runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Jeg er faktisk lidt i tvivl om, hvad man egentlig vil med det spørgsmål.
Hvad er det, man vil med det spørgsmål?
Når man stiller et spørgsmål til en minister, er det så ikke, fordi man vil have at vide, om regeringen stadig væk har den politik eller ej?
Og hvis man virkelig vil gå efter politikken og ikke efter noget andet, hvorfor vil man så ikke stille det til den ressortminister, der bestemmer nu, til den minister, der kan kigge i sagsforløbet, til den minister, der har embedsmændene?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Det er jo præcis der, man skal stille det spørgsmål, og præcis der, man skal have sine svar på, i hvilken politisk retning den minister vil i regeringen.
Peder Hvelplund (EL), 2023-01-26:
Men det er der jo, i og med at man ikke kan stille spørgsmål til en minister, som tidligere har haft et andet ressortområde, og hvis vi bare åbner op for den mulighed, giver det netop den mulighed for, at pågældende minister siger: Det ønsker jeg ikke at svare på.
For som hr. Ole Birk Olesen tidligere gjorde opmærksom på, kan der være tilfælde, hvor hr. Ole Birk Olesen eller jeg som folketingsmedlem har et ønske om at stille det spørgsmål.
Så hvorfor skal vi lægge en begrænsning i forretningsordenen, i forhold til hvad vi kan gøre?
Hvorfor ikke bare have muligheden for at stille det spørgsmål, og så kan regeringen have muligheden for at håndtere de spørgsmål, som man nu ønsker at gøre det?
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Der er ikke nogen begrænsning, der er ikke nogen barrierer.
Alle kan stille det spørgsmål, alle medlemmer kan stille det her spørgsmål.
Hr. Peder Hvelplund lægger sig jo fladt ned, for man vil jo gerne stille spørgsmål til regeringens politik, og hvis man vil det, er det altid ministeren på det ressortområde, man skal stille spørgsmålet til.
Det kan da ikke være anderledes, for det er da altid den minister, man skal stille spørgsmålet til.
Og hvis der er en anden minister, der handlede anderledes, da vedkommende var minister på det område, er det da rigtigt at spørge den nuværende minister, om det stadig væk er den holdning, om det stadig væk er den måde, man vil køre det på.
Derfor forstår jeg ikke det med, at der skulle være nogle barrierer, for det kan man da altid gøre.
Så jeg forstår simpelt hen ikke problematikken.
Peder Hvelplund (EL), 2023-01-26:
Tak for det.
Det her handler jo grundlæggende om, hvad det er for nogle arbejdsbetingelser, vi giver os selv i Folketinget i forhold til muligheden for at kunne kontrollere regeringen.
Og der kan jeg jo i hvert fald for mit vedkommende sige, at den nuværende centrum-højre-flertalsregering jo har understreget behovet for, at vi får kigget på, hvordan vi som Folketing har muligheden for at kunne udføre den opgave, det er at kunne kontrollere regeringen.
Der kan jeg ikke helt forstå, hvorfor det er Socialdemokratiets opfattelse, at man skal lægge den barriere ind i Folketingets forretningsorden, for det vil jo stadig væk være sådan, at det står enhver minister frit for at sige: Det ønsker jeg ikke at svare på, det vil jeg ønske en anden minister svarer på i stedet for.
Men som udgangspunkt må ministre jo stå til ansvar for regeringens politik, og så vil det i hvert fald komme frem i det åbne, at man ikke ønsker at svare på det her.
Det kan en minister jo altid vælge, men så har Folketinget i hvert fald fået den oplysning, at det her ønsker pågældende minister ikke at svare på, men sender spørgsmålet videre.
Hvorfor skal vi lægge den begrænsning på os selv, at vi overhovedet ikke kan stille det spørgsmål?
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Hvis man dykker ned i de spørgsmål, jeg har stillet – nu har jeg siddet her i et stykke tid – har jeg temmelig sikkert også stillet en minister spørgsmål om ting, som en anden minister har sagt i tidligere perioder.
Da har jeg så forventet, at den minister har givet mig et fyldestgørende svar, i forhold til hvordan sagen blev kørt med hensyn til de ting, der blev sagt og gjort, og spurgt, om ministeren var enig med den tidligere minister.
Men hvis der er noget ud over det, eller hvis man mener, at den daværende minister har gjort noget helt forkert i forhold til forvaltningen og alt muligt andet, har vi jo alle mulige former for undersøgelser, et Granskningsudvalg, og hvad ved jeg.
Så hvis det er sådan, har vi de muligheder.
Men tro mig, jeg har stillet masser af spørgsmål til en minister: Er du enig med den tidligere minister, ja eller nej?
Og har du tænkt dig at gå videre med det?
Det er da stadig væk muligt, og det kunne jeg da også forestille mig at de herrer, der sidder herinde i dag, også har gjort og stadig væk vil gøre, og det skal jeg da også anbefale at gøre.
Det kan man gøre.
Ole Birk Olesen (LA), 2023-01-26:
Men Folketingets opgave er jo ikke kun at spørge, hvad ministeren agter at gøre fremadrettet i forskellige ting og sager.
Folketinget har også som opgave at kontrollere det, der er foregået, og det, der er foregået, har haft en person for bordenden, som har tænkt nogle tanker og holdt nogle møder og modtaget nogle beskeder fra Statsministeriet eller lignende.
Er det ikke et problem?
Jeg gik ned i salen her med en åbenhed over for Dansk Folkepartis beslutningsforslag, men også med den mulighed i mit hoved, at det kunne være, at Socialdemokratiet eller andre partier havde gode argumenter imod forslaget.
Det har jeg ikke hørt indtil videre.
Jeg har ikke hørt gode argumenter fra Socialdemokratiets ordfører imod det her forslag.
Jeg har hørt en negligering af temaet for forslaget, og det synes jeg er underligt, for vi kender jo problemstillingen.
Vi kender problemstillingen med, at det er en minister, der træffer beslutningerne, og Folketinget kan have et ønske om at vide, hvad baggrunden var for, at man traf de beslutninger, hvilke overvejelser man gjorde sig, og hvilke motiver man havde osv., og i det øjeblik, ministeren så træder tilbage, kan man ikke stille de spørgsmål til den person, der har truffet beslutningerne, og den nye minister svarer bare hele tiden, at det kan vedkommende ikke svare på, for på det tidspunkt var vedkommende ikke minister.
Er det ikke et problem?
Peder Hvelplund (EL), 2023-01-26:
Tak for det.
Jeg er glad for, at jeg nu fik muligheden for at spørge ordføreren, selv om det her måske ikke lige præcis er ordførerens ressortområde, og ordføreren fik så muligheden for at svare og også give et reelt svar.
Og det var sådan set i virkeligheden også bare den ret, jeg godt kunne tænke mig at vi kunne bruge i forhold til en siddende minister, og så vil den siddende minister jo også altid kunne svare, som ordføreren gør her, altså at det ønsker man ikke at svare på, fordi det ligger på et andet ressortområde.
Men ville det ikke være meget rimeligt, at man som folketingsmedlem også fik den mulighed for at stille et spørgsmål til en minister?
Morten Messerschmidt (DF), 2023-01-26:
Tak, formand.
Som Folketing, som institution har vi to vigtige opgaver.
Den ene kender de fleste; det er at lovgive.
Den anden er at kontrollere regeringen, og der har vi en interesse i, uanset hvilket parti vi tilhører, uanset hvor i landet vi måtte komme fra, at vi giver hinanden de bedste arbejdsredskaber, at vi ikke i vores regler lægger hindringer i vejen for, at vi kan holde øje med, hvad ministrene foretager sig i deres embedsgerning.
Der er der i min og Dansk Folkepartis optik en udfordring i den måde, som forretningsordenen i dag er indrettet på, hvor vi jo i § 20 har mulighed for at stille både skriftlige og mundtlige spørgsmål, men hvor vi som Folketing har lagt en begrænsning ind, sådan at vi alene kan stille spørgsmål til ministre i relation til det embede, han eller hun måtte have i dag.
Det har gjort, at man inden for en regering ved at lave rokader mellem ministre kan forhindre Folketinget i at kontrollere eller stille spørgsmål til nogle af de beslutninger, som ministre måtte have taget.
Jeg er helt åben over for, at man som minister selvfølgelig kan sige, at man ikke længere er forsvarsminister, eller at man ikke længere er transportminister, eller hvad det nu måtte være, eller at man generelt kan sige: Jeg har ikke yderligere at tilføje.
Sådan må det være, og det er så ministeren , der vælger det, men jeg finder, at vi i Folketinget har en interesse i, at der ikke er nogen forhindringer for, at vi kan stille spørgsmål.
Der lægger vi et benspænd ind for os som Folketing for at kontrollere ministrene, og det synes jeg ikke vi skal gøre, så derfor det her forslag.
Tak, formand.
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Tak for det, formand.
Som man kunne forstå på ordene her fra talerstolen, ønsker Dansk Folkeparti jo med det her forslag at kunne stille spørgsmål til en minister i forhold til et område, som ministeren så ikke længere er minister på; ministeren har fået et andet ressortområde.
Dette kan man ikke i dag, og hvis man kigger i beslutningsforslaget, kan man se, at forslagsstilleren mener, at det strider mod grundlæggende demokratiske principper.
Hvorfor det strider mod grundlæggende demokratiske principper, forstår jeg ikke meget af, og jeg er ikke enig i den udlægning.
Det må være sådan, at grunden til, at man spørger en minister om noget, er, at man vil blive klogere på en sag – det er jo den måde, vi arbejder på herinde og altid har arbejdet på – nemlig at blive klogere på, hvilken politik ministeren og dermed også regeringen ønsker, og hvilken retning vedkommende, altså ministeren og regeringen, er på vej i i en politisk sag.
Derfor er det for mig og for Socialdemokratiet mere afgørende at få at vide, hvad den nuværende minister mener, end at få at vide, hvad den tidligere minister har ment, da det netop er denne nuværende minister, der er minister for regeringen, som sætter en retning fremover, og det er den minister, der med bistand fra embedsværket har kendskab til og adgang til relevante sagsforløb og kan få udarbejdet fyldestgørende korrekte svar, som man kan bruge i sit videre arbejde.
Og fyldestgørende korrekte svar er netop det redskab, som hr. Morten Messerschmidt beder om for at videreføre sit politiske arbejde, og som man dermed også kan give.
Hvis man så herigennem mener, at ministeren i sit tidligere embede har reageret forkert eller på anden måde forvaltet sit ministerområde forkert, så har vi jo redskaber i Folketinget, som netop kan bruges til at undersøge en minister, uanset om vedkommende stadig er minister eller ej.
Derfor synes Socialdemokratiet ikke, at det her forslag giver mening, og derfor støtter vi det heller ikke.
Tak for ordet, formand.
Jeg vil faktisk tillade mig at sige, at jeg ikke blev klogere af at høre ordførerens indledende tale eller læse beslutningsforslaget.
Det gav ikke mere mening for mig at følge det her, så det beklager jeg.
Hvad den tidligere minister har sagt, kan da godt betyde noget, men det er da mere vigtigt for mig, om den nuværende minister er enig i det, og om den nuværende minister har tænkt sig at gøre noget, som er anderledes end det, som jeg på det tidspunkt måske syntes var forkert eller havde en anden politisk holdning til.
Derfor er det da langt mere vigtigt for mig at høre, om den nuværende regering så stadig væk har et ønske om at køre den politiske sag på den samme måde, som den tidligere har gjort.
Og derfor giver det her for mig ingen mening.
Morten Messerschmidt (DF), 2023-01-26:
Men hvis vi nu et øjeblik løfter blikket ud over hr. Leif Lahn Jensen selv – for det her handler jo ikke om hr. Leif Lahn Jensen, det handler ikke om hr. Leif Lahn Jensens måde at arbejde på, og det er helt fint, hvis man har sådan en relativt monoton arbejdsfacon, hvor man kun forholder sig til de ministre, der sidder i dag; det er jo Socialdemokratiets anliggende og hr. Leif Lahn Jensens anliggende –
så vil jeg bede hr. Leif Lahn Jensen om at forholde sig til, at der kunne være andre kollegaer, som godt kunne tænke sig at spørge til f.eks. citater og andre ting, som ligger i en portefølje, hvor en nuværende minister ikke længere har ansvaret.
Så kunne hr. Leif Lahn Jensen prøve at hæve blikket lidt over sit eget skrivebord og interessere sig for, at der kunne være andre folketingsmedlemmer, som havde andre ting og andre interesser, og hvorfor vil hr. Leif Lahn Jensen så forhindre, at vi kan efterfølge dem?
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Hver gang jeg kigger på sådan en sag, hæver jeg altid blikket og prøver at se, om der er fornuft i det, og der er ikke nogen fornuft i det her, og jeg står ikke her på hr. Leif Lahn Jensens vegne.
Jeg står her på Socialdemokratiets vegne, og lad os nu se, når den her sag er ovre, om der ikke er et flertal, der mener det samme som mig.
Og er der det, kan det jo være, at det er, fordi flere måske mener det samme som hr. Leif Lahn Jensen.
Morten Messerschmidt (DF), 2023-01-26:
Tak, formand.
Hr. Leif Lahn Jensen stiller jo et spørgsmål, nemlig hvad det demokratiske problem er.
Det beror måske mest på, at talen er skrevet, inden han hørte min indledende tale, for der forklarede jeg netop, hvad det demokratiske problem er.
Jeg er helt enig i, at man selvfølgelig som folketingsmedlem kan stille mundtlige spørgsmål med det formål at blive klogere, og der giver det jo fuldt ud mening, at man stiller spørgsmål i relation til den portefølje, det ministerområde, som en minister er ansvarlig for.
Jeg mindes i hvert fald fra både hr. Lars Løkke Rasmussens regering og hr. Anders Fogh Rasmussens regering masser af eksempler på socialdemokrater, der gerne ville spørge til tidligere ansvarsområder.
Så hvorfor skal Folketinget lægge det benspænd i vejen for sig selv, i forhold til at vi også kan kontrollere, hvad ministre har gjort på et tidligere embedsområde?
Leif Lahn Jensen (S), 2023-01-26:
Det er, fordi det her er Christiansborg.
Vi er ikke i en skoleklasse eller noget andet, vi er på Christiansborg.
Det drejer sig om, hvis man har læst beslutningsforslaget, hvem Folketinget kan stille spørgsmål til og hvornår.
Det er jo det, det drejer sig om, og derfor er det Christiansborg, det handler om.
Jeg vil sige, at jeg ikke er modstander af, at man kan få mulighed for at stille de spørgsmål, man gerne vil stille –
det er jeg da stor tilhænger af.
Det har jeg benyttet mig af hundredvis eller sikkert tusindvis af gange i løbet af min tid herinde.
Men man skal da stille dem til den relevante person, altså den, der kan svare på spørgsmålet, og i det tilfælde må det da være den minister, der er på ressortområdet.
Det er jo vedkommende, der kan svare; det er vedkommende, der har fat i embedsmændene; det er vedkommende, der kan kigge ned i sagsforløbet.
Så derfor giver det jo ikke mening.
Jeg regner med, at når dem, der stiller sig op og stiller spørgsmål til mig nu, gerne vil stille et spørgsmål til en minister, så er det, fordi de gerne vil have et fyldestgørende svar, og den, der kan give det, er da altid den nuværende minister.
Derfor forstår jeg det ikke helt, og derfor synes jeg også, at mit argument holder.
Omvendt har jeg faktisk heller ikke hørt nogen gode argumenter for det her forslag.
Det har jeg faktisk ikke.
For jeg er ikke enig i det der, og det er, fordi jeg har en tiltro til, at de fleste herinde går efter bolden, efter politikken, og ikke efter manden, og hvis man går efter bolden og politikken og det er en sag, man gerne vil have gjort noget ved og løst som en politisk sag, er den mest interessante at spørge da vedkommende, der sidder for bordenden for den sag: den nuværende minister.
Det er den minister, der kan dykke ned i sagsområderne.
Det er den minister, der har hele embedsværket og faktisk kan give hr. Morten Messerschmidt og alle andre, der har hans ønske, det allerbedste redskab til at komme videre i den der politiske sag.
Og derfor giver det her for mig ingen mening, og derfor forstår jeg ikke, hvorfor det system, vi har nu,
ikke er fuldstændig, som det skal være.
Det gør jeg simpelt hen ikke.
Mette Thiesen (UFG), 2023-01-26:
Der kan vi så være enige – jeg har sådan set heller ikke hørt et eneste godt argument fra ordføreren for, hvorfor det her ikke bare skulle blive vedtaget.
Der er en mulighed for, hvis det her ikke bliver vedtaget, at ret vigtig viden går tabt, at man ikke kan få konkret viden om nogle ret vigtige ting, noget, der ligger til grund for ret vigtige beslutninger.
Grunden til, at jeg nævnte det her med Christiansborgsnak, er jo, at jeg tror, at ordføreren skulle prøve at tage en tur ned og snakke med folk, der går på Strøget, og spørge: Er I ikke også enige i, at det her selvfølgelig ikke skal vedtages?
Jeg tror faktisk, at de fleste danskere ville sige: Nej, det undrer vi os faktisk meget over.
Hvad er problemet?
For der har selvfølgelig ligget noget til grund for en beslutning.
Hvorfor er man så bange for den her åbenhed?
Lars Christian Lilleholt (V), 2023-01-26:
Det har jeg egentlig ret svært ved at forestille mig.
Man kan da aldrig afvise, at der kan være viden, der går tabt, men jeg vil sige det sådan, at ministerierne jo er meget, meget store vidensbanker, som følger op på mange ting, og det er også derfor, at det er oplagt, at det er den siddende minister, der svarer på spørgsmål, for den viden ligger i ministeriet.
Uanset hvor stor en hjerne man har – min egen hjerne er sikkert ret begrænset – tror jeg, det er svært at have alle de informationer og den viden, der ligger i et ministerium, i forhold til hvorfor der bliver givet bestemte svar på bestemte spørgsmål på området.
Ole Birk Olesen (LA), 2023-01-26:
Vi er jo alle sammen enige om, at den siddende minister er den bedste til at svare på, hvad regeringen mener for øjeblikket, hvad regeringen agter at gøre for øjeblikket, og hvad den aktuelle tilstand er for øjeblikket.
Men vi er vel også alle sammen enige om, at Folketinget også har som opgave at dykke ned i, hvad der er sket tidligere, og at det i den forbindelse er en hæmsko, at Folketinget ikke kan indkalde en tidligere minister til at svare på, hvad ministeren tænkte, hvad ministeren besluttede, og hvad ministeren fik at vide, når man gerne vil undersøge, hvad der er sket tidligere.
Og så er spørgsmålet, hvorfor man ikke bare skulle give Folketinget den mulighed, og så give den tidligere minister mulighed for at blive betjent af embedsapparatet i forhold til de ting, der var gældende for den periode, hvor vedkommende var minister.
Altså, når man spørger historisk til nogle ting, må embedsapparatet også hjælpe ministeren med den historiske periode.
Lars Christian Lilleholt (V), 2023-01-26:
Tak for spørgsmålet.
Det optager faktisk os alle sammen her i Folketinget at sikre, at der er kvalitet i arbejdet, og at viden kommer frem, og at alle bliver stillet til ansvar så godt, som det nu overhovedet kan lade sig gøre.
Men jeg synes bare, jeg må sige, at den bedste forudsætning for at svare på et spørgsmål har den, der er minister for området.
Det er den, der kan hente viden.
Og jeg finder, at det er sådan, at den til enhver tid siddende regering er et kollegie, og at når man derfor stiller et spørgsmål til en minister, står hele holdet til ansvar for det svar, der bliver givet.
Mette Thiesen (UFG), 2023-01-26:
Nu kommer jeg med et måske lidt polemisk spørgsmål.
Det vil jeg glæde mig til at se.
Men jeg synes egentlig ikke, at ordføreren kommer så meget ind på det, for der vil jo være noget viden, som er hos en tidligere minister, og som af gode grunde ikke kan leveres videre, altså tanker, overvejelser og sådan nogle forskellige ting.
Så mener ordføreren ikke, at der reelt set kan være noget viden, der går tabt, hvis ikke man giver mulighed for det her?
Lars Christian Lilleholt (V), 2023-01-26:
Tak for spørgsmålet.
For os handler det om at sikre, at der bliver givet et så fyldestgørende svar på spørgsmålet som overhovedet muligt, og den bedste til at svare på det spørgsmål er den siddende minister, som kan trække på de spørgsmål, der kan ligge på hele området, og den viden, der ligger i ministeriet.
Og så er det jo et hold, der står til ansvar, og derfor synes vi, at den nuværende ordning er den mest rigtige.
Der kan sagtens være udfordringer – det er klart, at det er der, uanset hvilken model, man vælger – men for os er det afgørende, at man sikrer sig, at det svar, der bliver givet, er så korrekt og fyldestgørende som overhovedet muligt.
Peder Hvelplund (EL), 2023-01-26:
Tak for det, og tak til ordføreren for talen.
Nu bragte ordføreren det jo selv på banen, netop det, at der står i regeringsgrundlaget, at man ønsker at styrke Folketingets mulighed for at kontrollere den til enhver tid siddende regering.
Og ordføreren siger selv, at det her forslag ikke lige præcis ligger inden for skiven af, hvad man gør, og når nu ordføreren selv bringer det på banen, bliver jeg selvfølgelig lidt nysgerrig på, om ordføreren måske kunne løfte lidt af sløret for, hvilke andre initiativer der så vil ligge inden for skiven i forhold til at styrke Folketingets mulighed for at kontrollere regeringen.
Altså, er det et spørgsmål om at rulle stramningerne i offentlighedsloven tilbage, er det muligheden for, at et mindretal kan iværksætte parlamentariske undersøgelser, eller hvad er det præcis, ordføreren tænker på der kunne ligge inden for skiven i forhold til at styrke Folketingets mulighed for at kontrollere den til enhver tid siddende regering?
Lars Christian Lilleholt (V), 2023-01-26:
Tak for spørgsmålet.
Så langt i processen er vi slet ikke kommet endnu.
Men med det, der står i regeringsgrundlaget, er der jo klart sendt et signal om, at der er områder, hvor der kan være udfordringer, og hvor det handler om at sikre en bedre kvalitet, og hvor det handler om at sikre, at Folketinget har de rigtige redskaber og muligheder for at føre kontrol med regeringens arbejde.
Ole Birk Olesen (LA), 2023-01-26:
Men sådan er det jo ikke i virkeligheden.
Virkeligheden er, at når der er skiftet minister, og man spørger til noget, der er sket tidligere og herunder gerne vil vide, hvad ministeren dengang tænkte om, hvad der skete, og hvad man besluttede, så vil den nye minister sige: Det kan jeg ikke redegøre for, jeg var ikke minister på det tidspunkt; jeg kan sige, hvad vi gør lige nu, og hvad vi agter at gøre i fremtiden osv., men jeg kan ikke redegøre for, hvad der skete i ministerens hoved, dengang ministeren var en anden.
Hvorfor må man ikke det?