runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steffen Larsen (LA), 2024-04-02:
Ordføreren startede med at sige, at han faktisk er enig med oppositionen.
Det er jo altid glædeligt, når man hører den slags, men derfra gik det jo så også hastigt ned ad bakke, idet ordføreren så siger, at han ikke støtter oppositionens forslag, fordi ministeren har lavet et lovforslag, der i dette ene tilfælde retter retstilstanden.
Men oppositionen er jo ikke bare bekymret for dette ene tilfælde; oppositionen er generelt bekymret for, at der kan være problemer med det her, og derfor vil vi have en generel ændring af lovgivningen.
Kan ordføreren ikke fortælle, hvad det specifikt er, han er enig med oppositionen i?
Er det, at vi skal have en generel ændring, eller er det, at vi kan nøjes med det, som regeringen selv kommer med?
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Der, hvor jeg er enig i formålet med beslutningsforslaget, er netop, at der ikke skal indtræde forældelse i FE-sagen, og det er jo det, vi håndterer med L 133, hvor man specifikt går ind og ændrer i den, så der er 6 måneder efter den afgivne beretning i FE-kommissionen.
Jeg nævnte også i min ordførertale, at hvis man skal se på ministeransvarlighedsloven, skal man gøre det efter grundige overvejelser, og så skal det ikke være på baggrund af en enkelt sag.
Det er også noget af det, som vi, hvis man sådan skal kigge på det ud fra partiet, er meget optaget af, altså at man gør det grundigt, at man gør det velovervejet, og at man har de rigtige balancer, når man går ind og ser på noget så vigtigt som ministeransvarlighedsloven.
I forhold til at bruge begrebet velovervejet er det jo nok noget, hvor man skal vurdere det lidt i forhold til sig selv, og i min verden er det jo ikke specielt velovervejet, hvis man vælger at lave en lovgivning om, der har eksisteret siden 1964, på baggrund af en enkelt sag.
I min verden kan man jo til enhver tid tage lovgivning op til overvejelse og overveje, om noget skal ændres.
Det kan man også med ministeransvarlighedsloven, men ikke på baggrund af en enkelt sag.
Lars Boje Mathiesen (UFG), 2024-04-02:
Ordføreren siger, at han er stolt af at være moderat.
Er man stolt af, at man fortalte danskerne, at man ville kræve en advokatvurdering, for derefter lige efter valget at forhandle sig ind i regeringlokalerne og blive en del af regeringen – og så droppe kravet om advokatvurdering?
Er det sådan noget, der gør, at man føler sig stolt som moderat?
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Nu vil jeg sige, at det lidt var et åbent spørgsmål.
Hr. Lars Boje Mathiesen nævner, at vi skal have en advokatvurdering.
Det blev ikke nævnt i spørgsmålet.
Jeg er egentlig rigtig, rigtig glad for, at vi netop i minksagen har besluttet at sørge for, at der kommer et værdigt punktum, og at vi får fremskyndet afslutningen af minksagen mest muligt.
Det var det, vi traf beslutning om i starten af den her folketingsperiode.
Jeg kender rigtig mange minkavlere.
Jeg ved også, der er rigtig mange minkavlere, som er bundet på hænder og fødder indtil eksempelvis 2027, og de må ikke røre en finger med hensyn til deres anlæg, fordi det skal stå, som om det var i produktion stadig væk.
Går der et lysstofrør eller en tagplade, skal de skifte det ud.
Det er vigtigt for dem at få sat et rigtigt og værdigt punktum for det at være minkavler og komme videre i deres liv.
Det er jeg stolt af.
Steffen Larsen (LA), 2024-04-02:
Jeg er da enig med ordføreren i, at det skal være på et tidspunkt, hvor man kan gøre det velovervejet, men det her er jo faktisk velovervejet.
Det er jo, fordi vi vil have en generel ændring, der gør, at det, som regeringen så indfører i et enkelt tilfælde, vil være gældende generelt.
Burde man ikke gøre det?
Burde man ikke sige, at hvis det er så fornuftigt at gøre i den her enkelte sag, og når der også er principielle ramifikationer, så burde man gøre det generelt?
Hvorfor er det, man frygter det generelle her?
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Jeg mener, at der er en rigtig fin sammenhæng imellem Moderaternes principprogram og så det, at vi jo sammen med den øvrige regering har været bannerførere for, at der skulle laves en kommissionsundersøgelse af lige præcis FE-sagen her, som også er sat i værk, samtidig med at vi også sikrer, at der ikke kan indtræde en forældelse.
Det er netop, fordi vi er medfremsættere af L 133, hvor vi i forbindelse med netop FE-sagen forlænger det, så der ikke kan ske en forældelse, i og med at der gives en 6-månedersfrist, efter at kommissionsundersøgelsen er færdiggjort.
Så jeg mener at vores principper passer fint sammen med den måde, hvorpå vi også er en del af den her regering.
Mai Mercado (KF), 2024-04-02:
I Moderaterne principprogram eller værdiprogram kan man læse, at Moderaterne vil sprænge stilstanden og være brohoved for et nyt samarbejde i dansk politik, et samarbejde mellem partier, der tør tænke længere frem end til næste avisforside og meningsmåling, et samarbejde om forandring, der fornyer og udvikler Danmark med fokus på næste generation.
Klip over til, at man som regering har gjort alt, hvad man kunne, for at undgå, at kommissionsundersøgelsen i FE-sagen får et indhold, således at den rent faktisk undersøger fejl og mangler, og den undersøger ikke de rigtige, og det bliver ikke en granskningskommission.
Hvordan i alverden kan man skrive så fine og flotte ord i sit værdigrundlag og samtidig stemme et forslag ned, som sikrer, at man, hvis der efter en kommissionsundersøgelse bliver peget på, at der er fejl og mangler, og at man har brudt loven, så kan blive stillet til ansvar?
Det kan man så ikke engang blive.
Var det virkelig det, Moderaterne i sin tid blev skabt på?
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Jeg er med på, at der i næste uge bliver fremsat et lovforslag omkring lige nøjagtig FE-sagen.
Men det her beslutningsforslag, som vi har fremsat, går jo ud på en generel forlængelse i kommissionssager og granskningssager.
Det kan godt være, at jeg nævner FE-sagen her som et eksempel, men der er jo masser af andre eksempler på fremtidige granskningskommissioner eller undersøgelseskommissioner, som kan komme i samme dilemma, som FE-sagen har været i.
Rasmus Stoklund (S), 2024-04-02:
Ja, for hvis man sidder og ser med hjemme bag tv-skærmen, vil man jo have fået det indtryk, at der vil være et strafansvar, som er blevet forældet, og at man så ikke ville kunne retsforfølges, hvis det måtte vise sig, at det var aktuelt.
Så det er jo ret afgørende, om man taler om den enkeltsag, som regeringen forholder sig fuldstændig seriøst til og i samme ånd som det, beslutningsforslaget også lægger op til, eller om man taler i generelle vendinger.
Og det, fru Betina Kastbjerg gjorde her, var jo at forholde sig til en enkeltsag, hvor regeringen sådan set har adresseret den her problematik omkring forældelse.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Ja, men jeg vil også sige, at det her beslutningsforslag blev fremsat, inden der kom et lovforslag fra regeringens side.
Det kan godt være, at regeringen har følt sig inspireret til at komme med et lovforslag for at undgå at skulle sidde og stemme for noget, som oppositionen kommer med.
Torsten Schack Pedersen (V), 2024-04-02:
Men er det så rimeligt, at ordføreren bruger FE-sagen her og giver indtryk af, at de ministre, det måtte vedrøre, bliver reddet af en forældelsesfrist, når ordføreren siger, at ordføreren godt nok er opmærksom på, at justitsministeren har fremsat et lovforslag?
Hvorfor efterlades man, når man hører den tale, med et indtryk af, at der i den situation kan ske forældelse i FE-sagen, når det ikke er tilfældet?
Synes ordføreren, det er et fair billede at give af den virkelighed, der er?
Så ville det have været befriende, hvis ordføreren havde nævnt det i sin ordførertale.
For i ordførertalen siger ordføreren, at lige om lidt er der forældelse, og så er der nogen, der potentielt kan slippe fri på grund af forældelsesfristen.
Helt ærligt, kunne man ikke godt udtrykke sig lidt mere i overensstemmelse med den virkelighed, som vi alle sammen lever i, nemlig at der er et lovforslag fremsat af justitsministeren, der sikrer, at der ikke kan ske forældelse?
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Der er også en virkelighed i, at vi fremsatte et beslutningsforslag for flere måneder siden, som vi håbede på regeringen kunne bakke op om.
At der så kommer et lovforslag, er selvfølgelig positivt.
Så er FE-sagen sikret, men det er alle andre fremtidige sager jo ikke.
Henrik Frandsen (M), 2024-04-02:
Tak for ordet, hr. formand.
Og tak til den samlede opposition for beslutningsforslaget, som jo har til formål at sikre, at forældelsesfristen for strafansvar i ministeransvarlighedsloven ikke overskrides, mens en kommissionsundersøgelse pågår.
I Moderaterne er vi egentlig ganske enige i selve forslagets formål, nemlig at undgå forældelse, men vi støtter dog alligevel ikke forslaget.
Det skyldes, at justitsministeren allerede har fremsat L 133, som udvider FE-undersøgelseskommissionens mandat, samtidig med at der indføres bestemmelser, således at vi undgår forældelse, mens kommissionen arbejder og indtil 6 måneder efter.
Det mener vi i Moderaterne er en fornuftig løsning, hvor man undgår at ændre i ministeransvarlighedsloven, som jo er tilbage fra 1964 – det tror jeg er blevet sagt et par gange – mens man til gengæld sikrer, at Folketinget fortsat har mulighed for at gøre et eventuelt strafferetligt ansvar gældende på baggrund af undersøgelseskommissionens beretning.
Vi mener i Moderaterne også grundlæggende, at hvis vi skal til at se på ministeransvarlighedsloven, skal det, vi går i gang med, være velovervejet og ikke bare være på baggrund af en enkeltsag, men på baggrund af, at man generelt synes, der er ting omkring ministeransvarlighedsloven, der skal kigges på.
Så for lige at summere op, er Moderaterne egentlig enige i, at vi skal undgå forældelse, og det er også derfor, at vi ser frem til behandlingen af L 133 om udvidelse af FE-undersøgelseskommissionens mandat.
Men Moderaterne støtter ikke beslutningsforslaget.
Betina Kastbjerg (DD), 2024-04-02:
Jeg synes faktisk, det er meget fair, at regeringen har lyttet til oppositionen, i forhold til at vi har fremsat et beslutningsforslag, som så har inspireret regeringen til at komme med et lovforslag om lige nøjagtig FE-sagen.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-04-02:
Ja, jeg synes, at vi nu for første gang i rigtig, rigtig mange år i fællesskab tager nogle seriøse skridt for at prøve at løse nogle af de her udfordringer, men hvis vi ikke løser dem, og hvis vi ikke lever op til det, vi gerne vil, så skal vi selvfølgelig kigge på det igen. Jeg tror på, at vi nu har skabt rammerne for noget, der kommer til at fungere, og som er efterspurgt hos rigtig mange af de mennesker, jeg mødes med i hvert fald.
Men hvis det ikke fungerer, og hvis kommunerne ikke kan leve op til det, skal vi selvfølgelig kigge på det.
Så jeg tror, at der er de redskaber derude til at komme i mål.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-04-02:
Det skal vi have gjort noget ved, både for brugerne af psykiatriens skyld og for de ansatte i psykiatriens skyld.
Vi har sat gang i en række initiativer, og nogle af dem behandler vi så i dag.
Det drejer sig om, at vi vil tillade brugen af metaldetektorer på psykiatriske ambulatorier og afdelinger.
Det skal være muligt at bruge rutinemæssigt i retspsykiatrien og ved mistanke i almenpsykiatrien.
Det skal dog understreges, at det her ikke bliver relevant alle steder.
Det synes vi er rigtig godt, og det tror vi kan være med til at skabe tryghed og sikkerhed, i forhold til at midlerne vil blive brugt der, hvor det giver størst mulig mening.
Vi synes også, at endnu et af forslagene, der er med her, er rigtig sund fornuft i forhold til at øge trygheden og sikkerheden for både borgere med psykiatriske lidelser og for personalet, nemlig det her med, at politiet og sundhedspersonalet, der skal med politiet ud, får mulighed for at snakke sammen om patienten.
Det er sundt fornuft, at man kan forberede sig sammen og bruge hinandens faglighed til, hvordan man skal tackle en given situation, så den ikke unødvendigt eskalerer og ender med at blive farlig.
Så det er også rigtig godt.
Det er bl.a. det her med, at under 15-årige også kan få mulighed for at få en patientrådgiver, hvis de mod deres vilje bliver udsat for et indgreb.
Derudover bliver der jo også kigget på det her med, om vi har de rigtige rammer i forhold til bæltefikseringer osv.
Så alt i alt synes vi det her er nogle rigtig fornuftige skridt, hvor den store ting, synes jeg, helt sikkert er, at vi nu kommer i gang med at få øget trygheden for personalet og for brugerne af psykiatrien.
Det skal også nævnes, at det her ikke står alene.
Vi har jo også aftalt i fællesskab, at der skal afsættes midler, der kan bruges på træning, f.eks. af personalet, så man bliver bedre til at håndtere situationer, hvor patienter bliver aggressive, og få deeskaleret situationen, i stedet for at de bliver farlige.
Vi har bl.a. sat ind med det her initiativ om, at man de steder, hvor man er bange for at blive opsøgt på f.eks. sin hjemmeadresse, hvad vi også har set nogle eksempler på, skal have mulighed for også at lade være med at opgive sit navn til patienten.
Det er rigtig gode tiltag, som vi i dag er med til at udmønte.
Tak for ordet.
Anne Valentina Berthelsen (SF), 2024-04-02:
Tak for ordet.
Det her forslag handler jo grundlæggende, i hvert fald den store del af det, om rettigheder.
Det behøver hermed ikke være med forældrenes samtykke længere.
Det synes jeg er ret væsentligt, for når vi taler om patienter, der udsættes for tvang, synes jeg, at unge under 15 år i stort omfang bør have de samme rettigheder som alle andre patienter, og det er det, som det her forslag sigter imod.
Men det er jo et lidt sammensat forslag, og hvad angår den del, som handler om videregivelse af oplysninger til politiet, er det SF's holdning, at sådan nogle tiltag skal balanceres meget nøje i forhold til behovet for at bevare en åben og tillidsfuld atmosfære i psykiatrien.
Det er positivt, at politiet i nogle tilfælde kan klædes ordentligt på, så de ved, hvilken patient de nu engang kommer ud til, for på den måde at mindske behovet for unødvendig magtanvendelse og helt i bedste fald undgå det.
Men når vi jo siden 2014, mindst, har diskuteret, hvordan vi nedbringer brugen af magtanvendelse i psykiatrien, bliver jeg måske en lille smule forundret, når vi begynder at tale om metaldetektorer for at sikre patienten og de mennesker, der er omkring patienten, over, hvorfor man så betragter det som en måde at nedbringe magtanvendelsen på.
Jeg er sådan set lidt bekymret for det her tiltag.
Vi anerkender behovet for retssikkerhed i SF, men det afgørende er, at sikkerhedsforanstaltningerne ikke fører til stigmatisering.
Jeg tror, det kan være til skade for patientens velbefindende og bedring, hvis patienten, hver gang de kommer hjem, skal tjekkes i en metaldetektor.
Man kunne være bekymret for, at det giver en form for falsk tryghed og i sidste ender øger brugen af magtanvendelse, og det er jo ikke sådan en nødløsning, vi har behov for.
Vi har behov for afstigmatisering og for foranstaltninger, såsom at man laver nogle alternative løsninger med mere fagligt personale, som kan dække det behov for sikkerhed, som man forsøger at adressere her.
Der er også nogle ændringer, hvad angår det, at man tillader retten at behandle sager afgjort af Patientklagenævnet, uanset om der er en tvist om lovlig frihedsberøvelse.
Det støtter vi i SF, altså det her skridt mod større retssikkerhed for patienterne, men vi vil gerne være sikker på, at den proces er tilgængelig og forståelig for alle de patienter, som nu engang bliver en del af den, og at der ydes tilstrækkelig støtte til dem i den situation, hvor der er nogle, der vælger at føre deres sag videre i systemet.
Alt i alt støtter SF det her lovforslag.
Det er en lidt sammensat omgang, må vi sige, men samlet set er det fint for os.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-04-02:
Tak til ordføreren for bemærkningerne.
Jeg har et spørgsmål i forhold til den sidste del her, hvor man jo åbner op, ikke for, at der skal gøres noget, men for, at vi stoler på, at de medarbejdere, der er decentralt i psykiatrien, bedst ved, hvad der skal til for at sikre, at både brugere eller indlagte og medarbejdere trygt kan gå på arbejde.
Plejer Liberal Alliance ikke at sige, at man stoler på, at dem, der står ude i den spidse ende, selv kan tage beslutning om, hvad der er det rigtige?
Er det ikke lidt anderledes i forhold til det, Liberal Alliance normalt siger, om, at man skal stole på de ansatte derude, når man nu siger, at de ikke må bruge de her redskaber, f.eks. metaldetektorer, selv om de synes, det er det rigtige i den konkrete situation?
Vi kommer jo ikke og siger, at de skal gøre det; vi vil bare give dem de muligheder, så de selv kan foretage en vurdering.
Louise Brown (LA), 2024-04-02:
Tak for spørgsmålet.
Jeg anerkender, hvad ordføreren siger.
For mig er det bare noget dybere.
For mig handler det om et menneskesyn.
Jeg synes også, at de ansatte til enhver tid skal kunne føle sig sikre, når de går på arbejde, og det skal de øvrige beboere – eller hvad man kalder mennesker, der er sådan et sted – også kunne.
Selvfølgelig er det dejligt, at der står »kan« og ikke »skal«, for det er fint, at der er en valgmulighed her.
Det er bare selve tanken om, at det er det, der er nødvendigt, altså at vi har metaldetektorer sådan nogle steder, som jeg ikke bryder mig om.
Så vil jeg sige, at jeg bare godt kunne frygte, at det måske kunne blive en glidebane, og at det blev en helt naturlig ting.
Jeg kan huske, da min fætter gik på gymnasiet på Niels Brock i 1990'erne, hvor de satte metaldetektorer op – det var bare helt vildt, at det pludselig var nødvendigt med sådan nogle ting.
Det bryder jeg mig ikke om.
Christoffer Aagaard Melson (V), 2024-04-02:
Det er jo desværre blevet nødvendigt rigtig mange steder.
Man skal igennem sådan en, når man skal ind i Folketinget, i lufthavnen og rigtig mange steder, så jeg har tillid til, at man de steder, hvor man vil gøre det, godt kan finde ud af gøre det på en måde, så det ikke virker stigmatiserende.
Men vil ordføreren ikke give mig ret i, at det, der er allermest stigmatiserende, jo er, når vi ser de her situationer, hvor det går galt, og hvor folk unødigt mister livet?
Er ordføreren ikke enig i, at vi bliver nødt til at gøre noget, hvis vi ikke skal gøre folk bange for at bruge psykiatrien, men egentlig også for at arbejde i psykiatrien, og at man skal have nogle muligheder for at handle lokalt?
Louise Brown (LA), 2024-04-02:
Men jeg synes bestemt ikke, at det øger stigmatiseringen, når vi ser, at der sker meget grimme uheld, for det bliver først stigmatiserende, hvis vi gør det til noget skamfuldt, noget, man kan gøre for, eller noget, man selv er skyld i.
De her mennesker er jo psykotiske, når det sker.
Det er jo ikke noget, de selv kan gøre for.
Hvis man kunne spørge dem, når de var ved deres fulde fem, om de ville have gjort det, ville enhver jo sige nej.
Så for mig er det ikke stigmatiserende.
Sophie Løhde (V), 2024-04-02:
Tak for det.
Jeg kan bekræfte, at man fortsat som politiker og i øvrigt også som minister altid skal holde et vågent øje med de ændringer, som man nu engang indfører.
Man skulle være et skarn, hvis man i dag fra Folketingets talerstol tillod sig det privilegium at sige, at man for fremtiden ikke ville kunne blive klogere af at blive belastet af viden og udvikling omkring sig.
Så selvfølgelig vil vi kunne det.
Vi har selvfølgelig også en klar interesse i at fortsætte videreudviklingen af sektoren.
Det er derfor, jeg fremhæver, at jeg synes, at der er en række gode muligheder for, at apotekssektoren og også de fysiske apoteker kan spille en større rolle som en mere integreret del af det samlede sundhedsvæsen.
Men det gælder sådan set også, for så vidt angår spørgsmålet omkring onlineapoteker, hvor jeg jo eksempelvis også vil bede Lægemiddelstyrelsen om at overveje, om onlineapotekerne kan indgå i vagttjenesterne, for at nævne et andet eksempel på videreudvikling, som jeg synes at man skal arbejde videre med.
Per Larsen (KF), 2024-04-02:
Tak for det, formand.
Det er selvfølgelig særdeles vigtigt, at vi har en velfungerende apotekersektor, der sikrer, at patienterne altid har let adgang til medicin og får den nødvendige rådgivning.
Det er imidlertid også vigtigt, at apotekerne kan tage større del i det nære sundhedsvæsen der, hvor det giver mening.
Dette skal selvfølgelig være, under hensyntagen til at apotekerne har de rette kompetencer.
Ansvaret for vaccination bør jo selvfølgelig ikke devalueres, og opgaven med udlevering af sygehusmedicin til patienter, der f.eks. er henvist til en praktiserende speciallæge, eller patienter, der er indlagt i eget hjem, bør også have opmærksomhed.
Her tænker jeg selvfølgelig på, at sygehusmedicin jo i dag udleveres vederlagsfrit.
Forslaget her handler i væsentlig grad om justering af den økonomiske styringsmodel, hvilket jo kan give god mening, men det fremgår også af høringssvarene, at nogle apoteker vil miste flere hundredtusinde kroner, hvorimod andre apoteker så vil modtage flere hundredtusinde kroner i kompensation.
Her bør der nok komme en evaluering ind for at sikre imod uheldige konsekvenser med apoteker, der måske bliver ramt, for det må i hvert fald ikke have konsekvenser for patienterne.
Forslaget om, at sygehusapoteker får bedre mulighed for at arbejde på tværs af regionerne hilser vi selvfølgelig velkommen.
Det giver rigtig god mening.
Man kan læse i høringssvarene, at Foreningen af Danske Online Apoteker frygter, at lovforslaget vil svække onlineapotekernes mulighed for at kunne foretage de nødvendige investeringer, som kræves for at etablere sig som onlineapotek.
Også Dansk Industri bakker op om de foreslåede ændringer i lovforslaget, men kigger jo også på skævvridning i forhold til sektoren, herunder om onlineapotekerne har en reel økonomisk mulighed for at finansiere udviklingen.
Vi Konservative støtter forslaget, men vil selvfølgelig dykke længere ned i substansen under udvalgsbehandlingen.
Tak for ordet.
Runa Friis Hansen (EL), 2024-04-02:
Tak for ordet, og tak for forslaget.
Jeg er enig med mange af dem, der har stået her i dag og sagt, at apotekernes opgave primært er at sælge medicin.
Det er afgjort positivt, at borgere fremover får en mere fleksibel adgang til at blive vaccineret under de offentlige vaccinationsprogrammer, ved at apotekerne får adgang til selvstændigt at organisere sig med henblik på at vaccinere.
Lovforslaget er også godt i forhold til at give flere muligheder for sygehusapotekerne i forhold til samspillet med produktionsapotekerne.
Jeg indrømmer, at da jeg i påsken så, at det var det her, jeg skulle skrive en tale om til i dag, tænkte jeg, at jeg som ordfører ikke har beskæftiget mig ret meget med apotekerloven.
Så det, jeg greb til, var at kontakte Farmakonomforeningen og høre dem, om de ville skrive lille notat til mig omkring, hvad de tænkte, for så tænkte jeg, at jeg kunne være bedre klædt på, og de har også sagt meget af det, som er blevet sagt her i dag.
Men det, de sagde ud over det, var, at noget af det, de har et problem med lige i øjeblikket, er, at de oplever, at rigtig mange apoteker har et dårligt arbejdsmiljø, og det gør, at det er svært at rekruttere.
Og det ved jeg godt ikke har noget med det her lovforslag at gøre, men jeg håber, at den bemærkning kunne give anledning til, at det var noget af det, vi kunne drøfte videre i udvalget, når vi nu beskæftiger os med apotekernes fremtid.
Det er vigtigt, i forhold til at vi stadig væk har dækning i yderområderne, og der skal også være den samme adgang til medicin og rådgivning i yderområderne og i landdistrikterne.
Jeg synes, det bør fremgå mere klart, hvordan man har tænkt sig at bevare apotekerne i de mindre byer.
Det bekymrer mig, og jeg håber at få en afklaring af det i den videre behandling i udvalget.
Vi tager stilling til forslaget efter andenbehandlingen.
Mange tak for ordet.