Inger Støjberg (V), 2017-11-30:
Tak for det.
Og tak til de ordførere, der allerede har været på talerstolen.
Samtidig er det vigtigt for regeringen at afbureaukratisere og også at skabe regelforenkling, og det er det, som forslaget her grundlæggende handler om – nemlig at gøre reglerne enklere og lettere at administrere og dermed også fornuftige, uden at vi giver køb på de krav, som vi naturligvis skal stille til de udlændinge, der kommer hertil.
I dag er det en betingelse for ægtefællesammenføring, at den herboende person stiller en økonomisk sikkerhed på 50.000 kr.
Beløbet, der stilles sikkerhed for, reguleres årligt, og det betyder så, at det i 2017 er 54.000 kr.
Den økonomiske sikkerhed stilles til dækning af eventuelle fremtidige offentlige udgifter til hjælp til ansøgeren efter aktivloven eller integrationsloven.
I dag stilles sikkerheden i første omgang for 5 år, men den skal gælde, indtil udlændingen får permanent opholdstilladelse.
Når sikkerheden enten skal forlænges eller stilles på ny, involverer det dels den herboende ægtefælle, som stiller sikkerheden, dels pengeinstituttet, som sikkerheden stilles i, dels kommunen, som sikkerheden stilles over for, og som skal godkende sikkerheden, og dels Udlændingestyrelsen, som behandler opholdssagen.
Det skaber ganske enkelt unødige udfordringer for alle parter.
Reglerne, som de er i dag, betyder også, at der på grund af et overlap imellem sagsbehandlingen af forlængelsessager og forlængelse af sikkerhedsstillelsen kan være mellemliggende perioder, hvor der ikke er en gyldig økonomisk sikkerhed.
Det i sig selv er uhensigtsmæssigt.
Efter regeringens opfattelse er det nu kun rimeligt at stille krav om, at man som ægtefællesammenført her til landet skal være selvforsørgende.
Men de gældende regler om økonomisk sikkerhed medfører også en uhensigtsmæssig administrativ byrde for både Udlændingestyrelsen, kommunerne og borgerne.
Derudover kan hele formålet med ordningen sådan set forspildes, fordi der kan være perioder, hvor sikkerheden slet ikke gælder.
Regeringen foreslår derfor, at den økonomiske sikkerhed fremover skal stilles for en afgrænset periode på 10 år.
Det er 2 år længere end det tidsmæssige krav på 8 år, som er udgangspunktet, som skal opfyldes for at opnå permanent opholdstilladelse.
Dermed sikres en mere hensigtsmæssig administrationen af ordningen.
Derudover sikres det også, at der ikke kan opstå mellemliggende perioder, hvor sikkerheden ikke er gyldig.
Lad mig så vende mig mod den anden del af lovforslaget om en afskaffelse af den særligt lette adgang til domstolsprøvelser i sager om familiesammenføring med børn.
Det er jo en ordning, som stammer fra helt tilbage fra tiden, før Udlændingenævnet blev oprettet.
Den indebærer, at endelige afgørelser om nægtelse af opholdstilladelse til et barn med herboende forældre eller nægtelse af forlængelse, inddragelse eller bortfald af en sådan tilladelse kan kræves indbragt for retten, inden for 14 dage efter at afgørelsen er meddelt udlændingen.
I så fald er det Udlændingestyrelsen og ikke som normalt sagsøger, der skal indbringe sagen og fremsende akter, og retten, der drager omsorg om sagens oplysninger.
Med lovforslaget foreslås det, at der ikke længere skal være denne særligt lette adgang til domstolsprøvelse i sager om familiesammenføring med børn.
Udlændingestyrelsens afgørelser i disse sager kan således i dag påklages til Udlændingenævnet, der efter regeringens opfattelse i fuldt tilstrækkeligt omfang varetager de involveredes retssikkerhed.
Udlændingenævnet er et uafhængigt, kollegialt domstolslignende forvaltningsorgan, hvis møder ledes af en dommer.
Derudover deltager en advokat og en embedsmand fra Udlændinge- og Integrationsministeriet i møderne.
Nævnets medlemmer er uafhængige og kan ikke modtage eller søge instruktion fra den beskikkede eller indstillede myndighed eller organisation.
Efter Udlændingenævnets opfattelse gør de retssikkerhedsmæssige grunde, der lå til grund for ordningen efter regeringens opfattelse, sig ikke længere gældende på samme måde, og derudover vil det jo fortsat være muligt for de berørte at benytte den almindelige adgang til domstolsprøvelse, som man altid har.
Det følger jo af grundlovens § 63.
Afslutningsvis vil jeg gerne takke for den opbakning, som forslaget trods alt har nydt her i dag, og jeg ser frem til den videre behandling her i Folketinget og selvfølgelig også i udvalget.
Det vil man altid kunne diskutere, men altså, omvendt vil jeg nu mene, at de 10 år er meget fornuftige, men lad os diskutere det.
Det er jo som sagt 2 år længere end det tidsmæssige krav, der er, for umiddelbart at kunne opfylde betingelsen for permanent ophold, og jeg mener, at perioden her sikrer en administrativt hensigtsmæssig måde at behandle de her sager på, både for udlændingemyndighederne, men også for kommunerne.