Theresa Scavenius (ALT), 2023-06-02:
God morgen, alle sammen.
Nu er det sidste runde om affaldsloven, og jeg vil sige lidt om, hvorfor det er så vigtigt, at vi forholder os til den her lov endnu en gang.
For man plejer at sige, at man kan måle et samfunds moralske kompas på, hvordan man behandler de svageste i samfundet, men jeg har faktisk en teori om, at man kan måle, hvor velfungerende et samfund er, på, hvordan affald bliver håndteret.
Nu tror I måske, at det er sådan noget, jeg har opfundet til lejligheden, fordi jeg har beskæftiget mig med affald de sidste mange måneder, men det er det faktisk ikke.
Det er en teori, jeg har brugt de sidste mange år på at diskutere, og den handler om institutionel kapacitet.
Pointen er, at i et fattigt udviklingsland flyder affaldet på gaden, der er ingen offentlig renovation og ingen kloakering, og det afspejler rigtig godt, at kapaciteten i de politiske institutioner i et fattigt udviklingsland er meget lav.
Man evner simpelt hen ikke at håndtere affaldet.
Italien er et eksempel på et land, hvor der heller ikke er styr på affaldet.
Der er selvfølgelig bedre styr på det end i et udviklingsland, men slet ikke på et tilstrækkeligt niveau.
Det vil sige, at affald er et politisk emne; der er konflikter om det; mafiaen bruger det nogle gange som et politisk våben; nogle gange flyder det i gaden, andre gange er det et valgkampstema.
Og det afspejler rigtig godt, at i Italien er der heller ikke styr på alle andre områder.
Men i et land som Danmark tænker vi slet ikke på affald, og det afspejler, at vi har et meget velfungerende samfund, hvor det er blevet håndteret så godt, at vi slet ikke skal bruge tid på det.
Men det, vi glemmer, er, at det er en ekstremt ressourcekrævende øvelse at have et velfungerende affaldssystem.
Det er en civilisatorisk bedrift, som går helt tilbage til 1600-tallet.
Affaldssektoren handler ikke bare om miljø og klima.
Det startede faktisk med at handle om at undgå skadedyr og smitsomme sygdomme.
Det er noget, man for mange hundrede år siden har set som en vigtig politisk prioritet i forhold til at skabe et velfungerende samfund.
Med klimakrisen og miljøkrisen får vi endnu flere udfordringer, som affaldssektoren også skal håndtere.
Derfor er det en kerneinstitution i vores samfund.
Men det er her, vi som samfund begynder at fejle.
I tager alt for let på den her lovgivning, og det siger alt om, hvordan vi som samfund er begyndt at tage alt for let på de grundlæggende institutioner, som skaber grundlaget for det her samfund.
Hvorvidt vi kan håndtere vores affaldssektor på en rationel og ordentlig måde, der beskytter mod sygdomme og beskytter miljø og klima, afspejler, om vi har et samfund med en kapacitet til at tilpasse os, opdatere, udvikle og omorganisere os til den nye virkelighed, vi står over for.
Med den politiske aftale omkring affaldssektoren kom vi faktisk et skridt videre.
Det handlede om at opdatere affaldssektoren til at afspejle en verden, der skal leve inden for planetens grænser.
Men med dette lovforslag, som vi skal stemme om lige om lidt, gør vi jo det modsatte, og det afspejler, at vi ikke er i stand til – vi har ikke længere kapaciteten til det i det her samfund – at organisere vores udfordringer på en rationel måde.
Ydermere frygter jeg, at I gambler med de oprindelige krav og funktioner.
Jeg frygter, at affald går fra at være noget, som ingen før tænkte på, til at være noget, alle borgere og virksomheder skal begynde at bekymre sig om.
Det vil sige, at de ikke bare kan leve deres liv; de skal lave alt det, som vores samfund i virkeligheden skulle finde ud af.
Så vi går fra at være det her meget velfungerende land til at gå ned ad udviklingstrappen igen.
Og det afspejler i virkeligheden, hvad der er sket i andre sektorer.
Det er hele vores velfærdsstat, vi skal begynde at tænke over.
For vi kan ikke længere regne med, at samfundet har styr på det for os borgere.
Har Skatteforvaltningen styr på pengene?
Er der styr på børnene i skolen?
Har regeringen styr på klimakrisen?
Det er noget, vi borgere skal gå rundt og bekymre os om.
Vi har ikke længere et samfund, som bare holder styr på kloakeringen, renovationen og klimakrisen.
Det er sådan i forhold til alle de her sammenbrud, at når der f.eks. er et sammenbrud i skattevæsenet, får vi en udbytteskandale.
Når vi laver for mange liberaliseringer, der ikke er gennemtænkte, får vi overnormale profitter.
Og på samme måde vil den her uigennemtænkte liberalisering af affaldssektoren bringe enormt mange skandaler med sig.
Og det er noget, vi ved.
Så når I tror, at lovgivning omkring affald er en ligegyldig, mindre ting, som man bare kan stemme igennem, kommer det til at have store konsekvenser.
Det kan blive rigtig sjovt!