runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-11-08:
Tak for det, og også tak til ministeren for talen.
Det var jo noget af det samme, som vi hørte på samrådet i sidste uge fra ministerens mund.
Det er godt med genbrug, vi kan godt lide genbrug i Alternativet.
Som sagt, tak for talen, som jeg synes reflekterede det samme, som ministeren sagde for en uge siden, og jeg vil egentlig gerne understrege, at det her beslutniorslag jo ikke handler om, at vi ønsker at ændre på skolestarten.
Vi ønsker ikke, at der skal være senere skolestart for børnene.
Vi synes også, at det er fint, at børn i Danmark starter i skolen, når de er 6 år.
Det handler udelukkende om, at for de børn, som starter senere, fordi der er grunde til det, skal beslutningen om senere start ligge hos forældrene i stedet for hos kommunalbestyrelsen, som den gør i dag.
Det er sådan set bare det, det handler om.
Hvem er det, der træffer den endelige beslutning og har lov til at sige: Vi vil gerne vente 1 år for dem, der skal vente et år, for det er jo ikke særlig mange?
Så mit spørgsmål til ministeren er: Hvorfor synes ministeren, at den beslutning ligger bedre i kommunalbestyrelsen end hjemme hos forældrene?
Merete Riisager (LA), 2018-11-08:
Mange tak.
Det er fuldstændig korrekt, at vi har debatteret præcis det samme på et samråd i sidste uge, og nu diskuterer vi det så her igen ud fra præcis de samme præmisser, og min holdning er præcis den samme som i sidste uge, nemlig at det hele tiden har været sådan, at skolestart er en kommunal beslutning, hvor der er fagpersoner inde over, og hvor forældrene skal lyttes til.
Og det synes vi er fint sådan og en udmærket balance, som vi ikke har planer om at ændre.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-11-08:
Tak for det.
Vi ved godt, at det hele tiden har været sådan, så det er ikke det, vi anklager her.
Vi ønsker bare med det her beslutningsforslag, at man gør det anderledes, end man hele tiden har gjort det.
Det er sådan set bare det, det handler om.
Så når ministeren siger, at hun synes, at der ikke skal ændres på, at beslutningen ligger godt hos kommunalbestyrelsen, vil jeg gerne spørge igen: Hvorfor synes ministeren, at den beslutning ligger bedre hos kommunalbestyrelsen end hjemme hos forældrene?
Merete Riisager (LA), 2018-11-08:
Det var det ikke.
Man kunne fravælge børnehaveklassen, det er noget andet.
Så det må vi lige slå fast her.
Man kunne ikke bare selv bestemme over sin skoleudsættelse, man kunne lade være med at gå i børnehaveklassen.
Så det er to vidt forskellige ting.
Man skulle stadig væk starte i 1. klasse på et bestemt tidspunkt, medmindre man lavede en lokal beslutning.
Så det er præcis det samme, bare i 1. klasse, hvor det nu er i børnehaveklassen, men man kunne ikke selv bestemme sin skolestart.
Er der behov for mere vejledning?
Der er meget store kommunale forskelle.
Det er der også på andre områder, eksempelvis på det økonomiske område.
Når det handler om folkeskolen, er der meget, meget store udsving.
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-11-08:
Altså, forældrene har jo mulighed for at vente med at sende børnene i skole.
I og med at der ikke er skolepligt, er det kommunen, der tilbyder, at eleverne kan få undervisningen der.
Og i samråd med forældrene kan man så tale sig frem til, om barnet skal starte lidt senere, og det sker ofte gnidningsfrit, og det sker også med hjælp fra relevante parter.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-11-08:
Det er jo svært at blive uenige om, at vi er nødt til at skelne mellem skolepligt og undervisningspligt; det er jeg jo fuldstændig enig i.
Men er ordføreren ikke enig i, at hvis forældrene så skulle anvende den ret, de har til selv at forestå undervisningen, og på den måde opfylder undervisningsforpligtelsen, ja, så kræver det jo, at den ene af forældrene som udgangspunkt bliver hjemme et år.
Og er det så en reel frihed for de pågældende forældre?
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-11-08:
Det er rigtigt: Det kræver så, at forældrene bliver hjemme, eller at man ansætter en lærer, og det er ikke alle, der kan gøre det.
Et alternativ er selvfølgelig også, at forældrene finder en skole, hvor man kan håndtere det på en anden måde, hvis det er, at de møder problemer i den skole, som de gerne vil have barnet optaget på.
Jeg bliver bare nødt til at fastholde, at når der ikke er skolepligt, kan vi altså heller ikke give forældrene den ret, som Alternativet gerne vil.
Altså, det er jo en form for rettighedsbaseret tankegang, som går ud over pligten, og som jeg ikke er enig i.
Vi har undervisningspligt, og forældrene har ansvaret for, at den undervisningspligt bliver opfyldt.
De kan så selv afgøre, hvor den skal opfyldes.
Der er den mulighed, at børnene blev sendt i skole, en folkeskole, og så er det selvfølgelig folkeskolen med kommunen i ryggen, der i sidste ende afgør, om barnet skal have udsat skolestart, efter samråd med forældrene og efter indhentning af pædagogisk personales vurderinger.
Det synes jeg egentlig er en god og fleksibel og fornuftig ordning.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-11-08:
Er det virkelig rimeligt, hvis man ønsker, at ens barn skal gå i en folkeskole, og man efter en vurdering af og i samråd med de fagprofessionelle træffer den afgørelse, at ens barn ikke er skoleparat, at man kun kan løse det problem med at beholde barnet i hjemmet, hvis man er villig til at give afkald på et års indkomst fra den ene af forældrene?
Er ordføreren ikke enig i, at det så på mange måder er en formel frihed, men faktisk ikke en reel frihed for de forældre, som ønsker deres barn i folkeskolen?
For de er jo dermed også afskåret fra, at barnet kan blive ved med at gå i børnehaven; de er selv nødt til at løse problemet og står derfor foran et indtægtsfald på flere hundredtusinder kroner.
Er det en reel frihed?
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-11-08:
Nej, det er ikke en reel frihed.
Det er fuldstændig rigtigt.
Men jeg bliver bare nødt til at fastholde, at når forældrene sender deres barn i skole, er der nogle rammer, der skal overholdes.
Man forventer også, at forældrene siger til deres barn: Du skal opføre dig ordentligt, og du gør, hvad skolen, lærerne og skolelederen siger til dig, og hvis ikke du gør det, jamen så vanker der!
Når man sender sit barn hen i en institution, bliver man også nødt til at overholde de regler, der er, og det er de regler, vi har vedtaget.
Hvis vi pludselig begynder at give forældrene alle de her rettigheder, som de egentlig ikke har adkomst til, fordi der kun er undervisningspligt, så skrider det jo.
Så er det ikke længere fællesskabet, så er det den ekstreme individualisme, som Alternativet og Enhedslisten faktisk gør sig til fortalere for.
Anni Matthiesen (V), 2018-11-08:
Tak til Alternativet og Enhedslisten for at rejse debatten om det her vigtige emne i salen i dag ved at fremsætte det her beslutningsforslag, B 11.
Og ja, det er jo sådan i dag, at det er kommunerne, som – selvfølgelig i samråd med forældrene – beslutter, om et barn skal have lov til at få udsat skolestarten.
Når det kommer til det med at udsætte vores børns skolestart, mener jeg faktisk, det er rigtig vigtigt – det vil jeg gerne understrege – at vi træffer de rigtige beslutninger og for den sags skyld jo også helst første gang, for det er egentlig en beslutning, som på en eller anden måde påvirker barnet og måske endda også præger barnet resten af livet.
Jeg tror egentlig nok, de fleste af os godt selv kan huske, hvordan det var, da vi selv skulle starte i skole; hvordan det var, da vi skulle have den her forholdsvis store skoletaske på ryggen og måske samtidig havde lidt sommerfugle i maven, altså den fornemmelse, det var, da man skulle til at starte i den store skole.
Det er nok noget af det, jeg synes er vigtigt, at vi også får frem i salen her i dag, nemlig at der jo heldigvis er sket rigtig meget på det område – alene de sidste 10 år, hvor kommuner mange steder har indført glidende skolestart, hvilket måske netop er for at sikre, at nogle børn, som ikke er helt klar, kan optages lidt senere.
Og desuden synes jeg også, det er vigtigt, at vi får sagt, at langt de fleste børnehaver i dag gør et kæmpe arbejde for at gøre børnene både trygge og klar til at påbegynde skolegangen.
Jeg må sige, at jeg er helt overbevist om, at de mange kompetente fagfolk, som er med inde over de her særlige afgørelser – hvis der er et forældrepar, der f.eks. ønsker, at deres barn skal starte senere – selvfølgelig tager snakken med forældrene og forhåbentlig også kan overbevise forældrene om, hvorfor det er vigtigt, at deres barn måske starter til tiden, og at barnet måske ikke nødvendigvis har bedst af at vente 1 år.
Og jeg vil sige, at det både for selvfølgelig forældrenes skyld, men ikke mindst også for børnenes skyld er rigtig, rigtig vigtigt, at netop de her fagfolk er tæt inde omkring og vejleder til, at forældrene sammen med fagfolkene træffer den rette beslutning.
Jeg må sige: Jeg synes faktisk, det langt, langt hen ad vejen fungerer uproblematisk i dag.
Og jeg vil da sige, at hvis det er sådan, at man ser en negativ udvikling de næste år, så vil jeg også være parat til at kigge på det her igen, men som det er i dag, mener jeg faktisk, at lovgivningen fungerer.
Og derfor synes jeg heller ikke, der er grund til, at vi laver om på det.
Det gør også, at Venstre ikke kan tilslutte sig det her beslutningsforslag.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-11-08:
Altså, jeg er enig med ordføreren i, at det er rigtig fornuftigt, at der er den der tætte dialog mellem forældre, skole og børnehave, og jeg synes nok ikke, det ville være et godt system, hvis man kunne træffe beslutningen helt uden at være i dialog med de fagprofessionelle.
Jeg synes, det er rigtig betryggende med en sådan dialog.
Men hvor går det så efter ordførerens opfattelse galt?
Når det nu er sådan, at halvdelen – lige knap 47 pct. – af alle landets indskolingsledere siger, at de vurderer, at 3 ud af 20 børn starter for tidligt i skolen, altså ikke er skoleparate,
Altså, jeg er jo enig med ordføreren i, at det for det meste går godt, men 3 ud af 20 er dog alligevel mange; det er i 15 pct. af alle tilfælde, at kommunerne tilsyneladende har begået en fejl ved at påtvinge forældrene, at deres barn skulle starte tidligt.
Er der ikke et eller andet galt?
Og hvor går det galt?
Anni Matthiesen (V), 2018-11-08:
Jamen jeg vil ikke afvise, at der er steder rundtomkring i landet, hvor det kan gøres bedre.
Og i lighed med noget af det, ministeren var inde på, afviser jeg heller ikke, at det kan være, at vi skal kigge på, om der er steder, hvor vi måske kan lave en form for vejledning, så det også bliver bedre de steder, hvor det halter.
Men når det så er sagt, mener jeg faktisk, at man med det beslutningsforslag, der er fremsat her, siger, at kommunerne ikke er gode nok til det her, at det kun er forældrene, der kan træffe de her beslutninger.
Jeg har det sådan: Lad os nu følge udviklingen.
Og hvis det, som jeg også sagde før, viser sig, at det går den helt, helt forkerte vej, jamen så synes jeg så sandelig, at vi skal tage det op, også i forligskredsen.
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-11-08:
Jeg vil godt høre, om ordføreren ikke kan have i hvert fald lidt af den bekymring, jeg selv har, i forhold til hvor meget økonomien spiller ind.
Altså, vi har jo set, hvordan der i forbindelse med de helt små var en almindelig bred opfattelse af, at det var godt at komme i børnehave, når man var 3 år, men så viste det sig pludselig, at i takt med at kommunernes økonomi blev presset, så skiftede den faglige vurdering til 2 år og 10 måneder og året efter til 2 år og 8 måneder; så var der pludselig en ny faglig vurdering.
Når der er kommuner, der har budgetteret med, at der om 2 år er nul børn, som skal have skoleudsættelse, er ordføreren så ikke enig i, at der er noget, der tyder på, at der er et så voldsomt økonomisk tryk på det her system, at det så at sige presser mange kommuner til – bevidst eller ubevidst – at træffe beslutninger, som er økonomisk dikteret, og som derfor ikke imødekommer barnets tarv?
Anni Matthiesen (V), 2018-11-08:
Jeg vil sige, at jeg ikke har de samme bekymringer, som Enhedslistens ordfører har i forhold til det med økonomien, men jeg har nogle andre bekymringer i forbindelse med at gennemføre det her forslag.
Igennem de næsten 19 år, jeg arbejdede med det her område, var der også forældre, som – for at sige det direkte – heller ikke selv var helt i stand til at tage beslutningen omkring deres børns skolestart.
Og der ville jeg nok have nogle bekymringer.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-11-08:
Det er jo ikke os, der synes, at børnene starter for tidligt i skole, men der er noget i de undersøgelser, der er blevet lavet, der peger på, at de starter for tidligt.
Der er rigtig mange børnehaveklasseledere – og der er også forældre, som faktisk gerne så, at deres børn startede senere i skolen – der siger: Vi har for mange børn, der starter for tidligt; de er ikke klar til det.
Det er jo det, vi handler på.
Det er jo ikke, fordi vi synes, at børn skal starte, når de er 7 år.
Så det relevante spørgsmål bliver så, og det kan være, ordføreren faktisk lige svarede på det
: Ligger den beslutning bedre hos kommunalbestyrelsen, end den ligger hos forældrene?
Altså, nu antager vi jo, at det er godt, at man kan udsætte skolestart.
Hvorfor ligger den beslutning så bedre hos kommunalbestyrelsen end hos forældrene?
Det er det, som jeg simpelt hen ikke kan forstå.
Merete Riisager (LA), 2018-11-08:
Jeg har aldrig kaldt mig selv frihedsminister.
Det er folkeskolelærernes blad, der har kaldt mig det.
Frihed følges af ansvar.
Det er en grundliberal tanke, at frihed og ansvar følges ad.
Annette Lind (S), 2018-11-08:
Det var så ikke rigtig noget svar.
Ministeren taler meget om ansvar og fællesskab, når det er kommunen, der skal bestemme det her.
Så jeg vil gerne spørge: Hvis det er sådan, at man er forældre og gerne vil sætte sit barn i en fri- eller privatskole, skal man så selv have lov til at have beslutningskompetencen, med hensyn til hvornår barnet skal starte i skole?
Merete Riisager (LA), 2018-11-08:
Det er klart, at der er nogle forskelle på de frie grundskoler og på folkeskolen.
Helt overordnet har vi jo i regeringen foreslået de her selvstyrende skoler, som faktisk er en mulighed for at bringe folkeskolen tættere på de frie skoler, og det har man i Socialdemokratiet afvist blankt.
Der er nogle store forskelle i de regler, der er for folkeskoler og frie grundskoler, og vi vil meget gerne prøve af, hvordan folkeskolerne kan blive mere frie på en lang række præmisser.
Annette Lind (S), 2018-11-08:
Tak for det.
Ministeren vil jo gerne slå sig op som frihedsminister, og mange gange bliver det meget bureaukratisk i stedet for.
Det her er efter min mening et af eksemplerne.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad der er mest frihed: Er det mest frihed, at forældrene har den sidste kompetence til at bestemme, hvornår man skal i skole, eller er det kommunerne, der skal bestemme det?
Jakob Sølvhøj (EL), 2018-11-08:
Jeg glæder mig meget over ordførerens indlæg.
Jeg vil egentlig blot høre: Hvis det mod forventning ikke lykkes at skabe flertal for forslaget her i den her samling, er det så Socialdemokratiets opfattelse, at et nyt flertal i Folketinget kan vedtage det her forslag, uden at man først har opsagt folkeskoleforliget?
Annette Lind (S), 2018-11-08:
Tak for det, formand.
Jeg vil gerne takke Enhedslisten og Alternativet for at sætte det her beslutningsforslag om skoleudsættelse på dagsordenen i dag.
Vi synes, det er afgørende, at man lytter til forældrene.
Man har også forskellige behov, og derfor synes vi selvfølgelig, at det skal ske i samarbejde mellem daginstitutioner, forældre, skoler og kommuner – og alligevel skal vi give den sidste beføjelse til forældrene.
Vi ved, at alle børn lærer på meget forskellige måder, og derfor skal de også behandles forskelligt.
Det gælder, i forhold til hvornår barnet er parat til at gå i skole, og det gælder på andre områder.
I nogle kommuner har man rullende skolestart, og der kan man så regulere, hvornår barnet er klar til at komme i skole.
Andre steder har man faste datoer for, hvornår et barn skal i skole.
Det er sådan, at nogle vil kunne undgå at skulle gå om, og andre vil også kunne få en bedre skolegang i mange år fremadrettet.
Det er sådan, at i nogle kommuner er reglerne noget komplicerede, og derfor er der også nogle forældre, som ikke rigtig kan få tingene til at gå op i en højere enhed.
Derfor sender de måske deres barn i skole 1 år tidligere, end de ellers ville have gjort, hvis det var sådan, at der var en bedre mulighed for, at man havde den sidste kompetence.
Vi har faktisk selv fremsat et udspil, der ligner det her rigtig meget, nemlig vores sociale udspil »Skolestart, når barnet er klar«, og deri har vi også sagt, at det er fornuftigt at udsætte skolestarten med 1 år, og at man skal have forældrekompetencen.
Vi vil meget gerne diskutere det her med kommunerne, og derfor vil vi gerne stemme gult til det her forslag, fordi vi synes, at det er vigtigt, at kommunerne kommer med ind over, inden vi tager den faste beslutning om, hvordan vi vil gøre det.
Men muligheden for at udskyde skolestart kan være afgørende for, at nogle børn og familier får en bedre skolegang.
Men ikke desto mindre ønsker vi også i sidste ende at rådføre os med kommunerne.
Altså, det er, som ministeren fortalte, selvfølgelig et folkeskoleforlig, og vi kan jo ikke opsige et forlig midt i perioden, men vi vil gerne skabe et flertal for det her; det her er noget, som vi selv har fremstillet i vores seneste socialudspil, og vi har vores formand, som har talt meget om, at vi især har fokus på nogle drenge, som måske kan få gavn af at få en skoleudsættelse.
Så vi vil gerne arbejde sammen med Enhedslisten og Alternativet og andre partier, som gerne vil det her, men vi står selvfølgelig ved de aftaler, som vi har lavet.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2018-11-08:
Tak for den europæiske gennemgang af, hvornår man starter i skole i de andre europæiske lande.
Det er jo fint – og fuldstændig ligegyldigt for den her debat.
Jeg er fuldstændig ligeglad med, hvornår man starter i skole i Frankrig og i Finland.
Der er ingen, der forsøger at ændre på undervisningspligten eller tidspunktet for, hvornår man skal starte i skole.
Jeg gentager det: Vi har ingen intentioner om at lave nogen som helst ændringer, i forhold til hvornår man starter i skole i Danmark.
Der er ikke noget andet i det end det.
Det er det eneste, det handler om.
Anerkender ordføreren, at det i sig selv er godt?
Alex Ahrendtsen (DF), 2018-11-08:
Det, man vil med det her forslag, er, at man vil give forældrene en ret over for skolen, selv om der ikke er skolepligt, og det er derfor, jeg synes, man farer lidt vild og blander tingene sammen.
Finn Sørensen (EL), 2018-11-09:
Tak for ordførertalen.
Altså, ordføreren sagde, at man står fast på, at man nu har vedtaget, at pensionsalderen stiger til 68 år i 2030.
Men hvordan forholder Det Konservative Folkeparti sig til lovens tekst, som jo siger, at der skal tages stilling til i 2020, om pensionsalderen skal forhøjes yderligere, men at den stillingtagen skal ske på baggrund af stigningen i den gennemsnitlige levealder?
Og allerede i 2015, da et flertal herinde besluttede, at pensionsalderen skulle stige til 68 år i 2030, var den gennemsnitlige levealder steget, sådan at pensionsalderen skulle forhøjes til 69½ år.
Kan der derfor være nogen som helst tvivl om, at i 2020 kommer De Konservative sammen med alle de andre forligspartier til at stemme for, at pensionsalderen bliver sat op til 69 år med virkning fra 2035?
Erik Lund (KF), 2018-11-09:
Jamen hr. Finn Sørensen har jo stillet det samme spørgsmål til stort set alle andre ordførere også.
Der må jeg bare sige, at i 2020 skal der træffes en beslutning om, hvad pensionsalderen skal være.
Det er rigtigt, at intentionerne er, at den måske skal stige til 69 år eller 69½ år.
Det står Konservative fast ved.
Finn Sørensen (EL), 2018-11-09:
Betyder det, at hvis De Konservative når frem til den konklusion, at De Konservative, selv om den gennemsnitlige levealder er steget, så den berettiger til en forhøjelse til 69 år, af andre grunde ikke synes, at den skal stige – måske fordi der er for meget utilfredshed i befolkningen, hvad ved jeg – så kan De Konservative bare stemme imod en forhøjelse eller blokere for, at den bliver forhøjet til 69 år?
Troels Lund Poulsen (V), 2018-11-09:
Tak for debatten, selv om det jo ikke er mig, der som sådan har anmeldt forespørgselsdebatten her.
Men jeg synes, at det på mange måder har været en debat, der har været en gentagelse af den debat, der var i foråret.
Jeg kan se, at hr. Finn Sørensen allerede har markeret, så det er dejligt.
Inden han har hørt mine guldkorn, er der allerede en markering til spørgsmål, så vi er godt i gang igen.
Jeg skal måske også bare benytte den her lejlighed til at sige, at jeg sådan set synes, det er godt, at vi diskuterer de forudsætninger, der ligger til grund for politiske aftaler, også nogle af de myter, som florerer.
Og en af de ting, som jeg synes det er vigtigt at slå fast her ved afslutningen, er, at med den aftale fra 2015, som der er blevet refereret til, er det jo sådan, at der skal tages en beslutning i 2020 om, hvad pensionsalderen fremadrettet skal være.
Og derfor synes jeg også, det er meget mærkeligt, at vi i dag skal stå og forholde os til det, for der er en lang række andre ting, der indgår i den debat, som ikke er kendt på nuværende tidspunkt, bl.a. den her levetidsindeksering, som jo er hele forudsætningen for debatten.
Men jeg synes også, det er vigtigt at slå det fast, som fru Laura Lindahl faktisk sagde, og som slet ikke har fyldt noget i debatten, nemlig at det her vel også handler om solidaritet.
Jeg forstår ordet solidaritet på den måde, at man også skal være solidarisk med hinanden, og der må man jo spørge: Hvis der er nogen, der skal trække et meget, meget stort læs, for at andre nærmest skal trække et meget lille læs, er det så solidaritet?
Det er et spørgsmål om, hvor mange år man har mulighed for at være på pension.
Jeg kan allerede se herfra, at hr. Christian Juhl har svært ved at forstå min pointe, men så vil jeg gerne gøre den endnu tydeligere for hr. Christian Juhl: Er det solidarisk, at der er nogle, der kan få en folkepension i måske 10 år, hvorimod andre kan få den i 25 år?
Er det solidaritet?
Det var sådan set det, fru Laura Lindahl forsøgte at beskrive – ikke engang forsøgte, men meget fint beskrev.
Det har så ikke så meget været en del af debatten.
Men det, at vi bliver ældre, er sådan set en rigtig glædelig begivenhed.
Jeg tror, at den eneste, der i dag har problematiseret det at blive ældre, er hr. Christian Juhl, som tvivler på, om det er rigtigt, at vi bliver ældre.
Og der er den glade nyhed, hr. Christian Juhl, at vi bliver ældre.
Det er danskerne.
Det synes jeg sådan set godt man kan være glad for på sådan en trist fredag, hvor der nærmest er tåge udenfor.
Derfor synes jeg også, man skal notere sig, at hvis vi skal have et stærkt velfærdssamfund, kræver det også, at vi fortsat bidrager.
Og når vi bliver ældre, stiller det selvfølgelig også krav til, hvordan man indretter samfundet.
Men alt det sagde jeg meget om i min besvarelse af forespørgslen, og derfor vil jeg bare takke for den opbakning, der er fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti til den politik, som regeringen står for.
Finn Sørensen (EL), 2018-11-09:
Jeg vil da nødig skuffe ministeren.
Det er det her med de forligsmæssige bindinger.
Jeg vil gerne høre ministeren: Står det hvert af de nuværende forligspartier frit for, fuldstændig frit for, om de i 2020 vil stemme for en yderligere forhøjelse af pensionsalderen til 69 år?