Zenia Stampe (RV), 2020-10-30:
Tak for det.
Vi har jo været inde på en del af de emner, som debatten nu handler om, i den forrige debat, så jeg vil da bare gentage nogle af mine pointer derfra.
Vi er sådan set ret trygge ved den linje, der bliver ført lige nu, selv om vi jo alligevel kan konstatere, at der er et eksplosivt udbrud lige nu.
Men det er jo også, fordi vi først sent, måske for sent, har fundet ud af, hvor godt den her virus i virkeligheden trives i de her minkbesætninger.
Og endnu senere har vi jo så fundet ud af, at den ikke bare trives godt og jo også smitter til minkbesætninger i nærheden, men at der også er den her risiko for mutation, hvilket jo har gjort situationen endnu mere alvorlig.
Derfor stiller vi os hundrede procent bag regeringen og den strategi, som jo ikke er udformet af ministeren for fødevarer, fiskeri og ligestilling, men som er lagt efter rådgivning og vejledning fra de faglige og kyndige myndigheder.
Det princip om, at man slår de syge besætninger ned, og at man også slår nabobesætningerne ned inden for en radius på de her 7,8 km, har der jo været rigtig meget diskussion om i dag.
I virkeligheden kan jeg godt nogle gange blive en lillebitte smule forvirret over de punkter, der bliver bragt op af de borgerlige, for man siger, at vi hurtigt skal slå de syge besætninger ned, og det er jeg fuldstændig enig i, men så bliver der også snakket meget om det her fritestning, og det er de besætninger, som man har været for langsom til at slå ned, som man så lige kan give en chance.
Der er et eller andet dér, der ikke hænger sammen.
På den ene side siger man, at regeringen og myndighederne har været for langsomme, at de skulle have slået dem ned med det samme.
Samtidig siger man, på den anden side, at fordi de var så langsomme, skal vi lige give dem en chance.
Det hænger simpelt hen bare ikke sammen.
Det hænger i hvert fald ikke nok sammen til at være en fremadrettet strategi, for en fremadrettet strategi kan jo ikke tillade noget, der hedder fritestning, for der slår man de syge besætninger ned med det samme.
Så har der også været meget kritik af de her nabobesætninger eller zonebesætninger, som man slår ned, og som jo så ikke er smittet endnu.
Når man har valgt at lave den her radius og altså slå dem ned, er det jo, fordi man erfaringsmæssigt ud fra de 20 sager i Nordjylland har set, at det er den radius, hvor man har konstateret smitte.
Det er jo ikke det samme som at sige, at alle minkbesætninger i en radius på 7,8 km bliver smittet, men der er en risiko for det.
Og når man så tænker på, hvor alvorligt det er, når en besætning bliver smittet, er det dels risikoen for, at den så smitter nye besætninger derude, dels risikoen for – og det er jo frem for alt det – at der lige præcis i den besætning udvikler sig en mutation, som undergraver vaccinearbejdet.
Det er den risiko, der gør, at man så for at være på den sikre side slår den kreds, den cirkel, og så slår de her nabo- eller zonebesætninger ned.
Det er jo ikke, fordi der med hundrede procents sikkerhed opstår smitte i de besætninger, men der er en risiko for, at de bliver smittet, og hvis de bliver smittet, er der en risiko for, at der sker en mutation, og der er en risiko for, at den mutation i sidste ende kommer til at undergrave ikke bare Danmarks vaccinearbejde, men hele verdens vaccinearbejde.
Det er jo det, der er begrundelsen.
Men nej, vi har jo ikke 10.000 cases, som vi kan bruge til at lave et ordentligt statistisk system, og på den måde er hele coronakrisen og den måde, vi håndterer krisen, jo funderet på ret stor usikkerhed.
Men der har regeringen, med vores opbakning og støtte, valgt at lægge sig på et forsigtighedsprincip.
Man kan så sige, at det jo så heller ikke har været mere forsigtigt, end at vi lige nu står med 182 smittede besætninger.
Så ja, det er et forsigtighedsprincip, men måske i virkeligheden lidt for sent.
Men det er vi tilfredse med, og det er jo så også derfor, at vi gerne indgår i en dialog med regeringen om at lægge en strategi for næste sæson.
For vi tror ikke på, at vi bare kan starte forfra, og så undgår vi smitte.
Hvorfor skulle smitten ikke komme igen, når vi ser den eksplodere nu på trods af den utrolig store årvågenhed, der er omkring risikoen for smitte, blandt myndighederne, ja, men jo sådan set også blandt minkavlerne selv?
Hvordan skulle det så kunne lade sig gøre, at vi skulle kunne sætte nye kuld i verden uden at opleve den her eksplosive smitte?
Det har jeg meget svært ved at forestille mig, og derfor kan jeg ikke se nogen anden mulighed, end at vi sætter os ned og vurderer, hvilke muligheder vi så har, og hvad der giver bedst mening for folkesundheden, men også for dansk økonomi og for så vidt også for minkavlernes økonomi.
Det er jeg helt tryg ved at vi vil gøre sammen med regeringen, og jeg vil da ønske, at de borgerlige partier vil bidrage.