runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Hækkerup (S), 2019-10-09:
Jamen jeg er sådan set indstillet på at se på, om man kunne få de to ender til at nå sammen – de ender, der hedder: Vi har på den ene side behov for at få reguleret de her invasive arter, og vi har på den anden side behov for at sikre, at skydevåben og udstyr til skydevåben er under kontrol.
For vi har jo ikke mindst her i hovedstadsområdet også et problem med for mange skydevåben, som bliver brugt af de forkerte, og vi har jo i retssamfundet en fælles interesse i at sikre, at der også er kontrol med skydevåben.
Anni Matthiesen (V), 2019-10-09:
Jeg tænker lidt, om man, i og med at man har kunnet give medarbejdere i bl.a. Naturstyrelsen mulighed for også at bruge natsigteudstyr i forhold til bekæmpelse af vildsvin, kunne lave en noget lignende løsning og give en generel tilladelse til de jægere – og udelukkende de jægere – som bekæmper mårhunde.
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
det kunne man nogle gange få indtryk af, når man lytter til hr. Morten Messerschmidt.
Og jeg har som udenrigsminister sagt flere gange, at en af de måder, vi gør det på, er ved at lave bedre lovgivning.
Det må være lovgivere, altså folkevalgte, som er i spidsen for at definere, hvilke love og regler der gælder.
Domstolene skal selvfølgelig fortolke dem, men de skal gøre det under hensyn til det, som lovgiverne har haft af intentioner med den lovgivning, man har lavet.
Det er helt tydeligt og klart.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Men hvordan skal det laves om, udenrigsminister?
Nu er det anden gang, udenrigsministeren har haft lejligheden til at sige, hvad det er, man gerne vil.
Hvis vi er enige om at gøre noget ved aktivismen, hvis vi er enige om på Folketingets og demokratiets vegne at kæmpe magten tilbage fra dommerne og hertil, hvad agter udenrigsministeren så at gøre?
Nu er han ikke parlamentariker længere, nu er det ikke bare en leg, nu er det ikke bare EU – nu er det udenrigsministeren, der er udenrigsminister.
Hvad agter han at gøre?
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Jeg takker spørgeren igen og vil gerne understrege, at jeg heller ikke mener, at domstolene skal være aktivistiske.
Jeg mener, at det er politikere, der skal lave lovene og reglerne, og så er det selvfølgelig domstolene, der sikrer, at de bliver fortolket korrekt.
Det er et grundvilkår, og det er derfor, at det internationale samfund er så vigtigt, altså at vi har konventioner, at vi har institutioner, der kan være med til at sikre, at f.eks. store og små lande bliver behandlet ens og ordentligt, og at det bygger på love, som politikere har vedtaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Det er jo en stor erkendelse, al den stund at hr. Jeppe Kofod i sin kapacitet af hr. Jeppe Kofod, inden han blev udenrigsminister, har været med til at vedtage betydelig mere EU-lovgivning, end undertegnede har.
Jeg ved ikke, om der ligger en implicit selvkritik heri.
Det vil jeg så kvittere for hvis der gør.
Det er også eksperter.
Altså, der er hr. Gorm Toftegaard Nielsen, fru Eva Smith, hr. Jens Elo Rytter.
Og internationalt har vi haft den finske højesteretspræsident, vi har haft den belgiske højesteretspræsident, og de kan godt se, at der er et problem.
Kan udenrigsministeren virkelig ikke det?
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Jeg vil gerne understrege, at demokratiet ligger mig rigtig meget på sinde.
Jeg vil gerne understrege, at for mig er det min klare holdning, at det jo er politikerne, der laver lovene, sætter reglerne, som domstolene efterfølgende har til opgave at fortolke.
Så hvis vi skal reducere antallet af EU-domme – det kan vi godt være enige om – der overrasker os negativt, så er der først og fremmest behov for, at vi selv er mere præcise, når vi er med til at udforme EU-lovgivning, så der ikke er anledning til den her fortolkningstvivl.
Så det er rigtig vigtigt for mig at sige, at vi ved at lave godt og grundigt lovgivningsarbejde også kan sikre, at vi selvfølgelig får vedtaget de rigtige love, der på den måde er grundlaget for det, der bliver besluttet.
Peter Skaarup (DF), 2019-10-09:
Tak for det, og tak til udenrigsministeren for svarene.
Det bliver spændende at følge, hvordan udenrigsministeren vil tackle hele det her område med den gode viden, ministeren jo har på området.
Det, som vi er ude efter at tale om i forbindelse med de her spørgsmål, som vi stiller i dag, er jo den kæmpemæssige udfordring, at danskerne oplever, at grov kriminalitet, som er begået af kriminelle udlændinge, ikke kan straffes på en måde, hvor man udviser de pågældende.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre udenrigsministeren, om ikke der er et problem, når man har gamle konventioner, der blokerer for, at almindelig lov og orden i Danmark kan udvirkes på den rigtige måde.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Nu lød det, som om udenrigsministeren troede, at det her handlede om det internationale samarbejde sådan i almindelighed.
Det gør det ikke.
Spørgsmålet angår direkte de internationale domstole, som udvider og fortolker det internationale samarbejde.
Det gælder dels Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg, dels EU-Domstolen i Luxembourg, som meget ofte anvender det, der hedder en dynamisk fortolkningsstil, altså hvor man hele tiden udvider anvendelsen af menneskeretten og EU-retten ind på områder, som vi egentlig her i Folketinget og typisk også regeringen betragtede som anliggender, der var politiske, og som var reserveret til politikerne.
Det er ikke mere end en uge siden, at regeringen blev underkendt i en udvisningssag vedrørende en tyrker, og udvisningen var bekræftet af Højesteret, altså hvor en international domstol, Strasbourgdomstolen, går ind og underkender Højesteret.
I løbet af sommeren her har vi haft de såkaldte A-sager med tyrkiske afviste familiesammenføringer, hvor man helt i strid med det, som den danske regering og Folketinget mente og ønskede, fandt ud af, at EU-retten stred imod de afviste familiesammenføringer.
Det er jo ikke bare på udlændingeområdet, at de her domstole agerer aktivt inden for det politiske felt.
Det er også inden for arbejdsretlige anliggender, det er inden for retspolitiske anliggender, og det er i forhold til den institutionelle magtfordeling mellem f.eks. Danmark og EU.
Jeg går ud fra, at udenrigsministeren er bekendt med, at et så centralt spørgsmål som f.eks. EU-rettens forrang for Danmarks grundlov ikke er noget, tidligere udenrigsministre eller politikere har truffet afgørelse om.
Det er noget, dommere i Luxembourg har truffet afgørelse om.
Det er det, der tillidsmæssigt er et problem, for dommere er ikke folkevalgte, og derfor skal de afstå fra at træffe politiske afgørelser.
Det havde jeg faktisk håbet at udenrigsministeren ville kunne erklære sig enig i.
Så længe er det jo ikke siden, at udenrigsministeren selv var parlamentariker.
Så lidt må demokratiet dog ligge ham på sinde.
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Jeg takker hr. Morten Messerschmidt for spørgsmålet.
Jeg er helt enig i, at det er afgørende, at der er tillid mellem os politikere og de mennesker, vi repræsenterer, men jeg er ikke enig i, at internationale samarbejder undergraver befolkningens tillid til demokratiet, tværtimod.
Regeringen bakker fuldt op om det regelbaserede internationale samarbejde, som Danmark jo heldigvis er en del af.
Derfor er det vigtigt, at vi har organisationer som FN, som EU, som Europarådet.
Når det er sagt, er vi selvfølgelig ikke enige i alt, der bliver besluttet, men vi mener, at vi skal arbejde aktivt for at sikre danske interesser der, hvor beslutningerne træffes.
Det kræver, at man er med ved forhandlingsbordet.
Og vi skal arbejde for reformer, hvor det er relevant.
Vi skal hele tiden sørge for, at det internationale samarbejde giver mening, og at problemerne løses der, hvor det giver mening.
Det er sådan, vi tager bedst vare på Danmark, og man kan sige på EU og det internationale samfund.
Tak, formand.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Tak, formand.
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Tak til hr. Peter Skaarup.
Som jeg også sagde i mit første svar, synes jeg, det er rigtig vigtigt, at vi på den ene side bakker op bag en regelbaseret orden i verden, der stiller f.eks. store og små lande lige, og som sikrer, at landene lever op til de forpligtelser, som de har undertegnet.
På den anden side er det klart, at der er ting og områder, hvor vi også gerne ser at reglerne bliver præciseret og opdateret, og at det i sidste ende jo er politikerne, som vedtager lovene og reglerne, som skal være i førersædet.
Det er min klare holdning, og det gælder også i forhold til det omtalte område, som hr. Peter Skaarup her berører.
Altså, hvis hr. Morten Messerschmidt vil trække Danmark ud af det internationale samarbejde, ud af konventioner og domstole, må det stå for hr. Morten Messerschmidts egen regning.
Det, som jeg sagde meget klart i flere af mine svar, er, at vi ikke er tilfredse med alle domstolsafgørelser.
Vi abonnerer ikke på en domstol, der skal være aktivistisk.
Vi ønsker at lave om; vi ønsker at søge indflydelse på vegne af Danmark.
Det er den måde, vi tjener Danmark og danskerne bedst på.
Det er det, som vi står for.
Vi er en del af det internationale samfund, og mange af de problemer, vi står med, kan altså kun løses effektivt, hvis vi gør det sammen med andre lande.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Jamen det er jo bare snak, udenrigsminister – det er jo bare snak.
Jeg spurgte: Hvad agter man at gøre?
Vi har en justitsminister, der sidder lige bag udenrigsministeren, og som i flere omgange i Europaudvalget har tilkendegivet, at regeringen er kritisk indstillet over for aktivistiske domstole, og jeg tror faktisk også, udenrigsministeren sagde det lige før.
Og når jeg så spørger, hvad man gør ved det, får vi bare snak.
Der er ikke et eneste konkret forslag.
Jeg har lige givet udenrigsministeren min bog om EU-Domstolens aktivisme, og der kan han læse om i hvert fald ét konkret forslag, nemlig at man måske kunne få dissenser ved EU-Domstolen, ligesom man i øvrigt har det ved Menneskerettighedsdomstolen, så man i det mindste kan se, om der er nogle mindretal af dommere, der er uenige.
Man kan jo dårlig åbne en avis, før der er en international domstol, en international konvention, en international komité, eller hvad ved jeg, som har udtalt sig fordømmende om de politiske dispositioner, som altså typisk et stort flertal af folketingspolitikerne rent faktisk står bag.
Er det ikke sådan, at det trods alt er vælgerne, der har den sidste afgørelse?
Hvordan kan man mene, det er i orden, at sådan nogle dommere, når et kæmpe flertal af vælgerne gerne vil have kriminelle udlændinge ud af Danmark, ved en skriftlig behandling, hvor de aldrig nogen sinde skal høre parterne og aldrig nogen sinde skal se parterne, skal sidde og afgøre, at det, som flertallet i Folketinget gerne vil, ingen betydning har – oven i købet når det er sådan, at den udenrigsminister, som nyder både Folketingets og majestætens gunst, agter intet at gøre ved det?
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Ja, jeg beklager.
Jeg tror, jeg kom til at svare på spørgsmål nr. 2 – det beklager jeg over for formanden og spørgeren.
Men det kan jeg så gå til nu.
Som jeg redegjorde for allerede tidligere, bakker regeringen selvfølgelig op bag et regelbaseret internationalt samarbejde.
Vi mener ikke, at vores demokratiske institutioner er under angreb fra såkaldt internationalisme, fra EU, FN eller Menneskerettighedsdomstolen.
Jeg tror, det er helt afgørende at sige, at internationalt samarbejde er vigtigt i en verden, hvor vi skal finde fælles svar på grænseoverskridende udfordringer: Migration, klimaforandringer, skatteunddragelse og terrorisme nævnte jeg.
Danmark har som et lille land med en åben økonomi en åbenlys interesse et i stærkt og velfungerende internationalt samarbejde, der tager hånd om de her fælles udfordringer, verden står over for.
Det tror jeg i øvrigt også at langt de fleste danskere har en dyb forståelse for og at der er opbakning til.
Men det betyder jo ikke, at vi er enige i alt, hvad der besluttes.
Vi er heller ikke enige i alle domme fra Den Europæiske Menneskeretsdomstol, det er vi jo ikke.
For os at se
er vejen frem ikke at trække os ud, hvad man måske kunne få en mistanke om at spørgeren antyder han ønsker, men tværtimod som generationer før os fortsat at engagere os og søge indflydelse på Danmarks vegne.
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
formand: Hvilke virkemidler påtænker udenrigsministeren at tage i brug for at sikre og genskabe fortsat tillid fra vælgerne til de demokratiske institutioner, der er under angreb af internationalismen i form af EU, FN og Menneskerettighedsdomstolen?
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Vi mener ikke, at vores demokratiske institutioner er under angreb fra såkaldt internationalisme, som det bliver beskrevet i spørgsmålet, fra EU og FN og Menneskerettighedsdomstolen.
Man kan sige, at internationalt samarbejde er helt afgørende for, at verden kan finde fælles svar på grænseoverskridende udfordringer som migration, klimaforandringer, skatteunddragelse og terrorisme.
Danmark har som et lille land med en åben økonomi ...
Morten Messerschmidt (DF), 2019-10-09:
Tak, formand.
Det er, som om udenrigsministeren ikke rigtig forstår, hvad der er på spil her.
Vi har magtens tredeling i grundlovens § 3.
Det er ganske afgørende, at vi så også er enige om, hvordan den tredeling skal afgøres.
Skiftende regeringer er jo nogle gange blevet underkendt ved Højesteret, fordi man ikke har respekteret det.
Men det er, som om at når vi så kommer til de internationale domstole, hvad enten de ligger i Strasbourg eller Luxembourg, så kan de få lov til at skalte og valte med, hvordan de vil administrere vores suverænitet.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man som udenrigsminister kan acceptere den retstilstand.
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Det er jeg helt enig med spørgeren i.
Den tilgang, Danmark vil have, den tilgang, jeg vil have, er, at vi skal ind og arbejde også for at sikre, at de ikke bliver misbrugt til de forkerte hensigter.
Det er helt grundlæggende for mig, så ja, vi er optaget af at få de her konventioner, regler og love til at reflektere det, som vi gerne vil som politikere.
Peter Skaarup (DF), 2019-10-09:
Tak for det.
Der kunne jeg så godt tænke mig at spørge: Når nu udenrigsministeren siger, at der er nogle regler, der skal opdateres og præciseres, som jeg hørte det – sådan nogenlunde direkte citeret her – hvad har regeringen så tænkt sig at gøre for det?
Jeg tror, den danske befolkning sådan set er ligeglade med, om reglerne bliver opdateret og præciseret, eller om vi træder ud af konventionerne, eller hvad vi gør.
Det, som den danske befolkning er interesseret i, er, at vores lovgivning kan virke.
Er ministeren ikke enig i det?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2019-10-09:
Tak for det, hr. formand.
Mit spørgsmål lyder således: Forstår ministeren ærgrelsen over, at de ca. 115 politibetjente, som ville blive frigjort som følge af den tidligere regerings beslutning om at ressortoverdrage opgaver fra politiet til Færdselsstyrelsen, nu ikke længere bliver frigjort som følge af regeringens beslutning om at stoppe overflytningen?
Jeppe Kofod (S), 2019-10-09:
Jeg ved, at hr. Peter Skaarup også længe har været medlem af Retsudvalget i Folketinget, og man må bare sige, at når der f.eks. kommer et for stort fortolkningsrum i EU-lovgivningen, så er det, at Domstolen kan tage sig en frihed til at tolke lovgivningen i en retning, som måske ikke var hensigten, da lovgivningen blev lavet, f.eks. den her lovgivning.
Så vi skal have mere præcis lovgivning på en række områder for at sikre, at det, som vi vil som politikere, også er det, som bliver efterlevet af bl.a. vores domstole.
Nick Hækkerup (S), 2019-10-09:
Beslutningen om at standse ressortoverdragelsen skyldes to ting.
For det første har det vist sig, at de økonomiske forudsætninger, der lå til grund for ressortoverførslen, ikke holdt.
I forbindelse med forberedelsen har Færdselsstyrelsen med inddragelse af konsulentbistand foretaget en vurdering af udgifterne til it-systemer i Færdselsstyrelsen, og den analyse har vist, at der er behov for yderligere finansiering til it-investeringer og den opfølgende drift i Færdselsstyrelsen.
Og dengang, da man traf beslutningen – og jeg skal ikke sige, at det var den tidligere regering eller noget som helst – tog man ikke højde for, at der ville være de her følgeudgifter.
Dengang så det nærmest ud, som om det kunne være en god forretning.
For det andet betød it-problemerne, at det ikke var realistisk, at man kunne nå opgaveoverdragelsen her pr. 1. januar.
Så der blev lagt en plan, som desværre ikke holdt i virkeligheden, og det er det, som har betinget, at ressortoverdragelsen ikke bliver gennemført.
Jeg synes, at alle de steder, hvor det er relevant, skal det frem.
Jeg synes i øvrigt også, at det er forkert, at man i sagen i forbindelse med den anden episode, hvor der bliver kastet og råbt af politiet, og hvor man går ind og giver bøder, er inde at sige, at det var etnisk danske drenge.
Hvorfor er det relevant?
Det skal hverken gå den ene eller den anden vej
Jeg synes, vi skal tale om etniciteten, når det er relevant.
Peter Skaarup (DF), 2019-10-09:
Tak for det.
Jeg vil bare afsluttende spørge justitsministeren på baggrund af det, ministeren siger i forhold til etnicitet.
Ministeren siger, at hvis etnicitet er relevant, skal politiet oplyse det.
Kunne man ikke fra ministerens side være lidt mere klar i spyttet her?
Jeg tror på, at den danske befolkning er dødtrætte af, at man går og putter lidt med etnicitet, også i den her sag.
Det er tilfældet her, for man har holdt oplysninger tilbage og har fra politiets side ikke ønsket at give de her oplysninger.
Så kan ministeren ikke bekræfte, at der har været tale om, at det har været relevant i den her sag at oplyse om etnicitet?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-09:
Jeg synes altid, at politiet skal levere oplysninger, når de er relevante.
Hvis der er andre forhold, som er relevante for den samfundsmæssige forståelse af problemstillingerne, synes jeg sådan set også, at man skal gøre det.
Jeg synes, vi skal passe på med at bevæge os hen et sted, hvor man – og jeg siger ikke, at det er sket – ikke må tale om etnicitet.
Hvis det er relevant, synes jeg simpelt hen, når vi skal vurdere forholdene, at det selvfølgelig skal med.
Karina Adsbøl (DF), 2019-10-09:
Så jeg forstår ministerens svar sådan, at han ikke er tilfreds med Nordsjællands Politis håndtering af sagen, og jeg er da glad for, at justitsministeren erkender det.
Så vil jeg godt spørge justitsministeren om noget andet.
Mener justitsministeren, når man anmoder om oplysninger om, hvem der har begået forbrydelsen, at politiet også skal levere oplysninger om etnicitet?
I de her konkrete avisartikler virker det, som om man fra politiets side har forsøgt at skjule, hvilken etnicitet gerningsmanden havde.
Nick Hækkerup (S), 2019-10-09:
Der bliver af en anmelder ringet til politiet.
Studentervognen forsvinder.
Politiet kommer til stede.
I første omgang, sådan som jeg husker det, er det én patruljevogn.
Der bliver så råbt ad og kastet ting mod politiet, der kalder yderligere patruljevogne til, som så foretager retsforfølgning, altså i form af bøder, så vidt jeg husker.
Det betyder jo i virkeligheden, at det, der sker i den skynding, er, at man bliver kaldt ud til ét kriminelt forhold, men det kommer til at handle om et andet kriminelt forhold.
Og det er det, jeg tror der fører til den forbistring, som der sker, som så bliver håndteret pressemæssigt beklageligt – for nu at sige det sådan.
Karina Adsbøl (DF), 2019-10-09:
Tak for det.
Så vil jeg følge op, hvor min kollega slap.
Ministeren bliver spurgt om, om han er tilfreds med Nordsjællands Politis håndtering af sagen om flaskekast mod studentervognen i Ålsgårde i juni måned.
Der siger ministeren, at der var ting, der kunne have været gjort bedre, og at det har været en dårlig håndtering i forhold til pressen.
Men som folketingsmedlem og som menig borger, som sidder og læser avisen, tænker jeg på, hvad det er for nogen oplysninger, politiet leverer til pressen, når politiet går ud og melder ud, at det ikke har noget på sig, når det siges, at det er mennesker med anden etnisk baggrund, der har begået det her, samtidig med at der er vidner, der siger, at det var en flok med anden etnisk baggrund.
Så kan justitsministeren måske svare på, om der er nogen regler i forhold til at levere urigtige oplysninger til pressen om, hvad det er for nogle mennesker, det handler om?
Nick Hækkerup (S), 2019-10-09:
Sådan som forløbet har været, starter det med, at der er en studentervogn, der bliver angrebet.
Sådan er min opfattelse af forløbet.
Der bliver kastet på den.
Det bliver der indgivet anmeldelse om.
Politiet rykker ud.
Da politiet rykker ud, er studenterbilen med følge væk.
Der er til gengæld nogle andre unge mennesker, som så begynder, hvilket man kan undres over, at kaste og råbe ad politiet, hvor man så skrider ind og foretager retsforfølgning.
Jeg havde da ønsket, at den første omstændighed også var blevet retsforfulgt.
Selvfølgelig havde jeg det.
Det korte svar er ja.
Det lidt længere svar er, at vi har en situation nu, hvor vi i forbindelse med Kærshovedgård oplever et forøget pres på politi og anklagemyndighed.
Det opstår så i forlængelse af den beslutning, man traf i forbindelse med finansloven, om at lave øget meldepligt osv.
Det, man gjorde dengang, var, at man satte penge af til den behandling, der skulle ske i Kriminalforsorgen – jeg tror ovenikøbet, det er spørgeren selv, der givetvis har forhandlet det, så det er der jo ingen grund til at jeg står og belærer om.
Det, man glemte, var at spørge: Når nu der er flere, som skal retsforfølges, mon vi så ikke også har behov for nogle ekstra ressourcer til politiet og nogle ekstra ressourcer til anklagemyndigheden?
Det, som vi bliver nødt til at gøre nu i den situation, vi står i, er jo så at sige, at vi bliver nødt til at bede Rigspolitiet – eller jeg har bedt Rigspolitiet – om at finde nogle ressourcer et andet sted, sådan at den forglemmelse kan blive dækket ind.
Det er der forskellige problemer med.
Et af dem er jo, at det altså er politifolk, som skal lave den her opgave i stedet for at lave en anden opgave.