Dennis Flydtkjær (DF), 2021-05-03:
Så er det det sidste forslag i dag efter en lang dag.
Og det her forslag handler om at pålægge regeringen at hæve loftet for aktiesparekontoen og investorfradraget, og igen er det inden den 1. maj 2021, altså for 2 dage siden, så man må igen sige til Venstre, at det måske er gået lige en tand for hurtigt, men der er faktisk også andre årsager til, at det ser ud til, at det er gået lidt for stærkt.
Det handler jo selvfølgelig om, at man skal pålægge at hæve loftet for aktiesparekontoen og investorfradraget, men til hvad?
Man har glemt at skrive ind, hvad loftet skal hæves til.
Det er sådan lidt spøjst.
Skal det hæves med 1 kr.?
Er det med 20 kr., 50.000 kr., eller 100.000 kr.?
Så man har simpelt hen glemt at få pointen med i forslaget.
Så det er jo sådan lidt svært at forholde sig til det, når man ikke engang har skrevet, hvad det skal hæves til.
Så på den måde kan man i hvert fald med det her forslag slå fast, at det måske lige er gået en smule for stærkt.
En anden ting, jeg syntes var lidt sjov, da jeg læste det, er, at man skriver, at man med det her forslag kan demonstrere, at grøn omstilling og økonomisk vækst kan gå hånd i hånd.
Jeg må ærligt sige, at jeg altså ikke har bemærket, at lige aktiesparekontoen skulle være sådan det store bidrag til den grønne omstilling.
Der er mange ting, der kan være det, men at aktiesparekontoen lige skulle være den grønne omstillings redning, er ikke gået op for mig, må jeg ærligt sige.
I Dansk Folkeparti ønsker vi ikke at hæve grænsen for aktiesparekontoen.
Der er jo vildt mange forskellige regler inden for skattelovgivningen, og jeg siger det, næsten hver gang jeg er heroppe, altså at det jo næsten er umuligt at gennemskue.
Aktielovgivningen er jo generelt en avancebeskatning, og så er der lige den her hybrid midt i det hele; inden for en rimelig begrænset grænse er der så lagerbeskatning.
Jeg tror egentlig ikke, at danskerne kan finde ud af, hvad fordelene er ved det ene og det andet, og hvorfor man skal vælge det her frem for en anden løsning.
Så vi ser det egentlig som en hybrid, som man burde have tænkt ind i sådan en slags forsimplingsøvelse for at få den helt væk.
Omvendt har vi det faktisk positivt med investorfradraget.
Jeg kalder det personligt selv for sådan et fætter-kusine-fradrag, for det er jo et fradrag, man får i forhold til sin personlige indkomst, altså, det handler ikke om sådan nogle kæmpe holdingselskaber, der får fradrag for noget.
Det er jo typisk sådan, at man, når man får en god idé, så kan gå til sin moster, der måske har lidt penge på bogen, eller til sin fætter eller et andet familiemedlem, som så kan få et fradrag i forhold til sin personlige indkomst.
Altså, typisk er det de her små selskaber, som kan have svært ved at gå ud og fundraise en masse penge i banker eller hos investorer, som ikke lige kan se fidusen i idéen.
Det er måske lidt nemmere at række ud til noget familie, fætre eller kusiner.
Det synes vi faktisk er ganske fornuftigt, også fordi det netop er et målrettet fradrag i forhold til den personlige indkomst.
Så vi kan sådan set godt se os selv i det i forhold til at hæve investorfradraget, også selv om, som ministeren jo har ret i, det rammer de øverste indkomstdeciler.
Altså, det rammer jo dem, der har de fleste penge, men omvendt er vi også nødt til at få nogle til at investere i vores virksomheder, for at vi kan få nogle investorselskaber og nogle arbejdspladser i gang.
Så sådan et fætter-kusine-fradrag, som man sådan lidt forsimplet kan kalde det, synes vi egentlig er ganske fornuftigt, altså hvor det typisk er nogle i ens omgangskreds, der kommer til at bidrage til, at man kan få gang i selskabet.
Det synes vi egentlig der er fornuft i.
Vi har en anden anke, ud over at man har glemt at skrive, hvad grænsen skal være, altså hvad det egentlig er, man vil med det her forslag, og det er, at man også har glemt at skrive, hvad det koster, og hvor pengene skal komme fra.
Det kan selvfølgelig give mening, hvis man ikke har taget stilling til, hvad grænsen for aktiesparekontoen skal hæves til, eller hvad investorfradraget skal hæves til, for så er det jo svært at sige, hvad det egentlig skal koste.
Af de grunde er det jo næsten umuligt at forholde sig til forslaget, hvor man altså har glemt at skrive, hvad det egentlig er, man vil hæve grænserne til.
Så alene på det grundlag kan vi ikke stemme for fra Dansk Folkepartis side.
Det er virkelig god skik – jeg har været i Folketinget siden 2011 – at folk da selv skriver, hvad de foreslår.
Det har Venstre glemt.
Det er også god skik at skrive, hvad det koster, og at man foreslår en finansiering.
Det kan vi jo så tage stilling til og være uenige om, men her har man ikke gjort nogen af tingene.
Så kan man godt henvise til et lovforslag, men nu er det et beslutningsforslag, Venstre har fremsat.
Hvorfor har man ikke bare selv skrevet ind, hvad man foreslår, og hvad det koster, og hvad man finansierer det med, og hvad effekten er?
Det er jo svært at have en debat om et folketingsforslag, hvor det ikke fremgår, hvad det egentlig handler om.