runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2018-10-04:
Det er jo en absurditet, hvis det forhold, at man behandler folk ordentligt, mens de opholder sig i eksempelvis Danmark, skulle forhindre et land i at sende folk hjem igen, når muligheden for det er der.
Vi bliver nødt til at betragte det her på den måde, at hvis nogle mennesker, der opholder sig i Danmark midlertidigt, i virkeligheden kommer hjem med nogle forstærkede kompetencer, så må den landsby finde ud af, at så er det sådan set et plus. Så har vi sådan set gjort det godt.
Hvis der er internationale konventioner, der gør det svært for Danmark at lave det, der er sund fornuft, så bliver jeg også nødt til at anmelde til statsministeren, at så er det jo i virkeligheden de internationale konventioner og fortolkningen af dem, den er gal med.
Og der ser vi jo måske lidt forskelligt på, hvad man skal turde gøre.
Men jeg synes i hvert fald, at det er nødvendigt, at vi er parate til også at udfordre de internationale konventioners definitioner på sådan noget som det her.
For lad os sige, at et stort flertal her i Folketinget er enige om, at det mest naturlige selvfølgelig er, at folk har det godt og tjener deres egne penge osv., mens de midlertidigt opholder sig i Danmark, og at de så skal hjem bagefter.
Men hvis det så gør, at vi ikke kan give dem de muligheder, at vi ikke kan gennemføre den sunde fornuft, fordi de så mister muligheden for at komme hjem, så er det altså ikke den sunde fornuft, den er gal med.
Så er det konventionerne og den praksis omkring konventionerne, den er gal med.
Og så skal vi også turde at udfordre konventionerne i givet fald.
Men jeg ser frem til en 4-5 spændende uger, for det er vel det, vi har, i forhold til at der skal laves en finanslovsaftale.
Og med det, som statsministeren har bebudet i forhold til sværhedsgraden af det her, kan jeg godt fornemme, at det bliver nogle sene aftner.
Men det er vi også parate til.
Det her skal virkelig have et skud i bøssen, i forhold til om vi kan nå resultatet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-10-04:
Tak for det.
Jeg skal ikke forlænge ordvekslingen, for det er jo bare at genbekræfte tilsagnet om, at det vil vi gerne lægge rigtig meget energi i med alle de sværhedsgrader, der er.
Og det handler jo om dansk lovgivning, det handler om vores administrationspraksis, og det handler rimeligvis også om, hvilke ressourcer vi stiller op i forhold til kontrol og hele hjemsendelsesregimet.
Og så handler det rimeligvis også om konventionsfortolkning.
Og ja, jeg har en grundlæggende rød linje, der er, at jeg mener, at det klæder et lille land som Danmark, at vi lever i en regelbaseret international verden.
Men det skal jo ikke betyde, at man ikke kan udfordre.
Og det har vi også gjort før.
Altså, da vi f.eks. i fællesskab tog ansvaret for at sige, at folk, der kommer med et midlertidigt beskyttelsesbehov, skal have udskudt ret til familiesammenføring.
Der var det jo heller ikke sådan, at man bare kunne slå op, jeg havde nær sagt i en bibel eller i sådan en fysikrapport, at det var bevist, at det var sådan.
Der stod, at det var med en procesrisiko, og den tog vi.
Og man må vel også helt åbent sige, at med det, der sker i verden i øjeblikket – man kan se det i Tyskland og med asylloftet – så sker der jo altså noget.
Så konventionerne skal respekteres, men man skal heller ikke bare stå ret for det første fuldmægtigskriv om forståelsen af dem.
Pernille Skipper (EL), 2018-10-04:
Glem det.
Bare tak for talen.
Ja, det er, så langt vi kommer.
Statsministeren gentager jo sådan noget, der ligesom er blevet et mantra for Venstre og flere i regeringen i det sidste stykke tid, og det er derfor, vi rigtig godt kan mærke, at vi er inde i et valgår, for Venstre er blevet lidt venstreorienteret, og nu gælder det om at vise, hvor meget man har satset på velfærd.
Statsministeren gentager, at der er kommet milliardinvesteringer, og at der sågar er kommet forbedret velfærd.
Jeg havde en ordveksling med fru Britt Bager, Venstres politiske ordfører, her tidligere, som endte med, at fru Britt Bager bad mig om at gå ud i virkeligheden.
Og der vil jeg bare sige til jer alle sammen, at hvis I er lidt bekymrede – undskyld, man må ikke tiltale direkte – hvis det ærede Ting skulle være bekymret for, om der er nogen, der følger med, så kan jeg ud fra min indbakke og sociale medier og diverse, sige, at det var der i hvert fald nogle, der så.
Og jeg har nogle invitationer til fru Britt Bager fra nogle, som måske mener, at det er fru Britt Bager, der skal ud i virkeligheden.
Men jeg er sikker på, at de samme invitationer kan udstrækkes til statsministeren.
I invitationerne var der også dokumentation for Arbejdstilsynets anmærkninger og om tilstandene på sygehusene, artikler om, hvad sygeplejerskerne siger, artikler om fødegangene, egne oplevelser som patient.
Der er en hel del fra virkeligheden, som man kan sige er kommet ind til salen her.
Egentlig synes jeg måske, at det er lidt synd for fru Britt Bager, at det er hende, der får invitationerne, fordi det jo også er statsministeren, der turnerer rundt med parolen om, at der er blevet ansat en læge om dagen undtagen om søndagen.
Så der er jo i virkeligheden kun blevet ansat fire ekstra personer i alt og samlet set i hele landet på vores sygehuse.
Så kunne statsministeren ikke bare bekræfte, at der ikke er kommet flere hænder ud på vores sygehuse, som der ellers gives indtryk af, når statsministeren taler om den her ene læge om dagen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-10-04:
Jeg ved ikke.
Jeg undskylder meget, altså for måske at skulle sige det her, bare for at det skulle stå lige med nogle overvejelser, vi har.
Men nysgerrigheden deles ikke i forhold til det, nej.
Jeg overvejer, om jeg skulle sige det, jeg har lyst til at sige nu ...
Nå, så kommer jeg med det, for det er nok min alder.
Jeg har været her så længe, og så tænkte jeg, at nu skal vi slå hinanden i hovedet med virkeligheden, at komme ud i virkeligheden, og at vi ikke kender noget til livet og døden og mennesker.
Altså, hallo!
Jeg er 54 år.
Jeg har været socialudvalgsformand og viceborgmester og amtsborgmester, jeg har levet hele mit liv med den offentlige sektor.
Jeg har været tre gange i personlig kapacitet.
Og jeg står ikke og tegner noget drømmebillede.
Jeg ved da godt, at der er udfordringer – jeg ved da godt, at der er udfordringer, men jeg ved da også, at vi investerer.
Vi lagde fra land med at investere en halv milliard mere i sundhedsvæsenet i 2016, end den regering, vi tog over fra, havde tænkt sig at gøre – det er da bare en sandhed, man kan slå efter – hvis fru Helle Thorning-Schmidt havde fortsat.
Så kom vi, og så toppede det.
Vi lagde fra land med at bruge en halv milliard kroner ekstra.
Der er ansat en ekstra læge og en ekstra sygeplejerske hver dag på nær søndage, hvis man går tilbage til 2001.
Der er ansat flere læger i sundhedsvæsenet i den her valgperiode.
Det er rigtigt, at der ikke er flere sygeplejersker ude på vores sygehuse i den her valgperiode.
Hvad er det for en udvikling, der sker i vores sundhedsvæsen?
Det er en udvikling, hvor liggetiderne falder, hvor specialiseringsgraden på sygehusene bliver højere, hvor patienterne hjemsendes hurtigere til den kommunale pleje.
Så ja, der er også en opgaveforskydning fra sosu-assistenter op i hierakiet op mod lægerne i vores sygehusvæsen, og hvis det bliver sådan, at man skal sidde herinde og detailstyre, hvordan de ekstra milliarder, vi har givet regionerne – nogle flere, end der lå i kortene, da vi tog over – skal fordeles mellem af lægesekretærer og sosu-assistenter og læger og overlæger og radiologer, og hvor meget man må købe scannere for, og hvad medicinbudgettet skal være, så går man helt galt i byen, og så kan jeg i hvert fald ikke forstå, at man samtidig abonnerer på det synspunkt, at vi skal have folkevalgte regioner, for hvad skal de beslutte?
Morten Østergaard (RV), 2018-10-04:
Jeg fornemmer på statsministeren, at der var lidt rituel stammedans over debatten, at tingene gentog sig lidt.
Det kan jeg da måske godt nikke genkendende til, for jeg synes jo egentlig, at der efterhånden er sådan et mønster, hvor statsministeren sådan i opvarmningen til Folketingets åbning – det kunne være ved et DI-topmøde eller ved selve Folketingets åbning – sådan ligesom siger det, som regeringen gerne ville, og det, som statsministeren gerne ville, men så går der meget kort tid, før det går op for statsministeren og regeringen, at det kan man ikke, at det ikke kan lade sig gøre.
Og i tirsdags var hr. Kristian Thulesen Dahl jo meget klar i sin besked til statsministeren, da han sagde: Man kan godt få en fornemmelse af, at statsministeren med talen tager nogle ting frem, som han godt kan mærke vil give nogle gnister i forhold til Dansk Folkeparti.
Vi havde lagt op til et efterår, hvor vi stille og roligt forhandlede finanslov og fik vist danskerne, at vi kan regere det her land.
Der må man tænke: Hvorfor gør han det i en situation, hvor vi ellers skulle sætte os ned og finde nogle gode løsninger?
Så fornemmer jeg, at statsministeren bliver lidt nervøs, ikke?
I dag hører vi jo også, at det godt kan være, at Dansk Folkeparti synes, at de er regeringens bedste ven, men dog siger de, at statsministeren skal gå af efter valget, så der kan dannes en ny regering.
Og så skal jeg ellers love for, at man retter ind fra statsministerens side og går til stålet.
Groucho Marx ville jo have været stolt, ikke?
Han sagde: »Those are my principles, and if you don't like them... well, I have others.«
Logikken her må jo være, som jeg forstår statsministeren, at der kommer få flygtninge, faktisk færre end i mange år, at det går bedre med at integrere dem end i mange år, og at det alt sammen er regeringens fortjeneste, men vi mangler arbejdskraft, så hvad kan vi tilbyde Dansk Folkeparti?
Lad os sende nogle mennesker, der er i arbejde, hjem.
Jamen hvis det bliver resultatet af det her efterår – ikke mere udenlandsk arbejdskraft, men bare at sende nogle folk, der er i arbejde, hjem – er der så ikke lige et problem, der står lidt uløst hen, og som var det store centrale problem, også i forbindelse med DI's topmøde, også i forbindelse med åbningstalen her, nemlig at den store udfordring er, at vi har et opsving, hvor vi risikerer igen at stå uden tilstrækkelig arbejdskraft?
Derfor er spørgsmålet jo egentlig bare: Skulle statsministeren ikke nu holde fast i at føre den politik, han gerne vil – ellers må man jo spørge vælgerne – i stedet for bare at føre den politik, det kan blive til, når man læner sig op ad Dansk Folkeparti?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-10-04:
Jamen jeg er glad for, at vi er her alle sammen i dag, og jeg ved jo ikke, præcis hvad der gemmer sig i den familiehistorie.
Men der var også en periode op igennem 1960'erne og 1970'erne, hvor vi åbnede døren for arbejdskraft.
Jeg tror altså, at vi er nødt til at være lidt skarpe på, hvad vi taler om her.
Det, vi taler om omkring midlertidighed, er folk, der søger asyl i Danmark, fordi de er flygtninge; de flygter fra noget, de opfylder bestemmelserne for at få beskyttelsesstatus.
Det er det, vi taler om.
Vi taler ikke om ulovlige migranter, for de får ikke noget opholdsgrundlag.
Det har sine besværligheder, afhængig af hvor de kommer fra.
Det er derfor, at noget af det her også handler om at sætte lidt hårdere ind over for de lande, hvor folk kommer fra, hvis de ikke har noget legalt grundlag for at opholde sig i Danmark.
Det er en del af det.
Og der er mit grundsynspunkt, at det opholdsgrundlag, der hedder, at man er flygtning, jo falder bort, når det, man er flygtet fra, ikke længere er til stede.
Så er opholdsgrundlaget smuldret.
Hvis man skal blive her, skal det jo være, fordi man så kan komme op at stå på noget andet, som jo f.eks. kunne være – så kan vi altid diskutere, om man skal rejse hjem først og indgive en ny ansøgning, eller om man kan gøre det her, hvis det skal kunne gøres enkelt – at man har nogle kompetencer, som vi har brug for på det danske arbejdsmarked.
Det er jo den nuance, jeg forsøger at lægge ind i det.
Men, helt ærligt, det er en stor og kompliceret debat, og vi kan i hvert fald ikke konkludere det her fra Folketingets talerstol.
Jeg er bare rigtig glad for, og jeg synes, det er en nyskabelse, at Dansk Folkeparti her i aften så klart har tilkendegivet, at det, jeg tror mange har aflæst som sådan en automatisk »de skal ikke arbejde, de skal ikke integreres«, hviler på bekymringen for, at hvis de gør det, kan vi ikke opfylde ambitionen om, at det er midlertidigt.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-10-04:
Jeg er meget enig i behovet for nuancering, for jeg tror, det bliver virkelig, virkelig væsentligt i de forhandlinger, der kommer.
Og jeg håber, at regeringen husker, at der findes andre partier i Folketinget end Dansk Folkeparti.
For hvornår tages hensynet også til, om den enkelte faktisk har en stærkere tilknytning til Danmark, ikke kun, fordi det er rart at være i Danmark, men også, fordi man måske er integreret i samfundet, har familie, venner, bidrager til samfundet, er ved at investere i samfundet, bl.a. ved at have nogle børn, der er på vej igennem uddannelsessystemet, og som på et eller andet tidspunkt kommer ud på det danske arbejdsmarked?
Det er jo langtidsinvesteringer, vi taler om.
Min far er udlænding.
Men havde han levet i dag, var jeg ved at sige, for det gør han, men havde han ikke arbejde i dag, jamen så havde han jo ikke kunnet få lov til at blive i Danmark.
Han var i perioder arbejdsløs.
Var han blevet sendt ud af landet efter de regler, som givetvis vil blive forhandlet, så havde jeg nok ikke stået her i dag.
Det er der sikkert nogle, der ville havde været glade for.
Men det ville jeg i hvert fald ikke selv have været særlig glad for.
Så det er bare for at bruge et eksempel på, at vi virkelig skal huske at tænke i de langsigtede investeringer i forhold til, hvad vi gør ved mennesker og menneskers forståelse af, hvor man hører til, hvor man kan lide at være, hvor man selv føler, at man bidrager aktivt til samfundet.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-10-04:
Tak for det, og også tak fra mig til statsministeren for talen.
Jeg er faktisk glad for, at statsministeren i sin tale uddybede det her med midlertidigheden ...
er der opmærksomhed?
Det er godt.
Jeg er glad for, at statsministeren uddybede det med midlertidigheden, for da jeg læste forslaget til vedtagelse fra regeringen, tænkte jeg: Hvad mener man egentlig med det her med, at midlertidigt ophold reelt skal blive midlertidigt?
For man taler om, og statsministeren og hr. Kristian Thulesen Dahl har også talt om sund fornuft, men hvad er sund fornuft?
Jeg kan blive rigtig bekymret for de forhandlinger, som skal foregå, med Dansk Folkeparti, for jeg er ikke helt sikker på, at i hvert fald min forståelse af sund fornuft er den samme forståelse af sund fornuft, som man har i Dansk Folkeparti, hvor man – i hvert fald i forhold til det, som jeg tror – egentlig bare mest er interesseret i, at nydanskere ikke skal i arbejde, ikke skal integreres, fordi de skal så hurtigt hjem som overhovedet muligt.
Så kan man spørge sig selv, hvem det gavner.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge statsministeren: Hvor går grænsen?
Statsministeren sagde faktisk i sin tale, at man selvfølgelig skal tjene sine egne penge for at kunne få lov til at blive.
Hvis vi nu forestiller os – og vi ved jo alle sammen, at en væbnet konflikt i gennemsnit varer ca. 15-20 år – at man har været i Danmark i 10 år, 15 år, man har børn, der går i skole og måske er ved at tage en uddannelse, og man har et arbejde, men så bliver man arbejdsløs i en periode, ville det så være nok til at sige
: Nå, du tjener ikke dine egne penge, det er ærgerligt, ud med dig?
Altså, hvad er lige kriteriet for sund fornuft i forhold til den her meget vigtige nuancering af balancen, som statsministeren jo selv var inde på, og som jeg tror vi alle sammen i den her sal er enige om er virkelig, virkelig besværlig og svær at forholde sig til?
Så hvor er balancen?
Hvad hvis man lige pludselig er arbejdsløs i en periode?
Betyder det noget, at man har en familie, nogle børn, der er ved at tage en uddannelse i Danmark, så det på den måde er en investering for Danmark?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2018-10-04:
Der er intet af det, der beviser, at der er kommet en bedre velfærd, siger fru Pernille Skipper.
Er det, at ventetiden er blevet kortere siden 2015, ikke mere velfærd?
Er det, at kræftoverlevelsesraterne er for opadgående og har været det, siden jeg blev sundhedsminister tilbage i 2001, ikke velfærd?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Altså, jeg har haft den tilgang i hele mit politiske liv, at vi driver sygehuse for at gøre patienterne raske.
Det kan være, at det er en fejl, men sådan har jeg tænkt det.
Og der, hvor jeg måler velfærden, er ved at se på, om patienterne bliver mere raske, end de blev tidligere.
Ja, det gør de.
Kommer patienterne hurtigere i behandling?
Ja, det gør de.
Ligger vi pænt i forhold til sammenlignelige landes sundhedsvæsener?
Det er ikke lang tid siden, at der var en uafhængig tænketank – det er ikke noget, jeg har fundet på – der pegede på det danske sundhedsvæsen som værende det tredjebedste i Europa.
Det er da velfærd.
Der er flere læger på sygehusene, og vi bruger flere penge.
Indtil videre i hvert fald fungerer sygehusvæsenet på den måde, at det drives af regionerne, og indtil videre i hvert fald er det dem, der beslutter, hvordan de mange ekstra milliarder kroner, som vi har investeret i sundhedsvæsenet, fordeles mellem sosu-assistenter, sygeplejersker, lægesekretærer, radiografer, læger, djøf'ere, investeringer, medicin.
Det er deres beslutning.
Jeg er i øvrigt er nødt til at pege på, at vi har et problem med sygeplejersker, og derfor har vi også gjort noget ved det i forhold til at se på, om vi kan øge optaget osv.
Jeg tror, at hvis man slår op i sygeplejerskernes a-kasse, er der aktuelt 250 sygeplejersker, der har haft en ledighedsperiode på mere end 12 uger – 250.
Så kan man jo godt sige, at vi skal ansætte mange flere, men de må i hvert fald bare ikke komme fra Canada – det må de ikke – og i hvert fald heller ikke fra Amerika.
De må muligvis komme fra Rumænien og Bulgarien, men ikke fra Canada.
Men de kan i hvert fald ikke komme fra Danmark, for de findes ikke.
Pernille Skipper (EL), 2018-10-04:
Jeg synes, de skal træffe beslutning om vores sygehusvæsen.
Jeg ved slet ikke, hvor den svada kom fra.
Jeg trækker det tilbage.
Nu holder jeg mig til virkeligheden.
Jeg er bare lidt forvirret.
Jeg startede med at præsentere nogle tal for fru Britt Bager.
Så får jeg at vide, at jeg skal komme ud i virkeligheden.
Så prøver jeg at fortælle statsministeren, hvordan det ser ud ude i virkeligheden, og så får jeg at vide, at det skal jeg overhovedet ikke komme med her, for det handler om tal.
Okay, så lad os gå tilbage til tallene.
Det er statsministeren og diverse medlemmer af regeringen og Venstre, som turnerer rundt med, at der skulle være ansat en læge ekstra om dagen, undtagen om søndagen.
Og så sætter man punktum.
Man fortæller ikke, at der er kommet færre sygeplejersker, færre lægesekretærer og færre sosu'er.
Man fortæller heller ikke, at lægerne selv siger, at det apropos opgaveforskydning betyder, at de sidder med alt for meget papirarbejde og ikke bruger deres kompetencer til gavn for patienterne, hvor de burde bruge dem.
Og man fortæller slet ikke, at der fra 2015 til 2017, hvor statsministeren har siddet med ansvaret, samlet set er kommet fire ekstra ansatte på alle landets sygehuse, men at der også er kommet 50.000 ekstra patienter.
Så det er altså ikke godt nok at sige, at man godt ved, at der er problemer, og at det hele ikke er rosenrødt, og så turnere rundt og prale med, hvordan der er kommet flere ansatte.
Jeg er ligeglad med, om vi forholder os til historierne fra de mennesker, der selv oplever det, eller tallene.
Derfor synes jeg bare, at det ville klæde statsministeren at indrømme, at der ikke er kommet flere ekstra hænder ude i vores sundhedsvæsen.
Det er der ikke.
Carsten Bach (LA), 2018-10-04:
Tak for ordførertalen.
Jeg sætter stor pris på, at vi også får Grønlands stemme i form af fru Aaja Chemnitz Larsen i dag her i Folketingets åbningsdebat.
Tak for det.
Og i øvrigt vil jeg sige tillykke med den nye regering i Grønland.
Det er jo, som ordføreren selv var inde på, en mindretalsregering, og det er der måske knap så meget erfaring med i Grønland, som der er herhjemme.
Jeg er jo stor tilhænger af rigsfællesskabet og de erfaringer, vi kan udveksle på tværs i rigsfællesskabet.
Og der er jo masser af erfaring at hente i Danmark i forhold til det at have mindretalsregeringer, så måske er det også et sted, hvor vi kan hjælpe hinanden fremadrettet.
Vi har jo et rigtig godt samarbejde om Arktis i det hele taget, og det synes jeg er rigtig dejligt.
Vi har i en dansk kontekst her i dag talt meget om rekruttering af udenlandsk arbejdskraft.
Måske er der jo faktisk her noget, vi kan lære af hinanden – også på tværs i rigsfællesskabet – om rekruttering af udenlandsk arbejdskraft den ene vej og måske opkvalificering af egne borgere den anden vej.
Men ordføreren, fru Aaja Chemnitz Larsen, taler en del om det her med udenlandske investeringer og om, hvor vigtige de er for Grønland og den fremtidige økonomiske situation i Grønland.
Det, jeg måske savnede en lillebitte smule, også set i kontekst af, at der nu er kommet et nyt fænomen i Grønland – en mindretalsregering osv. – var måske lidt ordførerens tanker om den politiske situation.
Hr. Morten Østergaard var inde på det her med studiekreds, og det er ikke, fordi jeg vil gøre det yderligere til studiekreds, end det er, men jeg kunne måske godt tænke mig at høre ordførerens tanker om det her med den fremtidige forfatningsmæssige situation for Grønland set i forhold til rigsfællesskabet.
Jeg vil spørge, om det ikke måske skaber nogle usikre politiske forhold, som kan gøre det sværere at tiltrække udenlandske investeringer til Grønland.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-10-04:
Det er Partii Naleraq, som jo stod bag den her demonstration i Nuuk, da statsministeren var der, og det er til dels også Nunatta Qitornai, som udtrykker nogle holdninger, og som ikke er så glad for et tæt samarbejde med Danmark, kan man sige.
Jeg synes jo, at det er vigtigt at huske på, at det er et politisk mindretal, og ofte bliver det stemmen, altså den grønlandske stemme i debatten, når man ser det her fra Folketingets side, og det synes jeg er ærgerligt, fordi der er rigtig mange besindige, gode folk, som går på arbejde hver evig eneste dag, og som egentlig gerne vil have, at der sker noget udvikling, men at vi også får gang i noget vækst og noget øget velfærd generelt i Grønland, og det er det jo med til at sikre.
Mette Abildgaard (KF), 2018-10-04:
Jeg redegør meget gerne for, hvor Det Konservative Folkeparti står, og vi har ikke i den konservative folketingsgruppe truffet nogen nye beslutninger i forhold til vores syn på offentlighedsloven, hvad angår det, vi har meldt ud tidligere, hvor vi altså har peget på de her tre paragraffer.
Vi synes, at det, man har forhandlet sig frem til, er meget fornuftigt.
Vi synes, at det er bedre end ingenting.
Vi har en justitsminister, der også er vores partiformand, som har et ansvar for de forhandlinger.