Morten Messerschmidt (DF), 2020-01-30:
Tak, formand.
Og ikke mindst tak til Enhedslisten for at rejse en relevant debat om EU's og jo dermed Danmarks relation til Tyrkiet.
Jeg vil sige, at vi i Dansk Folkeparti efterhånden begynder at stille det ret grundlæggende spørgsmål: Hvordan går det så med at trække Tyrkiet i den såkaldt rigtige retning?
Der kan selvfølgelig være lidt filosofiske overvejelser om, hvad det rigtige kunne være, men hvis man gerne vil trække Tyrkiet i en såkaldt europæisk retning, så går det rigtig, rigtig skidt.
Det, man skal huske på – og det er især med reference til hr. Lars Aslan Rasmussen – er, at det godt kan være, at der er en stærk opposition i Tyrkiet, men der er sandelig også stærke grupper, som støtter Erdogans linje.
Så snart man kommer uden for Konstantinopel og krydser Bosporusstrædet, konstaterer man jo altså, at man bevæger sig længere og længere ind i mørket.
Og der må man stille spørgsmålet: Er det overhovedet realistisk med den her fidele tilgang, som både EU, men selvfølgelig også den danske regering anlægger, om at trække Tyrkiet i vores retning?
Eller er det måske på tide, at man konsekvent siger fra?
Det gælder i relation til Enhedslistens forslag i forhold til de militære aktioner, som Tyrkiet har gebærdet sig ud i, men jo også helt generelt i forhold til den indenrigspolitiske linje, som Erdogans regime anlægger, hvor man, som vi talte om lige før, nu vil legitimere seksuelle overgreb mod små piger, hvis bare gerningsmanden kan overbevise pigens forældre – som det sikkert må være, for det er jo næppe barnet selv, der får lov til at træffe afgørelsen – om at der skal indgås ægteskab efterfølgende.
Det er jo simpelt hen tanker, som er så fundamentalt fjerne fra alt det, som trods alt repræsenteres af Europa – oplysningstiden, respekten for individet osv. – at det må høre op med al den her venskabelighed over for Tyrkiet.
Og nej, hr. Jan E. Jørgensen, det er ikke en krigserklæring mod Tyrkiet, men det, man jo kunne spørge om, er, om vi ikke er i en situation, hvor Erdogan fører en form for krig imod Europa.
Altså, det, at Erdogan gang på gang simpelt hen truer Europa og herunder jo også Danmark med, at hvis ikke milliarderne bliver ved med at strømme ind, og hvis ikke man fortsat bliver ved med at få de privilegier, som er blevet givet til Tyrkiet, så vil man bare lade flygtningestrømmene vælte ind i Europa, er det ikke en regulær trussel?
Er det ikke en trussel om, at man vil destabilisere et helt kontinent, hvis ikke det kontinent fortsat underlægger sig de krav, der udgår fra Ankara?
Sådan ser jeg det.
Og derfor må vi simpelt hen sætte hårdt mod hårdt, og der må man sige, at det godt nok er en tøvende, fodslæbende, sløv og defaitistisk regering, vi har i dag.
Jeg er sikker på, at hr. Jeppe Kofod har en stor fremtid foran sig som EU-kommissær – han vil passe lige så godt ind der, som han gør i den socialdemokratiske regering.
Vi er positive over for det forslag, som Enhedslisten har fremsat, men vi har det sådan, at det måske ikke helt er nok.
Et af de ændringsforslag, vi stillede i debatten i Europa-Parlamentet, og som alle danskere stemte imod, bortset fra vores egen repræsentant, hr. Peter Kofod, lød, at man i samme moment skulle indstille al finansiering til Tyrkiet i forbindelse med førtiltrædelsesprocessen, og hvad angår handlingsplanen mellem EU og Tyrkiet, og at man formelt og endeligt skulle afslutte alle forhandlinger om Tyrkiets tiltrædelse til EU.
Men der er da ingen tvivl om, at det, som hr. Søren Søndergaard foreslår, er et skridt i den rigtige retning, så det kvitterer vi for.