Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-19:
Tak for det.
Det er tre beslutningsforslag, vi behandler i dag, og de omhandler jo stort set samme emne.
Vi fik tilført nogle tiltrængte ressourcer til bl.a. inddrivelsen, til de nye ejendomsvurderinger, til udvikling af et nyt EU-toldsystem osv.
Det er en aftale, som gør, at der kommer 1.000 nye medarbejdere til SKAT.
Og senest i onsdags fik vi tilført nogle flere midler til bekæmpelsen af skattely; vi fik forhøjet bevillingen fra 10 mio. kr. til 25 mio. kr.
Så vi er faktisk allerede i gang, synes jeg, med nogle historiske løft af SKAT, som skal ses i lyset af en årrække med besparelser og nedskæringer.
Det synes vi da er rigtig godt, men også tiltrængt.
Men dermed også sagt, at jeg ikke synes, at vi er i mål endnu.
Og det er jo derfor, at vi bl.a. har det her beslutningsforslag sammen med Socialdemokratiet i dag, som går ud på, at vi skal have nogle drøftelser om at få tilført nogle flere ressourcer til SKATs indsatsområder.
Det er et område, som vi synes der er stærkt behov for at få styrket, og et område, som vi netop ikke fik med i aftalen sidste år.
Grunden til, at vi gerne vil have flere ressourcer på det her område, er jo, at man bl.a. kan se, at skattegabet er stigende.
Som vi skriver i beslutningsforslaget, kan man konservativt sat sige, at det er 25 mia. kr. om året, vi mister.
Altså, forskellen på det, man i princippet burde få ind, og det, man får ind, er 25 mia. kr., hvilket jo er rigtig mange penge.
Men det er også set i lyset af, at tilliden til SKAT er dalende, hvilket nok ikke er så overraskende på grund af de rigtig mange skandaler, som jeg tror de fleste er bekendt med.
Det gør jo også, at der er brug for, at vi får skabt en tillid til SKAT, og det får vi altså bl.a. gjort ved at tilføre nogle ressourcer, så folk – selv om det godt kan være, de synes, at skattetrykket er for højt – kan have tillid til, at når de selv betaler den skat, de skal, så gør naboen det også; eller så man som virksomhed ved, at når man betaler sine afgifter og moms, bliver man ikke udkonkurreret af en virksomhed i nærområdet, eller hvor det nu kan være, som svindler med punktafgifter og moms.
Og det er jo klart, at den situation, der er i dag, ikke er holdbar.
Så derfor er det vigtigt – også i det lys, at vi skal have genskabt tilliden til SKAT – at vi får tilført nogle flere ressourcer til SKAT.
Det er, at vi i Dansk Folkeparti simpelt hen tror på, at det er en god business case, at der er rigtig mange penge at komme efter.
Jeg nævnte selv i mit spørgsmål til ministeren, at det havde været fremme i en artikel i Politiken, at alene på momsområdet inddriver en medarbejder sin egen løn 38 gange igen.
Det er jo klart, at det ikke er sådan, at hvis man ansætter 5.000 medarbejdere, så er det lig med 5.000 gange 38 – der er selvfølgelig en eller anden kurve, der knækker på et eller andet tidspunkt.
Men det kunne jo godt tænkes, at der var en sammenhæng, sådan at hvis man ansætter en mere, er det 37 gange igen, men ansætter man 50 mere, så er vi måske nede på 35 gange.
Men jeg er helt overbevist om, at der er en god business case i at ansætte nogle flere medarbejdere på nogle af de områder, hvilket også har vist sig i de forhandlinger om skattely, vi lige har afsluttet så sent som i onsdags: at det faktisk er en god forretning at have de medarbejdere til at sidde og inddrive penge på det område.
Og det er det altså også på mange andre områder.
Hvad angår det konkrete beslutningsforslag fra Enhedslisten og SF om 1.000 nye medarbejdere, kan vi ikke støtte det.
Vi er sådan set enige i intentionen, for det omhandler jo det samme, som vi har i vores eget beslutningsforslag, men det bliver lidt ligesom noget med at tænke på et tal, for hvorfor lige 1.000?
Hvorfor ikke 1.001, 500 eller 1.500?
Jeg synes jo, at den rigtige fremgangsmåde må være, at man selvfølgelig altid gør det i samarbejde med den siddende regering, men også ud fra det faglige grundlag, altså så vi kan få en sparring om, hvad der er behov for i SKAT, og hvad man ønsker der.
Det er klart, at det også hænger sammen med politisk at have en drøftelse om, hvad det er for et kontroltryk, man ønsker.
For jeg mener, at det er i beslutningsforslag nr. B 104, at der meget rigtigt skrives, at bare med hensyn til refusionen af negativ moms er udviklingen jo ret så voldsom.
I 2009 refunderede man 139 mia. kr., hvilket i 2015 steg til 235 mia. kr., med et kontroltryk på 2 pct.
Det er altså ikke meget, når man tænker på, hvor stor stigningen er, og hvor mange penge der ryger ud.
Så en del af de drøftelser, der kommer, vil jo også gå ud på rent sagligt politisk at spørge: Synes vi, det er i orden med så lavt et kontroltryk, eller skal det op på 4, 5 eller 10 pct.?
Og hvad afføder det så af behov for ressourcer?
Den rigtige tilgang til det må altså være at finde ud af, hvilke ressourcer der er behov for, og hvor meget mandskab der er behov for, i stedet for at vi lige præcis siger, at det er 1.000 medarbejdere eller 199 eller 1.500, eller hvad det kan være.
Så derfor synes vi i hvert fald, at det rent sagligt giver god mening, at vi alle sammen samlet støtter B 99, hvor vi får drøftelserne om det.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi i dag også brugte tiden på at snakke en del om finansieringen i det – også ud fra det, jeg spurgte skatteministeren om – for jeg tror på, at der er en stor grad af selvfinansiering i det, ved at en skattemedarbejder kan inddrive sin egen løn mange gange igen, hvilket jo i dag ikke indgår i de regnemetoder, man bruger i bl.a. Finansministeriet.
Det kan også, som skatteministeren var inde på, være en medarbejder, som vejleder folk, der ikke snyder bevidst, men måske bare ikke kender reglerne, altså så man på den måde sikrer, at vi får skatteindtægterne ind.
Men den grundlæggende, principielle diskussion om, hvordan man beregner, hvor meget en skattemedarbejder egentlig koster, i forhold til hvad vedkommende kan styrke økonomien med, synes jeg også det kunne være utrolig væsentligt at få med – både i debatten i dag, men sådan set også i de drøftelser, vi får fremadrettet.
Dermed ikke sagt – hvilket jeg egentlig også gav udtryk for i mit spørgsmål til ministeren – at jeg synes, det er sådan, at vi politisk skal sidde og sige, hvad det er.
Det er klart, at det er nødt til at være ud fra et eller andet fagligt grundlag – det kan være fra nogle af ministeriets folk, nogle i Det Økonomiske Råd eller andre folk, som sidder og kan byde ind med det.
Jeg synes i hvert fald, det er afgørende vigtigt på den lange bane at få gang i den drøftelse og finde ud af, helt præcis hvordan man kan bruge det her og beregne det fremadrettet.
Så konklusionen er nok ikke så overraskende, at vi i Dansk Folkeparti støtter vores eget beslutningsforslag, som vi har fremsat sammen med Socialdemokratiet, og ikke støtter de andre to.
Og jeg vil egentlig også bare opfordre til, at Folketinget generelt støtter B 99, for i sidste ende handler forslagene jo om det samme – uanset om man siger 1.000 medarbejdere nu eller indkalder til forhandlinger om det.
Så kan man jo komme til forhandlinger med det ønske om de 1.000 medarbejdere; diskussionen slutter jo ikke, selv om man har et ønske om 1.000 medarbejdere, for det kan man jo tage med til de drøftelser, som kommer efterfølgende.
Så jeg håber egentlig, at man bredt i Folketinget kan støtte det forslag, der hedder B 99.