Jane Heitmann (V), 2019-01-10:
Først og fremmest tak til Socialistisk Folkeparti for at have fremsat beslutningsforslaget om retten til at blive erklæret rask for ens psykiatriske diagnose – og om muligheden for at slette oplysninger i patientjournaler, for jeg bliver nødt til at sige, at sådan har jeg også forstået beslutningsforslaget, og jeg kan forstå, at det er der også andre ordførere der har, men at det ikke er det, der er SF's intention.
Jeg vil nu alligevel tillade mig at kommentere på det senere.
Der er ingen tvivl om, at der er mennesker, der har eller har haft en psykiatrisk diagnose, som føler sig stigmatiseret eller negativt forskelsbehandlet, f.eks. i relation til fornyelse af kørekort, adoption eller muligheden for at blive plejefamilie.
Vi har i Venstre stor forståelse for den frustration, som det måtte give, når man føler, at retssikkerheden sættes under pres, eller hvis en diagnose eller indskrænkninger i borgerrettigheder kobles uretmæssigt sammen.
Derfor vil jeg gerne indledningsvis tilkendegive, at vi fra Venstres side er positive over for at finde løsninger, og vi har bestemt sympati for forslaget.
Der er flere grunde til, at vi ikke umiddelbart støtter forslaget i sin nuværende form, og det vender jeg tilbage til om lidt, ligesom jeg vender tilbage til, hvilke løsningsmuligheder vi fra Venstres side umiddelbart kunne se os selv i.
Problemstillingen er relevant, og der er brug for handling.
Det vil jeg gerne understrege.
En patientjournal er først og fremmest et arbejdsredskab for sundhedspersonalet og et vigtigt dokument ved f.eks. klage- og erstatningssager.
Det er derfor afgørende, at der som udgangspunkt ikke kan rettes, slettes eller ændres i journalen, for det giver både tryghed for patienter og behandlere.
Set fra min stol giver det derfor heller ikke mening at sætte patientsikkerheden over styr ved at tillade, at man kan rette eller ændre, andet end ved fejlbehandlinger og fejldiagnoser.
SF ønsker at sidestille somatik og psykiatri.
Det ønske har vi også i Venstre.
Det er jo bl.a. derfor, vi har sikret samme rettigheder ved f.eks. udredning i somatik og psykiatri.
Men uanset om man arbejder med patienter i somatikken eller psykiatrien, er det afgørende, at ens diagnose og behandling fremgår af journalen.
Man kunne jo få tilbagefald eller komplikationer, uanset hvor man er patient eller hvad man fejler.
Har man fået en akut psykose eller angst, eller lider man af Aspergers, skal det fremgå af journalen, ligesom det skal fremgå af journalen, hvis man er opereret for blindtarmsbetændelse, har haft en brækket arm eller har problemer med bækkenbunden.
SF ønsker, at man i psykiatrien skal kunne opnå en raskmelding, som man kalder det, inden for en given tidsfrist eller periode, hvor man er symptomfri.
Psykisk sygdom er individuelt, og personers bedring og risiko for tilbagefald afhænger af mange faktorer, og det gør det svært, hvis ikke umuligt, sådan pr. lov at bestemme en tidsfrist.
Mennesket selv, sygdomshistorikken og faktorer i den enkeltes miljø er nogle af de faktorer, der spiller ind.
Derimod kan man blive erklæret symptomfri både i psykiatrien og somatikken.
Og det giver god mening.
Men selv om vi har gode redskaber i dag, både med hensyn til journaler og begreber, så løser det jo ikke problemstillingen.
Og vi ønsker i Venstre, at man fremadrettet arbejder mere systematisk med afstigmatisering og kulturændringer, så vi undgår negativ forskelsbehandling på grund af en psykiatrisk diagnose i en sygejournal.
Vi ser gerne, at man med afstigmatiseringsarbejdet tager et kig på nogle af de lande, som vi normalt sammenligner os med, for herigennem at hente inspiration til en tværgående indsats, så f.eks. sagsbehandlere i både staten, regionerne og kommunerne kan blive bedre klædt på.
Som jeg nævnte indledningsvis, er problemstillingen relevant, og vi tager gerne del i drøftelser i forhold til løsningsmuligheder.
Det kan enten være i en beretning, som nogle har foreslået, det kan være ved drøftelser hos sundhedsministeren, og det kan også være, som Dansk Folkepartis ordfører netop har foreslået, ved at vi sammen planlægger en høring i regi af Sundheds- og Ældreudvalget og bliver klogere på problemstillingerne.
Det deltager vi også gerne i fra Venstres side.
Vi anerkender fuldt ud, at der er en reel problemstilling, og at der er et behov for at se på løsninger.