Mads Fuglede (V), 2018-03-23:
På trods af problemer med seksuel chikane på arbejdspladsen, som de fremtidige godtgørelser forhåbentlig får sat en stopper for, er Danmark dog et af de mere ligestillede lande i verden, blandt de mest ligestillede overhovedet.
Frihed og frisind er grundlæggende værdier i vores samfund, og jeg ved, at mange finder vores værdier misundelsesværdige.
Det kan jeg godt forstå, og derfor er det vigtigt, at vi ikke tager dem for givet, men kæmper for at værne om dem.
Jeg har i min dialog med mange på min korte rejse indtil videre hele tiden mødt forståelse, hvad enten jeg sad i KVINFO og snakkede om det eller ovre hos ligestillingsministeren eller med HK.
Alle, der er aktører på det her område, vil det samme.
Det er ikke altid, at vi vil bruge de samme midler, men man har den klare fornemmelse, at vi vil det samme sted hen.
Det er så utrolig vigtigt.
Derfor er det også vigtigt, at vi bruger vores gode ry og rygte til at kæmpe for kvinders rettigheder og ligestilling globalt.
Ligesom mange af jer, der sidder her i salen i dag, er jeg netop, som jeg nævnte, kommet tilbage fra FN's Kvindekommission, og dagene i New York har kun bekræftet mig i vigtigheden af Danmarks internationale indsats for kvinders rettigheder.
Samtidig har turen givet mig fornyet håb for verdens kvinder.
da viljen til at styrke ligestillingsindsatsen globalt har været helt tydelig i den her forbindelse.
Denne politiske vilje er også at finde i FN's 17 verdensmål, som danner rammen for den globale udviklingsindsats frem til 2030 med hele 5 mål om ligestilling.
Det tegner godt, i hvert fald som ambitioner.
Jeg håber også, at det bliver til virkelighed.
Selv om vi er nået langt på ligestillingsområdet herhjemme, erkender jeg, at vi ikke er i mål endnu.
Alligevel mener jeg, at redegørelsen er et udtryk for, at vi er på vej i den rigtige retning.
Dog må vi aldrig glemme, at der også i rigsfællesskabet er kvinder, hvis rettigheder ikke er, som de bør være.
Dem må vi heller ikke svigte.
Tak for ordet.
Tak for ordet.
Det her er min første redegørelsesdebat som ligestillingsordfører, og jeg vil i den forbindelse gerne takke ministeren for en rigtig god en af slagsen.
Jeg er faktisk meget stolt over at være kommet på et så ambitiøst hold, både hvad angår ligestillingsarbejdet herhjemme, men også i udlandet, og et af mine højdepunkter indtil videre på den rejse var at sidde i FN og høre ministerens tale om jomfrumyten.
Det var vigtigt, at det blev sagt, og det har allerede nu givet gib i et så tungt system som FN-systemet.
Så det her betyder noget.
Dagens redegørelse mener jeg giver et tydeligt indblik i den stærke indsats, vi med ministeren i spidsen yder på ligestillingsområdet.
Vi er kommet utrolig langt, hvad angår ligestilling i Danmark, og i dag tæller lige muligheder som et af de vigtigste principper i dansk selvforståelse.
Det er vel det, vi er, og det, vi har som grundprincip.
Det er rygraden i vores dna, at vi med grundloven omkring første verdenskrig, hvor vi gav kvinder stemmeret, tog det vigtigste skridt i vores lands seneste historie mod at blive dem, vi er i dag.
Men lige muligheder skal også veje tungt i de udsatte boligområder, hvor andelen af beboere af anden etnisk herkomst er høj, og det gør de langt fra i dag.
I visse kulturer er det bare ikke ligegyldigt, om det bliver en dreng eller en pige.
Her mener man, at piger er mindre værd, og drengene i disse kulturer har andre vilkår i de lande, som ikke ser sådan på det.
Ser man på erhvervsfrekvensen blandt kvinder af anden etnisk herkomst, bliver man meget trist til mode.
Over for dem skal vi gøre det fuldstændig klart, at vi ikke accepterer parallelsamfund, hvor kvinder bliver undertrykt, og hvor piger i særdeleshed udsættes for social kontrol af deres familier.
Der findes ikke meget ligestilling i skyggen af en burka eller en niqab.
I Danmark er vi født med lige muligheder uanset køn og seksuel orientering eller kønsidentitet.
Det er en grundlæggende ret, der ikke kan gradbøjes efter religiøse eller kulturelle overbevisninger.
Derfor glæder det mig, at regeringen vil fortsætte indsatsen mod negativ social kontrol og manglende ligestilling i minoritetsmiljøer.
Det er en af de problemstillinger, der personligt ligger mig mest på sinde, selv om der er en hel buket af dem.
Heldigvis er der flere unge med minoritetsbaggrund, der blander sig i debatten og siger fra.
Vores fornemste opgave er derfor at støtte disse unge mennesker og oplyse dem om deres rettigheder, så de forhåbentlig tør tage opgøret med de forældede normer, deres forældre repræsenterer, og de værdier, som begrænser dem i at udleve deres liv og få den personlige frihed, vi andre tager for givet herhjemme.
Noget andet, der er forældet, er erstatningssummen til ofre for sexchikane.
Omfanget af hele metoobevægelsen har hjulpet os med at få fokus på det her område, hvor vi er vidne til, at problemet med sexchikane er alt for stort, altså at det, som burde være naturligt, nemlig at leve og arbejde i miljøer fri for sexchikane, ikke er alle forundt.
Da jeg blev bekendt med dette, gjorde jeg det til en personlig målsætning at få godtgørelsen til ofre for sexchikane sat kraftigt i vejret, og hvis jeg oplevede et højdepunkt i FN med ligestillingsministeren, så havde jeg et andet, da jeg sad i det samråd og hørte beskæftigelsesministeren give udtryk for, at det ville man straks gøre noget ved.
Det viste sig nemlig, at erstatningssummen til ofre for sexchikane ikke har ændret sig de sidste 25 år.
Godtgørelsen står altså på ingen måde mål med den pris, der bliver betalt som offer.
På den baggrund er det godt, at kvinden føler, at hendes rettigheder bliver taget alvorligt af en blå regering.
Erstatningen for sexchikane er somme tider takseret helt ned til 8.000 kr. Når man taler med bl.a. HK, kan man blive oplyst om, at der bliver indgået en række forlig på det her område, og ofte hører man den historie, som det måske er svært helt at få verificeret, om, at der er mange gengangere blandt de her forlig.
Det skyldes, tror jeg, at erstatningssummen er så lav, at den er latterlig lav, og den har helt åbenlyst ikke nogen forebyggende effekt.
Jeg er glad for, at vi i regeringen er ved at få gjort op med den alt for lave erstatningssum til de kvinder, men også mænd, der udsættes for seksuelle krænkelser på deres arbejdsplads.