Christoffer Aagaard Melson (V), 2021-11-09:
Tak for ordet, og tak til ministeren for redegørelsen.
Som den tidligere ordfører også sagde, er det her jo normalt en afrapportering i forhold til kongerigets arktiske strategi.
Den sidste udløb desværre helt tilbage i 2020, hvor vi også skulle have haft vedtaget en ny.
Nu er vi så uden en strategi, og eftersom der først var valg i Grønland i foråret 2021, kan ministeren i hvert fald ikke give det faktum skylden for den første del af forsinkelsen.
Derfor vil jeg starte med at opfordre ministeren til at trække i arbejdstøjet, så vi får en ny strategi, vi kan stå sammen om i rigsfællesskabet.
Det har vi brug for, for der sker en hel masse i verden omkring os, og særlig i Arktis går det rigtig stærkt.
Hvis ministeren har brug for hjælp eller inspiration til strategien, byder vi os gerne til, også set i lyset af at inddragelsen af Folketinget og parlamentet på henholdsvis Færøerne og Grønland efterhånden foregik for meget længe siden.
I Venstre tror vi på, at et stærkt internationalt samarbejde i Arktis er afgørende i en usikker verden.
Det samarbejde er Arktisk Råd et helt centralt organ for at sikre.
Samarbejdet i Arktis skal være en helt central prioritet i den danske udenrigspolitik, da arktisk sikkerhedspolitik er afgørende for kongeriget, og fordi vi igennem vores deltagelse i Arktisk Råd har en unik mulighed for at påvirke udviklingen i en geografisk meget stor del af verden i forhold til bl.a. håndteringen af klimaforandringerne og miljøudfordringerne.
Derfor er det også rigtig godt at læse i afrapporteringen, at arbejdet i Arktisk Råd prioriteres højt af regeringen, så tak for det.
Interessen for den arktiske region er stigende.
Det skyldes bl.a. klimaforandringerne og øget stormagtsrivalisering.
Opvarmningen i Arktis sker hurtigere end noget andet sted på kloden, og havisens udbredelse bliver fortsat mindre.
I redegørelsen kan vi læse, at opvarmningen af Arktis går hele tre gange hurtigere end i resten af verden.
Det er i den grad foruroligende og understreger, hvorfor vi har behov for handling.
Ud over at sætte turbo på den grønne omstilling mener vi også, at vi skal satse massivt på forskning i de arktiske områder, også i klimaforandringerne, hvilket heldigvis afspejles i afrapporteringen, bl.a. igennem investeringerne i et nyt forskningsskib.
Klimaforandringerne forandrer det økonomiske potentiale i regionen og har geopolitiske implikationer.
Det er afgørende, at Danmark forholder sig til den geopolitiske udvikling og de udfordringer, det medfører.
En af disse udfordringer er Danmarks og de øvrige staters målsætning om lavspænding.
Den øgede aktivitet i området gør det nødvendigt, at kongeriget Danmark øger sit beredskab og vores overblik over, hvad der foregår i regionen.
Vi mener ikke, at det står i modsætning til ambitionen om lavspænding.
Hvis Danmark ikke ved, hvad der foregår, bl.a. i Østgrønland, og hvis ikke vi håndhæver vores suverænitet, risikerer vi nemlig, at f.eks. USA selv tager den opgave på sig.
Det vil af Rusland blive set som langt mindre legitimt og kan føre til en farlig direkte konfrontation mellem Rusland og USA.
Netop for at undgå spænding har det også været et fokus for Venstre i forbindelse med forhandlingerne om Arktispakken på forsvarsområdet, at det helt centrale fokus netop skulle være overvågning og signalindhentning.
Forandringerne og den øgede aktivitet i Arktis kræver et tættere samarbejde og en tættere koordination i rigsfællesskabet.
Derfor bakker vi rigtig meget op om initiativerne til en mere ligeværdig og mere hyppig dialog mellem Grønland, Færøerne og Danmark.
Vi bakker også op om Grønlands mere fremtrædende rolle i Arktisk Råd.
Derudover vil vi også meget gerne arbejde på, at der kommer en tættere og mere formaliseret dialog mellem de tre landes parlamenter.
Så jeg håber rigtig meget, at det er en opfordring, som regeringen også vil kigge nærmere på om vi kan komme længere med.
Det oplevede vi også, da vi var med Grønlandsudvalget i Grønland tidligere på året, nemlig at der er et stort behov for, at vi kommer tættere på hinanden for at koordinere lovgivning.
Noget andet nyt i år er, at også EU har lavet en Arktisstrategi.
Man kan altid diskutere indholdet.
Jeg ved, at der især i det Arktiske er lidt forbehold over for strategien, men vi byder det velkommen, da det er enormt vigtigt, at EU også forholder sig til områdets stigende betydning og andre stormagters ageren i området.
F.eks. mener vi, at det er oplagt, at EU forholder sig til mulighederne for at investere i Grønland og på Færøerne.
I Grønland er det jo f.eks. i forhold til mulighederne for at skabe en større forsyningssikkerhed, når det gælder adgangen til sjældne jordarter.
Det er underligt, at det er Kina og USA, der er de helt dominerende aktører i forhold til at kigge på de muligheder, der er for den slags i Grønland, og ikke EU, som jo trods alt også er en meget, meget integreret del af rigsfællesskabet, og som jo også støtter med midler i Grønland allerede i dag.