runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benny Engelbrecht (S), 2020-01-22:
Ja, jeg kan godt forstå, at man er dybt frustreret over, at den tidligere regering valgte at lave det, der vel mere var et valgkampsoplæg end en bred infrastrukturaftale.
Man havde alle muligheder for at favne bredt i Folketinget og sikre en infrastrukturaftale, som havde kunnet overleve i en lang årrække frem i tid.
Det evnede man ikke at gøre, og derfor er det nu mit ansvar og min opgave at kunne skabe et perspektiv, der rækker mindst 10 år frem i tiden.
Det håber jeg selvfølgelig at alle Folketingets partier – eller i hvert fald tæt på alle – vil være med til.
Derfor glæder det mig også, at bl.a. spørgerens parti er med i en utrolig bred aftale om lige præcis at lave en klimalov og derefter følge det op med klimahandlingsplaner.
Det vil få nogle afsmittende virkninger på de investeringer, vi efterfølgende skal lave en bred – forhåbentlig så bred som overhovedet muligt – investeringsplan for Og jo, det betyder faktisk noget for mig, om der er 91, 170 eller for den sags skyld 175 mandater bag en infrastrukturaftale, for jo flere mandater, jo sikrere og jo bedre bliver rammebetingelserne.
Marie Bjerre (V), 2020-01-22:
Det svar vil jeg faktisk gerne kvittere for.
Jeg er enormt glad for at høre, at det trods alt stadig væk kan lade sig gøre med en anlægsstart i 2024.
Derfor håber jeg naturligvis også, at ministeren hurtigst muligt vil indkalde til forhandlingerne om de nye infrastrukturprojekter.
Jeg vil slutte af med mit sidste spørgsmål og spørge ministeren, om man kan forstå de frustrationer, der er fra nordjydernes side, som venter på en tredje Limfjordsforbindelse, og om ministeren kan forstå frustrationerne fra også erhvervslivets side.
Benny Engelbrecht (S), 2020-01-22:
Jeg mener, at det er Venstres transportordfører, hr. Kristian Pihl Lorentzen, der benytter det meget sigende udtryk, at hvor der er vilje, er der vej og bane.
Og jeg tror i øvrigt også, at man til det kan tilføje: og cykelsti.
Jeg må sige, at fremkommeligheden og imødekommenheden fra partiet Venstres side, når det handler om at indgå i drøftelser, faktisk har været meget fin, og jeg vil også kvittere for det gode samarbejde, der er i det daglige, også på det niveau.
Derfor kan jeg ikke se, at der skulle være noget til hinder for, at et forhandlingsforløb også vil kunne omfatte de tidsmæssige rammer, som den tidligere regering lagde op til i sit valgkampsoplæg.
Marie Bjerre (V), 2020-01-22:
Jeg håber, at de høje ambitioner fortsætter.
Vil det så sige, at man kan nå forhandlingerne, så man kan gå i gang med en anlægsfase på den tredje Limfjordsforbindelse i 2024, som vi havde med i vores infrastrukturplan?
Jeg er med på, at ministeren ikke kan give en eksakt dato for, hvornår man påbegynder forhandlingerne, men kan ministeren svare på, om man kan nå et anlæg i 2024, og hvad forventningerne er?
Går man i gang med forhandlingerne før sommeren, til efteråret eller til foråret, eller bliver det overhovedet i den her valgperiode?
Benny Engelbrecht (S), 2020-01-22:
Det er jo svært at måle et ambitionsniveau ud fra en forudsætning om, at vi har et andet samlet syn på infrastrukturen, altså at det ikke er nok blot at betragte en grøn mobilitetsplan ud fra, hvilke veje og hvilke cykelstier og hvilke jernbaner man får anlagt, men at man også er nødt til at se på sammenhængen med eksempelvis klima.
Og der må man sige, at jeg er glad for, at partiet Venstre også har besluttet sig for at være en del af en ambitiøs klimamålsætning.
Der er vi nødt til at tænke infrastrukturinvesteringer sammen med klima, og derfor tror jeg, at vi i fællesskab ender med at have væsentlig større ambitioner på Danmarks vegne.
Marie Bjerre (V), 2020-01-22:
Det har jeg set meget frem til, og helt korrekt, som ministeren siger, er det her en meget vigtig lokal sag.
Jeg bemærker endda, at den tidligere spørger, min kollega hr. Hans Kristian Skibby, også stillede spørgsmål til den tredje Limfjordsforbindelse, og det viser jo, at den tredje Limfjordsforbindelse ikke bare er en vigtig nordjysk sag, men faktisk også er så vigtig og så presserende, at det er en afgørende del af en infrastrukturplan for Danmark.
I Nordjylland har vi debatteret den tredje Limfjordsforbindelse i omkring 40 år, tror jeg.
Helt så gammel er jeg ikke selv.
Men nu går den bare ikke længere.
Vi har brug for den nye, tredje Limfjordsforbindelse, hvis ikke vi vil risikere at koble en hel landsdel af.
Det er entydigt i Nordjylland det absolut vigtigste projekt.
Det siger samtlige 11 kommuner, inklusive borgmestrene fra ministerens eget parti.
Jeg husker også tilbage fra valgkampen, hvor Socialdemokratiet lovede infrastrukturprojekter, lovede en tredje Limfjordsforbindelse, som også var med i vores infrastrukturaftale fra den tidligere regering, og her lå der i planerne, at man ville starte med anlæg af en tredje Limfjordsforbindelse i 2024.
Nu kan jeg så forstå på ministeren, at man afventer forhandlingerne om en klimahandlingsplan, og det betyder så, at den infrastrukturaftale er taget af bordet, og at man ikke kan give en dato for, hvornår man så påbegynder de nye forhandlinger.
Er ambitionsniveauet så lige så højt, som det var hos den tidligere regering?
Benny Engelbrecht (S), 2020-01-22:
Tak først og fremmest for spørgsmålet, fru Marie Bjerre.
Det er første gang, jeg oplever, at vi to mødes i Folketingssalen, og det er altid en fornøjelse.
Det er også sagt med den erfaring, mine 12 år Folketinget har bragt mig.
Det er jo nærmest en forpligtelse, at man på et tidspunkt som lokalt valgt også tager sager op, især over for transportministeren.
Så det har jeg set frem til.
Regeringen har med målsætningen om at reducere Danmarks CO 2 -udledning med 70 pct. lagt en meget ambitiøs strategi, som jeg med glæde kan konstatere at store dele af Folketinget har tilsluttet sig.
Spørgerens eget parti er et af de mange partier.
Det er jeg virkelig glad for.
Hvis vi mener disse ambitioner seriøst, og det gør regeringen, så er vi nødt til at se infrastrukturinvesteringer i sammenhæng med klimamålsætningerne.
Vi må derfor være længere med klimahandlingsplanerne, inden vi går i gang med infrastrukturinvesteringerne.
Ellers risikerer vi at træffe beslutninger i blinde.
I forhold til ambitionsniveau for projektet om en tredje Limfjordsforbindelse er det også værd at være opmærksom på, at den forhenværende regerings plan opererede med en tredje Limfjordsforbindelse, som først skulle stå færdig på den anden side af 2030.
Også i det perspektiv synes jeg, at spørgeren er en lille smule for tidligt ude med kritik af regeringens planer for infrastrukturinvesteringerne.
Udfordringerne med kapaciteten over Limfjorden og betydningen af en tredje Limfjordsforbindelse for regionen er velkendte, og det er min forventning, at en tredje Limfjordsforbindelse vil indgå i drøftelserne på linje med andre projekter, som ligeledes adresserer væsentlige udfordringer i forhold til trængsel, kapacitet og mobilitet.
Og lad mig i den sammenhæng understrege, at jeg mener, at den tredje Limfjordsforbindelse netop er et projekt, som kan løse udfordringer i forhold til trængsel, kapacitet og mobilitet.
Marie Bjerre (V), 2020-01-22:
Mener ministeren, at ambitionsniveauet for en tredje Limfjordsforbindelse er højt nok, når statsministeren oven på regeringsseminaret udsætter en ny infrastrukturplan fra regeringen?
Magnus Heunicke (S), 2020-01-23:
Det er rigtigt.
Hvis man har en diagnose, og hvis man f.eks. er i en terminal fase af en sygdom, så har man en række muligheder for at sige, hvordan behandlingen da skal foregå i de næste faser.
Det her forslag er, som jeg læser det, helt entydigt meget mere bredt, og det vil sige, at det gælder generelt for mennesker, som altså er raske, men som er i daglig kontakt med plejepersonale, f.eks. på plejehjem.
De mennesker vil ikke kunne gøre brug af det nuværende behandlingstestamente, men der vil det her være en mere generel og bred ordning, som sikrer, at alle vil kunne træffe det valg.
Liselott Blixt (DF), 2020-01-23:
Vores forslag koster ikke penge.
Det er en ændring i teksten.
Jeg tror slet ikke, vi er enige om, at man allerede som 18-årig skal kunne sige og skrive det ned, at man ikke vil genoplives.
For det rejser rigtig mange andre spørgsmål, som vi faktisk har diskuteret med Det Etiske Råd tidligere.
Så det er to vidt forskellige forslag.
Det her er blot, at læger kan rådgive deres ældre patienter om, at man kan sige fra og sige til plejepersonalet, at man ikke ønsker genoplivning.
Kan ministeren ikke se, at der er to forskellige sager i det her?
Nils Sjøberg (RV), 2020-01-23:
Når jeg stiller et spørgsmål, skyldes det, at der jo også findes noget, der hedder et behandlingstestamente, hvor man kan registrere, at man ikke ønsker livsforlængende behandling, herunder genoplivningsforsøg ved hjertestop, hvis man kommer i en situation, hvor man ikke er i stand til selv at give udtryk for sine ønsker – som der står direkte.
Hvori adskiller det, som regeringen lægger op til, sig fra behandlingstestamentet?
Magnus Heunicke (S), 2020-01-23:
Vi kan jo sagtens drøfte hvornår, altså om det er fra 18 år eller hvornår det er.
Det er jeg med på vi sagtens kan gøre.
Men der er det jo fuldstændig afgørende – og det beskrev jeg også i min tale – at alle sundhedspersoner, som man møder, får adgang til sådan et register, dvs. også kommuner, almen praksis, redningspersonale og andre.
I forhold til det løsningsforslag, som regeringen arbejder med, er Dansk Folkeparti også inviteret og har været til det første møde omkring det.
Og til selve vejledningen, som ganske rigtigt blev ændret: Det er en vejledning, som jo beskriver de gældende regler på området, og det vil sige, at det er sådan, at hvis vi vil have vejledningen ændret, skal loven jo også ændres.
Og så er det, jeg siger: Det kommer også til at koste nogle penge, for så skal vi sikre, at det bliver noget, som man ved og kan tage i brug alle de steder, hvor det er relevant.
Liselott Blixt (DF), 2020-01-23:
Mange tak.
Jeg tror, vi taler om to vidt forskellige ting.
Vi har jo slet ikke diskuteret det, som ministeren i øjeblikket taler om og forhandler om.
Og hvis det havde handlet om det her, havde det da været rart at få en indbydelse.
Det her handler om, at man tidligere har kunnet sige, når man kom på et plejehjem: Jeg vil ikke genoplives.
Men efter at Sundhedsstyrelsen lavede to nye vejledninger, blev det defineret, og så kom der en ny vejledning, der siger, at man ikke har mulighed for at fravælge forsøg på genoplivning.
Det er faktisk det eneste, vi vil have ændret.
Det var vi i gang med under den tidligere sundhedsminister.
Det skulle ikke koste nogen penge, det skulle bare være en ret, så når man kom som ældre og var en del af hjemmeplejen, eller på et plejehjem, så havde man den her indflytningssamtale, hvor man taler om, hvordan man vil behandles, hvordan man ønsker sine forhold, og hvordan man gerne vil have en værdig død.
Og derigennem har de ældre tidligere kunnet sige: Jeg vil ikke genoplives.
Og så fulgte man det.
Det kan man ikke efter den nye vejledning.
Peder Hvelplund (EL), 2020-01-23:
Det er også lokalt, at man skal være i stand til det, men der påhviler os jo også et ansvar for at sikre, at de læger, som vi sender ud, lever op til de krav, som vi stiller i forhold til at få autorisation.
Og det er jo der, hvor jeg lidt mangler, at vi stiller præcis de samme krav, som Sundhedsstyrelsen har udfærdiget for læger, der kommer fra tredjelande, til læger, der kommer fra EU-lande, så de også kommer til at gælde for dem.
For det er jo ikke tilfældigt, at vi har set den række sager, der har været, og derfor synes jeg også, at der påhviler os et nationalt ansvar.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-01-23:
Jeg er sådan set enig i, at det ville være fint, hvis det var sådan, at Sundhedsstyrelsen også kunne være lidt hurtigere i forhold til at prøve at få godkendt nogle af de autorisationer, som der kunne være behov for.
Det kunne man jo netop også kigge på, ligesom jeg tror, at man kan inspirere hinanden i forhold til at hæve niveauet på uddannelserne i forskellige sammenhænge.
Det gælder også på andre sundhedsområder end lige præcis i forhold til læger.
Men jeg har selv været med i forsøg, hvor man prøvede at ansætte indiske læger og bagefter konstaterede, at det gik ikke af sproglige årsager og sådan set også nogle gange af faglige årsager.
Så er det ikke stadig væk lokalt, at man bedst vil være i stand til at træffe beslutningerne om, hvad der rent faktisk rækker, når det handler om kompetencer?
Peder Hvelplund (EL), 2020-01-23:
Og jeg skal beklage, hvis jeg var for pessimistisk i min udlægning af debatten her i dag.
Jeg mener bare, at det jo er ret tydeligt, at vi står med et problem i dag.
Altså, der er et problem med patientsikkerheden – det har vi set i adskillige sager.
Det er jo også derfor, at vi får henvendelser fra både Lægeforeningen og Ansatte Tandlægers Organisation, og de er ikke de eneste.
Det er jo, fordi man anerkender, at der er en problemstilling.
Til det med, at det er et arbejdsgiveransvar, og at der er regionernes ansvar, vil jeg sige: Ja, det er jo rigtigt.
Men det er jo ikke tilfældigt, når vi ser på de sager, der har været, at de netop har været i Region Sjælland og Region Nordjylland, nemlig der, hvor lægemanglen er størst.
Og hvis vi ikke tager ansvar og sikrer, at de læger, der kan komme ud at virke, har det tilstrækkelige kvalifikationsniveau, så risikerer vi, at man kommer til at gå på kompromis med kvaliteten.
Og det er jo der, hvor vi har et ansvar, selvfølgelig også i forhold til at hjælpe dem med at håndtere den udfordring med lægemangel, de står med.
Men det skal jo ikke ske på bekostning af patientsikkerheden eller på baggrund af, at vi forringer de kvalifikationskrav, som vi stiller til de læger, der skal derud og arbejde.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2020-01-23:
Tak for det.
Jeg bliver bare en lille smule ærgerlig over ordførerens konklusioner i forhold til debatten, som jeg jo egentlig synes bakker rigtig godt op om de synspunkter, som forslaget har til formål at fremme.
Men når ordføreren konkluderer, at det er hensynet til EU-retten, der er årsagen til, at man ikke vil gøre noget, så tænker jeg, at jeg egentlig synes, at jeg har hørt rigtig mange andre sige, at vi har rigtig mange muligheder allerede.
Er ordføreren ikke enig med mig i, at der er ingen, der tvinger regionerne til at ansætte læger, som ikke har de fornødne kvalifikationer, og der er ingen, der tvinger regionerne til at ansætte læger, som ikke mestrer det danske sprog?
Nils Sjøberg (RV), 2020-01-23:
Det synes jeg er en god idé, men hvis man netop går ind på sundhed.dk og læser om behandlingstestamentet, er det jo en ordning, som vi alle sammen herinde og alle andre danskere, som ikke p.t. – forhåbentlig – er i en situation, hvor de står over for noget uheldigt, allerede har.
Derfor vil jeg spørge, hvordan det kan være, for jeg forstår ikke rigtig forskellen.
For det er en løsning, som jeg i øvrigt bakker fuldstændig op om, behandlingstestamenteideen, altså at man skal have mulighed for – og det har jeg faktisk også selv gjort – at skrive, at man ikke ønsker genoplivning, såfremt man skulle komme i den situation.
Så vil jeg da gerne spørge – for jeg kan ikke rigtig se den store forskel på det og på den ordning her – hvordan vi bruger vores penge bedst muligt.
Det er egentlig afgørende for mig at finde ud af.
Hvordan sikrer vi den bedst mulige behandling og hjælp til vores borgere?
Behandlingstestamentet sikrer, at man allerede på nuværende tidspunkt faktisk har mulighed for det.
Så jeg vil godt lige høre: Hvad er forskellen?
Liselott Blixt (DF), 2020-01-23:
Det undrer mig, når vi har en regering, der siger, at man vil afskaffe bureaukrati, at man nu oparbejder et bureaukrati, som gør, at man allerede som 18-årig og hele vejen i livet kan ændre sin stillingtagen op til flere gange uden at vide, hvordan man faktisk har det, når man er alderdomssvækket.
Hvad skaber mindst bureaukrati – at man kan ændre en vejledning her og nu, eller at man skal lave et lovforslag om en ny database, der koster 27 mio. kr., og hvor man som 18-årig får stillet det spørgsmål, om vil genoplives eller ej, når man bliver gammel?
Magnus Heunicke (S), 2020-01-23:
Tak for det spørgsmål.
Nu skal jeg på 30 sekunder redegøre for det, og det er nok lidt umuligt at gøre sådan helt i detaljer.
Så jeg tror, jeg bare vil fastholde et lidt mere overordnet syn på det og sige: Det handler om retten til en værdig død.
For mange mennesker vil det være meget indgribende og imod deres ønske, at man, når hjertet holder op med at slå, starter med genoplivning.
De mennesker udgør en bredere gruppe end dem, behandlingstestamentet vedrører.
Og hvis man vil have fat i en bredere gruppe, skal man også lave en bredere løsning.
Jane Heitmann (V), 2020-01-23:
Ja, Venstre anerkender fuldt ud problemstillingen, men det undrer mig bare, at hverken ministeren eller Socialdemokraternes ordfører kan svare på, hvad det er, der forhindrer, at man skriver sit ønske i behandlingstestamentet.
Jeg vil meget gerne give ordføreren en chance til, og jeg kan selvfølgelig også stille et skriftligt udvalgsspørgsmål til ministeren, hvis det bare er rigtig svært at svare på.
Jeg synes jo, det er helt ærlig snak bare at sige: Det ved vi faktisk ikke, men det må vi lige dykke ned i.
Det er jo ærlig snak.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-01-23:
Jeg er sikker på, at Venstres ordfører følger med i og oplever nogle af de samme historier i medierne, som jeg selv gør, og sandsynligvis snakker med lige så meget sundhedspersonale, som jeg selv gør, så jeg formoder, at også Venstre anerkender problemstillingen her.
Det er jo et stort dilemma ude på plejehjemmene og i hele vores sundhedssektor, at de ikke føler, at de har de rette betingelser for rent faktisk at lade være med at lave genoplivningsforsøg, selv om ældre har frabedt sig det, og det er jo sådan set det problem, som regeringen ønsker at løse.
Vi bakker op om intentionerne fra Dansk Folkeparti og er parate til, at vi kan løse det her sammen i fred og fordragelighed.
Jane Heitmann (V), 2020-01-23:
Tak for ordførertalen.
Jeg vil bare kort spørge: Hvad er det, der forhindrer, at man som helt almindelig borger i det her land skriver sit ønske ind i behandlingstestamentet?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2020-01-23:
Sådan en database handler om at sikre, at der er klare linjer, så det rent faktisk er alderssvækkede ældre, som kan gøre brug af det lovforslag, som jo blev vedtaget her bredt – og med Dansk Folkepartis opbakning tidligere – hvor vi rent faktisk ønsker, at ældre skal kunne gøre brug af det her.
Så det vil sådan en database skulle sikre.
Jamen der vil givetvis være nogle, som ønsker at bruge den mulighed, altså at sige, at hvis de som alderssvækkede får hjertestop, vil de ikke udsættes for et genoplivningsforsøg – det vil der givetvis være – ligesom der vil være nogle, som ikke synes, at de er parat til at tage stilling til det; det vil nok være flertallet.
Og så skal det naturligvis være på den måde, at man kan gøre sin beslutning om i løbet af sin levetid, også hvis man som kommer på andre tanker eller finder ud af i dialog med familie osv., at man ønsker at omgøre den beslutning.
Skal der gives mulighed for det?
Det afgørende her er, at vi får samlet den information og de tilkendegivelser, så det er hurtigt og lettilgængeligt for det sundheds- eller omsorgspersonale, som lige pludselig står i den situation.
Vi skal sikre, at alle ældre får mere indflydelse på deres sidste levetid, og at alle ældre kan blive sikret en værdig afslutning på livet.
Med beslutningsforslaget her, B 53, vil Dansk Folkeparti pålægge regeringen inden den 1. februar at fremsætte et lovforslag om, at habile alderssvækkede ældre borgere får ret til at fravælge genoplivningsforsøg.
Socialdemokratiet kan bakke helt op om intentionerne i forslaget, lige så vel som vi bakker fuldstændig op omkring det forslag, som sundheds- og ældreministeren lancerede før jul, hvor ministeren foreslog at etablere et digitalt register, så alle myndige borgere kan registrere, at de ikke ønsker genoplivningsforsøg, hvis de som alderssvækkede bliver ramt af hjertestop.
Det handler dybest set om at sikre ældre medborgere retten til at have langt større indflydelse på afslutningen af deres eget liv og dermed også en værdig død.
Og det handler om at skabe en klar retsstilling for personalet i ældreplejen og i sundhedsvæsenet, så det ikke er dem, som skal stå og træffe beslutning om, hvorvidt en ældre skal genoplives, og så det bagefter kan dokumenteres, at det altså var den ældre selv, som havde fravalgt genoplivningsforsøg.
Som vi også hørte fra ministeren lige før, arbejdes der lige nu på en sådan løsning i Sundheds- og Ældreministeriet.
Jeg ved også, at der er drøftelser med de øvrige partier om at finde midler til at udvikle sådan en digital løsning, som kan løse de her udfordringer.
Forslaget her pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag inden den 1. februar – det er om en uge, og det er ikke ladsiggørligt.
Derfor kan vi heller ikke støtte beslutningsforslaget, som det ligger her.
Jeg skal afslutningsvis sige, at SF er forhindret i at være her på grund af udvalgsmøde, men at de også føler sig dækket ind af min ordførertale.
Magnus Heunicke (S), 2020-01-23:
Der er pointen jo netop, at hvis ikke vi sikrer det, er det helt uholdbart.
Det er jo det sidste ønske, man har, det er ønsket om, hvordan man skal herfra.
Men man kan jo bare tale med vores medarbejdergrupper bredt set i dag, og så får man at vide, at det giver stor frustration, og at det foregår under et ekstremt pres, hvor man ikke er helt sikker på, hvad det er, det her ældre menneskes ønske er, og hvad der skal ske i den her situation.
Det mener jeg er fuldkommen uholdbart.
Så hvis man støtter det her, og det gør vi fra regeringens side, så er man også forpligtet til at finde noget finansiering, så vi har nogle systemer, vores medarbejdere kan agere inden for, i respekt for det her ønske.
Det er det, som regeringen arbejder på at få finansieret i den konkrete pulje, som vi skal forhandle om nu her.
Jane Heitmann (V), 2020-01-23:
Altså, jeg tror ikke, der er nogen her eller andre steder i Kongeriget Danmark, som, hvad skal man sige, betvivler, at vi i Venstre på alle måder bakker op om, at man skal have en værdig død.
Jeg ser sådan set frem til, at regeringen kommer med et lovforslag på området her.
Det står jo regeringen frit for at fremsætte et hvilket som helst lovforslag, og vi vil behandle det med stor respekt fra Venstres side, når vi skal have det i Folketingssalen.
Det ville bare være rart, hvis ministeren lige ville svare på, hvad det er, der forhindrer, at man under indflytningssamtalen, når man kommer på plejehjem, tilkendegiver sit ønske om, at man ikke vil genoplives.
Man kan sådan set bare indføre det i behandlingstestamentet i forbindelse med den indflytningssamtale, som man har på et plejehjem.
Hvad er det, der forhindrer det, altså bortset fra vejledningen her?
Magnus Heunicke (S), 2020-01-23:
En af overskrifterne for præcis den forhandling, vi er i gang med nu, som endda er lavet, før jeg selv blev minister – og hvor Venstre er med – hedder jo netop »Retten til en værdig død«.
Det her handler om habile alderssvækkede ældre borgeres ret til en værdig død.
Derfor lever det 100 pct. op til kriterierne og overskrifterne og formålet bag den forhandling, som ligger der.
Min pointe i forhold til Dansk Folkepartis forslag her er som sagt – og jeg støtter som sagt fuldkommen intentionerne bag det – at det er fuldstændig afgørende, at når loven skal laves om, og det skal den, for vi kan jo se af vejledningen, som beskriver de nuværende regler, at den skal laves om, så skal vi også sikre, at der er et system, som sikrer, at det ikke er en tom skal, en tom garanti, vi giver vores medborgere, men at vi sikrer, at det også er noget, som bliver efterlevet i, når man står i den her situation.
Og det er jo en akut situation, når der er et hjertestop, og der skal man jo sikre, at ambulanceførere, reddere og læger – alle, der er i kontakt med vores ældre medborgere – får det her at vide.