runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2021-11-09:
Der er netop en diskussion om det i Grønland, idet vi har nogle strukturer, der gør sig gældende, og som gør, at det somme tider kan være svært ikke at begå sig på anden vis, og det er nogle af de strukturer, vi sætter sammen med det postkoloniale.
Når man kommer til Grønland, er der rigtig mange i det grønlandske samfund, der desværre har en tendens til at skulle se op til det at være dansk, og nogle, der kommer til Grønland, har måske en årsag til at tage til et andet land – f.eks. at opleve noget nyt – og de har jo også brug for en eller anden form for navigering i det nye samfund, de kommer til.
Derfor kommer Siumut ind og siger: Vi er ikke her for at pege fingre, men vi er her for at se på løsningsforslag.
Vi tænker, at det er vigtigt, at vi går ind og kigger på integrationsmulighederne, idet der ikke eksisterer integrationsfunktioner, da vi har samme statsborgerskab – men vi er to forskellige folk.
Jeg vil gerne høre, om statsministeren kan se en mulighed for, at vi udvikler en form for politik om det emne.
Mette Frederiksen (S), 2021-11-09:
Det er ikke en ny problemstilling, og vi er aldeles bekendt med den.
Vi må samtidig sige, at der også er nogle ret alvorlige udfordringer omkring kriminalforsorgen i Danmark, rigtig alvorlige udfordringer.
Her tænker jeg først og fremmest på vores medarbejdere, som er underlagt et urimeligt arbejdsmiljø, både på grund af den råhed og hårdhed, som er blevet en del af fængselslivet i Danmark, desværre, ikke mindst på grund af organiseret bandekriminalitet, men også fordi der mangler kolleger.
Så vi sidder jo og er i gang med at diskutere fremtiden for kriminalforsorgen her i Folketinget, og der er forskellige ønsker, og i sidste ende er det jo så en afvejning af de forskellige behov, der er, der afgør, hvad vi kan nå til enighed med hinanden om.
Men der er udfordringer i kriminalforsorgen, og det gælder desværre flere steder.
Edmund Joensen (SP), 2021-11-09:
Det har i lang tid været et ønske fra færøsk side at forbedre forholdene omkring kriminalforsorgen på Færøerne, og det er, fordi løsningen med Mjørkadalur ikke beregnes som værende holdbar.
Justitsministeriet har sammen med relevante myndigheder fra Færøerne udarbejdet en analyse af forholdene, som klart viser, at den bedste og mest holdbare løsning er at bygge et nyt fængsel på Færøerne.
Når kriminalforsorgen er et rigsanliggende, betyder det, at det er her i Folketinget, her i huset, at beslutningen skal træffes, og at det er her, ansvaret ligger.
Derfor vil jeg spørge statsministeren: Mener statsministeren ikke, at de færøske fængselsforhold bør være på samme niveau som de danske og de grønlandske?
Mette Frederiksen (S), 2021-11-09:
Jeg hører i virkeligheden, at der er en fælles interesse i, at vi også fysisk, kan man sige, får understreget den undskyldning, som jeg mener berettiget er givet til den gruppe af såkaldte eksperimentbørn, som jo har oplevet meget, meget alvorlige konsekvenser af de beslutninger, der blev truffet dengang.
Derfor er jeg også i kontakt med formanden for naalakkersuisut, i forhold til hvornår et fysisk arrangement kan gennemføres, og det vil jeg mene vil være bedst at gennemføre i Grønland.
Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), 2021-11-09:
Det ser vi meget positivt på, også fordi statsministeren selv har udtrykt stor velvillighed over for et styrket samarbejde i kongeriget.
Vi fra Siumut mener, at de her problematikker er noget af det, der skaber de her gnidninger mellem befolkningsgrupperne, og som netop er meget ærgerlige.
Som den grønlandske kunstner Josef Tarrak har sagt: Det kan være, at vi er multikulturelle, men vi er ikke interkulturelle.
Der er grupperinger i samfundet i Grønland, og det synes jeg at vi fra Folketingets side, fordi det er et dansk ansvarsområde, bliver nødt til at få kigget på.
Sidste spørgsmål handler om, at der var en undskyldning til eksperimentbørnene i den sidste udvidede spørgetime, vi også var med i, og der var der også forhåbninger om, at det ville føre til mere, så det ikke kun var en skriftlig undskyldning.
Er der planer om, hvornår det kunne ske?
Mette Frederiksen (S), 2021-11-09:
Jamen altså, grundlæggende tror jeg på, at hvis der er en udfordring, skal vi også søge at løse den, og det vil vi selvfølgelig meget gerne være med til at diskutere hvordan vi gør.
Der er vel i virkeligheden to spørgere i dag, der kredser om det samme, nemlig at det ikke altid er let i hverdagen at få det her samarbejde til at fungere.
Det er det jo heller ikke, kan man sige, på et overordnet politisk niveau, for der er også en gang imellem konflikter.
Jeg synes nu, at vi får håndteret udfordringerne – i al beskedenhed – klogt i de her år, fordi vi er i gang med at udvikle vores rigsfællesskab og jo ikke lægger til grund, at fordi rigsfællesskabet så ud på en bestemt måde for 10 år siden eller for 25 år siden, skal det også blive ved med at se ud på den måde, det gjorde.
For landene forandrer sig, verden forandrer sig, klimaforandringerne er kommet til, og så skal vi også få rigsfællesskabet til at bevæge sig.
Men jeg synes, at der i begge spørgsmål i dag ligger, at der en gang imellem kan være nogle problemer på det helt menneskelige plan.
Et af de problemer, jeg er blevet konfronteret med, er, at det heller ikke nødvendigvis er let som ung grønlænder at komme til Danmark og skulle gå i gang med at læse, og måske er man her alene.
Det er nogle udfordringer, som jeg mener vi godt kan håndtere, hvis vi vil.
Edmund Joensen (SP), 2021-11-09:
Det er meget vigtigt, at der, når det er et rigsanliggende, bliver moderniseret på samme måde på Færøerne, som man gør andre steder, f.eks. i Danmark.
Det kan slide på tålmodigheden for dem, som er ansat i politiet.
Men tak for svaret.
Mit sidste spørgsmål omhandler os nordatlantiske partier.
Derudover får vi også invitationer til at være observatør til diverse forhandlinger, bl.a. SSR-reserven, men der er stadig flere forhandlinger, der kunne gavne Færøerne, som vi ikke får invitation til.
Jeg har i mit arbejde her i Folketinget lagt stor vægt på forskningsarbejde i rigsfællesskabet, og derfor synes jeg, at det er uheldigt, at vi ikke bliver inviteret til forhandlingerne om forskningsreserverne.
Mit spørgsmål er derfor: Mener statsministeren ikke, at de nordatlantiske partier skal inddrages på lige fod med resten af Folketingets partier?
Mette Frederiksen (S), 2021-11-09:
Altså, der er ingen som helst tvivl om, at der er frustration blandt mange medarbejdere ansat på sundhedsområdet, hvilket jo givet skyldes flere forskellige ting.
De synes, der har været for mange besparelser under den borgerlige regering.
Det tager tid at rette op på.
Det vil de borgerlige partier ikke være med til.
Så kan man jo forvente endnu flere besparelser på sundhedsområdet, hvis der kommer en borgerlig regering, eller på ældreområdet, som vi har set det før.
Der er nogle, synes jeg, helt legitime diskussioner omkring lønspørgsmål.
Jeg synes jo personligt, at vi har overbureaukratiseret den offentlige sektor, så der er for mange af vores offentligt ansatte, der bruger tid væk fra patienterne og væk fra de ældre på andre opgaver.
Sammensuriet af det her giver absolut nogle udfordringer.
Jeg tror, vi skal passe på med at foregive, at man kan løse det bare sådan med et snuptag.
For der er også nogle dilemmaer i det her, og der er jo også andre ting, som er vigtige i vores samfund.
Men ja, der er nogle udfordringer, der skal løses, og jeg synes sådan set også, det nuværende politiske flertal faktisk er på vej og er i gang med at løse nogle af de grundlæggende problemer i vores velfærdssamfund.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2021-11-09:
Der er også andre steder i vores sundhedsvæsen, der slår sprækker.
I går bragte Politiken en kronik under en meget, meget dramatisk overskrift: »Fødegangene har kurs mod total nedsmeltning«.
Den var skrevet af Øjvind Lidegaard, der er overlæge på Rigshospitalet.
Indholdet var mindst lige så alvorligt som overskriften.
Det er konstante ekstravagter, problemer med at skaffe ansatte, stress, en ond spiral af højere og højere krav, men færre og færre til at imødekomme dem, hvordan systemet svigter ved at tro, at vi bare kan køre produktivitetskrav ud over fødeområdet, men virkeligheden har jo vist, at man ikke kan føde 2 pct. hurtigere om året.
Hele vores sundhedssektor er presset til det yderste af produktivitetskrav, effektiviseringer, medarbejderflugt osv.
Men jeg vil sige, at fødeområdet kalder på akut handling.
SF synes, vi skal sætte penge af i finansloven.
Er regeringen klar?
Sundhedsministeren har jo sagt, at han har pengene liggende.
Vi er klar til at tage dem op af skuffen.
Mette Frederiksen (S), 2021-11-09:
Vi er jo også i finanslovsforhandlinger – det fylder ikke så meget i offentligheden – og vi håber selvfølgelig på at få vedtaget en god finanslov sammen med de partier, der vil tage ansvar for det.
Jeg synes dog samtidig to ting.
Altså, vil skal, som nummer et, være en lille smule påpasselige med at få det til at lyde, som om alt i den offentlige sektor er problematisk.
For der løses så mange opgaver hver eneste dag, og vi har også mange steder en ældrepleje, der fungerer godt, men den kan fungere bedre.
Og der er rigtig meget i vores sundhedsvæsen, der fungerer godt, selv om der også er udfordringer.
Det andet, jeg gerne vil sige, er, at vi ikke kan foregive, heller ikke over for vores medarbejdere derude, som efterspørger mere, at vi kan løse det hele på én gang.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2021-11-09:
Tak for det positive tilsagn.
Jeg glæder mig til en besked fra justitsministeren.
Så lad mig gå videre til den næste sag, som også er presserende, og som er en sag, der faktisk bekymrer mig ret dybt.
I går holdt statsministeren pressemøde.
Det var godt og nødvendigt, tak for det.
Men samfundssind går jo begge veje: Vi kan ikke blive ved med at bede sundhedspersonalet om at knokle lidt ekstra uden at sørge for, at de har rimelige rammer.
Vi vil gerne sætte pengene af på finansloven.
Vil statsministeren være med til det?
Mattias Tesfaye (S), 2021-11-10:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil godt starte med at understrege, at vi i regeringen fuldstændig anerkender, at 2021 har været et ekstraordinært år, hvor sundhedsvæsenet, herunder sygeplejerskerne, har haft mange, mange store opgaver og arbejdet i et højt tempo i en lang periode.
Sygeplejerskerne udfører – det ved vi alle – et stort og vigtigt arbejde, og vi har brug for dem i det danske sundhedsvæsen, og vi har brug for flere på sygehusene.
De seneste tal fra Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering taler også et tydeligt sprog.
De viser, at næsten halvdelen af de ledige job som sygeplejerske i regionerne for foråret ikke er blevet besat efter 3 måneder.
Det er helt centralt, at fagene i plejesektoren er attraktive, så vi både sikrer, at nuværende medarbejdere bliver i faget, og at nye medarbejdere har lyst til at arbejde inden for området.
Det er i den forbindelse selvfølgelig ingen hemmelighed, at løn- og arbejdsvilkår generelt har indflydelse på muligheden for at fastholde og rekruttere medarbejdere.
I omsorgssektoren har både kommuner og regioner som arbejdsgivere også en stor og vigtig opgave med at sikre, at der er et godt arbejdsmiljø, som både tiltrækker og fastholder medarbejderne.
Regeringen har derudover indgået en aftale med Danske Regioner om at øge antallet af sygeplejersker på sygehusene med 1.000 ved udgangen af 2021.
Tak for ordet.
Jeg burde nok have sagt »kommunen eller a-kassen«, men det er rigtigt, at det ikke er lufthavnstilsynet, der politianmelder folk og forfølger sagen og undersøger, om der er grundlag for at foretage en politianmeldelse.
Det gøres af kommunerne og a-kassen.
Det er deres opgave.
Det, aftalen om lufthavnstilsynet sikrer, er bare, at der er nogle myndigheder til stede i lufthavnen, der stikprøvevis udtager folk, og dem, der er på selvforsørgelses- og hjemrejseydelse, er omfattet af præcis det samme regime som andre i kontanthjælpssystemet.
Så i det omfang, de kan skilles ud, synes jeg også, det er relevant.
Ja, men det er, fordi dem, der politianmelder borgerne, er kommunerne, og det betyder ikke nødvendigvis, at de oplysninger ligger centralt.
Det er i virkeligheden sådan, jeg hører spørgeren.
Bent Bøgsted (DF), 2021-11-10:
Okay, jeg forstår det sådan, at ved lufthavnstilsynet siger de bare: Du har været uberettiget af sted, du bliver indberettet.
Og så er det kommunen, der afgør, hvilken sanktion der skal være.
Men i den forbindelse må kommunen jo ligge inde med oplysninger om, hvor lang tid personen har været af sted, og hvor meget vedkommende skal betale tilbage.
Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Tak for det.
Jeg er jo fuldstændig enig i, at der ikke er nogen enkel løsning, og derfor er det, vi efterspørger, sådan set bare, at man i det hele taget begynder at anvise nogle løsninger.
For det, der lige nu er udfordringen, er, at det er lidt svært at se, hvad det er, regeringen konkret vil gøre for at løse den her udfordring.
Det er rigtigt, at det især her i 2021, men også i 2020, har været særlig problematisk på grund af covid-19, men det er jo også et grundlæggende strukturelt problem.
Det er ikke kun inden for sundhedsvæsenet, vi ser det.
Ministeren nævnte selv tallet fra Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering, som viser, at vi i år har været oppe på, at det er halvdelen af stillingerne, der ikke er blevet besat inden for 3 måneder.
Hvis vi ser på sosu-assistenter, er det 48 pct. af stillingerne, og hvis vi ser på sosu-hjælperne, er det 44 pct. af stillingerne, der ikke bliver besat.
Så det er jo et generelt og strukturelt problem.
Derfor skal jeg bare høre: Hvad er det konkret, regeringen forestiller sig vi skal gøre ved den her udfordring?
Beskæftigelsesministeren indkaldte – faktisk kort tid efter indgrebet i sygeplejerskekonflikten – til et trepartsmøde, fordi der var udfordringer i forhold til ansættelser inden for servicefagene.
Det var ikke kun et spørgsmål om at se på problemstillingen nu og her, men også på lidt længere sigt.
Når nu ministeren anerkender, at det i forhold til den her problemstilling er en vifte af løsninger, der skal til, vil beskæftigelsesministeren så være villig til at indkalde til et trepartsmøde, så vi kan få set på udfordringerne både kort og på lang sigt?
For lige nu kniber det med at se, hvad det er for nogle løsninger, regeringen peger på.
Bent Bøgsted (DF), 2021-11-10:
Det har jeg lidt svært ved at forstå, for hvor lang tid de har været væk, er det, der afgør, hvor meget de skal betale tilbage.
Hvis de uberettiget har fået en ydelse i 1 uge, 2 uger, 3 uger eller 4 uger, er det det, de skal betale tilbage.
Ellers kan man jo ikke håndhæve det og give dem den sanktion, de skal have, om tilbagebetaling.
For hvor skulle man ellers få tallene fra, der afgør, hvor meget de skal betale tilbage, hvis ikke man ikke ved, hvor lang tid de har været af sted?
Mattias Tesfaye (S), 2021-11-10:
Til det første vil jeg sige, at jeg er ret overbevist om, at vi godt kan oplyse om, hvilken ydelse folk har været på.
Det andet, nemlig hvor lang tid de har været væk, har jeg desværre ikke oplysninger om, for de bliver ikke indsamlet i forbindelse med lufthavnstilsynet.
Man kan selvfølgelig godt sige, at det manglede da bare, at regeringen ønsker at afsætte flere penge, i og med at opgaverne stiger, men sådan var det faktisk ikke for ganske få år siden, da blev den offentlige sektor hvert eneste år udhulet af den økonomiske politik, der blev ført af den daværende regering.
Nu har vi sammen med Enhedslisten og SF og Radiale og Alternativet ført en anden økonomisk politik, efterhånden igennem et par år, og det betyder, at der bliver brugt betragtelige mængder af ressourcer og ekstra økonomi til ikke kun sundhedsvæsenet, men også andre dele af den offentlige sektor.
Der kan man godt sige, at det manglede da bare, men det er en enorm økonomisk prioritering, som det er rigtigt endnu ikke er ude at virke i fuldt flor, det skal det selvfølgelig, men jeg synes bare også, at det er væsentligt at huske på, at det er en enorm politisk prioritering af den her sag, der faktisk betyder, at der bliver tilført ekstra økonomi.
Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Jeg kan oplyse beskæftigelsesministeren om, at jeg i sidste uge havde sundhedsministeren hernede i salen til besvarelse af nogenlunde enslydende spørgsmål, og sundhedsministeren henviste naturligvis til beskæftigelsesministeren, for så vidt angår afdækningen af problemerne med lønforholdene, som skal ske i Lønstrukturkomitéen.
Men det bekymrer mig lidt.
Jeg tror simpelt hen ikke, at hverken beskæftigelsesministeren eller regeringen er helt klar over, hvor dybt den her problemstilling stikker, altså, hvor stor betydning det får for hele vores velfærdssamfund, for vores sundhedsvæsen.
For mig at se er det jo en bombe under hele sundhedsvæsenet og velfærdssamfundet, at vi står med den udfordring, at vi ikke kan holde fast på det dygtige personale, som vi uddanner, fordi vi simpelt hen ikke giver dem tilstrækkelig gode arbejdsvilkår og en tilstrækkelig løn, som gør, at de bliver værdsat for den indsats, de leverer.
Men hvad er det så, der skal give det løft?
Hvad er det, der skal til, for at de ansatte kan have tillid til, at vi faktisk vil løse den problemstilling, de står med?
Er det, at vi nedsætter en Lønstrukturkomité og så siger, at den afrapporterer om 12-14 måneder, og at vi så i øvrigt ikke vil love, at der følger penge med, nej, nej.
Vi siger ikke, at det nødvendigvis skal være udgiftsneutralt, men vi garanterer heller ikke, at den problemstilling, der er, vil vi løse.
Er svaret, at de sygeplejersker, jordemødre og sosu'er, som vi i dag har brug for går på arbejde og tager en ekstra tørn, skal tage en ekstra tørn, uden at vi vil betale dem noget ekstra for det?
Altså, hvad er det præcis, ministeren og regeringen forestiller sig der skulle få de ansatte, som har leveret, og som har knoklet igennem en coronaepidemi, til at tro på, at vi nu rent faktisk vil give dem mere end nogle appeller og nogle opfordringer og nogle honninghjerter, altså, at de faktisk reelt kan få en anerkendelse og en anstændig løn for det ekstremt vigtige arbejde, de udfører?
Mattias Tesfaye (S), 2021-11-10:
Jeg må indledningsvis bemærke, at jeg som beskæftigelsesminister ikke kan gå ind i den efterspurgte sundhedsfaglige vurdering.
Der må jeg henvise til sundhedsministeren og så sige, at det jo i Danmark som bekendt er arbejdsmarkedets parter, der aftaler løn- og arbejdsvilkår, og at kommuner og regioner derfor som arbejdsgiver har en stor og vigtig opgave med at sikre, at der er et godt arbejdsmiljø, som både tiltrækker og fastholder medarbejdere.
Som jeg også nævnte i besvarelsen af det tidligere spørgsmål, har regeringen allerede forpligtet sig til at dække udgifter forbundet med den demografiske udvikling, så der også fremover er midler til at ansætte sundhedspersonale.
Vi har derudover indgået en ambitiøs aftale med Danske Regioner om at øge antallet af sygeplejersker på sygehusene med 1.000 med udgangen af i år, men samtidig anerkender regeringen også, at der er brug for, at der kommer en fælles forståelse og et fælles fundament for de fremtidige overenskomstforhandlinger på det offentlige område.
Jeg er derfor glad for, at mæglingsforslaget på sygeplejerskeområdet, som et flertal i Folketinget har ophøjet til lov, netop indeholder en anbefaling til regeringen om at nedsætte en Lønstrukturkomité, og den anbefaling har regeringen fulgt, og Lønstrukturkomitéen er i gang med sit arbejde, og den forventede afrapportering skal lægge fundamentet for arbejdsmarkedets parters fremadrettede drøftelser om lønforholdene i den offentlige sektor.
Det er jo ikke en enkel opgave, som Lønstrukturkomitéen har fået – det tror jeg alle anerkender – og jeg er glad for, at vi har fået nedsat komitéen.
Medlemmerne er gået i gang med arbejdet, og vi ser meget seriøst på det arbejde, der nu går i gang, og regeringen vil følge op på den afrapportering, som Lønstrukturkomitéen kommer med.
Tak for ordet.
Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Tak for det.
Og vi fortsætter i samme spor: Vil ministeren anerkende en sammenhæng mellem sundhedspersonalets lønforhold og den krise, sundhedssystemet befinder sig i netop nu med bl.a. lukkede sengepladser, alt for få jordemødre på vagt og tiggende sms’er til jordemødre om at tage flere vagter, forsinkede brystkræftscreeninger samt pukkelafviklingen fra coronapandemien, en strejke og senest RS-virusudbrud, og vil ministeren herunder redegøre for, om ministeren finder det ansvarligt ikke at foretage sig yderligere vedrørende sundhedspersonalets lønforhold før udgangen af 2022, når Lønstrukturkomitéen har fremlagt sin rapport?
Mattias Tesfaye (S), 2021-11-10:
Der er generelt problemer i det danske samfund med mangel på arbejdskraft.
Det er der både i den private og i den offentlige sektor.
Og når der er mangel på arbejdskraft, rammer det selvfølgelig hårdest i de sektorer, hvor udfordringerne eksisterede i forvejen, og en af de sektorer er jo sundhedssektoren, hvor vi igennem et stykke tid har haft ansatte, der har løbet meget hurtigt.
Det tror jeg alle, der har sat fødderne på et sygehus de seneste år, har bemærket.
Derfor er jeg egentlig også enig i, at 2021 har været et særligt og meget ekstraordinært år – det har 2020 sådan set også været for den danske sundhedssektor – men det kommer oven i nogle lidt mere grundlæggende udfordringer, der er med at rekruttere og fastholde folk i den danske sundhedssektor.
Vi kan se noget positivt i tallene, nemlig at der faktisk bliver uddannet flere sygeplejersker, men det kommer jo til at tage et stykke tid at løse de strukturelle udfordringer, hvis man alene kigger på det.
Så har vi det andet, nemlig det med at fastholde folk, og der tror jeg selv på, at Lønstrukturkomitéen er en del af svaret.
Måske var jeg uklar.
Altså, det indgår ikke i kommissoriet, at det skal være udgiftsneutralt.
Det, som er det afgørende for os, er, at det bliver håndteret inden for rammerne at den danske arbejdsmarkedsmodel, også sådan som fagbevægelsen selv har anbefalet det.
Det vil sige, at uanset hvad der bliver udkommet af det her, vil vi forsøge at håndtere det inden for rammerne af, at det skal være forhandlede lønninger, der er i Danmark.
Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Nu er det jo lidt svært at forestille sig, hvordan man skulle kunne give et lønløft til de fag, hvor der helt åbenlyst er en udfordring i forhold til fastholdelse af medarbejdere, netop med baggrund i at det er et kvindedomineret lavtlønsfag.
Det er svært at forestille sig, hvordan man skal kunne give et lønløft, hvis det skal være udgiftsneutralt.
Altså, der bliver nødt til at være en eller anden form for tilkendegivelse fra regeringen om, at man vil putte midler ind i det.
Mattias Tesfaye (S), 2021-11-10:
En trepart handler om at inddrage arbejdsmarkedets parter.
En del af det mæglingsforslag, som blev stemt ned, var jo den her Lønstrukturkommission, som nu er blevet nedsat af regeringen med arbejdsmarkedets parter.
Så jeg synes, det er en meget konkret måde, hvor man har vist, at vi fra regeringens side er interesseret i at inddrage bl.a. Dansk Sygeplejeråd i diskussionerne omkring løn.
Og det indgår ikke i Lønstrukturkomitéens kommissorium, at det skal være udgiftsneutralt; det indgår heller ikke, at det skal koste noget.
Men det er et forsøg på at sige, at vi gerne vil prøve at sætte os seriøst til bordet – og det er jo et arbejde, der faktisk er gået i gang nu.
Peder Hvelplund (EL), 2021-11-10:
Derfor er spørgsmålet jo, hvordan vi skal få gjort op med det her.
Hvis ikke man kommer til at tage initiativ til f.eks. at indkalde til en trepart, hvor man får afklaret, hvad det er for nogle problemstillinger, hvad det er for nogle løsninger, der skulle kunne peges på.
For det her er jo ikke kun et spørgsmål om, at det er nogle, der har travlt og løber hurtigt; problemet er jo, at de både løber hurtigt, og at de bagefter også går hjem med følelsen af, at de ikke har leveret det, der var forventet af dem, og det, der var tilstrækkeligt.