Magnus Heunicke (S), 2023-05-16:
Det her forslag går jo først og fremmest ud på, at regeringen bliver bedt om at lave en redegørelse for, hvordan det nuværende tilsyn på miljø- og naturområdet fungerer, og den redegørelse ville så selvfølgelig skulle danne overblik over de eksisterende indsatser, der har tilsynspligten over for myndigheder, forsyningsselskaber og virksomheder.
Men det fremgår så også af forslaget her, at redegørelsen skal indeholde en oversigt over instansernes sanktionsmuligheder, samt hvordan disse afrapporterer deres afgørelser, og endelig danne baggrund for en ny struktur for tilsynet, som skal kunne imødekomme de mangler, som redegørelsen eventuelt måtte finde.
Kritikken i det her forslag går på, at det nuværende tilsyn skulle mangle kompetence og sanktionsmuligheder for at sikre, at indsatserne bliver gennemført, og at tilladelserne bliver sikret.
Helt overordnet er vi vel alle sammen enige om, tror jeg, at det er helt afgørende vigtigt, at de opgaver, kommunerne og forsyningsvirksomhederne har efter loven, selvfølgelig skal løftes.
Det er Miljøstyrelsen, der fører tilsyn med udledninger fra forsyningsvirksomhedernes spildevandsanlæg.
Det gør de på baggrund af vilkårene i de udledningstilladelser, kommunerne udsteder.
Det består typisk af et fysisk tilsyn, på renseanlæggene, og så er der også et administrativt tilsyn.
Kommunerne er den centrale myndighed på miljøområdet og varetager med deres lokale kendskab de fleste myndighedsopgaver.
I relation til spildevand varetager kommunerne bl.a. opgaven med at udstede udledningstilladelser til forsyningsvirksomhedernes spildevandsanlæg og private anlæg, herunder udledningstilladelser til overløbsbygværker.
Dertil indberetter de efter aftale data til Miljøstyrelsens databaser.
Kommunerne fører derudover generelt tilsyn med, at lovgivningen på miljøområdet overholdes.
Så har vi Ankestyrelsen.
Ankestyrelsen under Indenrigs- og Sundhedsministeriet varetager tilsynet med kommunerne, og det er altså Ankestyrelsen, der fører et generelt tilsyn med, at kommunerne overholder den lovgivning, der særligt gælder for offentlige myndigheder.
Men det er jo også sådan, at Ankestyrelsen ikke fører tilsyn, hvis der er særlige klage- og tilsynsmyndigheder, der kan tage stilling til en sag, altså i sager med konkrete afgørelser.
Det kan være en tilslutnings- eller udledningstilladelse; så ved vi jo, at borgere og andre interessenter kan klage til Miljø- og Fødevareklagenævnet, og så er det dem, der har den opgave.
Hvorfor ligger det her puslespil, jeg nu netop har prøvet at lægge brikkerne op til, som det gør?
Det gør det jo primært efter de mange nye miljøopgaver, som kommunalreformen gav kommunerne tilbage i 2007.
Dernæst var der også nogle opgaver, der blev flyttet fra kommunerne igen, nemlig i 2010, hvor forsyningsselskaberne blev udskilt fra kommunerne.
Jeg tror, at det vel er meget reelt at sige, at der har været indkøringsproblemer med disse meget store opgaver, man flyttede rundt.
Men jeg tror også, det er rimeligt at sige, at der er opbygget nogle gode faglige miljøer, at man lærer af hinanden, og at der gøres en stor indsats for at løfte myndighedsopgaven godt.
Jeg må også sige, at vi får en hel del henvendelser fra borgere, der mener, at kommunerne efter deres opfattelse er for nidkære i deres opgaveløsninger.
Det er jo så det modsatte synspunkt, forslagsstillerne har her, men det er ikke sådan entydigt, at det er alle enige om.
Vi får sandelig også mange henvendelser fra borgere, der mener, at kommunerne er for nidkære i opgaveløsningen.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at det da er klart, at det selvfølgelig er et problem, hvis der er konkrete tilfælde, hvor man ikke forvalter efter loven, eller hvis tilsynet med den forvaltning, der er, er mangelfuldt.