Nick Hækkerup (S), 2021-05-20:
Det er egentlig et meget godt forslag.
Og nu skal jeg så bevæge mig frem til, hvordan det kan være, at vi så ikke kan støtte det alligevel.
Forslaget falder i to dele.
Den første del handler om, hvordan vi skal håndtere indsatte, som begår ny kriminalitet under afsoningen.
Og den anden del handler om tilrettelæggelsen af afsoningen for kriminalitet begået under afsoning.
Og jeg tror i virkeligheden, at når jeg har holdt min tale, vil alle tilstedeværende, også forslagsstillerne, sådan set være overbevist om, at det, jeg siger, er rigtigt.
Jeg tror ovenikøbet, at man fra talerstolen her vil tilkendegive, at det sgu er rigtigt – man må ikke sige »sgu«, nu sagde jeg det to gange.
Man vil ikke sige det ord, men man vil sige: Det giver mening.
Se, der eksisterer i forhold til den første del det her med, hvordan vi håndterer indsatte, der begår kriminalitet under afsoning.
Så eksisterer der – og det er i modsætning til, hvad der antydes i beslutningsforslaget – ikke en udbredt praksis, hvor kriminalforsorgen vurderer, om et strafbart forhold begået i fængsel skal håndteres med disciplinærstraf, eller om det skal politianmeldes.
Det er faktisk sådan, at hvis man begår et strafbart forhold i fængslet – ligesom hvis man begår et strafbart forhold uden for fængslet – så bliver det politianmeldt og behandlet efter straffelovens almindelige regler.
Begår man et forhold, der overtræder begge regelsæt, så bliver det sanktioneret efter begge regelsæt.
Så vi er altså i en situation, hvor det i forhold til det, som er forslaget – nemlig at der skal ske straf, i forlængelse af at man begår noget kriminelt under afsoning – er sådan, at forholdene bliver politianmeldt, og at domstolene beslutter sig for, om der skal straffes eller ej.
Så på den måde kan man sige, at forslagets første del foreslår, at vi skal lave den regulering i Danmark – som gælder i Danmark.
Så er der forslagets anden del, nemlig det her med, at afsoningen for kriminalitet, der begås under afsoning, skal ligge umiddelbart efter.
Der bliver vi i virkeligheden nødt til at se på straffesagskæden i sin helhed.
For vi kan jo ikke garantere, at en dom kan blive afsonet i umiddelbar forlængelse, for sagen skal igennem straffesagskæden.
Lad os nu tage et eksempel: Der begås ny kriminalitet af en indsat kort før løsladelsen, det bliver politianmeldt, sagen bliver retsforfulgt, der bliver afsagt dom, og der skal afsones.
Men den pågældende vil jo være løsladt inden da.
Så kan man jo bare sige: Jamen så laver vi reglerne om, sådan at det skal kunne lade sig gøre.
Men hvordan ville man så skulle lave reglerne om?
Så ville man skulle lave reglerne om, sådan at man sagde: De der forhold, som begås, når man er under afsoning, skal prioriteres i straffesagskæden.
Vi har jo, som I ved, andre ting, som vi prioriterer, og som vi har aftalt i politiaftalen: Personfarlig kriminalitet osv. giver vi særlige behandlingstider for.
Men hvis man sagde, at de her forhold skal helt frem i straffesagskæden, sådan at vi er sikre på, at de bliver behandlet lynhurtigt, så ville det jo betyde – med de ressourcer, vi har til rådighed – at der ville være nogle andre sager, som ville blive skubbet længere bagud.
Og vil vi sige, at den, som begår et strafbart forhold under afsoning, skal prioriteres over den, der begår en voldtægt, eller den, der begår vold eller nogen af de andre grove forbrydelser?
Det tror jeg sådan set ikke at der er nogen af os der ville.
Og derfor tror jeg sådan set, at alle partier bredt i Folketinget vil sige: Det her er en god og en relevant debat.
Det beslutningsforslag, som er fremsat, skal vi ikke støtte, for den første del er sådan, som det er i dag, og det er fint.
Og den anden del vil have nogle uheldige konsekvenser, fordi vi kommer til at prioritere noget kriminalitet til afsoning over noget andet kriminalitet, som vi måske, sådan som jeg kender partierne bredt, i virkeligheden ikke har lyst til at gøre.