runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Schnoor (ALT), 2019-03-13:
Jeg ville bare lige høre noget.
For nu virker det, som om den her debat i dag handler om – eller det står der i hvert fald på skiltet bag ved ordføreren – noget med at indskærpe over for kommunerne, og ordføreren sagde, at det ikke skal måles på, hvor mange penge der bruges, og det er jeg til dels også enig i.
Men der står så i forslaget til vedtagelse, at Folketinget opfordrer regeringen til ved årets økonomiaftale at målrette flere midler til ældreområdet, og det glæder mig da faktisk.
Kan ordføreren uddybe det?
Altså, det glæder mig da, at jeg kan se, at ordføreren selv er med i det her forslag til vedtagelse om at afsætte og målrette flere penge til ældreområdet.
Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Som jeg sagde før, så tror jeg aldrig, at vi kommer i en situation, hvor den økonomiske ramme er af sådan en karakter eller størrelse, at man siger, at nu er det nok, og at nu skal vi simpelt hen ikke have flere penge.
Må jeg bare lige minde om, at Enhedslistens ordfører her står igen og synger den sædvanlige sang om, at man også kunne have valgt at lade være med at sænke nogle skatter.
Altså, undskyld, sidste gang Enhedslisten havde muligheden for at støtte en regering, gjorde man præcis det; da støttede man præcis en regering, som skar ned på økonomien i kommunerne, herunder til ældreplejen.
Til gengæld sænkede man topskat og selskabsskat.
Det var det, man gjorde under den regering, som Enhedslisten støttede.
Beklager, men sådan var det.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-03-13:
Tak for det.
Jeg er glad for, at Enhedslisten også er opmærksom på, at de ældre skal have det godt.
Det er jo sådan, at vi står over for et snarligt folketingsvalg, og jeg har tidligere sådan hørt tale om streger i sandet og røde linjer og ting, som Enhedslisten ligesom føler skal være opfyldt, i forhold til om det skulle være en socialdemokratisk regering, der skulle regere.
Er ældreområdet omfattet af sådan en slags rød linje, hvor man siger: Vi har nogle krav her, som vi ikke accepterer at man går på kompromis med med en eller anden undskyldning om en økonomisk krise eller et eller andet andet, i forhold til at man ikke vil bruge de penge, som man måske tidligere har lovet at man gerne ville bruge?
Peder Hvelplund (EL), 2019-03-13:
Ellers er de gået til skattelettelser – det er der jo nogle der uddeler pokaler i forhold til, altså bryster sig af, at man har uddelt 27 mia. kr. i skattelettelser.
Det var jo også en mulighed at kigge efter dem der.
For når man renser tallene, også for hjælp fra ægtefælle, også i forhold til en rehabiliterende indsats, så er der jo et fald fra 36 pct. til 25 pct. i det antal, der får visiteret hjælp.
Det må da alt andet lige være udtryk for, at økonomien er blevet strammere, for det er jo folk, der reelt set har behov for hjælp, men hvor det er blevet sværere at få hjælp.
Så medmindre det er, fordi kommunerne bevidst ønsker, at de her ældre ikke skal have hjælp, så er det vel, fordi de er blevet tvunget til at prioritere ud fra en stram økonomisk ramme.
Joachim B. Olsen (LA), 2019-03-13:
Tak for det, formand.
Baggrunden for, at vi står her, er den rapport, som VIVE via Ældre Sagen offentliggjorde den 24. februar, en rapport, som i offentligheden er blevet brugt, som om svage ældre ikke får hjælp nok.
Helt overordnet er det sådan, at på stort set alle parametre har ældre et bedre liv nu end nogen sinde før i danmarkshistorien.
Den gruppe, som har oplevet størst fremgang i den disponible indkomst gennem de sidste 20 år, er pensionisterne.
Aldrig i danmarkshistorien har otiummet for ældre været så langt som nu.
Det bekræftes også af VIVE's rapport, som viser, at gruppen af de svageste ældre i forhold til resten af befolkningen er halveret fra godt 9 pct. til godt 4,5 pct. Politisk er der siden valget blevet prioriteret mange ressourcer til ældreområdet.
Så der er altså tale om et mageløst hykleri fra Socialdemokratiets og SF's side, når de gør den her diskussion til et spørgsmål om ressourcer.
Kommunerne bruger mere end 45 mia. kr. på ældreområdet.
Og heldigvis er tilfredsheden med den service, de ældre modtager, meget høj.
Når man laver brugertilfredshedsundersøgelser, svarer 80-95 pct. af de ældre, at de er tilfredse med den service, de modtager, alt efter område.
Men selvfølgelig er der ting, som kan blive bedre.
Der er kommuner, som prioriterer forskelligt.
Nogle vil prioritere skoler over plejehjem eller omvendt.
Sådan er det i sagens natur, når man har kommunalt selvstyre.
Kommunerne prioriterer forskelligt, og ikke alle kommuner er lige gode til at udnytte ressourcerne effektivt.
Det gode ved kommunalt selvstyre er, at kommunerne kan lære af hinanden.
Kommunerne har frihed til at gøre tingene på forskellige måder.
Det er godt.
Det giver mulighed for, at lokal viden kan komme i spil.
Når det er sagt, skal vi selvfølgelig sikre os, at de målrettede ressourcer, vi afsætter på Christiansborg, bliver brugt på det, de rent faktisk er afsat til.
Astrid Krag (S), 2019-03-13:
Tak for det.
Vi fik indskærpet, at vi ikke måtte stille spørgsmål, men det må vi så godt alligevel, bare en enkelt gang, ikke også?
I forlængelse af den her diskussion om det demografiske træk og de offentlige udgifter kan jeg læse, at hr. René Christensen fra Dansk Folkeparti er citeret for, at Venstre gik til valg på nulvækst, og at De Konservative og Liberal Alliance gik forrest i kampen for minusvækst.
Det var en beskrivelse af tiden op til sidste valg og en forklaring om, at det niveau, vi er på nu, skyldes, at Dansk Folkeparti har hevet i den rigtige retning.
Jeg er egentlig bare interesseret i at høre, hvad Liberal Alliance går til valg på denne gang.
Vil det være et krav om minusvækst i den offentlige sektor eller nulvækst eller det niveau, vi er på i dag, eller måske – det tror jeg ikke, men det kunne man håbe – det niveau, der skal til for at følge med det stigende antal ældre?
Peder Hvelplund (EL), 2019-03-13:
Jamen det kunne jo være, at Dansk Folkeparti og Enhedslisten skulle sætte sig ned sammen og blive enige om, hvilke røde linjer vi skal tegne op for at pege på både den ene og den anden statsministerkandidat.
Altså, nu fører vi jo ikke regeringsforhandlinger her fra talerstolen, men det er da klart, at vi ser det som et af vores mål, at velfærdsområdet i hvert fald skal løftes, og at det er et af de områder, hvor der klart må være en forskel på, om en eventuel statsminister hedder Lars Løkke Rasmussen eller Mette Frederiksen eller Pernille Skipper.
Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Vi kan starte med det demografiske træk.
Der er selvfølgelig nogle synergier, og der er nogle faste omkostninger til forskellige ting, som man kan sige man kan dele ud på én ekstra ældre.
Tilsvarende gælder, når man snakker skoler.
Der er også en skolelærer, der er også noget lys og varme, der er alle mulige andre ting.
Så det er jo der, kæden hopper af med det der med det demografiske træk.
Altså, også her handler det om, at man siger, at er det 0,3 pct., eller er det 0,5 pct.?
Det handler jo om, hvordan man skaffer de midler.
Hr. Jeppe Jakobsen var bl.a. inde på det her med, at hvis man vælger at lave en politik, hvor man har ekstra udgifter til eksempelvis flygtningeområdet, jamen så har man ikke de penge til at bruge på ældreområdet, men man har vist, at man har en udgiftsramme, der er steget med 0,3 pct., 0,5 pct., 0,7 pct., men der er overhovedet ikke én ekstra krone til den ældre.
De er gået til flygtningene, nemlig i eksemplet fra hr. Jeppe Jakobsen fra før.
Jo, men udgangspunktet er jo, at vi har et kommunalt selvstyre, og det synes jeg også vi skal holde fast i.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi her fra huset sætter de overordnede rammer, både hvad den totale økonomi angår, og hvad der i øvrigt ligger af forskellige tiltag, både på ældreområdet, på børneområdet, på sundhedsområdet, på uddannelsesområdet og alle mulige andre områder, som er noget af det, man så udfylder og efterlever i kommunerne efterfølgende.
Det er sådan set det, som man kan sige er reaktionen fra vores side sammen med Dansk Folkeparti på den VIVE-rapport, og som konklusionen, i givet fald det her forslag til vedtagelse måtte blive vedtaget, skulle være, altså at kan vi med de økonomiaftaler, der ligger, med de rammer, man kan aftale med kommunerne, målrette yderligere til ældreområdet, så synes vi, det vil være en fin idé.
Pernille Schnoor (ALT), 2019-03-13:
Så anerkender ordføreren, at det ikke kun handler om prioritering i kommunerne, at de prioriterer forkert, når man hører om nogle eksempler, der ikke er gode, i forhold til hvem der får hjemmehjælp, og hvem der ikke får?
Og når man siger, at regeringen ved årets økonomiaftale vil målrette flere midler, er det så, fordi regeringen vil lægge flere midler ind?
Eller hvordan skal vi forstå det?
Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Jeg vil ikke generalisere og sige, at man generelt prioriterer forkert.
For det er jo heldigvis 98 forskellige kommuner, der har 98 forskellige økonomier og udgangspunkter og alt muligt andet inden for de rammer, vi stiller her fra huset.
Men der findes jo eksempler – og de vil jo altid være der, desværre, var jeg ved at sige – hvor man kan se, at der bliver prioriteret andet end det, man kan sige er kernevelfærden, og der betragter jeg ældreområdet, også i kommunen, som en del af kernevelfærden.
Det er da bare der, jeg opfordrer til, at man selvfølgelig har snuden i sporet og fokus på det, der er det vigtigste, og så er det, vi med det her forslag til vedtagelse lægger op til at sige, når vi laver den næste økonomiaftale, at vi inden for den ramme, vi aftaler med kommunerne, prioriterer yderligere til ældreområdet.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-03-13:
Tak for det.
Jeg vil i virkeligheden gerne følge lidt op på det, som den forrige ordfører også nævner, nemlig om kommunerne har penge nok til at løfte en opgave, når virkeligheden er, at man, i takt med at to nye borgere får brug for hjælp, sådan set kun får penge til den ene.
I øvrigt er det samtidig med at man jo også skal tage sig af alle de sundhedsopgaver, som bl.a. ordførerens regering har været med til at fremme i årevis – ikke at jeg synes, at det er en dårlig idé, det synes jeg sådan set ikke det er, men det koster jo også.
Og nogle gange har det jo bevisligt været på bekostning af de svageste ældre, som ikke lige havde brug for behandling, men bare havde brug for hjælp til at komme i bad eller hjælp til at få noget at spise eller nogle andre ting, men ikke den egentlige behandling.
Anerkender ordføreren ikke, at der mangler penge til at løfte en opgave, hvor flere får brug for hjælp?
Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Altså, jeg tror, at når vi taler ældrepleje – og det er ikke bare noget, jeg tror, det er også noget, man får at vide, når man er ude at snakke med folk på det her område – er den vigtigste mangel sådan set ikke penge, det er hænder.
Altså, vi kan jo høre eksempler på, at når man slår stillinger op i ældreplejen, hjemmehjælpere og andre, kommer der ikke det relevante antal ansøgere, som man har brug for, til trods for at man sådan set har sat pengene af til det på sit budget.
Så hænderne er selvfølgelig en udfordring.
Men selvfølgelig handler det også om, at man har en økonomiramme, men også, at man kigger på, hvordan man prioriterer den økonomiramme.
Nu var vi lidt inde på det før med fru Astrid Krag, men der bliver jeg nødt til at sige, at sundhedsområdet og ældreområdet jo også et eller andet sted hænger lidt sammen, fordi sundhed for ældre jo også er en del af det at have en værdig ældrepleje, hvor man får de behandlinger, der skal til.
Derfor synes jeg ikke, at man kan skille de to ting ad.
Men sidst som først handler det selvfølgelig også om, at man prioriterer – både hvordan man prioriterer herindefra i forhold til de rammer, vi stiller op, men også, hvordan de 98 kommuner vælger at prioritere inden for den ramme, som man arbejder med ude i de enkelte kommuner.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-03-13:
Jeg er sådan set enig i, at det også handler om sundhed for ældre.
Det kunne jo også være for borgere med handicap for den sags skyld.
Men VIVE har jo lige for nylig lavet en anden rapport, nemlig om samarbejdet mellem akutafdelingerne på sygehusene og ældreplejen i Esbjerg, som viser, at det er borgerne rigtig glade for, fordi der bliver skabt noget kontinuitet og de oplever, at der er kvalitet i det arbejde, der bliver udført.
Og det vidner jo også om, at der kan komme til at mangle penge, hvis vi prioriterer at bruge pengene på noget, som koster penge, men ikke får den effekt, som regeringen forudsætter, nemlig at man kan forebygge 40.000 indlæggelser.
Hvad så?
Peder Hvelplund (EL), 2019-03-13:
Der er jo forskel på, hvilket niveau man prioriterer ud fra.
Og det, der er blevet helt tydeligt i forhold til VIVE-rapporten her, er jo, at vi har en ældrepleje, der er ekstremt presset.
Vi kan se på tallene, at antal ansatte pr. ældre er faldet med 4,2 pct. bare i løbet af de sidste år.
Den udgift, kommunerne bruger på den enkelte ældre, er også faldet.
Det er samtidig med de ting, vi kan se ud fra VIVE-rapporten.
Vi kan jo se, at det er et område, der er ekstremt presset.
Ældre Sagen siger så, at der er brug for at tilføre 4,4 mia. kr. for at kunne løfte niveauet i forhold til det demografiske træk.
Finansministeriet melder selv, at for at kunne løse opgaverne på sundhedsområdet, er der brug for 12,5 mia. kr. Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om man forestiller sig, at de udgifter stadig væk skal kunne holdes inden for den eksisterende ramme for vækst i den offentlige økonomi på 0,3 pct., eller anerkender ordføreren, at der er brug for at tilføre yderligere midler, så det ikke betyder, at man skal prioritere mellem de forskellige områder, så det er daginstitutionerne, der skal betale for ældreplejen?
Jacob Jensen (V), 2019-03-13:
Nu er det heldigvis mig, der bestemmer, hvad det er for en diskussion, jeg synes er relevant.
Og jeg synes, det er yderst relevant, når fru Astrid Krag svinger sig op og siger, at det er helt forfærdeligt, at der ikke er penge nok, og da man selv havde ansvaret, skar man ned.
Forklaringen er så, at det var økonomisk smalhals, at det var en hård tid; man måtte skære ned, og der var krise.
Men man vil ikke forholde sig til, at man på det tidspunkt, hvor man rent faktisk havde ansvaret for at kunne prioritere i det her land, prioriterede man med åbne øjne at sænke selskabsskat og topskat, og til gengæld prioriterede man så også at skære ind på den samlede økonomiske ramme for kommunerne, samlet set med 3,5 mia. kr. over perioden.
Hvordan kan det være, man ikke vil vedstå sig det og så bare forklare, hvad årsagen var til, at man prioriterede på den måde?
Så kunne vi da i hvert fald tage diskussionen på et sagligt oplyst grundlag.
Astrid Krag (S), 2019-03-13:
Det er lidt interessant at se, at en diskussion, der bør handle om, hvordan man kan sikre, at der er penge nok i kommunerne til en værdig ældrepleje, skal handle om årene 2011-2015, hvor vi var i en økonomisk krise.
Jeg vil sige, at vi dækkede demografien samlet set.
Da vi gik ud af regeringskontorerne, blev der brugt flere penge på velfærd, end da vi gik ind i dem
, selv om det var en økonomisk krise
Jeg synes da, det er mere relevant her i dag at diskutere de voldsomme besparelser, som VIVE-rapporten, som vi er her på baggrund af, viser, og som er gået ud over ikke sunde og raske og rørige ældre, men svækkede og funktionsnedsatte ældre, og hvordan man fra regeringens side – det er vel sådan set det, Dansk Folkeparti spørger om – har tænkt sig at sørge for, at det ikke fortsætter.
Det burde være den diskussion, også Venstres ordfører kastede sig ind i her i dag.
Det ville jeg synes var betydelig mere relevant.
Det er i byrådet, man laver hjemmehjælpen, siger finansministeren.
Altså, siden Lars Løkke Rasmussen blev statsminister, er der kommet knap 95.000 flere ældre over 70 år, og skulle man have dækket det demografiske træk, også henset til sund aldring, så skulle man altså have afsat 4,4 mia. kr. mere.
Op til sidste valg var der diskussioner blandt de nuværende regeringspartier om, hvorvidt der skulle være minusvækst eller nulvækst, eller hvad der skulle være i den offentlige sektor.
Derfor vil jeg egentlig, inden vi går ned i den mere detaljerede diskussion, som jeg tror kommer, når ordførerne kommer på banen, spørge finansministeren: Hvilken fremtid kigger vi ind i ifølge den nuværende regering og finansministerens eget parti i forhold til den offentlige vækst og muligheden for at følge med i udviklingen med det stigende antal ældre, altså også når vi renser tallene for, at flere ældre vil være sunde og raske?
Rapporten viser jo, at det ikke kun er det, der slår igennem.
Så hvad kigger vi ind i i forhold til de budgetter, som jo er dem, kommunalbestyrelserne laver ældreplejen ud fra?
Kristian Jensen (V), 2019-03-13:
Jeg vil starte med at glæde mig over, at flere og flere ældre er raske og rørige, endda så raske og rørige, at de bliver på arbejdsmarkedet.
Så selv om der er kommet flere 70-årige, betyder det ikke, at det gennemsnitlige pres på hjemmehjælpen er steget tilsvarende, for de 70- eller 72-årige, vi ser i dag, er i gennemsnit heldigvis langt mere raske og rørige end de 72-årige, vi så for 10 år siden.
Det, man kigger ind i med vores politik, er at have en afdæmpet vækst i den offentlige sektor på ca. 0,3 pct. om året plus det, der skal tillægges til forsvar og øvrig sikkerhed, hvilket i øjeblikket samlet set ligger på ca. 0,4-0,5 pct. i forhold til det forbrug, vi har.
Men det, der er interessant, fru Astrid Krag, er jo sådan set ikke, hvad man bruger ekstra.
Det interessante er, om de penge, man i forvejen bruger, bliver brugt godt nok.
Nogle af de penge går så tilbage til verdens brændpunkter i form af øget udviklingsbistand, men rigtig mange af de penge bruges faktisk til at løfte serviceniveauet rundtomkring.
Og det gør man, uden at den samlede ramme udvides, men ved at vi bruger pengene på det, vi gerne vil, frem for at bruge pengene på noget, vi ikke vil, altså højere ydelser til flygtninge og højere ydelser til familiesammenførte.
Så det er ikke bare et spørgsmål om, hvor mange penge man bruger.
Det er også et spørgsmål om, at de penge, vi bruger i forvejen, bruges klogt og på det rigtige.
Jeg er glad for, at det er lykkedes regeringen sammen med Dansk Folkeparti at få nedbragt antallet af asylansøgere og flygtninge, der kommer til Danmark.
Så er det nemmere at integrere dem, der er her, og vi sparer nogle penge, vi bl.a. kan bruge til at løfte serviceområdet i Danmark.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-03-13:
Tak for det, og tak til ministeren for besvarelsen og i besvarelsen af mit opfølgende spørgsmål for anerkendelsen af, at der er en grænse for, hvor ringe det kan blive ude i kommunerne.
Ældreområdet er hjerteblod for Dansk Folkeparti, og siden valget har vi prioriteret værdighedsmilliarden, en køkkenpulje, bemandingsmidler svarende til 1.000 nye ansatte, plejeklippekort til plejehjemsbeboere, rekrutteringsindsats for at skaffe de nødvendige social- og sundhedshjælpere og social- og sundhedsassistenter, et solidt løft af folkepensionen – og jeg kunne fortsætte.
Men det er jeg ikke sikker på jeg har tid til.
Ældres vilkår er hjerteblod for Dansk Folkeparti.
Det er en af vores grundværdier i Dansk Folkeparti, at de ældre, der har opbygget vores samfund, og som har betalt en endog meget høj skat igennem deres liv, selvfølgelig skal have en værdig og tryg alderdom.
Vi skylder faktisk at levere en ordentlig omsorg.
VIVE's rapport, som er grundlaget for dagens forespørgsel, har jo afdækket en stigning i antallet af ældre, der ikke får hjemmehjælp, til trods for at de har et behov, på hele 50 pct., når vi taler om svækkede 67-87-årige – en stigning på 50 pct., som er foregået i årene fra 2007 til 2017.
Det er i Dansk Folkepartis optik et billede på et velfærdssamfund på afveje, og det vil vi ikke være med til.
Ældreomsorgen er kernevelfærd og skal prioriteres som sådan, og sådan en rapport kalder på handling.
Det var derfor, vi indkaldte finansministeren til den her hasteforespørgsel for at sikre, at problemet bliver håndteret.
Der vil sikkert være rigtig mange, som vil undskylde udviklingen og påstå, at kommunerne har været tvunget ud i den her manøvre.
Jeg tror, det bliver kaldt nødvendighedens politik, når man ikke vil investere i vores fælles velfærd.
Det er økonomien, der er skyld i, at tingene ser ud, som de gør, og ikke dårlige politiske prioriteringer.
Men inden for samme periode, som den her undersøgelse har set på, fandt kommunerne penge til at ansætte ikke færre end 22.000 flere med en lang videregående uddannelse.
Det er jurister, journalister, økonomer osv.
Vi har ingen fine fornemmelser i forhold til det kommunale selvstyre.
For os er det vigtigste velfærden, værdigheden og trygheden for de ældre mennesker, der igennem et langt liv har betalt til velfærdssamfundet med den forventning, at den dag, de fik brug for hjælp, så ville den også komme.
Det er prioriteten for Dansk Folkeparti – deres værdighed, deres tryghed.
Derfor vil vi også lægge op til, at vi går meget tættere på det kommunale selvstyre og sikrer, at der bliver prioriteret de midler til velfærden, som er nødvendige.
Til sidst vil jeg gerne på vegne af Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti læse følgende forslag til vedtagelse op:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer, at trods store investeringer i ældreplejen i de seneste års finanslove har VIVE afdækket, at færre svage ældre får praktisk hjemmehjælp.
Folketinget indskærper, at ældre skal have den hjælp, de har behov for.
Folketinget opfordrer regeringen til ved årets økonomiaftale at målrette flere midler til ældreområdet.«
Kristian Jensen (V), 2019-03-13:
Man skal passe på med billeder, for i stedet for at sætte kikkerten for det blinde øje vil jeg sige, at man har lagt øret til græsset.
Altså, for det er jo ikke os, der laver hjemmehjælp.
Altså, helt ærligt, det er jo ikke os, der sidder inde i Folketinget, der laver hjemmehjælp.
Der er måske nogle af os, der har en dobbeltrolle som både folketingsmedlem og medlem af et byråd, og det er i byrådet, man laver hjemmehjælpen.
Jeg har jo ikke tænkt mig at sætte det kommunale selvstyre ud af kraft og sige, at nu må I ikke lave rehabiliterende hjemmehjælp, eller at nu skal I gøre det på en bestemt måde.
Og derfor bliver nogle af diskussionerne, vi har herinde, sådan en lille smule: Hvad tror vi egentlig er bedst ude i kommunerne?
Jeg har tillid.
Det, der kan være spørgsmålet, er, om de har den økonomi, der skal til.
Og det, jeg ærgrer mig over, er, at det ikke lykkedes at få lavet en udligningsreform, der kunne udjævne de store forskelle, der er mellem landets kommuner, sådan at de forskelle var blevet jævnet lidt ud og der var lidt større lighed i det, vi kan tilbyde ældre, uanset hvor de bor henne i Danmark.
Der er nogle kommuner, der i dag har meget svært ved at løfte opgaven, samtidig med at de kan se, at andre kommuner faktisk har en serviceramme, de har meget nemt ved at kunne holde sig inden for.
Jeppe Jakobsen (DF), 2019-03-13:
Jeg er helt enig i, at der især i årene fra 2011 til 2015 blev skåret ret meget i de midler, som man havde til rådighed som kommunalbestyrelse, men det ændrer i min optik ikke ved, at man til trods for de dårlige rammer også har prioriteret skævt.
Men man har desværre set, at kommunerne har følt, at de har haft råd til, at borgmesteren skulle have en kommunikationsrådgiver for at kunne passe sit arbejde.
Der må jeg bare sige, at så længe man prioriterer sådan, så synes jeg, man prioriterer skævt.
Peder Hvelplund (EL), 2019-03-13:
Det er bare fra sidste år til i år.
Hvis man ser på udgiften, som kommunerne har pr. enkelte ældre, så er den faldet med 2,9 pct. Så det der med, at alting skulle være forandret nu, er jo ikke rigtigt.
Derfor skal jeg bare spørge: Det kan da godt ske, at der nogle gange er nogle ting, man kunne prioritere anderledes ude i kommunerne, men mener ordføreren ikke, at det helt overvejende problem er, at kommunerne mangler økonomi til at løse den her opgave?
Det er jo ikke løst ved bare at fyre en kommunikationsmedarbejder.