runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sigurd Agersnap (SF), 2025-02-25:
Jo, sådan skal man også høre mig, og det oplever jeg egentlig at vi alle sammen er søgende efter.
Regeringen har jo så et statsligt arbejdsprogram, tror jeg at de kalder det, som vi glæder os til at se.
Jeg synes da i hvert fald, at man skal gøre sig nogle overvejelser om, hvordan vi kan koble noget til den faste proces i Folketinget omkring det her.
Jeg synes, at det med at oprette et underudvalg eller et midlertidigt udvalg, som kigger på nogle af reglerne, er fornuftigt.
Det er jo rigtigt, som hr. Dennis Flydtkjær også siger, at det nok viser noget om, at lovkomplekset er blevet større, men det kan godt tage nogle tvivlsspørgsmål væk, at man har en meget velbeskrevet lovgivning, og det kan godt tage nogle tvivlsspørgsmål væk, at den også har afdækket alle de der ydertilfælde, som før i tiden enten skulle til domstolene eller krævede en længere vurdering.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Det er lidt noget andet, jeg vil bruge mit andet spørgsmål på.
Jeg kunne forstå, at det i finanslovsforhandlingerne var en rigtig svær øvelse at fjerne 1.000 medarbejdere, så jeg vil bare høre, om det var en lige så svær øvelse at ansætte de 16.000 flere, der er kommet over en 6-årig periode.
Det tror jeg ikke at der var nogen der opdagede.
Så kunne det ikke godt tyde på, at man måske skulle gøre sig lidt mere umage for at undgå, at der går inflation i den statslige administration?
For hvis det er virkelig svært at fjerne 1.000, og der er ingen, der opdager, at der kommer 16.000 mere, har vi vel et kæmpeproblem?
Sigurd Agersnap (SF), 2025-02-25:
Jeg har ikke siddet med i nogen af processerne, så jeg kan ikke svare på, hvor svært det var at ansætte de 16.000.
Men jeg er jo enig i det, spørgeren siger.
Vi har også en udfordring med, at når vi har indgået politiske aftaler, har der lige til sidst været noget om, at der skulle ansættes nogle flere medarbejdere til at administrere de aftaler, og det tror jeg ikke at man har haft den nødvendige opmærksomhed på.
Charlotte Bagge Hansen (M), 2025-02-25:
Tak for det, formand – vi har jo faktisk aftalt, at det er sådan, jeg titulerer formanden.
Når man kommer på talerstolen så sent, som jeg gør, har alle andre jo sagt det meget klogere, altså det, jeg gerne vil sige.
Først vil jeg altså lige fejre, at vi deler præmissen om, at vi skal have færre regler og mindre bureaukrati.
Som selvstændig erhvervsdrivende må jeg indrømme, at de her regler og det her bureaukrati har redet mig som en mare, også i 2018, da hr. Rasmus Jarlov var erhvervsminister, men nuvel – jeg vil gerne give anerkendelse for, at der er fjernet nogle regler, men ikke på det område, jeg har beskæftiget mig med.
Under normale omstændigheder og med den måde, jeg plejer at arbejde på, ville jeg have sat pris på, at man lige havde siddet sammen og fundet ud af, hvor det lige er, vi kan skære nogle regler fra og fjerne dem, frem for at vi sal stå her i salen og kappes om, hvem der vil det her mest.
Hvem vil fjerne flest regler?
Hvem vil fjerne mest bureaukrati?
Er det regeringen, eller er det oppositionen?
Jeg håber, vi vil det lige meget.
Jeg gik faktisk til valg på at fjerne regler og bureaukrati.
Det første, jeg blev spurgt om af nogle af de ministre, som jeg har til opgave at servicere, var: Hvad vil du gerne opnå på mit område?
Og der var mit svar: Vi skal simpelt hen have fjernet nogle af alle de regler og det bureaukrati, som ikke giver mening, altså alle de her lag på lag-regler, hvor vi bare har puttet ovenpå.
Lad os nu kæmpe for det her sammen, for det giver rigtig god mening at fjerne mange regler.
Der er jo bare nogle regler, f.eks. i vores velfærdssamfund, som ikke giver mening.
Lad os derfor dedikere os og love hinanden herinde, at den her kamp tager vi fælles.
Og ja, regeringen vil det her.
Moderaterne vil det her.
Oppositionen vil det her.
Vi har mulighed for at skrive historie.
Vi skal jo ikke banke hinanden i hovedet med statistikker, når vi ved, vi vil det samme, og at ministeren står heroppe og siger: Jamen prøv at høre, venner; vi er slet ikke færdige.
Lad os nu comitte os og så sørge for, at 2025 går over i historien som det år, hvor Folketinget arbejdede sammen om at fjerne mange regler og meget bureaukrati, som spænder ben for folk og for virksomheder i Danmark.
Men vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, som det er her.
Tak for ordet.
Peter Kofod (DF), 2025-02-25:
Tak for det.
Da fru Mette Frederiksen i sin tid blev statsminister, sagde hun, at hun ville være børnenes statsminister.
Nu, mere end 5 år efter, kan vi konstatere, at fru Mette Frederiksen i virkeligheden er blevet djøf'ernes statsminister, administratorernes statsminister, bureaukratiets statsminister, stilstandens statsminister.
Den offentlige sektor er sandet til.
Den ene bureaukrat ansætter den næste, omfanget af regler eksploderer, og almindelige mennesker hiver sig i håret og giver op i mødet med den offentlige sektor.
100.000 fuldtidsansatte administratorer arbejder nu i den offentlige sektor, og det er en stigning på omkring 14.000 siden år 2000, som jeg slog det op for lidt siden.
Vi har brug for en ny retning, et ambitiøst regelstop.
Det er det, som en samlet blå blok, vil jeg næsten sige, foreslår med det her beslutningsforslag.
Det er det, vi ønsker, og jeg behøver jo ikke sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter forslaget, når vi er med til at fremsætte det.
Tak for ordet.
Christina Olumeko (ALT), 2025-02-25:
Tak for ordet.
Alternativet deler forslagsstillernes opfattelse af, at der i det offentlige over tid på nogle områder er opbygget for store administrative byrder, der går ud over det vigtige arbejde, som velfærdsmedarbejderne bredt set laver.
Forslaget her er, så vidt jeg kan forstå, et forslag, der ligner det, som Socialdemokratiet tidligere har foreslået fra september 2022, og som aldrig nåede at blive implementeret.
Vi kan i Alternativet rigtig godt lide intentionen med forslaget, men vi har også meget svært ved at se, hvordan forslaget skal implementeres, og i dag savner jeg også bud på, hvordan partierne bag forslaget forestiller sig at det skal konkretiseres.
Det har jeg svært ved at se for mig, specielt fordi vi her i Folketinget har meget lidt indflydelse på reglernes omfang.
Langt de fleste regler bestemmes jo ikke ved forhandlingsbordet.
De bliver efterfølgende formuleret, når embedsværket skal skrive bekendtgørelser og love ud fra de politiske aftaler, vi er blevet enige om.
En linje i en aftaletekst kan blive til mange lovparagraffer og flere bekendtgørelser, som i virkeligheden kan udmønte sig i rigtig, rigtig mange regler, afhængigt af hvordan de tolkes uden blandt medarbejderne.
Og det er noget, der kan være svære for Folketinget at påvirke i praksis.
I praksis er det altså enormt svært at afgøre, hvor mange regler et enkelt lovudkast medfører.
Det leder mig også over til, at det er ret svært at definere, hvad en regel egentlig er.
Samtidig synes jeg også, det er meget svært at afgøre, hvornår en regel medfører mindre borgernær velfærd.
Det kan jo variere fra kommune til kommune og fra region til region, afhængigt af hvordan den pågældende regel implementeres.
På mange måder synes jeg, det er et sympatisk forslag, men altså et svært gennemførligt forslag.
Hvis man oprigtigt ønsker at tage et opgør, synes vi, at man også bør kigge på vores velfærdssystem mere generelt.
Vi er gået fra rettighedsbaseret velfærd til behovsbaseret velfærd, og det er klart, at i behovsbaseret velfærd skal man ind og vurdere den enkelte borgers behov for en ydelse, og det bliver typisk meget, meget administrativt tungt.
Det kræver mange medarbejdere at vurdere, om en borger har ret til en bestemt ydelse, frem for hvis den var rettighedsbaseret.
I Alternativet ønsker vi et mere tillidsbaseret samfund, og det vil grundlæggende være den nemmeste måde at mindske de administrative byrder i samfundet på.
Tak for ordet.
Rasmus Jarlov (KF), 2025-02-25:
På vegne af de fem partier, der har fremsat forslaget her, vil jeg gerne sige tak for debatten.
Vi er selvfølgelig skuffede, men ikke chokerede over, at der ikke er opbakning til vores forslag, eftersom vi jo aldrig får opbakning til nogen af vores beslutningsforslag, af en eller anden grund, selv om de er gode.
Men jeg kan godt være lidt skuffet over, at der ikke rigtig kom noget nyt frem under debatten.
Vi synes jo nok, at når man vil forkaste vores forslag til, hvordan man kan få mindre bureaukrati, så skylder man også selv at komme med sine egne forslag til, hvordan man vil løse problemet.
For det er et kæmpestort samfundsproblem, og det nytter ikke noget bare at sige, at man vil kigge på reglerne en for en, når man har ambitioner om at nedbringe bureaukratiet.
For det tror jeg at alle regeringer har sagt siden det danske demokratis fødsel i midten af 1800-tallet.
Det har nok cirka været sådan i de sidste 175 år, at man har haft ambitionen om at holde regler og bureaukrati nede.
Og jeg tror kun, det er Estrupregeringen, som ikke fik lavet nogen nye love – i hvert fald i en periode, hvor Estrup ikke havde et fungerende Folketing, og så kunne det jo ikke lade sig gøre.
Så det var en god konservativ sejr i den regeringsperiode, men bortset fra det er det slået fejl for alle regeringer.
Antallet af love og regler stiger og stiger bare, og det samme gør antallet af folk, der arbejder med administration i den offentlige sektor.
Nu har vi i dag lige om lidt også et forslag mere til, hvad man kan gøre for at nedbringe bureaukratiet.
Men vi synes, at man er nødt til selv at komme på banen med nogle forslag til nogle arbejdsmetoder, ikke bare konkrete regler, man vil afskaffe, men nogle arbejdsmetoder til, hvordan man vil nedbringe bureaukratiet.
Det, vi har foreslået her med et regelstop, er jo prøvet andre steder med succes, og i den ret omfattende debat, der har været om, hvad man kan gøre, er det nok det førende forslag til noget, der virker.
Derfor skuffer det os selvfølgelig, at regeringspartierne og venstrefløjen ikke vil bakke op om det, som burde være en fælles dagsorden, men sådan er det jo.
Tak for debatten.
Ole Birk Olesen (LA), 2025-02-25:
Det er med bureaukrati ligesom med CO 2 : Det stiger og stiger og stiger, medmindre nogen gør noget ved det.
Og vi konstaterede i Danmark og i verden, at CO 2 -udslippet bare steg og steg og steg og havde gjort det igennem årtier og århundreder.
I Danmark fandt vi på den idé, at vi kunne lave en klimalov med nogle målsætninger om, hvordan vi skulle nedbringe CO 2 -udslippet.
Jeg må indrømme, at jeg var lidt skeptisk over for det, for vi havde ikke haft den slags lovgivning før, altså ikke en konkret lov, som fastsatte regler, men en lov, som fastsatte målsætninger, som Folketinget skulle prøve at leve op til igennem andre lovgivninger.
Men det har vist sig at virke.
Så lad os gøre det samme med bureaukratiet.
Det er nemlig også skadeligt, ligesom CO 2 er, i de store mængder, det har.
Selvfølgelig skal vi have noget papirarbejde i det offentlige.
Selvfølgelig skal vi også have en klode, hvor der er CO 2 , så planterne kan leve af noget.
Men der er blevet for meget af både CO 2 'en og bureaukratiet.
Derfor synes jeg – og det er det, der er baggrunden for, at vi blå partier her ønsker at fremsætte et beslutningsforslag om at indføre en bureaukratilov – at vi nu i en bureaukratilov skal fastsætte nogle målsætninger for antallet af offentligt ansatte, der arbejder med bureaukrati, omfanget af erhvervsøkonomiske byrder som følge af lovgivning og antallet af regler, der bebyrder borgerne.
Og når vi så har lavet den målsætning, skal vi bagefter følge op på, hvordan det går med at nå målsætningen om at nedbringe bureaukratiet, og så kan vi lykkes med det på samme måde, som vi er i gang med at lykkes med at nedbringe CO 2 -udledningen med 70 pct. Tak, og jeg håber, vi får en god behandling.
Rasmus Jarlov (KF), 2025-02-25:
Men hvordan får man så en systematik om det?
Hvad for en systematik foreslår SF så selv?
Altså, hvilken tilgang, som ikke bare er at have en ambition, men en arbejdsmetode, vil SF anvende for at sikre, at bureaukratiet ikke vokser og vokser, og at det er til skade for velfærden og til skade for pædagogerne, børnehaverne og alt det andet, som SF kæmper for?
Sigurd Agersnap (SF), 2025-02-25:
Jeg synes, det på mange områder godt kan give mening, at det i forhold til lovgivningen og antallet af regler og stiger, og jeg synes heller ikke, det er et særlig overbevisende argument, hverken i det her beslutningsforslag eller det næste, at den samlede lovmængde er blevet større.
Det er klart, at der er flere ting, der skal reguleres i et moderne samfund end før i tiden.
Men jeg synes, det kan være problematisk, når man kigger på stigningen i administrativt personale, og jeg synes, man skal gå systematisk til det.
Og jeg mener, at det er det, man skal gøre, og at man skal have en systematik om at gå ned i de konkrete regler og kigge på dem.
Hans Andersen (V), 2025-02-25:
Jeg deler ambitionen.
Vi er ikke færdige med arbejdet.
Vi har taget fat.
Vi har besluttet konkrete opgaver, der ikke skal løses, svarende til 1.000 årsværk.
Vi skal sådan set videre den vej, men det er jo ikke alene det, vi gør.
Vi har jo sådan set også lavet tiltag til, at vi skal lette byrden i forhold til erhvervslivet.
Jeg nævnte den automatiske e-fakturering, der svarer til en lettelse på 9 mia. kr. i forhold til erhvervslivet.
Så vi skal sådan set tage fat hele vejen rundt i forhold til både erhvervsliv, borgere og kommuner og i forhold til at fjerne bureaukratiet.
Det er sådan set det mål, Venstre har.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Tak for ordet.
Siden Venstre gik i regering med Socialdemokratiet, er der ansat 2.900 flere til administration i staten, altså ren administration.
Og så siger hr. Hans Andersen, at man er glad for, at man nu har sat i gang, at man skal fjerne de 1.000.
Så skal man jo ikke være et matematisk talent for at regne ud, at der stadig væk er kommet 1.900 flere.
Er det virkelig ambitionsniveauet, vi er på, altså at man ansætter 2.900 flere, og så står man og praler med, at nu er vi kommet af med de 1.000 af dem?
Eller hvad er det, vi skal regne med?
Altså, er der ikke brug for en lidt mere systematisk tilgang, som hr. Rasmus Jarlov også lige har stillet spørgsmål til, i stedet for at man tror, man kan fjerne 1.000, når man har ansat 2.900 og flere?
Hans Andersen (V), 2025-02-25:
Der er brug for et statsligt arbejdsprogram, der arbejder systematisk med, hvordan vi effektiviserer den offentlige sektor, og hvordan vi gør brug af bl.a. kunstig intelligens.
Nu skal man jo være opmærksom på, at der også er ansat flere mennesker i skattevæsenet, forsvaret og kriminalforsorgen, og der, tænker jeg, deler vi synspunkter med Danmarksdemokraterne om, at der sådan set også er opgaver, der skal løses, og som tæller med i det antal medarbejdere, som Danmarksdemokraterne nævnte.
Så ja, vi har taget fat, og jeg deler ambitionen om, at vi skal videre.
Der lægger Venstre sådan set meget vægt på, at vi bliver ambitiøse, når vi fremlægger det statslige arbejdsprogram.
Dennis Flydtkjær (DD), 2025-02-25:
Det, der ligger i de 2.900 ekstra, siden Venstre gik i regering med Socialdemokratiet, er ikke flere politibetjente eller flere fængselsbetjente; det er rent administrativt personale. Så det er ikke sygeplejersker eller varme hænder; det er folk, der sidder og laver administration.
Der er kommet 2.900 flere, siden Venstre gik i regering.
Nu står man så og siger, at man vil fjerne de 1.000 af dem.
Hans Andersen (V), 2025-02-25:
Venstre mener også, at vi skal arbejde videre med frisættelsesdagsordenen.
Vi har nu spillet ud i forhold til at ændre den måde, hvorpå vi hjælper ledige mennesker i arbejde.
Det skal også føre til færre administrative ansatte ude i kommunerne.
Så vi skal sådan set videre ned ad den dagsorden, der handler om, at vi skal frisætte, og at vi skal reducere administrationen.
Og der mener jeg, og der mener Venstre, at vi sådan set har brug for et ambitiøst statsligt arbejdsprogram, der helt målrettet reducerer mængden af administration.
Benny Engelbrecht (S), 2025-02-25:
Tak for klar og tydelig tale og også for at pointere det åbenlyse, nemlig at der jo er et bredt flertal i Folketinget, som ønsker afbureaukratisering.
Vi er fuldstændig enige.
Jeg vil godt tillade mig ikke så meget at stille spørgsmål, men at komme med en ros til hr. Sigurd Agersnap og SF, fordi I som parti jo deltog aktivt i forhandlingerne omkring finansloven, hvor det er velkendt, at vi bl.a. skulle finde 1.000 statslige årsværk, som kunne fjernes, og sikre, at der også kommer flere ressourcer ud til kommunerne.
I var med til på forhånd at sige, at det skulle vi finde frem til, og I var også med til konkret at kigge på de enkelte områder og forhandle dem.
I skal have en kæmpe ros for at lægge ryg til det.
Det kunne man måske blandt de partier, som har fremsat det her beslutningsforslag, tage ved lære af.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-02-25:
Vi tager altid imod ros.
Hvis jeg skal komme med en kommentar til det, vil jeg bare sige, at det var jo en svær proces.
Og det var det jo, fordi der ikke sidder nogen, der laver noget helt uden mening.
Der sidder nogen, hvor man skal overveje, om det her virkelig er en opgave, vi skal føre kontrol med fremadrettet.
Der er da også noget rigtigt i beslutningsforslaget i, at den der proces er god at systematisere og gøre ofte.
Men jeg vil bare bekræfte, at det var svært for alle i rummet, og jeg tror, det er vigtigt at fortsætte.
Benny Engelbrecht (S), 2025-02-25:
Ja, og så vil jeg også blot bekræfte det, at SF også var med til at luge noget af det væk, som man fandt var tidsler – helt fair – men stadig væk endte på det måltal, som var forudsætningen, altså de mindst 1.000 årsværk.
Derfor bliver det her jo også en svær opgave, når man skal videre.
Det er også blot for at understrege, at der også var andre partier, som havde ønsker med til finansloven, og som slet ikke var så konkrete som SF.
Sigurd Agersnap (SF), 2025-02-25:
Jeg leder efter spørgsmålet, men jeg tror, at jeg vil sige, at når man hører, at også kommissionen har en ambition om at afbureaukratisere lige nu.
Nogle gange savner jeg bare en ærlighed i debatten om, at der selvfølgelig er nogle ting, man så får mindre af.
Jeg tror bare, at hvis vi skal have fremad i den her debat, og det gælder også fra SF's side, så skal vi være ærlige om, hvad det så er, vi kan undvære, som folk laver i dag.
Rasmus Jarlov (KF), 2025-02-25:
Tak, og tak for en spændende lektion om, hvor godt Socialdemokratiet og SF gjorde det under de her utrolig svære finanslovsforhandlinger, men hvor man alligevel – mod alle odds – overkom forhindringerne og kom i mål.
Det syntes jeg var spændende at høre.
Når nu SF ikke synes, at vores forslag om et regelstop er godt, så har jeg bare to spørgsmål til SF.
Synes SF, det er acceptabelt, at lovmængden bare stiger og stiger?
For det er det jo et faktum at den gør.
Antallet af love og regler og bureaukratiet stiger og stiger.
Er det acceptabelt for SF?
Og hvad er SF's bud på, hvordan man systematisk får vendt udviklingen?
Jan E. Jørgensen (V), 2025-02-25:
I sig selv giver det ikke nogen rettigheder, at man har fået et andet cpr-nummer, andet end at man ikke skal stå og forklare sig over for eksempelvis en betjent i paskontrollen.
Hvis man kommer og ligner en kvinde og har et kvindefornavn osv., skal man altså ikke stå og blive krydsforhørt i: Hvorfor har du så et mandligt cpr-nummer?
Der er noget her, der ikke stemmer.
Det er jo en helt konkret rettighed, at man slipper for at skulle stå i den ubehagelige og ydmygende situation.
Lars Christian Lilleholt (V), 2025-02-25:
Tak for det, formand, og tak til DF for at rejse sagen og tage initiativ til beslutningsforslaget her om vores demokrati under overskriften genskabelse af tilliden til demokratiet.
Det er et særdeles vigtigt emne, der går til kernen af vores demokrati, borgernes tillid til det politiske system og til os som folkevalgte.
Venstre er optaget af at sikre et stærkt, åbent og tillidsfuldt demokrati.
Vi mener, at et levende folkestyre kræver gennemsigtighed, ansvarlighed og en løbende debat om, hvordan vi styrker borgernes tro på vores institutioner.
Danmark er fortsat et af de lande i verden med den højeste tillid til myndighederne.
Som ministeren selv nævnte, er Danmark udpeget som et af de mindst korrupte lande i verden, og vi har en offentlig sektor, der bygger på stærke demokratiske principper.
Vi har som politikere et særligt ansvar for at sikre en saglig og konstruktiv samtale også på de sociale medier.
Beslutningsforslaget, vi behandler i dag, indeholder ti forslag, som jeg godt vil sige at det er værd at diskutere, men der er også en lang række udfordringer ved en række af forslagene.
F.eks. foreslås det at oprette et forfatningsråd, men det vil for os at se ændre magtbalancen i vores demokrati og kan i princippet i praksis føre til forskydning fra politiet til jura.
Venstre mener, at Folketinget fortsat skal have det primære ansvar for at kontrollere regeringens arbejde.
Det er en kerne i vores parlamentariske system.
Ligeledes foreslås det at ændre forældelsesfristerne for ministeransvar.
Det er vigtigt, at ministre kan stilles til ansvar.
Samtidig er det væsentligt at anerkende, at Folketinget allerede har iværksat en række tiltag for at styrke tilliden til det politiske system.
Dybvadudvalgets rapport fra marts 2023 indeholder en række anbefalinger om, hvordan samspillet mellem Folketinget, regeringen, embedsværket og medierne kan forbedres.
På baggrund af rapporten har regeringen allerede taget initiativer, der bidrager til en mere gennemsigtig og ansvarlig politisk kultur.
Der er f.eks. indgået en aftale med Danmarksdemokraterne, Det Konservative Folkeparti og Radikale Venstre om at nedsætte et sagkyndigt udvalg, som skal komme med forslag til ændringer af offentlighedsloven.
Derudover har Justitsministeriet offentliggjort reviderede retningslinjer for ministres brug af sociale medier, og Statsministeriet har udstedt en intern forretningsorden for møder i regeringsudvalg.
Disse tiltag understreger, at der allerede er en aktiv indsats for at sikre større åbenhed og ansvarlighed i den politiske proces.
Venstre ønsker en åben og løbende debat om, hvordan vi styrker tilliden til vores demokrati.
Derfor kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2025-02-25:
Jeg vil gerne rose Venstre.
Nu ved jeg ikke, om ordføreren hørte – det tror jeg – den lille meningsudveksling, der var mellem undertegnede og Socialdemokratiet tidligere om, om man kunne kalde statsministeren magtfuldkommen, og det lægger jeg uprøvet til grund, at det er et synspunkt, som Venstre har delt, fordi hr. Jakob Ellemann-Jensen i valgkampen sagde: »Den magtfuldkommenhed, den magtarrogance, den uanstændige behandling af et helt erhverv, som vi ser fra regeringen i de her dage,
den er for mig at se helt uden sidestykke«.
Så jeg lægger til grund, at Venstre i hvert fald har delt min opfattelse af, at statsministeren i første regeringsperiode var magtfuldkommen, og oven i købet udvider det med magtarrogant og uanstændig.
Så grov har jeg slet ikke været.
Men derfor er der også grund til at rose Venstre, for hvis tingene har forandret sig, efter at Venstre er gået ind i den her regering, så har vi da fået noget ud af det.
Jeg synes jo, at ordføreren nævner nogle af de ting, som det havde været utænkeligt at få igennem med en rent socialdemokratisk regering.
Det er fint, at vi ikke er enige om forfatningsudvalget og alle de andre ting, men det, at der i modsætning til Socialdemokratiet er en villighed til at lytte, en erkendelse af, at der er et problem, synes jeg siger utrolig meget om partiet Venstre og i øvrigt også utrolig meget om Socialdemokratiet.