runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Esben Lunde Larsen (V), 2017-01-26:
Jeg elsker, når Enhedslistens ordfører polemiserer mod bedre vidende.
Det er jo fantastisk, når man udmærket ved, hvordan lovgivningen hænger sammen i det her land, og at det naturligvis er nødvendigt at få lokaliseret, hvis der er lovgivningsmæssige forhindringer i at kunne lave store, sammenhængende indsatser, hurtigere indsatser osv. osv.
Det er jo helt åbenlyst, at det ikke bare er noget, man løser med en kystfond, for lovgivningen er jo den samme, hvis ikke man får ændret i lovgivningen.
Enhedslisten havde alle muligheder lige før jul for at stemme for en lovgivning, der speeder processen op, og som sikrer, at vi ikke får procesklager, og at det her ikke løber ud i sandet.
Man kan jo så fortælle, hvordan man forholdt sig til det lovforslag.
Det, der er hele sagen, er jo, at regeringen meget klart har tilkendegivet, at vi gerne sætter os for bordenden, hvis landets kommuner har brug for, at der bliver en mere koordineret indsats.
Vi sætter os gerne ved bordet sammen med Kystdirektoratet for at give teknisk bistand og vejledning, men vi ændrer ikke på det grundprincip, som også Socialdemokraterne og De Radikale i den daværende regering lagde til grund for kystanalysen, at det er borgerne, der afholder midlerne til at kystsikre deres ejendom, og at kommunerne har mulighed for at gå ind og bistå med økonomi til kystbeskyttelsesprojekter af sammenhængende karakter.
Peder Hvelplund (EL), 2017-01-26:
Tak for det.
Jeg må sige, at jeg undrer mig.
Jeg undrer mig over den lethed, ministeren går til det her spørgsmål med.
Regeringen fik selv fremlagt sin kystanalyse her tilbage i september måned.
Budskabet i den var ret tydeligt.
Det var ret entydigt, at det, der var brug for, var nogle mere sammenhængende løsninger.
Det var løsninger, som kunne gå imod de udfordringer, vi står over for, på grund af klimaforandringerne med hyppigere storme, med stigende vandstand.
Nu har vi så fået den kystanalyse, og hvad er svaret fra regeringen så?
Ja, det er, at man holder nogle borgermøder.
Jeg tror, at man holder tre borgermøder á 1½ times varighed rundtomkring i landet.
Så vil man indgå i et analysearbejde, hvor man vil kigge på nogle mekanismer, der ligger i lovgivningen.
Og det er så det, der er svaret til de borgere, der, hver gang der kommer en storm, er truet af, at de ikke kan være i deres hjem, trods de beredskabsfolk, der var ude og forsvare kysterne gang på gang.
Altså, har regeringen ikke andre løsninger?
Har man ikke noget mere konkret i skuffen?
Vi prøver jo at fremlægge et konkret forslag til, hvad man kan gøre.
Det er fair nok, at regeringen ikke synes, at det er det rigtige, men er løsningen så bare, at nu skal vi afvente og se, og vi skal holde nogle møder, og vi skal kigge på nogle mekanismer, og det handler måske allermest om nogle klageadgange, og måske skal vi kystsikre nogle steder, hvor der er Natura 2000-områder.
Esben Lunde Larsen (V), 2017-01-26:
Nej, det er det bestemt ikke.
Der er bestemt også gode kystfaglige årsager til, at man gør det, bl.a. at den jyske vestkyst er en erosionskyst, hvor der kan være store udfordringer med erosion.
Men der er bestemt både historiske og faglige årsager til, at man laver kystbeskyttelse med bl.a. sandfodring langs den jyske vestkyst,.
Jamen vi er jo i gang en lang række steder rundtom i landet.
Men der er også steder i landet, hvor der er lovgivningsmæssige forhindringer, f.eks. fredning af arealer, hensyn til Natura 2000 og lignende.
Og det ville da overraske mig meget positivt, hvis Enhedslisten pludselig sagde, at vi kan simpelt hen kortslutte alle processer, blot fordi vi skal i gang med at kystsikre.
Men sådan er virkeligheden jo ikke, selv ikke for Enhedslisten.
Derfor er det, regeringen internt må have fundet de steder i lovgivningen, der forlænger sagsbehandlingen, og få taget stilling til, hvordan vi eventuelt skal forandre den lovgivning.
Det kommer vi til at gøre her inden sommerferien, det er det klare mål.
Jeg kan i hvert fald give en historisk begrundelse, som går tilbage til 1983, hvor man lavede en aftale om at sikre en lang strækning på den jyske vestkyst på baggrund af kraftige storme og på baggrund af store statslige interesser langs den jyske vestkyst.
Derfor lavede man det, der hedder fællesaftalen, som udløber i 2018, hvor den skal genforhandles.
Men jeg har noteret mig, at Socialdemokraterne er villige til at bruge statslige penge på kystsikring, og jeg glæder mig da til at høre ordføreren fortælle, hvor de penge skal komme fra, for de skal jo gå fra noget andet.
Så ordføreren kan jo passende fortælle, om det er kommunerne, der skal yde mindre børnepasning for at give mere til kystsikring, eller hvem der skal gøre hvad, når der skal bruges flere penge på det her.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2017-01-26:
Tak for det.
Med den viden, vi har fra kystanalysen, som ministeren også henviste til i sin tale, kan ministeren så egentlig give en faglig begrundelse for, at groft sagt alle de statslige midler, vi bruger på kystsikring herhjemme, bruges på den jyske vestkyst – et afgrænset stykke af den jyske vestkyst – og ikke andre steder?
Ministeren må vente med at polemisere og stille spørgsmål, til jeg kommer på talerstolen – så er ministeren meget velkommen.
Jeg bider mærke i – og jeg også set formuleringen andre steder – at der er historiske grunde til, at vi bruger 90 mio. kr. om året på at sandfodre ved vestkysten.
Jeg synes, det er glimrende at sandfodre ved vestkysten, det er nødvendigt, men kystanalysen siger jo bare meget klart, at det ikke er det eneste sted, der er behov, at der er andre steder, hvor der er det samme behov.
Er det fagligt og sagligt set forsvarligt, at de eneste argumenter, ministeren kan komme med, for, at vi bruger pengene lige præcis der og kun der, er historiske argumenter?
Og giver det ikke ministeren anledning til eventuelt at indkalde til forhandling om at se på, om der er andre steder, hvor der også er behov?
Vi havde besøg fra Anholt i går, men der kan være andre steder.
Er det virkelig tilstrækkeligt at anlægge hele sin indsats fra statslig side på historiske argumenter?
Maria Reumert Gjerding (EL), 2017-01-26:
Kommunerne peger på, at de har brug for hjælp til at lave de sammenhængende helhedsløsninger.
Det er derfor, vi foreslår at tilbyde dem det med et kystråd.
Der er kommuner, der peger på, at man ikke har råd, så man har brug for en hjælpende hånd.
Det er ikke alle, men nogle.
Og de har ikke pengene.
Det kan jo ikke være rigtigt, at vi kun mener, at man skal kystsikre der, hvor der er råd til det, enten hos grundejerne eller kommunerne.
Og lige præcis det foreslår vi med en kystfond.
Vi står med de to helt centrale instrumenter, der kan gøre, at vi får sat gang i det her nu.
Jeg begriber ikke, hvorfor man vil blive ved med så at lave nye interne undersøgelser, eller hvad det er, ministeren kalder det, i stedet for at komme i gang.
Torsten Gejl (ALT), 2017-01-27:
Det er hr. Torsten Gejl heller ikke.
Tak for svaret.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Jamen det her er en kontinuerlig debat, Dansk Folkeparti har haft gennem mange år, i forhold til familieområdet, i forhold til ægteskab, i forhold til børn, så derfor synes jeg egentlig ikke, det er så mærkeligt.
Og så vil jeg altså gerne sige: Så vidt jeg ved, er vi faktisk ikke rigtig i gang med et forløb nu.
Der har været et regeringsskifte, og vi afventer, for jeg er ikke blevet inviteret til nogen forhandlinger, endnu i hvert fald – og det formoder jeg heller ikke at hr. Torsten Gejl er.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-01-27:
Det er, fordi du ikke får andet end politikersvar fra mig på det her tidspunkt i forhandlingsforløbet.
Jeg har gået lidt og grinet og tænkt, at vi måske skulle lave sådan et alkometer på computeren, sådan at man forud for en straksskilsmisse lige skulle puste i sådan et, og hvis man var helt appelsinfri, kunne det gå igennem, og ellers kunne det ikke.
Jeg medgiver, at vi jo har et eller andet problem i forbindelse med det der.
Det må vi kigge på.
Men jeg vil sige, at Socialdemokratiets udgangspunkt er fuldstændig uforandret, nemlig at voksne mennesker, som er ved deres fulde fem – og det kan man jo så diskutere om de er lørdag aften efter en halv flaske gin og tonic – selvfølgelig skal kunne træffe en beslutning og føre den ud i livet.
Men lad os komme i gang med forhandlingerne.
Torsten Gejl (ALT), 2017-01-27:
Tak, og tak for talen.
Det er bare et undersøgende spørgsmål.
Jeg er også godt klar over, at det her har været DF's politik i lang tid, så det er ikke på nogen måde sådan en trold, der hopper op af en æske.
Men når vi nu har de her omfattende skilsmisseretforhandlinger i Socialministeriet og der er en kommission i gang, hvordan kan det så være, at DF fremsætter det her beslutningsforslag her nu lige midt i forhandlingerne?
Hvad er tanken bag det?
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Jeg ved ikke rigtig, hvor man skal tage fat, for der var flere ting, som ordføreren var inde på, bl.a. det oprindelige lovforslag, L 157.
Og der siger ordføreren direkte, at man egentlig ikke var særlig optaget af det her.
Det kan godt bekymre mig noget, når Venstre i dag sidder som det største regeringsparti og måske skal være et af de toneangivende partier i forhold til de forhandlinger, som der tales så meget om.
Så det synes jeg måske ikke stemmer helt overens med, at ordføreren også siger, at man skal tage ægteskabet alvorligt osv.
Men jeg vil gerne høre ordføreren: Når ordføreren nævner barnets retssikkerhed som noget meget væsentligt for Venstre, vil en separationsperiode – nu kunne vi så måske diskutere længden af den, det ved jeg ikke – så netop ikke være med til at sikre barnets retssikkerhed?
Jeg synes jo, det er utrolig vigtigt, at vi har fokus på det, og derfor synes jeg, at nogle af de ting, som ordføreren siger, modsiger hinanden.
Peder Hvelplund (EL), 2017-01-27:
Man kan sige, at det, når det handler om børn og børns situation, jo ofte er en meget konkret situation, og derfor handler det om at styrke den forebyggende indsats.
Problemet er jo ikke så meget, om ens forældre er kommet til at klikke på en skilsmisseknap, hvis de blot dagen efter er enige om, at det er en dårlig idé.
Så oplever barnet jo ikke det store problem i forhold til det.
Hvis der er samlivsproblemer, handler det jo ikke om, at man skal begrænse nogle administrative tiltag, men så handler det om, at man skal kunne sætte ind med en forebyggende indsats og netop hjælpe børnene i det øjeblik, de oplever, at der er konkrete problemer.
Carl Holst (V), 2017-01-27:
Men da man i sin tid behandlede det, var det jo også i kølvandet af, at man ville omorganisere forvaltningsstrukturen og flytte arbejdspladser fra det, nogle kalder uden for Valby Bakke, og centralisere dem.
Min pointe var blot, at der var flere elementer i det i sin tid.
Men ja, Venstre stemte imod indførelsen af straksskilsmisse.
Og nej, det er ikke helt fair at tage det som et udtryk for, at vi ikke tager det alvorligt.
Så spurgte du til barnets retssikkerhed, og det svarer jeg på i næste runde.
Nu er min tid gået.
Peder Hvelplund (EL), 2017-01-27:
Nu er det jo sådan, at det heldigvis også er i meget, meget få tilfælde, at der er nogle, der agerer så impulsivt.
Jeg synes, vi i den her debat skal passe på ikke at gøre det til en debat om, at det her er sådan noget, folk bare lige gør, når de sidder ved computeren.
For rigtig mange familier er det her jo en hjælp, i forhold til at man netop kan komme hurtigt videre, uden at der ligger nogen administrative bindinger i forhold til det.
Det vil jo meget ofte også være med til at styrke barnets position, at man netop hurtigt får en afklaring, og at man kan komme videre.
At der så er nogle ganske enkelte tilfælde, hvor det ikke fungerer, mener jeg ikke skal stille sig i vejen for, at vi i øvrigt kan få en smidigere gang i forhold til det her, og især ikke, når det er noget, der kan være til gavn for barnet.
Jeg er da bare fuldstændig enig i, at når vi ser på det forebyggende arbejde med hensyn til børn, så har vi stadig lang vej at gå.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Det er noget af det, som jeg meget ofte har talt om er vigtigt, for vi kan undgå rigtig mange ting på det sociale område, hvis man arbejder forebyggende.
Så er der det der med bare at fortryde.
Skal jeg forstå det sådan, at ordføreren faktisk mener, at det ikke betyder så meget, hvis man fortryder det, for så kan man jo bare lige ringe til dem mandag morgen og sige, at vi har egentlig fortrudt det, vi gjorde?
Det sidste udtryk var faktisk: hjælpe børn, der kommer i klemme.
Mener ordføreren ikke, at netop børn kan komme frygtelig meget i klemme, hvis man faktisk fra den ene dag til den anden oplever, at ens forældre bare er blevet skilt, altså f.eks. hen over natten?
Der tænker jeg da meget, at Enhedslistens politik jo er – det har jeg ofte hørt fra forskellige ordføreres side – netop at have fokus på det her barn og på, hvordan man kan hjælpe barnet mest muligt og sørge for, at børn faktisk ikke bliver udsatte børn.
Vi taler tit om udsatte børn på en bestemt måde, fordi det kan være sådan ude i samfundet, som man siger, men i princippet kan man jo også være meget udsat, i forhold til at man måske egentlig lever i en velfungerende familie, men i det øjeblik, skilsmissen indtræffer, bliver man faktisk udsat på nogle andre måder, end vi ellers går og tænker på at være udsat på.
Derfor synes jeg måske, det ville være oplagt, at man havde en betænkningsperiode.
Og kunne Enhedslisten så måske arbejde sammen med os i forhold til at få indført en lidt kortere betænkningsperiode?
Peder Hvelplund (EL), 2017-01-27:
Det er jo en interessant debat at komme ind i her, for vi kommer vidt omkring både i forhold til skilt ved første klik og forslag om, at der skal installeres alkometre på computeren, før man kan bruge den og gå ind på NemID.
Nu taler vi om skilsmisse og børns stilling i forhold til skilsmisse, men når det handler om børn, handler det også om samliv og samlivsophør og ikke alene om, om folk er gift eller ej.
Men det, forslaget her handler om, er muligheden for at kunne bruge straksskilsmisser, og der var det jo sådan, at under den forrige regering var vi i Enhedslisten med til at fjerne den separationsperiode på 6 måneder for par, der er enige om, at de vil skilles.
Vi kan sådan set ikke se noget behov for, at der skal lægges administrative begrænsninger i vejen for, at voksne mennesker kan leve sammen eller vælge at holde op med at leve sammen, som de har lyst til, når bare de er enige om det.
Derfor ønsker vi heller ikke at støtte det her beslutningsforslag.
Vi anerkender selvfølgelig, at der er nogle ganske få par, som foretager en for impulsiv handling og ansøger om en skilsmisse, hvorefter de fortryder det, men vi mener ikke, at den rigtige vej at gå er at forhindre de par, som faktisk har gavn af den her ordning, i at have det, blot fordi der er nogle få, som bruger den uhensigtsmæssigt.
Og det er jo altid en god idé, at man har muligheden for at fortryde en afgørelse, man har truffet.
I de tilfælde, hvor det kun er den ene part, der vil skilles, skal der selvfølgelig være en grad af beskyttelse, og i de tilfælde er det stadig væk obligatorisk med de 6 måneder, hvor parterne kan nå at komme til enighed om, hvordan de vil indrette deres videre liv.
Vi mener, at det vigtige i opretholdelsen af et samvær ikke er at opretholde et ægteskab, ud over hvad de implicerede har lyst til.
I stedet for er vi optaget af, hvordan vi kan skærme børn, når deres forældre ikke kan finde ud af at leve sammen længere, uanset om forældrene er gift eller ej.
Det gavner ikke børn, at deres forældre bliver i et ulykkeligt ægteskab eller samliv for børnenes skyld.
Vi vil således gerne påpege nogle tiltag, som vi i Enhedslisten har været med til at fremme før, og som vi mener kan være med til at støtte børn, hvis de oplever problemer i deres familier.
Vi vil gerne fremhæve børns ret til både at blive hørt og lyttet til, gerne med støtte fra en bisidder, således at de ikke tages som gidsler i samværskonflikter.
Vi vil også gerne opruste det forebyggende i forbindelse med situationer, hvor der er konflikt mellem forældrene.
Vi ser f.eks. gerne på muligheden for at implementere socialrådgivere i daginstitutioner eller udvidelse af de eksisterende forsøg med parrådgivning som PREP-kurser.
Denne form for tiltag kan også hjælpe par, inden konflikten eskalerer til mere voldsomme samlivsproblemer.
Vi stemmer derfor nej til beslutningsforslaget i dag, men vil gerne være med til at arbejde for at hjælpe børn, der kommer i klemme, når deres forældre ikke kan sammen længere.
Carl Holst (V), 2017-01-27:
Barnets retssikkerhed er et spørgsmål om, at man i stedet for systemer og modeller tænker på dig!, ikke jer skilsmissebørn, men dig individuelt
Hvad er din holdning, hvad er din mening, hvad er din vurdering.
Vi har ikke ændret holdning.
Jeg har redegjort for, hvad vi stemte, og hvad bevæggrundene dengang primært var, nemlig centralisering af statslige arbejdspladser.
Der har været et udspil fra den tidligere regering, der er en arbejdsgruppe, og vi går snart i gang.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Jamen jeg har ellers nogle nye spørgsmål: Hvorfor har Venstre ændret holdning siden dengang, i forhold til at man skulle indføre den her separationsperiode?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Venstre er et stort parti, og Venstre har også siddet i en regering, hvor man sad der alene.
Nu er man det store parti i en trekløverregering, og jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor Venstre ikke har holdt fast i det her med, at der skulle være den her separationsperiode.
Så vil jeg gerne lige høre: Har ordføreren set et nyt udspil fra den nye regering, for det har jeg altså ikke?
Ordføreren taler, som om det, V-regeringen har lagt frem, også er det, der bliver lagt frem, når vi på et tidspunkt skal mødes.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2017-01-27:
Det synes jeg vi skal tale om ved forhandlingsbordet.
Når jeg siger det med forhandlingsbordet, er det egentlig ikke for at skælde ud over, at Dansk Folkeparti tager det op.
Jeg ved godt, at det altid har været Dansk Folkepartis holdning.
Det var faktisk mere en tilkendegivelse af, at jeg accepterer, at Dansk Folkeparti lægger det ind på forhandlingsbordet.
Det vil sige, at vi ikke fra Socialdemokratiets side sætter os ind til det forhandlingsbord med ultimative krav og siger, at det kan vi overhovedet ikke diskutere med Dansk Folkeparti.
Vores opfattelse er den, at når vi snakker om noget så afgørende som skilsmisselovgivningen, noget, der griber ind i så mange familier, så er det for os magtpåliggende, at alle Folketingets partier så vidt muligt er til stede ved forhandlingsbordet og ender med at indgå en aftale med hinanden.
Derfor vil jeg indledningsvis simpelt hen bare lytte til, hvad der bliver sagt.
Jeg har også – om end det er alvorligt – trukket på smilebåndet over, at skilsmisseraten stiger i weekenden.
Det var måske ikke lige hensigten med den lovgivning, der blev lavet.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Det kommer ikke helt bag på mig, at ordføreren siger, som ordføreren gør.
Jeg vil gerne lige slå fast, at når vi fremsætter det her forslag, så er det jo ikke for at indlede nogle forhandlinger her.
Det her har faktisk været DF's politik i adskillige år før den ene, den anden og tredje skilsmissepakke, og hvad der har været lavet.
Vi har talt for det, også dengang vi havde selve lovforslaget, L 157, til behandling, fordi vi var meget bekymrede over det her med, at man ikke skulle have en separationsperiode.
Så det er ikke noget med, at vi vil indlede nogle forhandlinger her, men vi ønsker faktisk at få en debat om det.
For vi mener – også ud fra nogle af de argumenter, som Socialdemokratiet fremfører om barnets tarv og om, at man skal have fællesskabet ind – at det er vigtigt at kigge på det.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ordføreren, om ordføreren så kunne forestille sig, at man lavede en anden form for separationsperiode.
Det behøver måske ikke være 6 måneder.
Man kunne gøre den kortere og sige, at så skal det være en eller anden form for, vi kunne sige genbekræftelse, sådan at det ikke bliver det der med, at man agerer hen over en weekend, fordi man lige har været oppe at tottes eller et eller andet.
Mai Mercado (KF), 2017-01-27:
Mange tak for det.
Regeringen forstår beslutningsforslaget sådan, at Dansk Folkeparti mener, at muligheden for at blive skilt direkte har medført, at mange par uovervejet søger om skilsmisse for så efterfølgende at fortryde deres ansøgning uden at kunne nå at tilbagekalde deres ansøgning.
Regeringen er helt enig med forslagsstillerne i, at man bør overveje det grundigt, før man lader sig skille, for ægteskab og familie er nogle af grundstenene i vores samfund og noget, som vi hver især bør passe rigtig godt på, ikke mindst også af hensyn til de børn, som bliver berørt af en usikker familiesituation.
Og regeringen støtter derfor naturligvis op om ægteskabet som det bærende element for et velfungerende familieliv.
Regeringen er af den opfattelse, at beslutningsforslaget hviler på en lidt misforstået antagelse om, at der er mange, der fortryder deres ansøgning om skilsmisse, uden at de kan nå at trække den tilbage, for sådan hænger virkeligheden ikke sammen.
Det kræver trods alt noget sagsbehandling at komme dertil.
I 2016 gav Statsforvaltningen bevilling til direkte skilsmisse i ca. 11.000 sager, mens det anslås, at alene 1 til 2 par om ugen forgæves prøver at tilbagekalde deres ansøgning om skilsmisse.
Regeringen mener på den baggrund ikke, at der er grundlag for at rulle noget tilbage, der fungerer for rigtig mange, når det alene er meget få, som fortryder deres ansøgning og ikke når at trække den tilbage, inden skilsmissen er en realitet.
Karin Nødgaard (DF), 2017-01-27:
Det var da en meget, meget kort tale fra ministeren, en konservativ minister, som igennem efterhånden adskillige år har udtalt sig om rigtig meget – inden for miljøområdet, inden for hele værdidebatten om, hvordan vi lever og agerer – så det undrer mig meget.
Derfor vil jeg da meget gerne have ministeren til at uddybe det, som ministeren tidligere har udtalt, nemlig at det er et skråplan, at man kan blive skilt fra den ene dag til den anden ved at klikke nogle gange med computermusen.
Ægteskabet er ganske enkelt værd at værne meget mere om, og jeg mener, det er en rigtig stor beslutning at blive skilt, og synes, at det er noget, der er blevet underkendt tidligere.
Jeg har også noteret mig, at ministeren har sagt, at det er rigtig godt at have en separationsperiode, hvor parrene kan få en god dialog, hen imod en skilsmisse.