René Christensen (DF), 2020-11-19:
Tak for det, formand.
I forhold til Den Danske Klimaskovfond er der ingen tvivl om, som de to foregående ordførere har sagt, at det her jo er positivt ladet.
Målet er jo ædelt, og det støtter vi sådan set også i Dansk Folkeparti.
Så kan man sige: Hvordan kommer vi så derhen?
Er vi enige i det?
Og som også Venstres ordfører var inde på, synes vi, at der er nogle udfordringer i forhold til det setup, som man har lavet her.
Vi har jo faktisk også Naturfonden i dag, og når jeg læser det her lovforslag og kigger på det, begynder det sådan meget at ligne, hvordan vi driver politik i Danmark: Vi laver søjler, og når der er noget, vi har fokus på, så laver vi en ny søjle.
Og nu har vi – hvis det her går igennem, og det håber vi sådan set det gør, men gerne i en anden indpakning – både Klimaskovfonden og Den Danske Naturfond.
Det vil sige, at vi så har to søjler og vi har to setup, og at vi skal bruge penge på at drive to organisationer, som egentlig har det samme formål: at vi skal have mere natur.
Det synes vi er ærgerligt, og vi synes, at man bruger pengene forkert, og vi vil hellere bruge de penge på at få noget mere natur og noget mere biodiversitet og noget mere klima i stedet for at få flere organisationer fordelt på forskellige søjler.
Så derfor: Når vi går til forhandlingerne omkring det her, som vi skal have i udvalget, så er det der, vi vil bruge vores kræfter, i forhold til om vi ikke kunne få en anden organisering af det her, så man bruger pengene rigtigt.
Det er jo faktisk også sådan, at man også godt kan købe sig ind i Naturfonden; det kan man også gøre som almindelig borger.
Jeg mener, at det er noget med 1 m² eller sådan noget; det er nogle få kroner, man skal give for det, og så køber man sig ind.
Og det er lidt de samme tanker, der er her, så tankerne er bestemt ikke forkerte, og det kan også godt være, at Naturfonden måske skal laves lidt om, i forhold til hvad det er for et mandat, de arbejder på.
Men vi håber virkelig, at ministeren vil kigge på, hvordan vi kan få et etstrenget system, som gør, at vi får mere natur, både i forhold til borgerne, i forhold til lodsejerne og i forhold til politikerne: Hvor er det vi skal gå hen, når vi vil kigge på det her?
Hvad er det for en julegave, jeg skal give, når jeg skal købe noget natur for at give det i julegave?
Er der så flere steder, jeg skal vælge imellem?
Nej, der skal jeg gå ét sted hen, og så skal jeg købe min naturjulegave der.
I forhold til hele tanken omkring det her med, at staten går ind og lægger et indskud på de 100 mio. kr., kan man diskutere, om 100 mio. kr. er meget eller lidt; i den virkelige verden er 100 mio. kr. jo ikke ret meget, men man skal starte et sted, det anerkender vi.
Og så kan man jo se i forskellige finanslove og andet, at man også kan klemme det ind og få sat flere penge af til, at fonden bliver lidt stærkere og får nogle flere muskler.
Vi har i hvert fald kunnet se på Naturfonden, at vi faktisk har fået rigtig meget for vores penge.
Der er faktisk rigtig meget natur derude, som folk gerne vil af med.
Folk vil gerne overdrage brugen, så vi får de her positive effekter.
Så vi går positivt ind i det her og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Men igen – og det er ikke for at spænde ben for forslaget – vil jeg sige, at vi gerne så, at organisationen blev på en anden måde.
Og jeg håber også, at ministeren vil være klar til at tage den diskussion.
Det kan også være, at der er gode argumenter for, hvorfor det skal være sådan her.