runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2017-05-04:
I Radikale Venstre tror vi på, at god velfærd er, når en ansat sammen med en borger finder den gode måde at foretage en undervisning på, en operation, hjælp i hjemmet, hvis man er blevet ældre – det er i relationen, det er i mødet mellem den ansatte og borgeren, at den gode velfærd bliver skabt.
Og derfor vil vi rigtig gerne vise tillid til både medarbejdere og borgere og til lokalsamfundet, lokaldemokratiet i forhold til at kunne forme nogle ting selv.
For det er ikke sikkert, at vi herinde på Christiansborg eller i staten ved, hvordan en god times hjemmehjælp skal være alle steder.
Det kan godt være, vi skulle give lidt mere frirum til, at man lokalt kan være med til at beslutte det med hinanden i en mindre proces end den her store proces, vi har herinde på Christiansborg, i staten.
Derfor er vi store tilhængere af frikommuneforsøg, for her får kommuner og borgere og organisationer lokalt i et område lov til at prøve at udfordre nogle af de måder, man plejer at gøre tingene på.
Og vi er heller ikke bange for, at man kunne finde ud af, at noget kunne gøres billigere.
Derfor vil vi rigtig gerne støtte det her lovforslag, støtte den tanke, der ligger i at støtte det kommunale selvstyre og have noget frihed lokalt til at prøve at udvikle nogle nye måder at lave velfærd på med hinanden – lokalt og ikke bare herinde fra Christiansborg.
Så vi støtter samlet set lovforslaget.
Vi har det ene ønske, at vi godt synes, regeringen kunne tillade, at en kommune kunne lave forsøg inden for flere forskellige temaer, som det hedder nu, og ikke kun inden for ét tema.
Hvorfor ikke lade kommunen gøre det?
Så synes vi også, det kunne være givtigt, hvis man prøvede at kigge på erfaringerne fra de tidligere frikommuneforsøg og måske begynde at se på, om der faktisk er noget af det, der var en god idé at vi indførte, som man i højere grad gjorde i hele Danmark.
Det synes vi også godt man kunne sætte en proces i gang om.
Men vi støtter lovforslaget.
Vi synes, det er fornuftigt at lade de her kommuner lave forsøg.
I debatten tales der om det, som om man nærmest lader alle kommuner gøre det her permanent.
Nej, det er et forsøg, hvor man jo netop skal se, hvad effekten er.
Og det er også et svar i forhold til nogle af de kritiske høringssvar, der har været, altså at nu må vi se, hvad effekten bliver, og så må vi jo tage stilling til, om vi synes, det er en god idé at gøre det permanent.
Vi støtter lovforslaget.
Torsten Gejl (ALT), 2017-05-04:
I Alternativet er vi rigtig glade for frikommuneforsøg.
Vi er rigtig glade for mange forskellige slags kommunale forsøg.
Det er, som om der ikke skal særlig meget til her i Folketinget for at få støvet til at lette og få folk til at synes, at tingene måske er for meget, men ude i kommunerne viser man gang på gang, at de ting, der kan virke lidt vilde herinde, sagtens kan lade sig gøre.
At få afprøvet kommunale eksperimenter giver en masse erfaringer og en masse gode redskaber, vi kan implementere i lovgivningen.
Jeg gik egentlig til det her digre lovforslag med stor optimisme.
F.eks. har vi lige haft glæde af at høre om erfaringer fra en række frikommuneforsøg, som netop er blevet forlænget på grund af gode resultater på beskæftigelsesområdet med at få ledige i arbejde med en individuel og håndholdt indsats.
Derfor har vi også set frem til den her lovbehandling om forslag, som jo er meget omfattende, hvilket andre ordførere også har redegjort for.
Vores begejstring for indholdet i nogle af de her nye forslag er blegnet noget, efter vi har fået mulighed for at nærstudere noget af det.
Flere ordførere har allerede gjort opmærksom på en del af punkterne, men det er især for os punkt 3, som handler om bedre styring af udgifterne på det specialiserede socialområde, som vi studser over.
Vi opfatter det sådan, at man skal kunne tvinge demente borgere, som har fået et dårligere funktionsniveau, fra deres bopæl over i andre boformer.
Punktet om tilkøbsydelser, som har været diskuteret, er vi også interesserede i at få boret lidt ud.
Hvad vil det betyde, at borgere kan tilkøbe ydelser ud over dem, de obligatorisk skal have, på det sted, hvor de er?
Så vidt jeg forstår på det her, kan man tilkøbe ydelser fra sit eget bosted.
Man kunne forestille sig, at personalet nu beskæftiger sig med at give tilkøbte ydelser.
Hvad så med de borgere, som skulle have været serviceret af det personale?
Bliver det sådan, at det bliver et problem for nogle borgere at få ydelser fra det nuværende personale, fordi andre borgere har tilkøbt ydelser?
Og så er der retssikkerheden.
Sådan nogle ting er vi simpelt hen nødt til at bore meget mere ned i, før jeg ved, om vi skal stemme ja eller nej til det her.
Jeg ved ikke, om det er en teknisk gennemgang.
Jeg ved ikke, hvordan man gør det.
Vi er i hvert fald nødt til at få det boret ud og få kigget på nogle af de her konsekvenser.
Vi respekterer, at det her er et forsøg.
Vi ved selvfølgelig godt, at vi også skal tillade forsøg, som ikke lige peger vores vej.
Men vi har simpelt hen brug for at finde ud af, om vi laver forsøg, der bringer retssikkerheden i fare, inviterer til kassetænkning eller har andre indbyggede problematikker, der er så store, at vi ikke kan stemme ja til det samlede frikommuneforsøg.
Villum Christensen (LA), 2017-05-04:
Tak for det.
Det lovforslag, vi behandler, er både atypisk, synes jeg, og også meget interessant.
Det er atypisk derved, at det favner en række forskellige ministerområder, som vi lige har hørt, og faktisk kan føre den offentlige forvaltning i en retning, vi slet ikke kender på forhånd.
Og så er det interessant, fordi vi på en måde giver hjemmel til en bottom up-proces, hvor frihed til at gå nye veje kan ende i helt nye måder at drive den offentlige sektor på.
Det er bestemt ikke altid sådan, at den bedste ressourceudnyttelse og den mest effektive opgaveløsning er noget, der udtænkes i centrale ministerier.
Derfor synes vi, at tankegangen bag disse frikommunenetværk er god, ikke mindst når man, som det er foreslået her, skal finde sammen i netværk, der er knyttet til et overordnet tema, hvorved kommunerne kan inspirere hinanden for at opnå de bedste resultater.
Det betyder så, at vi får langt flere kommuner med.
Vi er oppe på 44 denne gang, altså næsten halvdelen af vores kommuner.
Hertil kommer, at nogle af de ni tidligere frikommuner kan fortsætte, eksempelvis på beskæftigelsesområdet, hvor der bestemt også er behov for nytænkning.
Lovforslaget her er selvfølgelig tungt, hvilket man ser, når man læser det.
Mange ministerier skal i gang, og man er inde at pille i det juridiske maskinrum på rigtig mange vigtige områder.
Men vi tror, det er givet godt ud.
Kommunerne fylder rigtig meget i den samlede offentlige forvaltning, og større frihed klinger også godt i liberale ører.
Vi synes som sagt, at der skal sættes fuld fart på sådan et forsøg og kan støtte forslaget.
Og næste gang gør det ikke noget for os, at det er alle 98 kommuner, der er med.
Carl Holst (V), 2017-05-04:
Tak for det.
Spørgeren startede med at give udtryk for en bekymring.
Det er fair nok.
Men bekymringen bør ikke være til stede, når jeg netop understreger, at det ikke er formålet, at borgerne skal opleve, at det skaber serviceforringelse.
I forhold til tilkøb har ønsket været, at tilkøb jo netop blev gjort til noget, man kunne vælge oven i det, man efter serviceloven havde ret til.
Nogle vil og nogle vil ikke, men muligheden skal den enkelte have.
Hvorfor skal man putte alle borgere i en kasse og sige, at det er den service, de får, hvis der er nogle, der via deres frie valg ønsker at justere servicen med tilkøb oven i det, de har ret til?
Jeg tror faktisk, at borgerne har gavn af, også selv om de er omfattet af serviceloven, at kunne få opfyldt et individuelt ønske, de måtte have.
Finn Sørensen (EL), 2017-05-04:
Jamen der er jo ikke nogen herinde i salen, der som sådan er modstander af, at der blev lavet et forsøg.
Der er bare nogen, i hvert fald Enhedslisten, der trækker en grænse, når det handler om at forringe retssikkerheden for borgerne og svække retskrav, som borgerne har i dag, f.eks. på, at man ikke kan blive tvangsflyttet, for det er jo det, der sker, hvis man er dement eller har en stærk funktionsnedsættelse, uden at der er givet samtykke.
Men det er jo bare et enkelt af de forsøg, der leges med her, hvortil man helt klart må sige det, som også Danske Handicaporganisationer påpeger, at her sker der altså en forringelse af borgerens retssikkerhed.
Hvorfor er der grund til at eksperimentere med det?
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-05:
Gør det slet ikke indtryk på ordføreren overhovedet, at der er så mange andre lande, der har tilsluttet sig det her, at der er så mange andre lande, der har fokus på børn, unge, skoler og universiteter i væbnede konflikter?
Hvad er det, der gør, at ordføreren mener, at lige Danmark skulle stå udenfor?
Er det ikke et forkert politisk signal at sende til andre lande, når de – alliancepartnere, som vi normalt sammenligner os med, Frankrig, Holland osv. – har tilsluttet sig?
Marie Krarup (DF), 2017-05-05:
Dansk Folkeparti har fokus på at støtte børn, unge, udsatte osv.
Undertegnelsen af sådan et papir her ændrer ikke noget som helst.
Så jeg er da stolt af, at vi tør tale Roma midt imod og sige: Det her er ikke den rigtige måde at føre udenrigspolitik på.
Men derfor må I andre da gerne gøre det, I skal bare ikke tro, at det har nogen særlig realistisk effekt, for det har det ikke.
Henrik Dahl (LA), 2017-05-05:
Tak for det.
Beslutningsforslaget her er jo et rigtig godt beslutningsforslag, fordi det, som det siger, går ud på, at Danmark skal tilslutte sig erklæringen om sikre skoler.
Det rejser så rent formelt spørgsmålet: Hvad gør man med sådan et beslutningsforslag, som hverken er godt eller dårligt, men som befinder sig i en tilstand, som vi egentlig ikke rigtig har noget navn for her i Folketinget?
Det er tomt, kan man sige.
Det, som man så fornuftigvis bør gøre med tomme beslutningsforslag, selv om de er gode, må være at stemme nej til dem, så vi ikke skal tilslutte os en gang til eller noget andet absurd.
Så vi støtter altså ikke beslutningsforslaget, eftersom beslutningen allerede er truffet.
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-05-05:
Tak for det.
Det er jo et rigtig godt forslag, som er kommet fra SF, og det er et forslag, som heldigvis har haft succes.
Allerede tidligere på ugen kom det frem, at regeringen nu vil tilslutte sig deklarationen, og det er jo rigtig positivt.
Sådan opstår der nogle gange situationer i Folketingssalen, hvor beslutningsforslag reelt gør en forskel, og det her er jo positivt og et godt eksempel på, at det kan ske.
Det er rigtig godt, at Danmark tilslutter sig deklarationen og ikke mindst de klare retningslinjer, som der ligger, for, hvordan Danmark må opføre sig i krige i forhold til at undgå at bruge skoler som baser, våbenlagre eller træningsfaciliteter eller at bruge dem som mål, når man fører krig.
Man kan jo egentlig sige, at det er fuldstændig absurd.
Altså, burde det ikke være ren logik og udtryk for en fuldstændig normal moralsk dømmekraft, at man ikke bomber skoler og universiteter eller bruger skoler og universiteter som våbenlagre, fængsler eller træningslejre?
Men kigger vi rundtomkring i verden lige nu, hvor vi står her og taler, så er det desværre situationen mange steder, at det faktisk sker.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at Danmark tilslutter sig deklarationen og retningslinjerne, fordi vi dermed er med til at lægge pres på andre lande og på væbnede grupper til at gøre det samme, ligesom vi selvfølgelig også dermed forpligter os til at følge de retningslinjer fremadrettet.
Så jeg synes, det er positivt, at vi nu hører fra udenrigsministeren, at vi er oppe på 64 lande, der har underskrevet deklarationen, og at det også er inklusive Danmark.
Det er helt vildt vigtigt.
Ikke mindst er det selvfølgelig vigtigt, at vi arbejder for at holde ikke blot os selv, men også andre i ørerne for at sikre, at de her retningslinjer overholdes i fremtiden.
Derfor kan Enhedslisten tilslutte sig beslutningsforslaget.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2017-05-05:
Først en stor tak til hr. Holger K. Nielsen for at fremsætte det her vigtige forslag, for det, det her handler om, er jo, at ord skaber handling, og det gør de her former for deklarationer også.
Når landene tilslutter sig, viser vi også, i hvilken retning vi vil gå, og så er det forhåbentlig også noget, der vil skabe en virkelighed,
inden der er gået alt for lang tid.
Jeg skal ikke stå og udpensle, hvad den her deklaration handler om – det har mange andre allerede gjort – men jeg vil bare sige, at Alternativet selvfølgelig støtter op om, at vi er med i den her slags deklarationer, for det er det, der skaber virkeligheden, og derfor kan vi selvfølgelig også støtte SF's forslag.
Marie Krarup (DF), 2017-05-05:
Dansk Folkeparti prioriterer udsatte af alle arter, børn og unge osv.
Dansk Folkeparti kan også godt lide varme somre, og derfor kunne vi vedtage et papir nu, hvor vi alle sammen skriver under på, at vi ønsker varme somre.
Det er omtrent lige så formålstjenligt at undertegne sådan et papir her.
Michael Aastrup Jensen (V), 2017-05-05:
Tak for det.
Som både ministeren og faktisk også alle andre har været inde på, er det jo en ret åben dør, som forslagsstillerne prøver at sparke ind, da regeringen allerede i tirsdags besluttede at skrive under på den her erklæring.
Så man kunne egentlig stoppe her.
Det er jo ikke nogen hemmelighed – det er ret indlysende for alle – at børn og unge skal beskyttes mod krigshandlinger, og at børn og unge i konfliktområder, så vidt det er muligt, skal have adgang til uddannelse.
For det er jo altid børn, der er de største tabere i forbindelse med konflikter.
Her spiller Safe Schools Declaration en meget vigtig rolle i at sikre, at børnene opnår en større beskyttelse mod krigens rædsler.
Det er derfor, det har taget lidt rigelig lang tid, men nu har man heldigvis fået den afklaring, og derfor har regeringen jo så også skrevet under.
Det er kun godt.
Det går selvfølgelig ud over børn og unge både på den korte og den lange bane.
Og det er ikke kun i fjerne konflikter, at skoler bliver mål for krigshandlinger.
Det sker også i Europa.
Vi har før set, hvordan skoler er blevet ramt af granater og f.eks. direkte er blevet brugt som baser af de russiskstøttede separatister i det østlige Ukraine.
Det er en skændsel, at et land, der i øvrigt er medlem af Europarådet, ikke for enhver pris undgår at ramme skoler i forbindelse med de kamphandlinger, som ikke ville finde sted uden russisk støtte.
Det er ikke kun i Ukraine, at Rusland er involveret i at bombe skoler og ødelægge skolegangen og læringen for en fremtidig generation.
I Syrien har Rusland ligeledes leveret våben og ekspertise til et regime, der i den grad bevidst er gået efter at bombe civile mål, herunder også skoler.
Derfor er der i den grad behov for Safe Schools Declaration, og der er brug for, at den bliver overholdt, således at børn kan komme i skole uden at skulle frygte for deres liv.
Vi bør derfor også i den forbindelse lægge pres på f.eks. Rusland for at få landet til at undlade at bruge skoler i forbindelse med militære aktioner.
Det hører faktisk med til at være et civiliseret land.
Som sagt tidligere har Danmark netop underskrevet Safe Schools Declaration – eller deklarationen, nu hvor vi er et dansk parlament – og derfor er det jo en absolut åben dør, som forslagsstillerne sparker ind.
Derfor er vi glade for debatten, men vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, da det reelt allerede har taget effekt.
Holger K. Nielsen (SF), 2017-05-05:
Tak for diskussionen, som jeg synes har været meget positiv og også meget inkluderende i forhold til det, som vi forsøger med det her forslag.
Der kan, kan jeg forstå, rejses nogle enkelte spørgsmål til dele af det, som vi så må se på.
Det må vi også lige se på.
Men grundlæggende handler det jo om det, som også flere har været inde på: social kontrol og også om, hvad det danske samfund er, når det gælder menneskerettigheder, kvinders rettigheder, ligestilling, frihed osv.
I forhold til social kontrol synes jeg sådan set at hr. Mattias Tesfaye og også fru Sofie Carsten Nielsen beskrev det meget godt.
For det er jo rigtigt, at der er mange unge fra minoritetsmiljøerne, der står med nogle forfærdelige dilemmaer, hvor de på den ene side skal være loyale i forhold til deres familie og deres forældre og nogle meget konservative kulturmønstre, som de jo ikke bare kan løsrive sig fra, men som også er en del af dem, og så på den anden side et dansk samfund, der har nogle helt andre kulturmønstre.
Det kan være kolossalt vanskeligt at manøvrere i de forskellige krav, som bliver stillet til dem, og de forskellige behov, som de jo selv har.
For man har jo også altid behov for at være loyal over for sine forældre.
Vi kan alle sammen blive vrede på vores forældre osv., men der er jo altid en vis loyalitet i forhold til dem, og på den anden side kan kravene fra forældrene blive så fuldstændig urimelige, at det ikke er til at have med at gøre.
Det er jo derfor, vi som samfund er nødt til, når de unge kommer i klemme her, at gå ind og hjælpe til og gøre opmærksom på problemet.
Når der sker det, at de ikke kan frigøre sig, at forældrene sætter sig på dem, at de ikke må have danske venner, ikke have danske kærester, ikke må leve et liv, som andre danske unge lever, skal der være nogle muligheder for dem, dels når de står i det, men også når de kommer til Danmark – at de oplyses om de rettigheder, de har; at det bliver en del af den almindelige oplysning, at de har nogle muligheder, selv om det kan være vanskeligt i forhold til den sammenhæng og den baggrund, de har.
Jeg er helt med på, som også andre har sagt, at det jo ikke er en fuldstændig løsning på det her problem.
Det er sådan nogle små elementer, som vi synes kan være vigtige at tage op.
Hvis vi kan skrive en beretning og ligesom måske få en mere samlet diskussion af den her problemstilling på baggrund af det her beslutningsforslag, så synes jeg i og for sig, at det kunne være en glimrende udgang på det.
Så jeg vil godt takke for kommentarerne i debatten her og håber på, at vi kan arbejde videre med de her ting i udvalget.
Kristian Hegaard (RV), 2017-05-05:
Tak for det.
Jeg synes da, det er enormt ærgerligt, at Dansk Folkepartis ordfører ikke deler den her ambition om at have en politisk tilkendegivelse af at prioritere børn, unge, skole og uddannelse i væbnede konflikter.
Men jeg vil da give ordføreren en mulighed for nu at komme med nogle andre forslag.
Hvad skal der så til, før vi prioriterer de her meget udsatte børn og unge, skoler og universiteter i væbnede konflikter?
Kan ordføreren komme med andre forslag til, hvordan vi i så fald skaber et fokus og en opmærksomhed på det område?
Marie Krarup (DF), 2017-05-05:
Vi synes, at det er unødvendigt.
Det er en samling varme ord, smukke hensigtserklæringer, men uden realisme.
Det værste, det kan være anledning til, er en form for falsk tryghed, hvor man tror, at de varme, smukke ord rent faktisk materialiserer sig, bare fordi man har lavet et dokument fyldt med gode tanker.
Det er langt bedre at have en realistisk og virkelighedsnær tankegang og opførsel.
Det er simpelt hen ikke den rigtige måde at føre udenrigspolitik på.
Derfor synes vi ikke, at det er værd at støtte beslutningsforslaget, men jeg vil dog rose regeringen for et enkelt punkt her i den her forbindelse, og det er, at man har undersøgt, om det konkret vil være til skade for danske soldaters operationer i de nuværende missioner.
Jeg synes selvfølgelig, at det er klogt, at man har gjort det.
Men jeg tror, at det på længere sigt formentlig desværre vil risikere at have negative effekter, fordi det vil skabe den her falske form for tryghed om, at folk nok vil gøre det rigtige, når nu man har underskrevet de her papirer.
Jeg tror ikke, at vi vil se den udbredte misbrug af civile som skjolde forsvinde på grund af det her papir.
Det er derfor, at det her er den forkerte måde at føre udenrigspolitik på.
Så Dansk Folkeparti støtter ikke beslutningsforslaget.
Nick Hækkerup (S), 2017-05-05:
Jamen i virkeligheden er det hele jo sagt nu med ministerens tale.
Oven i købet er jeg blevet
det klogere, at da jeg skrev min tale, skrev jeg, at 59 lande havde tilsluttet sig erklæringen.
Nu er det så oppe på 64.
Det er jo fremragende, og motiverne til at gøre det er ensidigt gode.
Det er klart, at når hr. Holger K. Nielsen, SF, har stillet beslutningsforslaget, så er det selvfølgelig stående på den forudgående proces, nemlig at der er stillet nogle spørgsmål, som man fik svar på, om, at regeringen ikke agtede at tilslutte sig Safe Schools Declaration under henvisning til, at det, som ministeren også sagde, kunne vanskeliggøre samarbejdet med Danmarks nærmeste alliancepartnere, fordi, som det så hedder i et andet svar, retningslinjerne vedrørende Safe Schools Declaration ikke er inkorporeret i NATO's standarder, og at en række af vores samarbejdspartnere ikke har tiltrådt reglerne.
Nu har regeringen så, og det er godt, vendt på en tallerken og vil gerne tilslutte sig retningslinjerne, netop fordi en række af vores traditionelle samarbejdspartnere har gjort det, og det gør jo i virkeligheden, kan man sige, beslutningsforslaget overflødigt.
På den anden side må man jo sige, at vi har at gøre med en regering, som har vist, hvad man vel kan kalde stor holdningsmæssig fleksibilitet undervejs.
Og på den måde kan man sige, at så er det nok meget godt, at Folketinget får den her debat og får lejlighed til at sikre sig, at ordene også omsættes til handling.
Vi kan selvsagt støtte beslutningsforslaget, men det vigtigste er selvfølgelig, at Danmark kommer til at tilslutte sig Safe Schools Declaration.
Josephine Fock (ALT), 2017-05-05:
Tak for det.
Det forslag, vi behandler her, er et forslag fra SF, som tilskynder til, at vi udvider introduktionskurset på asylcentrene til også at omfatte menneskerettigheder, herunder ligestilling og kvinders rettigheder, at der foretages en evaluering af faget sundhed, seksualog familieundervisning, og at vi fastsætter et vejledende timetal i alle grundskoler i seksualundervisning.
Forslaget motiveres med, at det er for at bekæmpe social kontrol.
Det er jo helt klart en udfordring, som vi skal arbejde med, og som vi skal forsøge at løse.
Det er også en udfordring, som vi ved rummer rigtig mange og komplekse problemstillinger og nok også flere end dem, der lige bliver adresseret i det her beslutningsforslag, og som jeg synes er vigtige at tage højde for.
I Alternativet kunne vi faktisk godt tænke os at udvide undervisningen i asylfasen, så den generelt bliver meget mere samfundsorienteret, herunder også: Hvad med det danske uddannelsessystem?
Hvad indebærer det?
Hvad indebærer det danske sundhedsvæsen?
Hvad betyder vores monarki?
Hvad betyder tredelingen af magten?
Hvad betyder den danske model for forhandlingssystemet med fagbevægelsen og arbejdsgiverne osv. osv.
Hvad sådan et kursus skal hedde, ved jeg ikke.
Jeg har tænkt på, at det skulle være et kursus i samfundsorientering.
Og de elementer, som SF peger på her, skal jo helt klart indgå i sådan et kursus. Så synes jeg, det virker fornuftigt at foretage en evaluering af den undervisning, vi har i dag, og i den forbindelse kunne vi så netop snakke om, om det fortsat skal være som i dag, hvor vi som sagt så godt kunne tænke os at brede det meget mere ud.
Jeg kunne pege på flere andre ting, som jeg også har nævnt i min tale, der kunne være relevante.
Så vil jeg gerne her sige offentligt til ministeren – og jeg er med på, at det er til en debat fra den forrige runde – at jeg ligger mig fladt ned, for ministeren har ret.
Det var ikke ministeren, jeg stillede et spørgsmål til, men det var hr. Naser Khader, jeg stillede spørgsmålet til, nemlig om man, hvis den udtalelse om det at være dansk og ikkedansk og problemstillingerne derved kunne misforstås, kunne ændre den.
Jeg fik det svar fra talerstolen, at det kunne man ikke.
Det skal jeg beklage over for ministeren.
Og så skal jeg bare sige, at det vidner om, at jeg i hvert fald ikke tager hensyn til, om man er af dansk oprindelse eller af ikkedansk oprindelse, for det var som sagt hr. Naser Khader, jeg stillede spørgsmålet til.
Men jeg skal beklage, at jeg tog ministeren til indtægt for det.
Undskyld for det.