Mattias Tesfaye (S), 2017-11-28:
I den sammenhæng tror jeg det vil være nyttigt at løfte blikket en smule og se de aktuelle diskussioner på udlændingeområdet i et lidt større perspektiv.
Ligesom rigtig mange andre har jeg nydt Danmarks Radios serie om danmarkshistorien.
I de sidste afsnit fremgik det tydeligt, hvordan hver generation har skullet håndtere komplekse udfordringer for samfundet – problemstillinger, som i bagklogskabens lys virker indlysende, men som i datiden medførte voldsomme diskussioner og bitre konflikter i befolkningen og også i den her sal.
Det gjaldt forfatningskampen for over 100 år siden, der endte med, at der ikke kunne regeres imod et flertal i Folketinget.
Det gjaldt besættelsen og modstandskampen, ligesom det gjaldt Danmarks placering i den kolde krig, opbygningen af velfærdssamfundet, ungdomsoprøret, den fri abort og kampen for ligestilling mellem kønnene.
Selv om Danmarks Radios serie forventeligt skabte efterfølgende politisk debat, tror jeg, at de fleste i dag er enige om, at de tidligere generationer trods mange fejltrin undervejs generelt endte med at få skruet et godt samfund sammen, som vi kan nyde godt af i dag.
Hvad er så vores generations store opgave?
Hvad vil eftertiden mon vurdere os på?
Bliver det skolelærernes arbejdstidsaftale eller beregningerne bag landbrugspakken, eller hvem der fik borgmesterposten i Slagelse?
Jeg tror det ikke.
Min vurdering er, at vores børnebørn vil se tilbage på vores tid og vurdere, hvordan vi håndterede, at hundrede millioner af fattige mennesker ønsker at rykke teltpælene op og bosætte sig et andet sted, mange i Europa.
60 millioner mennesker er decideret på flugt, og heraf er 20 millioner fordrevet fra deres hjemland.
Det er ikke en midlertidig og afgrænset tilstand, som det var med de ungarske flygtninge i 1950'erne eller de chilenske og vietnamesiske flygtninge i 1970'erne eller de bosniske flygtninge i 1990'erne.
Det her er en langt mere omfattende, tragisk og nærmest permanent situation.
Mister vi den balance, dumper vi fortjent.
Da jeg blev født, havde 1 pct. af befolkningen ikkevestlig baggrund ligesom min far.
Sidste år blev 22 pct. af alle børn født af kvinder, der er indvandrere eller efterkommere fra ikkevestlige lande.
Befolkningen ændrer sig, og det går forholdsvis stærkt.
Her kan vi ikke tillade os at fortabe os i vores flinke nabo, der læser jura, og den hårdtarbejdende grønthandler nede på hjørnet.
Vi kan ikke være ligeglade med statistik om beskæftigelsesfrekvenser, udgifter til forsørgelse, træk på sundhedsvæsenet, kriminalitet, anbringelsessager og diskrimination.
Alt det har vi undervurderet.
Det er Socialdemokratiets opfattelse, at vi i mange år har uddelt for mange nye opholdstilladelser, og at det har slidt på solidariteten i vores samfund.
Vi er derfor glade for, at der er en stigende politisk opmærksomhed på, at samfundets kapacitet ikke er uendelig.
Til den mere konkrete diskussion om kvoteflygtninge vil jeg sige, at Socialdemokratiet har den grundlæggende holdning, at Danmark skal modtage kvoteflygtninge.
Derfor er det også fornuftigt, at lovforslaget pålægger regeringen at budgettere med modtagelse af kvoteflygtninge.
Baggrunden for, at Socialdemokratiet alligevel støtter det midlertidige stop for modtagelse af kvoteflygtninge, der er nu, er, at Danmark i de seneste år har taget imod et ekstraordinært stort antal spontane asylansøgere og familiesammenførte.
Med det her lovforslag vil det konkrete antal blive fastsat efter en vurdering af den øvrige asyltilstrømning, familiesammenføringer og integrationen generelt.
Det skaber en fornuftig sammenhæng mellem samfundets kapacitet og vores humanitære forpligtelser.
For Socialdemokratiet er begge hensyn vigtige.
Det vil desuden være fornuftigt, om vurderingen af kvoten ikke kun skal fastsættes snævert af regeringen, men sker efter forudgående drøftelser med Kommunernes Landsforening, som sidder med størstedelen af integrationsansvaret i praksis.
Endelig vil det efter vores mening være fornuftigt, at den lille gruppe af de svageste flygtninge – dem med behandlingskrævende sygdomme – altid kan modtages af Danmark, uanset hvordan det går med integrationen.
Her må der kunne findes en løsning, som ikke nødvendigvis skal være den samme som for den store gruppe af kvoteflygtninge.
Med de ord kan vi støtte forslaget.