Mette Frederiksen (S), 2022-03-22:
Jamen nu lavede vi jo sådan set en reform, kort tid før krigen udbrød i Ukraine, som er et af de største enkeltbidrag til at øge arbejdsudbuddet i Danmark, i øvrigt markant mere end det, VLAK-regeringen evnede at gøre.
Så det er bare for at få de historiske fakta på plads, nemlig at viljen til det også er i den her regering.
Det skal jo gøres på en klog måde med et grønt sigte og med en social ansvarlighed, men man kan faktisk godt føre økonomisk politik, også reformpolitik, der gavner den brede befolkning og ikke kun nogle i befolkningen, hvilket jeg synes der har været lidt tendens til tidligere.
Dermed er det også et tilsagn om, at vi ikke er færdige med at lave reformer.
Jeg synes, at vi har behov for at lave reformer på flere forskellige områder.
Så her er bare et konkret eksempel på det, jeg var inde på før.
Jeg sad for kort tid siden sammen med en ung, der skulle søge ind på en ungdomsuddannelse.
Da gik det op for mig, at man skulle udfylde sådan et langt spørgeskema.
Det skulle den unge.
Jeg tror, at der til den ungdomsuddannelse, vedkommende havde valgt, var 3-4 sider.
Jeg skrev med det samme til den ansvarlige minister: Hvorfor i alverden skal man dog sidde og bruge tid på det her?
Så fik jeg at vide, at vi heldigvis lige havde afskaffet det, eller at et flertal i Folketinget lige har afskaffet det.
Men det er jo sådan et bevis på det.
Hvorfor gør vi det?
Hvorfor beder vi alle unge i Danmark om at sidde og udfylde sådan et langt spørgeskema, og er vi sikre på, at der er nogen, der nogensinde læser dem?
Det er da et eksempel på, at vi kan bruge pengene bedre.
Den største udvidelse af den offentlige økonomi, der er blevet foretaget i mands minde, er jo den, Det Konservative Folkeparti lige har været med til at lave sammen med os andre, nemlig af forsvaret, og det bringer forhåbentlig lidt nuancer ind i, hvad det vil sige at bruge flere penge på offentligt forbrug.
Her er der nemlig et område, vi er enige om.
Så jeg tror, at man skal være en lille smule påpasselig med at stå og sige, at Danmark selvfølgelig har råd til store skattelettelser, for pengene skal jo komme et sted fra.
Og hvad så?
Er det besparelser på skoleområdet eller på ældreområdet eller på sundhedsområdet?
Når jeg lytter til debatten i dag, hænger vores samlede økonomi jo ikke sammen med de ønsker, der er fra hvert eneste parti.
Vi skal handle, men vi skal også tænke os lidt om, fordi det er rigtigt, at vi står i en ekstraordinær situation.
Vores udfordring er bare, for nu at være ærlig over for danskerne, at vi ikke ved, hvor lang tid den kommer til at vare.
Vi ved ikke, hvor dybe stød vi får ind i vores økonomi.
Vi ved ikke, hvor store konsekvenserne bliver.
Vi skal altid føre en ansvarlig økonomisk politik, og derfor skal vi jo tænke os om og på, hvordan vi hjælper dem, der er mest udsatte, bedst, samtidig med at vi ikke fraviger alle principper om ansvarlighed i økonomien.
Det er en svær balancegang, og det bliver en svær balancegang.
Til sidst vil jeg sige, at jeg ikke kunne drømme om at stå og sige den remse, der bliver gengivet, om, at så folk kan tage en bus.
I de dele af Nordjylland, hvor jeg selv kommer, kører der ikke busser længere.
Der er masser af mennesker, især i provinsen, der har behov for to biler, for at man kan passe sit arbejde.
Og der er masser af danskere, der ikke har råd til at købe en elbil.
Så stigende benzinpriser er et problem, og det har vi selvfølgelig også med i vores overvejelser om, hvad det er for en indsats, der skal til her i den kommende tid.