Helle Bonnesen (KF), 2023-05-10:
Det er altid vigtigt at debattere, hvordan vi bruger skatteborgernes penge på bedst mulig vis, og vi skal til enhver tid kunne diskutere, hvordan vi bruger dem, og hvordan de deles ud.
Så debatten er velkommen – tak til forslagsstillerne for at sætte fokus på det.
Statens Kunstfond har bl.a. som opgave at gøre sådan, at dansk kunst kan blive udbredt i udlandet, og at bane vejen for talentfulde danske kunstnere.
Det er en fornem opgave, og når kunstnere får tilskud, får de tilskud til at få ro omkring deres arbejde.
De slipper for at skulle spæde til husholdningen ved at undervise, køre taxa eller lave andet arbejde, der kan passes ind, og det ender med, at vi andre får mere kvalitet ud af det, for så bliver der tid til fokus og tid til kvalitet, måske endda international kvalitet.
Jeg kan godt lide talemåden: Ingen fremtid uden fortid.
Det er derfor, jeg er imod, at vi hiver statuer ned eller river helligdage ud af kalenderen for den sags skyld.
Vi skal værne om fortiden.
Fortiden er netop springbrættet til fremtiden, også kulturelt, så det gør mig bekymret, når det i forslaget bl.a. pointeres, at kunststøtte skal gå til »projekter, der bygger videre på en allerede etableret tradition«.
For hvor er så fremtiden?
Jeg mener ikke, at vi skal have Folketinget til at bestemme over vores kunstneriske udvikling.
At give kunststøtte til en politisk styret dagsorden er ikke vejen frem for os.
Hvis kunsten først bliver politisk styret, bliver jeg først alvorlig bange for samfundet.
Jeg ønsker ikke en kultur, der fungerer på markedspræmisser, for så får vi jo aldrig den snævre, provokerende undergrund, som måske netop forbliver niche og undergrund, men måske bliver noget større og måske bliver noget internationalt.
H. C. Andersen var blot 14 år, da han først fik ekstern hjælp i form af finansiering, i en tid hvor vi ikke havde statslige støtteordninger.
Men han var aldrig blevet sendt på rejse til Italien for at udvikle sig, hvis der ikke var nogen, der støttede ham, ligesom guldaldermalerne blev sendt på rejse til Rom og Sydeuropa betalt af adelen eller rigmænd uden at give en eneste forsikring om, hvor det kunne ende, og hvilket resultat der ville komme ud af det.
Nu har vi gudskelov en kunstfond, men med det fremsatte forslag ville vi jo netop være i risiko for aldrig at få morgendagens H. C. Andersen eller morgendagens Wilhelm Marstrand; forslaget ville være en barriere.
Når det er sagt, er det korrekt, at der har været interessekonflikter i regi af Statens Kunstfond.
Så hvis man endelig skulle gå så drastisk til værks, burde man måske i det mindste have en foranalyse af, hvor stort omfanget af interessekonflikter er, før man så på et eventuelt oplyst grundlag kunne tage stilling til, hvad der skal ændres.
Det foreslår forslagsstillerne sådan set også, men jeg synes måske bare, rækkefølgen er vendt lidt på hovedet.
Vi skal have transparens.
Vi skal vide, hvem der søger, hvem der uddeler, og hvem der får, og det har ikke altid været tilfældet.
Men det har netop været et skridt, der er blevet taget af modtagerne selv, og det vidner om, at man ønsker transparens, og det skal vi også have.
Har Statens Kunstfond begået fejl?
Ganske givet.
Begår Statens Kunstfond fejl?
Ganske givet.
Men derfra og så til at sige, at fonden skal nedlægges, er i vores optik at gå for langt og forkert.
Konservative kommer ikke til at støtte forslaget.