Flemming Møller Mortensen (S), 2016-11-25:
Tak for det.
Vores sundhedsvæsen består af rigtig mange opgaver, der skal løses, primært opgaver, som bliver løst i kommunerne og i regionerne.
Sygehusene fremstår som – om man må sige –
fyrtårne i vores offentlige sundhedsvæsen.
Her kan og skal borgerne behandles og eventuelt indlægges, når der er behov for det.
Sygehusene er helt uundværlige, men det står også i dag klart, at borgerne af hensyn til deres helbred og trivsel kun bør være indlagt, når det er absolut nødvendigt.
Derfor skal vi i alle sammenhænge sikre så målrettet en forebyggelse af indlæggelser som overhovedet muligt.
Denne opgave påhviler i høj grad kommunerne, såvel den borgerrettede som den patientrettede forebyggelse.
En evaluering af kommunernes incitamenter, der blev foretaget i 2015, incitamenter, i forhold til hvad kommunerne kan og bør gøre for at undgå indlæggelse af kommunens borgere, viser, at der er beskedne incitamenter til at vægte den her opgave, at incitamenterne ikke er forbundet med kommunernes reelle muligheder, når det gælder forebyggelse af indlæggelse af borgere på sygehusene.
Sundheds- og ældreministeren har nu indgået en aftale med Kommunernes Landsforening og Danske Regioner, og det er indbygget i økonomiaftalen for 2017, hvor incitamenterne ændres og kobles med kommunernes medfinansiering af sygehusenes drift.
Indholdet er skitseret som følger:
For det første, at kommunerne i højere grad skal vægte deres indsats på hjemmesygeplejeområdet og sundhedsplejen; for det andet, at der er nogle tekniske justeringer, som skal fremme samarbejdet mellem kommunerne og regionerne; for det tredje, man skal lave en omfordeling af gevinsterne ved driften af de nye supersygehuse; for det fjerde, kommunerne kan og skal nu differentiere medfinansiering af det regionale sundhedsvæsen efter nogle alderskriterier, sådan at man primært fokuserer på børn under 2 år og de ældre over 65 år, og at det er det, der bliver en rammesætning for medfinansieringen; for det femte, det er også et spørgsmål om, at man ændrer en afregning, når patienterne, som er indlagt, flyttes fra et hospital til et andet, og man skal også undersøge sammenhængen mellem merbetaling og tilbagebetaling; og for det sjette, der skal ske en ændring, som gør, at regionerne ikke kan øge aktiviteten af behandlingen af patienterne blot for at opnå en større kommunal medfinansiering.
Aftalen er, som jeg allerede har nævnt, indgået mellem sundheds- og ældreministeren, finansministeren, kommunerne og regionerne.
Socialdemokratiet støtter intentionen i forslaget, for der skal være synlige og gode incitamenter til at øge den kommunale indsats, men der rejser sig altså også en lang række spørgsmål og opmærksomhedspunkter, og Socialdemokratiet vil være meget opmærksom på flere ting frem mod tredjebehandlingen.
Kritikken er meget direkte, når man kigger på høringssvarene, bl.a. fra Ældre Sagen, Lægeforeningen, Danske Patienter, Danske Ældreråd, FOA, Sundhedskartellet og Nationalt Videnscenter for Demens.
De frygter alle sammen, at alderskriteriet kan være et spørgsmål om, at patienter – nej, det er jo det, de ikke er – men borgere, som måske har behov for at være patienter, i højere grad ikke bliver indlagt.
At det bliver nogle andre kriterier, der ligger til grund for, om man indlægger eller ej, er en bekymring, og jeg synes, at det er en reel bekymring, og derfor vil vi i Socialdemokratiet arbejde for, at der skal indbygges en monitorering og en opfølgning af lovens konsekvenser.
Vi vil foreslå frem mod tredjebehandlingen, at der skal udarbejdes en statusrapport til Sundhedsudvalget efter et år, at der skal indbygges en evaluering i lovforslaget efter 2-3 år, sådan at vi kan følge, hvilke effekter det får, hvilke konsekvenser der bliver af lovforslaget.
En ting, vi også fra socialdemokratisk side er opmærksom på, er, at det her lovforslag indeholder mere end noget andet, jeg tror jeg har været ordfører på, en lang række af ministerbemyndigelser, og det, at der er indbygget så mange ministerbemyndigelser, påkalder sig altid en øget politisk opmærksomhed.
Jeg synes, at vi i lovforslaget også skal indbygge en rapportering til udvalget, når ministeren træffer nye bemyndigelser.
Jeg vil lige som afslutning sige, at eksempelvis også børnelægerne, pædiaterne, deres sammenslutning i Danmark, i deres høringssvar præciserer, at det rent faktisk er i ganske få tilfælde efter deres vurdering, at kommunerne kan reducere indlæggelsen af de små børn.
Det synes jeg også at vi skal være opmærksom på.
Hvis de her ønsker, jeg har skitseret, kan imødekommes frem mod tredjebehandlingen, vil Socialdemokratiet støtte det her lovforslag.