runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Larsen (KF), 2025-02-06:
Jo, og eksemplet er jo sådan set fint på den måde, at det jo ikke er sådan, at øjenlægen siger til patienten: Jeg har ikke mulighed for at behandle dig.
Næh, der er en kapacitet, og det oplever man gang på gang, altså at kapaciteten er der.
Vi har så fået den løftet, dels med de 100 mio. kr. ekstra, som vi fik forhandlet ind i sundhedsaftalen, dels med de midler, som regeringen havde stillet til rådighed forud for det.
Så samlet set får vi fremadrettet et system, som kommer til at være til kæmpestor gavn for alle patienterne.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Men der bliver jo netop ikke lighed, for der kommer jo ikke til at være flere speciallæger af, at man kan gå et andet sted hen.
Altså, hvis ikke kapaciteten er der, vil det stadig væk være dem, der har en særlig privilegeret adgang til det, netop dem, der har en sundhedsforsikring, som så får adgangen til den knappe ressource, der er.
Og det er jo netop det, vi understreger er urimeligt.
Jeg vil egentlig bare gerne afslutningsvis spørge ordføreren: Er der ikke en grundlæggende urimelighed i, at hvis man ringer til f.eks. en øjenlæge og skal have en behandling, så får man at vide, at der er 6 måneders ventetid, men hvis du har en sundhedsforsikring, så kan du komme til i løbet af 4 dage?
For der er jo ikke blevet mere plads eller mere kapacitet; der er man bare blevet rykket frem i køen.
Tak for det.
Og tak til hr. Peter Kofod for talen.
Altså, nu kender jeg jo Dansk Folkeparti som et parti, der ofte går op i netop det med at bekæmpe geografisk ulighed.
Og jeg vil jo bare sige i forhold til det her forslag, at hvis ikke vi får bremset den her udvikling, så risikerer vi jo netop, at det primært bliver i de områder af landet, hvor der er stor kapital – og det vil jo typisk være omkring de store byer – at man vil se en koncentration af også praktiserende speciallæger, for det er der, hvor villigheden til at kunne betale for en ydelse er størst.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig også at spørge lidt til det med den sociale ulighed, for en direkte konsekvens af det her er jo – lad os sige, at der er en ældre borger, en pensionist, en medicinsk patient, som har behov for at komme til en speciallæge, og der samtidig er et privilegeret folketingsmedlem, som har behov for at komme til den samme speciallæge og med nogenlunde den samme ledelse – at den privilegerede patient bare har en hurtigere adgang end den mindrebemidlede pensionist.
Er det rimeligt?
Tak for det.
Og tak til hr. Per Larsen for talen.
Vi er jo fuldstændig enige i forhold til det med at udbygge kapaciteten og gøre det mere attraktivt at arbejde som praktiserende speciallæge, og det kan vi jo bl.a. gøre ved at kigge både på økonomi og på knækgrænse, altså netop hvor mange patienter man kan behandle inden for den offentlige sygesikring.
Men nu nævner hr. Per Larsen selv et eksempel med, at der så er nogle, der kan kratte penge sammen og få råd til en behandling.
For den kapacitet, vi har, skal vel udnyttes af dem, som har størst behov, og ikke af dem, der er bedst til at kratte penge sammen.
Og hvis ikke vi får sat en begrænsning på den udvikling her, bliver konsekvensen jo, at der er flere, der får behov for at kratte penge sammen og dermed kunne tilkøbe sig adgang til sundhedsvæsenet.
Det betyder så, at der er nogle, som ikke har muligheden for at kratte penge sammen, og som ikke får den adgang.
Er det ikke udtryk for en bekymrende udvikling, som vi egentlig bør gøre op med?
Monika Rubin (M), 2025-02-06:
Jeg har to ting til det, og jeg har ikke så meget tid.
Det er ikke et nulsumsspil.
Det er en fuldstændig falsk præmis, som spørgeren stiller op.
Derudover kan jeg love dig for, at jeg snakker dagligt med mine lægefaglige kollegaer derude.
Der er ikke nogen læger, der bliver tvunget til at viderehenvise.
Ja, der kan være en kommunikativ opgave i det, der kan være svær nogle gange, fordi der er et forventningspres og en forventningsafstemning, som man ligesom skal imødegå.
Men der har jeg fuld tillid til, at det kan de faktisk godt håndtere derude.
Jeg tror ikke på, at der er voldsomt mange læger – der er nok nogle – som henviser folk videre til en privat sundhedsforsikring, hvis ikke der er behov for det.
Per Larsen (KF), 2025-02-06:
Det kan man godt sige, men det er faktisk også det, vi kommer til at gøre med sundhedsaftalen; det er jo, at vi går ind og laver en patientrettighed på samme måde som i forhold til vores hospitalsvæsen, hvor man, hvis ikke det offentlige hospitalsvæsen har mulighed for at behandle patienterne inden for en given tidsramme, så har mulighed for at tage pengene med til et andet offentligt hospital eller til et privathospital.
Det er jo sådan set det samme princip, der kommer til at gøre sig gældende fremover i forhold til de praktiserende speciallæger; der får man simpelt hen en ret til at blive behandlet, og hvis ikke der er kapacitet nok hos de praktiserende speciallæger, så kan man tage midlerne med et andet sted hen.
Så på den måde skaber man jo netop lighed i sundhed, og det er det, vi har efterstræbt i Det Konservative Folkeparti.
Peter Kofod (DF), 2025-02-06:
Jeg går ud fra, at man vil foretage en helt klar udvælgelse ved at se på, hvem der har det største behov, og vedkommende vil så komme til først, uanset om det er det lokale folketingsmedlem eller den lokale folkepensionist.
Hvis man vedtager spørgerens beslutningsforslag, risikerer vi en situation, hvor man samlet set kommer til at vente længere.
For de speciallæger, der er, og som i forvejen arbejder rigtig meget, vil blive tvunget til at træffe et valg, med hensyn til om man udelukkende vil arbejde privat.
Altså, vi ville jo ikke kunne løse den opgave for det offentlige, så man ville jo stå i en situation, hvis vi vedtager det her, hvor den folkepensionist, som Enhedslisten siger man vil kere sig om, i virkeligheden kommer til at vente meget længere.
Det synes jeg da er en kæmpe udfordring.
I forhold til det første med geografisk ulighed er der helt klart noget, man skal se på i forhold til land og by.
Den problematik anerkender vi hundrede procent; jeg anerkender bare ikke, at beslutningsforslaget her er løsningen på det.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-02-06:
Det mener jeg også vi har diskuteret i salen her tidligere.
Ja, jeg synes netop, at det her område er så komplekst, at der ikke er ét greb, der er det rigtige, der ikke er én udfordring, der går igen alle steder.
Jeg kan godt forstå koblingen på sin vis, men jeg mener, at den anden diskussion er langt bredere og langt mere kompliceret end som så.
Der er klart nogle fordele, men der er også nogle udfordringer, vi kan se, og det kan være i forhold til henvisninger, som man egentlig ikke burde lave, test, der ikke burde blive lavet – der er alle mulige prioriteringselementer i det her også.
Det mener jeg er en bredere diskussion, og der vil jeg meget gerne have et mere fagligt grundlag at stå på.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Men jeg vil også godt lige gribe fat i et andet element, som ordføreren nævnte til sidst i talen, nemlig spørgsmålet om at få en analyse af konsekvenserne af det stigende antal sundhedsforsikringer i forhold til aktiviteten i sundhedsvæsenet.
Det er jo lidt det, vi står og diskuterer.
Der kunne det være rart at have en konkret analyse af det.
Nu kunne jeg høre, at i hvert fald SF var villige til også at have det med ind i forhold til implementeringen af sundhedsreformen.
Der vil jeg bare spørge efter, om Radikale også er indstillet på, at det kunne være fornuftigt at få en sådan analyse, så vi fik et klarere grundlag for at vide, hvad det er, vi står og diskuterer.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-02-06:
Tak for det.
Der er jo flere ting i det, ordføreren siger her.
Vi kan for det første selvfølgelig vedtage, at ting skrives ind i overenskomsterne.
Jeg synes, systemet generelt fungerer godt.
Og den måde, vi i hvert fald i Region Hovedstaden griber det an på, er, at vi forhandler om, hvad det så er for et mandat, vi giver videre til forhandlerne, og der er jo alle mulige ting, vi kan spille ind med der.
Det skal man vi selvfølgelig ikke stå og diskutere offentligt fra talerstolen her, men det kan man selvfølgelig gøre.
Det mener jeg vi skal værne om.
Og der kan man selvfølgelig stille krav og prøve at forhandle sig frem til en ordning.
Jeg er enig i, at det skal være mere attraktivt at være speciallæge, hvis det er det, der skal til.
Jeg er bare ikke sikker på, at det, der ligger på bordet her, som jeg er enig i hensigten med, gør det mere attraktivt.
Det er rigtigt.
Men udfordringen er jo her, at hvis en speciallæge tager alle de patienter, speciallægen må tage – henvist i det offentlige – og derudover har lyst til at bruge 5-10-20 timer ekstra, så er det jo det, ordførerens forslag her siger at lægen ikke må gøre.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Tak til hr. Stinus Lindgreen for talen og mange gode betragtninger i forhold til det.
Men netop det, at området er overenskomstdækket med aftaler mellem de praktiserende speciallæger og regionerne, kunne være anledning til at sige, at vi jo godt herinde fra Christiansborg kan være med til at ændre rammerne for det.
Hvis vi netop sagde, at nu skal det ikke være tilladt længere at tage imod forsikringsbetalende kunder, er det klart, at det ville ændre forudsætningen for overenskomsten, og det ville gøre, at det så også var muligt at lægge et pres i forhold til f.eks. at få øget knækgrænsen og i øvrigt set på, hvordan man generelt ville kunne få gjort det mere attraktivt at arbejde som praktiserende speciallæge.
Så vi er jo i Enhedslisten fuldstændig enige i målsætningen med at udbygge kapaciteten.
Det er det, det her forslag handler om: Hvem er det, der får adgang til den kapacitet?
For i modsætning til, hvad mange har sagt i debatten her, er det jo en form for nulsumsspil.
Der er nu engang de ressourcer, der er, i sundhedsvæsenet, og spørgsmålet er, hvordan vi så sikrer, at de bruges bedst muligt på dem, der har størst behov for behandling.
Stinus Lindgreen (RV), 2025-02-06:
Tak, formand.
Tak for ordet, og tak til Enhedslisten for at sætte fokus på en vigtig problemstilling.
Vi er i Radikale Venstre helt enige i, at vi skal værne om vores gode offentlige sundhedsvæsen, og at vi skal modarbejde ulighed i sundhed.
Det gælder også på området med de praktiserende speciallæger.
Det er jo også et område, der, som allerede nævnt af flere, er underlagt overenskomst, og systemet fungerer faktisk rigtig godt.
Vi har et system, hvor patienten kan henvises til speciallæger og få kompetent hjælp i det offentlige sundhedsvæsen, og det er en gave, vi skal være glade for.
Fungerer det så helt optimalt?
Nej, det gør det ikke.
Der er problemer.
Det skal vi tage meget alvorligt.
Der findes ikke ét simpelt greb, der løser alle de udfordringer, der er, og man skal nok passe på med at komme med et løsningsforslag, der risikerer utilsigtet at gøre problemet værre eller gribe ind i de ellers velfungerende processer, vi har.
Ét problem er som sagt knækgrænsen, der sætter et loft over aktiviteten for speciallægerne.
Det skal også nævnes, at flere regioner jo også tidligere har brugt midler på at sætte knækgrænsen ud af kraft i perioder for at bekæmpe ventelisterne, og det fungerer jo fint.
Hvis der så er andre problemer i den måde, vi har indrettet det på, så er det jo i overenskomstforhandlingerne, man skal adressere det og nå til en fælles løsning.
Det er i hvert fald en tilgang, som vi sætter stor pris på.
Vi er helt enige i, at en speciallæge under overenskomst naturligvis skal behandle offentligt henviste patienter.
Det gør de også.
Hvis de så også vælger ud over deres forpligtelser ifølge overenskomsten at tage betalende kunder, kan jeg altså ikke se, at vi hverken kan eller skal gribe ind i det.
Man kan selvfølgelig have holdninger til, hvad en ny overenskomst skal indeholde.
Skal der være mere fleksibilitet i åbningstiderne?
Skal speciallægerne blive bedre til at rådgive almen praksis?
Skal de tage flere offentligt henviste patienter?
Er der andre mulige greb?
Det kan man naturligvis forhandle om.
Jeg vil da gerne give forslagsstillerne ret i én ting, og det er, at sundhedsforsikringerne er med til på visse områder at udfordre vores sundhedsvæsen på en måde, vi ikke rigtig har set før.
Og det er da noget, vi skal være opmærksomme på.
Men jeg ser det altså ikke som en sort-hvid problemstilling, og et generelt forbud er for mig at se ikke en løsning.
Jeg så gerne en mere dybtgående analyse af fordele og ulemper, før man eventuelt tager stilling til ændringer.
Men i Radikale Venstre kan vi ikke støtte forslaget.
Tak for ordet.
Peter Kofod (DF), 2025-02-06:
Jeg ser ikke noget problem i, at man har en privat sundhedsforsikring, hvis det er en del af en kontrakt, man har, hvis det er en del af det arbejde, man har.
Det har jeg sådan set ikke noget problem med, altså at man har en privat sundhedsforsikring eller en sundhedsordning og bruger den.
Jeg synes, at vi i høj grad skulle beskæftige os med og bekymre os om at få sat hastigheden op i sundhedsvæsenet.
Der skal nogle andre greb til, tror jeg, end det forslag, som Enhedslisten har her.
Altså, det kommer bare til at betyde, at dem, der så ikke har en sundhedsforsikring, vil komme til at vente længere.
Det tror jeg ikke Enhedslisten ønsker, så det står jeg heller ikke og prakker spørgeren på, men jeg frygter, at det ville være konsekvensen af at vedtage beslutningsforslaget.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Jeg beklager, hvis det blev betragtet som en antydning af, hvordan hr. Peter Kofod selv er forsikringsdækket.
Det blander jeg mig naturligvis ikke i.
Og der vil det jo typisk være mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet, som ikke har adgang til en privat sundhedsforsikring, som gør, at man kan få en hurtig adgang til en praktiserende speciallæge.
Og burde man ikke gøre op med det, hvis man samtidig udbygger kapaciteten?
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er lidt paradoksalt, at ordføreren på en gang kan sige, at det er vigtigt, at der er lige og fri adgang, og så samtidig sige, at man ikke har noget problem med, at der er nogle, der tilkøber sig en plads.
For den ressource, de tilkøber sig, er der jo så nogle andre, der går glip af.
Jeg synes egentlig, at ordføreren burde gå ud og tage en snak med nogle af de kollegaer, der arbejder derude, både som alment praktiserende læger, men også som praktiserende speciallæger.
De oplever jo meget konkret problemstillingen med, at folk kommer og siger: Jamen jeg har ret til at få en udredning, fordi det siger min sundhedsforsikring, jeg har.
Det er da spild af tid i sundhedsvæsenet, at det ikke er de sundhedsfaglige kriterier, det handler om, men at de tvinger sundhedsfaglige til at sidde og lave vurderinger, efter hvad et forsikringsselskab har anbefalet dem.
Monika Rubin (M), 2025-02-06:
Tak til spørgeren for kommentaren.
For det er det sundhedsfaglige kriterie, der afgør, hvornår man kommer til lægen.
Nogle patienter kan ikke vente og skal ikke vente, og andre patienter kan godt vente.
Så er der så nogle patienter, der ikke vil vente, selv om man vurderer sundhedsfagligt, at det kan de godt.
At de så tilkøber sig at kunne komme til lægen hurtigere, kan jeg ikke hidse mig op over.
Jeg har fuld tillid til, at de læger, vi har i vores sundhedsvæsen, godt kan finde ud af at vurdere, hvornår det haster, og hvornår det haster mindre.
Jeg er fuldstændig enig i, at der skal være den samme lige og frie adgang, og det er der ikke på nuværende tidspunkt.
Der er ulighed i sundhed i vores sundhedsvæsen.
Det er lige præcis det, vi prøver at italesætte med den sundhedsreform, som vi har lavet, hvor vi jo bl.a. vil øge kapaciteten for generelt at få flere speciallæger, men også kigge på, hvordan de er fordelt geografisk.
For det afhænger af, hvor du bor i Danmark, hvor hurtigt du kan komme til lægen.
Det er den største ulighed, vi har.
Det er ikke sundhedsforsikringerne.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-02-06:
Med det kæmpestore forbehold for, at jeg ikke er sundhedsordfører, så er svaret nej, for vi synes ikke, at det er en optimal situation.
Vi synes, at vi har lavet nogle strukturelle rammer i Danmark, som skaber ulighed i sundhed, hvor det i nogle tilfælde i langt højere grad er pengepungen end behovet, der er afgørende for behandling.
Det var det udgangspunkt, vi gik ind i forhandlingerne om en ny sundhedsreform med.
Vi synes, at vi er kommet et godt skridt nærmere.
Vi kommer også til, selvfølgelig, at følge udviklingen, men jeg tror, at det viser en grundlæggende forskel i den måde, Konservative og SF ser vores sundhedssystem på.
Per Larsen (KF), 2025-02-06:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg er godt klar over, at ordføreren ikke er sundhedsordfører til daglig, men jeg vil godt lige spørge om noget.
Når vi nu har et system med praktiserende speciallæger, som er underlagt et økonomiloft, hvor de ikke må få lov til at producere mere – hvis man kan sige det sådan – fordi der er begrænsninger på deres indtjening på de offentlige patienter, mener ordføreren så ikke, at det er rigtig hensigtsmæssigt, at der så kommer nogle selvbetalere og nogle, som har en sundhedsforsikring, som lægerne så også kan tage sig af.
For de selvbetalende patienter træder jo ud af køen, og så har jeg som offentlig patient efterfølgende mulighed for at komme hurtigere til, fordi de patienter ligesom er blevet behandlet.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-02-06:
Det skal jeg helt sikkert nok tage med videre.
Og så synes jeg også, at på trods af alle de udfordringer og den situation, som ordføreren skitserer at vi står i i forhold til ulighed i sundhed, så blev der trods alt også i aftalen, som vi gerne havde set Enhedslisten være med i, i runde tal sat 850 mio. kr., altså en lille milliard faktisk, af til retten til hurtigere udredning og behandling frem til 2030.
Så jeg håber også, vi er enige om, at det trods alt er et rigtig godt skridt frem.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Tak for det, og tak for kommentaren.
Og det er jo fuldstændig rigtigt, at det hverken var SF's eller Enhedslistens valg, at Enhedslisten ikke få lov til at deltage i implementeringen af sundhedsreformen.
Det var regeringens og ministerens valg.
Men jeg er da også glad for, at SF nu sidder inde ved forhandlingsbordet, og derfor vil jeg også bare gerne høre, om SF i forbindelse med reformen vil arbejde for, at vi får lavet en analyse af det her område.
For Sundhedsstrukturkommissionen peger netop på, at der er begrænset viden om, hvordan private sundhedsforsikringer påvirker aktiviteten i sundhedsvæsenet, og det er jo bare en vigtig problemstilling at få belyst.
Så det kan være, at ordføreren vil tage det med til sundhedsordføreren og sige, at det er noget, der kunne være godt at få kigget på i forbindelse med aftalen.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-02-06:
Jo, det er vi enige i, og jeg vil gerne sige, er det absolut ikke var SF's idé eller var med SF's gode vilje, at Enhedslisten ikke deltog i forhandlingerne.
Vi kunne se mange sammenfaldende interesser, så der er jeg da personligt ked af, at det ikke skete.
Som sagt er vi helt enige i, at vi bliver nødt til at komme det her til livs.
Altså, vi har jo mere ulighed i sundhed, end vi har haft før.
Det er jo helt vildt, og det burde jo gå den modsatte vej.
Vi kan jo også se, at den ulighed i sundhed også er tæt forbundet med økonomisk ulighed og med, om du er fra den fattige del af Sydhavnen eller fra den rigeste del af Østerbro.
Altså, der er meget få kilometer, men der er meget stor forskel i levetid.
Det samme gælder, hvis man er fra Nordjylland; så ved man også, at fra den rigeste del af Aalborg til den fattigste del er der også 10 års forskel i levetid.
Det er jo på ingen måde acceptabelt.
Peder Hvelplund (EL), 2025-02-06:
Tak for det, og tak til ordføreren for opbakningen til forslaget.
Jeg vil gerne tilkendegive, at vi også gerne ville have siddet med ved bordet i forhold til implementeringen af aftalen, herunder også netop det omkring spørgsmålet om knækgrænsen, som jo er noget, hvor man regulerer mange af de ting i forhold til den offentlige sygesikring, som jo stadig er attraktiv.
Så har jeg bare en kommentar i forhold til det omkring den personlige erfaring, som ordføreren har, nemlig at det lige præcis er det, vi oplever mange steder, nemlig at der netop er patienter på venteliste, som får at vide, at der er et halvt års ventetid eller 9 måneders ventetid, men hvis man har en sundhedsforsikring, kan du ringe, og så får man en tid i løbet af nogle ganske få dage.
Der vil jeg bare høre, om SF ikke er enig i, at når vi netop har ulighed i sundhed, så er det fuldstændig afgørende at sikre, at det netop ikke er forsikringsbaserede ordninger, der kan sikre en privilegeret adgang ...
[Lydudfald].
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2025-02-06:
Da SF's sundhedsordfører ikke kan være her i dag, har jeg lovet at læse talen op: Tak til Enhedslisten for et godt forslag, som jo også giver anledning til den vigtige debat om, hvordan private sygeforsikringer skaber ulighed i sundhed.
Det er også et faktum, at alt for mange patienter i dag oplever, at praktiserende speciallæger kan tilbyde, at patienterne kan springe lange ventelister over, hvis de har en sygeforsikring eller måske tilmed selv er villige til at betale for konsultationen.
Det er skævt og skaber ulighed i sundhed.
Jeg vil også gerne lige komme med en personlig anekdote, som jeg synes var lidt vild: Jeg var til min læge med mit evigt dårlige knæ og fik at vide, om jeg så ikke bare har en sundhedsforsikring, altså i stedet for det der pjat med bare at komme til på den gode gammeldags måde.
Det synes jeg egentlig var lidt vildt, altså at en helt almindelig praktiserende læge bare havde den tilgang, at det nærmest var lidt dumt ikke at have en privat sundhedsforsikring.
Den såkaldte knækgrænse er generelt vigtig for os i SF, og det har den også været i forhandlingerne om en sundhedsreform, som vi har deltaget i, hvor netop knækgrænsen, som også omtales i det her beslutningsforslag, blev drøftet.
Jeg vil faktisk sige, og der er jo flere herinde, som også var i rummet, at det måske var den ting, så vores sundhedsordførere gik allermest op i i de forhandlinger, fordi det er så afgørende i forhold til lighed i sundhed.
Først og fremmest er det vigtigt for SF, at vi bruger al ledig kapacitet til de patienter, som har brug for udredning og behandling.
Vi er også glade for, at problemet faktisk bliver adresseret i den sundhedsreform, som vi netop har indgået, som flere ordførere også omtaler.
For det første er der store geografiske forskelle på ventelister til praktiserende speciallæger.
En mere retfærdig fordeling er derfor også et af de håndtag, der skal tages i anvendelse.
Igen vil jeg komme med en personlig anekdote: Min egen søn er blevet udredt for infantilautisme, og jeg har mødt mange mennesker, som simpelt hen tager opsparing og skrabe sammen, hvad de har, for at betale for en privat udredning, fordi de er desperate, fordi de bor i dele af landet, hvor der er mange, mange måneders ventetid, og fordi de kan se, at deres børn får det dårligere dag for dag.
Det går jo ikke.
For det andet har patienter i dag ikke en udrednings- og behandlingsgaranti hos praktiserende speciallæger, som man kender det fra sygehusene.
I praksis har det derfor ingen konsekvenser for den praktiserende speciallæge at lade betalende patienter komme foran patienter, der kun har sygesikringskortet med sig.
Det gør vi jo til dels op med i sundhedsreformen, for vi er enige med Enhedslisten i, at det skal være slut med forskellige ventelister, som er betinget af din betalingsevne.
I reformen er forslaget finansieret, for det er selvfølgelig ikke gratis at skrue op for kapaciteten.
Så i SF er vi fuldstændig enige med Enhedslisten i problemets omfang.
Vi har også indgået den her aftale, hvor det har været et hovedfokus for os at få håndteret nogle af de her problemstillinger, ikke mindst knækgrænsen.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DD), 2025-02-06:
Det, vi i Danmarksdemokraterne er rigtig meget optaget af, er, at samtlige danskere har muligheden for og adgangen til at komme til behandling hurtigt, også hos praktiserende speciallæger.
Om der så er nogle, der køber sig til en forsikring og kommer til en lørdag aften, er sådan set ikke det, der er vigtigt for os.
Det, der er vigtigt, er, at man som patient altid har ret til hurtigt at komme til den rigtige behandling.