Martin Lidegaard (RV), 2024-02-06:
Jeg vil først og fremmest gerne takke for, hvad jeg synes har været en virkelig spændende og god debat.
Selvfølgelig først og fremmest tak til SF, Enhedslisten og Alternativet, der har været med til at fremsætte forslaget sammen med os, men også en tak til både regeringen ved ministeren og alle de gode indlæg, der har været fra gode kollegaer.
Jeg konstaterer jo, at vi ikke lige i dag har et flertal for at nedsætte en sådan grøn grundlovskommission, og jeg skal ikke lægge skjul på, at det selvfølgelig ærgrer mig, og det gør det af to grunde.
Den første er, må jeg sige, at jeg synes, der er meget, meget langt imellem de grønne skåltaler, jeg hører i dag fra regeringen og andre partier, og den virkelighed, jeg ser, når jeg kigger på det danske havmiljø, når jeg kigger på den danske klimalov og den klimapolitik, vi burde føre efter den, men ikke fører, og når jeg kigger på drikkevand, luft osv.
Jeg tilhører måske den rigeste og lykkeligste generation af danskere, der nogen sinde har levet, men jeg tilhører også en generation, der jo over de seneste 40-50 år har været med til på globalt niveau, hvis jeg husker tallet rigtigt, at udrydde en million arter, fordoble udledningerne af CO 2 og drive rovdrift på dansk natur, dansk havmiljø og dansk drikkevand.
Og jeg synes, det er et generationsansvar at rydde op, og det er det, der driver os i den her diskussion – os Radikale og jeg tror også vores medforslagsstillere – altså at vores generationer også bliver nødt til at tage ansvaret for at rydde op efter os selv, og vi bliver nødt til at tage de rettigheder, der ligger i det, lige så alvorligt som frihedsrettighederne.
For for mig handler det om den frihed, jeg kan tilbyde mine børn og børnebørn, hvis vi handler, som vi burde gøre i dag.
Og jeg har desværre ikke tillid til, som hr. Henrik Frandsen har, at vi får den politik af sig selv, for jeg ser ikke den politik i dag.
Så har der været to argumenter fra regeringens side, jeg har undret mig lidt over.
Det ene er, at det her skulle gøre det sværere at håndtere dilemmaet, der kan opstå mellem en flagermus og udbygning af vedvarende energi.
Altså, det her forslag tror jeg hverken gør den problematik større eller mindre og kan ikke i sig selv være en begrundelse.
Vi har jo, kan man sige, udfordringen i dag, og jeg synes måske også, man overgør den lidt.
Det andet har så været, at det ligefrem skulle forsinke den grønne omstilling, altså at det samlede Folketings kapacitet ville blive slugt af en grundlovskommission, og at vi ville være ude af stand til at gennemføre anden grøn handling undervejs.
Det køber jeg så måske heller ikke helt som et argument.
Men så har der været nogle andre, mere principielle diskussioner, og der er kommet noget ud af debatten i dag, jeg synes er spændende.
Jeg synes, at hr. Steffen W. Frølund fra Liberal Alliance havde spændende takter om, hvad det egentlig vil sige at være et liberalt menneske i dag og sikre frihed for det enkelte menneske i dag og fremefter.
Jeg er ikke enig med Steffen W. Frølund i konklusionerne, men jeg synes faktisk, det er den diskussion, der er interessant.
Fru Mona Juul fra De Konservative sagde, at hun godt nok ikke ville støtte det her forslag, men hun er enig i, at man lidt er sat skakmat, når man har en flertalsregering, som ifølge Klimarådet ikke overholder klimaloven og ikke leverer de indsatser, der skal være, men som man ikke har nogen som helst muligheder for så at styrke klimaindsatsen over for.
Det synes jeg vi skal diskutere videre.
Og hr. Sjúrður Skaale fra Færøerne havde sit helt eget perspektiv, som jeg også synes var interessant.
Skal vi så stikke piben ind og opgive at få en grøn grundlov i Danmark eller bare nogle enkelte ændringer i grøn retning?
Nej, det synes jeg ikke.
Når man kigger på dengang, vi diskuterede kvinders valgret, og på, hvor mange tiltag det tog, og hvor meget der skulle til, før det flertal, der var i Folketinget dengang, faktisk tog tilløb og gav kvinderne valgret i 1915, og hvor mange hoveder de bankede mod muren, inden det skete, så er jeg fuld af fortrøstning i forhold til debatten i dag.
Det samme gælder den grundlovsændring, vi fik i 1953, som jo også mislykkedes, som alle ved.
Der skulle tages flere tiltag, men på et tidspunkt var det så meget imod sund fornuft, at man ikke kunne få en kvindelig regent, at der selvfølgelig var et flertal i Folketinget, der gik den vej.
Medmindre vi selvfølgelig pludselig får et Folketing, der tager de tiltag, der skal til, for at sikre vores fremtidige generationer, kan det jo også være, at folket og folkets stemme denne gang vil sejre.
Vi glæder os i hvert fald til fortsat at diskutere det.
Og på vegne af forslagsstillerne og mig selv vil jeg gerne takke for en virkelig god og tankevækkende debat, som i hvert fald har fået os videre, og som jeg glæder mig til sammen med jer andre også at tage videre.