Jakob Ellemann-Jensen (V), 2019-01-11:
Mange tak, formand.
Hold da op, nogle høje typer, der har været her før mig.
Jeg forstår godt, at det umiddelbart kan lyde som en forjættende tanke eller endog en god idé at indføre krav om indholdslister over kemikalier i legetøj.
Men som jeg også tidligere har nævnt, er det bare ikke særlig brugbart i virkelighedens verden, og samtidig risikerer man altså herved at lægge ansvaret over på forbrugerne, i det her tilfælde typisk forældrene, hvor det efter min opfattelse bestemt ikke hører hjemme.
I går var jeg med Miljøstyrelsens kemikalieinspektion på legetøjskontrol i Aarhus, hvor vi udtog slim og modellervoks til kontrolanalyser.
Kontrollen bekræfter mig i, at det er svært at bruge en indholdsliste for legetøj til så meget.
Det, der skal kontrolleres i tilfældet her, er afgivelsen af bl.a. bor.
Hvis slimen indeholder bor, vil det stå på en indholdsliste, men man vil ikke kunne se, hvor meget der afgives, og det er jo der, problemet ligger.
Det forholder sig også sådan, at legetøj helt generelt ikke må indeholde og afgive kemiske stoffer i mængder, som er skadelige for børn, der leger med legetøjet, og jeg har svært ved at forestille mig, at en legetøjsproducent vil angive på legetøjet, at det indeholder stoffer, som er ulovlige.
Så der er flere gode grunde til, at obligatoriske indholdslister ikke er en så god idé, som det kan lyde som, på legetøjsområdet.
Det vil jeg gerne uddybe lidt nærmere.
Som I ved, har EU-Kommissionen anlagt en ny fortolkning på baggrund af den såkaldte EFTA-dom, som konkluderer, at det kan være muligt at indføre midlertidige nationale forbud under EU's kemikalielovgivning REACH.
Jeg mener ikke, at det reelt er en mulighed i forhold til krav om indholdslister for legetøj, og det skyldes, at hvis der udarbejdes et forslag til begrænsning under REACH, så skal det kunne begrundes i en uacceptabel risiko for mennesker eller miljø.
Det er ikke en begrundelse, der kan bruges i forbindelse med indførelse af indholdslister over i øvrigt lovlige stoffer.
For det andet skal legetøj og andre produkter, som sælges, som bringes i handelen, være sikre, de skal være lovlige.
Man skal ikke som forældre, som forbruger være den lille kemiker for at kunne handle sikkert legetøj.
Hvis indholdslister over kemikalier i legetøj skal virke, så forudsætter det jo, at man som forbruger, som forældre har en grundig viden om kemi og om toksikologi, og at man kender til kemikaliernes effekter.
Og der kan jeg sige fra de gode mennesker, jeg har i ministeriet, at selv universitetsuddannede folk altså ikke kan alle stoffers effekter sådan lige på rygraden, de er også nødt til at slå op en gang imellem.
Som jeg startede med at sige, kan man ikke se af sådan en indholdsdeklaration, om stofferne frigives, og det er jo det, som er det afgørende, og som er det farlige i forhold til kemikalier.
I begrundelsen for forslaget nævnes sagen om squishies, som vi nok alle sammen kan huske her fra sensommeren, som eksempel, og den er et godt eksempel på, at en indholdsliste egentlig ikke havde hjulpet i det her tilfælde, måske i virkeligheden det modsatte, for her var det nemlig afgasningen, som var problemet.
Analyser af indholdet af kemikalier viste, at de stoffer, som afgassede, ikke kunne findes i legetøjet.
De problematiske stoffer, som afgassede fra squishies, findes f.eks. i lufthullerne i skummet, og derfor viser de sig heller ikke ved en indholdsanalyse.
De vil derfor heller ikke fremgå af en indholdsliste, da der er tale om stoffer, som dannes og findes i lufthullerne i skummet.
En indholdsliste kunne i tilfældet her have givet en falsk tryghed – hvis man forstod den.
At legetøj indeholder farlige kemikalier, er ikke lig med, at legetøjet udgør en risiko for børnene, og at legetøj ikke indeholder problematiske stoffer, er heller ikke det samme, som at der ikke er en risiko.
Et eksempel på, at legetøj kan indeholde noget farligt, er, at vi jo f.eks. accepterer, at noget legetøj indeholder batterier, som i sig selv kan være farlige for børn – og ikke bare, fordi man kommer til at sluge dem.
For at sikre, at batterier ikke er farlige i legetøjet, har man derfor regler om, at batterierne ikke må være tilgængelige for børn.
På samme måde må eventuelle stoffer, der kan være farlige for børn, heller ikke kunne afgives fra legetøjet.
Stofferne skal som sagt afgives, før det er et problem, og det vil ikke fremgå af en indholdsliste.