Morten Messerschmidt (DF), 2020-12-21:
Tak, formand – det er modtaget.
Så har vi den årlige – man kunne nærmest sige rituelle – debat om rigets tilstand i relation til energi- og klimapolitikken.
Og det er jo lidt som sidst, vi var samlet her, hvor ministeren spekulerede over, hvorvidt glasset nu var halvt tomt eller halvt fyldt.
For på den ene side er det jo ikke nogen hemmelighed, at også vi i Dansk Folkeparti har tilsluttet os ambitionen om at reducere det danske CO 2 -udslip med 70 pct. i 2030.
På den anden side er det heller ingen hemmelighed, at der er indgået aftaler på det seneste, som vi ikke har kunnet se os som en del af.
Det er jo in at være grøn, for nogle af hensyn til det grønne, og for andre, fordi det er blevet en mere populær måde bare at være gammeldags rød på.
Og vi vil gerne være grønne i Dansk Folkeparti, men det ligger os meget, meget fjernt at skulle være røde, medmindre der er et hvidt kors henover.
Så når regeringen f.eks. laver en aftale med venstrefløjen om at ville have et antal elbiler på det danske marked til en anselig sum af skatteydernes penge, hvilket kunne have været opnået fuldstændig gratis ved at vente nogle år, ja, så har vi det sådan i Dansk Folkeparti, at de penge godt kunne have været brugt et andet sted.
Vi kan godt tøjle vores utålmodighed i forhold til antallet af elbiler.
Tilsvarende er det meget, meget svært at forstå det logiske og det fornuftige og det grønne i nu at lave en aftale, som jeg anerkender er bredere end elbilaftalen, om fremtidige grønne afgifter og skatter, og som gør, at ingen aner, hvad der reelt venter forude.
Det eneste, man med sikkerhed kan sige, er, at et eller andet kommer der til at ske i 2023, men præcis hvad – ja, det ved vi ikke.
Og det er dårlige signaler for os at se; det er en dårlig idé at bruge penge på noget, man kan få gratis, og det er en dårlig idé at sige til forbrugerne og til markedet, at man overhovedet ikke har nogen idé om, hvordan beskatningen og afgiftsstrukturen osv. kommer til at se ud.
I Dansk Folkeparti har vi derfor en ganske pragmatisk tilgang til hele spørgsmålet om energipolitik og den grønne omstilling.
Vi tror på, at 70-procentsmålsætningen kan skabe vækst og arbejdspladser.
Vi er meget optaget af bl.a. det, der hedder power-to-x, altså en strategi for, hvordan vi bedre bruger al den strøm, vi nu skal producere – også ved helt nyanlagte øer – og hvordan det kommer til verden.
Vi tror på, at eksempelvis de gode tanker, som også ministeren gjorde sig, om nye brændstoffer for fly og for skibe og for tung transport osv., vil være noget, som vi fremadrettet kan leve af at eksportere, ganske enkelt fordi hele verden vil indse logikken i det.
Både fordi det på den korte bane er den grønne og dermed den smarte løsning her, men også fordi det på den lidt længere bane formodentlig og forhåbentlig bliver den økonomisk mest fornuftige løsning.
Derfor var vi glade for den aftale, vi indgik tilbage i sommeren her i år, hvor vi netop fik afsat rigtig mange penge til power-to-x, altså en eller anden form for anvendelse af den strøm, som vi i dag ikke ved hvordan vi skal bruge.
Vi er også glade for, at regeringen endelig er kommet ud af starthullerne, i forhold til hvordan vi får transporteret strømmen rundt i hele landet.
Og så er vi rigtig glade for, at det lykkedes at få så mange penge afsat til det, der hedder CCS og CCU – vi lever i sådan en akronymernes tidsalder her – som jo grundlæggende handler om, hvordan vi på en god måde kan bruge den CO 2 , som synes at være et stadig større problem.
Kan vi på en eller anden måde ved kraftværkerne og andre steder tage CO 2 'en ud af røgen og så bruge den på en måde, hvor vi via strøm og andre sager kan binde den og skabe nye energiformer, ja, så er det en ren win-win-situation.
Det vil vi rigtig gerne være med til.
Men for os i Dansk Folkeparti er det også afgørende, at når vi laver de her investeringer, og når vi laver nye indretninger, så skal det ske på en måde, sådan at der også bliver tænkt på dem ude i samfundet, der måtte blive ramt af nye installationer, nye vindmøller osv.
Og derfor har vi været glade for at kunne lave en ny aftale, dels om, hvordan vi får et rigtigt vindmølleloft, og dels om at få bedre kompensationer til dem, der bliver ramt af skyggekast og af støj og den slags ting fra vindmøllerne.
I relation til vindmølleloftet var det jo sådan, at det gamle loft egentlig ville være udfaset nu, hvor PSO'en stopper.
I det nye loft, vi har lavet, får vi lavet en reel og forpligtende ordning, sådan at der de næste år frem skal ske en reduktion af antallet af møller på land.
Nej, det er grundlæggende en dårlig aftale – det skal jeg være helt åben og indrømme – men det er en mindre dårlig aftale, end den havde været, hvis Dansk Folkeparti ikke havde været med.
Vi ved fuldstændig klart fra Energistyrelsen, at den danske olie- og gasproduktion ingen betydning har for den globale efterspørgsel på olie og gas og heller ikke nogen betydning for prisdannelsen på olie og gas.
Om vi i Danmark producerer olie og gas fremadrettet, har derfor ingen betydning for den globale efterspørgsel på olie og gas og derfor ikke nogen betydning for udslippet af CO 2 fra olie og gas.
Derfor har vores position hele tiden været, at vi skulle blive ved med at producere, også efter den dag, hvor vi måske i Danmark ikke selv efterspørger og bruger olie og gas, simpelt hen fordi, at så længe der er nogen i verden, der efterspørger det, er det da fjollet ikke at lade den mest klimavenlige olie og gas producere, nemlig den, vi har i Danmark.
Vi anerkendte dog, at der var et flertal, der ville stoppe det, og kastede os derfor ind i kampen for i hvert fald at få en lille smule fornuft ind i aftalen, og det lykkedes jo som bekendt.