Jakob Sølvhøj (EL), 2020-06-04:
Tak til Nye Borgerlige for at fremsætte et forslag, som vi i Enhedslisten synes er godt.
Andet ville også være ejendommeligt, da det jo lægger sig meget tæt op ad det forslag, som vi selv fremsatte i oktober 2018, tror jeg det var.
Jeg tror, det er rigtig vigtigt, at der bliver skabt en strømning, en anden vej end den, der har præget holdningerne til skolestart, ikke bare de sidste 10 år, men de sidste 40 år.
Hr. Jacob Mark har nævnt tallene tilbage fra 10 år siden og de aktuelle tal, og går man yderligere 10 år tilbage, var det mere end en femtedel af forældrene, der blev imødekommet, når de ønskede en udskudt skolestart.
De tal er i sig selv bekymrende, og når man går ind og kigger på de kommunale forskelle, kan man sådan set blive endnu mere bekymret over, hvad det egentlig er, der foregår.
Når man går ned i tallene, kan man se, at der i nogle kommuner er et fire til fem gange større antal skolestartudsættelser, end der er i andre.
Jeg er helt overbevist om, at det, når der er meget store kommunale forskelle, så er, fordi de kommunale afgørelser, der træffes, i alt stor grad er afhængige af økonomi, og vi kender også til kommuner, der har fremlagt budgetoplæg som en del af deres sparekataloger, som var en begrænsning af en udskydelse af en skolestart.
Der er slet ingen tvivl om, at det er økonomien, der i meget høj grad driver de store forskelle.
En 3-4 år gammel undersøgelse fra SFI har ovenikøbet vist, at halvdelen af indskolingslederne mente, at 3 ud af 20 børn kom for tidligt i skole.
Så der er simpelt hen noget galt i forhold til balancen mellem den økonomiske og den faglige vurdering.
På den baggrund vil jeg også sige, at vi i Enhedslisten er meget tilfredse med, at vi har fået aftalen i det fælles forståelsespapir, og jeg kan måske foregribe et enkelt spørgsmål ved at sige, at vi ser det som en bevægelse i forhold til, at vi rejste et forslag, som var tæt på det, som Nye Borgerlige nu rejser, tilbage i 2018, og at vi synes, at den debat, vi havde der, har været med til at bevæge os i en retning, hvor jeg har en tro på, at vi i de fire partier, der har indgået forståelsespapiret, lander på et godt forslag, og så anerkender jeg også, at der ligger en dialog med partierne i folkeskoleforligskredsen.
Jeg vil sige i forbindelse med de debatter, vi har haft – jeg tror, vi har haft dem to-tre gange i den tid, jeg har haft fornøjelsen af at være her – at et af de udsagn, som jeg har reflekteret over, har været, om vi nu skal give forældrene en ubetinget ret til bare at bestemme, og til det vil jeg sige: Ja, det synes jeg sådan set at man skal.
Men jeg synes, der har været fremført gode argumenter – jeg har også hørt dem i dag – om, hvor vigtigt det er, at der bliver givet en god og professionel rådgivning og vejledning til forældrene, sådan at de beslutninger, forældrene træffer, sker på et ordentligt, velbelyst grundlag, sådan at der ikke er forældre, som, selv om man jo ikke kan sige, at forældrebekymringer er unødige, måske så ikke desto mindre ud fra en usikkerhed kommer til at træffe en forkert vurdering på deres barns vegne, uden at have hørt synspunkterne fra det pædagogiske personale i deres barns daginstitution, uden at have haft en god samtale med børnehaveklasselederen, eller hvem det nu måtte være på skolen.
Så vores syn er, at jo, forældrene skal have det sidste ord, og i det forslag, som vi fremsatte tilbage i 2018, havde vi faktisk indarbejdet det som en forpligtelse – der er en lille forskel til det forslag, som Nye Borgerlige nu fremsætter – sådan at man var forpligtet til en dialog med institutionen og skolen, før man traf beslutningen.
Men vi er altså helt enige i intentionen.
Vi er helt enige i, at det er forældrene, der må få det sidste ord, og vi håber, at vi kan lande på en rigtig fornuftig aftale med en række af Folketingets andre partier.
Skulle det ikke være tilfældet, vender vi hjertens gerne tilbage til en alliance med andre, som vil trykke beslutningerne endnu længere i den retning, vi gerne ser dem.