Jens Rohde (KD), 2022-01-11:
Hr. Uffe Elbæk, jeg elsker, når politikere ikke er argumentresistente.
Jamen altså, når man rent faktisk kan flytte noget under en debat, er det jo godt.
Til gengæld vil jeg sige, at jeg altid bliver så bedrøvet, når vi diskuterer folkeskole, for samtlige ordførere fra Folketingets talerstol – ikke bare nu, men igennem jeg ved ikke hvor mange år – er verdensmestre til at italesætte vores folkeskole som en, der fejler på det ene område, på det andet område, på det tredje område, på det fjerde område.
Og jeg vil gerne have lov til at sige med et vist kendskab til en hel del skoler i Europa og skolevæsener i Europa, fordi det altid har optaget mig meget, hvordan man driver skole i resten af Det Europæiske Fællesskab, at vi har verdens bedste folkeskole.
Og et eller andet må den jo kunne – et eller andet må den folkeskole jo kunne!
Når jeg kigger ud på samfundet og ser, hvor velfungerende vi trods forskellige udfordringer er på en lang række områder, hvor meget tillid der er i den danske befolkning til myndigheder, mellem hinanden, i forhold til hvad man oplever i mange andre lande, når jeg ser på vores arbejdsmarkedsstruktur: Vores folkeskole er fantastisk til at skabe selvstændigt tænkende mennesker.
Hurra for det!
Nu har jeg jo været med så mange år og var med til at lave folkeskolereformen i 2001-02, da Foghregeringen kom til.
Jeg sad selv med den daværende minister, fru Ulla Tørnæs, og forhandlede folkeskolereformen, og dengang handlede det jo om PISA-undersøgelserne, altså om tempo, hvor hurtigt vi læser osv., og det har slået mig, at hver eneste gang vi kommer til et valg og vi får en ny regering, så skal der laves en ny folkeskolereform, fordi alle går til valg på, at vi vil have verdens bedste folkeskole.
Ja, selvfølgelig vil vi det.
Men så skal der laves en ny folkeskolereform, og det er, uagtet at ingen af os har givet den eksisterende folkeskolereform tid til at virke.
Og det synes jeg vi skulle komme lidt væk fra og så prøve at holde nallerne en lille smule væk og rent faktisk anerkende, at folkeskolelovens § 1 er fantastisk.
Det er nemlig verdens bedste folkeskoleparagraf, vi har.
Vores folkeskole fungerer meget bedre end det, vi italesætter her.
Og når det kommer til bevægelse, er der jo stor forskel på de forskellige skoler.
Der er også stor forskel på kommunerne.
Jeg har to børn, der går i folkeskole i Viborg, og jeg skal hilse og sige, at de saftsuseme får meget bevægelse.
Kan jeg så deraf slutte, at fordi de får rigtig meget bevægelse og i øvrigt har masser af praksis, så er det sådan på de andre skoler?
Jeg ville jo gerne have en strategi for tysk og fransk og oldtidskundskab og politisk idéhistorie osv., og sådan kan man jo blive ved med at lægge ovenpå.
Men fordi de får bevægelse nok, er det jo ikke ensbetydende med, at det så er sådan på de andre skoler.
Men vi andre kan jo heller ikke konkludere, at folkeskolen bare ikke er dygtig nok til at lave bevægelse, for jeg tror, det afhænger meget af, hvordan man griber det an på den enkelte skole.
Det er derfor, jeg tror, alle de gode intentioner til trods – og ros for fokus på det, hr. Stén Knuth – at vores vigtigste opgave er at lære at løfte hænderne lidt og netop vise tillid.
Det er sjældent, at der kommer noget dårligt ud af tillid, så lad os sætte skolerne fri, lad os sætte lærerne fri.
De ved godt, hvad det er for en opgave, de står over for.
Hr. Alex Vanopslagh fik bevæget sig en masse i folkeskolen, andre gør det ikke.
Nogle sidder i et hjørne, andre sidder med en iPad, eller hvad ved jeg.
Der er jo kæmpestor forskel på det, men det er lærerne, der er de nærmeste til at se det.
Så lad os i stedet for styrke folkeskolen ved så at lade kommunerne have en økonomisk frihed gennem ophævelse af serviceloft og skattestop.
Så kan vi komme rigtig langt.