Karin Liltorp (M), 2025-01-16:
Tak for det.
Jeg kan istemme takkerne.
Tak til Alternativet for at komme med dette forslag.
Noget af det, jeg virkelig beundrer Alternativet for, er netop, at de hele tiden har fokus på det gode liv, for det er vel dybest set vores rolle som politikere at sikre et godt liv for så mange som muligt her i landet?
Derfor glæder det mig også, at vi får mulighed for at snakke om det her i salen.
På mange områder er vi jo ganske enige.
Vi ønsker også, at man kan indrette sig fleksibelt.
Dog støder vi lige her på et af de områder, hvor vi helt grundlæggende mener vi skal gøre det forskelligt.
Vi ønsker nemlig ikke, at staten, altså os lovgivere, skal stikke næsen i alt, og ser i det store hele gerne, at staten bakker en lille smule og lader beslutningen komme tættere på dem, det drejer sig om.
Netop det her område er jo et af de områder, der allerede glimrer ved samtaler, der bygger på frivillighed og forhandling, også kendt som den danske model.
At indføre lovpligtig ret til fleksibilitet som f.eks. ret til deltid uden vægtige begrundelser risikerer at underminere den frie forhandlingsproces og skabe ubalance mellem arbejdsgiver og arbejdstager.
Derudover kan det give nogle meget praktiske udfordringer for virksomhederne, som den enkelte virksomhed virkelig kan synes er bøvlet at gennemføre.
Som vi ser det, er det der med at tvinge nogen til fleksibilitet, ikke noget sådan helt naturligt fleksibelt i mine ører.
Heldigvis står det jo i dag allerede virksomhederne frit for at indrette deres arbejdspladser, så de passer til deres medarbejdere, og vi ser jo flere eksempler på virksomheder, der tilbyder en 4-dagesarbejdsuge.
Det andet glædelige er, at lige nu er det arbejdstagers marked, og måske er det sådan noget, der skal til, for at man får startet en samtale.
For arbejdsgiveren ved godt, som det allerede er blevet nævnt, at den unge generation har nogle andre forventninger til arbejdspladsen, end vi andre havde, og hvis de vil have de bedste medarbejdere, bliver de jo også nødt til at indrette sig efter deres ønsker.
Vi favner dog i høj grad idéen om fleksibilitet.
Det er bare sådan et godt ord.
Jeg ser netop et kæmpestort potentiale i at få den store gruppe, der er uden for arbejdsmarkedet, med ind, for det er 20 pct. af befolkningen, det drejer sig om at vi har efterladt på perronen, fordi de ikke passer ind i en 37-timersskabelon.
Heldigvis er det en dagsorden, som mange virksomheder allerede har taget til sig.
Jeg kan nævne Danfoss, og jeg kunne også nævne mange andre, der netop har sørget for en masse stillinger på under 37 timer, som netop passer til dem, der bare ikke helt kan arbejde fuld tid.
Den model elsker jeg også, fordi de personer, der kommer ind her, jo netop kan være med til at aflaste arbejdsstyrken generelt.
Det har jo i sig selv en kæmpestor værdi, at de kommer ud på arbejdsmarkedet og netop føler, at de er til gavn for samfundet og ikke bare bliver efterladt på overførselsindkomst.
Den dagsorden og den fleksibilitet håber jeg også at Alternativet og alle jer andre selvfølgelig har lyst til at være med til at arbejde meget aktivt for, for den er også så vigtig, hvis de reformer, vi har lavet og er ved at udarbejde – her tænker jeg både kontanthjælpsreformen, det gør det muligt at tjene op til 5.000 kr. om måneden, og den beskæftigelsesreform, der kommer – skal blive en succes.
Hvis de skal blive en succes, kræver det jo netop, at vi skaber alle de her arbejdspladser, som mangler, til dem, der i dag står uden for arbejdsmarkedet.
Nu har vi flere gange hørt Alternativet snakke om det her med, at vi kan nedbringe stress ved at nedsætte arbejdstiden, men det argument køber jeg ikke helt.
Der er ikke en lineær sammenhæng mellem antal timer, man arbejder, og hvor stresset man bliver.
Vi mangler faktisk stadig væk forskning i, hvorfor vi får stress, og hvordan man behandler det, for stress handler om meget andet end arbejdstiden.
Det handler om mangel på mening og om uklare mål, så måske skulle vi hellere snakke om, hvordan vi skaber et samfund, hvor så mange som muligt har lyst til at stå op om morgenen og helst for at gå på arbejde, for der ligger rigtig mange arbejdsopgaver og venter.
Nu vil jeg også gerne sige noget meget kort og kedeligt om økonomi; det er jo allerede blevet sagt.
Hvis der er ret til orlov, er der jo nogen, der skal betale det.
Igen med den liberale tankegang, jeg har, vil jeg sige, at alle jo i dag er fri til at lave en opsparing selv og holde orlov, hvis det passer ind i deres liv.
Så det er et stort ja tak til, at vi snakker mere om, hvad der skaber det gode liv.
Vi har brug for at få det op i helikopteren og have de her mere filosofiske samtaler, men vi stemmer nej til Alternativets konkrete forslag.