Pia Kjærsgaard (DF), 2020-01-17:
Formanden har siddet her i et par timer, så det må vi jo tage til efterretning: at den har været interessant at lytte til.
Det er meget beroligende.
Men tak for debatten vil jeg også sige, den har varet længe.
Jeg synes, der har været grund til, at vi har brugt nogle timer her i dag, en fredag, på at diskutere det her betydelige emne.
Jeg må sige, at man var lige ved at falde hinanden om halsen på et tidspunkt, hvor det jo så ud, som om vi nærmest alle sammen var enige – det synes jeg at statsministeren sagde – det var lige ved, at det mundede ud i, at så skulle vi klappe i hænderne, til trods for at der vist er fremsat otte – eller noget i den stil – forskellige forslag til vedtagelse.
Fru Rosa Lund sagde her til sidst til statsministeren: Nå, ja, men vi er jo enige om, at der skal tages hånd om integrationen; det står der i det forståelsespapir.
Og statsministeren svarede så: Ja, det er vi enige om.
Jeg har så en anden forståelse af det.
Statsministeren sagde det ikke, men måske tænkte statsministeren: Vi skulle godt nok også have fået skrevet ind, at antallet betød noget.
Men det står ingen steder i det forståelsespapir, og tingene hører sammen.
Jeg vil så også sige, at jeg tidligt i debatten blev spurgt af Socialdemokratiet, om Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet kunne samarbejde om det her.
Det kan vi godt.
Det vil vi meget gerne, og jeg må så sige, at jeg synes, at vi trods alt er kommet et skridt videre, men vi er slet, slet ikke kommet langt nok.
Naturligvis er vi ikke det.
Der er blevet diskuteret rigtig mange emner, og det, det jo gik på her, var værdipolitikken.
Værdipolitikken er jo temmelig omfattende, men jeg vil altså stadig væk nævne, hvad ikke alene vi i Danmark, men også andre i den vestlige verden sætter pris på, og hvad der er så vigtigt for os: solidaritet, ligeværd, flid, tolerance, frisind, ytringsfrihed osv. osv.
Det er meget, meget vigtigt, at der specielt er lige vilkår for mænd og kvinder.
Det har også været debatteret meget under den her debat.
Vi har også spurgt ind til: Jamen hvad betyder det, altså,
hvor er den positive del af indvandringen til Danmark?
Det var specielt de socialistiske partier, der blev spurgt om det.
Jeg kan så forstå, at det var, og jeg kan næsten ikke gentage det, men alligevel, en hiphopkultur, men der blev faktisk sagt det fra talerstolen, og der var lidt mere omkring karate og sådan noget.
Fru Rosa Lund sagde, at der var kommet en meget større forståelse af kultur.
Det må jeg så sige er en multikultur.
Ja, nikker fru Rosa Lund.
Vi er så blevet et multikulturelt samfund.
Det må ligesom stå tilbage, at det er det, man gerne vil, og at det er det, man har arbejdet hen imod, og det ser jo også ud til at lykkes, desværre, med både et multietnisk og multikulturelt samfund.
Det er derfor, vi er nødt til at tage affære.
Vi er simpelt hen nødt til at tage affære i forhold til det her.
Lad mig lige tilføje noget i forhold til det, der blev oplyst – og jeg sad selv og så det på min iPhone – omkring den artikel i Berlingske, som det var godt lige kom på bordet, om Fredens Moské i Aarhus, ja, hvor Socialdemokratiet også deltog sammen med de øvrige røde partier, men ikke med nogen af de såkaldte blå partier.
Der står faktisk, at der også var en københavnsk moské, hvor man direkte opfordrede til at stemme på bestemte kandidater.
Det står ikke i den artikel, hvem det var, men det er jo da under al kritik, altså, det har jo intet at gøre med demokrati og frihed.
Det synes jeg er ret skræmmende.
For her kan vi selv beslutte, hvor vi vil sætte vores kryds osv. Der er foretaget rigtig mange undersøgelser i forhold til det her emne igennem tiderne, og man har foretaget dem på mange niveauer, på mange forskellige områder.
Jeg vil godt nævne et par, hvor man så stadig væk fra nogens side vil sige, at integrationen går den rigtige vej og den næsten er ved at lykkes.
Det synes jeg jo ikke, når man ser på mange af de undersøgelser.
F.eks. er der mange flere mænd blandt indvandrere og efterkommere, end der er blandt danskere, der mener, at mænd har fortrinsret til arbejde – ikke kvinder, men mænd har fortrinsret til arbejde.
Undersøgelsen viser også, at indvandrere og efterkommere i langt højere grad end danskere mener, at det offentlige, og det synes jeg er interessant, skal sikre enhver borger en rimelig levestandard.
Det er faktisk op mod 75 pct., der er helt enige i det udsagn, og så kan man sige, at kun 45 pct. af danskerne er enige.
Det kan man jo så tænkte lidt over hvorfor er sådan.
Så er der de forskellige opfattelser af de forskellige køn, som har været en stor del af debatten, og som jeg også synes er noget meget, meget vigtigt, for vi er frisindede, vi går ind for ligeværd mellem mænd og kvinder.
17 pct. af etniske mænd og 14 pct. af etniske kvinder, altså folk med anden etnisk baggrund, mener, at kvinder selv er ude om det, hvis de er udfordrende klædt, at de bliver udsat for et seksuelt overgreb.
Det er jo langt ude.
Det er jo virkelig langt ude.
Der er 5 pct. af danske mænd og kvinder, der har samme opfattelse.
Det er ca. 5 pct. for mange.
Men det er alligevel noget anderledes.
22 pct. af de etniske mænd mener ifølge den undersøgelse om homoseksuelle ikke, at homoseksualitet skal accepteres af samfundet.
Der er det kun – kun – 3 pct. af danske mænd, der deler den opfattelse.
Det er også 3 pct. for mange.
Det, vi arbejder med, er, at vi går ind for de samme normer, de danske værdier.
Til sidst vil jeg bare sige, at der er to ting, der ligesom står tilbage, og som vi kan få nye debatter om, mener jeg.
Den ene er det, statsministeren sagde, nemlig at det er grundloven, der er den vigtigste.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men vi må bare erkende, at der er nogle konventioner, som ikke siger det samme.
Den allersidste ting, som vi også har diskuteret, er de her 36 mia. kr., som det er offentliggjort indvandringen koster.
Det er altid godt for politikere.
Men jeg synes, den har været god, rigtig god, og alle partier har deltaget sådan en fredag.
Det er virkelig dejligt.
Så tak for debatten.