runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2018-11-22:
Hvorfor er de ikke med i det solidariske system, der er bygget op?
Det er, fordi de lande er usolidariske.
Spørgsmålet er så, om Danmark også skal være blandt de usolidariske lande.
Det er det, det her handler om.
Det synes vi ikke at Danmark skal være.
Jeg synes sådan set, at Danmark står sig godt ved, at vi har en solidarisk tilgang til det her internationale problem.
Det er også derfor, at det var Poul Hartling, som i sin tid stod for at få gennemført det her kvotesystem.
Jeg synes faktisk, at vi står os godt ved det.
Det er jo ikke på mange områder, at vi har et så godt brand, som man kalder det på moderne nudansk.
Men på områderne flygtningepolitik og ulandshjælp har vi faktisk haft det.
Det synes jeg ikke at vi skal kaste over bord.
Naser Khader (KF), 2018-11-22:
Vi har jo ikke kunnet overbevise dem, mens vi tog imod kvoteflygtninge.
Det har vi gjort i rigtig mange år.
Men er der en løsning?
Hvordan kan vi overbevise dem?
Og hvis systemet er solidarisk, hvorfor er de her rige lande så ikke en del af systemet?
Holger K. Nielsen (SF), 2018-11-22:
Det synes jeg er et meget relevant spørgsmål, der bliver stillet.
Det er da fuldstændig rigtigt, at der er en række rige lande, der er dybt usolidariske, og Japan er et meget godt eksempel og også Dubai, og der er en række lande i det område der.
De er usolidariske.
Vi må da overbevise dem om, at de er nødt til også at bære deres del af ansvaret.
Det er jo derfor, at FN er vigtig at få ind, at det er vigtigt at få diskuteret den her Global Compact.
Og det, jeg siger, er, at når vi selv trækker os ud af kvotesystemet, er det da fuldstændig umuligt at overbevise eksempelvis Japan om, at de også skal gå ind i det.
Om det vil lykkes alligevel, skal jeg ikke kunne sige, men i og med at vi trækker os ud, er det i hvert fald helt umuligt.
Naser Khader (KF), 2018-11-22:
Det er fuldstændig rigtigt, at fattige lande tager mange flere flygtninge, men flygtningene har næsten ingen rettigheder der.
Tag Libanon, der er en halv million palæstinensere, og de har stadig væk det, man kalder for midlertidig opholdstilladelse og et fremmedpas, og de har ingen borgerrettigheder.
Det er det, der er udfordringen.
De har ikke de samme rettigheder, som vi giver de flygtninge, der kommer til Danmark.
De har næsten alle borgerrettigheder fra dag et, men det har de ikke i de lande.
Jeg er enig med hr. Holger K. Nielsen i, at de globale løsninger er vigtige, og at man skal være solidarisk.
Men hvordan vil hr. Holger K. Nielsen overbevise rige lande som Japan, Sydkorea og Dubai om bare at tage en tiendedel af de flygtninge, vi har taget i Danmark?
Holger K. Nielsen (SF), 2018-11-22:
Det ved jeg simpelt hen ikke om jeg kan, men jeg skal prøve at forklare det endnu en gang.
Hvis man tager ud andre steder i verden, er det millioner af flygtninge, de må tage.
Fattige lande i Afrika, i Asien, Bangladesh, Kenya, Uganda, Libanon, Jordan tager imod millioner af flygtninge.
Det er enormt fattige lande.
Bangladesh er i hvert fald mig bekendt ikke et rigt land.
Det er ikke 500, det er ikke 600.
Det er millioner, de må tage imod, og de gør det.
Så er det bare, jeg siger, at så står vi og ømmer os over, at vi skal tage 500 kvoteflygtninge yderligere.
Det har vi bare en forskellig tilgang til.
Det kan jeg da høre, og det er så, som det er.
Jeg synes ikke, at Liberal Alliances tilgang er klædelig, men det må Liberal Alliance selv stå på mål for.
Joachim B. Olsen (LA), 2018-11-22:
Det er jo rigtigt, at der kommer færre nu, end der gjorde i 2014 og 2015.
Det er jo fuldstændig rigtigt, men det ændrer ikke på det faktum, at vi gennem de seneste år gennemsnitligt set har taget mange flygtninge.
Der er kommet rigtig mange, ikke bare til Europa, men også til Danmark.
Det er rigtig godt, og det skyldes både internationale aftaler, men det skyldes også den politik, der er blevet ført i Folketinget.
Det vil jo være resultatet.
Der kommer spontane asylansøgere, og oven i det vil SF tage 500 ekstra.
Så det vil være flere, end der er kommet i år eller forrige år.
Det er jo virkeligheden.
Naser Khader (KF), 2018-11-22:
Altså, der er andre lande, der bør tage imod flere kvoteflygtninge.
Vi er faktisk et af toplandene, der har taget imod flest.
Derfor kan vi godt være det antal, vi har taget imod, bekendt.
Jeg mener, at kvotesystemet er den rette måde at gøre det på.
Julius Graakjær Grantzau (ALT), 2018-11-22:
Jeg synes, det var fint lige at komme ind på det her med rige og fattige lande.
Og sådan igen nede på det personlige plan, som jeg gjorde det før, så oplever jeg somme tider en tendens til, at nogle, der har mindre end mig, ønsker at hjælpe mere, end jeg egentlig selv kan, med flere ressourcer.
Derfor tænker jeg, at det måske slet ikke har noget med økonomi at gøre.
Samtalen kommer lidt ind på, om det har noget med penge at gøre, men det er egentlig ikke sådan, jeg forstår beslutningen fra regeringens side, altså om ikke at tage imod.
Der hører jeg egentlig ikke økonomi som et argument.
Hvad tænker ordføreren om det?
Joachim B. Olsen (LA), 2018-11-22:
Tak for det, formand.
Som flere har været inde på, implementeres der med forslaget her en række tiltag fra skatteunddragelsesdirektivet og voldgiftsdirektivet og ændringer af momsloven.
Det er som udgangspunkt rigtig godt, at man i højere grad sikrer ensartede regler om opgørelse af skattegrundlag.
At have fælles regler er en langt bedre måde at bekæmpe skatteunddragelse på end national enegang
Vi er også i LA glade for, at man fra regeringens side har været lydhøre over for nogle virksomheders indvendinger.
Der har været kritik af stramninger i skatteunddragelsesdirektivet og i forhold til tilpasninger af CFC-reglerne, og det er selvfølgelig vigtigt at lytte til den kritik, for det kan jo medføre, at der er danske virksomheder, som bliver stillet dårligere i konkurrencen med udenlandske virksomheder.
Der er jo en grund til, at vi har første-, anden- og tredjebehandlinger i Folketinget.
Det giver os mulighed for at blive klogere på det, som i hvert fald i det her tilfælde er meget kompliceret lovgivning.
Vi håber, at skatteministeren, som skatteministeren plejer, vil indgå i en positiv og konstruktiv dialog om, om der er ting, der kan gøres endnu bedre i det her lovforslag.
Men vi støtter selvfølgelig forslaget.
Rune Lund (EL), 2018-11-22:
Det er fuldstændig rigtigt.
Så må vi jo se, hvordan landene lever op til reglerne, når de nu er kommet på grålisten.
Eller skulle man først kunne komme af sortlisten i det øjeblik, man rent faktisk får dokumenteret, at man har gjort det, som man i dag bare kan love at gøre for at komme af sortlisten?
Altså, det ville jo være en oplagt opstramning at lave.
Men derudover har fru Lisbeth Bech Poulsen fuldstændig ret i det, der bliver sagt.
Hvis man skal rose sortlisten, er det jo, fordi det er sådan – og det er bl.a. derfor, at vi fra Enhedslistens side har fremsat et forslag om en national sortliste – at det også her faktisk er muligt at gå foran nationalt og vedtage en sortliste, som er mere robust; som holder bedre vand end den, der er vedtaget i EU.
Og det er derfor, at vi både på EU-plan kan arbejde for en bedre sortliste og parallelt med det i de enkelte landes parlamenter i EU faktisk arbejde for at indføre nogle nationale lister, som går foran og viser vejen – og på den måde lægger et politisk pres.
Det kan altså have en reel betydning, fordi man indfører det i landet, men samtidig er det en måde, der viser EU og andre lande, at de kan indføre tilsvarende nationale lister og på EU-plan lægge et pres for, at man kan lave en bedre EU-sortliste end den, vi har i dag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2018-11-22:
Det er lige angående sortlisten, den europæiske sortliste.
Jeg er jo fuldstændig enig med ordføreren i, at sortlisten er et absolut minimum.
Der er tre kriterier, og den er indrettet på en sådan måde, at europæiske lande ikke er med.
Det var det, der kunne nås til enighed om.
Jeg synes bare, at hvis der er nogen, der følger med i debatten, er det også rimeligt at sige, at grunden til, at lande så at sige falder ud af sortlisten, altså at den skrumper ind igen og igen, jo er, at de lande, der var sortlisten, kommer på grålisten.
De har simpelt hen sagt: Ja, vi skal nok opfylde de her tre krav inden en eller anden tidsbestemt periode.
Når de kommer med den hensigtserklæring, kommer de på grålisten – og hvis de så ikke gør det, kommer de jo tilbage på sortlisten.
Jeg synes dog – selv om jeg fuldstændig deler ordførerens kritik af, at det ikke er en mere robust liste – at det skal siges, at den i det mindste har haft den effekt, at de her lande har lovet bod og bedring på de her tre områder, og opfylder de ikke det, jamen så kommer de tilbage på sortlisten.
Louise Schack Elholm (V), 2018-11-22:
Jeg vil medgive, at det er kedeligt, at vi er så langt henne, før vi kommer til lovbehandlingen, og jeg må også sige, at det jo er et så kompliceret stof, så selv om vi er i gang med lovbehandlingen nu, er der jo stadig væk spørgsmål til de forskellige ting.
Jeg tror også, det er derfor, at det har taget så lang tid at lave lovgivningen, altså fordi det er så kompliceret et stof, og også fordi man har så tæt en dialog med erhvervslivet på det her.
Men jeg kan sagtens forstå bekymringen, og jeg synes, det er noget af det, vi bl.a. skal drøfte i udvalgsarbejdet.
Dennis Flydtkjær (DF), 2018-11-22:
Det er jo rigtigt, at vi i princippet er forpligtet til at gøre det fra den 1. januar.
Men det er jo et direktiv fra juni 2016, så regeringen og parlamentet skulle sådan set egentlig have haft god tid til at vedtage det her.
Og nu ender vi så med at vedtage det lige et stykke hen i december, og efterfølgende skal Skatteforvaltningen sidde og lave en vejledning, der tidligst kan komme efter nytår, altså efter datoen, hvor det skal være gældende fra.
Og det er jo ikke rimelige betingelser, må man sige, som vi som lovgivere giver erhvervslivet.
Så kan det godt være, at man får nogle udfordringer med EU, men jeg tænker, at man kunne sige: Hallo, vi er jo på vej.
Reglerne er vedtaget, men vi er lidt forsinket i forhold til processen og hvornår det skal træde i kraft.
Så jeg tænker, at det må man kunne løse, så man trods alt giver folk en fair chance for at kunne indrette sig efter de regler, som vi vedtager her i Folketinget.
Louise Schack Elholm (V), 2018-11-22:
I hvert fald har jeg også hørt dansk erhvervsliv være bekymret for den del her omkring moms på vouchere, i forhold til hvordan det gælder, med hensyn til at folk faktisk får brugt voucherne og sådan noget.
Og det er jeg overbevist om er noget af det, som man også kigger på ovre i Skatteministeriet, for at vi kan have en dialog om det.
I forhold til at det skal træde i kraft den 1. januar, mener jeg, at det er vi forpligtet til at gøre ifølge de her direktiver, altså at det skal træde i kraft der, og derfor håber jeg da på, at vi kan nå det.
Og jeg vil også sige, at i Venstre lægger vi jo meget vægt på, at vi kun laver erhvervsrettet lovgivning med ikrafttrædelse to gange om året, for ellers skal virksomhederne hver måned tjekke op på, hvad der nu er lavet af regler.
Så vi laver det sådan, at der kun er to ikrafttrædelsesdatoer, og det gør også, at vi synes, det er interessant at nå det til den 1. januar.
Men jeg vil selvfølgelig lytte til, hvilke bekymringer de forskellige partier har.
Dennis Flydtkjær (DF), 2018-11-22:
Tak for ordførertalen.
Jeg vil gerne spørge ind til det med momsbehandling af vouchere.
Jeg tror, vi er enige om, at det selvfølgelig ikke er hensigtsmæssigt, at man enten kan få dobbeltmoms eller slippe for at betale moms.
Men jeg vil egentlig spørge ind til ikrafttrædelsestidspunktet, som er den 1. januar, altså lige om ganske kort tid.
Og hvordan vil Venstre stille sig til et ændringsforslag, som udskyder ikrafttrædelsen – altså ikke sådan, at vi ikke gennemfører, hvad der ligger i forslaget, men at det bare er senere, så vi trods alt giver erhvervslivet en fair chance for at kunne nå at indstille sig på de regler, vi vedtager her i Folketinget?
Holger K. Nielsen (SF), 2018-11-22:
Det der økonomiske argument synes vi er vildt overdrevet.
Vi kan jo ikke tage imod alle verdens flygtninge, det ved vi jo godt vi ikke kan, og det skal vi heller ikke, det ville være dårligt for alle parter, men vedblivende at være i FN's kvotesystem synes vi er en utrolig vigtig opgave – utrolig vigtig opgave – både i forhold til de pågældende mennesker, men også i forhold til den solidaritet, der er så vigtig internationalt.
Derfor er det et ualmindelig skidt signal, at vi trækker os ud af det.
Anders Johansson (KF), 2018-11-22:
Tak for ordet.
Lovforslaget her er jo en udmøntning af den rigtig gode aftale, vi bredt har lavet her i Folketinget, om enklere regler for deleøkonomi.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget positive over for deleøkonomi, fordi deleøkonomi bidrager til, at vi forbrugere udnytter vores ressourcer, f.eks. biler, båd eller boliger, bedre.
Det er faktisk med til at gøre Danmark rigere.
Det var præcis det, vi gjorde, da vi lavede aftalen i foråret.
Og det er så den aftale, vi udmønter nu.
I aftalen er der skabt grundlag for, at de, der bruger en platform eller en tredjepart, hvor der automatisk sker indberetning, får nogle skattefordele.
Vi giver med andre ord en gulerod i form af et højere bundfradrag til dem, der bruger en platform, som står på mål for, at der sker en korrekt skatteindberetning.
Det skal være simpelt, for når der er nogle, der ikke betaler den korrekte skat i dag, kan det naturligvis skyldes snyd, men jeg tror faktisk også, at det i rigtig mange tilfælde bare skyldes, at reglerne er for komplicerede.
Så vi støtter en forsimpling af skattelovgivningen, vi støtter deleøkonomi, og derfor støtter vi selvfølgelig også lovforslaget.
Magni Arge (T), 2018-11-22:
Kan fru Hammond kommentere lidt på, hvad det er for en løsning, hun forestiller sig eller efterlyser, hvad angår den her sikkerhedspolitisering af f.eks. kinesiske investeringer i Grønland?
Henrik Dahl (LA), 2018-11-22:
Jeg er ganske overbevist om, at der finder livlige diplomatiske kontakter sted, men diplomati foregår jo netop under mere diskrete former og ikke i form af overskrifter i medierne.
Christian Juhl (EL), 2018-11-22:
Jamen kunne man så ikke starte nedefra og i hvert fald påtale over for den colombianske regering, at det her ikke går?
Det synes jeg ville være trin et.
Trin to kunne jo være, at man satte nogle sanktioner ind og sagde: De og de dele af handelsaftalen gælder ikke, indtil I får styr på, at man ikke slår civilsamfundsledere ihjel i jeres samfund.
For det sker jo, ved at regeringen vender ryggen til de mord, der foregår, vender ryggen til, at private bander faktisk tiltager sig magten i de områder, der før var styret af militæret eller også af FARC.
Der kommer de jo ind nu og tager magten fra, hvad skal man kalde det, staten.
Man kunne jo begynde med det – jeg siger ikke, at man kunne opsige aftalen nu, men man kunne opsige den som sidste mulighed.
Henrik Dahl (LA), 2018-11-22:
Der er en lang række trin, man skal op ad, og det her med at opsige sådan en aftale er jo det sidste trin, og det er man slet ikke kommet til.
Jeg er ikke ekspert på de indenrigspolitiske forhold i Colombia, men der er jo mange, mange problemer, så vidt jeg kan forstå, der har at gøre med dårlig regeringsførelse og traditioner for dårlig regeringsførelse, som er svære at løse her fra Europa.
Christian Juhl (EL), 2018-11-22:
Tak for det.
EU har en frihandelsaftale fra 2011 med Colombia.
Der er de meget roste sociale kapitler også indføjet, og der står, at man skal behandle arbejderne ordentligt, der står også en hel masse andre ting, og så står der, at man skal overholde menneskerettighederne.
Hvilke konsekvenser mener ordføreren det skal have, at siden fredsaftalen i Colombia er der blevet slået 150 civilsamfundsaktivister ihjel, bl.a. fagforeningsfolk, sociale bevægelsers ledere, småbøndernes ledere?
Hvad skal konsekvensen være?
Aleqa Hammond (NQ), 2018-11-22:
Jeg synes, at geopolitikken kommer til at fylde mere og mere, også i relationerne mellem Danmark og Grønland.
Grønland er et samfund, som gerne vil have globalt samarbejde inden for de allerede hjemtagne sagsområder, bl.a. også infrastruktur og handel.
I den her sammenhæng kan vi jo se, at det, at mineindustrien kommer til at vokse i fremtiden, og at aktiviteterne fremover bliver flere, har resulteret i gnidninger mellem Nuuk og København, og hele spørgsmålet om sikkerhed og udenrigspolitik er blevet bragt på bane, uden at det rigtig er blevet defineret, hvornår Danmark træder til, og hvornår Danmark ikke udviser interesse.
I den her sammenhæng tror jeg, det er utrolig vigtigt, at Nuuk og København får et meget tættere samarbejde, end der er i dag, også på spørgsmål om Kina.
Det kræver, at man er ærlig over for hinanden og ser på hinandens intentioner bag handlingerne.
Henrik Dahl (LA), 2018-11-22:
Jeg vil som det første medgive, at optagelsen af nye medlemsstater har været mere problematisk, end de fleste formentlig antog på det tidspunkt, hvor det blev besluttet.
Den anden del af besvarelsen er så, at efter min opfattelse er hovedårsagen til brexit engelsk identitetspolitik – og jeg siger med vilje ikke britisk, men engelsk identitetspolitik, fordi skotterne og nordirerne jo ønskede at blive i EU; det var kun englænderne og waliserne, der ville forlade EU.
Og det, som er kernen i det spørgsmål, er jo, at et flertal af englænderne har svært ved at forstå, at England så at sige er et normalt land, og hvis man ikke kan acceptere det, kan man jo heller ikke acceptere EU.
Julius Graakjær Grantzau (ALT), 2018-11-22:
Jeg er med på, at der er mange flere, og som jeg sagde, vil vi jo også gerne, at vi kunne hjælpe endnu flere end 500, men det bygger sig bare op, og der bliver flere og flere, så længe vi holder pause.
Eller hvem skal kompensere for det her i mellemtiden?
Anders Samuelsen (LA), 2018-11-22:
Undskyld, men det er jo simpelt hen bare vrøvl, hvad der kommer fra DF's ordfører her.
Det er jo ikke et spørgsmål, hvor man kan sige, at kommer der bare så meget som ét initiativ mere end tidligere, så går det i den forkerte retning.
Det kommer da også an på indholdet af initiativet.
Og det, der er det gode her, er, at i stedet for at man skyder med spredehagl ud mod alt muligt, begynder man faktisk at fokusere ind dér, hvor EU kan gøre en konkret forskel for borgerne i en positiv retning.
Det er præcis det, som vi har efterlyst fra regeringens side og fra Liberal Alliances side.
Så det er jeg rigtig godt tilfreds med.
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-11-22:
Det går stadig i den gale retning.
Og at der bliver taget færre initiativer – men der bliver dog taget initiativer –
gør jo ikke, at EU bliver mindre.
Så igen vil jeg spørge: Hvordan har udenrigsministerens indsats i EU konkret gjort EU slankere, mere effektivt og mindre – som man havde en ambition om?
Hvordan er EU konkret blevet mindre?
Anders Samuelsen (LA), 2018-11-22:
Altså, jeg vil overhovedet ikke engang kommentere det der med at møde frem.
Denne regering møder frem i allerhøjeste grad.
Vi kan ikke nå alt, selvfølgelig kan vi ikke det, og derfor vil der også være afbud indimellem, men sådan er det, og vi er så dækket af på anden vis.
Kan man se en forskel?
Ja, det kan man faktisk, for man kan jo se, at Kommissionen tager langt færre initiativer, end den gjorde tidligere.
Vi er i øjeblikket i gang med også at danne alliancer for at forsøge at holde budgettet på den ene procent.
Det er ikke sikkert, vi kommer hundrede procent igennem med det, men vi skaber alliancer i forhold til det.
Jeg tror sådan set ikke, at man kan sige: Det der er det lige præcis Danmark alene der gør.
Men det er jo netop i alliancesamarbejdet, at vi gør det.
Så står de der og er ved siden af os, og det er jo ikke bare noget, der kommer af sig selv.
Det er faktisk, fordi der generelt bliver lyttet til det, Danmark siger.
Så jo, jeg mener faktisk, at vi er med til at præge det, men vi gør det ikke alene.
Man skal hverken overvurdere sig selv eller undervurdere sig selv, man skal have en realistisk tilgang til det.
Og det er det, regeringen har.
Jeppe Jakobsen (DF), 2018-11-22:
Tak for det, og tak for besvarelsen.
Hvis udenrigsminister mener, at min ordførertale var udtryk for mangel på selvtillid, kunne jeg måske replicere med, at der i hans tale var lidt mangel på selvindsigt i forhold til det her med, at man bare sådan lige reformerer EU.
For det første kunne man jo starte med at møde op til møderne i EU's Ministerråd, hvis man mener, at man ønsker at reformere EU-systemet.
Så vil jeg bare sådan helt konkret spørge ind til, hvordan man i løbet af udenrigsministerens funktionsperiode har sikret, at der er kommet mindre EU, og at vi har bevæget os hen i retning af et slankere EU, som man gerne vil.
Hvilke konkrete initiativer har vi set, som har gjort EU mindre og slankere og mere effektivt?
Magni Arge (T), 2018-11-22:
Det er ikke nok, at vi sidder i Folketinget som valgte medlemmer fra Færøerne og Grønland og kan høre, hvad der foregår i udvalg i Folketinget, og at vi eventuelt får foretræde for ministeren og diskuterer det, for det er først og fremmest noget, der må pågå mellem regeringen i Danmark og regeringerne i henholdsvis Færøerne og Grønland.
Det er jo der, man skal have den jævnbyrdige dialog omkring tingene og finde ud af, hvor man har fælles fodslag, og hvor man ikke har fælles fodslag.
Vi har set det før.
Og derfor må vi have de suveræne rettigheder til at varetage de interesser, som vi som samfund har brug for bliver varetaget.
Men jeg ser da ikke nogen problemer i, at vi kan tage en aktiv stilling til, at vi også gerne være en del af f.eks. NATO-samarbejdet, hvis det er det, vi vil, og at vi så giver vores tilsagn til det, hvis vi måtte ønske det.
Men så må der også følge med, at vi gør det på et oplyst grundlag, og at vores fortsatte – hvad skal man sige – deltagelse i det fortsætter på et oplyst grundlag.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-11-22:
Mange tak.
Hvis man skal se på de nuværende juridiske rammer, altså grundloven og selvstyreloven, med grønlandske briller, hvad kunne der så gøres helt konkret i forhold til at sikre en bedre dialog?
Magni Arge (T), 2018-11-22:
Jeg har været rimelig konkret i mit oplæg her.
Jeg mener, at det evindelige svar om, at grundlovens rammer er så snævre, at vi ikke kan bevæge os længere, end vi har gjort nu, har man jo hørt mange gange før.
Men det er jo bare en måde at undgå den politiske debat på og komme til nogle politiske enigheder om, hvordan man kommer videre.
Derfor synes jeg, at det ville være det rigtige, at vi foretager det næste skridt og siger, at den her såkaldte delegerede hjemmestyreordning afvikles, og at vi indgår nogle politiske aftaler, der svarer til den personalunion, der var en 1918.
Så kan vi blive enige om, hvordan vi skal arbejde sammen, og så arbejder vi sammen på nogle jævnbyrdige vilkår.
Vi vil selvfølgelig bruge de fleste af vores kræfter på de ting, som er mest essentielle for vores eksistens, for vores velfærdsmodel, men vi vil også have både en indflydelse og en forståelse for de sager, som har en stor betydning for udviklingen i vores område.
Det er bl.a. klimadelen, men ikke mindst er det den sikkerhedspolitiske og geopolitiske udvikling i vores område.
Den er jo blevet langt mere aktuel igen, efter at den nærmest var faldet død om efter Sovjetunionens fald.
Vi er i en helt ny situation, som har en ganske væsentlig påvirkning på vores fremtidige udsigter.
Det bliver vi nødt til at have nogle ordentlige snakke om.