Trine Pertou Mach (EL), 2023-05-09:
Tak for det, og tak for ordet.
Tak til ministeren for redegørelsen, og tillykke med hvervet.
Man kan godt mærke, at der med redegørelsen og den indledning, der er, med det her stærke fokus på sammenhængen mellem klima og fattigdom er kommet en ny minister.
Det kan blive en kæmpe styrke for den måde, som Danmark laver sin udviklingsbistand på, hvis vi formår at gøre det rigtigt.
Som flere af kollegerne har sagt, er det, i hvert fald for de fleste af os, jo forgængere, som i forbindelse med den udviklingspolitiske strategi har vedtaget, at vi skal have den her årlige redegørelsesdebat, så vi faktisk får en grundig diskussion af, hvordan det går med de milliarder, vi anvender, hvordan vi kan gøre det bedre, og om vi i virkeligheden har det rette fokus i forhold til den måde, som verden ser ud på.
Jeg har glædet mig utrolig meget til den her debat og synes, at ikke kun den socialdemokratiske ordfører holdt en inspirerende tale – det var lidt uretfærdigt over for de efterfølgende ordførere at sige det – men at alle ordførere gjorde det.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får de forskellige perspektiver frem og faktisk får diskuteret med hinanden, hvad det er, vi skal, også selv om vi har et forskelligt blik på statsfinanserne som sådan, at Danmark har et engagement, samt de forskellige hjørner, som vi her kommer ind på.
Det er der kolleger, der har været inde på, og i den snigpremiere, som nogle af os deltog i hos Globalt Fokus i går, hvor flere af de organisationer, der i virkeligheden laver en stor del af det her arbejde ude i den store verden for dansk udviklingsbistand, deltog, var vi jo også inde på det her med, hvad redegørelsen kan, og hvad den ikke kan, hvor svaghederne er, og hvor styrkerne er.
Det vil jeg komme tilbage til, men jeg vil gerne starte et andet sted, nemlig med tre citater.
Det første lyder: »Den nye dagsorden har lagt vores vision for, hvor vi mener, at verdens skal være i 2030.
Historien vil dømme os – og holde os ansvarlige for at opnå de her mål, som vi skylder vores børn.
Og deres børn.«
Det er fra Lars Løkke Rasmussen, da han i sin tid var statsminister, i 2015, hvor vi i verdenssamfundet vedtog SDG'erne, altså FN's verdensmål.
Det andet citat er fra ministerens forgænger, som i forbindelse med den udviklingspolitiske strategis vedtagelse sagde: »Vores mål er en mere tryg og bæredygtig verden fri for fattigdom og med mere frihed og demokrati.«
Videre sagde han: »Ret til at være den, man er, og udleve det potentiale, man har.
Det er så afgørende vigtigt, at langt flere mennesker i verden får mulighed for det.«
Endelig sagde han: »Ret til uddannelse, ret til sundhed, ret til indflydelse, ret til fred.
Ret til frihed.«
Det sidste citat er fra en rapport af Verdensbanken og FN-systemet tilbage fra 2018, som beskriver følgende: I 2030 forventes halvdelen af de mennesker i verden, der lever under ekstrem fattigdom, at befinde sig i skrøbelige samfund præget af konflikter og vold.
De voldelige konflikter vokser i kompleksitet, i omfang, i vedvarenhed og er blandt de største barrierer for en bæredygtig udvikling og for realisering af verdensmålene.
Det er nogle dynamikker, der kun bliver accelereret af de klimaforandringer, som vi er vidne til.
Hvorfor er de her citater vigtige?
Vi har forpligtet os , ikke bare verdenssamfundet, men også os selv, på, at de her mål skal realiseres, og det kerneprincip, der gennemsyrer det, er jo, at ingen skal lades tilbage.
Det fremgår ikke helt af redegørelsen, hvordan vi gør det, og det kan man sige måske er en af de vigtige ting, som man kan håbe fremstår tydeligere næste år.
Det andet er det her med rettigheder, som er det afgørende omdrejningspunkt.
Det er, som mine kolleger har været inde på, et fundament i den udviklingspolitiske strategi, og det er det, fordi rettigheder – eller menneskerettigheder – er det, der gør os til samfundsmedlemmer, til mennesker, til borgere og ikke bare til brikker i et system eller statister i en udvikling, som sker på vegne af os, men uden os.
Endelig er det jo helt afgørende, hvis vi gerne vil gøre verden til et bedre sted, ikke i egen interesse, men i erkendelse af at andre mennesker har rettigheder og har ulige adgang til rettigheder, ressourcer, indflydelse og frihed til selv at bestemme, at vi forstår den kontekst og som land med vores penge og vores politiske og økonomiske indflydelse placerer os
bedst muligt i forhold til at prioritere og gøre det, som vi fra dansk side er gode og måske er allerbedst til, og som netop adresserer nogle af de bagvedliggende årsager.
I forhold til den foreliggende redegørelse vil jeg sige, at vi sagtens kan rumme, at der er ting, der ikke er med.
Sådan vil det være, hvis ikke man – som ministeren var inde på i går – skriver 130 sider, som så kun ganske få mennesker ville læse, og måske ville man endda selv dér stå med den udfordring, at vi ikke var fuldstændig tilfredse.
Så det anerkender jeg fuldt ud.
Sådan vil det være.
Der var kritikpunkterne omkring bekæmpelse af migration osv.
Den her redegørelse har faktisk nogle forbedringer i forhold til det perspektiv.