Rune Lund (EL), 2021-01-21:
Jeg tror, at jeg er med i en facebookvideo fra hr. Lars Boje Mathiesen lige nu; det har jeg kraftigt på fornemmelsen.
I forhold til Ginikoefficienten vil jeg sige, at lige præcis i forbindelse med sådan en aftale her giver det mening at måle ud fra den, for det er en aftale, hvor det giver mening.
Vi har tidligere haft diskussionen i forbindelse med finansloven, som indeholder en lang række elementer, man ikke kan måle på ud fra Ginikoefficienten, og derfor giver det ikke mening alene at vurdere et ulighedsaspekt i forbindelse med en finanslovsaftale ud fra Ginikoefficienten.
Så det er en anden problematik.
Altså, Ginikoefficienten er det mest centrale mål, der findes, det mest brugte og anvendte mål, til at måle uligheden, men det kan jo ikke sige alt, og det kan i øvrigt heller ikke stå alene.
Der skal alt andet lige, i og med at man ikke kan måle alt med det, også en politisk vurdering ind over, altså i forhold til hvad effekterne på ligheden er ved at styrke velfærden – bare for at tage det eksempel.
Men det er bare for at sige, at i den nuværende situation i forhold til 2020 hæver vi faktisk registreringsafgiften.
Og det betyder, at fossilbilerne bliver dyrere, men det betyder også, at de dyreste elbiler faktisk bliver dyrere, i forhold til i 2020.
Enhedslisten har sammen med regeringen, SF og Det Radikale Venstre indgået en aftale om vejtransport, som bl.a. skal sikre flere elbiler og forhindre en stigning i antallet af fossilbiler i fremtiden.
Selv om det lykkedes os at få mere end fordoblet CO 2 -reduktionerne i forhold til regeringens udspil, er vi fortsat vældig kritiske over for ambitionsniveauet og advarer mod, at folk skal tænke, at der er fundet nok CO 2 -reduktioner på transportområdet med aftalen, for det er ikke tilfældet.
Vi har fået hævet den forventede CO 2 -reduktion væsentligt i forhold til regeringens udspil, men vi er langtfra i mål.
Vejtransporten står for en rigtig stor del af de danske klimagasudledninger, men de 2,1 mio. t CO 2 -reduktioner, der er med i den her aftale, er for lidt, hvis vi skal nå klimamålene, og for os at se bliver det nødvendigt at vende tilbage til området.
I Enhedslistens egen klimaplan har vi fremlagt en model for omlægning af biltransporten, som vil give en CO 2 -reduktion på 4,5 mio. t CO 2 i 2030, og det er sådan set det niveau, vi skal op på for transportsektoren samlet, hvis vi skal leve op til 70-procentsmålsætningen.
Med aftalen kommer der væsentlig flere elbiler, end der forventelig ellers ville være kommet, og de bliver billigere at eje.
Jeg synes, det er uforståeligt, og det synes vi fra Enhedslistens side, at regeringen ikke var med på et højere ambitionsniveau, og at det er ærgerligt, at det ikke var muligt at få et højere ambitionsniveau, men jeg er dog lettet over, at det lykkedes os at forhindre bl.a. Venstres drømme om at bruge velfærdspenge fra f.eks. sygehuse og børnehaver på at frede de allerstørste fossilbiler for afgifter.
Det her er en aftale, som øger antallet af elbiler på de danske veje, og det er centralt for den grønne omstilling.
Men vi skal som sagt længere, hvis vi skal indfri vores ambition om 70-procentsreduktion i 2030.
Der var jo to veje i de forhandlinger, vi havde.
Den ene vej var en borgerlig vej, som muligvis havde givet flere elbiler på vejene, men som skulle finansieres af et stort træk på råderummet, som skal bruges til at finansiere vores velfærdssamfund.
At de borgerlige vil finansiere den grønne omstilling ved at kannibalisere velfærden, er ikke overraskende.
Det er til gengæld ikke en vej, Enhedslisten vil være med til at gå.
Den anden vej var den aftale, vi landede på, som mangler ambitioner, men som trods alt tager de første skridt og samtidig gør det uden at tage en stor luns af råderummet til velfærd.
Det var ikke penge fra velfærden, som de borgerlige ville, men en finansiering, som var rød og grøn.
Vi havde gerne set, at man havde rullet den høje sats på registreringsafgiften tilbage til niveauet, fra før de borgerlige begyndte at sænke den.
Vi havde også gerne set et højere CO 2 -tillæg for flere biler end det, vi endte med.
Vi havde også gerne målrettet lempelserne for elbiler og pluginhybridbiler til små biler og almindelige familiebiler, sådan at luksuselbiler og pluginhybridbiler, der koster 0,5 til 1 mio. kr., ikke skulle omfattes af den lave sats for registreringsafgift og de meget generøse bundfradrag.
Det havde alt sammen givet en større økonomisk volumen til at gøre det endnu billigere at erhverve sig en elbil – ikke en stor Tesla til 800.000 kr., men en almindelig elbil til almindelige menneskers behov.
For de penge kunne man f.eks. have lavet flere kontante tilskud, som ville gøre, at den relativt høje pris på en elbil, som er en barriere for mange almindelige mennesker, ville blive lavere.
Der var desværre ikke opbakning til disse tiltag.
Man kunne også have kigget på en flyafgift, som Eldrupkommissionen foreslog, og det havde selvfølgelig også været en grøn finansieringskilde.
Og havde man skruet flyafgiften smart sammen, kunne man også have gjort det socialt balanceret.
Der var desværre heller ikke opbakning til det.
Men aftalen er en grøn forbedring, selv om vi havde håbet på mere, og derfor gik vi med i aftalen, og derfor stemmer vi selvfølgelig også for det her lovforslag.