runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2020-03-11:
Tak for det svar, minister.
Nu har jeg jo selv stået i ministerens situation, og det, der gør mig noget bekymret – og hvis jeg sad og lyttede og var andelsboligejer, ville jeg være tilsvarende bekymret over ministerens besvarelse – er ordet »tror«, for hvis man er andelsboligejer, kan man jo ikke bruge det, at ministeren tror noget.
En andelsboligejer må forvente, at det, når en minister siger noget, er et fagligt skøn, man står på mål for.
Derfor vil jeg gerne give ministeren muligheden for her i salen i dag at gå et skridt længere – det ville jeg synes være helt rimeligt, og det ville i øvrigt fjerne den kritik, mit parti er kommet med af ministeren og den ufornuftige aftale, der er indgået –
altså, jeg vil give ministeren muligheden for at udstede en garanti her i dag og sige, at det indgreb, man har lavet, ikke kommer til at sætte sig i form af faldende andelsboligpriser, at det ikke kommer til at have nogen betydning
Den garanti synes jeg ministeren skulle udstede her i dag i stedet for at komme med argumenter om, at ministeren tror , for det kan man jo ikke bruge til noget.
Vi bliver nødt til at vide, hvad det er, ministeren ved , og hvis ministeren ved , at det her ikke kommer til at betyde noget, kan ministeren lige så godt give den garanti til landets andelsboligejere.
Og jeg bliver nødt til at sige, at der jo er en række store banker, der er en række brancheorganisationer, som vurderer noget fuldstændig andet end det, som boligministeren og Finanstilsynet vurderer, og derfor er det helt berettiget, at der er nogle andelsboligejere derude, der er bekymrede.
Så jeg synes, ministeren skulle benytte lejligheden til her i dag at komme med den garanti, som andelsboligerne har fortjent.
Kaare Dybvad Bek (S), 2020-03-11:
Artiklen i Berlingske fra den 11. februar 2020 handler bl.a. om de påstande om tab som følge af boligaftalen, som flere bankøkonomer har fremført umiddelbart efter indgåelsen af boligaftalen fra den 30. januar 2020.
I artiklen giver jeg udtryk for, at vi naturligvis ikke kan leve med at komme i en situation, som EjendomDanmark mener vi vil komme i, hvor andelsboligerne taber 30-35 pct. af deres værdi.
Men sådan tror jeg i øvrigt heller ikke det vil gå.
Regeringen lægger således ikke til grund, at andelsboligerne vil opleve et tab af den størrelsesorden.
Som nævnt i min besvarelse af spørgsmål 779 skal karensperioden på 5 år ikke gælde ved omdannelse fra andelsboligforening til udlejningsejendom.
Med det udkast til lovforslag vedrørende karensperioden, som er sendt i høring den 21. februar 2020, er det præciseret, at undtagelsen fra karensperioden gælder ved omdannelse fra andelsboligforening og ved alle senere videresalg.
Det har vi Finanstilsynets ord for.
Derimod vil det grønne energikrav kunne ramme andelsboligerne i mindre grad, men dette imødegås ved at give mulighed for at fastholde valuarvurderingerne nominelt.
Det er derfor min og regeringens vurdering, at andelsboligerne alene rammes meget lidt – hvis overhovedet – af aftalen.
Karsten Lauritzen (V), 2020-03-11:
Spørgsmålet lyder: Når ministeren til Berlingske giver udtryk for, at han ikke kan leve med, at regeringens boligindgreb betyder, at »andelsboligerne taber 30-35 pct. af deres værdi«, betyder det så, at ministeren godt kan leve med tab på andelsboliger, der ligger under 30 pct., f.eks. et tab på 29 pct.?
Der henvises til artiklen »Boligministerens redningskrans til andelshaverne: Vi kan selvfølgelig ikke leve med værditab på 35 pct.«, i Berlingske den 11. februar 2020.
Jacob Jensen (V), 2020-03-11:
Tak for det.
Vi sluttede 2019 af med at have det vådeste efterår, der nogen sinde er målt i Danmark.
Den efterfølgende vinter har taget andenpladsen over de mest nedbørsrige vintre i Danmark, og vi sluttede med at have den vådeste februar, der nogen sinde er registreret i Danmark.
Det har, som de fleste nok er bekendt med, resulteret i meget store oversvømmelser i store dele af landet med store samfundstab til følge – tab, der selvfølgelig langt hen ad vejen kunne have været undgået, hvis vandet lettere kunne være kommet ud i havet igen.
Det har det så ikke kunnet.
Vi har observeret marker, der har stået under vand, og det har betydet store tab for landmændene, men det er ikke kun landmændene, der er ramt, for vi har set oversvømmelser inde i byerne, i sommerhusområder, på veje, så helt almindelige mennesker har haft problemer og har fået ødelagt deres hjem og i det hele taget har været påvirket af vandmasserne.
Det er også derfor, vi har indkaldt det her som en hasteforespørgsel, altså netop for at signalere det, og fordi vi gerne hurtigt vil have en diskussion med regeringen og ikke mindst med Folketingets partier om de løsninger, som vi godt kan se er der.
Vi ved, at der er forskellige redskaber, der kan tages i anvendelse, og det er vi fra Venstres side meget, meget parate til at diskutere for at finde ud af, hvordan vi kan få håndteret den her situation nu, men også fremadrettet, for desværre må man forvente, at der også kommer tilsvarende vandmængder fremadrettet.
Det er grunden til, at vi har indkaldt til forespørgslen, og jeg ser meget frem til debatten.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Bare for at få skåret det fuldstændig ud i pap, så selv sådan nogle tungnemme typer som Ole Birk Olesen og jeg kan være med, vil jeg spørge: Hvis Liberal Alliance stillede et forslag om, at selskabsskatten skal sænkes med 1 procentpoint for at gøre samfundet 3,3 mia. kr. rigere og man kun skal finde 1,3 mia. kr. for at få den store gevinst, og man sagde, at den finansiering finder man ved at kigge på, om der er noget i erhvervsstøtteordningen for 20 mia. kr., man kan spare, og måske noget i ulandsbistanden, som også er deroppe omkring de 20 mia. kr., vil regeringen så mene, at det er vigtigere, at vi giver puljer og tilskud til erhvervslivet og puljer og tilskud til projekter i udlandet, end at vi gør det danske samfund 3,3 mia. kr. rigere?
Er det korrekt forstået?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Det er jo en hypotetisk diskussion, for Liberal Alliance må jo selv fremsætte finansieringsforslag til det forslag, som man kommer med her.
Altså, det er jo ikke regeringens problem.
Hvis Liberal Alliance vil gøre det her, altså fremsætte et forslag i Folketinget, er det da helt fint; det står jer frit for.
I må selv finde ud af, hvor pengene skal findes.
Jeg er uenig i, at der er behov for at sænke vores selskabsbeskatning.
Dansk økonomi er grundlæggende sund, men der er ret alvorlige udfordringer aktuelt, også ude i horisonten.
Det mener jeg er langt bedre at bruge kræfterne på at dæmme op for, så de usikkerheder ikke sætter sig varigt i dansk økonomi.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Er ministeren enig i, at alle danskere belastes af selskabsskatten, da både lønmodtagere og personer på overførselsindkomst vil få indkomstfremgang ved en sænkelse af selskabsskatten?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Selskabsskat udgør jo, som spørgeren også ved, en væsentlig del af det danske beskatningssystem og bidrager altså også væsentligt til finansieringen af velfærdssamfundet og den offentlige service og selvfølgelig også de offentlige investeringer, som vi også kort berørte før.
I 2018 udgjorde indtægterne fra selskabsskatten ca. 61 mia. kr.
Det svarer til ca. 6 pct. af de samlede indtægter fra skatter og afgifter.
Det sikrer jo så altså bl.a. også, at værdi skabt i Danmark beskattes her i landet, selv om virksomhederne skulle være helt eller delvist ejet fra udlandet.
Endelig er selskabsskatten jo også en beskatning af de ekstraordinære afkast, som nogle virksomheder opnår ved at udnytte den fælles samfundsressource, om man vil, som vi alle sammen er med til at bidrage til, f.eks. i form af kulbrinteindvinding i Nordsøen og fiskeri i danske farvande.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Det var et glimrende svar, bare ikke på det spørgsmål, jeg stillede.
Spørgsmålet lød, om ministeren er enig i, at selskabsskatten belaster helt almindelige lønmodtagere.
Når jeg stiller det spørgsmål, er det, fordi skatteministerens egne embedsmænd skriver, at det, når man sænker selskabsskatten, så vil øge investeringsniveauet og produktiviteten i private virksomheder, og at det på sigt vil afspejle sig i højere lønninger til private.
Det vil også afspejle sig i højere lønninger i det offentlige og for den sags skyld også hos overførselsmodtagere.
Det betyder, at uligheden, selv hvis man fjernede selskabsskatten fuldstændig – det ønsker vi ikke i Liberal Alliance, men selv hvis man hypotetisk set gjorde det – ville ændre sig med nul, og at Ginikoefficienten ikke ville rykke sig med så meget som en decimal.
Så der er en mulighed for, at man i regeringen fører en arbejderpolitik, hvor man sænker selskabsskatten en smule, hvilket får lønningerne til at stige, uden at uligheden stiger, og der siger skatteministerens egne embedsmænd jo, at en høj selskabsskat er noget, som direkte belaster, og som betales af lønmodtagerne og af resten af samfundet, så at sige.
Det er jo så svaret på spørgsmålet, og jeg tænker, at det måske også var en af grundene til, at skatteministeren, da han sidst sad i regering, jo selv var med til at sænke selskabsskatten.
For 7 år siden var det en sund socialdemokratisk arbejderpolitik at sænke selskabsskatten, så det kom lønmodtagerne til gavn.
Hvad er det, der har ændret sig i de sidste 7 år, siden det ikke længere er sund socialdemokratisk arbejderpolitik?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Grundlæggende er dansk økonomi jo god og sund – det er rigtigt – men der er store usikkerheder ude i horisonten.
Men jeg er da glad for roserne til den tidligere socialdemokratisk ledede regering, og jeg kan forstå, at en selskabsbeskatning på 0 pct. nærmest er den fuldendte socialisme.
Men pointen er jo bare den, at det grundlæggende handler om prioriteringer, og vi mener, at det er den rigtige måde at bruge fællesskabets ressourcer på.
Det mener vi.
Dansk økonomi er grundlæggende sund.
Vi er nu helt aktuelt udfordret, og det er meget alvorligt.
Det har vi forsøgt at give en hjælpende hånd til i går med en meget, meget stor hjælpepakke, og derfor synes jeg igen, at det, som det handler om, er at finde ud af, om man virkelig mener, at det her er en rigtig prioritering.
Det mener regeringen ikke.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Det er eksemplificeret tydeligt ved, at samfundet, hvis man sænker selskabsskatten med 1 procentpoint, så bliver 3,3 mia. kr. rigere, og det koster kun 1,3 mia. kr.
Det vil øge lønningerne.
Det vil ikke øge uligheden, og det er også lønmodtagerne, det kommer til gavn.
Kan skatteministeren uddybe, hvorfor lige præcis selskabsskatten sammenlignet med andre skatter er en optimal måde at inddrive skatter på, når det er så dyrt for samfundet, og at det ved en sænkelse af den ville gavne lønmodtagerne, uden at uligheden stiger?
Burde det næsten ikke være en socialdemokratisk mærkesag, at man ser på en omlægning af skattesystemet, så man sænker skatten på selskaber og måske lader skatten stige andre steder?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Jeg tror, jeg kan sige det sådan, at jeg er utrolig taknemlig over den store interesse, der er for regeringens skattepolitik, også fra spørgerens side, i forhold til de mange gode ideer, som her kommer frem, og det er jo helt fair.
Grundlæggende handler det jo som sagt om prioriteringer, og vi mener ikke, at det er den rigtige prioritering.
Hvis det var sådan, at selskabsbeskatningen på det nuværende niveau var så forfærdelig, så er det alligevel underligt, at der i dansk økonomi i de år, hvor den har været fastholdt på det niveau, også under den tidligere regering, trods alt har været den fremgang, som der har været.
Det må da give stof til eftertanke.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-03-11:
Det er et meget interessant svar fra skatteministeren.
For vi har fået på skrift et svar fra skatteministeren, hvor skatteministeren sort på hvidt skriver, at hvis man sænker selskabsskatten, bliver både privatansatte lønmodtagere og offentligt ansatte lønmodtagere rigere af det, og det gør folk, der modtager overførselsindkomster fra det offentlige, også.
Alle bliver rigere af det.
Så svarer skatteministeren her i dag: Jo, jo, men det her handler om prioriteringer.
Så det vil altså sige, at skatteministeren, vel vidende at han kan gøre alle danskere rigere ved at sænke selskabsskatten, prioriterer noget andet – det vil han simpelt hen ikke.
Der vil han hellere noget andet.
Han vil hellere hæve kontanthjælpen, han vil hellere bruge en masse penge på erhvervsstøtte, han vil hellere kyle penge ud til ulandshjælp, som ikke hjælper i ulandene, end at gøre danske lønmodtagere – offentligt ansatte og privatansatte – og også overførselsindkomstmodtagere rigere, for sådan prioriterer skatteministeren.
Det handler om prioriteringer, siger han, og han prioriterer ikke danske lønmodtagere og folk på overførselsindkomst.
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Det er jo så bare underligt, at dansk økonomi under den her regerings trods alt relativt korte virke i hvert fald indtil nu har fortsat sin meget flotte fremgang.
Men vi står i en alvorlig situation, hvor jeg tror, det er vigtigt, at vi tænker os grundigt om, og derfor vil man ikke høre regeringen sige, at vi nærmest spilder penge på at kyle penge, forstår jeg, ud til udviklingsbistand, som ikke er til nogen verdens nytte.
Altså, det her koster jo penge, og vi mangler stadig væk at høre: Hvor er det, de penge skal findes?
Hvis man vil fremsætte det her forslag, synes jeg, at man skal fremsætte det.
Det tager jeg hjertens gerne en diskussion af.
Hvad handler politik om?
Det her handler jo om fordelingen af samfundets goder og dermed også en prioritering af samfundets goder, og vi er uenige i den prioritering.
For eksempelvis vil vi ikke være med til at genindføre de besparelser på uddannelsesområdet, som var gældende, da Ole Birk Olesen bl.a. sad i Transportministeriet.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-03-11:
Skatteministerens prioriteringer ligger i fin forlængelse af den politik, som regeringen har ført i det halve år, den har eksisteret,
for også i finanslovsforslaget fra regeringen gjorde man jo alle samfundsgrupper fattigere.
Det behøver man ikke at tro mig på, når jeg siger det, men det står sort på hvidt i et svar fra finansministeren, at alle indkomstgrupper i Danmark bliver fattigere som følge af regeringens finanslov.
Det er skatteministerens prioriteringer, at danskerne ikke skal være rigere.
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Altså dér, hvor den tidligere regering manglede prioriteringer, var f.eks. investeringer i vores skattevæsen, og hvis man skulle gennemføre det her forslag, var det vel i omegnen af det, som den her regering lægger i sådan direkte investeringer i vores skattevæsen, som man skulle finde, bare i 2020.
Det er bare for at sige, at det ikke er uden omkostninger i mere end én forstand at have de her synspunkter.
Så jeg synes, at man skal fremsætte forslaget.
Er det på uddannelserne?
Er det hos folkeskolelærerne, hos sygeplejerskerne, på børns og unges vilkår?
Eller er det sådan, at Liberal Alliance ikke vil være med til at gennemføre den genopretning af skattevæsenet, som regeringen har sat i gang?
Jeg tror, det er klart for enhver – ikke mindst, når man lytter lidt til, hvad Liberal Alliance stod for, da de var i regering, og hvad de står for nu – at der er store uenigheder mellem den socialdemokratiske regering og Liberal Alliance.
Og det er jo helt fair; vi er jo enige i den prioritering.
Den danske selskabsskat ligger omtrent på niveau med gennemsnittet i EU, og dansk økonomi er jo grundlæggende sund.
Der er store udfordringer for dansk økonomi, ikke mindst lige aktuelt.
I går præsenterede jeg sammen med to kollegaer en håndsrækning til dansk erhvervsliv, som sikrer likviditet på 125 mia. kr., og derfor synes jeg, at man skal tænke sig alvorligt om i forhold til, hvad det er man foreslår, at man skal bruge pengene på.
Og det her er en forkert prioritering.
Nils Sjøberg (RV), 2020-03-11:
Tiden går alt for hurtigt, nævner ministeren.
Men det er næppe tilfældet, når man skal vente på at få et redskab til at hjælpe sig.
Kan det virkelig være rigtigt, at en handicappet dreng med cerebral parese – det er netop det, som er tilfældet her, altså spastisk lammelse – kun kan få hjælp i løbet af et halvt år, fordi hans forældre går til pressen?
Det er også tilfældet.
Det synes jeg er helt urimeligt, også selv om drengen nu har fået hjælp.
Derfor er mit spørgsmål: Hvordan forholder ministeren sig til forslaget fra Danske Handicaporganisationer om at indføre nationale retningslinjer for sagsbehandlingstider og afgørelsesfrister, som er et af handicapbevægelsens konkrete forslag i deres socialpolitik?
Astrid Krag (S), 2020-03-11:
Jamen så var det jo godt, at jeg før brugte taletiden på faktisk at komme det spørgsmål lidt i forkøbet.
Jeg vil sige, at det her jo ikke er særlig enkelt.
En væsentlig del af presset, som vi oplever på handicapområdet i kommunerne, mener jeg skyldes de pressede budgetter, man har haft, og at velfærden derude har været underfinansieret under den borgerlige regering.
Det betyder selvfølgelig også, at der er et ansvar for kommunerne, når vi løfter budgetterne til den kommunale velfærd, altså at man så også kigger på handicapområdet.
Den anden del af diskussionen er jo, hvordan vi så bedst sørger for, at sagsbehandlingstiderne ikke bliver for lange.
Og det får vi formentlig en runde mere på.
Nils Sjøberg (RV), 2020-03-11:
Netop.
Der kan være meget lange samlede sagsbehandlingstider i kommuner og Ankestyrelsen, nogle steder er den samlede sagsbehandlingstid på over et år.
Derfor vil jeg gerne i forlængelse af det, som ministeren også nævnte lige før, spørge, hvornår ministeren vil se på de samlede sagsbehandlingstider og tider for klagesager.
Astrid Krag (S), 2020-03-11:
Det vil jeg, når vi skal kigge på sagsbehandlingsområde i det hele taget og den tillidskrise, jeg ikke tøver med at sige, at der er på det her område; en tillidskrise mellem kommunerne og de borgere, der oplever, at det er for hård en kamp at få den hjælp, de har ret til.
Jeg har sådan set et ret åbent sind.
Jeg har nogle bekymringer i forhold til lovbestemte retningslinjer, hvad jeg har været inde på, men der er også andre forslag fra Danske Handicaporganisationer, som jeg synes kan være interessante og relevante at tage med videre i den her drøftelse, f.eks. forslaget om hjælpemiddelcentre, der arbejder på tværs af kommunerne.
Kan det være en del af løsningen for de kommuner, hvor man har meget lang sagsbehandlingstid og mangler den faglige ekspertise til at gøre det hurtigt nok?
Det vil jeg tage med i de her overvejelser, og det er et arbejde, som regeringen tager alvorligt og prioriterer.
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Svaret er ja.
Jeg tror, at tredje gang er lykkens gang med de her spørgsmål, og derfor kan svaret ikke overraske spørgeren.
Dansk økonomi er jo heldigvis grundlæggende sund, men der er usikkerheder, ikke mindst lige nu, hvor vi er vidne til et udbrud af coronavirus.
Brexit, handelskrige og andet øger også risikoen for en afmatning af dansk økonomi, og derfor er det selvfølgelig klart, at vi skal tænke os meget alvorligt om i forhold til, hvad vi bruger pengene på.
Ved folketingsvalget sidste år sagde vælgerne jo klart nej til skæve skattelettelser finansieret af bl.a. nedskæringer på uddannelse til vores unge og omsorgen til vores børn, syge og ældre.
Hvis der indregnes et skøn for såkaldte dynamiske effekter, ja, så havner man på de der 1,3 mia. kr., som spørgeren henviser til.
Men spørgsmålet er jo, hvor pengene skal findes henne, og det er selvfølgelig en central diskussion, for hvis man vil gøre, som spørgeren siger, vil det kræve, at man skal fordoble den grønthøster, som den tidligere regering rullede ud over ungdomsuddannelsesområdet, nemlig de såkaldte omprioriteringsbidrag på uddannelsesområdet.
Det er regeringen imod, og derfor er svaret som sagt ganske kort.
Vi mener, at balancen er rigtig og der ikke er behov for at finansiere den her type tiltag med eksempelvis store besparelser på børn og unges uddannelser igen.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Jeg kan sikkert finde bedre steder at finansiere en lettelse af selskabsskatten.
Det er ret interessant, for det er jo ministerens egne embedsmænd, der siger, at hvis man sænker selskabsskatten med 1 procentpoint fra 22 pct. til 21 pct., så bliver samfundet 3,3 mia. kr. rigere, og det koster kun statskassen 1,3 mia. kr.
Det mener ministeren så er udtryk for en sund balance mellem to rimelige hensyn.
Det ene er, at staten har brug for at kradse nogle penge ind, og det andet er, at vi også har brug for at sikre velstand og udvikling i samfundet og virksomheder, der kan trives i Danmark.
Og bare for sådan at skære det helt ud i pap: Det svarer jo til, at man siger til danskerne, at for at man kan få 1,3 mia. kr., så må samfundet undgå og undlade at blive 3,3 mia. kr. rigere.
Det vil svare til, at hvis man skal købe 1 l mælk, så skal man betale for 3 l mælk, og så er det åbenbart udtryk for en sund balance mellem to forskellige rimelige hensyn.
Kan skatteministeren uddybe, hvilke saglige grunde der er til, at danskerne indirekte skal betale for 3 l mælk, når de kun får 1 l mælk – de skal betale 3,3 mia. kr. for at få velfærd for 1,3 mia. kr.?
Hvad er de saglige grunde til det?
Kan skatteministeren uddybe det?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Ja, det er, som jeg har sagt.
Før man kan gøre den der øvelse, skal der jo findes en finansiering på 1,3 mia. kr., og den kan man jo godt finde, hvis man vil.
Det er jeg da enig i, men spørgsmålet er, om det er rigtigt.
Spørgsmålet er, om det er rigtigt eksempelvis at vende tilbage til det, som Liberal Alliance, dengang de sad i regering, jo virkelig slog hårdt på, altså behovet for omprioriteringsbidraget i eksempelvis den offentlige sektor.
Noget af det, vi har måttet fjerne, har været besparelser på uddannelsesområdet for ca. 700 mio. kr.
Det kan man jo så fordoble, hvis man gerne vil finansiere den øvelse, og det er det, der er den saglige begrundelse for, hvorfor regeringen synes, at det ikke er nogen god idé.
Alex Vanopslagh (LA), 2020-03-11:
Skal skatteministerens svar helt generelt forstås sådan, at det danske samfund og danskernes samlede velfærd bliver bedre af, at statskassen har 1,3 mia. kr., sammenlignet med, at samfundet og danskerne som et hele får 3,3 mia. kr.?
Er det sådan et generelt samfundssyn, som skatteministeren har, altså at få penge i statskassen skaber større værdi, end mange penge ude i samfundet gør?
Morten Bødskov (S), 2020-03-11:
Nej, det er det bestemt ikke.
Det her handler jo helt grundlæggende om prioriteringer: Hvad er det, vi vil bruge pengene på?
Pengene skal jo findes, og jeg er godt klar over, at der kan laves teoretiske regnestykker om det her.
Jeg har stået i den selv samme diskussion med tidligere finansministre; man har jo også tidligere haft vidtløftige diskussioner om, hvad pengene skulle bruges til.
Jeg vil bare sige, at regeringen er uenig i, at det her er en prioritering, som for det første er nødvendig og for det andet er god for dansk økonomi.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-03-11:
Tak for det.
Man vælger jo selv, hvor man vil spare pengene, og der er samlede offentlige udgifter for 1.100 mia. kr. i Danmark, så man behøver ikke at spare på uddannelse, hvis man gerne vil sænke selskabsskatten.
Man kunne også tage fra de 20 mia. kr., der gives i erhvervsstøtte fra staten til virksomhederne.
Vi skal kun finde 1,3 mia. kr. til at sænke selskabsskatten i den her situation, til gengæld vil samfundet blive 3,3 mia. kr. rigere.
Jeg synes, skatteministeren burde gå ind i den her diskussion med åbne øjne og prøve at se mulighederne for, at vi kan gøre samfundet 3,3 mia. kr. rigere ved at sænke selskabsskatten med 1 procentpoint, som kun koster statskassen 1,3 mia. kr. I stedet for bare at sige, at det vil gå ud over et eller andet, som ministeren har kært, så derfor vil han ikke være med til det, så lad os da prøve at finde pengene et andet sted.
Hvis det ikke er uddannelse, som skatteministeren vil spare på, kan det måske være erhvervsstøtten eller at lade være med at hæve kontanthjælpen.