runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Så ordføreren ved heller ikke, om der vil ske færre eller flere anbringelsesskift.
En 5-årig, som hele sit liv har været anbragt hos en plejefamilie, som måske ikke vil adoptere barnet, kan nu risikere at skulle tvangsbortadopteres.
Laura Lindahl (LA), 2019-02-26:
Tak for det.
I Liberal Alliance synes vi, at det her er et godt lovforslag.
Vi synes, det er godt, at man får set på processerne i de her sager.
Og det er jo lige præcis det, man tager fat om, altså processerne.
I dag kan det tage op til 2 år, og det er bare lang tid for et lillebitte barn at være i en usikker situation.
Det, man jo konkret vil, er, at man vil skære et enkelt led fra.
Der er i dag potentielt fem instanser, man kan komme igennem: børn- og ungeudvalget, Statsforvaltningen, Ankestyrelsen, byretten og landsretten.
Så der er altså rent dobbeltarbejde på spil her, og det er jo lige præcis det, man vil forenkle.
Jeg synes også, det er positivt, at man med det her forslag lægger op til at placere barnet i adoptivfamilien med det samme, fordi lige præcis de her skift, som børn er udsat for, er problematiske.
Jeg synes, det er fuldstændig fair i forhold til de ordførere, som har problematiseret retsstillingen, retssikkerheden.
Den tror jeg vi alle sammen er bekymret for.
Min egen vurdering er på baggrund af det, jeg har læst om sagen, at det her ikke svækker retsstillingen, fordi det netop er den samme vurdering, der bliver foretaget i Ankestyrelsen og Statsforvaltningen.
Så der er ikke en øget retssikkerhed ved at have det led – det har sådan set kun en forlængende faktor over sig, som skader barnet.
Vi har set fejl, og det er nogle, vi skal håndtere.
I forhold til det her lovforslag helt konkret løser det ikke alle de problemer, men det løser nogle udfordringer, der er, og derfor støtter vi det i Liberal Alliance.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Tak for det.
Jeg undrer mig sådan set over, at Socialdemokratiet bakker op om lovforslaget, for vi har jo set, at der er rigtig mange fejl i de her sager, ikke alene i forhold til forældrekompetenceundersøgelser, men også i forhold til § 50-undersøgelser.
Og vi ved også, at manglende børnesamtaler er en af de fejl, der rigtig ofte sker.
Så mener Socialdemokratiet, at retssikkerheden er i orden på det her område?
Mener ordføreren ikke, det er tiltrængt, at der sker en kvalitetssikring på det her område, netop i forhold til de oplysninger?
Er ordføreren ikke bekymret for, at det her også kan medføre, at kommunerne tænker økonomi ind i det, altså at det simpelt hen bliver en spareøvelse?
Vi så jo bl.a., at Lolland Kommune havde en overskrift i deres sparekatalog, som lød: Turbo på tvangsbortadoptioner.
De kunne spare 4 mio. kr., hvis de øgede antallet af tvangsbortadoptioner.
Finder ordføreren, det er rigtigt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Må jeg ikke bare sige, at jeg jo godt kan være seriøs, uden at andre er useriøse.
Jeg tror også, man kunne se, at jeg ledte efter ordene.
Altså, nuancerne tror jeg var det ord, jeg ledte efter.
I forhold til det andet spørgsmål: Jamen det er jeg sådan set meget enig i – det er jeg meget enig i.
Vi har jo oprustet det her område.
Det har vi gjort efter en regering, som nogle måske kan huske aftalte lavere servicerammer med kommunerne, altså færre penge aftalt med kommunerne, der skulle bruges på kommunal service.
Oven på det kom der en regering, som støttet af Dansk Folkeparti og også på foranledning af Dansk Folkeparti ad flere omgange har løftet bevillingerne til kommunerne og en del af det målrettet ældreområdet.
Er det så godt nok?
Og jeg tror, det her ligesom har to indikationer – det ene handler om, at vi er nødt til fremadrettet at have en betalingsvilje, altså i forhold til når vi laver kommuneaftaler, og det andet handler om, hvad der så sker i kommunerne.
Og det handler jo ikke om vores betalingsvilje.
Det handler jo om, at der er et eller andet styringsmæssigt, der ikke er i orden her.
Jeg bliver forarget, når jeg på tv kan se ældre mennesker, der ikke kan få gjort rent andet end med 5 ugers mellemrum.
Og det kan ikke holde – det har vi et ansvar for, og det har kommunerne også.
Jeg tror ikke, vi kan løfte det alene.
Altså, vi er nødt til også at snakke med kommunerne om: Skal det her styres strammere?
Skal de ældre have nogle rettigheder?
Pernille Skipper (EL), 2019-02-26:
Ja, jeg synes, de ældre skal have nogle rettigheder.
Hvis der er nogen, der skal svare på det spørgsmål, vil jeg da gerne gøre det.
Men mit spørgsmål til statsministeren kommer til at dreje sig om det borgerforslag, vi skal behandle senere i dag, der handler om en klimalov.
Der er mere end 65.000 mennesker, som på meget kort tid endda har underskrevet et borgerforslag om en mere bindende dansk klimalovgivning.
Ud over de mange tusinde mennesker står der endda 11 grønne organisationer bag det borgerforslag.
De organisationer har tilsammen over en kvart million medlemmer.
Vi taler altså om et borgerforslag med en solid opbakning, tror jeg vi kan sige.
Pointen med det borgerforslag er at prøve at pålægge os herinde i Folketinget nogle bindende nationale målsætninger, at vi hele tiden løbende følger op og justerer det, hvis vi ikke når delmålene, og at de løbende opfølgninger også bliver foretaget af det uafhængige Klimaråd.
Det er så vanvittig vigtigt at tale om sådan en klimalov, for hvis vi ikke handler i tide – og det ved jeg at statsministeren sådan set i hvert fald på papiret er enig med mig i – får det helt uoverstigelige konsekvenser for vores jordklode, når klimaforandringerne virkelig rammer.
Og vi taler om tørke, mangel på drikkevand og mange, mange millioner mennesker på flugt.
Det, vi indtil nu har set i Danmark af flygtninge, vil være meget få i forhold til det, vi risikerer, hvis vi ikke gør noget ved klimaforandringerne.
Vi har ikke en bindende klimalovgivning nu.
Vi har et mål om klimaneutralitet i 2050, men vi har ikke nogen delmål, vi har ikke nogen måde at følge op på det på, og for mig at se svarer det sådan lidt til, at man beslutter sig for, at man om 30 år gerne vil købe et hus, og det vil man gerne gøre kontant, men man går ikke i gang med at lave en plan for, hvordan man sparer op.
Det er jo en temmelig latterlig måde at gå til så stort et spørgsmål på.
Derfor kan jeg også godt forstå, at der er så mange især unge mennesker, der er vrede.
Så spørgsmålet – jeg kan se, at jeg skal komme med det ...
Jeg vil bare helt basalt spørge statsministeren: Hvorfor vil regeringen ikke stemme for det borgerforslag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Tak for det.
To ting: Den første er, at når der nu bliver sagt, at vi ikke har nogen mål, så er det altså en sandhed med mere end store modifikationer, for vi har jo mål.
Det er rigtigt, at en del af de mål, vi har, og som vi styrer efter, ikke er forankret i lovgivning, men er forankret i nogle brede politiske aftaler.
Lad mig bare minde om det mål, der går ud på, at i 2030, som der ikke er så frygtelig længe til, skal al elektricitet i det danske samfund komme fra vedvarende energikilder.
Det er et meget markant delmål med hensyn til at nå det, der er vores mål, nemlig at vi 2050 skal være uafhængige af fossile brændstoffer.
Så det er ikke et mål, der er forankret i en paragraf vedtaget i Folketingssalen – det er det ikke; det medgiver jeg, og man kan så diskutere, om det ville være bedre, hvis det var det – men det er til gengæld forankret i en meget bred politisk aftale.
Det er bare for at sige til en start, at man selvfølgelig er nødt til at have nogle delmål.
Hvis man vil nå det store mål, er man nødt til at vide, hvordan man kommer derhen.
Det er den ene ting.
Den anden ting, jeg gerne vil sige, er, at jeg synes, det er et rigtig spændende borgerforslag, og det glæder mig utrolig meget, at der er så stort et folkeligt engagement i den her sag.
Det glæder mig utrolig meget, at der ikke bare her i Folketingssalen, men også ude i befolkningen er en større og bredere opbakning til, at vi er nødt til at gøre noget anderledes, og at vi er nødt til at være mere ambitiøse.
Hvis vi skal koble vores ambition om at leve i et velstående samfund med, at vi også giver en ordentlig klode videre til vores børn, er vi nødt til at tage hånd om de globale klimaforandringer.
Derfor vil regeringen også gerne lave en ny klimalov, og en klimalov version 2.0 vil fremgå af lovprogrammet i næste samling.
Det vil i høj grad være et lovforslag, hvor vi må hente inspiration fra det borgerforslag, der skal til behandling her i dag.
Jeg glæder mig til at følge debatten.
Regeringen agter også, gerne her i foråret, at sætte gang i en bredere offentlig debat om, hvad der skal fremmes i en sådan lovgivning, altså fuldstændig på linje med, at vi i samarbejde med Folketingets Europaudvalg lavede borgerhøringer om EU, vil vi meget gerne tage initiativ til, også gerne i et samarbejde med Folketinget, at få rammet en folkelig debat ind, der kan føre frem til, at Folketinget, når vi er klar, kan behandle et velgennemarbejdet forslag til en klimalov version 2.0.
Pernille Skipper (EL), 2019-02-26:
Det er jo alt sammen godt, kan man sige.
Det er jo et skridt i den rigtige retning, at regeringen vil lave en ny klimalov.
Nu har jeg også læst dagspressen i dag, og det, man bare må sige, er, at det er en lille smule ærgerligt, at sådan et ønske om en ny klimalov så ikke følges af noget som helst konkret om, hvad der skal være i den.
Eller lad mig spørge på en anden måde: Hvad er problemet med det borgerforslag, der er fremsat?
Det virker jo som endnu en afledningsmanøvre, endnu en kommissionsundersøgelse, der skal have nogle år, og så skal vi tænke noget mere over det.
Hvad er det, der er problemet med borgerforslaget, siden man ikke vil stemme for det?
Er det de bindende delmål?
Er det de nationale målsætninger?
Er det, at Klimarådet skal revurdere det løbende?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2019-02-26:
Jeg vil bare lige sige, at det er fuldt seriøst at diskutere, hvordan vi kan sørge for, at nogle af de mest rædselsfulde mennesker, der har været i kamp imod både vores værdier og vores land, det, vi står for, bliver retsforfulgt lokalt og ikke kommer til Danmark og kører frihjul og kommer ind i det danske velfærdssamfund igen – det er fuldt seriøst.
Vi kommer tilbage til det, og vi skal nok sørge for, at vi her i Folketinget kommer tilbage til det her emne.
Det, jeg også vil nå at spørge statsministeren om, er så noget helt andet, og det skal jeg bare nå, for der kom jo en rapport omkring ældres vilkår – statsministeren var inde på det her i starten af spørgetimen – og jeg vil bare spørge statsministeren, om han er med på, at den viser, at selv om vi de sidste par år har øget ressourcerne til ældreområdet, er vi ikke i mål endnu; der skal mere til i de kommende år.
Undersøgelsen viser, at selv om man tager højde for den effekt, vi kan se, med sund aldring, som vi tit diskuterer, og rehabilitering, så er andelen af svage ældre, der modtager hjemmehjælp til rengøring og andre praktiske opgaver, halveret i perioden 2007-2017, og selv med de tiltag, vi har taget de sidste par år med mere end 1,5 mia. kr. ekstra om året til ældreområdet, så har vi diskussioner med kommunerne om, at de ikke altid bruger pengene til det, de skal.
Men så er der, kan vi se af rapporten, behov for, at vi også de kommende år øger indsatsen på ældreområdet.
Og det vil jeg bare gerne have at statsministeren bekræfter at vi ser ens på, og at det er det spor, vi arbejder for.
Pernille Skipper (EL), 2019-02-26:
Det sidste er vigtigt at få med.
Og derfor tror jeg, der er rigtig mange, der er lidt trætte af at høre, at det vil man stemme ned, mens man kommer med et løfte om en debat om, hvad det måske er, der engang skal være, når det – måske – bliver en klimalov 2.0.
Altså, der bliver nødt til at følge noget konkret med om, hvad det så konkret er i borgerforslaget, regeringen vil lade sig inspirere af.
Er det de bindende reduktionsmål?
Er det også nationale delmål?
Og er det opfølgning fra det uafhængige Klimaråd?
Med andre ord: Vil man føre en lige så ansvarlig klimapolitik, som man fører økonomisk politik?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Vi fører jo allerede en ansvarlig klimapolitik.
Ja, det gør vi.
Altså, vi har, endda på vores eget opspil, en meget ambitiøs målsætning for 2050, som jo sådan set rækker ud over det, der står i den eksisterende klimalov, og som handler om uafhængighed af fossile brændstoffer i 2050.
Det står ikke i den eksisterende klimalov.
Vi har en skærpet målsætning i forhold til det, der er i loven i dag.
Så det at få skærpet ambitionerne i lovgivningen er i hvert fald et sted at starte.
Alle de der måske'er, der blev lagt ind i spørgsmålet, kan jeg ikke forstå hvorfor er der.
Altså, jeg står her og siger: Vi vil gerne lave en klimalov version 2.0.
Vi synes, der ligger et spændende forslag, som vi også gerne vil lade os inspirere af, og så vil vi gerne have en debat, altså en folkeligt orkestreret og indrammet debat, hvor vi jo også bliver nødt til at diskutere, hvad der så er den kloge måde at gøre det på.
For det er da fint, at fru Pernille Skipper har forelsket sig lige i den model, som de her organisationer har lagt frem – og der er sikkert meget godt i den – men det kan også godt være, der var andet godt, man kunne finde på.
Det kan også godt være, der viser sig være nogle problemstillinger med nogle af de forslag, man har.
For det handler jo om at sikre en balance mellem, at vi har et Folketing, som påtager sig et ansvar, og som skaber sikkerhed for, at Danmark bevæger sig ad den vej – og det mener jeg sådan set vi har gjort med de brede energiaftaler, vi har lavet, men det kan man godt skærpe – og at vi så samtidig har, kan man sige, fleksibilitet til som regering med et parlamentarisk grundlag, uanset hvad farve regeringen har, også at gå på jagt efter lavthængende frugter og få pengene til at række længst og den slags ting.
Og det er det, der kræver, at det nok er en god idé, at man lige tænker sig om.
Men altså, på det principielle plan: stor opbakning til projektet.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-02-26:
Det er jo en kæmpe fornøjelse at lytte til den her debat i dag og det sidste indlæg, altså.
Vi diskuterer grøn omstilling, og i aften skal vi diskutere klimalov.
Et venskabeligt råd til statsministeren var da bare at sige ja i aften.
Men i hvert fald kan man høre, at borgerforslaget virkelig har sat gang i debatten, både herinde i salen, men også ude i befolkningen.
Og hvis der er nogle, som er glade for, at den grønne dagsorden er blevet meget stærkere, så er det jo Alternativet.
Vi håber selvfølgelig på, at det valg, vi skal ud i, bliver et klimavalg.
Og når man netop tænker klimavalg og et grønt valg, tænker man: Jamen det handler kun om klimaet.
Men mit første spørgsmål vil komme til at handle om naturen.
Jeg har stillet spørgsmålet til statsministeren tidligere, det er hele spørgsmålet om biodiversitet, og det kommer jeg til igen.
Det er bl.a. foranlediget af, at FN har Naturens Dag på søndag.
Nogle gange er det svært virkelig at få sådan et stort engagement frem, når det handler om naturpolitik.
Det er meget lettere at blive virkelig dybt engageret i paradigmeskift eller i syrienskrigere, men hvordan pokker diskuterer man sommerfugle og lærker og sådan noget?
Altså, hvordan får man gjort det virkelig politisk nærværende?
Grunden til, at vi synes, det er vigtigt, er, at vi ser naturen dø.
Bare for at give nogle få tal: Der står her på mit papir, at 11 arter af dagsommerfugle er forsvundet fra den danske natur i de sidste 50 år.
Bestanden af sanglærker og viber er faldet med henholdsvis 65 og 76 pct. siden 1976.
Og der er lige kommet en stor rapport om skovenes tilstand, som viser, at det står elendigt til.
Jeg stillede som sagt statsministeren et tilsvarende spørgsmål for et halvt år siden, nemlig hvad vi gør med tabet af biodiversitet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Ja, helt konkret er vi jo i gang med at gøre en del.
Jeg ved godt, folk bliver trætte af det der med, at man står og kommer med referencer til, at der også har været regeringer før os, men det har der jo.
Altså, vi står på skuldrene af andre, som gjorde næsten ingenting.
Og i forhold til de spinkle skuldre, vi står på, er vi jo nu i gang med at fordoble – altså fordoble – arealet af urørt skov og anden biodiversitetsskov på statens arealer.
Det er det, vi er i gang med.
Vi har sat penge af til at give målrettede tilskud til private skovejere, der ønsker at gå samme vej.
Så vi gør nogle ting.
Senest har både jeg og miljø- og fødevareministeren jo også – vil jeg selv mene – taget overordentlig pænt imod de tanker, der gemmer sig i det her fælles udspil fra Danmarks Naturfredningsforening og Landbrug & Fødevarer, der i virkeligheden handler om at lave jordomlægning og finde en slags kompromis mellem landbrug og natur – jeg hader ordet kompromis, for jeg mener sådan set, det er to sider af samme sag – men altså at prøve at forfølge den samme ambition ved at se, om man over tid kan få lagt landbrugsjord ud til natur, mod at vi så til gengæld har mere fleksible driftsvilkår på den landbrugsjord, der så er tilbage.
Det var noget, vi allerede tog en smule hul på, da vi lavede den her såkaldte tørkepakke sidste år, men selvfølgelig med et beløb, som er utilstrækkeligt i forhold til den store ambition.
Men det tegner alligevel et billede af, at det er den vej, vi gerne vil, ikke?
Så skal det i øvrigt være i balance med alt muligt andet, vi også gerne vil.
For lige for et øjeblik siden stod vi og snakkede om, at vi godt kunne bruge nogle flere penge på ældreområdet; andre dage kan de også bruge nogle flere penge ude på uddannelsesinstitutionerne; og lige om lidt skal vi tale infrastruktur, og der vil de også gerne bruge nogle flere penge.
Så det skal jo gå op i en højere enhed.
Men det er den vej, vi skal.
Så der skal i de kommende år investeres mere i natur, og vi har taget hul på det.
Uffe Elbæk (ALT), 2019-02-26:
Jeg tror ikke, at jeg sætter spørgsmålstegn ved, at statsministeren egentlig har en positiv intention, og at regeringen har en positiv intention på det her område, men det forslår bare overhovedet ikke.
Altså, FN's chef for biodiversitet har sagt, at det, vi står over for, er den stille død, den stille dræber.
Det er det, vi ser med tabet af biodiversitet.
Der er nogle, der har formuleret det nærmest poetisk, godt nok på den negative måde, nemlig at naturen kan ende som hospice for døende arter.
Det er det, vi står over for.
Godt nok er det rigtigt, at regeringen vil udlægge de her 13.000-14.000 ha skov over 50 år, men for os er det slet, slet ikke nok.
Alternativet har foreslået, at man udlægger al statsskov til urørt skov.
Vi har foreslået 20 pct. naturzoner i Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2019-02-26:
Jamen jeg ved ikke, om der er store problemer med det borgerforslag.
Hvad går borgerforslaget ud på?
Det går ud på, at Folketinget vedtager et beslutningsforslag, der fører til, at man så efterfølgende laver et lovforslag.
Det, jeg siger, er jo, at regeringen sådan set omfavner den her tanke og siger: Ja, det er klogt, at vi får lavet en klimalov version 2.0.
Jeg tror bestemt, at der ligger rigtig mange ting i det borgerforslag, som med fordel kan lægges ind i en sådan version 2.0, men jeg tror også, at det vil være klogt at bygge videre på den her folkelige interesse.
Det er derfor, at regeringen enten af egen drift, men det kan også være i samarbejde med Folketinget – det må så bero på, om Folketinget har lyst og energi til det, for ellers gør vi det selv – gerne vil danne rammerne om en folkelig debat.
Jeg er helt med på, at det er rigtig flot, at der er 35.000 mennesker og 11 ngo'er bag det her konkrete forslag, og at de 11 ngo'er har 250.000 medlemmer, men der er immer væk – det kan jeg ikke lige regne ud – 5,5 millioner andre danskere derude, og dem vil vi også gerne i dialog med.
Så vi vil sådan set gerne sætte en ramme op for en debat – også med afsæt i det, der nu foreslås og diskuteres her i eftermiddag – med henblik på, at vi så på regeringens forslag kan tage stilling til en klimalov version 2.0.
Og det giver selvfølgelig kun mening, hvis det er en skærpelse i forhold til den lov, vi har, bl.a. vedrørende 2050-målsætningen.
Jens Joel (S), 2019-02-26:
Tak for det.
Og tak til hr. Søren Egge Rasmussen for relevante præciseringer.
Jeg tog egentlig ordet, fordi hr. Søren Egge Rasmussen jo sagde, at jeg ville udbrede reglerne til også at gælde for de forbrugerejede private selskaber.
I virkeligheden tror jeg, at det, der var min pointe, var, at det kan være meget, meget svært at gribe ind over for private selskaber.
Og det, der er problemet med det her forslag, er, at det ikke sikrer forbrugerne bredt imod, at der sker forkerte ting.
Derfor gælder min opbakning i virkeligheden det, ministeren har foreslået, nemlig at man sætter sig ned og drøfter det sammen med branchen.
Så det var en illustration af, at det med at fastsætte regler herindefra er noget, vi godt kan gøre, men vi kan ikke ramme dem alle sammen.
Og så vil jeg egentlig hellere finde en løsning, som gælder for hele branchen, og som sikrer forbrugerne – uanset hvordan ejerskabet er.
Mette Frederiksen (S), 2019-02-26:
Jeg besøgte for nylig TraumeCentret på Rigshospitalet.
Det er hertil, man bliver bragt, hvis man er kommet rigtig alvorligt til skade – det gælder f.eks., hvis man er forbrændt, så bliver man fløjet til Rigshospitalet fra hele landet.
Jeg bliver vist rundt af et par dygtige sygeplejersker og en portør, og jeg siger med sådan nok lidt for stor selvfølgelighed, fordi det er Traumecentret på Rigshospitalet, at her må de da have personale nok, at der må være kolleger nok på arbejde.
De tre ryster på hovedet; svaret var nej, der er ikke kolleger nok.
Mange steder løber de for stærkt, og det går ud over patienterne og omsorgen.
For 2 år siden var det Rigshospitalets fødselschef, der sagde op i protest, og for kort tid siden var det en anden klinikchef på Rigshospitalet, nemlig Jakob Trier Møller, der sagde op i protest mod grønthøsterbesparelserne.
Han var chef for ca. 250 læger og sygeplejersker og andet sundhedspersonale, og i den forbindelse sagde han ret præcist, hvordan besparelserne rammer patienterne: Der er færre medarbejdere på arbejde, der er færre til at tage sig af dem, når de kommer på operationsgangen, og i særdeleshed er der færre til at passe på dem.
Sagt med andre ord: Økonomien i sundhedsvæsenet er ikke god nok, og det bliver den jo så heller ikke med regeringens forslag til en sundhedsreform, tværtimod.
Der er ikke nogen nye penge.
Til gengæld ved vi jo, at udgifterne til sundhed kommer til at stige.
Frem til år 2025 vil de stige med omkring 2 mia. kr. hvert eneste år, fordi der bliver flere ældre, og derfor skal vi helt automatisk bruge flere penge på vores sundhedsvæsen.
Det vil vi gerne prioritere, og vi ser det som et minimum.
Pengene skal følge med, når du bliver ældre.
Men regeringen foreslår jo kun en vækst i den offentlige økonomi på 1,5 mia. kr. om året, altså når vi taler sundhed, og derfor er regnestykket jo sådan set ret enkelt: Regeringens politik vil betyde, at der vil være nedskæringer i sundhed frem til år 2025, og derfor har jeg et helt konkret spørgsmål til statsministeren, nemlig om ikke statsministeren vil bekræfte, at der i regeringens økonomiske politik faktisk ikke er penge til, at patienterne kan få den sundhedspleje, de har behov for.