Brian Mikkelsen (KF), 2017-03-28:
Min politiske indgang til det spørgsmål vil være, at hvis man har givet sit udtrykkelige samtykke til at komme ind, skal man selvfølgelig også have den samme mulighed for at komme ud igen.
Det vil lovforslaget også sikre.
Tak for de mange bemærkninger.
Jeg synes, at jeg vil starte med at konstatere, at vi selvfølgelig tager en teknisk gennemgang af forslaget – som det også er foreslået af den socialdemokratiske ordfører, hr. Thomas Jensen – så vi kan komme i bund og i dybden med forslaget, og så får vi i forbindelse med den diskussion boret ud, om der er nogle misforståelser eller nogle uafklaretheder.
Henvendt til DF's ordfører, hr. Hans Kristian Skibby, vil jeg sige, at jeg også synes, det er en god idé, at vi i lyset af den kompleksitet, der er i forslaget her, foretager en evaluering efter 2 år i stedet for de 3 år, som er foreslået; det synes jeg vi skal arbejde videre med.
Generelt set
Det er det, der er udgangspunktet.
Der er en stigende digitalisering, og det, vi i hvert fald kan konstatere, er, at der er en hastig udvikling i gang på betalingsmarkedet, hvor der i løbet af kort tid er opstået en masse nye muligheder for at udbyde nye, innovative produkter.
Men igen må udgangspunktet være, at det skal være til fordel for forbrugerne.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi understøtter, at markedet for betalingstjenester tilbyder billige, konkurrencedygtige produkter, og sikrer betalinger, så danske virksomheder og forbrugere får det fulde udbytte af den teknologiske udvikling.
Hvis vi så vender os mod nogle af de ting, som forslaget sådan rummer, og som jeg opfatter som de væsentligste, så kan vi jo se, at det er sådan, at forslaget her implementerer det 2. betalingstjenestedirektiv i EU, PSD2.
Det indebærer først og fremmest, at lovgivningen som noget nyt særskilt regulerer såkaldte tredjepartsudbydere, der på vegne af brugeren kan tilgå dennes betalingskonto og enten igangsætte en betaling – det er de såkaldte betalingsinitieringstjenester – eller give forbrugeren et betalings- og forbrugsoverblik, og det er jo kontooplysningstjenester.
Forslaget implementerer også nye krav til sikkerhed for elektroniske betalinger samt direktivets forbud mod at opkræve gebyrer hos brugeren for at betale med de mest almindelige betalingskort.
Regeringen foreslår også med forslaget at lempe en række danske særregler.
Det vil styrke danske virksomheders konkurrencedygtighed på det indre marked, men også sikre danske forbrugeres adgang til nye, innovative tjenester.
For det første vil jeg fremhæve, at vi med lovforslaget skaber nye muligheder for, at danske virksomheder kan tilbyde nye betalingsløsninger til forbrugerne.
Med forslaget bliver det muligt at tilbyde en række tjenester, lovgivningen i dag ikke tillader, så forbrugerne får flere muligheder for at få bedre overblik over deres forbrug, mere relevant rådgivning og mere relevant markedsføring.
Det vil sikre bedre mulighed for, at danske virksomheder – og her tænker jeg ikke mindst på den voksende fintech-branche i Danmark – kan skabe mere innovation på markedet.
Men igen er det vigtigt for mig at understrege, at vi skal sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
Al behandling af data kan kun ske med forbrugerens udtrykkelige samtykke.
Data kan fortsat ikke bruges til at fastsætte diskriminerende priser, og det skal være muligt at få f.eks. dankort, uden at man bliver forpligtet til at acceptere, at ens betalingsdata bliver brugt i f.eks. loyalitetsprogrammer.
For det andet vil jeg også gerne fremhæve, at vi nu stiller forslag om at lempe den såkaldte kontantregel.
Det har der været et par ordvekslinger om her i løbet af eftermiddagen.
Men det betyder jo helt konkret, at butikker og andre betalingsmodtagere ikke længere vil være forpligtet til at modtage kontanter mellem kl. 22 og kl. 6.
Vi giver samtidig mulighed for, at betalingsmodtagere i de mest røveriudsatte områder kan vælge at afvise kontanter allerede fra kl. 20.
Forslaget er for at give butikkerne bedre mulighed for at sikre sig mod røverier, men det er samtidig vigtigt at være opmærksom på, at der jo fortsat er grupper i samfundet, der har et særligt behov for at bruge kontanter.
Derfor vil der med forslaget fortsat være krav om bred adgang til at kunne betale kontant, og der vil være butikker som f.eks. døgnapoteker, hvor man fortsat skal kunne betale kontant hele døgnet.
Endelig fjerner vi med lovforslaget også en række administrative byrder fra små udbydere, så det bliver lettere for f.eks. fintech-iværksættere at kunne komme i gang med at få deres produkter ud til brugerne.
Samlet set
mener jeg, at vi med lovforslaget skaber rammerne for et bedre og billigere betalingsmarked i Danmark, ikke mindst for forbrugerne.
I forbindelse med behandlingen af lovforslaget i udvalget vil jeg selvfølgelig stille op med svar på alle de spørgsmål, der dukker op.
De første tager vi så i forbindelse med den tekniske gennemgang, og så må vi jo løbende have en dialog om, hvordan vi snitter forslaget til på en fornuftig måde.
Jeg må sige, at jeg tror, man gør sig unødige bekymringer, og jeg ved ikke, hvem der sådan har sat den bacille i hovedet på folk.
For det her bliver jo hegnet ind – altså, man giver sit udtrykkelige samtykke.
Og til gavn for forbrugeren kan man så få f.eks. nogle markedsføringskampagner, som er målrettet forbrugeren.
Det er jo sådan set fint nok, hvis det giver nogle billige tilbud, som man kan have lyst til at tage imod eller ej.
Og så giver vi selvfølgelig mulighed for, at man kan komme ud af det, hvis man ikke har lyst til at være med i det.
Jeg har ingen problemer med, at man målretter kampagner eller tilbud til den enkelte, når vedkommende har givet sit udtrykkelige samtykke.
Det er jo op til en selv.
Man må hundrede procent selv om, om man giver et udtrykkeligt samtykke eller ej – vi lever i en fri verden.