Morten Klessen (S), 2026-02-18:
Tak, formand.
Kære kollegaer, det er næsten årsdagen for min indtræden her i Folketinget, så det glæder mig egentlig at kunne fremføre mine synspunkter om det her lovforslag.
Jeg har siddet 16 år i en kommunalbestyrelse og 2 år i en regionsbestyrelse, hvor jeg ligesom har været lidt med til den opgaveglidning, der nu har været, og den uklarhed omkring sektoransvar, der har været i kampen mellem regionerne og kommunerne.
Den uklarhed har i flere tilfælde ført til, at borgerne har måttet afvente afklaring mellem kommune og region, inden de kunne få deres kompressionsprodukter udleveret.
Så jeg synes lidt, min politiske cirkel kan slutte her ved muligheden for at fremføre dette lovforslag.
For i dag behandler vi L 106, et forslag, der på overfladen kan virke lidt teknisk, men som praktisk vil betyde, at rigtig mange mennesker, som er afhængige af kompressionsprodukter, kan få et mere værdigt liv og et aktivt liv.
For Socialdemokratiet er det afgørende, at borgerne får den hjælp, de har behov for, uden unødvendige forsinkelser, uden bureaukratiske barrierer og uden at de bliver kastebold imellem myndighederne.
Netop derfor bakker vi op om dette lovforslag.
I dag står vi i en situation, hvor der flere steder i landet har været usikkerhed om, hvem der egentlig har ansvaret for at levere kompressionsprodukter til borgerne.
Er det regionen?
Er det kommunen?
Den uklarhed har i nogle tilfælde betydet, at mennesker, som har brug for kompressionsstrømper eller andet kompressionsudstyr, har måttet vente, og det er simpelt hen ikke godt nok.
Det er hverken rimeligt over for borgerne eller rimeligt over for sundhedspersonalet, ej heller for kommunen eller regionen selv.
I dag er der en uklarhed omkring myndighedsansvar for udlevering af udstyret afhængigt af behovet.
Med lovforslaget håndteres denne gråzone direkte.
Regeringen, Danske Regioner og KL indgik den 18. december 2025 en aftale, der skal sikre, at borgerne får de kompressionsprodukter, de har behov for, når de har behov for dem.
Aftalen slår fast, at hjælpen skal være smidig.
Det giver rammerne for bedre samarbejde på tværs, og nu tager vi i Folketinget ansvar og det næste skridt, hvor vi også skaber det juridiske grundlag i forhold til serviceloven, så kommunerne kan udlevere kompressionsprodukter, selv om der i andre tilfælde kunne være adgang til dem via en anden lovgivning.
Det handler ikke om at flytte ansvar.
Det handler om at fjerne barrierer til gavn for borgeren.
Med L 106 får kommunerne mulighed for at fravige den almindelige forudsætning i serviceloven om, at der ikke kan ydes hjælp, hvis der eksisterer anden relevant lovgivning.
Det betyder i praksis, at kommunen kan sige, at vi giver hjælpen nu og ikke afventer afklaring mellem sektorerne.
For den enkelte borger, der nu står og mangler sine kompressionsstrømper for at undgå smerte, forværring eller tab af funktion, gør det en verden til forskel.
Her er L 106 et lille, men meget vigtigt eksempel på, at vi tager ansvar, vi rydder op, og vi skaber klarhed og sætter borgerne i centrum.
Dette er imidlertid kun en midlertidig løsning på ét specifikt, målrettet produkt.
Der er behov for langt mere på hjælpemiddelområdet, og det kommer der heldigvis også snart et udspil på: »Aftalen vil være gældende frem til implementering og ikrafttræden af initiativet for en model«, der skal skabe »et klart ansvar for behandlingsredskaber og hjælpemidler«, som Indenrigs- og Sundhedsministeriet i samarbejde med Social- og Boligministeriet skal udvikle.
Så jeg har store forventninger og ser frem til det, der kommer frem.
Men indtil da og det er på plads, er L 106 et rigtig godt skridt på vejen.
Derfor støtter Socialdemokratiet forslaget, og jeg skulle hilse og sige fra De Radikale, at det gør de også.