Udlændinge- og Integrationsudvalget, hvor vi virkelig har spotlys på den stigende antisemitisme, som er i Danmark.
Det skal vi blive ved med at have, men det kunne jeg godt tænke mig at høre nogle betragtninger fra ordføreren om.
Tror man virkelig, at det er det, der får antisemitismen til at forsvinde, altså at man laver en kasse, hvor man skal sætte V ved, at man anerkender staten Israel?
Mikkel Bjørn (DF), 2026-01-29:
Nu er det jo ikke vores forslag.
Jeg skal ikke kunne udtale mig om, om der er et specifikt punkt, Det Konservative Folkeparti stiller sig kritiske over for.
Men vi deler ambitionen om, at der bliver opstrammet på det her område.
Vil man læse nogle, synes jeg, meget fornuftige og konstruktive forslag til, hvordan man kan stramme op på området, så har Dansk Folkeparti jo lanceret et udspil tilbage i 2024, der hedder »Dybde over bredde«, som jeg tror findes online.
Ellers kan man henvende sig til mig, så kan jeg fremskaffe det.
Der står nogle af Dansk Folkepartis forslag til, hvordan man kunne indrette et område.
Noget af det, jeg synes er interessant, og som jeg også har haft samtaler med Liberal Alliance om, og som jeg også håber at Socialdemokratiet måske kunne bakke op om, er jo, at i stedet for at indfødsretscirkulæret som i dag er en adkomst til, at man bliver placeret på lovforslaget, så kunne man jo indrette en model, hvor indfødsretscirkulæret i stedet er en adkomst til at blive behandlet i Folketingets Indfødsretsudvalg.
Man kunne skærpe kriterierne for den adkomst, men det kunne jo være interessant, hvis man helt og aldeles lod det være op til Folketingets Indfødsretsudvalg, hvem der skulle tildeles dansk statsborgerskab.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2026-02-03:
Derfor er det også svært bare at sige, at det er penge, der gør det.
Jeg kommer også fra en kommune, hvor vi faktisk ligger meget langt nede på skalaen over, hvor mange penge vi har til folkeskoleeleverne, og vores skoler klarer sig også forbløffende godt.
Så det er derfor, jeg siger, at det ikke er pengene, der gør det i sig selv.
Der, hvor man måske kunne kigge på det, er, når man skal til at se på udligningsreform, og om man skulle sikre, at de faktisk på tværs af kommunerne havde nogenlunde ensartede vilkår for at løse den opgave, som de står med.
Sigurd Agersnap (SF), 2026-02-03:
Man kan jo sige, at spørgsmålet var, om der var en fuld kompensation med sygedagpenge, og at det, der blev svaret, var, at der er en delvis sygedagpengerefusion, og det er jo klart, at det er det økonomiske incitament.
Jeg forstår også Liberal Alliance sådan, at man siger, at der ikke skal være nogen særlige rettigheder, der følger med nogen specifikke diagnoser.
Vil det betyde, at man i Liberal Alliance ikke kan forestille sig, at der er nogle rettigheder, der skal følge med det at være stresssygemeldt?
For vi ved, at der samlet set er en god effekt af nogle af de tiltag, der er over for stesssygemeldte.
Skal det altid være en helt fri vurdering?
Nick Zimmermann (DF), 2026-02-03:
Ja, den røg altså lige forbi mig.
Derfor vil jeg også godt virkelig anerkende den intention, der er bag det her forslag.
Jeg synes også, at tanken om en gradvis opstart efter en stresssygemelding i sig selv er rigtig fornuftigt.
Desværre synes vi dog ikke, at de gode intentioner bag det her forslag er nok til, at vi kan støtte beslutningsforslaget, der gør det til en konkret politik.
Vi mener i Dansk Folkeparti, at tilbagevenden til arbejdsmarkedet efter en stresssygemelding skal tage udgangspunkt i det enkelte menneske og den konkrete arbejdsplads.
Men ellers siger vi i hvert fald rigtig godt arbejde til forslagsstillerne bag, men vi kan desværre ikke støtte forslaget.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-03:
Jamen det gør vi med det, jeg sagde i min tale.
Jeg synes, arbejdsmarkedets parter skal tage en dialog og tage en snak, hvad det er, arbejdsgiverne har behov for, så vi i højere grad kan få flere mennesker tilbage i arbejde og også forbedre rammerne for, at de måske kan komme på arbejde på deltid.
Det kan være, de har brug for nogle hjælpeværktøjer, som vi ikke kan se.
Men det at putte sådan en bestemt hammer ned og sige i forhold til samtlige virksomheder i Danmark, at hvis der er en medarbejder, der er sygemeldt med stress, så skal de komme ind på deltid.
Det tror jeg simpelt hen ikke på er en holdbar løsning.
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-03:
Jeg skal bare lige forstå konsekvensen af det, som ordføreren siger.
For problemet nu er jo, at hvis arbejdsgiveren så har det på den måde, som ordføreren siger, er det en rimelig kynisk måde at fyre et menneske på.
Det er jo så at sætte personen op på fuld tid, så man simpelt hen ikke kan holde til det og bliver endnu mere syg og knækker.
Altså, der er noget her, som jeg går ud fra at ordføreren og de fleste andre i vores samfund er enige om er uholdbart.
Så hvis ikke det skal være på den her måde, hvordan sikrer vi så at beskytte nogle af dem, som lige nu står allersvagest?
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-03:
Jeg må indrømme, at jeg er en lille smule forvirret over, hvor det er, ordføreren egentlig vil hen med det, hun siger.
Man kan få stress af sit arbejde, ja, men hvis vi skal pålægge en arbejdsgiver at tage en medarbejder tilbage, som man ikke kan få ind på deltid på arbejdspladsen,
Det er jo ikke til gavn for den medarbejder, som kommer ind på en arbejdsplads, hvor rammerne ikke er til det.
Jeg vil egentlig godt komme med et eksempel.
Vi har en masse partier her i salen i dag.
Hvis du nu har et folketingsmedlem, som bliver syg med arbejdsrelateret stress, så er det nok alligevel noget nemmere at lave en gradvis opstart, hvis man er medlem af Socialdemokratiet, end hvis det er sådan, at man er medlem af Alternativet, hvor man har otte ordførerskaber, og hvor man ikke bare sådan lige kan gå ind og tage en vikar ind.
Så det er jo ikke one size fits all
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-03:
Det, der bliver peget på som bevæggrund for, at de 55.000 bliver sygemeldt med stress, er jo bl.a. de kilder til stress, der kommer fra arbejdspladsen og inkluderer uklare krav, uklare prioriteringer, samarbejdsproblemer og for mange arbejdsopgaver på arbejdspladsen.
Det er derfor, at vi med det her forslag er gået ind at kigge på, hvordan vi så kan forpligte arbejdsgiveren til at tilpasse rammerne, så medarbejderen kan vende sikkert tilbage uden risiko for tilbagefald.
Jeg anerkender fuldstændig, det er jo rigtigt, at det er en indgriben i forhold til ledelsesretten.
Men anerkender ordføreren ikke også, at der er et problem, hvis det er, at ledelsesretten skulle gøre, at man simpelt hen har ret til som arbejdsgiver, at en medarbejder ikke kan vende sikkert tilbage, og at medarbejderen risikerer tilbagefald?
Vi har jo på den anden side, at loven siger, at det skal være sundt at kunne gå på arbejde og sådan nogle ting, så kan ordføreren se, at der er noget her, der clasher, når det kommer til stress og det psykiske arbejdsmiljø?
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-03:
Jeg kan bare sige: Nå.
Sigurd Agersnap (SF), 2026-02-03:
Nej, og så ville man heller ikke være inden for målgruppen ifølge den definition, der ligger her.
For der svarer man på spørgsmål om arbejdsrelateret stress og de symptomer på stress, der er oplevet i forbindelse med arbejdet, og man tager det netop fra, hvis det er andre stresssymptomer.
Det er jo derfor, at stress i vores samfund desværre er meget, meget større end bare 55.000, men det er jo 55.000, der har arbejdsrelateret stress ifølge den her definition.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-03:
Når jeg egentlig ikke bare lægger mig fladt ned og siger, at det har vi en god definition på, så er det jo, fordi man godt kan have meget arbejde og være presset på arbejdet og håndtere det, og så kan der ske en lillebitte ting derhjemme.
Det kan være, ens barn pludselig bliver udsat for mobning i skolen, eller ens mor bliver syg eller et eller andet andet, som kan være en udløsende faktor.
Så behøver det jo ikke at være noget, der har med arbejdspladsen at gøre, som gør, at man pludselig får stress.
Sigurd Agersnap (SF), 2026-02-03:
Det var bare i forhold til påstanden om, at vi ikke havde en definition af arbejdsrelateret stress.
Altså, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har arbejdet intenst med det her og lægger sig jo op ad Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljøs definition, som jo går på de selvrapporterede, men ret omfangsrige indikatorer.
Man svarer på, at man har fået stress på arbejdet og man også er udsat for stressende arbejdsforhold.
Så det var bare for lige at sige: Der er jo nogle definitioner derude, som er ret tydelige, på, hvad arbejdsrelateret stress er.
Så det var bare, om ikke ordføreren også ville sige, at det i hvert fald er vigtigt for det videre arbejde, at man har en veldefineret målgruppe, for det er jeg enig i, og det har man egentlig her.
Dina Raabjerg (KF), 2026-02-03:
Tak, formand.
Jeg vil gerne starte med at slå en ting fast, for jeg forstår udmærket, hvad det er, det her handler om.
Jeg har haft stressforløb meget tæt inde på livet, både i min familie og blandt nogle meget dygtige kollegaer, og også hos en meget nær veninde.
Når jeg og mit parti ikke kan bakke op om det her forslag, har det intet som helst at gøre med manglende forståelse for stress.
Det handler om, at det her forslag i praksis ikke holder.
For det første bygger det på en antagelse om, at stress kan håndteres igennem en generel rettighed, men stress er jo ikke ens, og forløb er ikke ens.
Folks arbejdsliv er ikke ens, og arbejdspladser er bestemt ikke ens.
Der er stor forskel på, om man arbejder en lille virksomhed, i en produktion med vagtdækning, i nøglefunktioner, om man er specialist med ansvar for samfundskritiske opgaver, eller om man er på en stor arbedsplads med en høj fleksibilitet.
Men her pålægger man bare alle sammen den samme model, og det er en one size-tilgang på et område, hvor intet er ens.
For det andet giver forslaget en diagnose en helt særlig stilling.
Stress udløser en ret, som andre alvorlige sygdomme ikke gør.
Det vil sige, at mennesker med kræft, depression, angst, hjerteproblemer eller alvorlige fysiske skader, jo også kan have behov for gradvis opstart og deltid.
Vi vil aldrig nogen sinde kunne gå ud og forklare, at behovet for en fleksibel tilbagevendelse til arbejdsmarkedet kun anerkendes for dem, der har den sygdom, der hedder stress.
Det har vi jo ikke nogen klar afgrænsning af.
Mennesker kan blive ramt af stress af rigtig mange forskellige årsager.
Det kan være arbejdspres, det kan være livskriser kombineret med arbejdspres, og det kan være sygdom i familien eller en kombination af det hele.
Alligevel bygger forslaget på, at vi kan trække en klar streg, og det kan vi bare ikke.
For det tredje flytter forslaget reelt beslutningskompetencen helt væk fra arbejdspladsen.
Hvis en læge eller en kommunal medarbejder er enige, har arbejdsgiveren i praksis intet at sige, også selv om løsningen ikke kan fungere i hverdagen.
Det er et markant indgreb i ledelsesretten, hvad flere andre også har sagt før mig, og det kommer der bare ikke noget godt ud af.
Det her vil komme til at skabe konflikter, det vil skabe tvister, og det vil ikke nødvendigvis give et bedre sagsforløb for den enkelte.
Jeg forstår fuldt ud intentionen bag forslaget, men en forståelse er bare ikke det samme som et forslag.
Jeg mener, at vi hellere bør tage en reel dialog med arbejdsgiverne om, hvilke rammer og værktøjer der kan fungere i praksis på tværs af brancher og jobtyper og virksomhedsstørrelser, så vi understøtter den gode intention, som jo er i forslaget, gennem nogle fleksible løsninger, som kan blive tilpasset den enkelte og den konkrete arbejdsplads, og som også kan komme flere sygdomsforløb end bare stress til gode.
Det vil efter min og Det Konservative Folkepartis mening være en langt mere holdbar og ansvarlig vej frem.
Tak for ordet.
Sólbjørg Jakobsen (LA), 2026-02-03:
Det er derfor, det er interessant, at man fremsætter et forslag, som man ikke kan argumentere for har belæg for at virke i de sager, hvor det her ikke ville finde anvendelse i forvejen, og så siger man: Hvad kunne det ellers være?
Hvorfor indkalder man ikke til en forespørgselsdebat, hvis man vil have en generel snak om stress på arbejdsmarkedet, for det synes jeg faktisk vi kan få en enormt god debat om?
Nu skal det så handle om, hvilken rygsæk vi har til et meget bredt problem.
Jeg synes generelt, vi skal have langt mindre bureaukrati.
Jeg glæder mig til at se, hvordan meget af det, vi gjorde sidste år, kommer til at virke, også i forhold til at vi ikke laver tvungne redskaber, som binder både arbejdsgivere og myndigheder, for det har vist sig ikke at virke og at have den modsatte effekt.
Så jeg stiller mig uforstående over for, hvordan hele den her diskussion foregår.
Victoria Velasquez (EL), 2026-02-03:
Jeg hører både ordføreren for forslagsstillerne fra SF og også undertegnede sige, at vi bliver ekstremt glade for de forslag, der kommer til, hvordan man forbedre det, eller for de bekymringer, der gør, at man kan se andre steder hen.
Nu er det sådan, at dem, der stiller spørgsmålet, er dem, der stiller spørgsmålet, og så er det den, der er på talerstolen, der svarer på spørgsmålet, og jeg har endnu ikke haft mulighed eller anledning til at være den, der svarer på spørgsmålene.
Det, jeg helt åbenlyst selvfølgelig savner, er, at hvis man afviser et konkret værktøj, så siger, hvad det så er for nogle tiltag, vi kan gøre.
For jeg er fuldstændig enig i, at det her ikke kan stå alene, og at der er mange andre ting, vi kan gøre, og Venstre nævnte det med forebyggelse.
Men hvad kunne det så være?