runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dahl (LA), 2020-05-15:
Tak for ordet.
Jeg vil først sige til hr. Lars Boje Mathiesen, at der er nogle ting, man må holde op med at undre sig over.
Det er nogle ting, man bare må lære at acceptere, at sådan er verden indrettet.
Det kræver måske, at man opnår en vis alder, men så vil man indse, at det er sådan, tingene hænger sammen.
Det berømte råderum findes ikke længere, og dermed er forslaget reelt ikke finansieret.
Det er de barske vilkår.
1,8 mia. kr. er mange penge sidst på måneden, og vi har dem ikke lige nu.
Men jeg tror altså også, at vi bliver nødt til at tale om de her ting på en anden måde, for forslaget er jo kun et hjørne af nogle meget større problemer.
Det er simpelt hen nødvendigt at gøre det mere attraktivt at være privatpraktiserende læge, og det gør man jo ikke ved hjælp af planøkonomi og tung regulering, sådan som vi gør i dag.
Det er ikke sådan, at der mangler læger i Danmark.
Der er bare ikke tilstrækkelig mange af dem, som synes, det er attraktivt at praktisere almen medicin, og slet ikke i de såkaldte yderområder.
Og derfor må den politiske opgave naturligvis bestå i at gøre det attraktivt at praktisere almen medicin overalt i landet.
Og det gør man ved at fjerne meget af den virkelig tunge regulering af erhvervet, som vi har i dag.
Inden for fastlagte sundhedsfaglige rammer bør det simpelt hen være mere frit at praktisere almen medicin, sådan at tusind alment praktiske blomster kan blomstre overalt i landet og man kan komme i kontakt med alment praktiserende læger overalt i landet.
Men vi er også nødt til at diskutere urbaniseringen ærligt.
Jeg bor selv i Ribe i det sydlige Jylland, og det har jeg valgt at acceptere, selv om jeg ikke kan få leveret friskpresset juice klokken 3 om morgenen eller under normale omstændigheder gå på restaurant indtil klokken 5 om morgenen.
Det kan man simpelt hen ikke; det kan jeg her i millionbyen København.
Vi er altså nødt til acceptere, at der er noget, der hedder lokale forhold, og at de herlighedsværdier, som jeg nyder godt af, når jeg er hjemme, også har en pris, i form af at der simpelt hen er nogle af millionbyens glæder, jeg må give afkald på.
En vis uensartethed er en nødvendig konsekvens af, at der er forskel på by og land.
Der er forskel mellem på den side Østsjælland og Østjylland og på den anden side resten af landet.
Begge dele har enormt store fordele, men man er nødt til som udgangspunkt at acceptere, at man ikke kan leve, som om man boede i en millionby, når man bor langt ude på landet.
Ellers har vi ikke en realistisk samtale om de her ting.
Tak for ordet.
Lars Boje Mathiesen (NB), 2020-05-15:
Jeg forstår det ganske enkelt ikke – jeg forstår det ikke!
Nu står vi her i 2020 og diskuterer et spørgsmål om lægemangel.
Altså, det diskuterede man også i 2019 og 2018, 2017, 2015 og 2014; jamen så langt, jeg kan tænke tilbage, har Folketinget debatteret lægemangel.
Altså, hvad foregår der?
Og hvordan gør man så det?
Jamen det gør man ved at kigge på en demografisk fremskrivning: Hvor mange mennesker vil der være i landet, hvor mange læger er der, og hvor mange kan de håndtere?
Hvorfor har man ikke gjort det?
Somme tider er der nogle, der siger: Jamen vi kan ikke få nogen læger ud i nogle bestemte områder.
Nej, men hvordan får man dem ud?
Det gør man jo ved at uddanne nok til, at hvis man gerne vil have et arbejde, tager man også derhen, hvor det er.
Men i stedet fylder vi pladser op med nordmænd og svenskere, som tager hjem.
Vi har illegale klinikker i Danmark, hvor læger bruger deres fritid på at behandle illegale indvandrere.
Få det nu fikset.
Og jeg vil opfordre Folketinget og regeringen til at sætte sig ned og lave en seriøs fremskrivning af den her demografiske udvikling, så vi kan se, hvor mange læger vi får brug for, og så går vi da i gang med at uddanne dem.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-15:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg havde den fornøjelse her for et års tid siden at besøge doktor Hansen i Ringsted, som havde etableret sig i sådan en kollektiv klinik, hvor man var flere læger om at deles om en klinik, og hvor man også kunne tage sig af flere forskellige typer af sygdomme.
Det synes jeg var en blændende god idé.
Jeg tror bare ikke, at vi lykkes med at løse lægedækningsproblemet generelt, hvis ikke vi også tænker det på en anden måde.
Så derfor prøvede jeg også at nævne i min indledning, at vi måske skal kigge på en anden måde at organisere det på.
Måske skal vi tænke i offentlige klinikker, som man kan leje sig ind på, så man ikke er forpligtet til at skulle bosætte sig i et område for måske resten af sit liv.
Måske skal vi tænke tværfaglighed på en anden måde, end vi har gjort det hidtil.
Og generelt har vi udfordringer med at få uddannet læger inden for de forskellige specialer.
Per Larsen (KF), 2020-05-15:
Det er jo netop også derfor, det er så bydende nødvendigt, at vi får uddannet nogle.
For det kan jo godt være, at det kan motivere nogle til at slå sig ned forskellige steder, men hvis ikke vi har uddannet almenmedicinere nok, går kvaliteten jo fløjten, og så har vi ikke mulighed for at besætte i yderområdet.
Antallet er simpelt hen vigtigt; det tror jeg også ordføreren er enig med mig i.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-05-15:
Jo, men lægerne skal også kunne rekrutteres til uddannelsesområderne, og de skal også kunne rekrutteres til stillingerne efterfølgende.
Og det er også en udfordring, som så dels er adresseret i lægedækningsaftalen fra 2017, dels er adresseret i aftalen med Danske Regioner sidste år med flere hoveduddannelsesforløb, og fremadrettet skal den også adresseres, når vi skal kigge på, hvordan vi kan indrette sundhedsvæsenet på en bedre og en måske mere kvalificeret måde.
Orla Østerby (KF), 2020-05-19:
Det er jo fuldstændig korrekt, at selvfølgelig er det de offentlige myndigheders ansvar at håndhæve loven, hvis vi indfører en kattelov.
Sådan er det.
Problemet i det her er jo, at det offentlige og politiet ikke har nogen mulighed for at tage vare på de 500.000 herreløse katte, der løber rundt.
Dem er der jo ikke nogen ejer af.
Hvorfor skulle vi lave en ordning, der giver omkostninger for dem, når de har styr på det?
Det, der er kunsten, er, at vi får de 25 pct. med.
Mette Thiesen (NB), 2020-05-19:
Da jeg var lille, havde vi kaniner hjemme hos mig.
Vi startede med to, men de blev hurtigt til rigtig mange.
Det var jo ikke to hunner, men derimod en han og en hun, som vi havde fået anskaffet os, og vi formåede heldigvis at give mange af dem væk til venner og bekendte, der gav dem gode og kærlige hjem, men vi endte alligevel med at have fem kaniner, fire hunner og en kastreret han.
Mine forældre boede ved siden af en gård, hvor jeg ofte gik over og købte æg, og på den gård havde de katte.
Allerede tidligt udså jeg mig en lille rød killing, og jeg tog den endda med hjem.
Jeg fik dog ikke lov at beholde den.
Hvorfor?
Fordi min mor allerede der vidste, at vi alle sammen havde rigeligt at se til med de kaniner, og derfor gik jeg den tunge gang tilbage og afleverede killingen.
For det kræver en del at have et dyr.
Det kræver, at man har tid og mulighed for at tage sig godt af det, og det kræver, at man tager et ansvar.
Jeg fik katte senere, først Sascha, som jeg hentede på en gård.
Desværre blev Charlie kørt over, faktisk to gange.
Den sidste gang formåede vi desværre ikke at redde ham.
Da Charlie døde, fik vi hurtigt Bella.
Hende fik vi fra Inges Kattehjem, og hun var derfor allerede fra starten neutraliseret og registreret.
Jeg har stort set altid haft dyr, og jeg har haft katte i rigtig mange år efterhånden.
Jeg har oplevet at have den hyggelige og varme oplevelse af at have kat derhjemme, høre poterne på gulvet og den lidt belastende mjaven om morgenen, når de gerne vil lukkes ud.
Lige i øjeblikket passer jeg min søsters kat, Sputnik, hvilket jeg tror jeg nyder lige så meget som katten gør.
Jeg har som sagt meget lang erfaring med katte, og jeg har lige nogle enkelte spørgsmål om forskellige aspekter af forslaget, men vi er grundlæggende positivt indstillet.
Jeg ville personligt aldrig have en kat, der ikke var mærket.
Det er mit ansvar at få den til dyrlægen eller tage den tunge beslutning, hvis den skal aflives.
Det er nemlig et stort ansvar at have et dyr.
Det er et stort ansvar at have en kat, og det skal man være sig bevidst.
Det var det, jeg lærte af mine forældre, og det er også det, jeg lærer mine børn.
Anders Kronborg (S), 2020-05-19:
Endnu en gang vil jeg sige tusind tak, fordi fru Pia Kjærsgaard har rejst debatten her i Folketingssalen.
Det er rigtig godt, at der er kommet fokus på det.
Jeg kunne ikke lade være med at tænke, da der ligefrem også blevet holdt en tale af en partileder fra Liberal Alliance, at så er vi da med til at sætte store poteaftryk i dansk politik.
Men humoren til side og så over til det faktuelle.
Jeg står her med en artikel fra Weekendavisen, og den er, sagt i forhold til referatet, fra den 24. april, hvor professor på Københavns Universitet Peter Sandøe – han er bl.a. meget dygtig til det her med familiers velfærd i forhold til familiedyr – faktisk siger, at han tror mere på det forslag, som ministeren vil fremsætte.
Derfor er mit spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti, for jeg kan bekræfte, at jeg har fået at vide af ministeren, at det her forslag kommer i Folketingssalen: Agter fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti så at stemme imod den forbedring, som ministeren agter at komme med, eller hvordan?
Så misforstår ordføreren mig fuldstændig, for det her forslag går vi faktisk rigtig meget op i, og det er også derfor, vi har taget os rigtig god tid til det.
Og det er også derfor, jeg faktisk tillader mig at henvise til en professor, der anbefaler, at den vej, man går, er regeringens vej og ikke den vej, som Dansk Folkeparti foreslår.
Det synes jeg sådan set også er noget, man skal lytte til.
For Socialdemokratiet handler det om, at vi når i mål med, at flere katte bliver registreret, at der sker en øget dyrevelfærd.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-19:
Det er dem, der sidder med problemerne.
Og så er jeg ikke så professorfikseret, som Socialdemokratiet er.
Jeg synes virkelig, det er væsentligt, at det er dem, der sidder med hænderne nede i klejnekassen, og som ved, hvad det her drejer sig om.
Det synes jeg er meget, meget væsentligt – ikke sådan, at jeg vipper alt muligt andet til side.
Så er der også nogle dyreværnsforeninger, som jeg kan forstå at ministeren har talt med, og som ikke er så ivrige, som de var i begyndelsen, for da var det alle dyreværnsforeninger, der var det, men der er dog tre væsentlige dyreværnsforeninger, og det er jeg rigtig glad for – plus internaterne, og det er dem, der har med det at gøre.
Det var store ord, skal jeg lige love for.
Jamen der må vi jo vente og se.
Altså, jeg venter i spænding på, hvad det er, ministeren kommer med.
Jeg kan da ikke stå her med et beslutningsforslag, som er mit eget, og så i forhold til et eller andet, der kommer om en måned, eller hvor lang tid der skal gå, måske først til efteråret, sige: Jamen så kan jeg da godt stemme for ministerens forslag.
Så må jeg sige, at den der ironisering synes jeg er upassende – i forhold til at en partileder fra Liberal Alliance kan tage sig af det her forslag.
Ja, jeg er tidligere partiformand, og jeg er faktisk også tidligere formand for Folketinget, og jeg går rigtig meget op i det her forslag.
Men det viser jo i virkeligheden, hvordan man undervurderer det her – at man siger, at det er sådan et pjatteforslag, og at det bare er om katte.
Jeg kan virkelig mærke, at jeg synes, det er forargeligt – jeg synes ikke, spørgeren kan være det bekendt.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-19:
Jeg er da enig i, at man ikke kan isolere det til at sige, at det her er det eneste, der skaber ro eller en bedre balance mellem de ansatte og de indsatte.
Det tror jeg ikke at man kan.
Mine udtalelser bygger også på samtaler med nogle af de ansatte, og jeg medgiver – og det er også det, jeg håber at jeg fik udtrykt klart – at der er fordele ved det her, men at der selvfølgelig også kan være udfordringer ved det, og derfor synes jeg også, det er godt, at vi får den drøftelse i forligskredsen.
En af de fordele, det har givet – og det var mig bekendt også bevæggrunden for, at man indførte det tilbage i 2016 og 2017 – er jo, at noget af presset er blevet taget fra de ansatte.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-19:
Jeg bliver en lille smule nysgerrig på det der med, at det her skal bruges til at holde ro og orden i fængslerne, og at det ligesom er nødvendigt, fordi miljøet i fængslerne er blevet hårdere.
Jeg ved ikke, hvor den socialdemokratiske ordfører har den viden fra, at det her er det, der bringer ro i fængslerne, for mig bekendt har Fængselsforbundet været ude at sige: Vi vil ikke have det her.
Den dynamiske sikkerhed, som er meget vigtig i et fængsel, handler jo netop om at have relationer til de indsatte, for man overfalder ikke en, man har en relation til, så det har også noget at gøre med fængselsbetjentenes sikkerhed.
Så Fængselsforbundet siger: Lad os komme af med det her.
Så jeg bliver lidt nysgerrig på, hvor den viden kommer fra, at det er det her, der virker.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-19:
Tak for det.
Og tak til SF for at blive ved med at sætte fokus på en problemstilling, som naturligvis er vigtig og central, nemlig hele vores kriminalforsorg og herunder også vilkårene for både de ansatte og de indsatte.
Ministeren har redegjort for noget af historikken, så det finder jeg ikke grundlag for at skulle gentage alt for meget her.
Men for mig at se er der jo det afgørende forhold, at når vi kigger på kriminaliteten i Danmark, er den faldende hen over årene, og alligevel ser vi et stigende antal indsatte i vores arresthuse og i vores fængsler.
Det skyldes jo bl.a., at flere og flere bandemedlemmer sidder og afsoner og afsoner i længere tid.
Det giver en hård belastning på nogle af de fængsler, vi har, både for de andre indsatte og selvfølgelig også for de ansatte.
Oven i det er der en række udenlandske personer, der sidder og afsoner, og som kan bortvises efterfølgende, og hvis motivation for at deltage i et bare nogenlunde tåleligt miljø i et fængsel desværre også kan være begrænset.
Det gør, at der har været pres på, og når vi så lægger det oveni, at der er en kapacitetsudfordring, at der både er pres på de fysiske rammer og pres på vores ansatte, fordi de løber stærkt, og fordi antallet af ansatte ikke er fulgt med udviklingen i antallet af indsatte, ja, så har det skabt nogle miljøer, som kan være hårde og belastende, og hvor vi også hører at de ansatte bliver testet, bl.a. af nogle af de bandegrupperinger, der sidder i vores fængsler.
Derfor indførte man jo den her ændring – også for at imødekomme noget af den udvikling, vi så i vores institutioner, hvor der altså var et øget pres på vores ansatte.
Jeg har ikke grundlag for andet end at tænke, at det måske sådan set var meget fornuftigt, fordi det i virkeligheden også har kunnet fratage noget af presset på de ansatte i forhold til at foretage de her vurderinger.
Vi har jo også haft en debat om, hvordan det så ud med strafcelle og disciplinærstraffe i vores arresthuse, og der er udviklingen heldigvis lidt mere positiv, end den er i fængslerne.
Jeg synes egentlig, at justitsministeren har redegjort meget godt for nogle af de dilemmaer, der er her, og også at vi selvfølgelig ser på det her med stor alvor.
Derfor synes jeg også, det er godt, at der nu er et arbejde i gang med at kigge på omfanget, bevæggrundene og mange af de ting, som også er listet op i beslutningsforslaget her, så vi i forligskredsen kan få en god drøftelse af, hvordan det ser ud, og om der er behov for nogle justeringer.
Det deltager vi selvfølgelig meget gerne i, og af de grunde, jeg her har listet op, støtter vi ikke beslutningsforslaget, som det foreligger.
Nick Hækkerup (S), 2020-05-19:
Jeg tror sådan set, der er en række situationer, hvor det er helt relevant og rigtigt at sige, at her behøver vi ikke skøn – afhængigt af forseelsens karakter og afhængigt af om det f.eks. er bandetilknyttede folk, som har begået den.
Jeg tror også, der er en række situationer, hvor det vil være relevant med skøn.
Så jeg tror desværre – eller måske er det godt – heller ikke her, at verden er sort-hvid.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-19:
Jo, men når jeg spørger, er det jo, fordi Ombudsmanden har været ude at sige, at der er et stort problem med retssikkerheden i det.
Institut for Menneskerettigheder og DIGNITY har været ude at kritisere det her af andre årsager.
Der er fængselsdirektører, som siger, at det her ikke virker.
Jeg synes, der er al mulig god grund til at komme i gang med at handle på det.
Derfor vil jeg egentlig gerne, hvis vi nu lægger forligskredsen om kriminalforsorgen til side, spørge: Hvad er egentlig ministerens holdning?
Altså, mener ministeren, at det er et problem, at fængselsbetjentene i dag ikke har lov til at skønne, om de vil bruge en disciplinærstraf?
Og mener ministeren, at det er et problem, at der ikke er en dommer, der kigger det her igennem, når brugen er eksploderet så meget, som den er?
Nick Hækkerup (S), 2020-05-19:
Jeg vil gerne prøve at fastholde den tilgang, at vi oplyses og finder et fælles videngrundlag, og at vi, når vi har det, prøver at handle på det.
Jeg tror også, hvis man skal være helt ærlig – og det kan godt være, at jeg tager munden for fuld – at når det er lidt kompliceret nu, så er det vel, fordi det er et af de områder inden for kriminalforsorgen, hvor man i den brede forligskreds, der er nu, alt andet lige ser forskelligt på tingene.
Derfor tror jeg også, at der er brug for et arbejde, hvor vi ligesom får bøjet nogle ender og får fundet ud af, hvad der sagligt er belæg for at sige.
Derfor tror jeg, det er bedre at gøre det på den måde end at starte med at forsøge på at fortælle, hvor skabet skal stå.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-19:
Gør det så indtryk, at stort set alle andre lande, som vi sammenligner os med, har afskaffet den her model for mange år siden – for nogens vedkommende for 30 år siden?
Altså, der er jo en årsag til, at man afskaffer det her: punkt 1, fordi det ikke virker, og punkt 2, fordi det er en rigtig stor udfordring for helbredet og det psykiske velbefindende.
Vi har jo alle sammen lige været igennem en coronatid, hvor vi på egen krop har prøvet, hvad det vil sige ikke bare at kunne have kontakt til andre mennesker, og jeg tror, det er gået op for rigtig mange, hvor svært det kan være.
Jeppe Bruus (S), 2020-05-19:
Jeg medgiver fuldt ud, at det også er en stor belastning for det psykiske helbred, og selvfølgelig gør det indtryk.
Derfor er det også godt, at vi nu får en drøftelse, også i forligskredsen.
Både de fysiske rammer og antallet af ansatte er jo ikke er fulgt med den stigning, der har været i antallet af indsatte.
Det er bare for også at svare lidt bredere og sige, at det her selvfølgelig ikke er et værktøj, der kan stå alene.
Pia Kjærsgaard (DF), 2020-05-19:
Nej, der bliver ikke en øget omkostning for nogen.
Det gør der ikke.
Selvfølgelig skal politiet tage sig af de sager, som vi vedtager herinde.
Sådan er det nu engang i et retssamfund, og politiet skal skride ind i de tilfælde, ligesom de gør i forhold til hunde, hvor der sker en overskridelse.
Men det er ejeren, der kommer til at betale for det.
Så derfor er det er noget vås, at der er en omkostning ved det her.
Så kan man jo lægge al lovgivning om retspolitik og andre ting ind under det og sige: Jamen det er en omkostning for politiet; det kan vi simpelt hen ikke tillade.
Ja, det er det – for politiet.
Men den her registrering er det jo alene ejeren, der står for.
Så det er ikke korrekt, hvad ordføreren siger.
Nick Hækkerup (S), 2020-05-19:
Det er næppe noget, vi kan præsentere i næste uge.
Jeg tror i virkeligheden, at tilgangen er den – som jeg også prøvede at sige i min tale, og det har også lidt været indflyvningen til den aftale, vi forhåbentlig snart kan gå i gang med om politi og anklagemyndighed – at vi skaffer os et fælles videngrundlag.
Og når vi har skaffet os det, går vi så i gang med at forhandle om, hvordan det skal gøres.
Men noget af det, jeg også prøvede at sige, er, at jeg måske tror, at vi skal differentiere.
Altså, nu pegede spørgeren på børn.
Der er jo ingen tvivl om, i min verden i hvert fald, at reaktionen over for børn skal være en helt anden end over for bandemedlemmer.
Kristian Hegaard (RV), 2020-05-19:
Det er jo en dejlig dag.
Vi starter ud med, at ministeren imødekommer både det her beslutningsforslag fra SF, men også, at vi skal gøre noget for børnene.
Så vil jeg så bare opfølgende spørge ministeren, om det er noget, vi får præsenteret i næste uge, altså noget om børnene – eller hvornår kommer der noget om det?
Tak for talen til ministeren.
Jeg synes, det er meget positivt, at det ikke bare bliver fejet fuldstændig af banen, men at der er en erkendelse af, at det her faktisk er noget, man skal gøre noget ved.
Det er jo noget, som personalet i fængslerne har givet udtryk for, altså at man har frustrationer omkring, at man har fået frataget noget af det her faglige skøn, og det minimerer muligheden for relationsarbejde, som er vigtigt, også fordi der kan være nogle særlige psykiske vanskeligheder ved at få de her strafceller og det ikke er noget, der gavner positivt i den situation, man er i.
Og der er heller ikke noget, der tyder på, at det skulle have en afskrækkende effekt.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren, om noget af det, man særlig kunne tage fat på, når nu ministeren viser sin imødekommenhed, kunne være sådan noget som at sige, at det nok ikke er en så god idé, at børn – altså unge under 18 år – bliver udsat for strafcelle og isolation.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2020-05-19:
Jeg vil også gerne takke ministeren for den anerkendende tale.
Det glæder mig, at det er noget, vi kommer til at drøfte allerede på mødet i næste uge.
Jeg var næsten ved at opgive håbet om, at vi nåede det inden for den her flerårsaftaleperiode.
Der er jo gået 3 år, kan man sige, hvor man har haft mulighed for at lave en evaluering, men det hele er ikke ministerens skyld.
Det, jeg egentlig vil spørge ind til, er den kritik, der er kommet fra Ombudsmanden, for han har i virkeligheden været ude at sige, at når man giver strafcelle, så er der en enormt dårlig retssikkerhed.
Bl.a. bliver der protokolleret for lidt, så man ikke kan se, hvorfor den er givet.
Så når nu ministeren ikke har meget lyst til at sige mere til de initiativer, der ligger her, vil ministeren så som minimum rette op og sikre, at kriminalforsorgen får skrevet fyldestgørende om det grundlag, de faktisk giver strafcelle på, indtil vi har fundet en løsning her?