runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2017-01-19:
Jeg er egentlig enig med hr. Nikolaj Villumsen i, at så langt er der heller ikke imellem de to forslag til vedtagelse, der ligger foran os.
Derfor ærgrer det mig også, at man ikke kan nå frem til enighed.
Jeg sagde ikke, at det var ligegyldigt.
Jeg sagde lige præcis, at det, der ikke er ligegyldigt, er forholdene for at bedrive den her historieforskning i Tyrkiet i dag og de forhold for menneskerettighederne, der er i Tyrkiet i dag.
Det er en vigtig diskussion.
Det er også derfor, jeg gerne så, at vi kunne koncentrere os om den, frem for om vi som politikere herinde, som parlamentarikere, skal udstede den dom eller ej.
Min pointe var lige præcis, at det er den, vi kan gøre noget ved i dag.
Søren Espersen (DF), 2017-01-19:
Jamen det synes jeg også jeg har fået sagt i min ordførertale.
Altså, det er det absurde i, at vi med dommerstemmerne et eller andet for og et eller andet imod afgør en historisk diskussion.
Det er surrealistisk, og det er årsagen til, at vi ikke gør det.
Vi vil alle sammen stå op for og vi vil sikkert også gerne – alle vi 37 folketingsmedlemmer fra DF – møde frem til en armensk mindedag, til enhver tid, fordi vi i høj grad forstår, at det er et traume for det armenske folk.
Men vi vil ikke stemme om det her, for eller imod.
Jeg ved ikke, hvordan den Auschwitzdag er blevet til, men jeg tror, at hvis jeg havde været her i Folketinget på det tidspunkt, ville jeg ikke have brudt mig om det.
Altså, jeg kan ikke lide den slags i det hele taget, altså at man manifesterer noget på den måde.
Men jeg ved ikke, hvordan det er blevet til.
Jeg vil så sige til hr. Nikolaj Villumsen, at det er klart, at der er en vældig tyrkisk lobbyvirksomhed.
Den har vi jo også i høj grad mærket hos os.
Det har bare ikke noget med den nuværende tyrkiske regering at gøre.
For alt det her, altså den diskussion, vi har, og som der har været mellem armenierne og tyrkerne, er jo noget, der startede, lang tid før Erdogan blev født.
Så det er ikke noget med, at nu er det sådan en særlig tyrkisk regering.
Det har man såmænd altid ment på tværs af hele det tyrkiske parlament, uanset om det var højreorienteret eller venstreorienteret.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Tak for det.
Som hr. Søren Espersen jo udmærket er klar over, er der en meget, meget aktiv kampagne fra den tyrkiske regerings side, hvor man benægter folkedrabet.
Den er både konkret i Tyrkiet, hvor man nu truer en tyrkisk-armensk parlamentariker med fængsel, fordi han i det tyrkiske parlament nævnte folkedrabet.
Den foregår jo også uden for Tyrkiet, hvor man aktivt lægger et pres på regeringer og lande rundtomkring, hvis de skulle formaste sig til at kalde det et folkedrab.
Så der er en meget aktiv fornægtelse.
Det ser vi også med andre folkedrab.
Det er jo derfor, man har indstiftet en holocaustdag, en Auschwitzdag, herhjemme.
Hr. Søren Espersen siger, at det hverken bliver mere falsk eller mere sandt, at man har en politisk beslutning i Folketinget.
Vil det så sige, at det er lige meget, at den daværende VK-regering indstiftede en officiel Auschwitzdag?
Nick Hækkerup (S), 2017-01-19:
Det tror jeg også at det gør, men det, der er min pointe, er, at de tekster, der ligger, er så tæt på hinanden, at det er for dårligt, at man ikke har kunnet finde et kompromis.
Det er sådan set det, der er min hovedanke.
Så skal jeg beklage, at jeg sagde Holger og ikke hr. Holger K. Nielsen.
Det vil jeg bestræbe mig for aldrig kommer til at ske igen her i salen.
René Gade (ALT), 2017-01-19:
Det er altså ikke en debat om, at jeg vil have det her ord, eller du vil have det her ord.
Hele striden går jo på, om man som folk føler sig anerkendt og hørt af en omverden.
I en konfliktløsning må man give og tage, ligesom vi må, når vi skal finde sammen om en tekst her, og jeg mener ærlig talt, at det er meget mistolket at sige, at det bare er, fordi man står fast på et enkelt ord, fordi det synes man nu engang er sjovest.
Nej, jeg tror faktisk, at det er det her ord, der betyder rigtig meget for en gruppe mennesker, altså armenierne – at det bliver anerkendt, at det var sådan her, det foregik.
Nick Hækkerup (S), 2017-01-19:
Der skal jo to til at lave et kompromis, og det er for sent at lave det, det ved vi jo alle sammen godt, når vi står her i salen i dag.
Det skulle have været lavet op til.
Ligesom det er lykkedes i andre sammenhænge, kunne vi have sendt et meget, meget stærkere signal, så kunne vi have været et enigt Folketing, der havde taget fat i nogle af alle de elementer, som ligger både i det vedtagelsesforslag, der bliver vedtaget, og også det vedtagelsesforslag, som er det forslag, som Enhedslisten og Alternativet og SF i øvrigt, som jeg glemte
, undskyld Holger vifter afværgende – som jeg ikke glemte.
Vi kunne have sendt et meget stærkere signal, og det er i virkeligheden det, der ærgrer mig, altså at vi igen får en af de her diskussioner om, hvem der kan være renest.
René Gade (ALT), 2017-01-19:
Jeg er enig i ærgrelsen over, at vi ikke i Folketinget kan samles.
Jeg synes, at det er ærgerligt, at ordføreren, ikke mindst med den sidste reprimande her, skyder Enhedslisten i skoene, at man ikke har strakt sig.
Jeg kom lidt sent ind i forløbet.
Det er min kollega, Rasmus Nordqvist, der har taget sig af forhandlingerne ellers, men jeg var i hvert fald med til at gå fra et standpunkt i Alternativet og i Enhedslisten, hvor vi gerne ville gå ind og anerkende den ordbrug, som vi så afholder os fra i det her kompromis.
Jeg vil bare sige, at man i hvert fald har strakt sig langt for netop at finde sammen, for vi synes i begge partier, at det er væsentligt, at vi står som et samlet Folketing, fordi ellers er der nemlig nogle, der bliver udstillet, og ligegyldigt hvad vi vælger, vil det have konsekvenser for, hvordan man kigger på Danmark.
Der er mit spørgsmål til ordføreren bare: Kan vi ikke netop komme i problemer, hvis folk går os efter i sømmene og siger, at vi ikke tager politisk stilling herinde til sådanne begivenheder?
Er det ikke vores opgave rent faktisk, hvis der ellers er et historisk fundament og nogle gode bevæggrunde for at gøre det, at gå ind og sige, at vi manifesterer, at det er sådan her, det har været, og det anerkender vi, sådan at armenierne også kan tro på, at de bliver hørt?
Nick Hækkerup (S), 2017-01-19:
Ja, jeg vil fra min side opfordre Enhedslisten til at finde et kompromis.
Nu kommer vi til at sende et mudret signal på grund af Enhedslisten og på grund af Alternativet, i stedet for at vi kunne have sendt et stærkt signal, og til glæde for hvem?
I hvert fald ikke til glæde for armenierne.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Baggrunden for denne debat ligger faktisk tilbage i 2015.
Det fik på daværende tidspunkt Enhedslisten, Alternativet og Liberal Alliance til at gå sammen og opfordre til, at Danmark fulgte trop og meldte sig i koret af de godt 30 lande, inklusive Sverige, Tyskland, Holland og Frankrig, der har anerkendt folkedrabet på omkring 1,5 millioner uskyldige armenske civile i Osmannerriget.
Det er også en del af danmarkshistorien, for under folkedrabet spillede to danske kvinder, Marie Jacobsen og Karen Jeppe, en heroisk rolle i at hjælpe armenierne.
De to kvinder er eksempler på danske helte, der fortjener langt, langt mere anerkendelse, end de får i Danmark i dag.
Ingen historikere ved deres fulde fem betvivler, at folkedrabet fandt sted.
Massakrerne, tvangsdeportationerne er grundigt dokumenterede, men i Tyrkiet er det forbudt at nævne folkedrabet.
Den tyrkiske regering fører en aktiv benægtelsespolitik, der senest har ført til, at den tyrkisk-armenske parlamentariker Garo Paylan nu står til fængsel, fordi han i sidste uge nævnte folkedrabet på armenierne samt overgrebene på jøderne, grækerne, yazidierne og assyrerne i det tyrkiske parlament.
Derfor skal han nu i fængsel.
Det understreger, hvor højaktuel og vigtig den her debat er.
For 10 år siden blev den tyrkisk-armenske redaktør og menneskerettighedsforkæmper Hrant Dink myrdet, efter at han i længere tid var blevet udsat for mordtrusler, som var blevet ignoreret af myndighederne, fordi han talte for en anerkendelse af folkedrabet.
I stedet for at beskytte ham blev han retsforfulgt af de tyrkiske myndigheder, der ønskede ham fængslet.
Der er ingen tvivl om, at der var tale om et folkedrab, og ligesom vi kender det med holocaust mod jøderne, folkedrabet på jøderne, så fornægtes folkedrabet desværre, også når det gælder armenierne.
I Danmark har vi en politisk beslutning om at kaste os ind i kampen mod fornægtelsen af folkedrabet på jøderne.
Man har indført en officiel Auschwitzdag, der afholdes den 27. januar, altså fredag i næste uge.
Denne dag er politisk bestemt.
Det er politisk bestemt at have en Auschwitzdag, så der er altså en tradition for politisk anerkendelse af folkedrab i Danmark.
Det er udelukkende et spørgsmål, om de enkelte partier støtter en sådan anerkendelse.
Det gør Enhedslisten, det gør Alternativet, og det er derfor, vi har indkaldt til debatten i dag.
Nick Hækkerup (S), 2017-01-19:
Ja, her ender vi jo i det problem, når hr. Nikolaj Villumsen siger, at det kan han ikke forstå, at jeg jo godt kan læse det for dig, men jeg kan ikke forstå det for dig.
Det er jo ligesom noget, der hører til på din banehalvdel.
Det skal vi ikke gøre her i Folketingssalen.
De to ting har sådan set ikke noget med hinanden at gøre.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Det har jo lige præcis det med hinanden at gøre, at det er en politisk beslutning, hvor man politisk har forholdt sig til, at man ønskede at imødegå en benægtelse.
Derfor vil jeg bare opfordre hr. Nick Hækkerup, opfordre de partier, der står bag det forslag til vedtagelse, som hr. Nick Hækkerup har fremført, til at overveje, om det virkelig er klogt at påstå, at der er en tradition for, at politikere blander sig udenom, når jeg ærlig talt overhovedet ikke kan se, at den tradition er til stede, tværtimod, og opfordre til, om man så ikke bare kan mødes om ikke at tage stilling til, om det var et folkedrab eller ej, men at kritisere det tyrkiske forbud mod at nævne folkedrabet.
Det burde vi ærlig talt
kunne mødes om, og jeg vil sige, at jeg synes, at vi på vegne af Enhedslisten og Alternativet har strakt os enormt langt i de forhandlinger.
René Gade (ALT), 2017-01-19:
Jeg vil egentlig bare kort anerkende ordføreren for talen.
Vi kan så være uenige om, hvad der er det rigtige at gøre, men jeg vil igen sige, som jeg også sagde til hr. Nick Hækkerup, at vi, hvis vi vil forsoning, og hvis vi vil have, at landene skal tale sammen igen, naturligvis heller har ikke de vises sten i forhold til at gøre det, men hvad skal være det første skridt?
Og i Alternativets øjne er det her jo et af dem, altså at man anerkender noget, der er så uforsonligt, og måske presse på, for at den ene part, der er den store, også kan anerkende dele af det uden at miste æren, altså at de kan forlade rummet på en eller anden måde om nogle år som vindere uden at føle, at det er en æreskrænkelse.
Det er jo lidt der, vi står.
Så jeg har ikke yderligere spørgsmål.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-01-19:
Jamen det synes jeg egentlig jeg sagde i min tale.
Derfor synes jeg, det er historikerne, som klart skal have den her rolle at kunne gå ind og vurdere, om noget er et folkedrab eller ej.
Det mener jeg så også de har gjort, men det lader jeg dem stå til ansvar for, og så vil jeg som politiker stå til ansvar for politiske beslutninger.
Og det mener jeg ikke historien er.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-01-19:
Jeg synes i og for sig, at der var mange gode pointer i ordførerens tale, og jeg var enig i meget af det, men der var dog en enkelt ting, som jeg lige vil gøre opmærksom på.
Det er, når ordføreren siger, at der ikke er tradition for, at politikere tager politisk stilling til historiske begivenheder.
Det er jo altså ikke helt rigtigt.
Vi havde en statsminister, der hed Anders Fogh Rasmussen, og han tog faktisk meget markant politisk stilling til samarbejdspolitikken under anden verdenskrig med det ene formål at retfærdiggøre sin egen Irakkrig.
Det er sådan set et godt eksempel på, hvor galt det kan gå, når politikere begynder at lege historikere, og det bekræfter sådan set det, der i øvrigt blev sagt af ordføreren omkring det spørgsmål.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-01-19:
På det tidspunkt var jeg »kun« borgmester i Randers Kommune, men som jeg husker debatten – fordi den havde vi skam også der, hvor jeg var – så var det statsministeren, som kom ud med sin vurdering i en tale.
Så vidt jeg kan huske, og jeg anerkender gerne, at min hukommelse kan tage fejl, så blev der aldrig truffet en konkret regeringsbeslutning eller en folketingsbeslutning omkring, hvad man mente om samarbejdspolitikken, og det er fint i tråd med, hvad jeg også sagde i min tale.
Det er jo, at partier, enkeltpersoner osv. sagtens kan have en holdning til noget, der er foregået i historien.
Jeg mener bare ikke, at parlamentet eller regeringen skal have det.
Det må være op til historikerne.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Tak for det.
Jeg kender udmærket folkedrabsdagen.
Jeg har selv været med til at arrangere den og lave oplæg – det var så folkedrabet i Kampuchea.
Det er nemlig rigtigt, at der også er andre folkedrab end det på jøderne, der bliver markeret den dag, og det er rigtig vigtigt.
Men det understreger jo egentlig absurditeten, fordi vi altså allerede har en politisk indstiftet dag, som den daværende VK-regering besluttede, og hvor man ligefrem også besluttede at udvide fokus til også at gælde bl.a. det armenske folkedrab.
Hvorfor er det så, at vi i dag ikke bare kan enes om i hvert fald ikke aktivt at sige, at vi ikke vil tage stilling til en anerkendelse af folkedrabet, men blot fokusere på en kritik af forbuddet?
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-01-19:
I forhold til samarbejdspolitikken, som jo er lidt uden for emnet, vil jeg sige, at jeg faktisk var enig i den daværende statsministers vurdering dengang, og det er jeg som person for den sags skyld stadig væk.
Så kan historikerne diskutere, om man så har ret eller ikke har ret, og det er jo så dejligt rart med sådan noget som fortiden, at man kan have personlige vurderinger og historikerne kan have deres vurderinger.
Det er nu engang historikerne, som står til regnskab for den måde, historien bliver skrevet på i deres bøger.
Jeg kan ikke helt se sammenligningen, hr. Holger K. Nielsen.
Undskyld, det kan jeg ikke.
Jeg synes ikke, at man havde nogen politiske beslutninger dengang, og det har vi heller ikke i dag.
René Gade (ALT), 2017-01-19:
Nu er årsagen til, at vi har forespørgselsdebatten, jo netop, at vi vil se på, om vi kan gøre et eller andet, der har en positiv effekt.
Det kan vi så være uenige om, men det er vi måske ned til en my, for det er virkelig ikke ret meget i teksterne til de her forslag til vedtagelse, der er forskelligt, men der er alligevel nogle væsentlige elementer.
Derfor vil mit spørgsmål til ordføreren gå på, om han tror ... eller med tro er vi ude i sådan en boldgade, hvor det næsten bliver ligegyldigt, så jeg vil spørge: Er det sådan, at man kan genvinde hinandens tillid ved at anerkende fejl og mangler, eller hvordan tingene er foregået?
Nu hørte vi fra Dansk Folkepartis ordfører før, at der var ret stor enighed om, hvordan tingene egentlig var foregået, men at der kunne være nogle problematikker i, at det var Folketinget, der skulle gå ind og beslutte, hvad der var op og ned på et fundament af historie, og det kan der være noget om.
Men er det ordførerens opfattelse, at ved at anerkende historien og ved at anerkende den ene parts holdninger kan det være nemmere at komme nærmere en forsoning?
Det gælder helt generelt i forhold til konfliktløsning og meget specifikt i den her sag.
Det er jo derfor, vi har taget debatten.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-01-19:
Nu nævnte jeg jo i min tale, at jeg bl.a. havde besøgt folkedrabsmuseet i Jerevan, og jeg har også haft glæden af at deltage i en delegation fra Folketinget for en del år siden, som besøgte Ankara, hvor vi fik muligheden for at komme ind og besøge, skal vi sige den tyrkiske version af det.
Og den kan jeg afsløre var lidt anderledes, end hvad vurderingen var på folkedrabsmuseet i Jerevan; tværtimod var den sådan med omvendt fortegn – med kristne spyd og alt muligt andet, der dræbte civile i det osmanniske rige, osv.
Så jeg er ikke så naiv at tro, at det her bare bliver løst med lidt snak, lidt forhandling osv.
Jeg tror, at der er gravet så dybe grøfter mellem de to landes fortolkninger af det her, at det – for at sige det ligeud – er ligegyldigt, hvad f.eks. det danske parlament skulle mene om den sag; så vil der stadig væk være uenighed mellem de to lande.
Derfor mener jeg også, at det her må være historikerne, der må gøre deres arbejde så godt, de overhovedet kan, ved at prøve at tydeliggøre, hvorfor de nu står ved det, som de gør.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-01-19:
Jeg må sige, at Anders Fogh Rasmussen da vist havde mere autoritet, end så mange andre her i Folketinget havde på det tidspunkt, og det kom jo til at spille en meget, meget stor rolle i debatten på det tidspunkt, da han gik ind og lavede en vurdering af samarbejdspolitikken – en vurdering, som var meget kontroversiel – og hvor han sagde, at det var noget helt nyt.
Han kom jo med meget, meget, kan man sige, voldsomt negative bemærkninger om nogle, der havde nogle andre synspunkter om det.
Det blev jo brugt i den politiske kontekst, der var på det tidspunkt.
Han brugte historien til et politisk formål, og det er jo det, som kan blive et problem, og som var et problem omkring Anders Fogh Rasmussen.
René Gade (ALT), 2017-01-19:
Nu bevæger jeg mig måske lidt ud på gyngende grund, men når Tyskland er et af de lande, der i mine øjne har været med til at gå forrest i forhold til at anerkende, at der har været tale om folkedrab, så er der jo også noget historisk i Tyskland, der gør, at det i særdeleshed er interessant.
Det kan være, at det er derfor, at man har truffet en beslutning, som man måske ellers ikke ville have truffet, og det kan være, at ordføreren deri ser et argument for, at det er noget, man skal holde sig fra – men Tyskland har en historik, der gør, at man har følt, at det burde man gå ind at gøre.
Jeg tænker bare, at med Tysklands historie in mente og nogle af de meldinger, der er kommet fra Tyskland i de senere år, kan vi se, at der måske er nogle, der nærmer sig en forsoning med en historie og med Tyskland, som ellers aldrig nogen sinde ville være nået til en forsoning – selv om det bare er ord.
Søren Espersen (DF), 2017-01-19:
Jeg takker for de bemærkninger, der har været til min forklaring på, hvorfor vi handler, som vi gør.
Jeg synes også, at vi hver for sig kan anerkende, hvad vi vil.
Vi er jo her også individuelle personer, som har fuld ret til at stå op og sige, hvad vi vil.
Her i landet er det heldigvis ikke strafbart at sige, at det er folkedrab, sådan som det er i Tyrkiet.
Om det så hjælper på den ene eller den anden måde, hvis vi gjorde det, ved jeg ikke.
Jeg tror ikke, de tyrkiske arkiver pludselig vil være vidtåbne, fordi vi stemmer for det her i dag.
Det tror jeg simpelt hen ikke på kommer.
Selvfølgelig kommer der en historisk opblødning af det her, for det kan jo ikke blive ved, men jeg tror bare ikke, at sådan noget som det her er særlig medvirkende til, at det sker.
Søren Søndergaard (EL), 2017-01-19:
Det er muligt, at det her ikke er særlig meget medvirkende til det, men så må vi jo spørge, hvad vi så gør.
For jeg går ikke ud fra, at hr. Søren Espersen f.eks. vil benægte det tyske parlaments ret til at vedtage en udtalelse om det armenske folkemord, og der har vi jo set repressalier fra Tyrkiets side.
Og aktuelt ser vi jo, hvordan en tyrkisk-armensk parlamentariker trues af fængselsstraf, fordi vedkommende har sagt noget om folkemordet.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre fra hr. Søren Espersen, også som formand for Det Udenrigspolitiske Nævn, om han har nogle forslag i tankerne om, hvordan vi kan udtrykke vores klare solidaritet med de folk, som rammes af den tyrkiske undertrykkelse eller af chikanerier, fordi de snakker om det, som er en kendsgerning, nemlig folkedrabet på armenierne.
Søren Espersen (DF), 2017-01-19:
Det synes jeg vi kan gøre på mange måder.
Vi har – det har jeg selv, og det har mange af min kollegaer i Det Udenrigspolitiske Nævn også – jo ofte møder med ambassadører, også fra Tyrkiet osv., og vi har dér mulighed for at udtrykke, hvad vi vil.
Regeringen kan gøre det med de muligheder, den har, når den mødes med tyrkiske repræsentanter, og det bør gøres hele tiden.
Jeg er bare ked af, at det kommer ind i en nutidig sammenhæng, og at det bliver sådan et eller andet med, at nu skal vi protestere, og at det er Erdogan, der har lavet det her.
Alt andet ufortalt er han jo ikke min kop te, men det her er noget, der ligger i den tyrkiske historie og i den tyrkiske tradition, altså at det her vil man bare ikke.
Men på et eller andet tidspunkt kan presset blive så stort med alle de parlamenter, der har vedtaget det her, som vi nu siger nej til i dag.
De har jo ikke flyttet noget særligt.
Så det er ikke måden at gøre det på.
Der er andre metoder.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-01-19:
Tak for det.
Allerførst takker jeg da for, at man er glad for, at vi er klare i spyttet.
Det var vi nu også i 2015, da man sidst diskuterede det.
Der var det præcis samme melding, der kom fra Venstres daværende udenrigspolitiske ordfører, hr. Søren Pind, som også sagde, hvad Venstres position var og er.
Det har vi også sagt tidligere, når de her debatter har været der, for vi har haft dem flere gange.
Nu har jeg hørt det der med Auschwitzdagen nogle gange fra hr. Nikolaj Villumsen, men hr. Nikolaj Villumsen tager jo fejl, og det kræver bare en simpel googlesøgning at slå det fast.
Auschwitzdagen handler ikke kun om holocaust.
Auschwitzdagen handler om holocaust og andre folkedrab.
Jeg gentager lige: Auschwitzdagen er indstiftet for at mindes og højtideligholde holocaust og andre folkedrab.
Hvis man googler lidt mere, vil man google sig frem til, at der er noget, der hedder folkedrab.dk, som bl.a. DIIS og Undervisningsministeriet står bag, og hvor man kan gå ind og læse om forskellige folkedrab.
Så jeg synes, vi har rigelig information på det område.
Søren Espersen (DF), 2017-01-19:
Vi havde faktisk et beslutningsforslag her i formiddag af min kollega Kenneth Kristensen Berth, der handler om, at man skal udsætte og udskyde optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet i EU.
Det blev ikke vedtaget, og jeg tror, vi stod ret alene med det.
Nej, undskyld, det gjorde vi selvfølgelig ikke, jeg kan se, at hr. Nikolaj Villumsen ryster på hovedet – jeg kunne ikke høre det, men jeg kunne se det.
Der vil jeg sige om måden at gøre det på, at bl.a. det, der foregår med tyrkernes facon i forhold til det armenske folkedrab, jo er med til at udskyde deres mulighed for overhovedet at komme ind i det gode selskab.
Og der skal vi arbejde, og der skal vi sætte ind.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-01-19:
Tak for det.
Jeg er glad for, at ordføreren så klart slår fast, at det var et folkedrab.
Man kan sige, at det jo også var situationen tilbage i VK-regeringens tid, da man politisk valgte at indstifte en Auschwitzdag for at bekæmpe benægtelsen af folkedrabet på jøderne.
Jeg må også sige, at af den grund forstår jeg grundlæggende heller ikke den her argumentation med, at der ikke er tradition for politisk at tage stilling til folkedrab i Danmark.
Folkedrab er ikke en hvilken som helst historisk begivenhed, det er jo folkedrab og dermed helt ekstremt forfærdeligt.
Så det, jeg bare gerne vil høre hr. Michael Aastrup Jensen om, er: Hvorfor kan vi ikke mødes i dag om at lave et forslag til vedtagelse, som gør det, som er helt akut vigtigt, nemlig at fordømme det tyrkiske forbud mod at omtale folkedrabet?
Hvorfor insisterer regeringen på et forslag til vedtagelse, som man ved ikke kan skabe flertal?