runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2017-05-30:
Nu generaliserede jeg ikke.
Jeg valgte en enlig mor, som er i den situation – det fremgår af ministerens egne tal – og vi kiggede ikke på årsagen.
Men nu er der jo nok den årsag, når hun er på kontanthjælp, at hun måske er syg, og det er jo altid noget, at ministeren indrømmer, at man har syge mennesker, der ikke kan arbejde, på kontanthjælp.
Det synes jeg bare er en skrækkelig ting, så det kunne være rart med noget handling i forhold til det, så syge mennesker ikke skulle være i den situation.
Jeg beskrev altså bare den situation, at hun ikke har noget arbejde, og at det nok er årsagen til, at hun er på kontanthjælp, og så sad jeg og lyttede til, hvad der er ministerens råd til den enlige mor, i ministerens fremlæggelsestale, og der var bare ét råd: Den enlige mor skal investere i sine børn, hun skal være nærværende, og hun skal snakke med dem, og så forsvinder de der problemer med, hvorfra man skal skaffe penge til nyt tøj til børnene, til medicin til sig selv eller til huslejen, som dug for solen.
Mai Mercado (KF), 2017-05-30:
Det allerallerbedste for den enlige mor – det håber jeg at hr. Finn Sørensen og jeg er fuldstændig enige om – må være at komme i arbejde.
Det at være en del af et arbejdsfællesskab, det at komme ud og være sammen med andre mennesker, tjene penge, være et forbillede for sine børn, må være det absolut vigtigste.
Er der så nogle, som ikke kan det direkte?
Ja, det kan der godt være.
Der kan være nogle, som er syge, og der kan være nogle, der har sociale problemer, og der skal man selvfølgelig kigge på, hvordan man på bedst mulig vis får hjulpet dem tættere på arbejdsmarkedet.
Men bare at stigmatisere alle enlige mødre over en bred kam synes jeg er en fornærmelse af alle de mødre, som er vanvittig gode, kompetente, skønne mødre, som gør alt for deres børn.
For indirekte ligger der jo lidt i den besvarelse, at man så ikke er en tilstrækkelig mor, og det er man.
Uanset om man har sociale problemer, uanset om man er på arbejdsmarkedet eller uanset hvad, så kan man sagtens stadig væk være en god mor.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Jeg ved ikke, om ordføreren kan huske Dansk Folkepartis beslutningsforslag om ansvarliggørelse i kommunerne.
Vi havde et konkret beslutningsforslag om det.
Det handler netop om, at hvis man som kommune ikke efterlever lovgivningen, som ordføreren også selv tidligere har været ude at tale om, kan man blive pålagt tvangsbøder.
Hvis man så nægter at tage imod en hjælp til at rette op på, at man måske ikke har fulgt lovgivningen og har overtrådt nogle regler, kan det godt være et værktøj, der hives op af hatten, at sige: I skal følge lovgivningen inden for det her område, og jeres sagsbehandling har ikke været god nok; der har været lovbrud i et vist antal sager, og derfor skal I tage imod den her hjælp for at rette op på de sager, som I fejlbehandler, og hvis I ikke gør det, kan det godt være, at det ender med, at I får tvangsbøder.
Det er jo også det, vi har lavet en fælles vedtagelse om på børneområdet, nemlig at man selvfølgelig skal tage de sanktioner i brug, hvis det er, at lovgivningen ikke bliver overholdt.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-30:
Mens ministeren talte, prøvede jeg at sætte mig i den enlige mors sted, den enlige mor med to børn, som er blevet ramt af ministerens kontanthjælpsloft, hvilket betyder, at hun mister omkring 36.000 kr. om året i rådighedsbeløb.
Ministerens råd til den enlige mor, når hun skal vælge imellem at købe medicin til sig selv eller måske springe en måneds husleje over eller lade være at købe nyt tøj til sine børn, sådan at de bedre kan begå sig sammen med andre børn, var, så vidt jeg kunne høre, at hun bare skal være nærværende.
Hun skal bare investere i sine børn, hun skal bare sætte sig ned og snakke med sine børn og være nærværende.
Hvordan tror ministeren egentlig at det bliver opfattet?
Bliver det opfattet som en hjælp af den enlige mor, der er i den situation?
Karsten Hønge (SF), 2017-05-30:
Jeg synes helt ærligt, det var en slap omgang, minister.
Jeg er med på, at vi har forskellige ministerier herhjemme, men når vi nu skal have en debat om børnefattigdom, og socialministeren ikke har gjort sig den anstrengelse at bede om tallene ovre fra Beskæftigelsesministeriet, så kan jeg hjælpe ministeren på vej ved at sige, at det er tallene.
Det er regeringens egne beregninger, at der vil ske en fordobling af antallet af børn, der vokser op under fattigdomsgrænsen, altså ifølge den tidligere fattigdomsgrænse, med den her kontanthjælpskælder.
Så det er bare et faktum for resten af debatten, at der vil ske en fordobling af antallet af de børn.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg også synes, at ministeren bare gled af på det og talte, som om det ikke betød noget.
Men det er jo forskere på Aalborg Universitet, der siger, at det får dramatiske konsekvenser.
Og så er der al den snak om, at man hjælper børnene ved at sende forældrene i arbejde.
Så man kommer ikke nogen vegne med det her forslag.
Mai Mercado (KF), 2017-05-30:
I forhold til det sidste om, at der er forskningsmæssig evidens for det, så må man jo næsten formode og forvente, at der kommer en alenlang litteraturliste, hvor man ligesom får oplistet al den forskning.
Det er i al fald ikke en litteraturliste, som jeg har set.
Jeg bliver så spurgt, om jeg kan bekræfte nogle beregninger fra Beskæftigelsesministeriet.
Det kan jeg ikke på stående fod, så jeg tror, at man enten skal stille et skriftligt spørgsmål, eller at man skal stille det til beskæftigelsesministeren.
Det kredser sådan lidt om, om jeg synes, det er et problem, når lave ydelser skaber fattigdom.
Til det vil jeg sige, at det, når vi har sociale problemer i Danmark, ikke skyldes, at ydelserne er for lave, og løsningen er ikke at sætte dem op.
Men det skyldes, at der er nogle familier, som har nogle bagvedliggende problemer, som dræner familierne for ressourcer.
Det er der sådan set også forskere som er ude at pege på, og det er de problemer, som holder forældrene ude af arbejdsmarkedet og ude af fællesskabet.
Derfor skal vi fokusere på at lave sociale indsatser, der virker, sådan at alle udsatte borgere får en bedre hjælp og støtte, sådan at de igen kan komme ind på arbejdsmarkedet.
Og regeringens ti mål for social mobilitet understøtter sådan set også et øget fokus på at gøre det, som rent faktisk virker.
Karsten Hønge (SF), 2017-05-30:
Jeg vil gerne have, at ministeren bare sådan starter med at bekræfte regeringens egen beregning, altså at man forventer, at antallet af børn med den her kontanthjælpskælder, der er indført, ifølge den tidligere fattigdomsgrænse vil blive fordoblet.
Altså, er det korrekt efter regeringens egne beregninger, at antallet af børn, der nu kommer til at vokse op under fattigdomsgrænsen, vil blive fordoblet?
Det var det ene.
Det andet var, at det er interessant, at ministeren siger, at der ikke er nogen indikationer på, at man skulle have det sværere i forhold til arbejde og uddannelse, når man vokser op og er fattig.
Jeg vil så sige, at jeg står her med en tekst fra to forskere fra Aalborg Universitet, Stina Krogh Petersen og Iben Nørup, der bl.a. siger: Konsekvenserne af dårlige økonomiske betingelser i barndommen er altså både langvarige og svære at afbøde igen, og det er der forskningsmæssig evidens for – og så er der et udråbstegn.
Det er en høj pris, når man skærer i ydelser til forsørgelse af børn.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Det er selvfølgelig det allerallerbedste, hvis der ikke er nogen fejl, og hvis den afgørelse, kommunerne traf, var den helt rigtige fra starten af, så borgeren fik den hjælp, som borgeren havde behov for, eller hvis man havde overholdt sagsbehandlingstiden, så borgeren ikke skulle vente 1 år for at få bevilget en handicapbil eller 1½ år for at få besked på, om vedkommendes handicapbil kunne blive repareret.
Det ville da være det allerbedste og til gavn for alle parter.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Det er der, min bekymring er.
Man retter så op på det ved at lægge en strategi, tildele sagsbehandlerne færre sager og tildele flere ressourcer til dem – man gør nogle forskellige ting – og får sat det i gang, men så kommer vi og siger, at man har overtrådt den her grænse, og derfor skal man have en obligatorisk taskforce, og hvis man så siger nej til det, fordi man selv har sat noget gang, får man en bøde oveni.
Den situation tror jeg bare ikke gavner borgerne, og det, der må være det endelige mål for os, må være, hvad der gavner borgerne.
Og hvis kommunerne selv kan håndtere det her, er det da det allerallerbedste.
Vil ordføreren ikke give mig ret i det?
Orla Østerby (KF), 2017-05-30:
Jamen det er jo, fordi en af præmisserne i beslutningsforslagets punkt to er at få udviklet metodiske redskaber, hvormed der vil være mulighed for at måle kvaliteten af sagsbehandlingen på handicapområdet i alle 98 kommuner.
Det er lige præcis der, det slår fuldstændig fejl, for der findes ikke sådan et termometer, der kan måle det her.
Så derfor vil det jo være en umulig opgave for Ankestyrelsen at komme og sige: Nu vil vi lave en fuldstændig ens sagsbehandling for alle de 98 kommuner.
Jeg ved godt, at Dansk Folkeparti mener, at det kan lade sig gøre, men det er kun i teorien, når man er herinde på Christiansborg og ikke har været ude i det virkelige liv, nemlig i kommunerne.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-30:
Det synes jeg er et rigtig fair spørgsmål.
Jeg ville egentlig ønske, at vi måske lavede en beretning sammen.
Jeg ville ønske, at vi forpligtede ministeren lidt på at udnytte den ramme, vi har lavet i dag, på at få det her løst.
Jeg vil særlig ønske, at vi i sådan en situation som den her, hvor vi skal adressere noget, der er så vigtigt, kunne have en periode, hvor vi kunne snakke sammen i udvalget, at vi kunne byde ind med ideer, der supplerede den mulighed, DF har skabt for at få det her løst.
Så lige nu vil jeg anbefale min gruppe, at vi arbejder for en beretning, hvor vi udnytter muligheden for at løse det her ordentligt.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Det er selvfølgelig også okay.
Så vil jeg lidt nysgerrigt høre om noget: Hvad føler ordføreren så han har fået med tilbage fra den her debat, hvad vil hans anbefaling være til hans partigruppe, når han kommer tilbage? Vil det være, at det er en god idé, at man giver noget faglig, målrettet rådgivning til dem, der har lidt større udfordringer end andre, eller synes man ikke, det er en god idé?
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-30:
Grunden til, at jeg lytter i dag, er for at blive klogere og for at tage den diskussion med tilbage til min gruppe.
Så det er svært at stå her og sige, at ja, jeg synes, det er det, vi skal, for så ville jeg da udvise mangel på respekt for den gruppe, som jeg har lovet at drøfte det her rigtig, rigtig klogt sammen med.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Tak for det.
Så ville jeg bare høre, om ordføreren ikke synes, at det er en god idé så at starte i det små, som der her er lagt op til, altså at give de kommuner, der måske har lidt større udfordringer end andre med at overholde loven, en faglig rådgivning, noget faglig sparring, som der her er lagt op til.
Det er i virkeligheden et udtryk for at starte i det små.
Ville det ikke være en god idé, når nu ordføreren anerkender, at hans parti rent faktisk synes, der skal gøres noget på det her område, at man altså så starter i det små med særlig målrettet faglig rådgivning?
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-30:
Det, som jeg synes måske er lidt problematisk med DF's forslag, når jeg skal tage minusserne, for jeg synes, at der er mange gode ting, er den her lidt quickfixagtige løsning, en meget specifik løsning, som jo har en række problemer i sig, som er blevet påpeget i dag.
Derfor har jeg jo ikke lyst til bare at stå her og komme med en anden quickfixløsning.
Vi har brug for at blive klogere på, hvad det er for en type sager, der omgøres; hvad det er for en type fejl, der sker.
Er det ressourcemangel, ledelsesproblemer, strukturelle problemer osv. osv.?
Så det vil jeg meget hellere gå ind og blive rigtig meget klogere på, før jeg lægger mig fast på en løsning.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Okay, nu har jeg hørt meget om det kommunale selvstyre i dag.
Det er også fint nok.
Kommunalt selvstyre er rigtig godt.
Det er ikke det, vi diskuterer i dag, altså for eller imod kommunalt selvstyre.
Det, vi diskuterer i dag, er noget andet.
Der er nogle kommuner, der boner ud, som ikke har overholdt lovgivningen, og som har sat nogle borgere i en situation, så de måske står uden hjælp eller andet.
Det er faktisk den diskussion, vi har i dag, og ikke for eller imod kommunalt selvstyre.
Jeg mener bare, det er rimeligt, at man så har borgeren i fokus.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ordføreren
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-30:
Jo, men på den baggrund at sige, at vi skal til at tvinge kommunerne til at gøre det her og så sanktionere dem, hvis de ikke gør det, synes jeg er langt at gå.
I Alternativet er vi virkelig, virkelig glade for det kommunale selvstyre, så vi er klar til at gå dybere for at finde alternativer til den løsning.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Tak for det.
Det er jo helt legalt at blive klogere.
Men jeg kunne alligevel godt tænke mig at høre om ordførerens holdning til selve beslutningsforslaget, altså netop det, at en kommune går igen og igen, boner ud i Ankestyrelsens statistik.
Vi har set og hørt om et kort i dag, som DR har lavet over de her kommuner, som boner ud.
Mener ordføreren så ikke, at det er rimeligt, at de kommuner, der går igen og igen, bliver pålagt at tage imod et rådgivningsforløb fra taskforcen?
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-30:
Mange tak.
Det er ikke godt nok.
Det er ikke godt nok, at vi har så mange omgørelser, og der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Alternativet er stærkt bekymrede over det.
Og jeg har egentlig ikke hørt nogen ordførere, som har betvivlet det problem, og vi mener, der skal gøres noget ved det.
Så det her er ikke et spørgsmål om, hvorvidt problemet skal løses; det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi skal skåne mennesker med særlige behov for de problemer, som den her problematik skaber.
Det er kun et spørgsmål om, hvad vi skal gøre ved det.
Det er meget kort, så jeg vil lige beskrive det lidt nærmere, også i forhold til nytilkomne seere.
Det er et forslag, der skal bemyndige Ankestyrelsen til at kunne forpligte en kommune med en høj omgørelsesprocent i handicapsager til at indgå i kortere eller længere udviklings- eller rådgivningsforløb ved taskforcen på handicapområdet.
Og så er der del 2: at udvikle metodiske redskaber, hvormed det vil være muligt at måle kvaliteten af sagsbehandlingen på handicapområdet i alle landets 98 kommuner.
Er det så den rette løsning på et problem, der skal løses?
Altså, jeg ved det virkelig ikke.
Vi er i Alternativet ikke færdige med at tænke over det.
Vi har drøftet det rigtig godt igennem, og vi har argumenter både for og imod.
Problemet skal løses – det, vi diskuterer, er: Er det her er den rigtige løsning?
Og kære Folketing, »flere« i den her situation er Folketinget.
Det er ordførerne, det er Folketingets socialordførere og vores socialminister.
Derfor er jeg også glad for, at den her sag er blevet diskuteret så grundigt, som den er blevet i dag.
Jeg tager alle de gode input fra den her debat med tilbage til Alternativets folketingsgruppe, og på den baggrund tager vi en beslutning.
Min anbefaling til gruppen vil dog under alle omstændigheder være, at vi får løst det her problem, uanset om vi bestemmer os for at støtte det her forslag, eller vi bestemmer os for at bruge det rum, som Dansk Folkeparti har skabt ved at sætte det på dagsordenen, til at løse det på en anden måde.
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Når man pålægger en kommune noget, så griber man jo ind i det kommunale selvstyre, også selv om de stadig væk har en vis metodefrihed til opgaveløsning inden for de rammer, vi pålægger dem.
Men selvfølgelig griber man ind i det kommunale selvstyre, når man pålægger dem en taskforce.
Det er klart.
I forhold til sanktioner er det sådan set ikke, fordi vi ikke anerkender sanktioner.
Vi anerkender sanktioner.
Vi tror faktisk også, at sanktioner virker.
Vi mener bare ikke, at en taskforce er en fornuftig vej som sanktion.
Vi mener, at en taskforce skal være et rådgivnings- og sparringsorgan og ikke en sanktion.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Jeg nåede næsten ikke at trykke mig ind igen efter det hurtige og meget klare svar.
Tusind tak for det.
Og så kan jeg i hvert fald forstå, at det ikke for Liberal Alliances vedkommende er et spørgsmål om, at det går ud over det kommunale selvstyre, for når der stadig er fuld metodefrihed og fuld kompetence til at træffe afgørelser, så går det jo ikke ind og påvirker det kommunale selvstyre.
Liberal Alliance siger så, at det ikke skal være en sanktion.
Hvad er det så, man tror kan vende den her udvikling, som Liberal Alliance også italesatte som en forkert tendens?
Laura Lindahl (LA), 2017-05-30:
Jo, det er ordføreren fuldstændig enig i.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Tak for ordførertalen.
Nu har vi jo lavet en del aftaler sammen, også i satspuljeregi, og der har vi jo også lige lavet noget i forhold til netop at måle på nogle metoder og sikre, at de metoder, der bliver anvendt, også virker.
Det handler jo sådan set også om god sagsbehandlingsskik og god forvaltningsskik og om, hvordan man møder borgeren.
Det er jo rigtigt, at der ikke er noget quickfix, og det er derfor, vi gentagne gange har prøvet at finde løsninger.
Vi har talt om opsættende virkning, og vi er kommet med andre forslag for at finde løsninger.
Så siger SF, at de hellere vil finde den rigtige løsning, og så tænker jeg: Hvad er den rigtige løsning?
Den her problemstilling har jo været der i rigtig mange år under tidligere regeringer.
Orla Østerby (KF), 2017-05-30:
Det er jo sådan, at når kommunerne får tilbudt hjælp, vil de allerfleste sige og har de allerfleste sagt ja.
Det er også min tanke med hensyn til den fremtidige drift på taskforceområdet, altså at kommunerne vil sige ja til det her.
Så er det jo sådan, at vi folketingspolitikere nok skal være der, hvis der er en kommune, som ikke er hurtig nok til at sige ja tak til taskforcen.
Det kunne også være en minister, som sendte et hyrdebrev til en kommune, hvis man sagde nej til at få forbedret sin sagsbehandling.
For vi må som folketingspolitikere have tillid til, at vores kollegaer, som er politikere ude i kommunerne, rent faktisk vil deres borgere det bedste.
Men de har jo hver især deres eget serviceniveau – det glemmer vi fuldstændig herinde – og det er jo derfor, vi har det kommunale selvstyre.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Jeg hører også ordføreren sige, at nogle gange kan der ske for mange fejl, og at det skal man også være opmærksom på.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge ind til det, som ordføreren siger om, at man skal kunne sige nej til at få faglig rådgivning, hvis man nu ikke lige gør det så godt.
Hvad så, hvis en kommune siger nej og ikke vil indgå i sådan et samarbejde?
Er det okay, og hvad skal så træde i stedet?
Hvad skal der så til, for at man får rettet op på noget af det?
Orla Østerby (KF), 2017-05-30:
Jeg startede jo min ordførertale med at sige, at kommunernes sagsbehandling og service på det her område er langt bedre, end Dansk Folkeparti fremlægger det.
Det var indledningen på min ordførertale.
Det, jeg siger, er, at hvis vi fra statens side pålægger kommunerne taskforce med tvang, så gør vi det, at vi pålægger os selv nogle dut-opgaver, som vi jo kunne være fri for.
Det er ikke alle kommuner, der laver fejl.
Det er heller ikke alle kommuner, der falder ud den ene gang efter den anden.
Det er faktisk ganske få, der har de her store procenter.
Og de her store procenter er jo ikke ensbetydende med noget, der er værre.
Hvis den er på 25 pct., er det ikke nødvendigvis noget, der er helt forfærdeligt.
Det kan være, at der er en, der er på 15 pct., men som er værre, fordi de sager, der bliver afgjort der, er meget værre.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Hold da op.
Skal jeg så forstå det sådan, at ordføreren fra talerstolen siger, at det bliver dyrt med alle de kommuner, der skal have en taskforce, ergo: Alle kommuner gør det ikke godt nok?
Er det det, ordføreren står og siger?
For det er jo det, det handler om.
Det her handler om at målrette det til de kommuner, der boner ud.
Men når ordføreren står på talerstolen og siger, at det her godt nok bliver dyrt, for nu skal alle have en taskforce ned over sig, så står ordføreren samtidig og siger, at kommunerne overhovedet ikke gør det godt nok.
Orla Østerby (KF), 2017-05-30:
Jamen løsningen er jo samarbejde imellem kommunerne og Ankestyrelsen og taskforcen, og løsningen er ikke, at vi politikere her på Christiansborg tror, at vi er bedre til at løse det, for det er der mange eksempler på vi ikke er.
Det er det, Dansk Folkeparti tager helt fejl af i den her sag, altså at vi skulle gå ud og påtvinge det her over for kommunerne uden at høre deres holdning til det.
Det er jo sådan, at hvis de satspuljemidler, vi har brugt indtil nu, fra løsningen i 2014, skal fortsættes, så skal vi og også ordføreren finde mange, mange flere penge, hvis det er sådan, at vi vil til at gå i gang med at påtvinge dem det.
Jeg ved ikke, om Dansk Folkeparti har regnet på det, men det bliver en dyr omgang.
Karina Adsbøl (DF), 2017-05-30:
Angreb på det kommunale selvstyre, nå!
Nu har vi her sidst indgået en satspuljeaftale om bl.a. Herningmodellen, netop for at få en god model for udsatte børn og unge.
Er det så også et angreb på det kommunale selvstyre?
Jeg spørger bare.
Jeg er fuldstændig uforstående over for, at det her skulle være et angreb på det kommunale selvstyre.
Ordføreren snakker om det økonomiske, men ordføreren, som jo også er satspuljeordfører, ved, at der er sendt et brev ud fra ministeren til os satspuljeordførere, netop om, at ministeren gerne ser, at vi i satspuljeforhandlingerne kan blive enige om at fortsætte bevillingen til taskforcen, som i første omgang kun er givet til og med i år, og der lægges så i den forbindelse op til en drøftelse af det her.
Hvad er ordførerens løsning så på det her område, når vi ser kommuner, der går igen i forhold til det her og boner ud på kommunekortet?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-30:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstår spørgsmålet.
Jeg mener faktisk, at kommunerne har muligheden for at takke ja til en hjælpende hånd.
Og det er altså noget andet, at man kan takke ja til at få noget hjælp, end at man bliver pålagt at skulle modtage noget hjælp, som man ikke nødvendigvis mener at man har brug for.
Det er en afgørende forskel på forslaget og på det, som allerede eksisterer.
Så vil jeg til gengæld rigtig gerne tage ordføreren på ordet i forhold til at prøve at få kigget på, hvad der så er årsagen til, at problemet opstår, for det er da langt mere interessant, end det er at diskutere gulerod eller pisk.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-30:
Det glæder mig, at ordføreren er enig i det her med, at kommunerne ikke siger nej til en hjælpende hånd, ikke siger nej, hvis det er, man har nogle udfordringer.
Derfor er det her jo ikke en pisk eller en bøde eller en sanktion, hvis kommunerne siger ja, når de lige har nogle ekstra udfordringer i forhold til de andre.
Så når ordføreren mener, at kommunerne ikke siger nej tak til hjælp og ikke modsætter sig det, hvorfor skal vi så ikke have mulighed for at give dem et pålæg om, at nu skal de lige have lidt ekstra hjælp, fordi de har det lidt sværere, end de andre har?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-05-30:
Jeg tror ikke, at kommuner siger nej tak til en hjælpende hånd, hvis det er sådan, at de har behov for det, og det har kommunerne jo reelt muligheden for.
Spørgsmålet er, om hr. Kristian Hegaard mener, at vi skal bruge pisken til at piske nogle til at bruge en taskforce, som en kommune måske selv mener at den ikke har brug for, fordi den godt selv er klar over, hvad den rigtige løsning måtte være, eller om vi skal vælge at prøve at kigge på, hvad årsagen er til, at der trods alt har været så mange forkerte afgørelser.
For jeg er nemlig enig i, at det er et problem, og det er det problem, vi skal forsøge at løse.
Og spørgsmålet er så, hvordan man fjerner roden til årsagen til det, der giver problemerne.