runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-01-18:
Jo, men vandene skiller jo mellem hr. Rasmus Jarlov og mig selv, på trods af at hr. Rasmus Jarlov ellers i tide og utide beskriver sig selv som EU-skeptiker.
Jeg tror, at Danmark har bedst gavn af selv at have hånd i hanke med, hvem der kommer til landet, og hr. Rasmus Jarlov tror, at Danmark har bedst gavn af, at det er EU, der bestemmer, hvem der har ret til at komme til Danmark og under hvilke forhold.
Det må jeg bare sige at jeg er uenig med hr. Rasmus Jarlov i, og hvis det er sådan, at regeringen vil angribe den her problematik mere offensivt, står det jo regeringen fuldstændig frit for.
Indtil nu ser det for mig ud, som om regeringens succeskriterie her er, at man kan komme igennem med en indeksering af børnechecken, og der vil jeg bare sige, at det selvfølgelig er godt, men at det jo også er fattigt.
Den 25. november 2016 var jeg ved at falde ned af min stol, for jeg sad faktisk og læste en artikel i Berlingske Tidende, hvor overskriften var: »Socialdemokrater vil være EU-skeptiske«.
Så var den efterfulgt af sætningen: »Det er helt på Månen«.
Men det var det ikke.
Det var nemlig hr. Henrik Sass Larsen, der bl.a. udtalte sig om, hvad man skulle gøre ved arbejdskraftens fri bevægelighed.
Eftersom der i hvert fald er 2½ måned, til hr. Henrik Sass Larsen vil udtale sig om noget igen, bliver jeg nødt til at spørge hr. Peter Hummelgaard Thomsen om, hvad hr. Peter Hummelgaard Thomsen mener om det.
Hr. Henrik Sass Larsen sagde nemlig følgende: »... Det er rimeligt, at man kan få lov til at få job i et andet land og frit søge arbejde i EU.«
– Så langt så godt –
»Men at man frit kan rejse rundt som daglejere og tiggere, eller hvad man gør uden fast arbejde, det går jeg ikke ind for.« Det gør jeg heller ikke.
Jeg har anvist en vej til, hvordan man kan undgå det.
Hvad er hr. Peter Hummelgaard Thomsens vej til at indfri det løfte, som hr. Henrik Sass Larsen har givet til danskerne, om, at daglejere og tiggere ikke skal kunne bruge reglerne om arbejdskraftens fri bevægelighed til at komme til Danmark og søge arbejde i 6, måske 12 måneder på et tidspunkt?
Rasmus Jarlov (KF), 2018-01-18:
Det var jo det, jeg forsøgte at sige, altså at man burde arbejde med de ulemper, der er ved arbejdskraftens frie bevægelighed, i stedet for at sige, at vi, fordi vi har nogle sigøjnere i Danmark, nogle kenyanere eller nogle andre, så fuldstændig skal afskaffe muligheden for, at arbejdskraften i Europa kan søge hen de steder, hvor der er mest brug for den, hvilket økonomien har meget stor gavn af, fordi det, at arbejdskraften kan blive beskæftiget der, hvor der er mest behov for den, også gør, at man kan få et større afkast.
Må jeg så konkludere ud fra hr. Kenneth Kristensen Berths svar her, at hr. Kenneth Kristensen Berth ikke tror – ikke tror – at der er nogen fordele ved arbejdskraftens frie bevægelighed, men at der ikke rigtig er noget belæg for den holdning.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2018-01-18:
Nu er faktum jo, at størstedelen af de EU-borgere, der er kommet til Danmark for at arbejde, kommer fra østeuropæiske lande, og jeg henholder mig bare til det svar, hr. Joachim B. Olsen fik.
Det var jo sådan set også hr. Joachim B. Olsen, der satte betingelserne for det spørgsmål, som han stillede, og der må jeg bare konstatere, at man også får svar, som man råber.
Sådan er det.
Jeg tror ikke på, at det her er nogen specielt god forretning for Danmark, og uanset om det var eller det ikke var, så ville det jo i den bedste af alle verdener være sådan, at vi i Danmark, hvis vi selv kunne vælge, hvem der kom til Danmark, så åbenbart ville fravælge folk, der kommer til den danske grænse med en sovepose under armen med det formål at placere sig i Ørstedsparken.
Altså, det ville vi vel aldrig acceptere.
Det accepterer vi jo heller ikke, når det drejer sig om lande uden for EU.
Altså, vi vil jo have folk herind, der i et eller andet omfang er kvalificerede.
Så er der en uenighed blandt Folketingets partier om, hvor kvalificeret man skal være, og hvor høj en løn man skal kunne have osv., men der er trods alt enighed om – det tror jeg i hvert fald nok – at man ikke ønsker at modtage kenyaneren, der kommer med soveposen under armen.
Henrik Brodersen (DF), 2018-01-19:
Jeg henholder mig bare til, at man har større udgifter, end man har indtægter, og at langt de fleste af de ting, der bliver gjort i Grønland, også investeringer, sker med de penge, der kommer udefra.
De lån, der bliver optaget, er til meget, meget høje renter i forhold til resten af verden, men man får lånene.
Hvorfor gør man det?
Det er, fordi dem, der giver Grønland lånene, godt ved, at Grønland ikke får lov til at gå nedenom og hjem, så længe de er i samhørighed med Danmark.
Det er den sikkerhed, som låntagerne har.
Det synes jeg da bare man skal have med og være ærlig om og sige i debatten: Vi har simpelt hen ikke de midler, der skal til for at drive et selvstændigt land.
Alligevel kører man med 180 i timen, fordi det skal lykkes – helst om 3 år.
Det synes jeg da er skræmmende.
Aleqa Hammond (UFG), 2018-01-19:
Vi har et fælles ansvar for at sikre, at vi lever op til de forpligtelser, vi har, over for hinanden hver især.
Hvad angår selvstændighed og vejen frem, mener vi, at uddannelse er en af vejene frem, og jeg synes også, at sprogkundskaber er lige så vigtigt som alt andet, som er vigtigt i samfundet.
Dansk er sprog nr. 2 i Grønland og engelsk er sprog nr. 3, og jeg synes helt bestemt også, at vi skal være mere fremme i vores uddannelsessystem med hensyn til at sikre, at børnene sprogkundskaber er stærke nok til de behov, de har, og det, som de ønsker at føre ud i livet i fremtiden.
Jeg tror også, at vi stadig væk kan have et meget stærkt rigsfællesskab, selv om Grønland arbejder sig i retning af selvstændighed.
Vi har en forpligtelse over for hinanden, specielt med 32 sagsområder, som er underlagt Danmark, til at sikre, at de kommer på et niveau, så de er på lige fod med, hvad det er i Danmark.
Det fortjener rigsfællesskabet, og det fremmer også ligeværdighed.
Det fremmer også en gensidig respekt for at sikre, at de vilkår, man gerne vil stå model til, også gælder for alle dele i riget.
Marcus Knuth (V), 2018-01-19:
Jeg er glad for, at ordføreren roser selvstyreloven og selvstyreaftalen.
Jeg mener jo, at man, som situationen er i dag, på et eller andet plan kan sige, at Grønland har det bedste af begge verdener, altså en blanding af selvstændighed på visse områder, samtidig med at man er en del af et rigsfællesskab med støtte, både økonomisk, men også inden for forsvar og udenrigspolitik osv. Martin Lidegaard sagde, og nu er det anden gang, jeg fremhæver Martin Lidegaard, og det er mere tilfældigt, at et tættere samarbejde er nødvendigt, hvis man vil i retning af selvstændighed.
Men jeg mener sådan set også, at et tættere samarbejde er nødvendigt, hvis man vil styrke rigsfællesskabet.
Det er den retning, jeg gerne ser man går i.
Men uagtet det mener jeg at et tættere samarbejde er nødvendigt.
Er ordføreren enig i det?
Her tænker jeg også på områder såsom det danske sprog, hvor jeg synes at man kunne gøre mere for at fremme det.
For hvis man er en ung person fra Grønland, der gerne vil videreuddanne sig, så er Danmark og det danske sprog og det danske uddannelsessystem en nødvendighed.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Som jeg har sagt flere gange, er der jo mange meningsforskelle.
Nu nævner Henrik Brodersen bl.a. noget, som kommer fra et helt andet parti, nogle helt andre meninger end dem, som jeg står for, og jeg tænker, at jeg ikke nødvendigvis skal stå og være fortaler for det ene eller det andet.
Der er ingen af os, der kender udfaldet af forfatningskommissionens arbejde.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi giver dem ro til at gøre det arbejde.
Så kan vi jo i mellemtiden her i Folketinget gøre et kæmpestort stykke arbejde i forhold til de her 32 områder, og fra Grønlands side kan man gøre et kæmpestort stykke arbejde i forhold til at styrke Grønlands økonomi, og det fokus ved jeg også er der.
Og ja, det går måske ikke lige så stærkt, som vi gerne vil have det skal gå, men det fokus er der.
Så vil jeg gerne lige sige, at Grønland er verdens største ø.
Vi er 56.000 mennesker, der bor der.
Det kræver, at vi tager ansvar, og nogle gange må man kigge rundt og sige: Måske er det mig, der skal tage ansvar denne gang.
For sådan er det nu engang i Grønland, når vi er så få og vi bor så spredt.
Det er ikke en nem løsning, vi har valgt, men det er nu engang den løsning, som vi har valgt i Grønland.
Henrik Brodersen (DF), 2018-01-19:
Det kunne man ønske at andre også gjorde.
Den her debat er rejst på foranledning af Dansk Folkeparti, og der er flere, der har sagt: igen og igen og igen.
Jeg kan love herfra, at det gør vi til stadighed, fordi det her ikke handler om Grønland og Grønlands politikere, men om den grønlandske befolkning.
Der har vi en forpligtelse at varetage, om man er i dette parlament eller i det grønlandske.
Det synes jeg halter.
Vi har fået slået fast, at 55,7 pct. af Grønlands indtægter udredes af staten.
Vi har fået slået fast, at ud over det er der et stort beløb til alle mulige andre ting: forsvar, beredskab, domstole, politi osv.
Ud over det modtager Grønland et beløb på 217,8 mio. euro svarende til 1,6 mia. kr.
Det er godt nok over en 6-årig periode, men det er noget i retning af 260 mio. kr. om året.
Hvis man tager alle de her beløb og lægger dem sammen, må det da være indlysende for alle, at Grønland rent teknisk set allerede nu er gået bankerot.
Hvordan forholder ordføreren sig til det?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Jeg tænker, at statsministeren måske i virkeligheden bedre kan svare på det.
Jeg ved, at der er en løbende dialog med Finansministeriet, også om en eventuel investeringsfond.
Så der er jo nogle ting i gang.
Ja, nogle gange tager ting tid i politik, men jeg synes i hvert fald, det er et vigtigt fokus at have, fordi det kan være med til at styrke Grønlands økonomi.
Marcus Knuth (V), 2018-01-19:
Jamen som jeg tror det var hr. Martin Lidegaard der sagde, er det her jo noget, som man har talt om meget, meget længe.
Og de bekymringer, som ordføreren har, er nogle, som jeg tror man kunne løse bedre i en åben dialog med Danmark.
Kan vi forvente, at der kommer et egentligt udspil fra Grønlands side?
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Mange tak for spørgsmålet.
Lige nu er man i gang med at afsøge, hvilke andre muligheder der også kan være.
Det er jo sådan, når vi snakker om større investeringer, at man selvfølgelig er nødt til at gøre op, hvad det er for nogle betingelser, der ligesom stilles af de forskellige investorer.
Der er ingen, der sådan investerer for nogens blå øjnes eller brune øjnes skyld.
Man gør det, fordi man gerne vil have et afkast.
Og hvis man fra dansk side vælger at være med til at lave en investeringsfond, vil man højst sandsynligt også have nogle betingelser eller nogle kriterier, man ligesom vil stille op.
Så det er jo et samlet billede, som naalakkersuisut er i gang med at kigge på.
Marcus Knuth (V), 2018-01-19:
-Mange tak til ordføreren.
En af de ting, som vi jo har talt meget om, er netop forslaget om en fælles investeringsfond.
Jeg mener også, at ordføreren selv har rejst det over for statsministeren i flere af spørgetimerne med statsministeren, men det er, som om der ikke kommer så meget fra grønlandsk side.
Fra dansk side har man sagt, at det selvfølgelig er noget, som man er meget åben over for at tale om, men kan ordføreren måske uddybe det lidt?
Hvad er reaktionerne fra grønlandsk side?
Hvad tænker man i Grønland om selv at komme med et udspil?
Jeg vil sådan set bare kvittere med en bemærkning om, at jeg håber, at man fortsat vil fokusere på det danske.
Uagtet man går ind for selvstændighed eller ej, tror jeg altid at der vil være et meget, meget tæt bånd mellem Danmark og Grønland, også når det gælder uddannelse.
Så at nedprioritere det danske sprog, uagtet man vil den ene vej eller den anden vej, ser jeg som noget, der vil være rigtig, rigtig ærgerligt.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Jeg vil starte med at svare på det sidste spørgsmål først.
Jeg har jo nogle gange også i pressen i Grønland udtrykt et ønske om, at jeg gerne ser, at flere kommer på banen, fordi det er vigtigt også at understrege, at Dansk Folkeparti jo var det eneste parti, der stemte imod selvstyreloven her i Folketinget.
Det her med bloktilskuddet er ikke noget nyt.
Det har vi sådan set vidst igennem længere tid.
At sige, at Grønland går bankerot allerede nu, synes jeg simpelt hen er en forsimpling af den virkelighed, som jeg oplever.
Der er jo en politisk opbakning til den relation, som der er mellem Grønland og Danmark, til selvstyreloven, også selv om Dansk Folkeparti har valgt ikke at stemme for den.
Så det passer jo ikke, at man går i retning af en økonomisk kollaps.
Ja, på den længere bane er man nødt til at sikre, at man ikke kommer ind i dødens gab, og det er noget, man skal arbejde på allerede i dag, som jeg også var inde på i min ordførertale.
Magni Arge (T), 2018-01-19:
Men jeg kan sige, at hvad angår den færøske proces, er der ikke tale om et løsrivelsesdokument.
Det har jeg også sagt før her fra talerstolen.
Det er først og fremmest et identitetspapir, kan man sige, der redegør for, hvilke rettigheder vi har, der redegør for vores demokratiske institutioner, der redegør for vores selvbestemmelsesret, og der henviser til nogle generelle værdier, som man som folk har i sit eget land.
Jeg tror, at det er et meget vigtigt dokument for os, også for vores hverdag.
Man kan sige, at den danske grundlov forholder sig til en dansk dagligdag og en dansk virkelighed, men den færøske virkelighed har en helt anden udformning i dag, for vi har påtaget os stort set al lovgivning på Færøerne og stort set alt økonomisk ansvar for vores velfærd.
Vi har også brug for en sammenhængskraft, der kan aflæses hele vejen fra en forfatning til vores dagligdag.
Det er altså en del af at styrke den sammenhængskraft i vores samfund, som vi skal bygge videre på.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Det passer ikke helt, for vi havde for nogle år tilbage en større investering i lufthavne, men det har så været nogle andre steder end de her tre lufthavne, man taler om i dag.
Da jeg nævnte det her med, at lufthavnen i Qaqortoq er et politisk projekt, så var det i en erkendelse af, at der ligesom ikke er volumen til at sikre, at man kan få nogle investorer udefra, som kan få deres penge igen, men at det er nogle penge, vi selv er nødt til at lægge på bordet.
Jeg tror, at det er vigtigt, at man gør det med åbne øjne, når man går ind i nogle større økonomiske investeringer, og at man også ved, hvilke konsekvenser det har, når man træffer et valg.
Så det er egentlig mere for at nuancere det her synspunkt om lufthavne.
Mange tak, og tak for svaret.
Jeg vil bruge tiden på at stille det andet spørgsmål, for den proces, som foregår på Færøerne, er jo også ret interessant fra et grønlandsk perspektiv.
For hvad kommer det til helt konkret at betyde for en færing i dagligdagen?
Vil det gøre en forskel, eller er det mere et identitetspapir, et papir, der ligesom beskriver nogle værdier og en proces, som det færøske folk gennemgår?
Magni Arge (T), 2018-01-19:
Hvor mange minutter har jeg til at besvare de spørgsmål?
Vi gør det helt kort, så jeg kan huske alle de spørgsmål, jeg fik.
Til første spørgsmål må jeg sige, at jeg var udsat for en ualmindelig – hvad skal jeg sige – provokerende oplevelse den 1. oktober nede i Spanien, hvor man oplevede myndigheder, der brugte vold over for folk, der faktisk kun brugte deres ytringsfrihed ved at gå til valgurnene og aflevere en stemmeseddel.
Derefter har man så fængslet de folk, som har brugt den demokratiske talerstol til at føre deres sag, og som mener, at selvstændighed for Catalonien er det rigtige for dem.
Og man truer dem med fængsel i op til 30 år, og man truer dem faktisk ud af landet og i eksil.
Og i hele Europa sidder man bare og lukker øjne og ører for det her.
Jeg spørger mig selv om, hvad det egentlig er, der er sket i forhold til de grundlæggende demokratiske værdier, som vi alle påberåber os.
Er vi ved at glide i koblingen?
Er det det samme, som jeg nu ser snige sig ind i den danske debat angående en suspension af det grønlandske selvstyre og den folkeretlige ret til at kunne tage beslutninger om sin egen fremtid og lade folket, der bor i landet, tage de beslutninger?
Er det det næste, vi skal se?
Derfor er det utrolig vigtigt, at netop sådan nogle forhold bliver klart og tydeligt udtrykt i en færøsk forfatning, altså at den øverste magt på Færøerne ligger hos det færøske folk, og at vi kan beslutte vores fremtid, men vi skal spørge folket på Færøerne først.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2018-01-19:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg synes, at det er rigtig positivt, at der også er engagement fra færøsk side.
Jeg har en kort kommentar til forslaget til vedtagelse, for ordføreren har jo valgt at lave sit eget forslag til vedtagelse.
Så jeg vil gerne høre, om ordføreren måske kan udfolde lidt mere, hvad baggrunden er for det.
Så har jeg en kommentar fra Inuit Ataqatigiit om, at det er vigtigt for os, at man ligesom har sikret det her politiske flertal i Folketinget i forhold til selvfølgelig at fastholde, at vi har en selvstyrelov, og at vi ikke skal gå ind og suspendere.
Det er jo resultatet af den diskussion, der har været i dag.
Så vil jeg også gerne spørge lidt ind til den proces, som Færøerne gennemgår.
For den forfatningsafstemning, som skal foregå her i løbet af i år, er jo blevet italesat som et identitetspapir, altså at det i virkeligheden mere handler om identitet, og hvad det er for nogle værdier, man bygger sit samfund på.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre – hvis der bliver et flertal for den her forfatning – hvad det så helt konkret vil betyde for en færings hverdag, og hvordan man vil kunne mærke, at der er kommet en anden forfatning eller et andet grundlag.
Magni Arge (T), 2018-01-19:
Hun var meget optaget af den sociale dimension, men hun sagde også, at uafhængigheden er en nødvendig del af den færøske politiske dagsorden.
For vi har det, som alle mennesker har det: Vi vil gerne være herre i eget hus, men vi skal sandelig også være gode venner med vores naboer.
Og det skal baseres på, at det er et ægte og et konstruktivt venskab, som det kommer til at bygge på.
Men man er herre i eget hus, og det er på ligeværdige vilkår.
Aleqa Hammond (UFG), 2018-01-19:
Vi følger naturligvis med interesse og spænding Færøernes forfatningsarbejde, og hvordan man også inddrager befolkningen i hele arbejdet.
Jeg ved også, at ordføreren går stærkt ind for selvstændighed.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvordan ser du relationerne mellem Danmark og Færøerne, efter Færøerne er blevet selvstændige?
Jeg tror ikke, det ligger i at nedprioritere.
Jeg tror, det ligger i, at man gør befolkningen opmærksom på, at fordi man arbejder sig i retning af selvstændighed, betyder det jo ikke, at vi ikke vil tale dansk.
Det har ikke noget med det at gøre.
Altså, selv om man bliver undervist i det, går det jo, hvis ikke man bruger det almindeligt i hverdagen, meget hurtigt i glemmebogen.
Det ser vi også alle andre steder og i alle andre lande rundtomkring i verden, og det samme er det også med dansk hos os.
Jeg begyndte først at tale mere dansk, efter at jeg var rejst hjemmefra, fordi jeg ikke havde mulighed for at praktisere det, og sådan tror jeg også det er hos mange familier.
Til trods for at man gerne vil være bedre til et sprog, er det jo heller ikke hver dag, man har mulighed for at praktisere det, og det går jo i sidste ende også ud over uddannelsesniveauet for mange unges vedkommende.
Så ja, det er vigtigt, men undervisningen skal være stærkere alle steder og ikke bare i de større byer.
Da Grønland igangsatte forfatningsarbejdet, tilbød Island deres hjælp, hvis nu Grønland havde behov for noget hjælp og input i forbindelse med udformningen af vores kommende forfatning.
Da så vi også, da Island gjorde det, at der var reaktioner fra Danmark.
Men jeg ser også den danske udenrigsminister blande sig i samarbejdet mellem Island og Færøerne.
Det har vi også set.
Hvad er ordførerens holdning til denne indgriben eller indblanding i vores egne relationer med vores partnere i region Vestnorden?
Aleqa Hammond (UFG), 2018-01-19:
Jeg er ikke enig i den danske udenrigspolitiske tilgang i den her sag.
Jeg tror, at det vestnordiske samarbejde, som Grønland, Færøerne og Island har haft gennem mange år, har båret mange gode resultater med sig og fået styrket regionen.
Frihandelsaftalen, Hoyvíkaftalen, mellem Island og Færøerne er jo også et godt eksempel på, hvordan to lande kan samarbejde fortrinligt også på det plan.
Men jeg synes også, at man i stedet for at kritisere den skal have en tilgang, der siger, at man støtter op om de initiativer, der gør regionen i Vestnorden stærkere.
Jeg tror, at selv når Grønland er blevet selvstændigt, vil Danmark også være Grønlands bedste ven i mange, mange år.
De sidste 300 år, vi har haft i fællesskab med Danmark, er ikke bare noget, som man kan parkere til en anden side.
Så jeg ser Grønland og Danmark stadig væk være hinandens bedste venner i mange, mange år, også efter at Grønland er blevet selvstændigt.
Forholdet mellem os og Danmark vil bare ligge på et andet plan.
Magni Arge (T), 2018-01-19:
Tak skal du have.
Jeg synes, det var en uheldig disponering, for vi har i høj grad brug for at udvikle et regionalt samarbejde ude i Nordatlanten og op mod Arktis.
Og jeg ser det sådan, at vi efterhånden har udviklet nogle spidskompetencer og nogle færdigheder og også er lykkedes med at opbygge flere velfærdsmodeller på forskellige felter, som fungerer ude i vores region, hvis jeg kan sige det sådan.
Og det er ofte bedre modeller, som man kan samarbejde om os imellem, og det er bedre end at overtage modeller, som man bruger nede i Kontinentaleuropa og Danmark.
Så derfor er det utrolig vigtigt, at man har en adgang til at kunne samarbejde ude i Vestnorden, og at det respekteres, at man gør det.
Jeg mener ikke, at der lå så meget i den aftale, at man overhovedet behøvede at gå ind i sådan en kontrovers omkring det.
Det handlede nok mere om, at man ville sætte foden ned og fortælle: Det er os, der har den udenrigspolitiske magt, og ikke jer.
Karsten Hønge (SF), 2018-01-19:
Nej, det mener jeg ikke, og jeg synes, jeg gjorde meget ud af at sige, at vi i SF støtter Grønlands vej mod øget selvstændighed og også mod fuld selvstændighed.
Jeg tror bare, at det er at holde hinanden for nar, hvis vi lader, som om selvstændighed bare er noget, man beslutter, at det bare er et papir.
Man kan ikke, synes jeg, med nogen rimelighed diskutere en vej mod selvstændighed uden også at diskutere de konsekvenser, det får.
Jeg er bare mere optaget af den sociale virkelighed, der er for så mange mennesker i Grønland, og måske mere optaget af at få de problemer løst.
Men i øvrigt har jeg fuld respekt for, hvis man i Grønland ønsker at gå selvstændighedsvejen, og hvis man med åbne øjne er villig til at tage de økonomiske konsekvenser af den, og det er eksempelvis formanden for SIK i Grønland, Jes Bertelsen.
Han siger jo meget tydeligt, at han er helt opmærksom på, at det vil betyde dramatiske ændringer i den økonomiske levefod i Grønland.
Men han synes, det er det værd, og ønsker stadig væk selvstændighed.
Men de to ting hænger sammen.
Christian Juhl (EL), 2018-01-19:
Vel er problemerne alvorlige, men de er jo ikke uoverstigelige.
Jeg mener, at hvis man lytter til de grønlandske medier, bliver der jo mindst lige så meget diskuteret økonomi, børns vilkår, sociale forhold, ulighed og uddannelse, som der bliver diskuteret selvstændighed.
Er det ikke sådan, at selvstændighed og indflydelse på egne vilkår netop er motoren og drivkraften i at opbygge et mere bæredygtigt, et mere lige samfund, og at det faktisk bør gå hånd i hånd?
Siger ordføreren virkelig, at det er nødvendigt, at vi skal fortsætte de nuværende relationer mellem de tre parter, for at Grønland kan udvikle sig?