Mattias Tesfaye (S), 2026-02-03:
Først og fremmest vil jeg sige tak for debatten.
Jeg er rigtig glad for, at der fortsat er bred politisk opbakning til folkeskolen i Folketingssalen, for jeg tror, det er meget afgørende, at folkeskolen ikke betragtes, hverken af os her i Folketinget eller af befolkningen, som en rød eller en blå institution eller som en social, en liberal eller en konservativ institution, men som noget, vi er fælles om, og som noget, alle danske forældre som det mest naturlige tænker kunne være en mulighed for deres børn.
Dernæst vil jeg sige, at mens vi har holdt forespørgselsdebat, har 500 skoleelever været i folkeskole.
Der har været elever i 2. klasse, der har lært at sætte bogstavlyde sammen til ord; der har været elever i 5. klasse, der har spillet fodbold i frikvarteret; og der har været elever i 9. klasse, der måske er begyndt at tale med hinanden og deres lærere om, at de kan se frem mod forårets afgangsprøver.
Alt det her er jo lykkedes, mens vi har talt, og der er rigtig meget af det, der er gået rigtig godt, også mens vi har talt, og også selv om vi har talt om folkeskolens problemer.
For mens vi snakker her om problemerne, må vi ikke glemme, at rigtig meget går rigtig godt i den danske folkeskole.
Jeg synes selv, det er tankevækkende, at når jeg selv taler med skolelærere, der ser elever, der kæmper med tal og med bogstaver i de største klasser, så fortæller de jo, at det kunne de godt have forudset allerede for flere år siden.
De er meget sjældent overraskede over dårlige faglige resultater i de ældste klasser, for de har allerede vidst igennem mange år, hvem det var, der ville have svært ved fagene.
Som regel har de jo meget tidligt set de første tegn på, at der er et barn, der har noget ekstra at kæmpe med.
Derfor er jeg glad for, at vi helt generelt i Folketinget er begyndt at lægge mere vægt på tidlige indsatser og det forebyggende arbejde og mindre vægt på brandslukning.
Jeg er bl.a. glad for mange af de beslutninger, vi har truffet her i Folketingssalen i den her periode.
I forhold til bøger kan jeg høre i debatten, at vi er begyndt at kalde det fysiske bøger, men det skurrer lidt i mine ører, fordi en bog vel er en bog.
Så kan vi ikke kalde de digitale bøger for digitale og så bare kalde en bog for en bog?
Jeg er glad for de beslutninger, vi har truffet omkring investeringer i intensiv dansk og matematik til dem, der kæmper mest med de to nøglefag.
Når jeg kalder dem nøglefag, er det ikke, fordi jeg synes, de er vigtigere end folkeskolens andre fag.
Det er, fordi det er de to fag, der som en nøgle kan åbne folkeskolens andre fag op.
Jeg er rigtig glad for de beslutninger, vi har truffet omkring juniormesterlæren.
Så sent som i går var jeg i Herlev for at besøge en juniormesterlæreklasse.
Så bliver man jublende glad og lykkelig, når man kører hjem, for der har vi virkelig fået skruet noget sammen, som virker.
Jeg er også glad for at se det store forsøg, der er sat i gang omkring skolemad.
Jeg mener virkelig, det er noget, der er perspektiver i.
Jeg er glad for de kortere skoledage for de mindste, og jeg er glad for det større antal valgfag til de ældste.
Og jeg glæder mig virkelig til at se de nye fagplaner erstatte fælles mål og de 4.000 lidt abstrakte, synes jeg, og svært tilgængelige mål, vi har beskrevet i de nuværende læreplaner.
Der er virkelig gang i rigtig meget.
Det er rigtig godt.
Men jeg synes også, at dagens forespørgselsdebat har været god af andre årsager, bl.a. fordi den afslører, at vi politisk har behov for at diskutere, hvad næste skridt så er.
Det er ikke en stor, ny folkeskolereform.
Det er ikke noget, der pludselig slår en ny kurs an i forhold til de beslutninger, der er truffet, men det handler om, at vi er enige om, at der både er faglige og sociale udfordringer, som folkeskolen fortsat kæmper med, hvor jeg mener, at det ville være fornuftigt, at vi stille og roligt begynder at diskutere med hinanden, hvad næste skridt kunne være.
Der mener jeg, at alle partier har fået kridtet banen op og fået beskrevet, hvad det er, vi hver især lægger vægt på.
Jeg håber, alle har lyttet til hinanden, for det handler ikke om, at hvert parti skal skabe en folkeskole i sit eget billede, men om at sørge for, at uanset hvem man er som dansker, og uanset hvem man stemmer på, hvor man bor, eller hvad ens sociale eller religiøse baggrund er, så skal folkeskolen være en naturlig mulighed for ens børn.
Jeg er egentlig også meget enig med de ordførere, der har sagt, at det må starte med, at vi diskuterer, hvad det er for en folkeskole, vi vil have.
Så kommer det jo med en pris, og så håber jeg, at vi i fællesskab kan finde frem til at få prioriteret den økonomi, der skal til for at betale regningen for en bedre folkeskole, som er i stand til at håndtere nogle af de udfordringer, der er.
Jeg har allerede indikeret, at jeg også mener, der er behov for, at vi fremadrettet finder den samme velvillighed frem i forhold til at finansiere yderligere tiltag til at styrke folkeskolens almenområde.