Peter Skaarup (DF), 2021-05-03:
Det kunne jo godt være, at de kunne være med til at lægge pres på ministeren, med henblik på at sådan et forslag kunne blive vedtaget.
Man kunne jo have et lønligt håb.
Men hvis vi kigger på modtagelsen af det her forslag, er jeg sådan set glad for, at ministeren vil sætte en undersøgelse i gang for at få belyst det her lidt nærmere, og at også Venstre, Konservative og Nye Borgerlige i princippet kan se noget musik i, at vi gør op med den her tendens til, at en betinget dom godt kan blive betinget igen og igen.
For det er en forkert tendens, og det er noget, der ikke var tanken, mener jeg i hvert fald, da man i sin tid accepterede, at folk kunne blive betinget dømt for et eller andet.
For så skulle det udløse en ubetinget dom efterfølgende.
Det er i hvert fald sådan, jeg er opdraget.
Jeg ser en del fodbold, og jeg synes, det virker godt, at man får et gult kort, og så holder man lige lidt igen i tacklingerne, for så ved man godt, at anden gang falder hammeren.
Vores udgangspunkt i Dansk Folkeparti er, at har man begået kriminalitet og været så heldig, at man har fået en betinget dom, så skal det udløse en klar advarsel, og hvis man begår ny kriminalitet, bliver den betingede dom pludselig til en reel dom, altså en ubetinget dom.
Det er i hvert fald sådan, det skal være.
Hvis vi kigger på retspraksis, er det bare ikke helt sådan, det er.
Jeg synes egentlig, Venstres ordfører var meget god til at forklare, hvordan det blev oplevet som domsmand, og det er jo nøjagtig den samme historie, jeg hører fra nogle af dem, jeg kender, som er domsmænd.
De fortæller, at det mere eller mindre er et krav, som det er i dag, at det skal være ligeartet kriminalitet, for at det udløser, at den betingede dom bliver en ubetinget dom.
Det vil jo altså sige, hvis vi oversætter det til almindeligt dansk, at en vanekriminel kan modtage den ene dom efter den anden, og hvis man bare er kreativ nok, kan man sådan set begå forskellige former for kriminalitet, uden at man reelt får en dom, der er ubetinget, og dermed kommer i fængsel.
Det er sådan, det i praksis godt kan foregå, og det kan jo ikke være meningen, for lovgivningen er sådan set ret klar.
Jeg har været inde at se på den sidste lovbekendtgørelse fra 2020, straffelovens § 56, og der står der: »Finder retten det upåkrævet, at fængselsstraf kommer til fuldbyrdelse, bestemmes det i dommen, at fuldbyrdelsen udsættes og bortfalder ved udløbet af prøvetiden.«
Prøvetiden fastsættes af retten og kan i almindelighed ikke overstige 3 år.
Under særlige omstændigheder kan dog fastsættes en prøvetid på indtil 5 år.«
I Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at vi er nødt til at skabe en ordentlig retspraksis, som sikrer, at den advarsel, som man allerede har været så heldig at modtage, skal opfattes og forstås sådan, at hvis man begår en ny kriminalitet, så konverteres den her betingede dom til en ubetinget dom.
Hvis vi får det her forslag vedtaget, hvad jeg håber på – hvis ikke nu, så senere – styrker man retsfølelsen ved at signalere, at et gult kort reelt er et gult kort, som næste gang udløser et rødt kort.
Eller sagt på en anden måde: Ingen respekterer tomme trusler.
Det her er i virkeligheden en ren børneopdragelse.
Hvis der ikke er konsekvens bag det, man markerer over for den pågældende kriminelle, så har det meget lidt virkning.
Så begår man kriminalitet, skal man straffes, og er man så heldig, at man i første omgang slipper med en betinget dom, så skal det være den sidste betingede dom, man modtager.
Næste gang skal man ind at afsone.
Så er det fængselsstraf, så falder hammeren, hvis man overhovedet skulle have haft den betingede dom til at starte med.
Det er udgangspunktet, og vi ser frem til ministerens undersøgelse, og vi håber på, at det så kan afføde, at vi får øjnene op for det problem, som vi har.
For det er jo i virkeligheden befolkningens retsbevidsthed, det handler om.
Bliver man ved med at få betingede domme, og det gælder også udvisningsdomme, som gives gang på gang og aldrig fører til udvisning, så forstår folk ingenting af det, og det skal de kunne, når det gælder vores retssystem.