runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Det kræver jo, at vi kan svare på nogle af de spørgsmål, som jeg har stillet.
Hvordan sikrer man så kontrol i den sammenhæng, i forhold til at det er voksne over 18 år, der rent faktisk hjemmedyrker?
Hvordan sikrer vi, at det er et ordentligt produkt, der bliver leveret?
Det er de klare fordele, som jeg synes der er ved at have et statskontrolleret eller på anden måde myndighedskontrolleret marked.
Men det er derfor, jeg synes, vi skal drøfte det videre.
Hvad findes der af erfaringer med det andre steder?
Jeg kan se, at der er nogle erfaringer med, at man f.eks. har stregkoder for planter fra Colorado.
Kunne man bruge det, og hvad giver det os af muligheder fremadrettet?
Derfor synes jeg også, at man skal afkriminalisere det her område, hvor der eksplicit er tale om, at det handler om eget forbrug.
Torsten Gejl (ALT), 2018-05-09:
Jamen det er egentlig bare lidt bonusinfo, som ordføreren ikke behøver at svare på.
Men i lande, hvor man har sagt, at man må have et bestemt antal planter, har man, så vidt vi kan se, de fleste steder ikke valgt at lave et stort kontrolapparat ud af det.
Der findes jo et kontrolapparat i forvejen, og vi tager heller ikke ud og laver et kæmpestort kontrolapparat, der skal finde ud af, om folk laver hjemmedestillering ud over det tilladte.
Så vi vil i den videre diskussion sætte pris på, at vi prøver at undgå en fantastisk stor kontrol.
Hvis folk dyrker så meget, at det er med henblik på salg, en halv fodboldbane, så skal det stoppes.
Det er klart.
Men vi må passe på, at vi ikke giver politiet en kæmpestor undskyldning for at besøge folks hjem i tide og utide af den her grund.
Stine Brix (EL), 2018-05-09:
Det tror jeg også godt man kan løse.
Vi ved jo fra andre lande, f.eks. Portugal, at man godt kan skelne mellem eget forbrug og ikkeeget forbrug, og det tror jeg også godt vi kan komme med et estimat af, når det handler om, hvor mange planter folk eksempelvis har.
Så det handler om at prøve at finde ud af, hvordan det så er, man skal gå til det her.
Og lad os tale videre om, hvordan man kunne gøre det.
Ellen Trane Nørby (V), 2018-05-09:
Hvad angår hele den del, der handler om kriminaliteten og følgekriminaliteten af det, vil jeg tillade mig at henvise til Justitsministeriet, hvis ressort det er.
Det, jeg sagde betyder mest for mig som sundhedsminister, og det er også det, regeringen lægger vægt på,
er de skader, der er ved indtagelse af cannabis, som jo ikke er små; de kan have meget, meget store konsekvenser for den enkelte.
Vi kan se unge, som har fået hashpsykoser, og som er dybt påvirket af det.
Torsten Gejl (ALT), 2018-05-09:
Vi mener, at det er helt uansvarligt bare at lade det her flyde under påskud af at have et forbud.
Hvis det er sådan, at man indfører, at folk kan dyrke det selv, så er hvert eneste gram, der bliver dyrket af folk selv, jo et gram, som rockerne ikke sælger.
Det vil sige, at der i hvert fald vil blive en reduktion i salget, og politiet behøver ikke at løbe ud og anholde folk for at have to planter; man behøver ikke at bruge penge i retssystemet til det.
De penge, altså de midler, vi sparer ved det her, kunne vi jo bruge på at forebygge det overdrevne forbrug, som giver nogle unge problemer.
Hvorfor er det, at ministeren ikke vil være med til at vise ansvarlighed på det her punkt og få det under kontrol?
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Ideen med, at man let kan rejse og gøre brug af sine kvalifikationer, er jo, at de kvalifikationer er de samme eller kan måles op mod hinanden.
Hvis nu det var sådan, at der blev lavet en undersøgelse, der viste, at 2 pct. af ældre mennesker eller 5 pct. af ældre mennesker ikke kunne forstå, hvad lægen sagde til dem, så okay, så var det måske fint.
Problemet er, at det ikke er tilfældet.
Og så kan man betvivle den undersøgelse, altså det er fint, for så gør man det.
Men hvis man ikke betvivler den undersøgelse, bliver man jo nødt til at forholde sig til det problem.
Og det problem består jo i, at man lige præcis siger, at den fri bevægelighed er vigtigere end den kompetence, det er at tale dansk.
Ellers ville det her problem jo aldrig nogen sinde være opstået.
Så jeg vil spørge hr. Rasmus Nordqvist, hvordan vi løser det problem.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-05-09:
Sprog er en kompetence, man har med ind, når der ansættes en person.
Jeg har fuld tillid til, at man i regionerne er opmærksom på, at sprog er en kompetence.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå de spørgsmål.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor man ikke i stedet for aktivt arbejder for at sige, hvordan vi så kan højne det.
Hvis man ikke stoler på, at regionerne tager sproglige kompetencer med ind i deres ansættelsesprocedure, så lad os diskutere det.
Men derfra og så til ikke at ville anerkende den gensidige anerkendelse af uddannelser, det forstår jeg simpelt hen ikke.
Zenia Stampe (RV), 2018-05-09:
Den sidste meningsudveksling var interessant, for jeg kan jo tælle tre problemer op – jeg er nok kun enig i, at to af dem er problemer.
Det ene problem er jeg enig i, og det er, at der er mange danske patienter, der ikke forstår deres læge, fordi deres læge ikke taler godt nok dansk.
Det er vi enige i er et problem.
Der er dog et problem, der er større, og det er, at der mangler læger.
Så er spørgsmålet, om den frie bevægelighed er et problem, eller om det er en mulig løsning.
Det er jo her, at jeg tror, at vi ser brikkerne lidt anderledes end Enhedslisten, der i virkeligheden, og der er jeg enig med hr. Rasmus Nordqvist, indkalder til en debat, som indkaldes under overskriften patientsikkerhed, men som i virkeligheden handler om fri bevægelighed, som handler om, at man anser den frie bevægelighed som et problem og opfatter den frie bevægelighed som kilden til det andet problem, nemlig, at der er mange læger, der ikke taler godt nok dansk.
Men det problem ville vi jo slet ikke have, hvis vi ikke havde lægemangel.
Hvis der var masser af danske læger, eller i hvert fald en masse læger, der talte dansk, ville man jo ikke ansætte en masse læger fra Europa, der ikke taler godt nok dansk.
Det er i hvert fald at have meget, meget dårlig og ringe tillid til regionerne.
Der er så et andet spørgsmål, som jeg også synes er en lillebitte smule interessant her, for det handler jo også om, hvem der træffer hvilke beslutninger.
Jeg forstår hr. Søren Søndergaard og Enhedslisten sådan, at det provokerer dem, at den frie bevægelighed er en beslutning, man har truffet i EU.
Så må jeg spørge: Hvis man sidder i et regionsråd, også selv om man er fra Enhedslisten, ville man så ikke synes, at det var lidt irriterende, hvis det var den danske stat, der pludselig skulle begynde at blande sig i, hvilke krav man stiller til læger, bl.a. også i forbindelse med sprogkrav?
Er det ikke manglende tillid til det demokratiske niveau, som regionerne er?
Det er da lidt underligt, at vi i staten Danmark skal føle os utrolig krænket over, at der kommer nogle regler fra EU, som vi i øvrigt selv har været med til at bestemme, hvorimod man i Danske Regioner skal sidde og tage imod med kyshånd, hvis der kommer nogle regler fra Folketinget.
Der er da et eller andet, der bare ikke stemmer der, så vi kan ikke støtte forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Det er jo interessant at høre, at det problem, der er, er, at vi ikke har læger nok, for i ordførernes udgave bliver det så en løsning, at vi har den fri bevægelighed, men det er så en løsning, der medfører en faldende standard.
Burde vi ikke finde nogle andre måder at løse de problemer på?
I forhold til spørgsmålet om regionerne vil jeg bare sige, at regionerne jo bliver påtvunget sprogkrav, bare for læger, der kommer uden for EU.
Der er jo et sprogkrav, som er påtvunget centralt fra.
Så til sidst angående den frie bevægelighed forstår jeg ikke, hvordan man kan gøre det her til et spørgsmål om fri bevægelighed.
Hvis vi tager spørgsmålet om en stilladsarbejder eller bygningsarbejder, som har den uddannelse, man skal bruge i Danmark for at kunne klare sig sikkert på arbejdsmarkedet, støtter vi fuldstændig den frie bevægelighed.
Hvis vi snakker om en elektriker, der skal lave elarbejde, som ikke har en installationseksamen, går vi imod den frie bevægelighed, ikke at vedkommende bevæger sig herop, men at vedkommende kan arbejde, og det er det samme, vi har med læger.
Vi ønsker, at de krav, der skal være, skal sikre den danske befolkning.
Det ønsker vi, når vi snakker om elarbejde, og det ønsker vi, når vi snakker om lægearbejde.
Er det ikke meget rimeligt?
Zenia Stampe (RV), 2018-05-09:
Ja, og der var også flere af dem.
Jeg håber, at jeg kan komme så nogenlunde omkring dem.
Fører det til en faldende standard?
Ja, det gør det i hvert fald i den forstand, at det selvfølgelig ikke er godt, at lægerne ikke taler godt nok dansk.
Det er jo rigtigt.
Men hvad er alternativet?
Hvis man stiller krav, som er meget høje, hvad risikerer man så?
At der ikke kommer nogen.
Det er, at der ikke er nogen læger.
Sådan er virkeligheden jo bare.
Hvis man til gengæld havde rigtig mange læger, kunne man jo nemt gå udenom dem, som ikke taler dansk.
Derfor er den frie bevægelighed en del af løsningen, men det er da rigtigt, at det ikke er den bedste løsning.
Jeg bliver bare nødt til at spørge lige præcis på det her område, for selv om hr. Søren Søndergaard er EU-ordfører ligesom mig og det her bestemt ikke er vores speciale, er han vel bekendt med, hvor mange år det tager at blive uddannet til læge i Danmark.
Det er vel sådan ca. 10 år.
Det er først lægeuddannelsen, og er det ikke 6 år?
og så er man på turnus, og jeg ved ikke hvad.
Det er rigtig mange år.
Så hvis man står med et akut lægeproblem, og det gør vi rundt i hele landet og nu endda også her i vores hovedstad – det er faktisk helt utroligt, at vi er nået dertil – hvad er der så for bedre løsninger end at få nogle andre ind på vores arbejdsmarked?
Der er da i hvert fald ikke nogen bedre løsninger, der kan løse problemet inden for de næste 10 år, men så skal man måske sidde derude og undvære en læge i de næste 10 år, fordi det synes Enhedslisten så er bedre, altså at man ikke har nogen læge, end at man må tale med en, der ikke taler så godt dansk.
Så vil jeg sige, at selvfølgelig skal de også tale bedre dansk, men det er jo også et område, som vores regionspolitikere er blevet mere opmærksomme på.
Jeg kan sige, at jeg selv er valgt på Sjælland.
Det er et område, man er ekstremt optaget af i Region Sjælland, fordi det er et af de områder, der virkelig lider af lægemangel og derfor bliver nødt til at få læger ind udefra.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Så vil jeg satse på at gøre det meget kort ved bare at takke ordføreren, fordi ordføreren sådan set er den første, der har sagt meget klart, at det system, vi har, fører til en ringere standard.
Det er så udgangspunktet, og så kan vi tage diskussionen derudfra om, hvad vi gør ved det.
Men den konstatering synes jeg er vigtig.
Det er der ingen af de andre der har snakket om.
De har snakket om regionerne og hvad som helst, men okay, det er vores fælles udgangspunkt, at den situation fører til en ringere standard, og så kan vi tage diskussionen derfra.
Zenia Stampe (RV), 2018-05-09:
Jeg har nu også hørt andre at sige det.
Jeg tror ikke, der er nogen heroppe, der ikke har anerkendt, at det er et problem og en udfordring, at der er rigtig mange læger i det danske sundhedssystem, som ikke taler dansk godt nok.
Jeg har ikke hørt nogen, der ikke har anerkendt det her, men alternativet er bare, at man så ikke har nogen læger.
Vi står jo ikke og forsvarer det her med vores EU-fane.
Nu er det godt nok Europadag, men det er jo ikke de argumenter, vi står med, af respekt for Det Europæiske Fællesskab, for de rumænske lægers mulighed for at søge job i Danmark.
Det er jo ikke det, der er vores argumentation.
Det er vores argument, og det er jo også det, der er hele pointen med fri bevægelighed, nemlig at
der, hvor man mangler arbejdskraft, kan den udenlandske europæiske arbejdskraft så komme ind og udfylde nogle huller.
Hvis der er et område, hvor det er virkelig, virkelig vitalt og vigtigt, er det da i sundhedssektoren.
Det sidste, vi vil tilbyde vores borgere, er da, at de ikke kan få den nødvendige lægehjælp, og så må vi jo stole på, at regionerne hjælper med sproget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2018-05-09:
Tak for det.
Så vil jeg til gengæld prøve at gøre det kort, for der er allerede sagt rigtig meget herfra om den her sag.
Jeg synes, det er godt, at Enhedslisten sætter fokus på det her problem, som det helt åbenlyst er, men Danmark har brug for flere læger, ikke mindst i yderområderne.
Det har vi arbejdet på meget intensivt i Sundhedsudvalget igennem de sidste 2 år.
Der er stadig væk et behov for, at vi også kan rekruttere udenlandske læger, fordi vi simpelt hen har for få af dem.
Som flere foregående talere har været inde på, er det afgørende for patientsikkerheden, at alle læger, også fra EU-lande, kan kommunikere med patienterne.
Derfor kan vi kun bakke op om, at alle læger skal kunne honorere de almindelige sproglige krav og kvalifikationskrav, der gælder i forhold til f.eks. tredjelande.
Så derfor støtter vi også umiddelbart Enhedslistens intentioner med det her beslutningsforslag.
Men samtidig skal vi også være sikre på, at vi fortsat faktisk er i stand til at løse de opgaver, der skal løses i sundhedssektoren, og det er en udfordring.
Det er den ene del.
Jane Heitmann (V), 2018-05-09:
Tak for det.
Jeg undrer mig egentlig lidt over, at ordføreren ikke nævner lægedækningsaftalen, som flere partier har nævnt – Dansk Folkeparti kunne man nævne, og jeg nævnte også selv lægedækningsaftalen – og hvor vi jo eksplicit har stillet sprogkrav og har nævnt det.
Det var afgørende for flere partier, at vi fik, hvad skal man sige, taget livtag med den her sprogudfordring.
Jeg ved ikke, om Enhedslistens ordfører kan huske Enhedslistens forhandlingsposition, og hvis ikke, skal jeg gerne genopfriske den.
Men jeg vil bare gerne spørge: Hvad er det, der gør, at Enhedslisten har ændret holdning, fra da vi vedtog lægedækningsaftalen tilbage i februar 2017 og så til nu, her godt et år efter?
Hvad er det, der er sket på det år, siden det nu er afgørende, at sprogkrav skal nævnes og håndteres på en helt anderledes måde, end vi har set før?
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Hvis Enhedslisten på noget tidspunkt noget sted har fremlagt, at det var ligegyldigt, om læger, der arbejdede med patienter på danske sygehuse, talte dansk, så trænger jeg til at få min viden genopfrisket, for det er jeg ikke bekendt med.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2018-05-09:
Nej, jeg mener, at sprog er en kompetence i en ansættelsesprocedure, men det gør jo ikke, at vi ikke skal anerkende den uddannelse, som en læge uddannet i et andet EU-land, i Frankrig eller i Tyskland, har.
Så nej, selvfølgelig er sprog en kompetence, der skal tages stilling til i en ansættelsesprocedure, og nogle gange er der nogle, der ikke kan sproget godt nok, og så kan man arbejde aktivt med det ude i regionerne, som man også har gjort flere steder.
Det er der også andre ordførere der har været inde og redegøre for over for spørgeren.
Så nej, det er ikke irrelevant.
Men jeg kan ikke forstå, hvorfor vi skulle afskaffe noget, som jeg mener er en god ting, altså at vi har den her anerkendelse, så vi let kan rejse og arbejde og gøre brug af vores kvalifikationer på tværs af landene.
Carsten Kudsk (DF), 2018-05-09:
Nu kan vi se, at der har været den her debat om artikel 50, altså om vi får åbnet op for det i forhold til EU-direktivet.
Man kan høre nogle af ordførerne sige, at det kan lade sig gøre, og nogle siger, at det ikke kan lade sig gøre.
Hvad tænker ordføreren om det?
Ordføreren mener vel sådan set, at der er mulighed for at kunne lave noget i forhold til direktivet.
Er det ikke korrekt?
Karen J. Klint (S), 2018-05-09:
Tak for det.
Når man hjemmedyrker, får man jo alle stofferne med.
Medicinsk cannabis er jo renset, så det kun er de olier, som ikke er euforiserende, som patienten får.
Så vil det forslag, der drøftes i dag, medføre, at smertepatienter bare for at få noget billigt så også skal gå skæve omkring?
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Jeg skal lige høre, om den tilpasning af anerkendelseskompetencerne til det job, man skal bestride, også gælder for folk uden for EU-området, eller om det kun gælder for EU-området.
Altså, jeg kan jo godt forstå, at Venstres ordfører nævner det der med EU, men har det ikke undret Venstres ordfører, at når vi kigger på minimumskravene i anerkendelsesdirektivet til speciallægeuddannelser, kan vi se, at det ligger væsentligt under det, som uddannelser tager i Danmark.
Hvis vi tager sådan et speciale som blodsygdomme, er det en 6-årig uddannelse i Danmark.
Minimumskravet i anerkendelsesdirektivet er 3 år.
Generelt for de der 36 uddannelser, lægeuddannelser, speciallægeuddannelser, taler vi om, at det er 1½ år mindre i anerkendelsesdirektivet end uddannelsernes længde i Danmark.
Har det ikke undret ordføreren?
Jane Heitmann (V), 2018-05-09:
Der er mange ting i denne verden, der kan undre.
Det, der er afgørende for mig, er, at regionerne er fuldstændig skarpe, i forhold til at det sundhedspersonale, som man ansætter, skal have de rette kompetencer til at løse den opgave, som de bliver ansat til.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Undskyld, jeg siger det, men det kan jo være svært for regionerne.
Altså, ansætter man en danskuddannet læge, har man et udgangspunkt om, at den person har haft 6 år til at få kompetencer på et bredt område, som vedkommende kan trække på i hverdagen.
Så får man altså en læge, der kun har 3 års uddannelse, alt andet lige et meget mindre spektre af kompetencer at trække på.
Hvordan skal man afklare det ved en test i en region?
Det er jo noget, der vil vise sig hen ad vejen.
Altså, er det ikke et problem, at vi så fuldstændig ukritisk har et anerkendelsesdirektiv, som vi lægger til grund i Danmark, og som gør, at uddannelser, som er langt kortere end dem, vi har i Danmark, kan anerkendes?
Jane Heitmann (V), 2018-05-09:
Jamen man kan jo vende og dreje tingene på mange måder.
Og man kan stille et spørgsmål på mange måder.
Men essensen af mit svar til Enhedslistens ordfører vil jo stadig væk være, at det jo er regionerne, der sidder med det ansvar at ansætte.
Derfor er det også regionerne, der har ansvaret for at sikre, at der bliver ansat mennesker med de rette kompetencer, uanset om det drejer sig om faglige kompetencer eller sproglige kompetencer.
Og jeg er faktisk relativt tryg ved, at den opgave løser man i regionerne, selv om jeg jo også er klar over – og det gav jeg også udtryk for i min ordførertale – at der har været nogle huller i forhold til de sproglige kompetencer.
Og dem ser jeg gerne vi får lukket og rettet op på.
Christina Egelund (LA), 2018-05-09:
Mange tak.
Enhedslisten problematiserer med det her forslag, at der er væsentlig lettere adgang for læger fra EU-lande til at få anerkendelse i Danmark end for læger fra andre lande.
I Liberal Alliance er vi meget store tilhængere af arbejdskraftens frie bevægelighed.
Vi skal gå så langt som muligt for at anerkende hinandens autorisationer, så man ikke blokerer for, at EU-borgere kan udføre deres hverv i andre lande, medmindre der er meget stærke faglige grunde til ikke at anerkende gensidigt.
Principielt er det for os helt uproblematisk, at vi stiller nogle andre krav til folk fra lande, som vi har et meget tæt samarbejde med, end vi gør til folk fra lande, som vi har et mindre tæt samarbejde med.
Er der så nogle meget stærke faglige grunde til, at vi skulle skærpe kravene væsentligt i forhold til at anerkende EU-læger?
Umiddelbart er svaret hertil nej, sådan som jeg ser det.
Man kan selvfølgelig finde eksempler på EU-læger, som har begået fejl, som har medført patienterstatninger.
Sådan nogle eksempler kan man også finde hos danske læger, andre læger.
Jeg tror grundlæggende, at man kan sige, at der ikke findes et sundhedssystem, hvor der ikke begås fejl.
Det er svært for mig at se, at der skulle være nogen dokumentation for, at der er grundlæggende faglige udfordringer i forhold til EU-læger i Danmark med alle de nuancer, der selvfølgelig er i den betragtning.
I bemærkningerne peges der på, at der har været sproglige udfordringer for en tredjedel af de danskere, som har været hos en udenlandsk læge.
Det er selvfølgelig et problem.
I en diagnostisk sammenhæng er sproglig præcision vigtig.
At man kan kommunikere klart, er afgørende for, at man som patient føler sig tryg ved den behandling, som man får.
Og det er klart, at når en tredjedel oplever, at der har været sproglige udfordringer, skal man selvfølgelig også tage det seriøst.
For mig at se er det et problem, som kan og skal håndteres af regionerne, for det er dem, der står for rekruttering af lægerne.
Vi ser altså ikke nogen tungtvejende grunde til, at man skulle skærpe kontrollen med EU-lægernes faglighed og sprog, og Liberal Alliance stemmer på den baggrund imod forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Jeg forstår ikke, at det skulle være en liberal doktrin, at der skulle være forskel på læger, der kommer fra Rumænien, og læger, der f.eks. kommer fra Canada.
Hvis man går ind for arbejdskraftens fri bevægelighed, må det vel være kompetencerne, og så kan vi vel lige så godt give autorisation til uddannede læger fra Canada som til uddannede læger fra Rumænien.
Christina Egelund (LA), 2018-05-09:
Jamen spørgeren har jo en dejlig forståelse for et liberalt sindelag, og hvis spørgerens tænkning er sådan et udtryk for, at man også i Enhedslisten vil se mere fordomsfrit på at åbne vores land op for mere arbejdskraft fra udlandet, så synes jeg da, at vi faktisk er et sted, hvor vi godt kan finde hinanden.
Jeg tror det nu ikke, og jeg kan også se på spørgerens reaktion, at det ikke var det, der lå til grund for spørgsmålet.
Når det så er sagt, har jeg hverken som liberal eller noget som helst andet noget problem med at anerkende, at når vi som land indgår i et tæt samarbejde med nogle lande, gælder der selvfølgelig nogle andre regler inden for det snævre samarbejde, end der gør for samarbejde, som man har med andre lande.
Men jeg er da fuldstændig enig i, at det ville være skønt, hvis vi kunne samle et bredt flertal i Folketinget, som ville se mere fordomsfrit på at åbne vores land op for arbejdskraft, også fra andre dele af verden.
Søren Søndergaard (EL), 2018-05-09:
Jeg kan garantere ordføreren for, at vi ser fuldstændig fordomsfrit på at få dygtige læger fra hele verden til at arbejde i Danmark, hvis de arbejder i Danmark på samme vilkår som danske læger og med krav om samme kvalifikationer.
Det er jo det, der er hele pointen.
Det der med EU ville give mening, hvis man havde en fælles lægeuddannelse i EU, men som jeg lige nævnte for Venstres ordfører, er det sådan, at der er kæmpe forskel på speciallægeuddannelserne mellem Danmark og EU.
En speciallægeuddannelse på et område varer 6 år i Danmark, minimumskravet i EU's anerkendelsesdirektiv er 3 år – de er altså vidt forskellige.
Burde vi ikke i stedet for finde nogle lande, som vi kunne sammenligne os med, og så kunne man give dem automatisk autorisation, i stedet for bare at give den til læger i nogle lande, fordi de tilfældigvis er i EU?
Christina Egelund (LA), 2018-05-09:
Jeg ved jo, at spørgeren faktisk er rigtig velorienteret om, hvad der foregår, også ude i verden, og derfor kan det ikke komme bag på spørgeren, at det er klart, at når man som land indgår i et meget forpligtende og meget tæt, snævert samarbejde, som jeg ved spørgeren ikke holder meget af, med en række lande, så åbner man jo på en lang række områder, ikke kun på sundhedsområdet og ikke kun med hensyn til anerkendelse af lægeuddannelser, op for en større anerkendelse af hinandens standarder, end man gør med andre lande.
Det tror jeg i virkeligheden bare er sådan en pragmatisk konstatering.
Så må jeg bare sige, at det der med at spørgerens parti ser fuldstændig fordomsfrit på det her med at åbne vores land op for arbejdstagere fra tredjelande, det er helt nyt for mig, hvis det er Enhedslistens politik.
For jeg synes, vi hele tiden løber ind i alle mulige problemer med f.eks. Enhedslisten, men også med andre partier her i Folketinget, for de vil stille alle mulige barrierer op for, at arbejdstagere fra Indien, Pakistan, Ukraine, hvad ved jeg, kan komme til Danmark.
Jeg tror f.eks., at Enhedslisten drømmer om at sætte beløbsgrænsen i vejret, og det vil da i hvert fald være en hindring, som er til at tage og føle på.