Troels Lund Poulsen (V), 2017-05-11:
Tak for det, og også ved starten af den her debat en tak for det meget vigtige forslag, synes jeg, der er fremsat.
Det er et beslutningsforslag, der har været fremsat før, men som nu bliver genfremsat i den folketingssamling, vi er i nu.
Ved behandlingen af det tidligere beslutningsforslag var et flertal, som SF var en del af, enige om at prioritere problemet med den manglende ret til sorgorlov for fædre og medmødre, når der skulle indgås en aftale om den næstfølgende finanslov, hvilket var finansloven for 2016.
Der har jo så i mellemtiden, altså fra det her beslutningsforslag blev behandlet første gang, og til vi her behandler nærværende beslutningsforslag, været et folketingsvalg, og der er kommet en ny regering
Jeg synes derfor, det er vigtigt at konstatere, at konklusionen på behandlingen af B 51 desværre ikke har ført til ændring af reglerne endnu.
Jeg er dog af den klare overbevisning, at den manglende ændring ikke skyldes mangel på sympati for forslagsstillernes ønske om at indføre lige adgang til sorgorlov for begge forældre eller medmødre.
Derfor synes jeg også, det er afgørende, at vi nu forhåbentlig i enighed her i Folketinget kan sørge for at fremme det, som jo er afsættet for det her beslutningsforslag, som vi diskuterer her i dag.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at det at miste et spædbarn er forfærdeligt og ubærligt både for barnets mor og barnets far.
Jeg kan i hvert fald for mit eget vedkommende sige, at jeg har meget stor sympati for det forslag, som vi diskuterer her i dag, og netop fordi det har været behandlet tidligere, altså for 2 år siden, uden at vi er kommet videre i den her sag, er det også afgørende, at vi nu i dag får sendt et klart signal, at det vil et bredt flertal i Folketinget gerne gå videre med.
Barselsloven, som den er i dag, afspejler jo ikke, at forældre rammes lige hårdt af sorgen over at miste et spædbarn.
Derfor er jeg også, som jeg sagde, enig i intentionen.
Det, som jeg synes man skal diskutere, og det er også årsagen til, at regeringen i den udformning, som forslaget ligger i i dag, ikke umiddelbart kan støtte det, er spørgsmålet omkring finansieringen.
Jeg er helt med på det, som også står i beslutningsforslaget, om, at forslagsstillerne ønsker det finansieret fra satspuljen, men – jeg tillader mig at læse op – »er også villige til at drøfte anden finansiering«.
Jeg synes, at den her sag er så vigtig, men også så afgørende, at det ikke skal være en satspuljefinansiering.
Der er brug for at lave en fast og varig finansiering.
Hvad betyder det så?
Det betyder jo så, at jeg synes, at de partier, der giver hinanden håndslag på at bakke op om det her forslag, i forbindelse med den finanslov, der skal laves for 2018, skal sørge for at lave en delaftale, sådan at man sikrer, at de midler, som det her måtte koste, nemlig omkring 27 mio. kr., findes gennem en varig finansiering.
Derfor lægger jeg også op til, at vi under den udvalgsbehandling, som jeg jo desværre som sådan ikke er en del af, men som det parti, som jeg er medlem af, er en del af, kan blive enige om en fælles beretning, som så lægger tråden ud for det videre arbejde.
Vi skal både sende et signal om, at vi i forbindelse med en aftale på tværs i forbindelse med en kommende finanslov vil finde pengene, men også samtidig få sagt, at vi gerne vil have det gennemført hurtigst muligt, når finansieringen er tilvejebragt.
Det vil sige, at det skal være et lovforslag, der kan fremsættes i næste folketingssamling.
Men jeg vil sådan set gerne benytte lejligheden til at sige tak til SF for, at det her forslag nu kommer til debat, og at vi forhåbentlig med et bredt flertal her i Folketinget kan lave en varig løsning.