runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-04-30:
Jeg er sådan set bare interesseret i at finde løsninger, der faktisk virker, for det, vi gør lige nu, virker jo tilsyneladende ikke, for der er rigtig mange mennesker, der kommer i klemme.
Jeg kender også en Kirsten, som lige nu overvejer, om hun helt er nødt til at opgive sit arbejde, fordi hendes hjælp er blevet mere end halveret – den hjælp, hun har fået altid.
Så jeg tænker, at hvis det her ikke er løsningen, at man faktisk bliver enige om, at vi skal tænke i langsigtede løsninger og også i dynamiske effekter, når det er sådan, at vi tænker på prisen, hvad er så løsningen?
Martin Geertsen (V), 2019-04-30:
Men sådan som jeg i hvert fald læser forslagsstillernes forslag, er det sådan set lidt en kalkering af den retstilstand, vi i forvejen har på det her område.
Så jeg ser egentlig heller ikke, at forslagsstillerne grundlæggende vil gøre op med den måde, vi styrer den offentlige sektor på og styrer det her område på, nemlig at det må basere sig på kommunale vurderinger af kvalitet i forhold til pris.
Det er ligesom den måde, vi har indrettet det her system på.
Og det, vi så kan gøre her fra Christiansborgs side, er at sørge for, at der er de tilstrækkelige klageadgange, og at der er korte ventelister til dem.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-04-30:
Tak for det.
Lidt i forlængelse vil jeg sige, at jeg sådan set er glad for, at ordføreren er enig i, at der er for mange eksempler på, at borgere ikke får den hjælp, som de har brug for – også fordi det sociale område selvfølgelig er dyrt og kan være lidt ustyrligt.
Men kan ordføreren være enig med mig i, at en protese godt kan være dyr, men at en operation måske er endnu dyrere?
Så det giver rigtig, rigtig god mening at begynde at tænke på tværs af klasser, ikke mindst fordi der også er en stor livskvalitet i at kunne slippe for operationen.
Kunne man forestille sig, at Socialdemokratiet vil være med til at prøve at kigge på tværs af kasser for netop at undgå, at det bliver dyrere på den lange bane, og for samtidig også at sikre livskvaliteten på den korte bane for den borger, det handler om?
Det får mig så lige til at stille det sidste spørgsmål.
For det her er nemlig ikke kun kommunerne, det handler om.
Altså, i den konkrete situation med en protese, som er forkert, og som medfører, at man til sidst ender med at skulle have en operation, er det jo i princippet sygehusene, der ender med at have regningen.
Og det går jo ikke lige ud over kommunernes økonomi, i hvert fald ikke sådan på den korte bane.
Men det går jo ud over vores alle sammens økonomi, og det går i høj grad ud over livskvaliteten.
Så derfor giver det jo netop mening at prøve at tænke over, hvordan man også kan argumentere for de dynamiske effekter, der i forhold til samfundsøkonomien er forbundet med at gøre det rigtige fra starten.
Og det er jo den tanke, jeg tænker kunne klæde os alle sammen at prøve at tage til os – efter et valg, som det jo så nok bliver.
Malou Lunderød (S), 2019-04-30:
Jeg synes bestemt, der er ræson i at kigge på tværs.
Og det synes jeg i øvrigt der er på socialområdet i mange sammenhænge og ikke kun i forhold til hjælpemidler.
Det tror jeg både er noget, vi skal blive bedre til herinde, og noget, man også sagtens kan blive bedre til ude i kommunerne.
Og det er der både ræson i på den korte bane og på den lange bane og for økonomi og for livskvalitet på alle mulige måder.
Jeg tror ikke, det er gået nogens næse forbi, at udligningsreformen for det første er en rigtig svær drøftelse, både på tværs af partiskel og på tværs af geografi, men jeg tror til gengæld heller ikke, der er nogen politikere herinde, der er i tvivl om, at det er noget, der skal kigges på på den ene eller anden måde, for den situation, vi har lige nu, er simpelt hen uholdbar.
Hvordan det nærmere skal skrues sammen, har jeg ikke et svar på her, det må vi se.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-30:
Så jeg skal forstå på den socialdemokratiske ordfører, at Socialdemokratiet gerne vil kigge på, om budgetloven skal justeres?
Noget andet, jeg godt vil høre ordføreren om, er i forhold til udligningsreformen.
Hvad tænker Socialdemokratiet om den?
Malou Lunderød (S), 2019-04-30:
Jeg tænker i virkeligheden flere ting.
Jeg tænker, at den største udfordring for kommunerne lige nu er, at de ikke har en økonomi, der kan hænge sammen, i forhold til at der kommer flere ældre og der kommer flere børn.
Det er for os at se det første problem, der skal løses.
Vi bliver simpelt hen nødt til at dække den demografiske udvikling, der er, og sikre, at der er penge til daginstitutioner og pædagoger, til plejehjem, til hjemmehjælp osv.
Når det så er sagt, er der også nogle årlige forhandlinger med kommunerne, hvor man selvfølgelig skal sørge for, at pengene passer, og der er der jo flere måder man kan gøre det på.
Budgetloven er ét eksempel, og der må man jo kigge på, om det fortsat er et godt redskab at bruge, eller om man eventuelt kan bruge andre redskaber.
Karina Adsbøl (DF), 2019-04-30:
Tak til ordføreren for ordførerens tale.
I 2012, tror jeg det var, vedtog Socialdemokratiet, da de sad i regering sammen med SF, budgetloven.
Der har været meget kritik af budgetloven, også i forhold til kommunerne og i forhold til, hvordan de selv kunne bruge deres penge.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordfører, hvad ordføreren tænker vedrørende budgetloven, som netop også er meget restriktiv i forhold til kommunerne og kommunernes økonomi.
Torsten Gejl (ALT), 2019-04-30:
Jeg ville egentlig ønske, at lidt flere af den her type beslutningsforslag kunne samle støtte her i Folketinget.
Jeg ved godt, at man kan sige, at loven giver en muligheden for at gøre det rigtige, men det bliver bare ikke gjort, så nogle gange fristes vi til at stramme lidt op, specielt når problemet er ret himmelråbende, hvilket jeg synes det er her.
Jeg synes, at standardløsninger, altså de her one size fits all-løsninger – det, at mange mennesker skal proppes ned i en løsning, der ikke helt passer til dem – er en af velfærdssamfundets plager, og jeg tror faktisk, at det er møgdumt, at kommunerne ikke prøver at gøre det nemmere for folk, for jeg tror det koster i længden.
Jeg tror, at man skubber udgifter foran sig, hver gang man betjener borgerne på en måde, der ikke er hensigtsmæssig.
Det kan være udgifter, der senere vil komme på sundhedsområdet, det sociale område og beskæftigelsesområdet.
Derfor støtter vi det i hvert fald fra Alternativets side.
Så kan man spørge: Hvad med finansieringen?
Og det er egentlig lidt spændende, for SF taler om dynamiske effekter, og på den måde, jeg forstår det, så tror jeg faktisk, det er rigtigt.
Jeg tror faktisk, at et forslag som det her ville betale sig selv hjem på sigt, og det kunne da godt være, at man skulle indtænke den her type forslag i de sociale investeringer, vi laver, så man prøver at skabe nogle investeringer i f.eks. at løse det her problem, sådan at mennesker kan få en individuel behandling.
Og så ved man jo, at det genererer nogle afledte besparelser på sigt, og vi bliver jo bedre og bedre til at finde ud af, hvor de kommer – de kan komme i en helt anden kommune, de kan komme i nogle andre forvaltninger, eller de kan komme et andet sted end der, hvor pengene er investeret.
Men hvis vi begyndte at kunne følge pengene og forberede nogle mennesker på, de nok har nogle flere penge i deres budget, end de skulle have haft, og at det altså er, fordi vi har lavet en investering, så derfor vil vi faktisk gerne have de penge tilbage – det er jo sådan set dynamikken i sociale investeringer – så kunne vi sagtens finansiere sådan et forslag.
Jeg kan godt lide det begreb, og jeg synes, vi skal til at bruge det noget mere, og det er også en af de ting, vi har været gode til at udvikle på både i Socialministeriet, men også i Ministeriet for Offentlig Innovation.
Så vi støtter forslaget og synes, at det kunne være spændende at kigge på dynamiske finansieringsmodeller som i den her type forslag.
Malou Lunderød (S), 2019-04-30:
Jeg er blot enig i tanken, og jeg tænker også, at vi som lovgivere her har et ansvar for at sikre, at vi hele vejen ned igennem og på tværs af lovgivningen og på tværs af ressortområder og på tværs af økonomiske kasser finder nogle fornuftige løsninger, hvis vi skal forbedre det her velfærdssamfund, og især i en situation, hvor det også skal rumme flere og flere mennesker.
Så det tænker jeg absolut vi har et ansvar for.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-30:
Det er jo det, vi ikke ved.
Men jeg har selvfølgelig også respekt for de vurderinger, der kommer fra de østrigske embedsmænd.
Det er jo trods alt ikke en bananrepublik.
Østrig er et velfungerende demokrati med en velfungerende centraladministration, og der har man altså anlagt en anden vurdering.
Jeg er bare lidt ærgerlig over, at man fra Folketingets side ikke tør udfordre systemet en lille smule.
Der bliver det bare vanskeligere og vanskeligere at få gennemført en indeksering, i takt med at flere og flere østlande kommer med i EU.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2019-04-30:
Jeg vil gerne præcisere mine kommentarer.
For det, jeg sagde før, var sådan set ikke, at jeg forsøgte at gå i rette med den konkrete vurdering, som der er, og som ministeren også gav udtryk for.
Det, jeg sagde, var, at jeg nogle gange har oplevelsen af i andre sager, også når hr. Kenneth Kristensen Berth og jeg sidder i Europaudvalget, at der er nogle argumenter, der er rene juridiske, og så er der andre argumenter, der er politiske, og nogle gange har de to en tendens til at blive blandet sammen, også over for Folketinget.
Er der nogen som helst muligheder inden for den graduering, som vi i forvejen har af børneydelsen, som kunne være lovmedholdelige ifølge EU-retten?
Det er også bare for at vende tilbage til det, der var mit udgangspunkt, nemlig at vi ikke har tænkt os at vedtage ting i Folketingssalen, som vi ved og som det er vurderingen ikke er lovmedholdelige.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-30:
Der blev sagt mange rigtige ting fra ordførerens side.
Jeg noterede mig faktisk specifikt, at ordføreren gik i rette med eller potentielt gik i rette med centraladministrationens anbefaling til regeringen i den her sag.
Vi må jo se, om vi får anledning til på et senere tidspunkt at finde ud af, om det får nogen effekt.
Nu tænker jeg på efter et valg, hvor der jo er en risiko for, at hr. Peter Hummelgaard Thomsen er centraladministrationens forlængede arm og dermed får mulighed for at manuducere centraladministrationen med hr. Peter Hummelgaard Thomsens synspunkter.
Men jeg forstår alligevel bare ikke, hvorfor hr. Peter Hummelgaard Thomsen, hvis han ikke er overbevist om, at den rådgivning, som regeringen har fået fra centraladministrationen i den her sag, er korrekt, så ikke bare vil vedtage det her beslutningsforslag?
Karsten Lauritzen (V), 2019-04-30:
Jeg er jo ked af at sige til Enhedslistens ordfører, at befolkningen i Danmark og Folketinget har besluttet at afgive suverænitet.
Altså, vi besluttede at deponere noget af den beslutningskraft, der kunne være i det her rum, i EU, i Bruxelles.
Det er der en masse fordele ved, men det er der så også nogle ulemper ved, og en af ulemperne er, at vi ikke kan få lov til at gennemføre det her forslag.
Så kunne man vælge at gennemføre det alligevel, men så risikerer man altså at få en dom, som i sidste ende vil føre til, at man skal betale en frygtelig masse penge til de folk, der så ikke har fået det, de havde ret til.
Jeg tror bare, at det mest fornuftige er lige at vente at se, hvad der sker i Østrig.
Og hvis den østrigske model er lovlig, vil den her regering gennemføre den i Danmark.
Christian Juhl (EL), 2019-04-30:
Jamen jeg hørte slet ikke noget svar på mit spørgsmål.
Altså, vi har tre aktive undtagelser.
Vi har egentlig fire, men den fjerde er jo ikke særlig aktiv.
De er meget, meget omfattende.
Det er f.eks. om at være med i et forsvarsforbehold.
Her er der tale om en lille detalje.
Hvad i alverden er det ministeren tror kunne gøre, at det gav Danmark problemer?
Han kunne sige: Ved I hvad, vi indfører det her alligevel, fordi det er et fornuftigt forslag.
Og det virker til, at stort set alle i Folketinget er enige om, at det er fornuftigt at gøre en indsats på det her område.
Vi kan da ikke hele tiden sige, at nå, okay, det bøvl, der er, må vi jo tage, og så er der sikkert også nogle fordele.
Jeg mener, at vi vel også en gang imellem må trække en streg i sandet og sige: Hertil og ikke længere.
For hvem skal bestemme over Folketinget?
Det er der sådan set i princippet ingen der skal i de her spørgsmål.
Karsten Lauritzen (V), 2019-04-30:
Jeg tror heller ikke, jeg sagde, at vi blev smidt ud, man jeg sagde, at hvis man er uenig og gerne vil have sin frihed tilbage, den beslutningskompetence, befolkningen og Folketinget har besluttet at afgive til EU, så må man jo melde sig ud.
Det er så der også nogle problemer i.
Jeg tror bestemt ikke, at man bliver smidt ud.
Men sådan er det jo at være med i et fællesskab.
Det forpligter.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at vi ikke kan få ændret de her regler.
Regeringen kæmper for at få dem lavet om.
Men sådan er det jo.
Der er så også nogle fordele, der følger med det indre marked og arbejdskraftens fri bevægelighed.
Men personligt forstår jeg ikke, hvorfor der ikke er et flertal af lande i EU for at ændre de her regler.
Så kan det her jo hurtigt udvikle sig til en større EU-diskussion, men med Lissabontraktaten er man jo altså på en række områder gået over til, at et flertal i EU – et stort flertal vel at mærke – kan tryne et lille mindretal.
Det tror jeg er en meget, meget farlig kurs for den folkelige opbakning til EU, men det er jo de regler, der gælder.
Sådan er det.
Christian Juhl (EL), 2019-04-30:
Det var da pokkers til såkaldt fællesskab: Hvis ikke man makker ret, bliver man smidt ud.
Sådan et fællesskab har jeg aldrig været i før, og det har Danmark jo heller ikke.
Det er et samarbejde mellem lande, hvor man har forskellig kultur og politik og opfattelser og den slags ting, og indtil videre har Danmark jo fået lov til både at have forbehold og undtagelser og har kunnet se pragmatisk på en række ting.
Sverige har det samme.
Og en række lande har det samme.
Jeg kan slet ikke forstå ministerens slåen på tromme for, at det her går galt, og at vi bliver smidt ud af EU.
Altså, jeg vil ikke diskutere, hvad der kunne ske ved at blive smidt ud, men jeg vil gerne sige, at jeg ikke tror på det.
Hvorfor slår ministeren så meget på tromme for, at der kunne være en uenighed omkring det her med EU, hvor alle vores forbehold eller undtagelser er større og mere omfattende end det her mindre spørgsmål?
Brigitte Klintskov Jerkel (KF), 2019-04-30:
Jamen tak til SF for det her beslutningsforslag.
Hos Det Konservative Folkeparti er vi enige i, at borgerne skal have de hjælpemidler, som de har behov for, i forhold til deres funktionsnedsættelse.
Derfor er vi også glade for, at det allerede er sådan i dag, at borgeren skal have støtte til det bedst egnede hjælpemiddel, og at støtten ligesom skal gives efter en individuel konkret vurdering i forhold til den enkelte borgers behov.
Så vi støtter jo sådan set intentionen, der er i det her beslutningsforslag fra SF, men vi kan ikke støtte det, da det allerede sådan set er gældende ret i dag.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-04-30:
Tak for det.
Også tak for den forholdsvis pæne modtagelse hele vejen rundt, selv om nogle er mere positive end andre her.
Jeg synes selv, det står ekstremt skidt til på handicapområdet, når alt for mange handicappede ikke får de rette hjælpemidler eller den rette hjælp, også til overvågning og BPA-ordninger og andet.
Alt for mange borgere med fysisk eller psykisk handicap oplever at få afslag på deres ansøgninger om hjælpemidler, som ellers ville kunne lette og forbedre deres hverdag.
Begrundelsen for afslagene er sådan set mange, men en stor del af forklaringen handler netop om penge.
Det er simpelt hen for dyrt at tilkende borgere, som har behov for hjælp, de rette hjælpemidler, fordi kommunerne ikke mener, at de har pengene til det, men det er bare heller ikke godt nok.
Derfor foreslår vi også med det her forslag at prøve at give kommunerne et større incitament til at tildele hjælpemidler og hjælp til borgere med varigt nedsat fysisk og psykisk funktionsevne, sådan at kommunerne i højere grad skal vurdere den enkelte borgers sag kvalitativt, og så kommunerne i fremtiden ikke bare kan vælge et standardprodukt til borgere, fordi det er det billigste.
Det rette hjælpemiddel og den rette hjælp er nemlig ikke kun en gevinst for borgeren på kort sigt, for det gavner altså også på lang sigt, også samfundet.
Når man f.eks. får de rigtige hjælpemidler eller den rigtige kørestol eller den rigtige protese, har det en enorm betydning for den enkelte, at man får tildelt lige præcis det, som har den største kvalitet for de mennesker.
Derfor mener vi også i SF, at vi med det her skal prøve – og det er det, der er tanken med forslaget – om ikke vi kan få stoppet den der kassetænkning, som der er på handicapområdet, og skabe nogle incitamenter til den bedste løsning og ikke bare den billigste, fordi der er stort tab af livskvalitet ved ikke at gøre det.
Men jeg hører også rigtig mange positive tilkendegivelser, også fra De Radikale, nemlig at vi skal kigge på det her.
Dansk Folkeparti siger også, at vi skal kigge på det her efterfølgende, og jeg hører også Liberal Alliance sige det samme.
Jeg hører ministeren sige det samme, og Alternativet, som også støtter forslaget, siger det også.
Og så er der faktisk et parti mere, der støtter forslaget, for jeg skal nemlig hilse fra Enhedslisten og sige, at de også støtter forslaget.
Så tak for det.
Vi kommer til at sætte det på dagsordenen igen, fordi det er et helt konkret problem, at mennesker risikerer at få en protese, som ikke er egnet, når man skal passe sit arbejde, deltage i fritidsaktiviteter.
Det er et konkret problem, at mennesker risikerer at miste deres BPA-ordning og dermed ikke længere kan passe deres arbejde.
Det er logik for perlehøns.
Det er for dyrt for samfundet, siger man, men det er først og fremmest for dyrt for de mennesker, som det kommer til at handle om.
Så det sidste ord er nok ikke sagt i den her sag.
Karsten Lauritzen (V), 2019-04-30:
Når jeg anlægger en anden fortolkning, end de gør i Østrig, er det ikke en fortolkning, jeg har fundet på.
Så er det den konklusion, som jurister i centraladministrationen, Skatteministeriet, Justitsministeriet og vores specialudvalg, som kigger på de her sager, er nået frem til, nemlig at de ikke vurderer, at vi lovligt kan gøre det, man har gjort i Østrig.
Det er rigtigt, og det har hr. Kenneth Kristensen Berth ret i, at vi bare kunne vælge at sige, at det er vi ligeglade med, og at vi gør det alligevel.
Vi kunne også ignorere, at der kommer en åbningsskrivelse.
Men hvis vi endte med at få en dom, ville det være et forfærdeligt rod at få ryddet op i.
Og så tror jeg også, at politikerne ville stå i kø ved håndvasken og sige, at det bare var juristernes skyld.
Derfor tror jeg, det er klogest i den her sag, sådan som den juridiske forståelse er, at lytte til dem.
Og jeg har svært ved at se, at der er jurister hverken i centraladministrationen eller i universitetsverdenen, der vil sige, at vi bare kan gøre det, de gør i Østrig.
Så jeg tror, det klogeste er at lytte til dem, og det er det, regeringen har valgt, men jeg vil godt anerkende, at man selvfølgelig kunne vælge at sige, at man er ligeglad, men det kan altså risikere at få nogle alvorlige konsekvenser, når dommen så falder ved EU-Domstolen.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-30:
Jeg går ud fra, at skatteministeren og jeg er enige om, at Østrig og Danmark er underlagt de præcis samme regler i forhold til EU.
Østrig har så anlagt en fortolkning, der er væsentlig anderledes end den danske.
I Danmark har vi et kriterium allerede i dag, hvor vi indekserer på baggrund af indkomst.
Det vil sige, at Danmark ville stå i en bedre stilling end Østrig, fordi de ikke har et indekseringssystem i Østrig.
Karsten Lauritzen (V), 2019-04-30:
Jeg kan fuldstændig bekræfte den beskrivelse, hr. Kenneth Kristensen Berth giver af reglerne, nemlig at det er den samme lovgivning, der EU-retligt gælder i Østrig og i Danmark.
Men det, der er den afgørende forskel, er, om man vurderer, at man juridisk kan gøre det, som de gør i Østrig.
Der er altså bare en klar vurdering af og en klar advarsel fra ikke bare jurister i Skatteministeriet, men også i Justitsministeriet og i resten af centraladministrationen, om, at det kan man ikke.
Kan man så udelukke, at det er en forkert vurdering?
Det kan man ikke.
Men jeg vil bare sige, at man gør klogt i at lytte en lillebitte smule til, hvad den juridiske vurdering er.
Det har regeringen valgt at gøre i den her sag.
Og selv om vi ville det, har vi så valgt ikke at støtte beslutningsforslaget.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2019-04-30:
Tak for det.
Nu lød det på skatteministeren, som om det der med åbningsskrivelser skal man passe meget på med.
I perioden fra den 1. januar 2014 til den 1. januar 2019 har Danmark modtaget 120 åbningsskrivelser i traktatkrænkelsessager fra Europa-Kommissionen, Cypern har modtaget 229, Frankrig 173, Grækenland 205, Portugal 203, Spanien 196, og jeg kunne blive ved.
Der kommer masser af de der åbningsskrivelser.
Det, der er afgørende, er jo, når der kommer en dom fra EU-Domstolen.
Der må man bare sige, at Østrig jo anlægger en fuldstændig anderledes fortolkning end den, skatteministeren giver udtryk for her, for Østrig siger, at det er forbudt at forskelsbehandle, hvis det er et usagligt kriterium, der er lagt til grund, jævnfør tre nærmere specifikke EU-domme.
Der er det bare vores opfattelse, at vi har et endnu bedre argument end østrigerne for, hvorfor en indeksering i Danmark ikke vil være forbudt, nemlig at vi allerede indekserer i dag i forhold til folks indkomst.
Så jeg kan ikke forstå, hvad baggrunden er for, at Skatteministeriet i Danmark anlægger en anden fortolkning end den, som det østrigske skatteministerium gør.