Marie Krarup (DF), 2020-05-29:
Tak, formand.
I vinter deltog jeg i et møde i København med den britiske ytringsfrihedsforkæmper og islamkritiker Tommy Robinson.
Mine bekendte lavede opslag om deres oplevelser på Facebook og lagde billeder fra mødet op.
De blev slettet.
Efterfølgende lavede jeg selv et opslag, men det blev ikke fjernet, selv om der var tale om det samme indhold.
Men som sagt: Mine bekendtes opslag blev altså fjernet og deres konto lukket for en periode.
I praksis var der altså tale om både forskelsbehandling og om censur og endda en censur uden nogen gennemskuelig begrundelse.
Men Tommy Robinson var tydeligvis en person, som Facebook helst så omskabt til en ikkeperson i debatten.
Alle andre end folketingsmedlemmer skulle i hvert tilfælde ikke omtale ham.
Der var samme uge en debat i Deadline med den danske chef for facebookmoderation.
Han kunne ikke give nogen begrundelse for, hvorfor noget blev fjernet fra Facebook og andet ikke blev.
Det lød, som om det kom an på, hvad han selv syntes var god tone, og hvilken slags status kontohaveren havde.
Det vil sige, at der var nogle, der kunne deltage i den offentlige debat på Facebook, og at der så var nogle, der ikke kunne få lov.
Hizb ut-Tahrir har en facebookside, hvor de advokerer for islamisme, men Tommy Robinson er en ikkeperson.
Det råber til himlen, og det skævvrider den offentlige debat på en uhyggelig og forkert måde.
Det er bl.a. denne sag, der har fået mig til at rejse denne forespørgselsdebat, og debatten er blevet desto mere relevant, fordi tænketanken Justitia netop har udgivet rapporten »Digital ytringsfrihed og sociale medier«, hvor rapporten afslører, at af alle de kommentarer, som Facebook fjerner, er 40 pct. helt lovlige.
Facebook har fået en størrelse og en indflydelse, der gør, at Facebook i praksis er et lige så vigtigt meningsdannende medie som DR og TV 2.
Omkring 80 pct. af danskerne er aktive på sociale medier og henter formentlig ganske mange oplysninger til brug for den offentlige debat der.
Facebook er selv i høj grad den offentlige debat.
Men også andre sociale medier, bl.a. Twitter, har stor betydning i Danmark.
Men skal vi virkelig tillade, at væsentlige meningdannende medier i Danmark er censureret på en måde, der gør, at kun folk med bestemte meninger kan komme til orde?
Skal vi acceptere, at bestemte holdninger og personer bliver gjort usynlige, fordi nogle anonyme smagsdommere ikke kan lide dem?
I Dansk Folkeparti vil vi ikke acceptere, at politisk korrekte redaktører arbejder i mørket og skubber debattører med andre holdninger ud af den offentlige debat.
Undskyldningen for ikke at gøre noget ved problemet er, at der er tale om privatejede virksomheder, der ikke er medier i traditionel forstand, og jeg kan sagtens forstå, at det kan give anledning til problemer.
Men problemer er jo som bekendt til for at blive løst, og når det drejer sig om den frie offentlige debat, er det vigtigt at give plads til alle, der ikke overtræder loven.
Ytringsfrihedskommissionen, der afgav sin rapport for kort tid siden, har anbefalet, at der skabes større åbenhed og transparens på sociale medier.
Kommissionen foreslår, at medierne skal gøre klart, hvad der er indholdsmoderationens grundlag, og hvordan den praktiseres.
Kommissionen mener derfor, at der bør stilles krav til medierne om, at fjernelse af indholdet og eventuel blokering af profiler ledsages af en begrundelse og en anvisning af klageadgang.
Jeg mener, at dette bud på en løsning er seriøst og kunne have en positiv effekt.
Men man kunne også forestille sig, at der blev oprettet et embede som en ytringsfrihedsombudsmand, og at man på andre måder forsøgte at skabe opmærksomhed om problemet med den i praksis indskrænkede ytringsfrihed og dermed bekæmpe det.
Jeg håber derfor, at regeringen vil handle og gøre noget ved problemet, for den nuværende situation er uholdbar.
Jeg skal derfor læse følgende forslag til vedtagelse op, som Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet, Venstre Enhedslisten, SF, Radikale Venstre, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti står bag:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at sociale medier spiller en stadig større rolle i hverdagen hos de fleste og uden tvivl har en række positive egenskaber, som er fremmende for den offentlige debat.
Platformene giver dog også anledning til udfordringer, bl.a. ved håndteringen af ulovligt indhold og i forhold til ytringsfriheden, herunder når nogle bruger platformene til at true andre til tavshed, eller når indholdet modereres så snævert af platformsejerne, at der reelt sker en uacceptabel indsnævring af ytringsfrihedens udfoldelsesmuligheder.
Folketinget noterer sig endvidere, at problemstillingen om sociale mediers ansvar for indhold er kompleks og kalder på regulering og ydermere er forbundet med en række principielle spørgsmål, herunder i forhold til ytringsfriheden.
Endeligt noterer Folketinget sig, at de store sociale medieplatforme skal mødes med krav, bl.a. til fjernelse af ulovligt indhold og til begrundelse og anvisning af klageadgang ved fjernelse af konkret indhold og blokering af profiler«.