runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Pertou Mach (EL), 2025-12-17:
Tak for det.
Der er noget, der faktisk undrer mig lidt, når ministeren læser op fra den trusselsvurdering, som ganske rigtigt har nogle nye elementer – den har også de velkendte, nemlig at Rusland er en trussel; der er en hybridkrig, og det er formentlig en stigende trussel, og det er noget, man er ved at forberede sig på hvordan man skal håndtere.
Men det nye er jo den måde, som USA bliver omtalt på, og jeg kan godt gentage citatet: at USA gør brug af »sin økonomiske og teknologiske styrke som magtmiddel, også over for allierede og partnere.«
Når forsvarsministeren så kan sige, at man føler sig fuldstændig sikker på, at USA er den vigtigste garant for Danmarks sikkerhed, så virker det sådan lidt afkoblet fra den virkelighed, som Forsvarets Efterretningstjeneste beskriver i sin analyse.
Spørger man militæranalytikere og analytikere af europæisk sikkerhed, vil man jo bl.a. med Anderes Puck Nielsen kunne forstå, at hans vurdering er, at den nye nationale sikkerhedsstrategi fra USA viser, at USA forbereder sig på en tid, som han betegner som en post-NATO-tid, og at man altså derfor også forbereder sig på en tid, hvor Danmark ikke længere er allieret med USA.
Er det noget, som forsvarsministeren blankt afviser er en del af trusselsbilledet, eller er det en del af den virkelighedsanalyse, som Forsvarsministeriet også foretager, når man diskuterer de her ting?
Når jeg spørger, er det jo, fordi det er vigtigt for den måde, vi indkøber vores militære isenkram på, herunder de F-35-kampfly, som forsvarsministeren selv nævner.
Vi ved jo, at USA vil kunne gøre dem ukampdygtige ved f.eks. at nægte adgang til reservedele, som stadig væk er i amerikansk ejerskab, indtil de ligesom er monteret på flyene.
Hvordan hænger det i virkeligheden sammen, at vi ved alle de her enkeltdele, og alligevel når man frem til en konklusion, der på en eller anden måde er lidt løsrevet fra alle de enkeltdele og den sum, de burde udgøre?
Troels Lund Poulsen (V), 2025-12-17:
Tak for spørgsmålet.
Dette års udgave af Forsvarets Efterretningstjenestes efterretningsbaserede vurdering »Udsyn« afspejler, at de sikkerhedspolitiske rammevilkår for kongeriget Danmark har ændret sig, og at trusselsbilledet er blevet mere alvorligt, og det holder forholder regeringen sig selvfølgelig også til løbende.
Det skyldes ikke mindst, at Rusland fører en hybridkrig mod NATO og Vesten, og at FE vurderer, at den militære trussel fra Rusland vil stige.
FE beskriver, at når USA ændrer tilgang til verden, skaber det usikkerhed, og det er den usikkerhed, FE peger på i forhold til USA's fremtidige engagement i Europa.
Offentliggørelsen af »Udsyn« den 10. december ændrer dog ikke på, at USA fortsat er garanten for Danmarks og Europas sikkerhed.
Vi har en klar interesse i at fastholde et tæt transatlantisk samarbejde, både bilateralt og ikke mindst i rammen af NATO.
Samtidig skal vi i Europa tage større ansvar for vores egen sikkerhed.
Det er vi heldigvis også i gang med at levere på, og NATO's topmøde i Haag tidligere i år var jo netop også et eksempel på det, hvor man forpligtede sig på senest i 2035 at investere 5 pct. af bnp i forsvar og sikkerhed.
Samtidig har Danmark og de europæiske lande et dybt og integreret samarbejde med vores partnere og allierede.
Det gælder især den amerikanske forsvarsindustri, og det er et samarbejde, som vil fortsætte på en lang række områder.
Beslutningen om køb af flere F-35-kampfly er jo det seneste eksempel på det.
For amerikansk materiel, udstyr og teknologi vil fortsat være vigtigt for forsvarets opgaveløsning og Danmarks evne til at bidrage til NATO's kollektive afskrækkelse og forsvar.
Samtidig skal vi så også styrke europæisk forsvarsindustri og også gerne styrke dansk forsvarsindustri på alle de områder, som kan give en Europa en større forsyningssikkerhed og dermed også større kampkraft.
Det er således ikke et spørgsmål om kun at købe amerikansk eller europæisk forsvarsmateriel, men efter min opfattelse et både-og.
Trine Pertou Mach (EL), 2025-12-17:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at den seneste trusselsvurdering fra FE, der omtaler USA's brug af »sin økonomiske og og teknologiske styrke som magtmiddel, også over for allierede og partnere«, bør føre til nye overvejelser om dansk sikkerhedspolitik, herunder valg af leverandører af kampfly og andet militært udstyr til det danske forsvar?
Troels Lund Poulsen (V), 2025-12-17:
Altså, jeg tror ikke, jeg kan komme det nærmere.
De aftaler, vi har lavet omkring delaftale 1 og delaftale 2, tager primært afsæt i at have investeringer i defensive kapaciteter, som både giver os et bedre overblik over, hvad der sker i og omkring Grønland, og dermed også er med til at give en langt bedre forsvarsevne, end vi har haft hidtil.
Aki-Matilda Høegh-Dam (N), 2025-12-17:
Men det siger jo naturligvis sig selv, når det er, at der potentielt kunne opstå konflikt.
Det er jo også det, man ser i Europa, altså at man opruster til.
Bl.a. har forsvarsministeren jo også til en tidligere spørgetime sagt, at forsvarsministerens primære opgave er kampkraft, kampkraft og atter kampkraft.
Derfor er det jo også bekymrende, når det er, at de her installationer bliver placeret tæt op ad byer, hvor man direkte kan øge risikoen, hvis der opstår konflikt, for, at man, når man rammer de her militære installationer tæt op ad byerne, så også kan ramme, uheldigvis, civile installationer, infrastruktur.
Er det ikke korrekt?
Troels Lund Poulsen (V), 2025-12-17:
Jeg er af den opfattelse, at man i forhold til den militære tilstedeværelse i Grønland skal have mulighed for både at være til stede i Nuuk med Arktisk Kommando, men for den sags skyld også i andre dele af Grønland, som jo geografisk er et meget, meget stort land, og det er forsvaret jo også.
I form af Siriuspatruljen er vi jo til stede i dele af Grønland, som er meget, meget ubefolket, hvilket jo også er et udtryk for, at det ikke er enten-eller, men både-og.
Aki-Matilda Høegh-Dam (N), 2025-12-17:
Tak til ministeren for svaret.
Vi skal kunne overvåge, hvad det er, der sker omkring Grønland.
Men vores bekymring lægger sig op ad, at det skal være så tæt op ad tætbefolkede områder, hvilket i vores øjne er unødvendigt, når Grønland alligevel er så stort.
Kangerlussuaq blev også nævnt.
Troels Lund Poulsen (V), 2025-12-17:
Først og fremmest synes jeg, det er vigtigt igen at understrege, at civil infrastruktur som udgangspunkt ikke er et lovligt militært mål.
Og det er jo, fordi hele spørgsmålet knytter sig an på, at hvis man måtte komme under angreb, så er det selvfølgelig ikke inden for krigens love at angribe de her civile infrastrukturmål eller civile infrastrukturprojekter generelt.
Når det så er sagt, er den her aftale – både delaftale 1 og delaftale 2 – jo aftalt med den grønlandske regering.
Og for mig er det jo ikke enten-eller; det er både-og.
Der skal både være en tilstedeværelse i Nuuk og også i andre dele af de grønlandske samfund, men vi skal jo selvfølgelig også være til stede nogle af de steder, hvor der ikke er så stor aktivitet i forhold til bosætning, og det er jo bl.a. Kangerlussuaq.
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Tak for det, formand.
Og tak for spørgsmålet.
Der er ingen tvivl om, at når bankerne tjener gode penge, skal det selvfølgelig også komme kunderne og os forbrugere til gode.
Det kan mere konkurrence på bank- og realkreditmarkedet bidrage til.
Virkeligheden er den, at rigtig mange af os har vores bank i længere tid, end vi har vores ægtefælle – jeg har kun haft den samme, men det gælder i hvert fald for nogle.
Der er behov for konkurrence på området, og derfor undersøger regeringen det også lige i øjeblikket og lytter til interessenter, i forhold til hvad der kan gøres for at skabe mere konkurrence på bank- og realkreditmarkedet.
Der er ingen som helst tvivl om, at der er for lidt konkurrence, og at der er penge at spare.
Lytter man til bankerne selv, kan man, hvis man skifter til den billigste bank, spare 5.000 kr. efter skat om året.
Det skal vi have mere af.
Der er flere, der skal skifte bank, og vi skal have mere gennemskuelighed og gennemsigtighed i de oplysninger, som man kan få, når man ser på, hvad man betaler sin bank.
Det er ikke mindst vigtigt i en tid som nu, hvor indkøbskurven i Netto er blevet dyrere at fylde.
Derfor skal vi have mere konkurrence, og det gælder også på bank- og realkreditmarkedet.
Pelle Dragsted (EL), 2025-12-17:
Så står vi her igen, erhvervsminister, for det er jo absolut ikke første gang, at vi fra Enhedslistens side forsøger at råbe den her regering op i forhold til den ekstreme grådighed, som vi ser i de danske storbanker, og som koster danske borgere og også mange små selvstændige erhvervsdrivende ekstremt dyrt.
De seneste år er bankernes overskud jo eksploderet.
Sidste år havde Danske Bank et overskud på 23 mia. kr., og Nordea havde et overskud på 37 mia. kr., og det er jo penge, der kun kommer ét sted fra, og det er op af lommen på helt almindelige danskere – borgere, små selvstændige – og det ser ikke ud til at være anderledes i år.
Alene i første halvår af 2025 havde bankerne et overskud på 27 mia. kr.
Hvis man omregner det i forhold til alle voksne danskere, er det 5.600 kr. pr. voksen dansker.
Det er jo komplet vanvid.
Forbrugerrådet har i årevis råbt vagt i gevær.
Men i regeringen sidder I bare helt stille og gør ikke noget.
Ministeren farer nogle gange ud med bål og brand og en stærk retorik – vi så det igen for et par uger siden – og siger, at nu ville der ske noget.
Så går månederne, og så går årene, og intet sker.
Nu hører vi igen fra ministeren, at der bliver talt om, at man skal undersøge det, og at man skal tale med interessenter, og imens strømmer tusindvis af kroner op af lommen på danske borgere og små selvstændige og ud til storbankernes aktionærer.
Og det sker altså i en tid, hvor rigtig mange mennesker også er hårdt presset af de stigende priser i supermarkederne, som regeringen jo heller ikke vil gøre noget ved, og af stigende huslejer, som regeringen heller ikke vil gøre noget ved.
Hvorfor er det, at regeringen ikke stiller sig på almindelige danskeres side og beskytter dem mod den her grådighed fra de danske storbanker, og hvornår vil regeringen handle?
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Det kan jeg sagtens, og det er da også klart, at det for nogle selvfølgelig godt kan være en udfordring.
Jeg synes dog alligevel nok, at der har været meget diskussion omkring sanktioner, ikke mindst al den stund vi jo er langt oppe i antallet af pakker mod Rusland.
Vi kan og skal hele tiden følge det.
Det er vigtigt, at vi fortsætter presset på Putin og på Rusland.
Når vi er i en situation, hvor vi ikke offentliggør fulde lister, så tror jeg også, det hænger sammen med, at der jo også er forretningsspørgsmål og forretningshemmeligheder, som under andre omstændigheder er svære at håndtere.
Så det er selvfølgelig et skisma og et dilemma, som vi må håndtere.
Jeg noterer mig med tilfredshed, at langt, langt størstedelen af dansk erhvervsliv er ude og har taget store omkostninger.
Men der er stadig væk nogle, og de skal meget nøje overveje, hvilken side af verdenshistorien de vil stå på.
Sascha Faxe (ALT), 2025-12-17:
Men som dansker kan man ikke se, hvem det er, der kan få lov, og hvad det er for nogle virksomheder, og hvad det er for nogle krav, og man kan ikke se, hvem det er, der har fået dispensation, og på hvilken baggrund.
Det kan nogle gange være, fordi det er medicin og vi stadig mener, at den helt almindelige russer skal have adgang til sukkersygemedicin.
Det kan sagtens være det, der står, men det ved man ikke som almindelig dansker, og der findes ikke et register for det her.
Så det, jeg spørger ind til, er: Kan ministeren se udfordring i, at man som almindelig dansker ikke kan gennemskue det her?
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Tak for spørgsmålet.
Vi er på ingen måde uenige om vigtigheden af, at dansk erhvervsliv kender sin besøgelsestid nu og gør sig grundige overvejelser over, hvilken side man vil stå på i historien.
Heldigvis er vi et land, hvor langt, langt de fleste virksomheder har truffet den beslutning, og nogle af dem har jo gjort det på en måde, hvor det har haft endog meget store økonomiske omkostninger for dem.
De fortjener al den ros for det, de kan få.
Det er vigtigt.
Men der er også nogen, som stadig er der.
Der er nogen, der er der under, om man vil, legale forhold, og så er der andre, der er der under andre forhold.
Sascha Faxe (ALT), 2025-12-17:
Tak for svaret.
Vi deler jo absolut intentionen om at få lavet nogle restriktioner og nogle sanktioner, så det er faktisk ikke det, der er mit ærinde i dag.
Det tror jeg egentlig vi er ret enige om.
Men der er en udfordring – og det ligger også i mit oprindelige spørgsmål – i gennemskueligheden, med hensyn til hvem der er sanktioneret, og hvem der ikke er sanktioneret.
Vi har det seneste år set en politianmeldelse af en virksomhed som Flügger, og samtidig ved vi, at Ecco og ROCKWOOL stadig opererer i Rusland på forskellige måder.
Det tror jeg der er mange der har svært ved se logikken i.
Noget af det, som er rigtig vigtigt i det her, er jo, at vi skal blive ved med at hjælpe Ukraine, og at vi skal blive ved med at fastholde stramme sanktioner over for Rusland, og det kræver – det ved ministeren, og det ved jeg, og det tror jeg egentlig de fleste her i Tinget ved – at vi har befolkningens opbakning.
Nogle gange er gennemsigtighed, og at noget er let at forstå, faktisk det, der sikrer den opbakning.
Så det er det, der er mit ærinde i dag.
Det er for mange folk svært at se, hvad det er, der er kriterierne, og hvornår man får dispensation.
Der er nogle dispensationer, som simpelt hen er mørklagt af økonomiske hensyn osv.
Så derfor er jeg egentlig lidt nysgerrig på, hvad ministeren tænker, altså hvad den her manglende gennemskuelighed betyder for befolkningens opbakning, og nu tænker jeg ikke bare på virksomhedsejere, for de får nok den hjælp, de skal have, men hvad det betyder for den helt almindelige borger, som jeg var, før jeg kom i Folketinget, og som ikke fatter en brik af den slags internationale krinkelkroge.
Hvordan kan vi støtte dem, så de forstår det, og så vi bliver ved med at have den opbakning?
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Tusind tak for spørgsmålet.
Der er ingen som helst tvivl om, at det er en alvorlig situation, vi står i.
Verden er forandret, og vi ser dagligt grufulde billeder af Rusland og Putins overgreb på den ukrainske befolkning.
EU har i forlængelse heraf, som spørgeren jo også ved, indført historisk omfattende sanktioner over for Rusland, og sanktionerne virker.
Ruslands økonomi svækkes, men det er ikke nok; vi skal fastholde, og vi skal også øge presset på Rusland.
Dansk erhvervsliv synes jeg faktisk også her viser, at langt, langt de fleste bakker op om den linje.
Danske virksomheder har trukket sig ud eller nedskaleret deres tilstedeværelse i Rusland markant.
Der er kun ganske få virksomheder tilbage, og det er primært i overgangsperioder eller med humanitære, medicinske eller også af praktiske årsager.
Det er vigtigt, ikke mindst i lyset af at verden er forandret og det trusselsbillede, som flere spørgsmål jo også har handlet om her i dag, at dansk erhvervsliv helt grundlæggende bestemmer sig for, hvilken side af historien man vil stå på.
Derfor er min linje faktisk meget klar: Det er dén, og derfor mener jeg som regeringen, at sanktionerne skal fastholdes, og vi skal selvfølgelig øge presset på Rusland.
Det arbejde kan jeg kun bifalde.
De myndigheder, der overvåger det her, holder selvfølgelig løbende øje med, hvordan det så går med sanktionerne, og om sanktionerne også bliver efterlevet.
Flere virksomheder har jo så også forpligtet sig til at gå længere end sanktionerne, og det kan jeg kun bifalde.
Der foretages kontrol med danske virksomheders aktiviteter i udlandet, og den kontrol afhænger selvfølgelig af, hvor virksomhederne er stiftet.
Hvis de er stiftet i Danmark, så er det danske myndigheder, der fører kontrol med virksomhederne.
Sascha Faxe (ALT), 2025-12-17:
Mener ministeren, at det styrker danskernes tillid til sanktionerne mod Rusland, når der ikke findes et samlet og offentligt overblik over, hvilke virksomheder der fortsat opererer i Rusland, og det samtidig er uklart for mange danskere, hvorfor nogle virksomheder kan operere i Rusland, mens andre ikke må?
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Jamen det er helt fint, så det er jeg også glad for.
Jeg har også svaret på spørgsmål fra spørgeren i Folketinget, og vi er altid åbne over for debat og spørgsmål.
Men jeg tror også godt, vi kan blive enige om, at hvis vi skal lave noget og gerne vil fremme socialøkonomiske virksomheders arbejde, så skal det være noget, som rent faktisk også gør en forskel, og hvor det værktøj, vi bruger, er med til at gøre en forskel.
Det har det her ikke gjort, og derfor er det altså et værktøj, som vi ikke længere vil bruge.
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-17:
Her kan man jo igen sætte beløbene sådan lidt i perspektiv i forhold til hinanden, for der er bare massiv svindel på området, og hvis vi bare kunne spare en enkelt af de milliarder, der bliver snydt for, ved hjælp af den her ordning ved at styrke den i stedet for, synes jeg det vil være virkelig relevant at kigge på det.
Det er jo noget, der griber ind over beskæftigelsesområdet, socialområdet osv.
Så ministeren skal i hvert fald vide, og det ved han sikkert allerede, at jeg ikke har opgivet tanken om, at vi skal prøve at redde den her ordning.
Men jeg er glad for lige at få lejlighed til, at vi her kan tage de drøftelser for ligesom at få nuanceret debatten lidt.
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Jeg er meget stærkt interesseret i, at også virksomheder tager et stærkt socialt ansvar.
Jeg tror, det er noget af det, der adskiller Danmark fra så mange andre lande, at man gør det, og ofte gør virksomhederne det jo på egen hånd.
Jeg sagde, at jeg lige havde været på besøg hos nogle af de brave folk i Hus Forbi og Stenbroens Jurister og Brugernes Pakkeri på Vesterbro som eksempler på, hvad der foregår af godt, gedigent, solidt socialt arbejde.
Det støttes jo også af rigtig mange, og det er rigtig godt.
Den her ordning har ikke vist sig at have den tilsigtede effekt, og derfor er konklusionen altså, at ordningen lukker.
Man kan stadig væk lave socialøkonomisk arbejde, man kan stadig væk registrere sig som en almindelig virksomhed.
Det er der ikke noget der holder folk tilbage fra.
Men at bruge penge på en ordning, som har skabt forvirring, og hvor der har skullet bruges rigtig mange ressourcer på at rydde op efterfølgende, tror jeg man må sige ikke er den bedste anvendelse af vores fællesskabs ressourcer.
Hvis de i højere grad kan bruges på den borgernære velfærd, tror jeg faktisk det er bedre, og det er det, vi gør.
Karin Liltorp (ALT), 2025-12-17:
Men det er netop, fordi det er en speciel type virksomhed, og jeg tror, det understreger problemet, fordi det ligger under erhvervsministeren.
Men det er jo noget, der i høj grad hører til under socialområdet.
Det er også derfor, jeg selvfølgelig håber, at socialministeren har lyst til at engagere sig i det, for det er inden for det område, vi ser den massive svindel.
Men selve ordningen ligger under erhvervsområdet.
Det kan jo også godt være en løsning at sige, at den må komme over under socialområdet, for det er faktisk her, de løser de store problemer – altså at sige, at det er et andet område og en anden ministers ressort.
Men det er mange milliarder, det drejer sig om, og jeg tænker bare, at det jo er en fælles interesse, at vi arbejder sammen om at finde ud af, hvordan vi kan undgå den her svindel.
Hvis det her kunne være en af ordningerne, ville jeg jo ønske, at man sagde: Skal vi ikke lige kigge på det, lige træde lidt tilbage og kigge på det, inden vi lukker den helt ned?
Er ministeren helt uinteresseret i det?
Sascha Faxe (ALT), 2025-12-17:
Nu er det jo sådan, at jeg ikke tænker, at vores opsang omkring moral nødvendigvis altid er vejen frem.
Vi kan se, at der var 173 juridisk danskejede virksomheder, da fuldskalainvasionen, og over 70 pct. af dem er stadig aktive i Rusland i dag.
Så det der med, hvor mange der er, er måske en diskussion med modifikationer, men for mig handler det faktisk om kriterierne, altså offentliggørelse af kriterierne.
Kunne ministeren være med på, at vi fik lavet et samlet overblik, ikke nødvendigvis over konkrete virksomheder, men et overblik over dispensationspraksissen, sådan at man som almindelig dansker kan gå ind og se, hvad det er, der gør, at nogle må og andre ikke må, og man kan forstå det?
Morten Bødskov (S), 2025-12-17:
Altså, hvis der er behov for at få udredt grundlaget for sanktionerne, som de udfolder sig i dag, i forhold til hvor langt vi er kommet og hvilke pakker vi har lavet i fællesskab med andre EU-lande, så bidrager vi selvfølgelig gerne til det.
Jeg og regeringen har én interesse, og det er, at vi sikrer, at vi ikke bidrager til at fodre Putins krigsmaskine i Ukraine.
Det er modbydeligheder, der hver eneste dag udfolder sig, også i de her minutter, hvor vi står og snakker.
Så hvis vi i fællesskab kan få skabt mere overblik over det, bidrager vi derfor gerne til det, men det skal selvfølgelig ske inden for de rammer, der gælder for den måde, som sanktionspakkerne i dag er tilrettelagt på.
Magnus Heunicke (S), 2025-12-17:
Men som tidligere bemærket er Danmarks maksimale blandingszone klart mindre end andres.
Den er cirka en tredjedel af, hvad mange af vores nabolande i EU har.
De har langt, langt større blandingszoner, netop fordi vi har en mere restriktiv tilgang til det.
Denne delafgørelse til FMC erstatter jo en næsten 20 år gammel miljøtilladelse til virksomheden, som var der, dengang den hed Cheminova, hvor man ingen blandingszone havde, og hvor man så på et vandområde som en helhed – hele Vesterhavet.
Så det er en klar skærpelse med de delafgørelser, som er kommet fra Miljøstyrelsen.
Leila Stockmarr (EL), 2025-12-17:
Det giver simpelt hen ikke nogen mening for mig med det svar.
Det forklarer ikke mig, hvorfor man fra myndighedernes side tillader at fortsætte udledningen af arsen ud i Vesterhavet.
Uagtet hvad der ligger fra fortidens synder, kan jeg ikke se for mig, at det på nogen måde kan forsvare, at man tillader en ny blandingszone, tværtimod jo.
Vi kender også historikken fra DR's afdækning.
Der var det jo netop spørgsmålet om at udvide en blandingszone, netop i forhold til arsen, fra 100 m til 350 m, der var et af kernepunkterne i afsløringen, hvor det fra eksterne eksperter blev vurderet, at det var den her regne baglæns-metode, hvor man så på behovet fra Cheminovas side – erhvervsøkonomiske hensyn – og man så lavede blandingszonens størrelse efter det.
Det har været kritikken, så derfor mener jeg ikke, at jeg har fået et svar på mit spørgsmål andet end en jo dybest set lidt selvmodsigende forklaring.
Magnus Heunicke (S), 2025-12-17:
Nej, men problemet er jo, som jeg forsøgte at svare, at hvis FMC lukker i morgen, vil en del af problemerne være løst, men ikke dem alle.
For der ligger altså en lang række farlige stoffer, bl.a. arsen, som vi taler om her i dag, i sandet ved høfde 42, som man er nødt til at finde ud af hvordan man håndterer, og gør man ikke det, vil det brede sig ud i Vesterhavet igen eller ned i grundvandet.
Så vi er nødt til at håndtere denne gamle generationsforurening med bl.a. arsen på præcis det sted, fordi fortidens synder var så dybe og alvorlige.
Leila Stockmarr (EL), 2025-12-17:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål om, hvad den faglige vurdering er; hvad det er for et fagligt grundlag, man har for at give den her tilladelse; og også hvordan ministeren egentlig vælger at fortolke det politisk og synes, at det er en rigtig vurdering, myndighederne er kommet med.
Det savner jeg virkelig, virkelig svar på.
Så vil jeg også bare sige, at der jo altså er andre muligheder, end at Cheminova – eller FMC – skal have ret til at udlede spildevand i Vesterhavet.
Man kan også pålægge dem at finde andre løsningsmetoder, bl.a. at rense spildevandet og gøre andre ting, som måske kan give dem en byrde, men det er ikke en ret for Cheminova at forurene vores havmiljø på den måde, som man netop har givet tilladelse til.