runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2017-04-20:
Det synes jeg er godt at få slået fast, altså at der er fuldt ud de samme operationelle muligheder for dansk politi i den nye aftale, som der er på nuværende tidspunkt.
Og så er det selvfølgelig helt rigtigt, at hvis der kommer helt nye teknologier, vil der ske en ændring.
Så det er jo relevant at have med.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre den socialdemokratiske ordfører om, er: Var det så en skræmmekampagne, da man under valgkampen sagde til den danske befolkning, at vi ville blive markant dårligere stillet ved et nej?
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-04-20:
Nej, det var ingenlunde en skræmmekampagne.
Altså, vi hæfter os stadig væk ved, at det er Rigspolitiets vurdering, at i nær fremtid vil det være en væsentlig begrænsning i dansk politis mulighed for at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet.
Hr. Nikolaj Villumsen har ret i, at lige nu vil det ikke være en væsentlig forringelse, nej, men det varer ikke særlig lang tid, før det kan blive det.
Og ordføreren må have mig undskyldt, at jeg ikke hørte Radio24syv i morges, men jeg baserer det på, hvad Rigspolitiet har sagt.
Jeg synes ikke, at Socialdemokratiet drev skræmmekampagner, da vi sagde det op til folkeafstemningen, men at vi sådan set er blevet bekræftet i det af Rigspolitiets vurdering.
Zenia Stampe (RV), 2017-04-20:
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Kenneth Kristensen Berths holdning til, at aftalen om Europol forudsætter et dansk medlemskab af Schengen.
Hvad synes ordføreren om den del af aftalen?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Det er jo lidt besynderligt.
Man kunne lige så godt have lavet en aftale om, at det her forudsatte, at vi skulle købe den samlede franske produktion af rødvin i x antal år, for det har ingen relevans i forhold til det, som aftalen drejer sig om, nemlig Europol.
Men jeg er da godt klar over, at det er kommet med, fordi man tænkte, at man kunne drille Dansk Folkeparti, hvis man gjorde det.
Jeg har det sådan, at den dag, vi måtte få overtalt et flertal i Folketinget til at stemme for, at Danmark skal træde ud af Schengensamarbejdet, så tror jeg nok også, at vi klarer den hurdle.
I virkeligheden tror jeg faktisk desværre, at det bliver en større opgave at overtale et flertal i Folketinget til at stemme for, at vi skal træde ud af Schengen.
Men fru Zenia Stampe kan jo melde sig på banen af ivrige Schengenmodstandere med det samme, så er vi da i hvert fald nået et stykke ad vejen.
Og da jeg kan forstå, at Det Radikale Venstre er begyndt at bejle til andre partier i Folketinget end bare Socialdemokratiet, så kunne et rask bejleri til Dansk Folkeparti måske også være noget.
Orla Hav (S), 2017-04-20:
Jeg er nødt til at sige, at jeg synes, fru Liselott Blixt taler om farverne, som de blinde gør det.
Eksempelvis er der ingen bestemmelser, som gør, at kommunen får besked om, om der nu er stillet en diagnose.
Der er ingen sikkerhed for, at der bliver afleveret en besked om det fra det sundhedsfaglige system til kommunen, som så kan gå i gang med en sagsbehandling – medmindre borgeren tager sin sag og sit udskrivningsbrev, eller hvad det nu er, med, så er der ingen sikkerhed for det.
De her borgere er nogle, som er rigtig svage, og som har en svag sygdomserkendelse og har få ressourcer at trække på, og derfor er der jo en nødvendighed i, at det diagnosticerende sundhedsvæsen arbejder meget tættere sammen med den sociale sektor.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-04-20:
Vi anerkender jo det afstemningsresultat, der var tilbage i december 2015.
Vi lider heller ikke af sadomasochisme, forstået på den måde, at vi ikke på det foreliggende grundlag tror, at det er ønskværdigt eller muligt at udskrive en ny folkeafstemning.
Vi er optaget af, at Danmark også i fremtiden kommer til at være en del af og tæt på at være fuldt og helt med i Europol.
Det er lige om lidt, at vores medlemskab ophører; det er lige om lidt, at Europol overgår til at være et overstatsligt samarbejde, og det er vi interesseret i at være med i.
Som jeg også nævnte i min ordførertale, er vi jo faktisk tilfredse med, at aftalen sådan set er blevet bedre, end vi oprindelig havde frygtet, og bedre, end vi egentlig troede var om ikke muligt så i hvert fald frygtede, og det anerkender vi.
Så selvfølgelig støtter vi op om den her aftale.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2017-04-20:
Selv om jeg selvfølgelig anerkender, at – kan man sige – retorikken er droslet en lille smule ned i forhold til hr. Peter Hummelgaard Thomsens meget ivrige forgænger, fru Trine Bramsen, i den her sag, så vil jeg dog alligevel godt spørge hr. Peter Hummelgaard Thomsen: Når hr. Peter Hummelgaard Thomsen nu kan nævne alle de her ting, hvor det er rigtig, rigtig skidt, at Danmark ikke er fuldt og helt, som det lyder, medlem af Europol, hvorfor er det så egentlig, at Socialdemokratiet anbefaler den her aftale?
Hvorfor kræver Socialdemokratiet så ikke bare en ny folkeafstemning?
Stine Brix (EL), 2017-04-20:
Tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her forespørgselsdebat.
Politiet afhørte kvinden, til trods for at det faktisk ikke var muligt at føre en egentlig samtale med hende, og der blev også rejst en tiltale.
Anklagemyndigheden mente, at sagen skulle rejses, fordi den pågældende kvinde tidligere også havde overfaldet andet personale og de sager også var anmeldt.
Det er jo klart, at det er en absurd situation, at hun så alligevel ender med at kunne blive pålagt at betale sagens omkostninger, og det er da også kun godt, at vi er enige om, at det må vi kigge på, og at det skal laves om.
Den del af forslaget til vedtagelse kan vi også fuldstændig bakke op om fra Enhedslistens side.
Når vi ikke er medforslagsstillere til den, skyldes det simpelt hen, at der er en helt anden sætning, som vi ikke er enige i, og derfor vil vi stemme gult til selve forslaget til vedtagelse.
Jeg synes også, det er værd at have med, som Venstres ordfører også lige nævnte, at der er et grundlæggende problem i, at der er en opfattelse af, at det er nødvendigt at politianmelde, når personale bliver udsat for vold på deres arbejdsplads, f.eks. af en borger, der er dement, eller det kunne også være andre borgere, man arbejder med, f.eks. udadreagerende unge, udviklingshæmmede og andre.
Det er et grundlæggende problem, at det er meget vanskeligt at få adgang til erstatning, og at der også er en forståelse af, det skal anmeldes til politiet, før man kan få en erstatning.
Så det er et helt fundamentalt behov, vi har, at kigge på de regler.
Det er i øvrigt også noget, vi tidligere har fremsat et beslutningsforslag om sammen med bl.a. Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, som nu sidder på justitsministerposten, og SF, hvor vi kiggede på, om man ikke kunne undersøge det her område mere grundigt, lægge frem, hvad der kunne være af muligheder for at sikre en mulighed for at få fuld erstatning, når man som medarbejder udsættes for vold på arbejdet.
Det tror jeg ville være medvirkende til at mindske det her problem, men selvfølgelig er der også et særskilt problem i, at man kan pålægges at betale sagens omkostninger, selv om man ikke kan dømmes.
May-Britt Kattrup (LA), 2017-04-20:
Tak for det.
Forespørgslen drejer sig om, hvorvidt mennesker med demens eller psykisk sygdom, eller som på anden vis er varigt inhabile, skal igennem retssager og betale sagsomkostninger.
Mennesker med demens, varigt inhabile eller personer med anden psykisk sygdom kan have svært ved at forstå og forholde sig til, hvad der sker omkring dem, og derfor kan de være til fare for både sig selv og andre.
Disse mennesker skal vi hjælpe bedst muligt, men ved voldelig adfærd over for andre mennesker skal vi altid tage hensyn til offeret.
Der skal være en retsfølelse, og vi skal gøre, hvad vi kan, for at undgå, at nye overfald kan finde sted.
Derfor er der nødt til at være nogle procedurer, hvor man tager stilling til, hvad der skal ske med voldspersonen, også selv om der er tale om en psykisk syg person.
En sådan procedure kan være en straffesag, hvilket dog langtfra altid er tilfældet.
Men for mennesker, som er erklæret varigt inhabile på grund af demens eller anden alvorlig sygdom, bør der være mulighed for en individuel vurdering, så man undgår forløb, der er uhensigtsmæssige, både for borgerne og for samfundet.
I dag findes der allerede særlige regler, der gør, at i mange sager, hvor der er tale om psykisk afvigende personer, skal der ske tiltalefrafald.
I straffesager, hvor dette ikke sker og den tiltalte dømmes, er det som udgangspunkt den dømte selv, der skal betale sine omkostninger, og ikke staten.
Det bør fortsat være udgangspunktet.
Men der kan være sager, hvor det ikke virker rimeligt, at en dømt person, der er straffri som følge af sin psykiske tilstand, skal betale sagens omkostninger.
Det glæder mig derfor, at justitsministeren lægger op til at se på en lovændring, der giver domstolene mulighed for at foretage en individuel vurdering af, om det i en konkret sag er rimeligt, at en dømt psykisk syg, som er straffri, skal betale sagsomkostningerne.
Liberal Alliance støtter vedtagelsesteksten læst op af fru Liselott Blixt.
Kristian Hegaard (RV), 2017-04-20:
Tak for denne tredje forespørgsel om demens.
Det har været en fin og grundig debat i dag om emnet, og jeg synes, det har vist, at der er en god fælles forståelse for relevante problemstillinger på området.
Selv om det er glædeligt, at vores gennemsnitlige levealder stiger, er det naturligvis rigtig, rigtig trist, at flere og flere får demens.
Det er et grundvilkår, vi skal håndtere og skabe den bedst mulige livssituation og størst mulige værdighed ud fra.
Det er en rigtig svær situation at håndtere både for den, der er ramt, men også for de pårørende.
Man står pludselig i en masse situationer, som kan være svære at tackle med flere dilemmaer til følge.
Dagligdagen er ikke, som den har været.
Den demente kan komme til at handle på en måde, som man ikke har gjort før.
Det er bl.a. derfor, der er de her særlige regler for strafforfølgelse af varigt inhabile, og det er også derfor, at Radikale Venstre støtter forslaget til vedtagelse, hvoraf det også fremgår, at der ventes fremsat yderligere lovforslag på området.
Søren Pape Poulsen (KF), 2017-04-20:
Jeg vil ikke tilføje så meget.
Jeg synes egentlig, at det er kommet ret godt til udtryk i de forskellige indlæg, at det, vi diskuterer, jo lige præcis er balancen mellem retsfølelse, og hvordan det er rimeligt at behandle mennesker som f.eks. demente, der er varigt inhabile, der jo, som det er blevet udtrykt af fru Liselott Blixt, ikke skal trækkes igennem sådan noget her.
Det er jo mennesker, der ikke kan gøre for det, for at sige det lidt enkelt.
Der har i dag været en længere debat i Folketinget, som har dækket flere områder, og hvis jeg nu bare skal holde mig meget snævert til det, jeg skal forholde mig til – for jeg synes jo faktisk, det helt generelt er spændende at diskutere, hvordan vi behandler de af vores medborgere, der har sådan en lidelse – så tolker jeg det, jeg har hørt i dag, sådan, at vi er ret godt i overenstemmelse med hinanden herinde, og at forespørgselsdebatten også har vist, at der vil være opbakning til den lovændring, der kommer senere, så domstolene får en reel mulighed for at kunne afgøre, at der ikke skal betales sagsomkostninger.
Der er en mulighed i dag, men den bruges ikke på lige præcis det her område, fordi bestemmelsen simpelt hen er for snæver til det, og derfor er der brug for en lovændring, og det ser jeg meget frem til at vi kan få gennemført.
Liselott Blixt (DF), 2017-04-20:
Jeg vil gerne benytte muligheden for at tage ordet her til en afrunding.
Nu har nogle af os siddet her i 4 timer, og til dem, der har gjort det, vil jeg sige tak for debatten, men jeg vil også sige tak til de ordførere, der kun har været her en del af tiden.
Tak til ministeren, der kom her til sidst og kom med lidt positive input, så det hele i hvert fald ikke var spildt.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi, når vi laver lovgivning herinde, i højere grad vil kunne bevæge os ind på forskellige ministeriers område, så vi ikke kun indtænker et enkelt ministerie, for det er mange gange der, det halter, når vi kommer ud i samfundet.
Det var også det, vi ville gøre opmærksom på med de tre forespørgsler, fordi vi syntes, der manglede en del i den nationale handlingsplan.
Jeg og min kollega, ældreordfører hr. Jeppe Jakobsen, ved, at vi ikke er færdige endnu, for der er stadig væk ministerier, som vi synes kan være relevante, når det handler om mennesker med demens, og som vi kan tage det op med i nogle forespørgsler.
Men tak for den gode debat.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2017-04-20:
Tak for ordet, formand.
Det er jo en efterhånden meget lang debat, vi har haft, ikke alene her i Folketinget, men jo sådan set også med hele den danske befolkning, om, hvad status egentlig skulle være for Danmarks fremtidige tilknytning til Europol.
Det sker jo heller ikke altid, at det er et helt enigt Folketing, der står bag en aftale som den, EU har tilbudt Danmark.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at vi jo gerne fra Socialdemokratiets side havde set, at afstemningsresultatet tilbage i december 2015 var faldet anderledes ud – det er jo ikke nogen hemmelighed – men vi havde også gerne set, at Danmark kunne være fuldt og helt med i Europol.
For nok er vi så tæt på at være med, som det nu engang kan lade sig gøre, og som Europa-Kommissionen har kunnet tilbyde Danmark, men der er stadig væk en række forskellige punkter, hvor vi gerne havde set en tættere tilknytning.
Altså, Danmark får søgeadgang gennem mellemmænd til Europols registre og en observatørpost i bestyrelsen – det er jo sådan set fint nok.
Men vi kan ikke længere søge direkte efter oplysninger, der kan afdække kriminalitetsmønstre, efterlyste personer eller eftertjekke oplysninger på gerningsstedet.
Vi kommer heller ikke til at deltage i det nye og vigtige antiterrorcenter, og det mest bekymrende er, at vi heller ikke deltager i udviklingen af Europol i fremtiden.
Det skal jo ikke nødvendigvis afskære os fra på et senere tidspunkt at have den diskussion, om vi skal tilknytte os yderligere, men på det foreliggende grundlag er det selvfølgelig positivt – meget endda – at det for det første er et helt enigt Folketing, der står bag den her aftale, og for det andet, at det overhovedet har kunnet lade sig gøre at få en aftale.
Så på den baggrund støtter Socialdemokratiet selvfølgelig varmt lovforslaget her og håber også meget, at det gennem de forskellige EU-instanser lykkes at få godkendt den aftale, som Europa-Kommissionen har tilbudt Danmark.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-04-20:
Tak til Dansk Folkeparti for at sætte denne debat på dagsordenen.
Som tidligere repræsentant for FOA-medlemmer i Aarhus har jeg desværre ofte erfaret, hvordan både borgere og ansatte kommer i klemme, når vi som samfund ikke formår at skærme borgere, som grundet sygdom optræder voldeligt.
For det må være vores førsteprioritet, at vi helt undgår, at borgere grundet sygdom eller anden form for nedsat habilitet begår overgreb på andre borgere eller ansatte.
Det forudsætter først og fremmest tilstrækkelige ressourcer og kompetencer for dem, som skal tage sig af de syge borgere.
Forespørgselsdebatten her er dermed også et godt eksempel på, at hvad der er sparet, ikke altid er tjent.
Der er desværre en række eksempler på, at anmeldelse om vold og deraf følgende retsforfølgelse af den syge borger er en forudsætning for, at den ansatte kan modtage erstatning fra Voldsoffernævnet.
Her er der virkelig plads til afbureaukratisering, som både kan gavne den syge borger, den ansatte og samfundsøkonomien.
For der er desværre også en række eksempler på, at retssystemet skal behandle sager, som vi alle på forhånd kan se er uretfærdige, både i forhold til den syge borger, som vi ikke lykkes med at skærme, og i forhold til den ansatte, som tvinges til at retsforfølge en syg borger eller alternativt frasige sig et berettiget krav om erstatning for arbejdsskade.
Summa summarum: Vi skal først og fremmest søge at skærme syge borgere, så de undgår at udsætte andre for vold grundet den mentale tilstand.
Vi skal, når uheldet alligevel er ude, som samfund påtage os ansvaret for, at det ikke lykkedes at skærme den syge borger.
SF noterer sig, at justitsministerens forslag til vedtagelse netop tager højde for, at der er særlige behov for at se på lovgivningen på de områder, og derfor tilslutter vi os også til fulde udtalelsen.
Liselott Blixt (DF), 2017-04-20:
Nu synes jeg, at der er så mange firkantede regler.
Jeg kan også forstå, at ordføreren mener, at vi nu har tre forespørgsler om det samme emne.
Jeg vil lige påpege, at sådan er det ikke.
Det er tre forskellige ministerier, netop fordi vi har lavet en national handlingsplan, som Konservative også er med i.
Derfor undrer det mig, at man så ikke vil tale om en bestemt diagnose, når det er på beskæftigelsesområdet, men at man vil, når det handler om sundhed.
Og der er også andre områder, hvor Konservative går ud og siger, at vi vil have penge til hospice, vi vil have penge til sclerose, vi vil have penge til ...
Hvorfor kan man ikke det her?
Rasmus Jarlov (KF), 2017-04-20:
Jeg er faktisk ikke helt sikker på, hvad der ligger i spørgsmålet om, hvorfor man ikke kan tale om bestemte diagnoser.
Her ønsker Dansk Folkeparti, at vi skal skrive ind i loven, at hvis man har en hvilken som helst grad af demens, skal man ikke kunne sendes i jobafklaringsforløb.
Der er det vores holdning, at der skal tages stilling til borgerens arbejdsevne individuelt, frem for at vi siger, at det fuldstændig skal underkendes, at alle, der har selv en meget mild form for demens, kan bidrage med noget som helst.
Det synes vi er for firkantet.
Vi synes, det er mere hensigtsmæssigt, at man kigger på borgerne fra person til person.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-20:
Jeg ved ikke, om det er bevidst eller ubevidst, men der er ikke nogen af de partier, der står bag det her forslag til vedtagelse, der mener, at man skal slukke lyset for borgeren eller have en holdning om, at borgeren ikke kan bidrage med noget som helst.
Tværtimod står der jo i forslaget: »Folketinget ønsker desuden, at mennesker med demens, der selv ønsker at forblive på arbejdsmarkedet, får bedre muligheder for det«.
Men ordføreren taler meget om, at vi ikke skal have firkantede regler, og så spørger jeg bare: Hvor firkantet er det at sikre, at mennesker med diagnosen demens ikke skal sendes i jobafklaringsforløb eller ressourceforløb imod deres vilje?
Hvor firkantet er det?
Rasmus Jarlov (KF), 2017-04-20:
Jeg ved ikke, hvor mange grader der er på vinklerne i den firkant, men jeg synes, det er rimelig firkantet at sige, at hvis man har nogen som helst grad af demens, så skal man ikke i et jobafklaringsforløb.
Der synes vi det er mere hensigtsmæssigt, at man vurderer borgernes arbejdsevne individuelt, i stedet for at vi her i Folketinget opstiller, hvad jeg vil tillade mig at kalde rimelig firkantede regler om, hvornår man ikke har nogen arbejdsevne.
Det ved vi jo simpelt hen ikke noget om, og især ikke fordi det varierer fra borger til borger.
Jeg har ikke kompetencen til at sikre, at loven bliver overholdt.
Det må man spørge ministeren om.
Og konkret i forhold til Hvidovre Kommune synes jeg, at Dansk Folkeparti skal tage fat i deres folkevalgte.
Det er jo et område, hvor Dansk Folkeparti står relativt stærkt, så vidt jeg husker.
De kan spørge dem om, hvorfor deres kommune ikke følger loven derude.
Det er ikke min kompetence.
Der synes jeg også det er meget fornuftigt, at man som medlem af Folketinget kender sine begrænsninger og ikke tror, at vi ved meget bedre og kender til alting, og at vi herfra kan vurdere, hvilke sygdomme der gør, at folk kan arbejde, og hvilke sygdomme der gør, at folk ikke kan arbejde.
Der har jeg mere tiltro til, at man lokalt kigger på den enkelte borger og tager stilling til vedkommendes arbejdsevne, frem for at vi her fra Folketingets side opstiller nogle firkantede regler.
Det er ikke mig, der forhindrer hr. Finn Sørensen i at komme til frokost, det er hr. Finn Sørensen selv.
Men det er da sådan en rimelig korrekt konklusion, at vi mener, at folk skal kunne sendes i jobafklaringsforløb, hvis det er, at man ude i kommunerne vurderer, at de har en arbejdsevne – eller har mulighed for at få det – som gør, at de er egnet til sådan et jobafklaringsforløb.
Liselott Blixt (DF), 2017-04-20:
Mange tak.
Undskyld, hvis jeg kom for sent.
Jeg tror, der er en sundhedsminister, der føler sig tilsidesat, så hun holdt lidt længe på os.
Jeg takker selvfølgelig for de svar, som ministeren er kommet med.
Men samtidig kan jeg jo høre, at alle dem, der er en del af forligskredsen, siger, at man skal give en individuel vurdering.
Den kunne jeg godt tænke mig at få præciseret.
Hvordan laver man en individuel vurdering?
Nu har ministeren selv sagt, at det kan være helbredsoplysninger, og der formoder jeg at det må være dem, som enten en speciallæge eller ens praktiserende læge går videre med og siger, at her er der måske en diagnose på det og det, og at vedkommendes helbred ser sådan og sådan ud i længden.
Men når man hele tiden siger, at det skal være en individuel vurdering, vil jeg sige, at så er det vel det, man laver i et afklaringsforløb i dag.
Finn Sørensen (EL), 2017-04-20:
Skal vi ikke bare konkludere, at det, ordføreren mener, er, at kommunerne, ligesom de har det i dag, stadig væk skal have muligheden for at tvinge folk med demens ud i et jobafklaringsforløb imod deres vilje?
Det er jo sådan set det, det hele handler om, ikke?
Så hvis ordføreren bare ville bekræfte det, så kan vi komme til frokost i en fart.
Liselott Blixt (DF), 2017-04-20:
[Lydudfald]
... må jeg spørge: Hvad har udredningen at gøre med det, som vi har oppe nu?
Hvorfor tager man det med i forslaget til vedtagelse, altså at det er vigtigt med en udredning?
Det har vi jo placeret; der har vi lavet lovgivning på området.
Det er det, der undrer mig.
Vi taler netop om, at der er demenskoordinatorer ude i kommunerne – det er netop dem, der laver den håndholdte indsats.
Det står i vores forslag til vedtagelse, for det er dem, der skal koordinere det.
Og det er derfor, jeg mener, at jeres forslag til vedtagelse overhovedet ikke hænger sammen med det, som forespørgslen handler om.
Jeppe Jakobsen (DF), 2017-04-20:
Jeg skal prøve at stille det skarpt op: Hvorfor giver det mening for SF, at loven skal levne mulighed for, at kommuner må sende borgere diagnosticeret med en demenssygdom i jobafklaringsforløb imod borgerens vilje?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2017-04-20:
Men det var faktisk det, jeg i min ordførertale gjorde gældende – at det mener SF heller ikke nødvendigvis giver mening.
Men vi mener heller ikke nødvendigvis, at kommunen er forpligtet til at sende borgere i arbejdsprøvning imod deres vilje.
Jeg mener faktisk ikke, at kommunerne lever op til lovgivningens intentioner, når kommunerne gør det alligevel.
Jeg tror stadig væk, det handler om uvidenhed.
Jeg tror, det handler om, at der er behov for mere viden om, hvad demens er for en sygdom, og at demens ikke behandles bedst ved at holde folk i gang, eksempelvis i form af arbejdsprøvninger og andet, men at man måske i virkeligheden kan forsinke udviklingen af sygdommen, hvis man i stedet for giver borgeren en førtidspension, når borgeren er klar til det, og giver mulighed for at lære at leve med de følgevirkninger, der er, af den her forfærdelige sygdom.
Jeppe Jakobsen (DF), 2017-04-20:
Så SF vil gerne medvirke til at presse på i forligskredsen for at ændre lovens mulighed for, at kommunerne kan have den her praksis?
De skal ikke kunne se i loven og sige: Det her må vi gerne.
Det skal ikke være muligt for kommunerne.