runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lea Wermelin (S), 2020-01-22:
Jamen jeg skal gøre forsøget.
Det er ikke, fordi jeg ikke forstår ønsket om at få at vide, hvad det præcis er, der kommer til at være en del af den her plan i forhold til klimatilpasning.
Jeg glæder mig sådan set også over, at jeg er enig med spørgeren, når vi kan se, at der med klimaforandringerne kommer mere vand ned fra oven, og når vi i det hele taget kan se store vandløbssystemer, der går over deres breder, i, at der er behov for nogle nye værktøjer i kassen, og at vi sådan set ikke er fremtidssikret i forhold til de klimaforandringer, der kommer.
Derfor er noget af det, vi har lagt frem som ambition oven på klimaloven, netop, at der så skal være klimahandlingsplan og i det også en plan for klimatilpasning.
Derfor kan jeg ikke på forhånd sige, at svarene præcis vil være sådan og sådan.
I dag er det sådan, at det er kommunernes ansvar, og det ligger også meget hos grundejeren, men det, som jeg jo også siger, og det, vi lægger frem som regering, er, at der er behov for en koordinering, en prioritering af den indsats, og at det skal ske i klimatilpasningsplanen.
Jeg vil da i hvert fald invitere Dansk Folkeparti til også at være en del af de drøftelser – det tror og håber jeg de vil sige ja til – for jeg tror, der er behov for, når vi skal lave nogle af de her store planer, som skal fremtidssikre Danmark, at vi så også gør det bredt og på tværs her i Folketinget.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-22:
Det lyder jo godt.
Det kunne være rart at få lidt at vide om tidsperspektivet her, og måske også hvad det mere konkret skal indeholde.
For de folk, der jo har jord eller huse og ejendomme tæt ud til fjord eller hav, kan hvert år sidde og se på, hvordan vandet æder sig længere og længere ind.
Jeg synes simpelt hen, det er for fattigt bare at sige, at det er deres problem.
Det er trods alt vores alle sammens land, der bliver ædt ind på, men forskellen er bare, hvem der først bliver ramt selv.
Og at sige, at det så bare er et kommunalt anliggende eller et lodsejeranliggende, skurrer lidt i mine ører.
For mig at se er det her noget, vi alle sammen har en interesse i, og derfor er det også noget, vi alle sammen har en pligt over for
Selvfølgelig er det naturligt at tale med de kommuner, der har kyststrækningerne, først, men vi har jo alle sammen en interesse i at hjælpe hinanden med det her, og derfor kunne det være rart, hvis ministeren kunne være bare en lille smule mere konkret.
Jeg tror, at hele Folketinget sådan set i spænding venter på, hvornår de her forhandlinger om klimahandlingsplanen kan gå i gang, og deri er der jo også et spørgsmål om tilpasning.
Det her er jo et spørgsmål om, at vi tilpasser os de forandringer af klimaet, der uvægerligt kommer.
Om vi så reducerer dansk CO 2 -udslip med 70, 80 eller 100 pct., vil klimaet forandre sig, og der har vi altså også her på Christiansborg, også regeringen, synes jeg, en pligt til at sikre, at vi er klar, når vandene stiger, når der kommer mere nedbør, eller hvad det måtte være, både over for landet som et hele, men også over for de lodsejere, som altså er blevet bragt i en noget penibel situation – som borgeren, jeg så i Frederiksborg Amts Avis her i sidste uge.
Og jeg håber for både mig, for resten af Folketinget, men også for borgerne, der er i den her situation, at ministeren kan være en lille smule mere konkret.
Lea Wermelin (S), 2020-01-22:
Tak for spørgsmålet.
Ved den seneste ændring af kystbeskyttelsesloven i 2018 blev myndighedsansvaret for kystbeskyttelse samlet hos kommunerne.
Ændringen blev gennemført af den tidligere Venstreledede regering med opbakning fra Dansk Folkeparti.
Så i dag er det det grundlæggende princip i kystbeskyttelsesloven, at det er grundejers ansvar at beskytte sin ejendom.
Kystbeskyttelsesloven giver kommunerne mulighed for at etablere beskyttelse af længere kyststrækninger
Klimaforandringerne betyder så også, at vi i fremtiden står over for øgede udfordringer med voldsommere vejr og stigende vandstande, og derfor vil regeringen i forbindelse med arbejdet med den kommende klimatilpasningsplan også se på, om staten i højere grad kan være med til at koordinere og prioritere indsatsen i forhold til bl.a. kystbeskyttelse.
Der er allerede gjort meget, og flere tiltag er på vej.
Staten har de seneste år øget vejledning og iværksat initiativer, der hjælper kommuner og borgere med at beskytte værdier mod oversvømmelser og erosion fra havet.
I år følger flere værktøjer, bl.a. en national risikovurdering, der indeholder vejledende forslag til, hvordan risikoen for oversvømmelser og erosion konkret kan håndteres.
Risikovurderingen kan bl.a. understøtte kommunernes planlægning af projekter, hvor flere grundejere går sammen om at kystbeskytte længere strækninger.
Sådanne løsninger er ofte de mest omkostningseffektive løsninger.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-22:
Det tager jeg så som en imødekommelse af, at man vil undersøge, hvad der foregår i Skåne.
For sagen er altså, at når unge piger, som måske siger, at de træffer det her valg af egen lyst, er det jo sjældent, at det med af egen lyst er noget, de selv finder på.
Det er noget, de har hørt ovre i moskeen, eller fordi fædrene hjemme omkring middagsbordet, eller hvor det nu måtte være, har spurgt: Vil du ikke være en ren pige, vil du ikke være en pæn pige, som kan blive rigtig respekteret?
Og så er det den vej, pigen skal gå, fordi man følger en islamisk levevis.
Det her handler jo simpelt hen om at holde den frihedstradition i hævd, som hele vores land, hele vores folkestyre og vores oplysningsånd er bygget på.
Det er egentlig underligt, at man i den sammenhæng skal se til Sverige, men uanset hvor ministeren skal se hen for at finde de rigtige løsninger, hilser vi det velkomment.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Når man ser billeder fra Mellemøsten fra 1960'erne eller 1970'erne, er der masser af kvinder uden tørklæde, og man tænker: Er det billeder fra Damaskus eller Bagdad eller Teheran?
Få dage før revolutionen i 1979 ser man store avenuer med hundredvis af kvinder uden tørklæde.
I dag er der jo ingen tvivl om, at tørklædet også er blevet et politisk værktøj.
Det er jo også det, der gør de her diskussioner relevante.
Det medgiver jeg.
Jeg vidste faktisk ikke, at de har truffet de her beslutninger i Skåne, men nu har spørgeren jo stillet mig det her spørgsmål, og så har jeg også læst nogle artikler med interesse, vil jeg godt sige.
Marie Krarup (DF), 2020-01-22:
Tak for svaret, som jo går meget på, at man skal prøve på at få islam til ændre sig, og det tror jeg kan være meget, meget svært.
Jeg tror, det kan være vanskeligt at få folk, som er dybt overbeviste i forbindelse med en bestemt religion – og her er det jo en lovreligion, som har stor betydning for ens dagligliv – til at ændre holdning.
Der, hvor man kan ændre holdninger eller adfærd, er jo i det danske samfunds accept af de regler, og der kan man jo godt undre sig over, at ministeren, når han har den holdning, han så har, ikke går mere bredt efter at vise, at vi i Danmark ikke accepterer, at muslimske regler, altså sharia, står over dansk lov.
Men det gør man jo desværre.
Man tager jo svinekødet ud af institutionerne, man serverer halalslagtet kød på plejehjem, hospitaler og madordninger, man tillader, at piger går med tørklæde, man laver badeforholdene om i de offentlige institutioner.
Altså, vi går hele tiden på kompromis med sharia og islamisk lovgivning i det danske samfund, og så er det jo ikke så sært, at der også er nogle, der mener, at en islamisk skilsmisselovgivning også skal stå over den almindelige danske skilsmisselovgivning.
Så der er faktisk rigtig meget, man kunne gøre for at signalere, at sharia ikke hører til i Danmark, og hvis det skal være her, skal det udelukkende være inden for hjemmets fire vægge.
Så det er dejligt, at ministeren ser kritisk på det, men det er bare ærgerligt, at ministeren så ikke begynder at tage aktion og gå i gang der, hvor man i hvert fald meget tydeligt kan signalere, at sharia ikke har plads i det danske samfund.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Tak for spørgsmålet.
Jeg forstår sådan set udmærket spørgerens bekymring og ønske om at undgå den slags sager, som er belyst i artiklen fra Berlingske og i den seneste rapport om religiøse skilsmisser blandt etniske minoritetskvinder.
Det er selvfølgelig helt uacceptabelt, at vi i Danmark i dag har kvinder, der må leve med vold og undertrykkelse og ekstrem negativ social kontrol, for der er kun én lovgivning i Danmark, og den gælder for alle.
Den siger, at alle har ret til skilsmisse, og at det er Familieretshuset, der træffer afgørelse om skilsmisse, og den afgørelse må og skal alle acceptere, og her har sharia eller andre religiøse regler ingen rolle at spille.
Derfor er der også brug for et opgør med holdningen i de miljøer, som omtales.
Mændene skal selvfølgelig vide, at lovgivningen også gælder for dem, og kvinderne skal støttes i, at den frihedskamp, som der heldigvis også foregår i Danmark for tiden, er der brug for at tage i de her miljøer.
Det er kun kvinderne selv, der kan tage det opgør, men myndighederne skal selvfølgelig på bedst mulig vis bakke op om dem og styrke dem i det.
Der er brug for, at vi lægger berøringsangsten væk og når helt ud til de kvinder – de skal kende deres rettigheder.
Derfor er det også vigtigt, at vi fortsætter og styrker den rådgivning af de her kvinder og opkvalificeringen af de fagfolk, der arbejder på området.
Alle skal selvfølgelig være klædt på til at hjælpe dem, der er i udsatte positioner, og der er brug for, at myndighederne kommer endnu tættere på familierne.
Vi skal insistere på vores demokratiske værdier og vise, at vi i Danmark ikke går på kompromis med grundlæggende rettigheder og friheder, at vi ikke vil acceptere negativ social kontrol og parallelsamfund, og at vi har et fælles ansvar for at sikre integrationen.
Regeringen er derfor glad for, at der er et bredt udlændingepolitisk samarbejde hen over midten i dansk politik, der bl.a. har vedtaget en række forskellige lovændringer, der skal bekæmpe parallelsamfund.
Vi står i øvrigt fast på at fastholde den lave tilstrømning og på at understøtte, at de flygtninge og indvandrere, der arbejder og forsørger sig selv, bliver en aktiv del af det danske samfund, og – lige så vigtigt – at de tilegner sig de danske værdier om demokrati og ligestilling.
Marie Krarup (DF), 2020-01-22:
Hvad vil ministeren gøre, for at islamisk lov, sharia, får mindre indflydelse i Danmark, for dermed at gøre det muligt at integrere muslimske udlændinge, så man undgår eksempler som dem omtalt i artiklen »Indvandrerkvinder fastholdes i voldelige ægteskaber« i Berlingske den 15. januar 2020?
Trine Bramsen (S), 2020-01-22:
Jeg tror ikke, det tilfalder mig at give den type af rådgivning til vores kongehus.
Det, jeg kan forholde mig til, er, hvad der foregår i forsvaret, og om de ansatte, der er i forsvaret, der har betroede opgaver, udfylder dem.
Det er den meget klare besked, jeg har fået på nuværende tidspunkt: at der ikke er udleveret eller på anden måde videregivet følsomme oplysninger i relation til forsvaret.
Derfor er det selvfølgelig det, jeg står på, og det, jeg forholder mig til.
Det er som sagt også den forventning, jeg har til ansatte.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-01-22:
Det vil jeg i hvert fald mene som SF'er.
Trine Bramsen (S), 2020-01-22:
Jeg bliver nødt til at henholde mig til det, som jeg er blevet oplyst, og det er, at der er tale om sammenkomster under private former, hvor der ikke drøftes konkrete eller følsomme oplysninger i forhold til forsvaret.
Jeg har selvfølgelig en forventning om, og det gælder alle ansatte i forsvaret, at de udfylder den rolle og det ansvar, der er blevet dem tildelt.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-01-22:
Men har forsvarsministeren ikke nogen holdning til, at når Forsvarsministeriets Auditørkorps har den rolle, de har, i forhold til at blive inddraget i strafferetlige og andre anliggender, så er det vigtigt, at de er uafhængige, og når der så sidder nøglepersoner i tæt relation til kronprinsen, som egentlig for ganske nylig er blevet trukket ind i en sag, kunne det så ikke være en idé at have en holdning til, om det var en god idé at sætte kronprinsen i sådan en situation, og om det var hensigtsmæssigt for Forsvarsministeriets Auditørkorps' uafhængighed?
Trine Bramsen (S), 2020-01-22:
Det tror jeg ikke tilfalder mig at have en holdning til, men det, jeg kan have en holdning til, er, om procedurer i forsvaret, når det gælder indkøb, og jeg forstår, at det er det, som spørgeren henviser til, bliver overholdt, og det har jeg meget klare holdninger til.
Indkøb i forsvaret skal selvfølgelig overholde de givne regler og rammer, og det er også baggrunden for, at vi lige nu har godt fat om en sag, hvor meget tyder på, at det netop ikke er foregået efter reglerne.
Her henviser jeg til sagen i Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Jeg er egentlig ikke i krig med islam – jeg er i kamp for demokrati.
Folk må være lige så religiøse, de vil, men når religion og demokrati støder sammen, så er det Gud, der har vigepligt, og med det mener jeg, at hvis der står i færdselsloven, at vi kører i højre side af vejen, og der står i Koranen, at vi kører i venstre side af vejen, så kører vi alle sammen i højre side af vejen, for vi har kun én færdselslov og ét sæt myndigheder, der håndhæver den.
Det er det grundlæggende for mig.
Det betyder så også, at vi ikke ud fra religiøse hensyn skal begynde at indrette vores samfund efter f.eks. islamisk lov, for jeg er faktisk enig med spørgeren i, at så er der jo ikke noget at sige til, at folk også beder om en religiøs anerkendelse af deres skilsmisse.
Derfor mener jeg, at vi skal være ultraskarpe og præcise her.
Det er demokratiets spilleregler, der gælder for os alle sammen, det er myndighederne, der træffer afgørelser, det er domstolene, der afgør det – det er ikke imamer, og det er ikke Koranen.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2020-01-22:
Auditørkorpset har jo den funktion, at når der sker en overtrædelse af militær straffelov eller retsplejeloven, er det ligesom auditørkorpset, som rejser tiltale, og derfor er det forholdsvis vigtigt, at det er et uafhængigt organ.
Men når vi kigger på sammensætningen af de møder, som kronprinsen har deltaget i, så har der jo faktisk siddet en leder for auditørkorpset, som også er en nær ven med kronprinsens nære ven, Hans Herluf Pedersens bekendte.
Forsvarskommandoen har jo for ikke så lang tid siden bedt netop Hans Herluf Pedersens bekendte om at indfinde sig til en undersøgelse under auditørkorpset.
Der er jo nogle bånd, der løber igennem det her sociale net.
Uagtet at der bliver sagt, at der kun bliver snakket om private ting og drukket bajere og drøftet lidt, hvilke problemer man har med sin hustru, er der måske en risiko for, at nogle kunne spekulere i, at kronprinsen ville benytte lejligheden til at påvirke på vegne af bekendte, og det synes jeg er en ærgerlig situation at sætte kronprinsen i.
Så hvad mener ministeren om, at kronprinsen befinder sig i sådan en situation, hvor der overhovedet kan sættes spørgsmålstegn ved sagligheden af den?
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-22:
Det er jo sandt.
I virkeligheden har vi kun tøj på på grund af syndefaldet og Eva og Adam, ikke sandt.
Altså, det her handler om, at man i danske folkeskoler og i takt med den muslimske indvandring til Danmark ser et fænomen, som verden over fører til undertrykkelse af kvinder, nu blive mere og mere udbredt i den danske folkeskole.
Der havde jeg bare håbet på, at når man nu er på børnenes hold i alle mulige andre sammenhænge, ville man også være på pigernes hold, når det kommer til noget, der så åbenlyst er et ufrivilligt valg, som de pålægges.
Jeg kender slet ikke nogen, der frit træffer det valg at gå med tørklæde.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Jeg vil starte med at sige, at jeg altid deltager i diskussioner for at blive klogere – ellers er der ikke rigtig noget ved det, synes jeg.
Det, som jeg synes vi skal afveje i den her diskussion, er på den ene side den personlige frihed til at gå klædt, som man vil, også til at gå klædt på en måde, hvor man signalerer et religiøst tilhørsforhold – det er jeg tilhænger af – og så på den anden side at tage hensyn til børn, hvis vi vurderer, at det er et udtryk for social kontrol.
Når de hensyn skal vejes op mod hinanden, tror jeg også, at vores fortolkning af, hvad tørklædet er for noget, har betydning.
Altså, i hvor høj grad er det den meget religiøst funderede fortolkning, som spørgeren lægger til grund, og i hvor høj grad er det mere kulturhistorie.
altså uden sammenligning i øvrigt, så har slipset jo også ændret betydning fra dets oprindelse til i dag.
Man går jo ikke og tillægger alle, der går med slips, dets oprindelige betydning, fordi der engang for lang tid siden var nogle, der gik med slips.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-22:
Det er jo ærgerligt, og så må vi håbe, at debatten bringer regeringen på bedre tanker.
Det må trods alt være det, der er ideen, hvis man er åben over for en debat.
Jeg går ud fra, at ministeren er opmærksom på den tankegang, der ligger bag det islamiske tørklæde.
Det er jo simpelt hen at sende et signal til verden om, at her er en pige, som er ren.
Hun følger sharia, hun følger den islamiske lov.
Og hvis man ikke går med tørklæde, er man uren.
Det er også derfor, at vi kan se, hvordan piger i ghettoer bliver behandlet ofte meget forskelligt.
Dem, der står imod presset og ikke går med tørklæde, bliver chikaneret, og dem, der går med tørklæde, er de pæne rene, som får lov til at gå hjem fra skole.
Jeg kan faktisk ikke huske et eneste eksempel på en pige med tørklæde, der f.eks. er blevet voldtaget Danmark.
Det er altid folk i den anden grøft, der bliver udpeget af de her gerningsmænd, fordi de simpelt hen er urene.
Det er jo det, der ligger i tørklædet.
Det er det, der ligger i hele islams lovreligiøse tilgang til tilværelsen.
Det er altså der, hvor vi taler om børn, der måske er op til 14-15 år, og som selvfølgelig overhovedet ikke frit kan træffe noget oplyst valg om, hvorvidt de skulle indgå den pagt med Allah, eller hvad det er, om nu at gå med tørklæde.
Det er entydigt enten forældrenes pres eller omgivelsernes pres, der får et barn til at træffe et sådant valg.
Der mener jeg simpelt hen, at man, i lyset af den linje som regeringen har udstukket, jo ikke mindst i statsministerens nytårstale, bør stille sig på børnenes side.
Jeg tror, at man over det ganske land kan se statsministerens kontrafej sammen med ordene om, at man er på børnenes hold.
Det bør man også være her og simpelt hen sige, at tørklædet forbyder vi i de danske skoler, vi vil ikke have det.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Tak for spørgsmålet.
Regeringen ønsker et Danmark, der bygger på ligeværd og frihed og ligestilling.
Vi vil ikke acceptere en negativ social kontrol og parallelsamfund.
Derfor tager vi også afstand fra religiøs tvang, og det er dybt problematisk, hvis små piger presses til at gå med tørklæde.
Derfor forstår jeg godt, hvorfor vi her og i mange andre lande diskuterer de her spørgsmål.
Det er en vigtig debat at have, og jeg synes, at vi skal hilse den velkommen.
Er det virkelig pigens eget frie valg?
Der er åbenlyst tale om et kompliceret juridisk spørgsmål, hvor mange forskellige forhold spiller ind.
Der kan også være nogle utilsigtede konsekvenser, som vi må vurdere, f.eks. i forhold til tilstrømningen til friskoler.
Det er derfor efter min opfattelse et meget vanskeligt spørgsmål med mange indbyggede dilemmaer, og der er brug for, at vi tænker os rigtig godt om og diskuterer det.
Derfor er jeg også glad for, at spørgeren i dag stiller det spørgsmål.
Men regeringen har ikke den holdning, at vi skal have et forbud.
Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-22:
Tak, formand.
Da de fleste vist i dag er enige om, at det muslimske tørklæde er kvindeundertrykkende og sender et signal om, hvem der ren og uren, hvilket er med til at fastholde millioner af unge piger over hele kloden i et fængsel, som de ikke selv har valgt, så glæder jeg mig over, at man i en kommune i Skåne nu forbyder det muslimske tørklæde, hvilket er godt, og derfor vil jeg gerne i lyset af regeringens omsorg for børn og unge have oplyst, om regeringen arbejder for et tilsvarende forbud her i Danmark, selvfølgelig helst gældende for hele landet.
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Vi skal ikke implementere sharia i dansk lovgivning, hverken direkte eller indirekte.
Jeg har selv tidligere bakket nogle af de gymnasierektorer op, som har sagt: Her skal vi ikke have bederum.
For det skabte problemer på skolen.
Jeg har også bakket min egen tidligere daginstitutionsleder op, som hængte et lille opslag op i vindfanget, hvor der stod, at her serverer vi kød – der er grisekød og kyllingekød og oksekød, og der vil blive taget hensyn til vegetarer og allergikere, men vi tager ikke religiøse hensyn.
Det synes jeg er en god måde at håndtere det på.
Marie Krarup (DF), 2020-01-22:
Jeg mener ikke, at religionsudøvelse er noget, man har krav på at få mulighed for overalt.
Så der er bestemt nogle krav, hvor man kan sige: Det her går ikke – her må det stoppe.
Og man kan få meget svært ved at vise over for folk fra den islamiske tro, at der er nogle dele af sharia, der er okay, og andre dele, der ikke er okay, når man på forhånd på mange synlige områder gør alt, hvad man kan, for at give plads til sharia.
Hvordan skal man så gøre det klart for folk, at lige præcis på skilsmisseområdet går den så ikke, men på alle andre områder vil vi gerne hjælpe dem til at kunne leve et sharialiv?
Mattias Tesfaye (S), 2020-01-22:
Jamen jeg har ikke noget imod, at folk har en religion, og heller ikke, at de praktiserer deres religion.
Det er der, hvor den støder sammen med demokratiet, at jeg har et problem med det.
Jeg kan huske, at vi på et tidspunkt her i folketingsdebatten havde en diskussion, om offentligt ansatte kunne have hovedtørklæde på.
Jeg ser selv sådan på det, at hvis der ikke er noget problem med det i den stilling, folk har, så har jeg ikke noget problem med, at offentligt ansatte har et hovedtørklæde på.
Det er ikke noget, man skal gå og putte med.
For min skyld må man gerne vise, at man er kristen eller jøde eller muslim.
Jeg plejer at sige, at det er en personlig sag; det betyder, at det ikke er en politisk sag.
Det er ikke noget, man skal belemre andre med.
Men det er ikke en privatsag; det er ikke noget, man skal gå og skamme sig over.
Jeg synes meget gerne, at man må stille sig frem og tydeligt vise, at man er en del af en religion.
Det synes jeg er del af religionsfriheden.
Marie Krarup (DF), 2020-01-22:
Men ministeren er minister i en regering i Danmark, hvor man faktisk godt kan træffe nogle beslutninger, og regeringen har ikke truffet en beslutning om at tage sharia ud af skolernes, uddannelsesinstitutionernes, plejehjemmenes og hospitalernes hverdag.
For den er der.
Hvorfor er det, at man vil sende det signal, at sharia skal følges?
Vi laver vilkår sådan, at det er muligt at opfylde shariaen, altså ved f.eks. at undgå svinekød, alle steder i det danske samfund.
Det er da grotesk, når man har den holdning, som ministeren har.