Kasper Sand Kjær (S), 2020-06-04:
Beslutningsforslaget, som vi behandler her, er fremsat af Dansk Folkeparti, og det vil pålægge regeringen at nedsætte et bredt udvalg af eksperter for at udarbejde en opdateret udgave af magtudredningen og ikke mindst erhverve et domæne til det formål.
Det er jo en interessant debat, som vi i Socialdemokratiet hilser velkommen.
I bemærkningerne til forslaget peger forslagsstillerne på, at meget har ændret sig, siden den sidste magtudredning blev lanceret i 2003.
Demokratiet og samfundet har forandret sig, teknologien har udviklet sig, og vi har set tegn på en stigende polarisering og faldende tillid til systemer, medier og politikere.
Så vi deler derfor analysen af, at meget har forandret sig, og vi medgiver, at det også giver anledning til refleksion, ikke bare over de forandringer, der er sket, men også over, om de forandringers årsager og konsekvenser er godt nok belyst i dag, og om vi har den nødvendige viden bragt til bordet, for at vi politikere og samfundet som helhed kan sikre, at demokratiet er levende og sundt.
De sociale medier har jo grundlæggende ændret ved den demokratiske samtale.
Pludselig har alle mennesker et offentligt talerør, og det rummer jo et stort potentiale.
Adgangen til politikere og beslutningstagere er også blevet lettere.
Men samtidig ser vi også, at debatten på de sociale medier har en hård tone.
Fronterne bliver trukket skarpt op, og ofte driver debatten os længere fra hinanden i stedet for at gøre os klogere og mere nysgerrige på det modsatte synspunkt.
Den hårde tone i debatten afholder også mange danskere fra at deltage.
Samtidig har vi i dag adgang til direkte nyheder fra hele verden i alle døgnets timer.
Det rummer et stort potentiale for bedre oplysning, men det har også forandret grundvilkårene fra mediernes dækning af politik.
Der skal produceres flere nyheder i et hastigere tempo.
De traditionelle medier udfordres af nye medietyper, og en stadig større del af befolkningen har sociale medier som deres primære nyhedskilde uden nødvendigvis at sætte spørgsmålstegn ved den egentlige kilde til nyheden.
Derfor kan falske nyheder sprede sig langt hurtigere og bredere end tidligere.
Men demokratiet er ikke kun udfordret af sociale mediers indtog og et forandret mediebillede.
Faldende tilslutning til de politiske partier udfordrer både vores partiers legitimitet, men værst af alt betyder det jo, at partiernes rolle som folkelige organisationer med trådene ud i hele samfundet til at engagere og involvere danskerne i politik er blevet mindre.
Og blandt danskerne ser vi en stigende ulighed i, hvem der deltager i demokratiet.
Selv om valgdeltagelsen er høj ved valg i Danmark, er der en kæmpe forskel på kontanthjælpsmodtageres og akademikeres deltagelse eller unges og gamles valgdeltagelse, ligesom der er stor forskel på, hvem der deltager i foreningsarbejdet, og hvem der engagerer sig i de folkelige organisationer.
Kaster vi blikket ud over de danske grænser og ser på demokratiets tilstand omkring os, må vi også konstatere, at vi ikke står alene.
Overalt i verden er demokratiet og demokratier under pres.
Hvor demokratiet for 10 og 20 år siden
blomstrede frem, er det nu på tilbagetog, og i den vestlige verden ser vi en stadig stigende mistillid til politikere og til det politiske system.
Der kan altså være god grund til at tage temperaturen på vores demokrati og reflektere over, hvad der er sket siden 2003.
For meget har ændret sig.
Det vil vi i Socialdemokratiet gerne være med til at drøfte med de øvrige partier i Folketinget, ikke mindst drøfte, om vi har den nødvendige viden i dag til at forstå de bevægelser, der sker i vores demokrati.
Men skal det så lige være en opdatering af magtudredningen med en bestemt type arbejdsgruppe, og hvor domænet er bestemt på forhånd?
Det er jeg ikke nødvendigvis sikker på, for jeg tror ikke nødvendigvis, at vi får de svar, vi leder efter, hvis vi bare gentager øvelsen fra sidst.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget i dets nuværende form.
Den tidligere magtudredning var jo en relativt dyr og relativt langstrakt affære, og vi må jo i udvalgsarbejdet efterfølgende overveje, om vi kan finde en smartere måde at blive klogere på, som måske endda også forholder sig til eller spiller sammen med den forskning på området, der allerede foregår.
Men vi er som sagt klar til en dialog om, om vi har den nødvendige forskning i demokrati i dag, og om det kunne være meningsfyldt at igangsætte et arbejde for at gøre os klogere.
Jeg ser frem til den videre behandling af emnet.