Lars Boje Mathiesen (NB), 2021-05-03:
Jeg elsker kød, spareribs, flanksteak, ribeye, tomahawk, you name it – hold da op!
Og bacon – hold nu op!
Og jeg kan lige så godt sige det, som det er: Der er ikke nogen som helst totalitære kræfter i SF, der skal bestemme, hvor meget jeg vil spise af det.
Det vil de forsøge med at lægge afgifter på kød, så vi ikke vil spise så meget af det.
Jeg er så heldig måske at have en lønning, som gør, at jeg kan købe det alligevel, men dem, som ikke har så mange penge, har så måske sværere ved at købe de her ting.
Og hvis det endelig er, at de lægger de afgifter på kød, så kører jeg da bare over grænsen og køber det, da det er billigere dernede.
Eller også får jeg en polak til at tage det med, når de kommer herop med lastbilerne – og så køber vi det der.
Lad nu være.
Det er sådan en meget, meget gammeldags og ueffektiv måde at prøve at løse de problemer, som man siger man står over for, på.
Skatter og afgifter har aldrig nogen sinde løst de ting, og det kommer de heller ikke til den her gang.
Det er så sjovt, for i medierne er der jo ingen grænser for det, når de her partier taler om den her klimakrise, som om vi nu kun har 12 år, 11 år, 9 år tilbage.
De holder Greta Thunberg foran sig og siger, at nu skal vi levere i regeringen – lige indtil de kigger på meningsmålingerne, og så tænker de: Nej, okay, vi venter lidt.
Det er jo den måde, det foregår på.
Altså, hvis man virkelig kører med den retorik ude i medierne om, at verden er ved at gå under, så burde man måske sætte regeringen stolen for døren og sige: Nu skal I levere på det.
Men lur mig, om det ikke bliver trukket og trukket – for så har man jo en platform at gå til valg på næste gang igen.
Og det er jo i bund og grund det, som det handler om, når alt kommer til alt: et godt redskab til at blive valgt ind igen.
Hvis man rent faktisk ville kigge på løsninger, så skulle vi jo kigge meget mere på forskning – forskning og teknologi.
Det har historisk set
været det, som har løst de udfordringer, vi har stået med i verdenshistorien, og det kommer det også til at være på det her område.
Og det handler også om teknologiske løsninger, når vi kigger ind i landbruget.
Der har jeg faktisk fundet de ting, som jeg er enig med regeringen i: at det bliver teknologiske løsninger, vi skal kigge på.
Lad os f.eks. kigge på tang.
Der er nogle vanvittig spændende forskningsresultater fra forskning med tang lige nu.
Tang er en fantastisk lille ting, der har nogle rigtig, rigtig gode egenskaber: Det optager CO 2 , når det dyrkes derude.
Det bliver dyrket i havvand, og det skal ikke bruge gødning.
Og forskningsresultater viser, at det har en vanvittig god effekt med hensyn til at optage CO 2 .
Og det sidste og måske i den her sammenhæng rigtig, rigtig vigtige er, at det nedsætter mængden af metan i køernes bøvser.
Og hvorfor er metan så vigtigt?
Jo, det er det, for ganske rigtigt hænger metan ikke lige så lang tid i atmosfæren, men det er noget mere effektivt med hensyn til at fastholde temperaturen på jorden.
Derfor er det vigtigt, og hvis vi nu kan reducere metanudledningen fra køernes bøvser – nogle forskningsresultater siger, at vi kan reducere den med 30 pct., mens et enkelt faktisk siger med helt op til 80 pct. – så er det et vanvittig stort fremskridt.
Og det siger jo meget godt, at det er den vej, vi skal gå.
Nu havde vi lige før selskabsskatten.
Sænk den, og lad virksomhederne innovere på det her område – så skal vi nok komme frem til løsningerne.
Det er den vej, vi skal gå.
Vi skal tro på fremtiden, og vi skal give virksomhederne muligheder; der skal vækst i samfundet, sådan at virksomhederne kan rykke forrest på det her område.
Det er den vej, vi skal gå.
Øgede skatter og afgifter har aldrig løst noget, og det kommer det heller ikke til på det her tidspunkt.