Signe Munk (SF), 2020-06-18:
Tak, formand.
Tak for ordet, og tak til alle de ordførere, der har været oppe og taget velvilligt imod det, som ordføreren for Liberal Alliance kalder ånden i forslaget, og som andre har kaldt intentionen.
Det oplever jeg også var det, Socialdemokratiet sagde.
Det beslutningsforslag, SF har fremsat her, er jo fremsat tilbage i januar-februar, og i mellemtiden har vi jo med tilfredshed konstateret, at klima- energi- og forsyningsministeren meget konkret også har budt ind i det her arbejde med at få nogle bæredygtighedslovkrav til træbiomasse.
Vi er optaget af det her spørgsmål i SF ud fra det helt simple synspunkt, at når man kigger globalt set, er der jo desværre et for stort forbrug af træ til afbrænding.
Der er for mange skove, hvor antallet af træer, mængden af skovvækst, bliver mindre, og grundlæggende kan kloden jo ikke holde til, at vi driver rovdrift på de ressourcer, som vi på den anden side har brug for, og som hjælper os i klimakampen.
For vi har brug for både artsrigdommen i skovene, men jo faktisk også, at træerne optager og binder CO 2 .
For os at se
Derfor vil vi ud over en lovpligtig certificering også arbejde for en plan for at minimere mængden af træbiomasse, som bliver brugt til energiformål i Danmark i dag.
Vi anerkender selvfølgelig også, at mange af de investeringer, der er blevet lavet i dag i biomassekedler og træpillefyr, jo også er et resultat af en energipolitisk retning, som er sat i tidligere tider, bl.a. for at skubbe kul ud af de store kraft-varme-værker.
Vi mener, at det er tid til, at man ser på en lovpligtig certificeringsordning, bl.a. fordi der også er en efterspørgsel på det ude i energibranchen.
Der er jo, som flere ordførere heroppe også har påpeget, i dag en frivillig brancheaftale, som dækker de fleste af værkerne i Danmark, som producerer varme til vores fælles varmeforsyning, fjernvarmen, og som bygger på nogle forskellige bæredygtighedsordninger.
For os at se
kan de eksisterende certificeringsordninger, hvad enten vi kigger på FSC, PEFC eller SBP,
ikke løse alle de udfordringer, vi har med forbrug af biomasse, for ingen af de eksisterende certificeringsordninger sikrer, at der de kommende årtier ikke sker en reduktion af kulstoflageret i skovene, hvor biomassen hentes fra.
Så biomasse certificeret efter de eksisterende ordninger kan man, måske lidt popsmart, sige jo altså stadig væk efterlader en klimagæld, om ikke til den her generation, så til de næste generationer, og det har vi behov for at finde en løsning på.
Samtidig har vi også et direktiv omkring vedvarende energi fra EU, som er blevet revideret, og som faktisk ser på bæredygtighedskrav til biomasse og bioressourcer.
Der bliver det bl.a. fremhævet, at biomasse ikke må komme fra lande, som ikke er med i Parisaftalen og ikke har lavet et nationalt mål for deres klimaplan, altså meldt ud, hvordan de vil bidrage til at nå Parisaftalens mål, eller som har lavet en national klimaplan, som omfatter skovbruget i landet, medmindre det ligesom kan dokumenteres fra det skovbrug, at man har sikret, at kulstoflageret vokser i den konkrete skov, biomassen kommer fra.
Og netop det element er jo en af de centrale udfordringer, vi har med biomasse, som vi jo også har diskuteret her fra talerstolen af, nemlig at CO 2 -belastningen jo opgøres i det land, hvor biomassen høstes, og ikke hvor den afbrændes.