Lars Boje Mathiesen (NB), 2019-10-24:
Jeg kunne høre, at det ikke er kutyme, at man stiller forslag til en jomfrutale.
Og det forklarer så også, hvorfor jeg ikke fik nogen spørgsmål.
For jeg undrede mig over, at jeg ikke fik nogen spørgsmål, da jeg var oppe at holde min tale.
Men det er fint, og det er godt, at vi har fået en clearing på det.
Nå, vi skal over til det her lovforslag, for jeg er dybt bekymret.
Jeg er bekymret over, at det her Folketing simpelt hen ikke forstår, hvad det er, der skaber den værdi, vi skal bruge til at have vores velfærdssamfund.
For det er erhvervslivet, der gør det.
Jeg ved ikke, om Folketinget ved, hvad der sandsynligvis vil ske, men det står faktisk beskrevet i lovforslagene.
Det er, at erhvervslivet sandsynligvis vil sende den her regning videre til borgerne.
Så det vil sige, at det bliver dyrere at være dansker.
Og hvis man ikke sender regningen videre, må virksomheden jo mindske omkostningerne, og det kan man gøre ved at afskedige medarbejdere.
Det er gift i den økonomiske situation, som Danmark står i.
Når vi måske står på tærsklen til en recession, er det ikke det rigtige tidspunkt at lægge byrder på erhvervslivet for 700 mio. kr. ekstra, hvis man lægger tallene fra de seneste par uger sammen.
Det her lovforslag handler om, at man gerne vil mindske omfanget af sort arbejde, og det er der jo ikke nogen, der kan være imod.
Men når man så kigger på det, er der ingen garanti for, at det vil gøre det, for hvis vi implementerer udgifter for erhvervslivet, skal vi jo kunne sige, hvad det vil give, hvad det vil gavne.
Men lovforslaget konkretiserer jo ligefrem, at man ikke kan sige, at det giver et merprovenu til staten.
Det vil sige, at man gætter, om det her vil virke.
Man ved det ikke.
Og hvis man har haft gode eksempler fra Sverige, hvor det – som jeg kunne forstå – giver 13 mia. kr., undrer det mig da, at det overhovedet ikke giver noget som helst i Danmark, og at ministeriet overhovedet ikke kan sige, at det vil give en gevinst i Danmark.
Men alligevel pålægger det her Folketing erhvervslivet øgede administrative omkostninger uden at vide, om det vil gavne.
Det er i min optik dybt uansvarligt.
Læg dertil, at der står, at den konkrete teknologi ganske enkelt ikke er tilgængelig.
Altså, man har spurgt danske leverandører af det her, hvad de forventer, og der er en enkelt spiller på banen nu, som måske mener, at de godt kan levere, og så er der nogen, der måske mener, de kan levere engang ind i 2021.
Og derfor undrer det mig da også, at man kan sige nu, hvad det vil komme til at koste erhvervslivet, at man implementerer det her.
Og det er jo 90 mio. kr. som varige årlige byrder på erhvervslivet.
Det er rigtig, rigtig mange penge.
Men man aner endnu ikke, hvad den her teknologi reelt set vil komme til at koste, for den er ikke færdigudviklet.
Det siger leverandørerne selv.
Der er brancher, der er problematiske, når det kommer til sort arbejde.
Det er vi absolut bevidst om i Nye Borgerlige.
Men så lad os ramme de enkelte virksomheder, som ikke kan finde ud af at opføre sig ordentligt.
Ordføreren for Dansk Folkeparti nævnte selv diskoteksbranchen, mener jeg det var, hvor 36 pct. bevidst laver fejl.
Og jeg er glad for, at ordføreren kaldte det snyd, for det er jo, hvad det er.
Men hvad med de over 60 pct., som ikke gør det?
Hvorfor skal de virksomheder, som følger lovgivningen, som gør, hvad de skal, pålægges ekstra byrder?
Hvis vi vil have fri og fair og lige konkurrence, gælder det netop om at komme efter dem, som ikke følger lovgivningen.
Og det vil vi også hjælpe til med.
Anden del af lovforslaget, som handler om skattekort, synes vi er yderst fornuftigt, og hvis det kommer dertil, kan det godt være, vi måske vil fremsætte et ændringsforslag om at adskille de to forslag.
For det kan vi absolut støtte.