runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Først vil jeg starte med at sige, at ordføreren sagde, at det ikke var ordføreren, der havde brugt ordet hyklerisk – nej, det var mig, der nævnte ordet hyklerisk.
Det kan være, at jeg skulle gå hjem at se, hvor mange gange ordet skattelettelser blev brugt, for det er jo det, man mener at DF går ind for.
Jeg tror, at befolkningen efterhånden ved, at DF i øjeblikket har sat foden ned og kæmper for en finanslov.
Men det er hyklerisk, fordi man, da man selv sad i regering og kunne have prioriteret psykiatrien, var med til at lave topskattelettelser, og fordi man bruger det, som man selv var med til at gøre, da man sad i regering, mod andre.
Vi sidder ikke i regering, vi er et støtteparti.
Og når man er støtteparti, er det sådan, at man forhandler; nogle ting kan vi få igennem, nogle ting kan vi ikke få igennem.
Sådan er gamet.
Det havde været anderledes, hvis det var os, der sad og bestemte, men det gør vi ikke.
Det gjorde Socialdemokratiet, da de havde regeringsmagten.
De lavede skattelettelser, og der kunne de have brugt pengene på psykiatrien i stedet for.
Christian Juhl (EL), 2017-12-15:
Mona i Nordjylland får færre penge ud af det, og det er der sikkert ret mange andre der også gør.
Hvorfor snakker ministeren uden om de reelle svagheder, der er i det her lovforslag?
Jeg synes ikke, at det er fair bare at sige, at nu jubler vi over alt det, der er godt, og så må vi glemme hverdagens helte, som reelt tager timer her og der og bruger timer på at komme til og fra arbejde.
De er også hverdagens helte, og dem skal man ikke glemme, fordi der nu er nogle forbedringer til andre.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-15:
Jeg synes, at det er lidt afgørende at holde perspektiverne i det her forslag, fordi det, der er tilfældet med forslaget, er jo, at vi nu tilfører flere midler til det her område, så det kommer til at omfatte flere personer, end tilfældet ellers har været.
Jeg er helt enig i, at man ikke skal glemme nogen som helst i det her samfund – det er helt evident.
Men man skal også huske at glæde sig over de forbedringer, der er, og det er jo nogle gange det, der er hr. Christian Juhls største problem, for hr. Christian Juhl har jo sort bælte i ikke at kunne se forbedringer.
Stine Brix (EL), 2017-12-15:
Tak, formand.
Psykiatrien bør stå øverst på den sundhedspolitiske dagsorden.
Der er mange patientgrupper i dette land, som fortjener opmærksomhed, men ingen halter så meget efter som de borgere, der har en psykisk lidelse.
I dag lever borgere med en psykisk lidelse i gennemsnit 15-20 år kortere end tilsvarende raske.
Det er en fuldstændig uacceptabel ulighed.
Og psykiske lidelser udgør i dag 25 pct. af den samlede sygdomsbyrde i Danmark, og dermed er psykiske lidelser klart den største del af sygdomsbyrden.
Psykisk sygdom er klart den betydeligste årsag til, at man får en førtidspension, og angst og depression alene er årligt årsag til mindst 1,6 millioner sygedage.
Psykisk sygdom rammer bredt.
Det er hver tredje af os danskere, som i løbet af livet oplever at få en psykisk lidelse.
Og hver femte af dem, som bliver indlagt for en psykisk sygdom på en psykiatrisk afdeling, bliver udsat for tvang.
Jeg hører ofte fra pårørende og fra borgere med psykiske lidelser, at de oplever, at det er vanskeligt at få hjælp, at det er vanskeligt at blive indlagt, når de har brug for det, fordi der mangler pladser i psykiatrien, eller at de bliver udskrevet, før de er færdigbehandlet, fordi der er andre patienter, som har det dårligere end dem.
I de værste tilfælde fører den mangel på hjælp til, at man gør skade på sig selv eller på andre.
Alligevel sakker psykiatrien bagud.
Psykiatrien er ikke nævnt i den finanslovsaftale, som lige er blevet indgået.
Og når vi kigger tilbage over de seneste par år, kan vi se, at beløbet pr. patient i psykiatrien er faldet drastisk med omkring 18 pct., hvis vi kigger på tallene fra 2008 til 2015.
Jeg tror, det er derfor, at alle de organisationer, som der er på det her område, hvad enten de repræsenterer patienter, pårørende, personale eller andre, der er aktive i forhold til psykiatrien, samstemmende efterlyser en ny handlingsplan, som kan følge den, som snart løber ud, og de efterlyser, at vi prioriterer psykiatrien markant, og de efterlyser også stabilitet og ro omkring psykiatrien og ikke så mange puljer og projekter.
Der er altså rigtig mange gode grunde til, at vi bør diskutere, hvad vi skal stille op i forhold til at forebygge psykiske lidelser og sikre en bedre og en ordentlig behandling.
Og det er derfor, vi har indkaldt til en forespørgselsdebat om netop det emne.
Forespørgslen til ministeren lyder således: Vil ministeren tage initiativ til en langsigtet plan for, hvordan psykisk sundhed og psykiatrien kan opprioriteres markant, og hvordan der kan sikres varige og stabile økonomiske rammer om psykiatrien, herunder finansiering via finansloven frem for via satspuljen?
Og jeg ser frem til ministerens besvarelse.
Thomas Jensen (S), 2017-12-15:
Socialdemokratiet har sammen med SF, Alternativet og Enhedslisten stillet et ændringsforslag til det her lovforslag om Det Centrale Virksomhedsregister.
Vi er nemlig imod, at den automatik, som sker ved lovforslagets vedtagelse, vil sløre gennemsigtigheden om, hvem der ejer hvad i dansk erhvervsliv.
Sagen er den, at alle personer, som har adressebeskyttelse i CPR-registeret, vil få automatisk beskyttelse i Det Centrale Virksomhedsregister.
Det gør det lettere for de såkaldte banditter i habitter at skjule sig i CVR-registeret, og alle de flotte taler om kampen mod økonomisk kriminalitet, paradise papers osv. må siges at miste deres autoritet for de partier, som stemmer L 9 igennem uden det her ændringsforslag.
For uden ændringsforslaget går man fra, at vi i Danmark har under 200 personer med adressebeskyttelse i CPR-registeret, til, at der automatisk sker det, at 18.000 virksomhedsfolk får adressebeskyttelse.
Det står i skærende kontrast til, at der i de senere år har været under 50 personer om året, der har søgt om adressebeskyttelse og har fået afslag.
Og med vores ændringsforslag vil vi egentlig give erhvervsministeren bemyndigelse til at fastsætte nærmere regler, som vil sikre, at de folk, der har en god og legitim begrundelse for at få adressebeskyttelse, også kan få det.
Dermed vil vi sikre en balance i lovforslaget, der beskytter dem, der kan have været udsat for ubehageligheder ved at have deres adresse udstillet i CPR-registeret, samtidig med at vi sikrer, at de folk, der har urent trav – banditter i habitter – ikke får mulighed for at skjule sig i CVR-registeret.
Hertil kommer, at de lovlydige erhvervsfolk, som i fremtiden gerne vil tjekke op på oplysninger om en mulig forretningsforbindelse eller på en, der er ved at søge job i deres firma, ikke vil have den samme lette adgang til at tjekke, om det er folk, de vil ansætte eller lave forretning med.
Vi kan ikke støtte lovforslaget som helhed, hvis det her ændringsforslag ikke bliver vedtaget.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-15:
Det, som vi har diskuteret under førstebehandlingen, og som vi jo sådan set også diskuterer nu, er, at når vi ser på lovforslaget, er det så en forbedring af de vilkår, der er gældende nu, eller er det en forringelse?
Der må man jo sige til Enhedslisten og sige til hr. Finn Sørensen: Det her er en klar forbedring af de vilkår, der er i dag.
Det er også med til at gøre, at vi på det arbejdsmarked, vi ser ind i i fremtiden, hvor flere måske kommer til at have atypiske ansættelser, bliver i stand til at sikre, at det kan lade sig gøre.
Så jeg må sige til hr. Finn Sørensen og til Enhedslisten, at det her jo netop er en styrkelse af området og ikke det, som Enhedslisten gerne vil sige, nemlig at det er en klar forringelse.
Finn Sørensen (EL), 2017-12-15:
Enhedslisten er bestemt interesseret i at støtte det her lovforslag.
Det har vi også gjort meget klart ved førstebehandlingen.
Men inden vi kan tage stilling til det, og inden vi kan gøre det, skal vi jo have fjernet de helt klare forringelser, der er i lovforslaget.
Det er forringelser, det må ministeren da erkende.
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-15:
Mit svar til hr. Finn Sørensen er jo det samme, som det var under førstebehandlingen, nemlig at det forslag, vi nu vedtager i næste uge, er med til at styrke de selvstændige.
For vi kommer til at lave nogle regler nu på dagpengeområdet, som tilfører flere midler.
Det får man jo ikke indtryk af, når hr. Finn Sørensen stiller spørgsmålene.
Der får man indtryk af, at vi forringer vilkårene.
Derfor er vi i den lykkelige situation – men der er Enhedslisten jo desværre ikke interesseret i at støtte forslaget, sådan som man kan forstå af betænkningen – at vi tilfører området 20 mio. kr. Så vi kommer faktisk til at gøre det her bedre, end det er i dag.
Og det er jeg selvfølgelig ked af at Enhedslisten ikke kan se, og de prøver på den måde så stadig væk at gøre det her til en sag, hvor man ikke vil støtte forbedringen.
Finn Sørensen (EL), 2017-12-15:
Tak, og tak til ministeren.
Jeg kan jo kun ønske os alle sammen tillykke med det her ændringsforslag, der åbenbart er på vej – og selvfølgelig også ønske brandmændene tillykke, det er klart.
Og hvad siger ministeren til de selvstændige, der opbruger deres ret til supplerende dagpenge, og som efter den 1. oktober 2018 vil opleve, at hvis de tager 1 times arbejde en måned, mister de hele den måneds dagpenge?
Hvis de har et 3-dagesjob, der strækker sig ud over 2 kalendermåneder, så mister de 2 måneders dagpenge.
Hvad er så ministerens svar til de mennesker?
Troels Lund Poulsen (V), 2017-12-15:
Jeg er også glad for den meget brede politiske opbakning, der nu er til at sidestille deltagelse i beredskaber med borgerligt ombud i dagpengesystemet.
Og jeg vil også gerne i dag kvittere for et rigtig godt samarbejde med de ordførere, der har været involveret i sagen; det er jo ikke mindst hr. Bent Bøgsted fra Dansk Folkeparti, hr. Leif Lahn Jensen fra Socialdemokratiet, hr. Bjarne Laustsen, fru Sofie Carsten Nielsen og så selvfølgelig regeringspartiernes ordførere.
For mig er det her jo netop et symbol på, at vi heldigvis er villige til at finde gode løsninger på ting, der igennem mange år har virket uhensigtsmæssige og har været med til at skabe nogle problemer.
Jeg synes også, at vi skylder de mange deltidsbrandfolk og frivillige i beredskaberne, at vi som samfund anerkender den kæmpe indsats, de gør.
Det fortjener de om nogen.
Jeg er helt enig i, at de er hverdagens helte.
I forhold til beredskaber skal der derfor ikke længere ske fradrag i deres dagpenge eller efterløn for de tillæg og vederlag, de modtager for at stå til rådighed og gøre en frivillig indsats.
Deltidsansatte brandmænd, der bliver ledige fra deres hovederhverv, skal ikke længere være omfattet af tidsbegrænsningen på 30 uger ved opgørelsen af supplerende dagpenge, selv om der sker fradrag for beskæftigede timer i deres dagpenge.
For at implementere den her aftale skal varighedsbegrænsningen på supplerende dagpenge ophæves for de deltidsansatte brandmænd.
Derfor ønsker jeg også at stille ændringsforslag til L 88, der følger op på dagpengereformen, og ændre i bestemmelsen om supplerende dagpenge, således at ophævelsen af varighedsbegrænsningen for deltidsansatte brandmænd kan indgå sammen med de øvrige årsager til arbejdstidsnedsættelse, der ikke er omfattet af varighedsbegrænsning på supplerende dagpenge.
På den måde vil alle regelændringer om supplerende dagpenge være samlet i dette forslag og træde i kraft samtidig, nemlig den 1. oktober 2018.
Og selv om man kunne ønske sig, at det skulle gå noget hurtigere, synes jeg, at vi i dag skal glæde os over, at det jo er årtiers diskussioner, der nu bliver bragt til ende.
For det er jo helt rigtigt, som hr. Bjarne Laustsen sagde, at det her har været diskuteret igennem mange, mange år – faktisk i 20 år – her i Folketinget.
De øvrige elementer i aftalen om fradrag i dagpenge eller efterløn for deltidsansatte brandmænd og de frivillige beredskaber, f.eks. hjemmeværnet og frivillige brandmænd, kræver ikke en lovændring og vil blive implementeret i form af bekendtgørelsesændringer, sådan at de også kan træde i kraft.
Så også herfra vil jeg sige mange tak for det meget konstruktive samarbejde, som også på det her område har fundet sted på Beskæftigelsesministeriets område.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-12-15:
Og tak for rosen fra min gode kollega hr. Bent Bøgsted.
Der er måske ikke ret mange her, der kender problemstillingen, men nu kigger jeg ned på min egen gruppe, den socialdemokratiske gruppe, for hvis man har siddet i Folketinget – og i hvert fald i den socialdemokratiske gruppe – i mange år, så ved man, at når der på gruppemødet bliver nævnt ordene frivillige og deltidsbrandmænd, så kigger alle hen på Bjarne Laustsen, og så rejser Bjarne Laustsen sig og går totalt i selvsving, og det er, fordi Bjarne Laustsen har kæmpet for det her i mange år.
Og jeg siger ikke til gruppen, at de nu får fred for Bjarne Laustsen og hans andre gode ideer, for dem har han forhåbentlig endnu flere af, men jeg siger, at vi nu får løst det her.
Bjarne Laustsen har jo haft fuldstændig ret, og jeg vil sige, at de her dagpengeregler for mange er en hindring i at deltage i et så vigtigt arbejde som at redde liv og ejendom og gøre den indsats, som er det allervigtigste for os mennesker, og som er noget, som også vi som folkevalgte herinde skal sætte ekstra pris på.
Vi må simpelt hen ikke have en situation, hvor de her folk vælger dette arbejde fra på grund af rigide regler, som hindrer dem i det, og det sker desværre derude, og det er det, vi vil undgå.
Derfor er det ændringsforslag, der kommer nu, uhyre vigtigt og rigtig, rigtig godt.
Helt ærligt forstår jeg ikke, hvorfor det har taget så lang tid – 10, 15, 20 år – og det siger jeg ikke for at klandre nogen, for jeg tror, at alle, der har været herinde i lang tid, kan klandre sig selv for det.
Jeg siger det sådan set kun, fordi jeg glæder mig over, at vi nu rent faktisk har løst det.
Man må jo ikke bruge direkte tiltale herinde, men jeg skal så prøve at tiltale i tredje person, for jeg vil gerne sige en kæmpestor tak til hr. Bent Bøgsted, for hr. Bent Bøgsted og jeg har sat os sammen og sagt: Nu skal det her løses.
Og uden at fremmane forkerte billeder vil jeg sige, at vi næsten gik hånd i hånd over til ministeren – det gjorde vi ikke helt, men vi var meget enige om, at det var meget, meget vigtigt for os at få det her løst, og at det skulle vi gøre nu, og det skulle S og DF gøre sammen.
Jeg har også, inden jeg gik herop, sagt til ministeren, at han bare skal sidde ganske roligt, når jeg begynder at rose ham, for der er ikke nogen bagtanker med det.
Jeg mener rent faktisk også, at ministeren har taget rigtig godt imod os og lyttet og fra starten ønsket forbedringer på det her område.
Jane Heitmann (V), 2017-12-15:
Tak for det.
Det er bare lige et kort spørgsmål til ordføreren, som nævnte de 2,2 mia. kr. Hvad var det, det var for penge?
Det er bare lige for at få det præciseret.
Karen J. Klint (S), 2017-12-15:
Jo, men når vi taler de store hjerteplaner og de store kræftplaner, går vi jo ikke ned på diagnoseplan, det gør man på pakkeforløbene.
Det er også derfor, jeg taler om en national handlingsplan for psykiatrien som noget overordnet, en paraply.
Jeg synes ikke, vi skal have en skizofreniplan eller en depressionsplan.
Jeg er enig i, at vi skal have noget, hvor forebyggelse og behandling hænger bedre sammen.
Det var kommunalreformen med til lidt at sætte en stopper for, eller i hvert fald sætte det på pause.
Så hvad er egentlig DF's forslag til, hvordan vi kommer videre med en helhedsorienteret psykiatri, hvor der bliver afsat penge til det?
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Det er jo, fordi jeg synes, man samler psykiatrien i en bunke, og det handler det ikke om.
Psykiatri er mange ting.
Vi har folk, der går ned med stress, der er depression, angst, OCD, skizofreni.
Og at samle det i én plan mener jeg ikke er rigtigt.
Jeg mener faktisk, vi bør se på hver enkelt og få lavet de her forløbsprogrammer, som vi er i gang med.
For vi har kigget til kræftpakker og forløbsprogrammer, og det er jo også et arbejde, der er sat i gang.
Karen J. Klint (S), 2017-12-15:
Tak for det.
Jeg kan jo også huske historien om, hvordan de der 2 mia. kr. blev sammensat, og det var jo i enighed, og så var der nogle, der bidrog med noget, og nogle, der bidrog med noget andet.
Men det var jo også en anden økonomisk tid end i dag.
Vi har sådan set bedre råd til at gøre noget, end vi havde dengang.
Jeg kan også huske den store rapport, som blev produceret dengang, og også huske, hvem der skrev det første udspil til en national handlingsplan, og hvem der var den første, der kom med ideen om, at når vi havde en kræftplan og en hjerteplan, hvorfor så ikke også have en psykiatriplan.
Og det er lige det sidste, jeg vil spørge fru Liselott Blixt om.
Er det pludselig forkert at nævne den, når vi nævner kræft- og hjerteplaner, for de nævnes jo særskilt i mange forhandlinger?
Hvorfor er det så pludselig forkert?
Sådan opfattede jeg det, hvis jeg forstod fru Liselott Blixt rigtigt.
Hvorfor er det så forkert nu, hvor man bliver ved med at nævne psykiatrien som noget særskilt?
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Jamen det var, som jeg sagde tidligere, at jeg ville have en stor plan, men den må godt være i forskellige delplaner.
F.eks. ved jeg, at der er mange, der gerne vil have en børn og unge-handlingsplan, og det kunne jeg også godt tænke mig, for der skal meget mere i – der skal meget mere af det tværsektorielle i, som hedder uddannelse, støtte- og kontaktpersoner og mange af de andre ting, som man har brug for ude i kommunerne, beskæftigelse, uddannelse, bosteder, og hvad der ellers kan være.
Jeg synes, det er vigtigt, at man laver en børn og unge-psykiatriplan.
Så jeg tror ikke på, at det hele kan rummes i én plan, og jeg vil også gerne have, at vi behandler folk efter, hvad de fejler, i stedet for at vi bare kategoriserer dem som psykisk syge.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-12-15:
Jeg vil sige tak til ordføreren, for det synes jeg rent faktisk at tilhørerne og den danske befolkning har behov for at vide: at det ikke er her, der er ideologi, der skiller, altså i forhold til hvad vi vil i forhold til de psykiatriske patienter og deres pårørende.
Men jeg synes, det er upassende, at ordføreren direkte bliver vred, i forhold til at der også bliver talt finanslov, og hvordan man får pengene på plads.
Jeg kan måske godt forstå, at ordføreren bliver en lille smule vred, for jeg tror måske, at ordføreren har haft problemer med at få Dansk Folkepartis ledelse til at prioritere psykiatrien på lige så højt et niveau, som ordføreren måske gerne ville have det.
For jeg synes, det er et problem, at de eneste penge, der i finansloven er øremærket til psykiatri, er dem, der er vores alle sammens penge, nemlig dem, der kommer fra satspuljen.
At der ikke her politisk er en øremærkning og en præcisering af, at man vil det her, må da for ordføreren og for Dansk Folkeparti være en udfordring, når man taler dunder for psykiatrien.
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Der er mange spørgsmål i det.
Først vil jeg i forhold til det, jeg sagde i min ordførertale, om, at man går forskellige veje, sige, at det ikke var for at antyde, at det var partierne, der gik forskellige veje.
Det kan være psykiatere, psykologer, behandlingspsykiatrien, retspsykiatrien, socialpsykiatrien.
Man er ikke gået sammen.
Men nu ved jeg, at der netop er lavet den her alliance, PsykiatriAlliancen, for at være enige, og det er jo rigtig rart, at de så kan trække den samme vej.
I forhold til det med, at jeg bliver harm, vil jeg sige, at det nok mere er, fordi der er andre, der begynder at blande al mulig anden politik ind i det, som gør, at vi glider fra hinanden.
Jeg havde tidligere rigtig gode kollegaer i fru Karen J. Klint og fru Özlem Cekic, hvor vi arbejdede og trak den samme vej.
Så det handler slet ikke om det.
Og ja, den største udfordring er børn og unge.
Flemming Møller Mortensen (S), 2017-12-15:
Tak for det.
Jeg vil sige, at jeg har det indtryk, når jeg hører ordførerens tale, at ordføreren er med til at tale os politisk længere og længere fra hinanden end det, jeg oplever i min hverdag.
Jeg oplever rent faktisk, at der er meget stor politisk enighed om det psykiatriske område og de udfordringer og problemer, der er dér.
Og derfor kan jeg ikke forstå ordførerens sådan lidt hårdhændede retorik, hvor man siger, at der er nogle, der går til højre, og nogle, der går til venstre.
Det føler jeg rent faktisk ikke er det, der sker, hverken når vi diskuterer satspuljen, den aftale, vi havde, om de socialpsykiatriske sengeafdelinger eller tvang i psykiatrien.
Nej, der ligger nogle udfordringer.
Der er nogle nødder, der skal knækkes.
Og derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvad er den største udfordring inden for psykiatrien?
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Jamen jeg taler dunder og bliver vred, når det passer mig, for det er det, jeg har ret til, når andre begynder netop at bruge politisk fnidder i forbindelse med et spørgsmål, der er så vigtigt.
Og som jeg nævnte før, har jeg haft et rigtig godt samarbejde med fru Karen J. Klint, hvor vi netop lagde den øvrige politiske mudderkamp væk, når vi diskuterede nogle ting, vi var enige om.
For det andet gør, at vi glider fra hinanden.
Og det er grunden til, at jeg taler dunder.
Pernille Schnoor (ALT), 2017-12-15:
Jeg synes, det var et lidt voldsomt udbrud at kalde en anden ordfører for hyklerisk.
Det virkede voldsomt, synes jeg.
Det var i hvert fald et voldsomt ord at bruge i forhold til hinanden herinde, fordi vi jo – som ordføreren selv siger – langt hen ad vejen arbejder mod det samme mål.
Jeg vil ikke begynde at tale om sten og glashuse og alt muligt andet.
Jeg vil bare spørge: Dansk Folkeparti spiller jo en central rolle i den her finanslovsforhandling.
Det ved vi jo alle sammen godt.
Så hvorfor er det så, at Dansk Folkeparti ikke har sørget for at få psykiatrien på budgettet i finansloven?
Yildiz Akdogan (S), 2017-12-15:
Jeg synes, der er mange ting, som vi er meget enige i, og derfor er det også vigtigt, når vi snakker om psykiatrien, at vi ikke bruger nogle bastante udtryk, som hvilken side man står på, eller dem og os.
Jeg kan heller ikke genkende ordet hykleri i min tale, men jeg kunne godt tænke mig at spørge den meget indignerede ordfører: Når det er sådan, at Dansk Folkeparti er et støtteparti, og at vi aldrig har haft så stort et råderum, som vi har nu, og når det i sidste ende er et spørgsmål om at prioritere – man kan prioritere på mange måder – hvordan kan det så være, at man ikke lige prøver at pushe den dagsorden på finansloven og siger, at det her er et meget, meget vigtigt område, og at vi har råd til det, når ordføreren jo selv har sagt, at børn og unge er den største udfordring i forhold til psykiatrien?
Hvorfor er det, at Dansk Folkeparti ikke vælger at prioritere det på finansloven med fokus på psykiatrien og børn og unge?
Liselott Blixt (DF), 2017-12-15:
Først og fremmest bliver vi nødt til at sikre en plan, der også tager højde for de mangler, der er.
I øjeblikket har vi i Region Sjælland en afdeling, der ikke kan komme patienter ind på, fordi der mangler læger.
I Vejle har jeg været på besøg på et nyt, fantastisk dejligt psykiatrisygehus, hvor der også er en afdeling, der står tom.
Vi har jo prøvet tidligere at give penge til f.eks. retspsykiatriske sengepladser, fordi de ikke kunne skaffe personale, og det bliver vi nødt til at have med i handleplanen, lige præcis på samme måde, som vi kiggede på lægedækning.
Hvordan får vi personale til de her områder, så vi kan få åbnet de sengepladser, der faktisk står og venter på patienterne?
Trine Torp (SF), 2017-12-15:
Det er jeg sådan set fuldstændig enig med ordføreren i, og jeg tænker også, at hvis man skal lave en handlingsplan, skal man selvfølgelig også tage højde for alle de nuancer, der er inden for psykiatrien og de forskellige typer af psykiske problemer, mennesker kan have.
Så det er jeg helt enig i.
Jeg tænker bare i forhold til det der med den store sum af penge til sundhedsvæsenet: Hvordan sikrer vi, at det efterslæb, som psykiatrien har, samlet set bliver mindre?