runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2019-04-09:
Det, som EU-Domstolen ikke kunne lide, var, at man i Sverige har overenskomster frem for en lovbestemt mindsteløn, og det er jo præcis det samme, vi har i Danmark.
Den danske model bygger på overenskomster.
Så spørgsmålet her er jo grundlæggende: Mener Liberal Alliance, at det var rigtigt, at EU-Domstolen underkendte overenskomstsystemet, den danske model, som en teknisk handelshindring?
Og hvis man mener det, hvorfor står man så ved festlige lejligheder og hylder den danske model, som jeg har hørt Liberal Alliance gøre?
For så giver man jo EU-Domstolen lov til at smadre det system, hvilket vi desværre også ser ske rundtomkring på danske arbejdspladser, hvor østeuropæiske kollegaer bliver groft udnyttet.
Det er klart, at man godt kan have den holdning, at overenskomstsystemet er uforeneligt med EU-retten og skal underkendes.
Vi mener, man skal have lov til at gå i konflikt og sikre helt grundlæggende rettigheder og lige vilkår for lige arbejde.
Så kunne jeg bare godt tænke mig at høre fra Liberal Alliances ordfører: Liberal Alliance er en del af regeringen.
Hvad er det, vi skal mødes om i en beretning, hvis man mener, at det er i orden, sådan som EU-Domstolen på nuværende tidspunkt underkender konfliktretten?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-04-09:
Når man får et beslutningsforslag på bordet, læser man det jo, og så tænker man også over, hvorfor det pågældende beslutningsforslag bliver fremsat.
Hvad er det for en politisk debat, det taler ind i?
Der må jeg sige, at når man læser det her, er man jo ikke i tvivl, specielt ikke når man læser alle de grundige bemærkninger.
Det her er en udfordring af den fri bevægelighed.
Det er en udfordring af hele tanken om en social protokol, der vil sikre rettigheder til den enkelte, og det er mere en måde at sige, at vi skal have færre, der benytter sig af den fri bevægelighed og arbejder her i landet, end det handler om, hvordan vi skaber et rigtig godt europæisk arbejdsmarked og beskytter den enkeltes arbejders rettigheder, krav om en ordentlig løn osv.
Det er selvfølgelig ikke en politik, som vi støtter op om.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man fra Dansk Folkepartis side ikke bakker fuldt op om en social protokol, men det er jo nok, fordi man netop ønsker at afgrænse det, så det ikke handler om sociale rettigheder.
Vi kan derfor ikke støtte det her beslutningsforslag, men håber til gengæld meget, at der på et tidspunkt snart er flertal i Folketinget for at arbejde aktivt for en social protokol, som netop har fokus på, at det her også handler om sociale rettigheder til EU-borgere.
Finn Sørensen (EL), 2019-04-09:
Og tak til ordføreren for det her indlæg.
For det her forslag tager jo lige nøjagtig fat i det, der er kernen, og som også blev klargjort under debatten om det forslag, Enhedslisten har fremsat, og som jeg selv var ordfører på, og som Alternativet støttede: Kernen i det her forslag er jo lige nøjagtig, at hvis der kommer en konflikt imellem de faglige rettigheder og den fri bevægelighed, skal de faglige rettigheder have forrang, og så skal EU's regler om fri bevægelighed ikke have lov at køre de faglige rettigheder over.
Det er et grundlag, som Domstolen så skal tage stilling ud fra.
Det er nøjagtig den samme kerne, der er i det her forslag.
Så jeg forstår simpelt hen ikke det skift, der kommer her fra Alternativets side.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2019-04-09:
Det er på ingen måde et skift.
Jeg forholder mig ikke til kernen, jeg forholder mig til hele forslaget.
Jeg kan også henvise til svaret på spørgsmål 177, hvor der jo tydeligt står, at ministeren også vurderer, at det her netop handler om, at man ikke skal give sociale rettigheder til unionsborgere.
Jeg kan henvise til bemærkningerne i forslaget, hvor der står fuldstændig det samme.
Så vi står lige præcis der, hvor vi stod, da vi diskuterede det rigtig gode forslag fra Enhedslisten.
Og jeg synes egentlig, det er synd, at man støtter op om det her, hvor der ikke ses på rettighederne til den enkelte arbejder, også de sociale rettigheder, når man kommer til et land og gør brug af den fri bevægelighed.
Jeg ser ene og alene det her som et forslag, som skal udfordre den fri bevægelighed og begynde den politiske diskurs, vi også så i Storbritannien op til brexit, hvor man satte fjendebilleder op over for folk, der kom fra andre lande og ville arbejde.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-04-09:
Konfliktretten er vigtig.
Så ingen spørgsmålstegn ved konfliktretten og vigtigheden af konfliktretten overhovedet.
Og EU anerkender konfliktretten.
Men det, som både EU og den danske arbejdsret også siger, er, at man ikke bare sådan kan konflikte.
Man skal konflikte inden for nogle rammer.
Og i Lavalsagen var problemet, at den litauiske arbejdsgiver ikke havde mulighed for forholdsvis nemt, gennemskueligt og enkelt at finde ud af, hvad det var for vilkår, han skulle leve op til.
Det var det, der var udfordringen.
Vores statsminister har jo også været ude at åbne for muligheden for, at man inden for brancher kan gennemføre en lovbefalet minimumsløn, og det er netop for at sikre større gennemsigtighed.
Vi er ikke i mål og har ikke fundet ud af, hvordan det præcis skal skrues sammen.
Men Enhedslisten må være enig med mig i, at hvis man kommer og skal byde på opgaver i et andet land, skal det være forholdsvis enkelt at finde ud af, hvad vilkårene så er for de arbejdstagere, der kommer.
Men EU anerkender selvfølgelig, at arbejdet skal foregå på overenskomstmæssige vilkår.
Man skal ikke underbyde, og vi vil ikke have social dumping.
Finn Sørensen (EL), 2019-04-09:
Jeg tror, at hvis ordføreren gjorde sig den umage at spørge den europæiske fagbevægelse, ville de også opfatte deres titel, en social protokol, som en udfordring af den fri bevægelighed.
Så må jeg bare spørge ordføreren: Hvilke sociale rettigheder er der beskrevet i den sociale protokol?
Jeg kan godt lige svare, for at ordføreren kan forholde sig til problematikken: Der er ikke beskrevet nogen sociale rettigheder, og der er heller ikke beskrevet nogen faglige rettigheder.
For det er slet ikke det, den sociale protokol eller arbejdsmarkedsprotokollen går ud på, for det er jo landenes rettigheder, man vil beskytte.
Det er jo det, det handler om, og det handler den sociale protokol også om.
Henrik Dahl (LA), 2019-04-09:
Det kunne da være, at vi kunne mødes og se lidt nærmere på de spørgsmål, som hr. Nikolaj Villumsen og jeg står her og diskuterer.
Jeg kan simpelt hen ikke se, hvorfor det ikke skulle være muligt for parterne på det danske arbejdsmarked, hvis viljen var til stede, at studere Lavaldommen og sige: Vi bevarer modellen, men vi indretter os bare sådan, at det bliver lettere for lettiske firmaer at byde ind en anden gang.
Jeg synes bare ikke, at man kan stille sagen op med så få nuancer.
Jeg kan ikke se, hvorfor det skulle være et illegitimt synspunkt, at man godt kan lave et system, der er så indviklet, at det i praksis forhindrer folk fra andre lande i at byde ind.
Det er ikke et illegitimt synspunkt ved siden af andre synspunkter, som også kan være legitime.
Nikolaj Villumsen (EL), 2019-04-09:
Det, der så bare foregår rundtomkring på de danske landeveje og arbejdspladser, er, at der sker en udnyttelse af vores udenlandske kollegaer.
Og EU blander sig.
Virkeligheden er jo, at vi har en dansk model på det danske arbejdsmarked, hvor man har indgået overenskomster og kan konflikte for at kræve de overenskomster overholdt af virksomhederne.
Sverige har en lignende model.
Der findes ikke i andre EU-lande – lidt med undtagelse af Finland – lignende modeller.
Og det er jo ikke så kompliceret: Et litauisk firma skal tilpasse sig en svensk overenskomst, når det har arbejde i Sverige.
Det er jo bare det, EU-Domstolen ikke anerkender, og det er det, der gør, at vi har et problem.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre fra Venstre: Hvis ikke man mener, at vi reelt har et problem, som er det problem, som det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti prøver at løse, hvad er det så, vi skal komme til enighed om i en beretning?
Altså, for muligheden er jo også bare, at regeringen og beskæftigelsesministeren via den her beretning ønsker at købe sig selv tid for at undgå at komme i mindretal.
Det ville være ærgerligt, for jeg vil gerne have det her vedtaget, og så kan jeg ikke se, hvad vi skal opnå med en beretning.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-04-09:
Så lad os da spørge Enhedslisten, for jeg tror, at hvis man går ud på gaden, har mange det indtryk, at Enhedslisten er sådan et åbent og venligt og rart parti, der siger: Kom hid til Danmark, uanset hvor I kommer fra – men bare ikke, hvis man kommer for at arbejde.
For det er jo det, der er konsekvensen af det forslag, som ligger fra Dansk Folkeparti.
Det er hele den underliggende præmis, at man ønsker at begrænse antallet af personer, der kommer fra udlandet til Danmark for at arbejde.
Er det et formål, som Enhedslisten deler?
Finn Sørensen (EL), 2019-04-09:
Vi har sagt hele vejen igennem i de mange, mange år, vi har diskuteret løndumping i det her Folketing, at Enhedslisten ønsker at sikre det, som det så er blevet moderne at kalde fair bevægelighed.
Det vil sige, at når udlændinge arbejder her i landet, foregår det på danske løn- og ansættelsesvilkår, og det skal sikres med de redskaber, som den danske fagbevægelse altid har brugt.
Henrik Dahl (LA), 2019-04-09:
Det er jo et interessant spørgsmål, vi tager hul på her, for den nationale regulering af arbejdsmarkedet og de fire friheder er jo noget, der kan komme på kant med hinanden.
I det sydlige Jylland, hvor jeg bor, fylder transporterhvervet rigtig meget, og her noterer man med stor beklagelse, at EU i de her år går i retning mod afliberalisering, mindre bevægelsesfrihed for vejtransport.
Hvis man er på min alder, kan man huske busrejser til Italien med enormt lange køer ved grænseovergangene.
Man passerede lastbiler, der holdt og skulle inspiceres.
Brennerpasset var et skrækeksempel.
Det kunne man ikke undgå at bemærke.
Tyskland har regler om mindsteløn og ikke noget offentligt it, så derfor skal alle oplysningerne sendes til en telefax i Køln, og det påfører danske virksomheder et stort besvær.
Men der kan man ikke få nogen lempelser ind.
Østrig har fået nationale regler, der er en skærpelse i forhold til tidligere.
Frankrig har det.
Og hvor Italien er på vej hen, er der nok ikke rigtig nogen, der ved.
Jeg har en bekendt, som er lastbilvognmand, og han siger, at det jo er lige før, han skal have en anhænger med dokumentation med, når man kører ned gennem Europas med sin lastbil i vore dage.
Derfor skal der selvfølgelig være en rimelig balance mellem arbejdstagernes rettigheder og de fire friheder, og jeg synes sådan set, at balancen er rimelig i dag.
For man kan jo godt indrette sig på en måde, sådan at man begrænser konkurrencen ved at indføre tekniske handelshindringer ad bagvejen eller gøre det muligt at indføre dem.
Og tekniske handelshindringer er jeg i hvert fald ikke tilhænger af, og det er mit parti heller ikke tilhængere af.
Det skal være muligt at insistere på, at arbejdet kan udføres på regulerede vilkår, og det kan man jo faktisk også regulere på i dag.
Så der er efter min og vores opfattelse faktisk allerede en balance imellem de faglige rettigheder og de fire friheder, hvad forslagsstillerne siger der ikke er.
Bliver det så nogen sinde præcis sådan, som forslagsstillerne ønsker sig?
Jeg synes, det ligger lidt i luften, at der vil komme en eller anden fantastisk dag, hvor vi i Danmark bare får tingene sådan, som vi gerne vil have dem.
Jeg tror ikke, man må blive alt for skuffet, hvis den dag ikke kommer.
Det er jo klart, at når alle EU-lande skal blive enige om en traktat, er det meget lidt sandsynligt, at der nogen sinde vil komme en traktat, som en enkelt part opfatter som perfekt.
Sådan er det også med lønmodtageres rettigheder.
Nationale systemer og traditioner er forskellige, organiseringsgraden er forskellig på forskellige nationale arbejdsmarkeder.
Balancen mellem lovgivning og aftaleregulering er meget forskellig i de forskellige lande.
Derfor synes jeg ikke, at man kan sige, at EU-Domstolen gennemtrumfer en bestemt model.
Den laver nogle afvejninger mellem nogle forskellige hensyn, og det gør den på en fornuftig måde.
Derfor vil en ny traktat jo også afspejle en hel masse kompromiser.
Det bliver aldrig så helt perfekt, som forslagsstillerne ønsker sig.
Så vi synes, at den arbejdsmarkedsprotokol, som bliver skitseret, går for vidt, og derfor støtter vi ikke beslutningsforslaget.
Tak for ordet.
Finn Sørensen (EL), 2019-04-09:
Skal jeg så forstå ordførerens indlæg på den måde, at ordføreren faktisk er enig med EU-Domstolen i, at det var en teknisk handelshindring, at de svenske bygningsarbejdere stillede krav om, at det her litauiske firma skulle omfattes af en normal svensk bygningsarbejderoverenskomst?
Det var jo det, der var Domstolens synspunkt.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-09:
Jeg synes, det minder utrolig meget om den debat, vi har haft på EU-området generelt her.
Nu har Liberal Alliance bare adopteret japartiernes sådan retorik: Grænsekøer, besvær, bøvl, tristesse, og man skal endelig lade EU køre sit eget løb.
Ja, jeg må sige, at jeg faktisk er lidt mistrøstig over den nye linje, som Liberal Alliance har fået på EU-området.
Men det må Liberal Alliance jo selv ligge og rode rundt med.
Det kan da ikke være hr. Henrik Dahls oprigtige mening, at det er fair at arbejde for 63 kr. i timen 11 timer om dagen 6 dage om ugen uden ret til løn og pension.
Det kan da ikke være hr. Henrik Dahls opfattelse, at det er en ordentlig løn at få på det danske arbejdsmarked.
Ville det så ikke være fair nok, hvis danske lønmodtagerorganisationer havde mulighed for at konflikte mod virksomheder, der aflønner deres medarbejdere på den måde?
Henrik Dahl (LA), 2019-04-09:
Jeg kender ikke den konkrete sag, som der bliver henvist til, og derfor kan jeg ikke kommentere den.
Men jeg kunne forestille mig, at den udsprang af den måde, som udstationeringsdirektivet er skruet sammen på.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-09:
Jeg ved ikke, hvordan hr. Henrik Dahl selv ville have det med at arbejde for 63 kr. i timen.
Jeg ville synes, det var urimeligt, jeg ville synes, det var at blive udbyttet.
Problemet med den måde, EU er konstrueret på i dag, er jo netop, at man bevæger sig ned mod laveste fællesnævner, og hvis man ikke gør op med det her en gang for alle, vil man bare få en situation, hvor arbejdsmarkederne i Rumænien og Danmark kommer til at nærme sig hinanden, hvor løn- og arbejdsvilkårene på de to områder kommer til at nærme sig hinanden.
Og jeg kan love dig for, at det ikke er Rumænien, der kommer hele vejen op til Danmark.
Nej, vi kommer til at mødes et eller andet sted på midten, og det synes jeg overhovedet ikke er attraktivt for danske lønmodtagere.
Så jeg synes, at der skal skrides ind, og jeg forstår ikke, at Liberal Alliance ikke vil være med.
Henrik Dahl (LA), 2019-04-09:
Hvis hr. Kenneth Kristensen Berth bliver ved med at stille så mange spørgsmål og hele tiden overskrider sin taletid, så kommer min timeløn jo ned på 63 kr. i timen, og det må jeg leve jo med.
Jan E. Jørgensen (V), 2019-04-09:
Jamen det er ikke korrekt, at EU tilsidesætter konfliktretten.
Det bliver nærmest sagt, som om man, når der er en konflikt, tager det i EU-Domstolen, og så siger EU: Det må I ikke.
Det er simpelt hen ikke rigtigt, og det er jo heller ikke rigtigt, at EU ikke anerkender, at når man arbejder i et andet land, skal det i store træk være på de vilkår, der gælder i det pågældende land, hvad enten det er folk, der arbejder der fast, eller det er udstationerede arbejdstagere – altså i store træk.
Lavalsagen handlede om, at det skal være gennemsigtigt, at det skal være muligt for en arbejdsgiver at finde ud af, hvad det er for regler, der gælder.
Det var åbenbart ikke så gennemsigtigt, som det burde være efter EU-Domstolens opfattelse.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-04-10:
Det er jeg enig i, og det er også derfor, vi har lagt op til, at der skulle være et videnscenter på tværs af kommunerne, der netop hjælper med at udbrede de gode erfaringer.
Men hvordan står det mål med hele parallelsamfundspakken, som jo baserer sig på straf i langt højere grad, end den baserer sig på at lave nogle gode sociale indsatser?
Jeg kan ikke se, at det bærer den socialdemokratiske arv videre.
Jeg kender godt talen med, at man har gjort det her før, men hvad skal vi gøre, når vi kender statistikken, og når vi ved, at det går bedre?
Det går bedre på alle fronter, og så er der en lillebitte gruppe, som det ikke går bedre for.
Hvorfor så blive ved med at bidrage til den her stigmatisering af områderne?
Kaare Dybvad (S), 2019-04-10:
Jeg ser i ethvert område, f.eks. Agervang i Holbæk, både en del, som handler om, at man har et meget stærkt fællesskab, mange gode aktiviteter, får mange unge i uddannelse, sørger for, at der sker en masse gode ting, men samtidig også en anden side, nemlig at man oplever masseslagsmål, skyderier, oplever rigtig mange uden for arbejdsmarkedet, oplever hashklubber, bandelokaler inde i lejlighederne, og jeg synes, det nogle gange er, som om man i den borgerlige lejr ikke vil anerkende de gode ting, der foregår nede i fælleshuset, og at man fra hr. Roger Courage Matthisens og flere andres side ikke vil anerkende den negative side, som er skyderierne, hashklubberne, den store arbejdsløshed.
Det er ikke nogen sejr, og det kommer heller ikke til at ske de fleste steder.
Igen må jeg bare sige, at hr. Søren Egge Rasmussen jo må orientere sig om, hvad det er for nogle planer, vi har med at gøre de steder.
I et område som Tingbjerg skal der ikke sælges noget.
Agervang, Finlandsparken
– i alle de områder, vi snakker om, puster man en frygt op hos folk; man deler nyheder fra Dagbladet Arbejderen, som er løgn.
Blandt hr. Søren Egge Rasmussens folketingskolleger deler man en nyhed om, at folk skal lodtrækkes ud, hvilket er løgn, og som boligselskabet har sagt er løgn.
Og alligevel deler man det, fordi man har interesse i op til et valg at skabe en frygt.
Men man skal bare huske på, at der også er en tid efter et valg.
Og det hjælper ikke at gøre folk bange for, om de skal ud af deres boliger.
Merete Dea Larsen (DF), 2019-04-10:
De udfordringer, vi ser rundtomkring i de her ghettoområder, er ikke nyligt opstået, som man kan få indtryk af, når man hører talerne i dag.
Det er en udvikling, der længe har været undervejs, og et af problemerne er, at man lukker sig om sig selv og ikke bliver en del af det øvrige samfund.
Regering og kommuner og boligselskaber har allerede i forskelligt omfang igennem tiden prøvet at løse de her problemer.
Det er lykkedes nogle at få vendt udviklingen, men ikke dem alle.
Vi må erkende, at de hårdeste områder, dem, vi betegner som hårde ghettoer, ikke bare lige kan komme af listen.
De kan komme ud af definitionen hård ghetto, men de vil så stadig væk være på ghettolisten, og hvis de kommer af ghettolisten, vil de stadig væk være på udsattelisten.
Der er altså en lang vej fra en hård ghetto og til at være et normaliseret boligområde med forskellige mennesker, med forskellige baggrunde, og hvor børn kan vokse op med mulighed for at have forskellige rollemodeller, de kan spejle sig i.
Det er målet for Dansk Folkeparti.
Vi kan ikke acceptere parallelsamfund i Danmark, og kunne problemet løses med et fingerknips, som der ligesom lægges op til her, havde det nok været gjort for adskillige år siden.
Forslagsstillerne erkender trods alt, at nedrivning er et af flere redskaber, når man læser teksten, for det er nemlig redskaber, som kommuner og boligorganisationer skal finde en balance i med det mål for øje at skabe nogle velfungerende bydele, der kan blive en del af det øvrige samfund, og hvor børn kan vokse op i et trygt og dansk miljø.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2019-04-10:
Tak for det.
Det, vi lægger op til, er en social indsats over for de mennesker, der bor i de her boligområder, sådan at man kan øge beskæftigelsen og få dem af en liste, der er stillet op efter nogle forholdsvis arbitrære kriterier. Er det ikke en bedre idé at bruge de sociale værktøjer helt i bund, før man kaster sig over andre virkemidler?
Merete Dea Larsen (DF), 2019-04-10:
Jamen jeg ved simpelt hen ikke, hvad forslagsstillerne forestiller sig, i forhold til hvad der har været gjort hidtil.
Altså, det her er ikke noget, der er pludseligt opstået; det er ved at være et temmelig gammelt problem for nogle områder, og man må da formode, at de områder i den grad har arbejdet med de redskaber, som forslagsstillerne nævner her.
Så nej, der må komme et punkt, hvor man siger, at nu kan vi ikke acceptere det længere, og nu bliver vi nødt til at lave nogle andre indsatser for de områder, der ikke har formået at komme i mål, for at sikre, at vi kommer i mål med alle områder.
Kaare Dybvad (S), 2019-04-10:
Det er klart, og det er jeg helt enig i, at der er masser af områder, hvor man har lavet meget, meget store og meget, meget virkningsfulde forandringer ved at bruge redskaber, som at unge kommer i fritidsjob, at sørge for, at flere får sprogtræning, også tættere på, hvor de bor, og i virkeligheden at sørge for at tage fat om dem, der bliver arbejdsløse, meget hurtigere, end man har gjort tidligere.
Det er det, der er sket i f.eks. det, der før i tiden hed Ishøjplanen, det er det, der er sket i Akacieparken i Valby, og det er det, der er sket flere andre steder.
Nu skal jeg ikke nævne dem alle sammen.
Men vi er også kommet til et sted, tror jeg, i forhold til nogle områder, det kunne f.eks. være Vollsmose, som jeg også ved Alternativet er meget positive over for at skabe en forandring i, hvor vi ikke kan nå i mål kun med de ting.
Men jeg er enig i, at vi da skal sørge for at bruge de erfaringer, vi har, f.eks. i Mjølnerparken, hvor man er rigtig god til at få unge 16-17-årige ned i Føtex at arbejde og sørge for, at de får noget kendskab direkte til det arbejdsliv, som de fleste danskere er en del af.
Den slags erfaringer skal vi da blive meget bedre til at sætte i system og udbrede også til de andre områder, sådan at vi kan gøre en effektiv indsats.
Roger Courage Matthisen (ALT), 2019-04-10:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen og for svar på spørgsmål.
Nu har Alternativet aldrig, tror jeg, selv om det ikke er sikkert, stået og sagt, at det er 11.000 mennesker, der skal fraflytte, men vi har jo talt imod planen, dog ikke kun på grund af nedrivningerne, men også på grund af den manglende indsats, som også er blevet italesat af den tidligere ordfører.
Jeg anerkender, at der er afsat midler i aftalen til at håndtere det, men jeg mener ikke, det er proportionalt i forhold til den negative omtale, som områderne også får, ved at fastholde at kalde dem for ghettoer.
For mig at se
modarbejder det intentionen om blandede boliger, blandede byer, hvis ikke man også skubber på i en anden retning.
Så hvor står ordføreren, hvis magten skifter, i forhold til at have et langt større fokus på de her sociale indsatser, som vi jo ved virker bedre end det at rive boliger ned?
Kaare Dybvad (S), 2019-04-10:
Det taler for, som spørgeren siger, at vi skal sørge for, at folk kommer i arbejde, at folk kommer i uddannelse.
Det er der sådan set afsat penge til inden for parallelsamfundspakken.
Jeg tror ikke, De Radikale er med i den del, men det er der sådan set afsat midler til – skoler, jobindsats osv.
Det taler også for, at de kommuner, som de boligområder ligger i, skal gøre en meget større indsats, ligesom man gør eksempelvis i Holbæk Kommune eller i Slagelse Kommune eller i mange af de andre kommuner, som har de her boligområder.
Det er da klart, at det er det, det drejer sig om.
Men det taler ikke for, at vi skal sætte en stopknap på i 2 år og sige, at den situation, vi har i Vollsmose eksempelvis, at den situation, vi har i Tingbjerg eksempelvis, hvor man har en meget stor koncentration af sociale problemer, er vi ligeglade med i 2 år, og så begynder vi at tage det alvorligt om 2 år.