Pernille Skipper (EL), 2022-03-31:
Tak for ordet, og tak for talerne.
Jeg er rigtig glad for, at jeg så småt med en ny regering og et nyt politisk flertal kan begynde at skifte mine ordførertaler til den årlige redegørelsesdebat ud.
Der var mange år, hvor jeg holdt den samme – bare for at sige det helt ærligt – og skiftede lidt ud hist og her.
Nu begynder der rent faktisk at ske noget, og om end jeg ville håbe, at vi kunne gøre mere, så er vi faktisk et sted, hvor der skal skrives nye taler, og det er et skridt fremad.
På den ene side er ligestillingsredegørelsen nedslående læsning.
Vi har store problemer med alt fra kønsbaseret vold til ulighed på arbejdsmarkedet.
På den anden side er det altså opløftende at få et overblik over, hvor mange ligestillingspolitiske initiativer der er i gang, og hvor mange mennesker der hver eneste dag arbejder rigtig hårdt på at skabe et mere lige og frit samfund for os alle sammen.
Det har det seneste års tid også vist os.
Vi har fået en samtykkelovgivning, som har været i værk i et år, og allerede nu kan vi både se udviklingen positivt i statistikkerne med flere anmeldte voldtægter, men også kulturelt.
Den måde, vi opfører os over for hinanden på, ændrer sig, og vi diskuterer, hvad der er acceptabel adfærd, og hvad der ikke er.
Det er den vigtigste ændring.
Vi er samtidig i gang med et opgør med seksuel chikane på arbejdspladserne foranlediget af den danske metoobevægelse.
Vi har også fået vedtaget en aftale om barselsorlov, der sikrer, at mænd har ret til barsel på lige fod med kvinder.
Og det, ligestilling grundlæggende handler om, er, at vi alle sammen er lige meget værd.
Men for rigtig mange minoritetsgrupper er oplevelsen ikke altid sådan og heller ikke for kvinder, som udsættes for diskrimination i både det offentlige og det private.
Det er diskrimination, som i ekstreme tilfælde ender i vold.
Af ligestillingsredegørelsen fremgår det også, at halvdelen af alle danske transpersoner oplever diskrimination, og at tusindvis af mennesker hvert år bliver udsat for vold som følge af deres seksuelle orientering eller kønsidentitet.
Og indsatsen mod hadforbrydelser skal fortsætte, og jeg er også rigtig glad for, at vi kommer til lige om lidt – forhåbentlig snart – at se, at vi åbner det første krisecenter for dobbeltminoriteter i Danmark.
Det er en mangeårig kamp for Enhedslisten, som vi glæder os til at se ført ud i livet.
Vi har også, som andre ordførere har talt om, i særlig grad et problem med både fysisk og psykisk vold i nære relationer.
I februar 2020 var vi vidne til et drab, der mindede os alle sammen – jeg tror hele landet – om, at nogle kvinder bliver slået ihjel, fordi de er kvinder.
Det sker i nattelivet, men det sker også i særlig grad derhjemme.
Partnerdrab er den største enkeltstående årsag til mord i Danmark, og det er i allerhøjeste grad kvinder, som bliver slået ihjel af deres partnere.
Den store forskel og grunden til, at det er et ligestillingspolitisk spørgsmål, er, at selv om langt flere mænd bliver slået ihjel, så bliver de ikke slået ihjel af nogen, de kender nært, men det gør kvinderne generelt set.
Det skal vi have gjort noget ved.
Vi skal have en handleplan mod kønsbaseret vold og partnerdrab, og vi skal have den nu, og den skal være anderledes end de handleplaner, vi har haft tidligere, for det er faktisk slet ikke noget nyt med handleplaner mod vold i hjemmet.
En af de ting, som skal gøres anderledes, og som vi kæmper for i Enhedslisten, er, at det skal finansieres, og at det skal finansieres med det, der hedder varige penge.
Vi skal ikke bare have en pulje, der kan gå i nogle år, hvorefter det stopper igen, og så skal vi starte forfra.
Vi skal have nogle strukturelle forandringer i systemet, behandling til udøverne af vold, rådgivning til ofrene for vold, som er langt mere håndfast, og som også varer ved hen over årene.
Vi er rigtig glade for, at den nye ligestillingsminister kastede sig så voldsomt ind i den kamp allerede fra starten.
Nærmest fra første sekund som ligestillingsminister var det en sag, og den støtter vi hundrede procent op om, og vi vil gøre, hvad vi kan, for at presse regeringen til også at finde de penge, der skal til, for at tage de vigtige, store skridt fremad.