Karsten Lauritzen (V), 2019-02-21:
Jeg vil gerne takke for den positive modtagelse af lovforslaget, som ikke er så overraskende, al den stund at det er udmøntningen af et energiforlig, som blev indgået før sommerferien, og som alle partier er med i.
Så det ville overraske mig meget, hvis der var nogen, der stillede sig op og sagde, at de ikke kunne støtte lovforslaget.
Så ville det de facto betyde, at de ikke var en del af forliget længere.
Det ville jeg synes var ærgerligt.
I regeringen ønskede vi at gøre det tidligere, men må også erkende, at vi i vores udspil ikke kunne finde den tilstrækkelige finansiering til at gøre det tidligere.
Der var nogle ting, vi og aftalekredsen ønskede at prioritere højere.
Fra 2023 vil de liberale erhverv, der fremgår af bilag 1 til elafgiftsloven, få mulighed for at opnå den lave procentsats på lige fod med de øvrige momsregistrerede erhverv.
Og de liberale erhverv er revisorer, arkitekter m.v. De vil altså gå fra at betale en meget, meget høj sats til at betale en relativt lav sats.
Så selv om det måske ikke er de erhverv, hvor el betyder meget som en omkostning for deres virksomhed, så beløber det sig til et ret stort samlet beløb, som vi letter elafgiften med for de her erhverv.
Det vil medføre en markant lempelse for de omfattede liberale erhverv og gøre det billigere at drive virksomhed i Danmark.
Det er et meget gammelt bilag, og jeg tror, at ingen i dag præcis kan redegøre for, hvorfor man har lavet den afgrænsning i sin tid.
Europa-Kommissionen betragter jo så desværre den lave procesafgift i elafgiftsloven som statsstøtte.
Den lave sats må derfor ikke benyttes af kriseramte virksomheder i henhold til EU's statsstøtteregler.
Med ophævelsen af bilag 1 undgås det, at danske virksomheder, som er kriseramte, potentielt skal betale en højere elafgift end i dag.
Og efter Kommissionens statsstøtteakter må kriseramte virksomheder som nævnt ikke modtage støtte i form af afgiftslempelser, som ikke kan opnås af alle virksomheder.
I tilknytning hertil foreslås det ligeledes at gennemføre en tilpasning af en række andre miljø- og energibeskatningslove, som indebærer statsstøtte, så kriseramte virksomheder afskæres fra at modtage statsstøtte i form af disse afgiftslempelser.
Det er et krav, som Kommissionen med den danske kommissær i spidsen har insisteret på – og jeg mener insisteret på – skulle gennemføres, selv om det betyder, at kriseramte virksomheder afskæres fra at benytte sig af afgiftslempelser på lige fod med deres konkurrenter.
Der kommer altså på den måde ulige konkurrence i stedet for det, man kunne forestille sig var meningen med vores statsstøtteregler, nemlig at sikre lige konkurrence.
Jeg må sige: Jeg forstår det ikke .
Jeg har igennem en længere periode derfor forsøgt at ændre de her regler, og det er fortsat mit håb, at reglerne på længere sigt kan ændres, så der undgås en retstilstand, hvormed den økonomiske situation for kriseramte virksomheder forværres yderligere og det er EU-reglerne, der i sidste ende er den medvirkende årsag til, at en virksomhed går konkurs.
For at sige det ligeud: Hvis en virksomhed er kriseramt, siger EU og den måde, man formulerer statsstøttereglerne på i dag, at den danske stat under EU-retten lige skal skubbe virksomheden ud over afgrundens rand og forårsage en konkurs, som muligvis kunne være undgået.
Det synes jeg er meget, meget uhensigtsmæssigt, ufornuftigt, og jeg forstår ikke, at reglerne er sådan.
Jeg har arbejdet for at ændre dem, men det er ikke muligt på nuværende tidspunkt, og derfor er vi tvunget til selvfølgelig at rette os efter de EU-regler, der gælder.
Sådan er det.
Med de ord vil jeg gerne sige tak for modtagelsen af lovforslaget.
Så vil jeg sige til Enhedslistens ordfører, at jeg blev lidt i tvivl om, om Enhedslisten støtter lovforslaget.
Jeg vil sige, at hvis man ikke synes, det forlig, man er en del af, er godt, så skal man ikke være med.
Jeg har det udgangspunkt som parlamentariker og som minister, at jeg spiller ud med noget, regeringen spiller ud med noget, og så forhandler vi.
Så danner der sig et flertal, og så ejer man altså det hele, alt det, der er aftalt.
Så kan man synes, at noget er bedre end noget andet, men det der med, at der er noget, som man siger man er meget, meget imod, som man synes er helt dumt, at det vil man overhovedet ikke være med til, synes jeg lidt er en uskik, for så skulle man jo ikke være gået med i forliget.
Hvis man er med i et forlig, er det, fordi man samlet set synes, det er et godt forlig.
Så er det rimeligt at sige, at der er noget, man ikke kan lide, og at det havde man gerne været foruden – som SF's ordfører var inde på – men jeg synes, at Enhedslistens retorik om en del af energiaftalen meget er sådan, at puha, det synes man ikke overhovedet er nogen god idé.
Hvis det er holdningen fra Enhedslistens side, vil jeg sige, at så skal man da udtræde af forliget.
Ellers må man vælge at være med.
Jeg forsvarer alt i det forlig, der ligger, også selv om det hele ikke var regeringens idé, fordi det er det, vi har aftalt.
Men det var sådan en lille politisk bemærkning til sidst.