Søren Egge Rasmussen (EL), 2021-10-14:
Jeg synes jo, det er en festdag i solskin i dag, og det bliver jo især en fest, hvis det er sådan, at vi kan løse dilemmaerne her med klageadgangen.
Jeg synes, det er værd at notere sig, at det, vi kigger ind i her, er et nyt kapitel i den danske havvindmølleudbygning, som har kørt siden 1991, og hvor man nu har udsigt til at lave de her kæmpe energiøer, både ved Bornholm og ude i Nordsøen.
Det er sådan set en 40-årig udvikling, som er værd at kigge tilbage på, og det er værd lægge vægt på, at det her altså er megastort.
Det her er jo sådan set noget, som kan være en del af klimaløsningen for mange lande.
Vi kigger ind i noget, hvor energiproduktionen fra de her energiøer bliver mere, end vi kan bruge i Danmark, og hvor vi går fra at være sådan et olie- og gasproducerende og -eksporterende land, til at Nordsøen bruges til massiv vedvarende energi, som kan være en energiressource, som vi kan eksportere til andre europæiske lande.
Vi står med noget her, hvor det jo ikke er, fordi det er sommerhusejere langs med Vestkysten, som skal have lov til at klage over de her energiøer, som ligger så langt ude, at de ikke kan se vindmøllerne.
Vi har jo tidligere haft nogle processer, hvor vi lagde nye havvindmølleparker ud for Vestkysten, og hvor jeg syntes, at det, der kom fra nogle sommerhusejere, var lige lovlig hysterisk.
Kunne vi ikke lande noget, hvor det er en klageret for bestemte organisationer?
For hvad er problemet her?
Ja, hvis man ser på selve energiøen, skal der flyttes temmelig meget sand, og i forhold til den råstofindvinding kunne man i god tid have en åbenhed og en dialog omkring, hvor det er, man påtænker at flytte al det sand fra, for det er vel ikke fra Sahara?
Det er vel noget, hvor man relativt hurtigt afklarer, at det er noget, som skal tages ude i Nordsøen et eller andet sted, hvor der kan være fiskeinteresser, og hvor der kan være naturinteresser.
Kunne vi ikke komme frem til noget, hvor vi får defineret, at der er nogle, der har en klageadgang til det her, og at vi kommer frem til, at der er en sagsbehandling af de klager, som bliver gjort hurtigere, end man normalt gør?
Det synes jeg kunne være en god løsning, for jeg vil meget gerne stemme for det her lovforslag, men jeg synes, det er et stort problem, hvis man, bare fordi det er et stort projekt, som man synes er vigtigt, så ikke vil tillade en klageadgang.
Jeg synes, at man i forhold til Lynetteholmen i København da sagtens kan argumentere for, at der er nogen, der synes, at det er en vigtig ny bydel, men helt ærligt, når den så ændrer strømforholdene ude i Øresund og det har betydning for svenskerne, er det vel rimeligt, at man har en mulighed for at klage.
Og hvad med Kattegatbroen?
Jeg synes da, det er rimeligt, at folk, f.eks. på Samsø, har en mulighed for at klage over det projekt, for slet ikke at tale om de mennesker, som bliver dybt berørt af det, både på Sjælland og i Jylland.
Så den der klageadgang er jo sådan set vigtig i vores demokrati og i vores retssamfund, men vi bør også kigge på, at vi kan have nogle projekter, som måske skulle have en begrænset klageadgang.
Det er ikke sommerhusejerne, der skal klage over den her energiø, men det kunne jo godt være, at der var nogle organisationer, som varetager miljøinteresser i Danmark, og som synes, at det er væsentligt, at de har en klageadgang.
Og jeg synes egentlig, at det i udvalgsbehandlingen vil være relevant at få belyst, om den her begrænsning i klageadgangen ikke kan medføre, at vi får en åbningsskrivelse fra Kommissionen, som klager over det manglende demokrati.
Det er noget, som man har set er blevet stilet til Tyskland i andre sager.
Så jeg synes, at vi på den her glædens dag, hvor vi lovbehandler et forslag om en energiø ude i Nordsøen, lige skal løse det sidste problem med at sikre demokratiet omkring den energiø, og det tror jeg altså godt vi kan lykkes med, hvis det er sådan, at vi får indsnævret feltet af klagere.
Det er ikke sommerhusejere, men det er miljøorganisationer, det er fiskere, osv.
Det må kunne håndteres.