Pia Kjærsgaard (DF), 2024-01-16:
Jeg skal nære mig for at komme med et eller andet snydebandeord, det skal jeg prøve at lade være med.
Det er alt for sporadisk, i forhold til hvad man som arbejdsgiver mener er tilstrækkeligt; også fordi dem, der driver en forretning, jo kan have meget stor indflydelse på den vurdering.
Derfor fremgår det helt tydeligt af det her forslag, at det, vi ønsker, er, at der indføres en egentlig national standard, så det er nationale kriterier, der sikrer, at man har opnået de rette kompetencer, før man kan arbejde i ældreplejen.
Jeg undrer mig lidt over debatten, for der stilles jo krav til et vist niveau hos uddannet personale, men ikke hos uuddannet personale, og det synes jeg vi skal have ændret.
Standarderne skal gælde for alle, der har en direkte borgerkontakt.
Kommer folk udefra, kan de komme på sprogkurser, men det er jo altså ikke bare sådan lige at lære et sprog, som jo kan være svært nok, men samtidig også skulle kunne kommunikere og forstå folk fra alle dele af Danmark, uanset om de er fra Sønderjylland, Nordjylland, København eller Bornholm.
Selv om vi er et land, hvor vi taler ét sprog – dansk – er der stadig væk stor forskel på, hvordan vi taler det dér i landet, hvor vi kommer fra.
Derudover kan de ældre på flere planer have besvær med at forstå, simpelt hen fordi de er ældre og måske svækkede, er lettere forvirret, har dårlig hørelse osv.
Det er ikke nemt.
Vi er helt bevidste om, at det for tiden er svært at rekruttere medarbejdere til ældreplejen, men det problem løser vi altså ikke, ved at vi ansætter flere medarbejdere, der er hentet uden for landets grænser, og som dybest set ikke kan kommunikere med de ældre, som de skal hjælpe.
På den måde løser man i princippet et problem her og nu ved at få flere af de såkaldte varme hænder, men man skaber samtidig et nyt problem, hvilket ikke er hensigtsmæssigt eller rimeligt for den enkelte borger, der har krav på ordentlig behandling, hvis de personaler omvendt ikke kan kommunikere ordentligt med de ældre.
Det er ikke i orden, at vi f.eks. sender plejepersonale ud i ældres private hjem for at varetage den ældres plejebehov og så sender en medarbejder, som ikke kan kommunikere med den ældre.
Derfor ønsker Dansk Folkeparti at sikre, at de medarbejdere, der skal pleje og passe de ældre, skal kunne kommunikere på et ordentligt danskniveau.
Jeg synes, det står skralt til, hvis vi lader os nøje med, at man alene har de menneskelige kompetencer – selv om det er utrolig vigtigt, helt sikkert – for man skal altså også have nogle faglige kompetencer, og det synes jeg normalt man lægger meget, meget stor vægt på herinde.
Og for mig at se er dansk en meget stor og vigtig faglig kompetence.
Så jeg er jo ikke så overvældende overrasket over behandlingen af forslaget, for alle udtrykker velvilje og synes egentlig, at det er meget rigtigt, men vil alligevel ikke.
Nu er der en ældrelov på vej, og så tager vi det i den forbindelse.
Jamen det håber jeg så inderligt at vi gør.
Jeg vil stadig væk sige, at jeg er meget overrasket i forhold til Danmarksdemokraterne, for jeg forstår ikke, at man, selv om man skifter parti, skifter politisk standpunkt – det bliver jeg nødt til at sige – og bestemt ikke på så vigtigt et punkt, som det her er i forhold til ældre.
Det burde være helt inde i sjælen, at man stadig væk fastholder, hvad man tidligere mente.
Det vil jeg overlade til andre at tage stilling til, men jeg er sådan lidt overrasket over det.
Men jeg forstår stadig væk ikke, når vi nu begynder at tale meget om, at vi skal tage folk udefra, og det kan godt være, det er en nødvendighed, hvorfor man taler om Filippinerne og Indien.
Der er jo et meget, meget stort behov derude for de kompetencer, som de har, og for at fastholde deres kompetencer.
Det er også det, jeg forventer, vi gør os rigtig meget umage med i forhold til den nye ældrelov, også i forhold til det udspil, der har været for nylig, omkring sosu-assistenter.
Men vi ved også godt, at det er et langsigtet projekt; det er ikke noget, der bare sådan kommer fra den ene dag til den anden.
Og derfor kan jeg ærgre mig over, at man ikke begyndte allerede dengang, hvor Dansk Folkeparti fremsatte et forslag om det i 2020, at tage fat på det der, men først gør det nu.
Så havde vi måske været et skridt på vejen.
Nu står vi der igen og siger: Nå, nu er vi nødt til at tage fat om nældens rod og faktisk begynde lidt forfra.
Man kunne have startet, dengang Dansk Folkeparti fremsatte forslaget.
Nu gør vi det så igen med et håb om, at man tager det alvorligt og tager det med ind i den ældrelov, som vi ser frem til.
Der er jo mange, der har sagt det – og jeg gentager det, også bare for at fastholde ministeren – at nu bliver vi altså snart nødt til at sidde alle sammen omkring bordet og diskutere, hvad vi gør fremover i forhold til plejepersonale.