Lars Løkke Rasmussen (M), 2025-04-08:
Tak for det.
Jeg vil sige tre gange tak: Tak for ordet og tak til hr. Martin Lidegaard og tak til hr. Karsten Hønge for at have taget initiativ til denne forespørgsel.
Det er et meget vigtigt tema, og det er godt at få lejlighed til igen at drøfte det og redegøre for regeringens linje.
Udgangspunktet her er jo selvfølgelig det, at vi alle er enige om, at Danmark bakker fuldt ud op om den internationale retsorden og de institutioner, som vi i fællesskab har skabt siden anden verdenskrig.
Det er en hjørnesten i dansk udenrigs- og sikkerhedspolitik; det burde i øvrigt være en hjørnesten globalt, men det er i hvert fald en hjørnesten i vores udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Derfor har vi også været en urokkelig støtter af Den Internationale Domstol, som yder et helt afgørende bidrag til den internationale retsorden.
Vi er oppe imod stærke kræfter, som af forskellige grunde truer den verden, vi kender, og det gør det jo endnu mere vigtigt, ikke mindst for et lille land som Danmark, at stå vagt om den regelbaserede verdensorden.
Derfor mener vi det også, når vi siger, at domstolens domme og udtalelser skal efterleves.
Selv om en rådgivende udtalelse fra domstolen formelt set ikke er retligt bindende, er der dog tale om en autoritativ fortolkning af folkeretten, som alle skal tage meget alvorligt.
Udtalelsen, som hr. Martin Lidegaard også refererede til den 19. juli sidste år, er ganske klar i sine konklusioner om ulovligheden af den fortsatte israelske tilstedeværelse i de besatte palæstinensiske områder.
Som jeg har sagt før, viser udtalelsen tydeligt, at den nuværende situation er uholdbar, og den understreger nødvendigheden af en tostatsløsning.
Udtalelsen er derfor i høj grad med til at cementere, hvad vi i forvejen har sagt med bred opbakning i det danske parlament, nemlig at besættelsen er nødt til at ophøre; der er ingen anden vej ud af voldsspiralen end en tostatsløsning.
Den Internationale Domstol konkluderede, at Israels besættelse af Vestbredden, inklusive Østjerusalem og Gaza, er ulovlig og skal bringes til ophør hurtigst muligt.
Konklusionerne er klare og markante, men jo som sagt på ingen måder overraskende.
Så spørger dem, der har rejst forespørgslen her, ind til, hvilke konkrete initiativer regeringen har taget og agter at tage for at leve op til domstolens udtalelse.
Til det vil jeg sige, at selv om udtalelsens fokus af indlysende grunde er på Israels forpligtigelse under folkeretten, beskriver den i enkelte afsnit også tredjestater som Danmarks forpligtigelser.
Her er den grundlæggende præmis, at alle stater er forpligtet til for det første ikke at anerkende situationen som følge af Israels ulovlige tilstedeværelse i det besatte palæstinensiske område som lovlig og for det andet ikke at yde hjælp eller bistand til at opretholde den situation, der er skabt af den fortsatte tilstedeværelse af Israel i de besatte palæstinensiske områder.
Det er selvsagt helt afgørende for regeringen og for enhver dansk regering, at Danmark ikke anerkender eller bidrager til handlinger, der strider imod folkeretten.
Danmark anerkender ikke Israels annektering af besatte palæstinensiske områder.
Det gør vi hverken formelt eller reelt, og vi har kraftigt fordømt både bosættelser og bosættervold.
Vi har set en stigning i bosættervolden på Vestbredden, som er komplet uacceptabel.
Juridisk er bosættelserne i strid med folkeretten, og politisk udgør bosættelserne en væsentlig barriere for en tostatsløsning.
Derfor har vi også uden tøven støttet EU-sanktioner mod ekstremistiske bosættere, der fordriver og udøver vold mod palæstinenserne på den besatte Vestbred.
Fra både Danmarks og EU's side skelner vi også konsekvent mellem Israel og de besatte palæstinensiske områder.
Det betyder konkret bl.a., at EU og Danmarks aftaler med Israel ikke finder anvendelse i forhold til de besatte palæstinensiske områder.
Det fremgår udtrykkeligt af aftalerne.
Med andre ord anerkender vi ikke israelsk annektering af et besat område hverken i ord eller handling, tværtimod.
Denne indskærpede, at varer fra bosættelser ikke må mærkes med »Israel« som oprindelsesland, men derimod klart skal deklareres som lavet i en israelsk bosættelse.