runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2020-11-13:
Tak for ordet.
En forælder, der er dømt for overtrædelse af straffelovens terrorbestemmelser, har med dette lovforslag ikke længere en automatisk forældreret, hvis der er uenighed mellem forældrene om dette.
Vi ligestiller dermed terror, som jo er en meget alvorlig forbrydelse, med en række andre meget alvorlige strafferetsforbrydelser, som det også er blevet nævnt af de tidligere ordførere.
Radikale Venstre kan på denne baggrund støtte forslaget.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-11-13:
Tak for spørgsmålet.
Som ordføreren for DF, fru Karina Adsbøl, jo også kunne høre mig sige i talen, er vi helt klart interesserede i at gøre det her meget bedre, i hvert fald sikre, at det bliver en bedre vej.
Jeg synes også – det synes vi i SF – at det giver rigtig god mening at kigge på muligheden for klageadgang.
For hvad skal man gøre, hvis kommunen glemmer eller mangler at handle ved det 16. år, og det går til det 17. år, eller til man er 17½ år?
Der vil vi gerne være med til at kigge på, om vi kan styrke forslaget på den måde.
Så det ser vi frem til at samarbejde om.
I forhold til den del om overvågning ved jeg også, at fru Karina Adsbøl har hørt mig stå heroppe før og italesætte, at vi i SF gerne havde set en fuld udrulning af lige præcis muligheden for at have overvågning i eget hjem, også efter det 18. år.
Men det var det, vi lykkedes med, og så kunne jeg jo sige kækt heroppe fra talerstolen, at vi trods alt lykkedes med at få en forandring igennem sammen med regeringen og nogle af partierne bag vores forståelsespapir.
Så jeg er jo glad for, at vi er startet på det.
Karina Adsbøl (DF), 2020-11-13:
Tak for det.
Jeg kunne jo godt tænke mig at høre, om SF vil være med til at gøre det her lovforslag endnu bedre i udvalgsbehandlingen og eventuelt være med til, at vi kunne finde en fælles løsning omkring det her med, at man også får en klagemulighed – at sikre, at det også sker; sikre, at de unge ikke kommer til at stå uden hjælp.
For vi ser det jo desværre gang på gang, og vi ser desværre også på det her område gang på gang, at folk, voksne, der har en borgerstyret personlig assistance, får nedsat deres hjælp.
Så vil jeg bare lige nævne den del med overvågning.
Det er jo en lang og sej kamp, som Dansk Folkeparti har kæmpet, og nu fik man så en del med i forhold til det med 18-23 år.
Men er SF tilfreds med det?
For SF stemte jo imod et ændringsforslag i salen dengang.
Hvad så, når man er 24?
Så har man ikke lov til overvågning om natten.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-11-13:
Tak for det.
For en måned siden havde jeg besøg af en ung pige, 18-årige Sidsel, hun havde lige haft fødselsdag.
Dagen før Sidsel fyldte år, havde hun ret til 20 timers hjælp hver dag.
Om aftenen trak hun forventningsfuldt dynen over sig og lagde sit hoved på hovedpuden i forhåbning om en god 18-årsfødselsdag dagen efter.
Men tilfældet var noget helt andet, for da hun vågnede op, altså i den samme krop og med det samme fysiske handicap som dagen forinden, var de 20 timers hjælp udskiftet med blot 15 timers ledsagelse om måneden til at være sammen med sine venner og familie samt oveni at nå ud til alle sine fritidsaktiviteter.
Nu var Sidsels sagsmappe hos kommunen med et trylleslag flyttet til voksenparagrafferne i serviceloven, og indsnævringen af Sidsels livsudfoldelse var bare en realitet.
Sidsel skulle nu lægges i seng og hjælpes op igen af hjemmeplejen på et bestemt tidspunkt, i hvert fald et aftalt tidspunkt.
Det spontane og sociale ungdomsliv, som ethvert andet ungt menneske frit kan nyde i fulde drag, havde Sidsel ikke råderet over.
Det er simpelt hen uretfærdigt og uværdigt for en myndig borger i vores samfund.
De har som minimum brug for den samme hjælp og støtte, som de var berettiget til dagen før.
Vi førstebehandler i dag et lovforslag, der udmønter en bred politisk aftale fra sidste efterår, hvor vi ud af reserven sikrer foranstaltninger på bl.a. handicapområdet.
SF har i årevis påtalt, at overgangen fra ung til voksen for borgere med handicap ikke har været god nok.
Derfor var SF også et af partierne bag en aftale, der i foråret sikrede retten til overvågning og støtte i forbindelse hermed om natten i eget hjem til unge mellem 18 og 23 år med omfattende funktionsnedsættelser.
Og det glæder os, at vi med det her lovforslag lægger op til at forpligte kommunerne på at igangsætte planlægning af overgangen til voksenlivet, allerede når den unge fylder 16 år.
Det vil sikre, at både kommunen, den unge og forældrene er godt klædt på til overgangen, og vil holde hånden under den unge og de pårørende, så de ikke står med udækket hjælpebehov, den dag den pågældende unge fylder 18 år.
Forberedelsen skal være tværgående, og den skal være helhedsorienteret, og så er det helt centralt for SF, at der i lovforslaget desuden bliver nævnt, at det skal foregå gennem en dialog med både den unge og forældrene.
Sidsel og alle de andre borgere med handicap skal inddrages, de skal lyttes til, og de skal anerkendes for deres behov i deres individuelle hverdag; det er deres liv, det handler om.
Vi bemærker, at det fremgår af lovforslagets § 2, stk. 2, at forpligtelsen alene gælder unge, der ikke er fyldt 16 år ved lovens ikrafttrædelse.
Vi mener, at lovforslaget også skal gælde for den gruppe af borgere, der er mellem 16 og 18 år ved lovens ikrafttrædelse, da de ellers risikerer at stå uden hjælp, når de fylder 18 år.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2020-11-13:
Mange tak for det.
Endnu en gang har vi en sag, som bekræfter, at der kan være stor enighed i Folketinget.
Overgangen til voksenlivet, det fyldte 18. år, har givet og giver problemer for mennesker med funktionsnedsættelse, og nu skal vi så sikre os, at vi allerede ved det 16. år går i gang med at forberede overgangen.
Forslaget er en satspuljeimplementering, og vi har fra radikal side kun støtte til forslaget, både i forhold til den originale aftale og i forhold til nu, hvor det skal implementeres i Folketinget.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-11-13:
Jeg fik ikke fat i den sidste del.
Hvad sagde ordføreren til sidst?
Det, der er afgørende i det her, er, at vi bliver nødt til at gå ind og kigge på, hvad det er for nogle regler, vi fastsætter i den her overgangsfase.
Det var lidt det, som jeg nævnte før.
Og jeg ved da, at der er masser af andre eksempler på ting, vi skal have kigget på.
Så synes jeg også, at det er lidt spændende og måske også lidt essentielt at gå ind og kigge på, om der i forbindelse med den her overgangsfase i virkeligheden er nogle områder, hvor der er et skred i retssikkerheden, om der i virkeligheden er nogle tidspunkter, hvor de her borgere simpelt hen ikke får det, de har krav på, fordi vi har bygget et system op, som faktisk måske nogle gange ubevidst arbejder imod dem.
Jeg tror egentlig ikke, at man sidder som kommunalpolitiker – det ved jeg at man ikke gør – og tænker: Vi vil faktisk gerne fratage de her borgere nogle serviceydelser eller nogle rettigheder.
Men det kan have noget med systemet at gøre, og det skal vi da ind og kigge på.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-11-13:
Men jeg vil lige prøve at spørge igen: Hvad er det præcis, Venstre foreslår at vi skal gøre ved det, så vi sikrer, at det ikke sker mere?
For det sker jo i alt for stort og rigt omfang.
Hvad kan vi gøre?
Hvad mener Venstre vi skal gøre for at forbedre forholdene?
Karina Adsbøl (DF), 2020-11-13:
Det er jeg også glad for lykkedes.
For der er mange af os, der har kæmpet kampen længe, hvor det ikke er lykkedes; hvor vi ikke kunne skaffe flertal hverken fra den ene side af salen eller fra den anden side.
Men nogle enkelte partier har kæmpet kampen i flere år.
Men det, jeg så vil høre om, er: Vi vil sikkert blive mødt med, at det kan vi ikke, fordi der ligger en aftale.
Men nu er vi jo i aftalepartierne enige om, at vi skal forbedre det her lovforslag, så det har vi mulighed for at gøre, og så hører jeg også, at SF er klar på den del.
Marlene Ambo-Rasmussen (V), 2020-11-13:
Det var lidt det, jeg var inde på, da jeg snakkede om alle de her åndssvage regler og det bureaukratiske system, der er.
For jeg har også set alt for mange eksempler på små sjove ting, som gør den her overgang rigtig besværlig.
Jeg har arbejdet mange år på et bosted, og vi havde f.eks. en beboer, der, da han kom ud til os og fyldte 18 år, fik fjernet sin barbermaskine, som var speciallavet til ham, og som formentlig har været registreret under merudgifter eller noget andet.
Men substansen i det her er, at det er fuldstændig åndssvagt, at fordi man fylder 18 år, så overgår man til et andet system og en anden forvaltning, og lige pludselig forsvinder ens hjælp, og det er da nogle ting, vi skal ind og kigge på.
Astrid Krag (S), 2020-11-13:
Jamen lovforslaget her udmønter jo den aftale, vi har indgået.
Så har jeg ikke oplevelsen af, at det betyder, at så stopper alle handicappolitiske diskussioner eller ambitioner.
Jeg tror sådan set, at vi alle sammen har yderligere ambitioner ud over det forslag, der ligger her.
Men jeg vil også bare sige, at jeg ikke vil være med til, at vi vedtager lovgivning her og så antager, at det kommer kommunerne nok ikke til at leve op til alligevel.
Det skal de.
Jeg vil også bare sige, at for at sikre, at kommunerne faktisk lever op til loven, så kommer jeg til at bede Ankestyrelsen om at gennemføre en opsamling på kommunernes implementering, når det har været trådt i kraft et par år.
Og så må vi jo tage diskussionen videre, også på baggrund af den, i forhold til det konkrete lovforslag her.
Karina Adsbøl (DF), 2020-11-13:
Tak for det.
Jeg er stadig væk bekymret for, at det ikke er helt dækkende.
Altså, vi har jo ikke nogen garanti for det her.
Først og fremmest kan familierne jo ikke klage over det, hvis det ikke sker, altså hvis man ikke sikrer den her overgang.
Så man giver dem egentlig et retskrav på noget, men de kan ikke efterfølgende klage over det.
Vi ved jo alle sammen, hvordan det ser ud på handicapområdet, også i forhold til retssikkerheden.
Og ministeren deltog selv i en høring her forleden dag, i hvert fald store dele af den.
Så jeg spørger igen, om ministeren vil være med til at kigge på, om vi kan forbedre dele af lovforslaget, når der nu er en bred enighed i ordførerkredsen om det.
Astrid Krag (S), 2020-11-13:
Men det er jo ikke sådan, at en kommune må lade en borger stå med et udækket hjælpebehov.
Når vi har lavet det her lovforslag og indgået den aftale, er det jo, fordi vi alle sammen har hørt de eksempler, som SF's ordfører, fru Charlotte Broman Mølbæk – nu fik jeg vist byttet rundt på nogle navne, men ordføreren ved, hvem ordføreren er, kan jeg se på det glade smil – pegede på, nemlig at man fra kommunernes side kommer for sent i gang med at forberede den her overgang, og at det bliver utrygt og kaotisk og foregår på en måde, der ikke er i orden.
Derfor har vi jo lavet den her aftale og lavet det her lovforslag.
Karina Adsbøl (DF), 2020-11-13:
Tak for det.
I sin tid, da vi lavede den her aftale, var grunden til, at vi gerne ville have den her overgang, jo, at man ikke skulle risikere at stå uden hjælp, og derfor ville vi gerne have, at der skulle være den her forberedelsestid, så vi sikrede, at man ikke kom til at stå uden hjælp.
Hvis vi så kan konkludere, at vi i praksis kan risikere, at det er det, der alligevel kommer til at ske med det her lovforslag, så synes jeg jo ikke, at det lever fuldt ud op til de intentioner, der egentlig var, da vi indgik aftalen.
For det er utrolig vigtigt, at vi sikrer, at der ikke er nogen, der står uden hjælp, og vi ser jo, at der er nogle faldgruber.
Så jeg er ikke helt enig, når ministeren siger, at så er det også en helt anden økonomi og det ene og det andet, for det drejer sig altså om et ungt menneske, der i forvejen er visiteret, og jeg synes, at vi som samfund er forpligtet til ikke at give slip på det unge menneske, før vi har sikret, at hjælpen følger med via voksenbestemmelserne.
Så derfor vil jeg høre ministeren, om det ikke er noget, vi kan kigge på.
Astrid Krag (S), 2020-11-13:
Tak for det.
Tak for den positive modtagelse af lovforslaget, som jo udmønter en aftale, vi er fælles om.
Så man kan sige, at det også ville have været lidt overraskende, hvis I på den måde var stærkt negative.
Men også tak for, hvad jeg betragter som i virkeligheden en bredere diskussion omkring handicapområdet, end hvad det her konkrete lovforslag handler om, da det her lovforslag jo pr. definition skal udmønte en aftale, vi har indgået.
Den aftale har overskriften »Bedre rammer for overgangen til voksenlivet for unge med handicap« og er en del af den brede politiske aftale om udmøntningen af reserven til foranstaltninger på social-, sundheds- og arbejdsmarkedsområdet fra 2020-2023.
Ordførerne har jo her på talerstolen været godt omkring det.
Det, vi ville med den aftale, det, vi vil med lovforslaget her, er at skabe sikkerhed for, at kommunerne går i gang med at planlægge overgangen til voksenlivet for unge med betydelig og varig funktionsnedsættelse eller indgribende lidelse, når den unge fylder 16.
Det betyder, at kommunerne bliver forpligtet til at påbegynde forberedelserne, så både kommunen, den unge selv og forældrene er godt forberedt på overgangen, og så den unge ikke står med et udækket hjælpebehov, når han eller hun fylder 18 år.
Og så skal lovforslaget også være med til at tydeliggøre, at kommunerne altså er forpligtet til at sikre, at forberedelsen bliver tværgående, at den bliver helhedsorienteret, og at den foregår i dialog med den unge og dennes forældre.
Jeg står selvfølgelig til rådighed for spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Jeg kan jo høre, at nogle af de ting, der bliver rejst i diskussionen her, snævert og ret beset ikke har noget at gøre med lovforslaget, som udmønter en konkret aftale, men mere er nogle bredere handicappolitiske diskussioner, som jo altid er relevante og væsentlige at tage.
Derfor også bare til det mere konkrete fra hr. Jakob Sølvhøj i forhold til at få udboret tydeligere, hvad »rettidig« så er.
Det er jeg meget åben over for at vi kan kigge på og få udboret i udvalgsbehandlingen, men man må også sige, at hvis vi taler om det, som er foreslået i nogle af høringssvarene, som hr. Jakob Sølvhøj også fremhæver her, altså at lade tilkendt hjælp fortsætte ind i voksenlivet, hvor man egentlig bør overgå til voksenbestemmelsen,
så har det karakter af at være et andet forslag end det, lovforslaget udmønter, og har jo også en helt anden økonomi.
Så som sagt vil jeg meget gerne bidrage til, at vi får tydeliggjort omfanget af det her lovforslag, og der er jo her fra min side også en åbenhed over for at tage mange af de rigtig vigtige handicappolitiske diskussioner, som er blevet berørt på forskellig vis, men bare vi alle sammen er med på, at med det her lovforslag udmønter vi en helt konkret aftale, som vi alle sammen har været enige om er en forbedring.
Jeg tror sådan set heller ikke, at der er nogen af os, der mener, at vi hermed har løst alle problemer.
Men jeg synes stadig, at der er grund til at glæde sig både over lovforslaget og også over den positive modtagelse her i salen.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-11-13:
Tak for det, og tak for ordet.
Når man er ung og har en betydelig og varig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller en kronisk eller langvarig lidelse, så er det vigtigt, at forberedelserne til voksenlivet sker i god tid før det fyldte 18. år.
Der kan nemlig være en hel række områder, hvor muligheder for hjælp og støtte ændrer sig, netop når man bliver 18 år, da hjælpen herefter som regel ydes efter andre bestemmelser i serviceloven.
Lovforslaget her er jo en udmøntning af og opfølgning på den politiske aftale om reserven for 2020-2023, som alle partier er med i, undtagen Nye Borgerlige.
Lovforslaget sikrer også, at den unge ikke står alene med et udækket hjælpebehov, når vedkommende er fyldt 18 år.
Det pålægges således kommunerne at påbegynde en tværgående og helhedsorienteret forberedelse, som skal ske i dialog med den unge og forældrene, når denne er fyldt 16 år.
Planlægning i god tid skaber ro og tryghed for de unge ved, at de ved, hvad der skal ske i overgangen til voksenlivet, hvor stillingtagen til nye og ændrede problemstillinger som f.eks. uddannelse, beskæftigelse og forsørgelsesgrundlag, boligforhold og sociale forhold opstår; altså en hel masse ting, hvor det giver mening, at man starter tidligt.
Det er rettidig omhu.
Derfor støtter Konservative det her forslag, og jeg skal hilse fra Nye Borgerlige, som også støtter det.
Tak for ordet.
Charlotte Broman Mølbæk (SF), 2020-11-13:
Det er præcis det, fru Karina Adsbøl hører mig sige.
Vi vil rigtig gerne forbedre de steder, hvor vi synes det ser sårbart ud.
Der er også andre ting, vi gerne vil forbedre yderligere, ligesom jeg spurgte Venstres ordfører om lige før, f.eks. at sikre, at man ikke bare kan miste sin hjælp fra den ene dag til den anden, og særlig gælder det fra det 17. til det 18. år.
Så det vil vi hele tiden arbejde videre med, og det er klart, at vi også kommer til at gå konstruktivt ind i udvalgsbehandlingerne i forhold til at se, hvilke løsninger det kan lykkes os at blive enige om.
Sådan er det jo, når man ikke har flertal selv.
Så bliver man nødt til at blive enig med nogle andre.
Troels Ravn (S), 2020-11-13:
Jo, det ville bestemt give mening, når regeringen fremsætter det her forslag, og så sker der så forhandlinger om forslaget.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi i går havde et møde med repræsentanter for tobaksbranchen, og jeg havde selv lejlighed til at spørge de fremmødte fra tobaksbranchen om, hvad man mener om det initiativ, der nu bliver taget fra regeringens side, med de syv tiltag, om man var parat til at overholde lovgivningen osv.
Jeg fik heldigvis positive svar på samtlige mine spørgsmål.
Det er min helt klare opfattelse, at de her initiativer gør indtryk, og det er den vej, vi skal.
Daniel Toft Jakobsen (S), 2020-11-13:
Med lovforslaget her vil det blive tydeliggjort, at børn og unge med handicap har ret til det, som man kalder rimelig individuel tilpasning i dagtilbud og i folkeskolen.
Helt grundlæggende handler det om at give lige muligheder og undgå forskelsbehandling.
Rimelig individuel tilpasning betyder nemlig, at tilbud og ydelser tilpasses, så personer med handicap kan benytte tilbuddene og få samme udbytte af ydelserne som alle mulige andre kan.
Hvornår en given tilpasning er rimelig vil afhænge af en konkret individuel vurdering, hvor der både skal ses på, hvor stor en forskel en given tilpasning vil gøre for de berørte børn, men også på omkostningerne ved at foretage tilpasningen.
Når der i lovbemærkningerne står, at lovforslaget tydeliggør retten til rimelig individuel tilpasning, og altså tydeliggør den her ret, så skyldes det, at der i forvejen findes nogle regler for, hvilke hensyn og hvilke tilpasninger der skal tages i dagtilbud og i folkeskolen til børn og unge med handicap.
Og det er godt, bl.a. fordi det dermed også bliver muligt at klage til Ligebehandlingsnævnet og eventuelt få tilkendt en godtgørelse, hvis den her rettighed ikke respekteres.
Lovforslaget udmønter en del af aftalen mellem regeringen og KL om kommunernes økonomi i 2020.
Det er et godt forslag, som grundlæggende handler om lige muligheder for børn og unge med handicap.
Socialdemokratiet støtter selvfølgelig forslaget.
Astrid Krag (S), 2020-11-13:
Tak for det.
Jeg vil gerne takke ordførerne for opbakningen til lovforslaget.
Børn har ret til tryghed og omsorg, de har ret til en barndom uden vold, had og religiøs ekstremisme.
Det har vi som samfund og fællesskab et vigtigt ansvar for.
Fremmedkrigere, som har vendt Danmark og vores danske værdier ryggen for at drage af sted og kæmpe i en krig mod Danmark og vores allierede med den voldsparathed, det er udtryk for, må vi formode ikke er i stand til at skabe et trygt hjem for deres børn.
Det samme må vi formode om alle, der er dømt for at overtræde terrorbestemmelserne.
Det er det, lovforslaget her handler om, altså at beskytte børn, som er involveret i en skilsmissesag, mod at vokse op i radikaliserede miljøer og mod den fare, det indebærer, for, at de selv bliver radikaliseret og arver deres forældres voldsparathed og had mod Danmark.
Med lovforslaget ændrer vi ikke på, at afgørelse efter forældreansvarsloven om forældremyndighed og samvær altid skal træffes ud fra, hvad der er bedst for barnet, men som et supplement til bestemmelse om barnets bedste indeholder forældreansvarsloven en klar formodning om, at det er bedst for et barn ikke at have kontakt med en forælder, der er idømt ubetinget fængselsstraf for personfarlig kriminalitet af grovere karakter eller de forskellige andre paragraffer, som ordførerne så godt har redegjort for heroppe på talerstolen.
Der er altså allerede i dag en formodningsregel om, at forældre, der er dømt for manddrab, seksualforbrydelser, incest eller grov vold, ikke mod den anden forælders ønske skal have forældremyndighed over barnet, ligesom barnet ikke skal have bopæl, samvær eller anden kontakt med denne forælder.
Med lovforslaget styrker vi beskyttelsen af børn mod radikalisering og ekstremisme.
Det gør vi ved at give adgang til i videst muligt omfang at afskære kontakten mellem forældre, der er dømt for overtrædelse af terrorbestemmelserne, og deres børn.
Hvis vi skal passe ordentligt på børnene og for alvor sætte barnets tarv først, kræver det, at vi sætter barnets ret til en tryg barndom over forældrenes ret til at være sammen med deres børn.
Med forslaget understreges det, at afgørelser om forældremyndighed træffes netop af hensyn til barnets bedste og ikke af hensyn til forældrene.
Jeg står naturligvis til rådighed for besvarelse af spørgsmål under udvalgsbehandlingen og ser meget frem til den videre behandling af lovforslaget her.
Ole Birk Olesen (LA), 2020-11-13:
Tak for det.
Vi kan i Liberal Alliance tilslutte os de argumenter for lovforslaget, som allerede har været fremført her fra talerstolen.
Vi støtter loven og stemmer for den.
Katarina Ammitzbøll (KF), 2020-11-13:
Vi skal igennem sagerne her denne fredag.
Det drejer sig om L 15, ændring af forældreansvarsloven, og jeg er her jo i stedet for Brigitte Klintskov Jerkel.
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe og forebygge radikalisering og ekstremisme, og det siger sig selv, at hvis en forælder er dømt for overtrædelse af straffelovens terrorbestemmelser, så skal den pågældende forælder hverken have forældremyndighed over barnet, samvær, bopæl eller anden kontakt med barnet.
Alt andet vil være galimatias.
Det Konservative Folkeparti vil altid vægte barnets tarv højest.
Forældremyndighedsindehaver skal drage omsorg for sit barn og sikre trygge rammer for en sund og positiv udvikling.
Vi skal beskytte børn mod radikalisering og ekstremisme ved at afskære kontakten mellem forældre, der er dømt for overtrædelse af terrorbestemmelserne, og deres børn, hvis den anden forælder ønsker det.
Når der skal træffes afgørelse om forældremyndighed, barnets bopæl, samvær og anden kontakt med barnet, skal den træffes ud fra, hvad der er bedst for barnet.
Vi skal sikre, at børn ikke udsættes for radikalisering og ekstremisme, vold eller anden skade, når der skal laves en vurdering af, hvad der er bedst for barnet i skilsmissesager.
Jeg ser derfor også frem til den kommende forhandling om barnets lov, så vi kan få understreget prioriteringen af, at barnet sættes først.
Så Konservative støtter forslaget, og jeg skal hilse fra Nye Borgerlige og sige, at de også støtter forslaget.
Tak for ordet.