runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Forslaget her rummer faktisk to forslag.
Der er det første, der går på, at man vil fordoble bødeniveauet i de sager, hvor der har været tale om blotteri.
Det synes vi sådan set er en rigtig god begyndelse.
Vi kan jo tage udgangspunkt i en af de enkeltsager, der virkelig fik debatten om det her bødeniveau, strafniveau, til at blusse op.
Det var jo et tilfælde, hvor en mor til et barn, der havde været udsat for en blotter, lagde et billede af blotteren på de sociale medier.
Det var vi altså rigtig mange der havde meget, meget vanskeligt ved at forstå.
Det er selvfølgelig to forskellige ting, men jeg synes alligevel, det er utrolig tankevækkende.
Vi er glade for, at der nu lægges op til, at man får en højere bøde for at blotte sig, og vi er også glade for, at vi under skærpende omstændigheder kan se et bødeniveau på op til 7.500 kr.
Det synes vi er fint.
Men det er jo ikke helt nok, for hvis man blotter sig, særlig hvis man blotter sig over for børn, må vi altså gå ud fra, at der er noget mellem ørerne på den person, der ikke fungerer, og så er vi altså nødt til også at kigge på behandlingsmuligheder, og om vi kan gøre et eller andet for at få folk til at bremse det, så der ikke er flere børn, der skal udsættes for det.
Så vi vil stille et ændringsforslag, der går på, at man ved siden af den bødestraf, man får, også skal i behandling, så vi kan sikre, at den samme blotter ikke mange gange viser sig over for børn.
Forslaget vil som det andet også skærpe straffene for digitale sexkrænkelser, og man lægger op til en strafferamme på 2 år, hvor rammen i dag er på ½ år.
Det er selvfølgelig et godt skridt i den rigtige retning.
Det synes vi ikke på nogen som helst måde er ordentligt.
Derfor kunne vi sagtens se for os, at der var en væsentlig højere strafferamme end den på 2 år, der lægges op til, så man virkelig havde mulighed for at få fat i kraven på dem, der gør det her meget organiseret.
Derfor kan jeg også meddele, at hvis der fra Socialdemokratiets side stilles ændringsforslag om at lægge strafferammen på 3 år, vil vi gerne støtte det.
Vi kunne også forestille os at gå højere op end 3 år, men det kan vi tage en snak om i Retsudvalget efterfølgende.
Men det stopper selvfølgelig ikke med det, for de enkeltsager, der har været fremme, blotlægger jo også svagheder i vores system.
De blotlægger svagheder, med hensyn til hvordan politiet håndterer sagerne, og med hensyn til hvordan vi skal gøre det her bedre, så der er en ens service i hele landet.
Samtidig med det handler det jo også om en mentalitetsændring i vores samfund, for der er noget, der er helt galt, hvis man tror, at man kan udsætte andre mennesker for noget så ødelæggende.
Vi støtter selvfølgelig forslaget, men vi regner også med, at vi i løbet af udvalgsbehandlingen kommer til at udforske det meget nøje med henblik på at stille et og måske flere ændringsforslag.
Preben Bang Henriksen (V), 2017-12-12:
Tak for det.
Et af de elementer, der ligger i forslaget, som vi skal behandle i dag, er en ændring af straffelovens § 232.
Straffen for blotteri er i dag 2.500 kr., og den foreslås for førstegangsovertrædelse sat op til 5.000 kr.
Men når det så er sagt, kan jeg godt forstå, at folk ryster på hovedet, for man kan jo ikke lade være med at sammenligne de her to straffe; den ene overgår – jeg var lige ved at sige offeret – moren, og den anden overgår gerningsmanden.
Det rettes der da i hvert fald en hel del op på her ved fordobling af straffen for blotteri.
Under normale omstændigheder – hvis man overhovedet kan bruge det udtryk – i førstegangstilfælde stiger den fra 2.500 kr. til 5.000 kr.
Det kan vi i sagens natur fuldt ud tilslutte os.
Den anden del af forslaget er ændring af straffelovens § 264 d om det, der populært sagt, hedder hadporno eller med en anden betegnelse digitale sexkrænkelser.
Der er slet ingen tvivl om, som også påpeget af Socialdemokratiets ordfører, at det her ikke bare er kommet for at blive, men at det er i en, desværre, forrygende udvikling i den forkerte retning.
Allerværst er det med den form for hadporno, der udspiller sig, når man laver kartoteker på eksempelvis uddannelsesinstitutioner og andre steder, hvor man åbenbart ikke har andet at lave, over nøgenbilleder af forskellige andre medstuderende og lignende.
Det hører mildt sagt ingen steder hjemme.
Det er noget, der offentliggøres på nettet.
Vi ved alle sammen, at det næsten er en umulighed at få det fjernet fra nettet; det offentliggøres over hele verden.
Der er nogle ofre, som får nogle ar på sjælen, som de aldrig, aldrig nogen sinde kommer af med.
Så på den baggrund er det højrelevant, at vi får det op her i Folketinget, og også at vi lader straffen stige.
Så kan jeg høre på de foregående talere, at der er forskellige opfattelser af, hvor strafferammen – og netop ikke strafniveauet – skal være.
Her foreslår justitsministeren, at den skal sættes op fra nuværende ½ år til 2 års fængsel.
Det er dog en klækkelig stigning, skal jeg hilse og sige.
Jeg er knap så interesseret i selve strafferammen, som jeg er interesseret i, hvad straffen egentlig normalt er.
For jeg håber, at vi engang ved lejlighed kan få lov til her i Folketinget at diskutere forholdet mellem straffen og strafferammen.
Altså, undskyld, man tager sig jo af og til til hovedet og spørger, hvad der foregår, når en person er blevet totalt maltrakteret, og domstolene så når op på at udnytte strafferammen med 25 pct. eller noget i den retning.
Altså, jeg spørger mig selv, hvad der mere skal til, før man når op i de højere lag.
I den her situation stiger strafferammen i hvert fald til 2 år.
Det kan vi fuldt ud tilslutte os.
Vi håber da så også, at domstolene kommer til at udnytte den, for det er de grovere tilfælde, vi taler om.
Det er der, hvor der er ar på sjælen, som er langt, langt værre end ar på kroppen.
Venstre kan fuldt ud tilslutte sig det her forslag.
Henrik Dahl (LA), 2017-12-12:
Tak for det.
Der er allerede flere ordførere, der har omtalt sager, hvor ikke mindst unge kvinders tilværelse bliver præget dybt, måske ligefrem ødelagt, fordi nogle billeder, de har delt i fortrolighed med en, de stolede på, pludselig bliver spredt alle mulige steder, hvor de ikke burde være – værst og mest uopretteligt, selvfølgelig, hvis det sker på nettet, at billederne bliver lagt til offentligt skue der.
Det er svært at forestille sig, hvor ubehageligt negativt det kan påvirke et menneske og selvfølgelig ikke mindst et yngre menneske, som er i en mere sårbar og usikker alder end så mange andre aldersgrupper.
Det er jo noget, vi som samfund skal bekæmpe, og derfor præsenterede regeringen tidligere på året et udspil til at bekæmpe lige præcis det her fænomen.
Ud over en forebyggelsesdel indeholder udspillet også den strafskærpelse, som vi behandler i dag.
Vi hæver straffen for de groveste tilfælde af digitale sexkrænkelser, og dermed siger vi selvfølgelig også klart og tydeligt, at det er forkert, og at man skal tænke sig så grundigt om, at man lader være med at dele private billeder uden afsenderens samtykke.
Så skærper vi også straffen for blufærdighedskrænkelse, herunder blotteri.
Alt i alt har vi altså at gøre med et lovforslag, som markerer, at vi som samfund ikke kan acceptere, at folk udsættes for seksuelle krænkelser, hverken i den virtuelle eller i den virkelige verden.
Josephine Fock (ALT), 2017-12-12:
Tak for det.
Det lovforslag, vi skal behandle i dag, handler både om skærpelse af straffen for blufærdighedskrænkelse og skærpelse af straffen for digitale sexkrænkelser.
Lovforslaget har to dele.
I den første del om blufærdighedskrænkelse vil man skærpe bødestraffen og yderligere have en strafskærpelse på bødeniveau for blufærdighedskrænkelser over for børn, og så vil man indsætte skærpede strafferammer for digitale sexkrænkelser.
I den første del om skærpelse af bødestraffen for blufærdighedskrænkelser er vi positive i Alternativet, men har stadig væk den opfattelse, at det måske ikke er det, der hjælper noget.
Derfor kan vi støtte, at man hæver bødestraffen.
Jeg synes dog, at det er værd at bemærke, som jeg også mener en tidligere ordfører gjorde, svaret fra Det Kriminalpræventive Råd, som godt kunne tænke sig, at man arbejdede videre med det, der hedder genoprettende retfærdighed, altså hvordan man genopretter den skade, som man har forvoldt ved at krænke andre.
Det er gennem inkluderende og samarbejdende processer, at man skal tage ansvar for den krænkelse, man har forvoldt.
Grunden til, at jeg peger på det, er, at man kan se, at det har en positiv kriminalpræventiv effekt, og at risikoen for tilbagefald dermed reduceres.
For der skal ikke herske nogen tvivl om, at det at blotte sig bl.a. over for et barn kan have en meget stor og voldsom negativ effekt på det pågældende barn.
Derfor kunne vi godt tænke os, at man også så på de mere forebyggende indsatser for, hvordan man så kunne undgå, at sådan noget her sker.
Men altså, vi kan bakke op om første del af lovforslaget.
Anden del af lovforslaget handler om digitale sexkrænkelser.
Der ved vi jo, at det er noget, der er kommet med nettet; det er noget af det, som florerer i øjeblikket.
Vi kan se, at man bl.a. deler nøgenbilleder.
Det at få delt nøgenbilleder på nettet er jo voldsomt krænkende.
De ligger der til evig tid, og dermed er det meget personligt belastende.
Derfor kan vi bakke helt op om justitsministerens forslag, også hvad angår den her del, og samlet set bakker vi derfor op om lovforslaget.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-12:
Tak for det.
Vi kan støtte begge dele af forslaget, både den del, der handler om at hæve bødeniveauet for blufærdighedskrænkelse, og den anden, som vi hilser særlig velkommen, ikke mindst fordi det for en gangs skyld bygger på et grundigt forarbejde af Straffelovrådet.
Det var jo sådan, vi godt kunne tænke os at strafskærpelser altid foregik, så det sker på baggrund af en grundig behandling.
Det støtter vi.
Men det, som vi i virkeligheden synes er allervigtigst og også vigtigere end selve strafferammen, er jo politiets og anklagemyndighedens indsats.
Det er beskrevet i høringssvaret, og vi tror i virkeligheden, det er det, der først og fremmest skal til for at komme det her problem til livs.
Det er jo, som der også blev sagt af Enhedslistens ordfører, opdagelsesrisikoen og det, at der simpelt hen bliver ført nogle sager – så tror jeg ikke, det er så afgørende, om det er ½ år eller 2 år, eller hvad det er, man får – at der er nogle, der bliver straffet, og det rygtes i miljøet, og at man finder et strafniveau.
Men vi kan støtte begge dele af forslaget.
Karsten Hønge (SF), 2017-12-12:
Seksuelle krænkelser begået af en blotter skal straffes med en bøde, der kan mærkes.
Der skal sandsynligvis også i mange tilfælde sættes ind med behandling af gerningsmanden, men det nuværende bødeniveau svarer ikke til den skade, blotteren påfører offeret.
Blufærdighedskrænkelser skal forebygges, og hvis det sker, skal der falde en straf, der kan mærkes, og den skal meget gerne følges op af en behandling af krænkeren.
Med hensyn til lovforslagets anden del må vi bare konstatere, at lovgivningen skal følge med tiden og den digitale udvikling.
Grove krænkelser på nettet rammer mange mennesker i dag.
Det kan sætte dybe spor hos dem, der udsættes for hetz med udgangspunkt i seksuelle billeder.
Samfundet skal vise, at vi ikke accepterer hævnporno, og det kan vi bl.a. gøre ved at sætte strafferammerne op.
Rune Lund (EL), 2017-12-12:
I det materiale, vi har fået i forbindelse med førstebehandlingen af det her lovforslag, er vi blevet oplyst, at der har været fire sager siden 2014, hvor der har været den her surrogatfængsling i eget hjem.
Det, som jeg så vil spørge justitsministeren om, er, om der blandt de fire sager har været nogle forhold, hvor domstolene har taget konkret stilling til det.
Det er jo fire sager, som viser, at det her er noget, som bliver brugt yderst sjældent.
Men er det ud fra de fire sager eller et kendskab til de fire sager, at justitsministeren ligesom har tænkt over, at det er derfor, at der er behov for det her lovforslag, altså nogle konkrete ting og omstændigheder i de fire enkeltsager, som er baggrunden for det her lovforslag?
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-12:
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i vigtigheden af opbakningen til den internationale retsorden, når det gælder menneskerettigheder osv.
Derfor havde jeg også troet, at det var det, ministeren ville lægge vægt på i sin tale.
Det var det så ikke.
Det var, at Dansk Folkepartis forslag ikke ville have nogen betydning.
Det synes jeg altså er en besynderlig tilgang, for det er jo fuldstændig ligegyldigt, om det har nogen betydning eller ej.
Hvis regeringens principielle holdning er den, at vi skal forsvare det eksisterende menneskerettighedssystem, så er det vel ikke afgørende, om Dansk Folkepartis forslag har en stor eller lille betydning?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Jeg tror også, at vi kan have mange tilgange til det.
Jeg er bare generelt imod, at det kan foregå i de her særlige tilfælde med grov personfarlig kriminalitet.
Rune Lund (EL), 2017-12-12:
Er justitsministeren ikke enig i, at der er et massivt forskningsmæssigt belæg og erfaringsmæssigt belæg for, at lige præcis det at fastholde unge mennesker i uddannelse eller job er afgørende for, at de ikke falder tilbage i forhold til at begå ny kriminalitet?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Jo, men hvis der ikke er flere sager, så er det vel begrænset, hvor stor en effekt det får.
Jeg har det bare sådan, at der er et hensyn, der står over det, og derfor kan jeg simpelt hen ikke se mig selv i at skulle stå på mål for, at man i sager om grov personfarlig kriminalitet kan sidde på sit eget værelse.
Jeg kan slet ikke have det, og derfor er det her lovforslag vigtigt for mig, om end det er få sager.
Det erkender jeg, og de her få sager kan man jo, hvad skal vi sige, bruge til at diskutere med hinanden om.
Men jeg synes bare, det er vigtigt, at man ikke kan det her.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-12:
Det første, jeg vil høre ministeren om, tror jeg sådan set, at han vil være positiv over for, nemlig at vi lige undersøger de fire sager, der har været, så vi ved, hvilke forhold der har været lagt til grund.
Den anden ting er så argumentet om ikke at møde gerningsmanden på gaden.
Så tænker jeg bare, at vi jo allerede har en strafform, der hedder afsoning med fodlænke.
Det gives jo også i tilfælde af vold.
Nu har jeg så ikke fuldstændig styr på strafferammerne, forstået sådan, om det også gælder grov vold, eller om der er et overlap her.
Kan ministeren oplyse mig, om der er nogen gråzoner her, eller om vi måske kan få hjælp til at undersøge det?
For man kan sige, at det i hvert fald er et lidt underligt argument, at man ikke vil surrogatfængsle, hvis man så alligevel ender med efterfølgende at få en fodlænkedom.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Nu går lovforslaget ud på at hindre, at offeret for grov personfarlig kriminalitet, kort tid efter at forbrydelsen er begået, møder vedkommende.
Sker det lørdag, og møder offeret så vedkommende tirsdag på gaden i lokalområdet – det synes jeg er en anden situation, end hvis offeret på et senere tidspunkt efter omstændighederne kan risikere at møde en person, der afsoner på sin bopæl.
Så er der også den forskel, at afsoning på egen bopæl sker under en intensiv overvågning og kontrol ved elektronisk fodlænke.
Det synes jeg var et godt forslag, som fru Zenia Stampe kom med, som vi lige skal kigge nærmere på.
Zenia Stampe (RV), 2017-12-12:
Ja, eller omvendt: Man kunne også se på, om nogen af dem, der afsoner i fængsel, måske med fordel kunne afsone med fodlænke.
Men en anden ting, jeg måske også synes vi kunne bruge anledningen til at se på, er vilkårene for surrogatfængsling.
Hvor stramme er de?
Når ministeren siger, at det er noget helt andet med afsoning med fodlænke, fordi der er meget hård kontrol osv., var det jo også en vej at gå.
Hvis man er bange for, at de surrogatfængslede møder offeret på vejen, så skulle man måske se på vilkårene og på den kontrol, der bliver foretaget af de surrogatfængslede.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Det kan vi godt drøfte, men når det gælder sager om grov personfarlig kriminalitet, så skal de bare overhovedet ikke kunne være i deres eget hjem.
Ellers vil jeg godt drøfte de andre forhold omkring det.
Naser Khader (KF), 2017-12-12:
I år har man kunnet læse om en meget omdiskuteret sag med en mor, der delte et overvågningsbillede af en person, der havde blottet sig for hendes datter.
Moren stod til at få en bøde på 5.000 kr. for brud på persondataloven.
Blotteren fik til gengæld en bøde på blot 2.500 kr. for at blotte sig for to små piger.
Justitsministeren bad på baggrund af sagen Rigsadvokaten om at undersøge strafniveauet for blotteri.
Her fandt man, at blotteri almindeligvis straffes med en bøde på mellem 2.000 og 4.000 kr., og det står jo ikke mål med forbrydelsens grovhed.
Der bliver ikke i tilstrækkelig grad taget højde for den krænkelse, som offeret udsættes for.
Bødeniveauet er simpelt hen for lavt.
Derfor foreslås det, at bødeniveauet generelt fordobles for blufærdighedskrænkelser, herunder blotteri.
Ud over den fordoblede bødestraf for blotteri vil regeringen øge strafferammen og sætte fokus på digitale sexkrænkelser.
Vi har hørt historier om gymnasieelever, der deler nøgenbilleder i facebookgrupper på deres telefoner og lægger dem frit frem på nettet.
Der har også været historier om unge i folkeskolealderen, der har delt nøgenbilleder uden samtykke.
På grund af de sociale mediers fremkomst og internettets utrolige evne til at gemme på sådanne billeder kan disse handlinger være dybt krænkende og give ar for livet og forfølge den krænkede i mange år.
Der er brug for en målrettet indsats, som kan dæmme op for dette problem.
Først og fremmest skal der indføres initiativer, der kan forbedre forebyggelse og oplysning på området.
Danskerne, og især de unge, skal vide, at det har konsekvenser, når man deler noget på nettet.
Det har konsekvenser for den forurettede, men det har også konsekvenser for gerningspersonen.
Derfor skærper vi med dette lovforslag straffen for sexkrænkelser.
Det er alt i alt fornuftige initiativer, som Det Konservative Folkeparti støtter.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Tak for det.
Jeg vil bare spørge ministeren: Nu, hvor regeringen har kastet sig ind i det her arbejde, hvor man har overtaget formandskabet for Europarådet, hvad vil så være udfaldet, hvis regeringen, efter at man har haft formandskabet, står i en situation, hvor intet har forandret sig?
Hvad har regeringen tænkt sig at stille op, hvis ministeren mener det, han lige har givet udtryk for?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Men det ville jo være en noget opgivende holdning, hvis jeg stod her på talerstolen og sagde: Hvis det nu ikke lykkes, vil det være sådan og sådan.
Altså, det her handler jo om flere ting.
Vi mener jo, at der er rum for, at vi får domstolens praksis ind i udlændingeloven, så vi kommer endnu tættere på praksis.
Der mener vi at der er et rum for stramninger, og derfor gør vi det nu.
Så derfor gør vi jo noget.
Der sker også noget.
Så der er efter min mening en positiv proces, der går i den rigtige retning, også hos Menneskerettighedsdomstolen.
Søren Søndergaard (EL), 2017-12-12:
Tak til justitsministeren.
Måske hørte jeg bare forkert, men skulle jeg forstå det på den måde, at justitsministerens hovedargument mod det forslag, der er kommet fra Dansk Folkeparti, var, at det sådan set ikke betød noget som helst – at det havde en meget begrænset betydning?
Altså, var det virkelig justitsministerens hovedargument mod forslaget?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Så er der et det andet spørgsmål.
Ministeren lagde i sin tale vægt på, at han ikke mente, at det her forslag ville ændre noget som helst, hvis man gennemførte det.
Så lad mig bare spørge ministeren: Hvorfor gennemfører vi det så ikke bare, altså, hvad er det gode argument imod forslaget?
Trine Bramsen (S), 2017-12-12:
Tak for det.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Hvis vi skriver den her konvention ud, vil vi jo stadig væk og måske i højere grad kunne blive dømt, fordi vi ligesom ikke har foretaget den rette behandling, hvis vi med det samme siger, at det her tager vi ud.
Derfor tror jeg, at vi vil stille os selv ringere i den sammenhæng.
Nu er Dansk Folkepartis forslag jo ikke – i hvert fald som jeg forstår det – at vi skal udtræde af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, men at vi skal skrive konventionen ud.
Hvis man vil udtræde, får det nogle helt anderledes voldsomme konsekvenser.
Jamen jeg har det sådan, at når vi behandler lovforslag her og der kommer forskellige ønsker op, som skal igennem udvalgsbehandlingen, så er det selvfølgelig noget – og det gælder også det her forslag – som jeg synes vi skal drøfte videre.
Jeg synes, at det umiddelbart kan lyde ganske fornuftigt, men jeg kan ikke stå her og sige lige præcis, hvordan og hvorledes.
Men lad os da drøfte det i den videre behandling af sagen.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Vi drøfter det selvfølgelig gerne, men når jeg siger det, er det jo, også fordi der er en pæn strafferamme.
Vi så jo gerne, at vi ikke skulle ud i at bruge den strafferamme, men at det ville være godt, hvis vi kunne bremse folk – gerne inden, selvfølgelig, men også første gang det sker – så det ikke er sådan noget, der gentager sig.
Men det vil vi selvfølgelig tage op i udvalgsbehandlingen.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Jamen det er jeg fuldstændig enig i.
Det er derfor, jeg siger: Lad os drøfte det og se på, hvad der vil være det mest hensigtsmæssige.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2017-12-12:
Jeg vil bare spørge justitsministeren i forhold til straffen for blotteri, om ministeren, regeringen kunne støtte et forslag, der gik på, at man også lægger et krav om behandling af den person, der måtte blotte sig.
Så vil regeringen støtte sådan et forslag?
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-12-12:
Jeg har også spurgt om det, og det er ikke ligetil.
Og det er derfor, vi senere på året kommer med et lovforslag generelt om freds- og æreskrænkelser, og så vil man i den sammenhæng se på de her tilfælde.
Lad os nu tage det eksempel, at der er en demonstration ude på gaden, og at man vælger at gå nøgen i den demonstration, og at der bliver taget billeder af den.
Er man nøgen på en strand, hvor mange mennesker skal der så være, før man kan forvente, at det sådan mere er noget, man gør i offentlighed, og hvornår tror man, det er privat?
Altså, der er simpelt hen juridiske komplikationer her.
Jeg vil faktisk næsten ønske, at hr. Rune Lund vil stille nogle skriftlige spørgsmål om det i udvalgsbehandlingen, så vi kan prøve at udrede, hvad det er for en udfordring, der er, for det er ikke så ligetil.
Og så er det jo så, at vi ligesom sender signalet om, at når vi skal til at diskutere freds- og æreskrænkelser og komme med udspil om det senere i den her samling, skal man have den her jura håndteret, for der er nogle grænsetilfælde her.
Så det er ikke af uvilje; det er faktisk, fordi det her ikke lige er så let at besvare.