Marlene Harpsøe (DD), 2023-04-18:
Vi er i Danmarksdemokraterne dybt optagede af at sikre mennesker en værdig ældrepleje; en ældrepleje, der sætter det enkelte menneske i centrum; en ældrepleje, der sætter relationen til den ældre først.
Det er nemlig afgørende for at kunne give den omsorg og pleje, som den enkelte har brug for.
Der er rigtig mange udfordringer i ældreplejen, der skal løses, og der er særlig én stor rød lampe, der står og blinker, og den blinker særlig, fordi der er for få medarbejdere i omsorgs- og sundhedsfaget.
Og med den aldrende befolkning, hvor flere lever længere og der er kommunale budgetter med stigende udgifter, kræver det politisk handling at sikre en værdig ældrepleje, der griber alle, som får behov for pleje og omsorg i alderdommen.
Både den tidlige og den nuværende regeringen har jo bebudet, at man ønsker en ældrelov med få, klare værdier, der skaber bedre rammer for en alderdom med livsglæde og tid til nærvær og omsorg.
Det bakker vi fuldstændig op om i Danmarksdemokraterne, men vi ved også, at blanke papirer og ord ikke gør det alene.
Derfor venter vi også utålmodigt på, vi kan hoppe i arbejdstøjet og skifte de her skåltaler ud med politisk handling, der sikrer, at ingen skal være bekymrede for at blive gammel i Danmark, og at ingen skal frygte for, om man kan klare arbejdspresset i plejen eller rent faktisk har tid til at drage den omsorg og skabe den værdi for de mennesker, der rent faktisk gjorde, at man valgte faget i første omgang.
Alt forarbejdet er på plads.
Der foreligger en afrapportering fra det rådgivende panel, ekspertgrupper og borgermøder.
Vi ved jo godt, hvor skoen trykker.
Vi kender alle sammen tallene i forhold til den demografiske udvikling og statistikkerne.
De taler et tydeligt sprog, og det gør redegørelsen, vi skal debattere i dag, jo også.
Vi står midt i en velfærdsklemme af de helt store, hvor antallet af danskere over 80 år stiger markant i de kommende år.
Det betyder, at flere ikke bare får brug for pleje og omsorg, men også får et komplekst behandlingsbehov.
Så hvad venter regeringen egentlig på?
Lad os komme i gang med reelle politiske forhandlinger, hellere i dag end i morgen.
Det kan ikke vente.
En række kommuner er i gang med at udfordre loven dér, hvor den skaber benspænd for, at man kan skabe en god ældrepleje.
Tre kommuner er blevet frikommuner, og deres arbejde med afbureaukratisering skaber fornyet energi lokalt og motivation i forhold til at tænke nyt om, hvordan vi kan skabe en hverdag, der efterlader mere tid til at levere den kerneopgave, som borgeren har brug for, uden at vi selvfølgelig går på kompromis med både kvalitet og sikkerhed.
Bureaukratiet må ikke være det, der fylder i ældreplejen; det er omsorgen og plejen, der skal være tid og plads til; det er omsorgen og plejen, der er kernen i mødet med de ældre, og de skal mærke, at det er dem, som er i centrum.
Derfor skal der også luges ud i det tidsrøveri, som unødvendig dokumentation er.
Som ansat i ældreplejen vil man meget hellere bruge tid sammen med borgeren end på ligegyldig dokumentation, der alligevel ikke løfter kvaliteten en millimeter.
I og med at der bliver flere og flere ældre, bliver der også flere, der udvikler demens, og det skal vi have et skarpt øje for.
For desværre er mennesker med demens en ofte overset gruppe.
Det skal vi have gjort noget ved,
ligesom vi må få gjort noget ved det alt for høje forbrug af antipsykotisk medicin i plejen.
Det er vigtigt for os i Danmarksdemokraterne, at mennesker med demens samt deres pårørende sikres en tidlig og helhedsorienteret indsats.
Der skal bl.a. arbejdes konsekvent med en omsorgstilgang med relationen i centrum.
Jeg vil i den forbindelse citere May Bjerre Eiby, som er leder af plejehjemmet Dagmarsminde.
Hun skriver i sin bog »Når omsorg er den bedste medicin«: »Jeg vil gerne inspirere verden til at tænke og handle ud fra det faktum, at vi er mennesker i kraft af hinanden.
Vi holder hinandens liv i hænderne, og når et menneske med demens bliver taget i hånden, har det menneske intet at frygte.
Livet er smukt, når man deler det med andre.
Vi er alle bange for at blive alene.