Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-11-22:
Nej, det kan ikke tænkes.
Nu refereres der jo tilbage til det landsmøde, jeg var til i weekenden som formand for det parti, jeg er formand for, som i 100 år har haft en særlig relation til et bestemt færøsk parti, nemlig Sambandspartiet, og det ville jo være underligt, hvis man ikke ønskede, at det gik det parti godt – af mange grunde, og bl.a. jo også fordi det holdningsmæssigt har det samme afsæt som mit eget parti.
Så har der jo i hvert fald indtil dato været en tradition for, at de nordatlantiske medlemmer lægger deres lodder i den parlamentariske vægtskål, og derfor er det da klart, at det i den snævre sammenhæng er rart og godt, hvis der også er nordatlantiske medlemmer, der vil bakke op om regeringen.
Det kunne der i øvrigt komme en spændende diskussion ud af, for vi ser jo samtidig i de her år en bevægelse, som handler om selvstændighed, og som handler om, at Folketinget sådan set i virkeligheden ikke skal engagere sig på nogen bindende måde i forhold til Færøerne og Grønland.
Men det rokker jo ikke ved, at grundloven konstituerer, at alle folketingsmedlemmer er ligeværdige og derfor kan lægge lodderne i de her vægtskåle, og der vil den til enhver tid siddende statsminister da formentlig foretrække, at der lægges flest eller hans eller hendes.
Så vores rigsfællesskabpolitik er formet af os selv.
Tað gongur fínt – vil jeg så bare sige.
Så har spørgeren jo alligevel fået mig lidt på glatis, og det kan godt være, det er derfor, der er omvendte spilleregler, for vi kommer måske i virkeligheden nemmere ud på glatis, når vi får de der åbne spørgsmål, fordi vi sådan er tilvænnet de andre.
Jamen tað gongur fínt, og det gør det, fordi vi jo altså netop, som jeg også var inde på i mit første indlæg, har fået nogle aftaler på plads her i fredags, som er gode og perspektivrige.
Det går også fint, fordi jeg tror, at der med en vis sandsynlighed også er fundet en metode, der måske kan medvirke til at tø det politiske klima en smule op, så vi kan få skabt rammerne om at fortsætte de diskussioner, som vi har brug for i Danmark, om, hvordan vi fastholder vores position i verdenssamfundet som et rigt og velstående samfund, også når næste generation skal tage over.
Så tað gongur fínt.
Tak for det.
Altså, asymmetri: Må jeg ikke gentage, at vi gerne bistår Færøerne i situationer, hvor der er særlige færøske interesser, som bliver lidt klemt af, at man på Færøerne har truffet en beslutning om ikke at være med i EU.
Det gør vi så med afsæt i den situation, som Færøerne selv har valgt at bringe sig i.
Nu påpegede jeg det sådan og forsøgte at være lidt diplomatisk omkring den asymmetri, der er i den måde, som Europa reagerer på i forhold til Rusland.
Og der ved jeg ikke, om hr. Tórbjørn Jacobsen står og efterspørger, at der skal være symmetri, altså, om Færøerne vil underkaste sig de samme sanktioner, som resten af Europa har i forhold til Rusland, og hvilke effekter det vil have på færøsk lakseeksport.
Der bliver bare nødt til at være konsistente synspunkter her.
Det er i rigsfællesskabets samlede interesse, at der er frihandel i verden, og at vi har fået en frihandelsaftale med Canada.
For at sige det ligeud, så vil jeg jo ikke stå og give et tilsagn om at deponere fremtidige ratifikationsmuligheder ud over bestemmelserne i grundloven, så vi fik en eller anden situation, hvor en fremtidig europæisk frihandelsaftale stod og faldt med ikke et parlament i Vallonien, men altså med Lagtinget i Færøerne, eller hvad det nu måtte være.
Sådan kan det ikke være.
Men det skal ikke skygge for, hvad jeg siger helt overordnet, nemlig at vi gerne bistår for at fremme færøske interesser.
Må jeg ikke bare lige sige, at jeg udmærket godt ved, at Canada ikke er med i EU.
Det var jo derfor, vi lavede en frihandelsaftale med dem, fordi det styrker Europa, at vi får bedre afsætningsmuligheder i Canada, og det styrker Canada, at Canada får bedre afsætningsmuligheder i Europa.
Nu har man så på Færøerne historisk truffet en beslutning om ikke at være en del af Det Europæiske Fællesskab.
Det er en færøsk beslutning, og den har jo så en konsekvens, og hvis hr. Tórbjørn Jacobsen mener, at konsekvensen kunne være, at Danmark så skulle spænde ben a la Vallonien for en perspektivrig handelsaftale, så stiller man en fordring til mig, som jeg ikke kan indfri.
Vi ønsker at være lydhøre over for færøske ønsker, og hvis der er færøske ønsker i relation til implementeringen af den canadiske aftale, altså CETA-aftalen, som vi kan understøtte, gør vi gerne det.
Men vi er jo også bare nødt til at være åbne og ærlige over for hinanden, og alting kommer med en pris, og den pris falder forskelligt ud.
Vi har f.eks. også europæiske sanktioner i forhold til Rusland, hvor jeg har en fornemmelse af, at man på Færøerne i den snævre sammenhæng tænker: Dem er vi så ikke omfattet af.
Tak for det.
Altså, uden at provokere kan man sige, at det havde været lettere, hvis Færøerne havde været medlem af EU – det medgiver jeg gerne – men det er jo ikke en beslutning, der kan træffes her i Folketingssalen.
For det er klart, at det rummer nogle udfordringer – det er der jo ingen grund til at lægge skjul på – at når vi laver en frihandelsaftale med Canada, hvilket jeg støtter rigtig, rigtig varmt, som gør, at canadiske produkter får lettere adgang til Europa, og at vi den anden vej også får lettere adgang til Canada, så betyder det, at man i forhold til en stribe produkter, hvor Færøerne har spidskompetencer, vil opleve en stærkere konkurrence fra Canada, og at man ikke får de modsatrettede fordele.
Og det er jo, fordi alting kommer med en pris, og det kommer med en pris, at man på Færøerne historisk har besluttet sig for at stille sig et andet sted i det europæiske samarbejde, end den danske del af rigsfællesskabet har gjort.
Og det kan jeg ikke trylle væk – altså, for nu at være helt åben omkring det.
Tak for det.
Altså, min tilgang til de spørgsmål er jo ikke, at det er mig, der skal arbejde for, at der hjemtages områder.
Min tilgang til det er, at det er henholdsvis i Grønland og på Færøerne, man inden for rammerne af den lovgivning, vi nu har tilvejebragt, selvstændigt tager stilling til, hvilken appetit man har, og at vi så skal arbejde konstruktivt sammen om at få tilfredsstillet den appetit.
Men udgangspunktet er jo i Nuuk og i Thorshavn.
Og så finder man i hvert fald aktuelt en regering, som er samarbejdsvillig i forhold til det, og det håber jeg også man fremadrettet vil finde.
Jeg vil gerne give det tilsagn, at vi gerne vil assistere Færøerne med at få de bedst tænkelige muligheder.
Men vi kan jo ikke trylle, og derfor er det også beroende på færøske dispositioner.
Men jeg vil meget gerne tilbyde at tage en dialog om, hvordan man så sammen udvikler den bedste strategi.
Jeg vil bare sige, men det synes jeg heller ikke ligger i spørgsmålet, for hr. Sjúrður Skaale siger også, at han gerne havde set, at der var et tættere forhold mellem Færøerne og EU, at man er nødt til at tænke det med ind.
Hvis man ligger i makrelkrig med Europa, og hvis man tager fordelene ved ikke at være underlagt de sanktioner, Europa har, og altså tager de rigtig merkantile fordele ud af det, så betyder det jo også noget for ens samlede forhandlingsposition.
Det gør det.
Så jeg tror jo også, der er brug for, at man på Færøerne har en drøftelse om, hvad det er for en position man vil have.
For hvis man så at sige ligesom tager fordelene der, hvor man ikke har nogen bindinger, og man så også gerne vil have fordelene der, hvor der er bindinger, så kommer der måske en asymmetri i ens tilgang, som det kan være svært at levere på.