Jette Gottlieb (EL), 2021-05-21:
Mange tak.
Enhedslisten har jo altså fremsat forslag om at stoppe udhulingen af dagpengene nu .
Vi er faktisk bekymrede, for ikke at sige næsten nervøse for, at vores dagpengesystem og dermed hele vores flexicuritysystem er ved at rable.
Der er mange tegn på, at vi er i elvte time eller måske snarere tolvte time, hvis systemet skal overleve og dermed hele arbejdsmarkedsmodellen overleve.
For det er jo netop en afgørende forudsætning for de løn- og ansættelsesbetingelser, vi forhandler gennem overenskomsterne, at vi ved, at vi har til husleje og mad og andre fornødenheder, hvis vi bliver fyret.
Tegnene på, at det haster, er mange.
Dagpengene er reelt blevet halveret i forhold til tidligere indkomst.
Princippet, som blev formuleret af dagpengesystemets fædre og mødre, om, at man skulle have 90 pct. af tidligere løn og så med tilføjelsen »dog højst«, har jo betydet, at dækningen i dag er under halvdelen af den hidtidige indkomst for store lønmodtagergrupper – og jeg taler ikke kun om de højtlønnede, det er jo også sådan, at den faktisk er halvdelen for dem, der oppebærer gennemsnitslønnen – og det er sket på grund af talrige beslutninger om mindreregulering, senest med skatteforliget i 2012, men før det også med satspuljeforligene og dem, der er gået forud.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at på nuværende tidspunkt har over 300.000 lønmodtagere tegnet lønforsikring som supplement til eller i stedet for dagpengene.
Det har en speciel effekt, for sådan nogle forsikringer er jo ikke mulige for alle.
Det er klart, at hvis man er sikkert ansat, har et langt opsigelsesvarsel og i øvrigt et pænt højt lønniveau, er det nemt og billigt at tegne sådan en forsikring, men det er det ikke, hvis man er løstansat, det er det ikke, hvis man er vinterfyret fast, det er det i mange situationer ikke for timelønnede, fordi deres ansættelsessikkerhed er så meget mindre, og fordi deres fyringsvarsel er så meget kortere.
Så selve det at forlade det på et forsikringssupplement er ikke holdbart for systemet som sådan.
Når det er sagt, kan jeg også give et andet eksempel, som de færreste formentlig er klar over, men det er ikke muligt i forhold til adskillige af dem, der tilbyder sådan nogle lønforsikringer, at tegne dem, hvis man er over 60 år, og hvorfor nu ikke det?
Næh, det er da, fordi ledighedsrisikoen er så meget større for de mennesker, men hvis man går ind og prøver det – og I kan jo selv prøve at gå ind på en af hjemmesiderne og så prøve at skrive jer ind selv og bede om at få en beregning – så kommer der straks en melding, der hedder: Da du er over 60 år, tegner vi ikke den forsikring.
Det er en vigtig viden at have, for jeg tror ikke, at der er så mange, der ved det.
Nu har vi jo så konstateret med coronaen, som har sat skarpt lys på utilstrækkeligheden gennem den måde, vi har formuleret det på, hvad man skal bruge som rimelige beløb som erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, og det er jo, som vi tidligere diskuterede, 23.000 kr. om måneden i stedet for 19.322 kr., som er den maksimale dagpengesats i år.
Det er i sig selv tankevækkende, for det viser jo, at regeringen udmærket er klar over, at der er noget, der halter her.
Vores forslag er derfor, at vi øjeblikkelig stopper udhulingen, som den blev lovfæstet med skatteforliget i 2012, og så, at man fremover regulerer den maksimale dagpengesats i takt med lønudviklingen.
Men så siger vi samtidig, og det er jo en vigtig tilføjelse, at vi synes, det er rigtig vigtigt, at vi fastholder det almene og universelle i dagpengeforsikringen: at alle de arbejdsløse får den samme sats.
Vi skal ikke have et dagpengesystem, hvor der er store forskelle mellem de højtlønnede og de lavtlønnede.
Vi skal ikke have skel mellem de sikkert ansatte og de løst ansatte eller mellem de kortvarigt arbejdsløse og de langtidsarbejdsløse eller mellem de unge og de midaldrende og de gamle.
Vi skal have et universelt dagpengesystem, og det er vigtigt at fastholde.
Lige netop nu sidder vi med i forhandlinger om langtidslediges problemer, og vi bliver også gang på gang gjort opmærksom på vanskelighederne for 50+-årige med at få arbejde; vi er helt klar over, at der er nogle strukturelle problemer forbundet med det at være arbejdsløs, som den enkelte ikke selv er herre over.
Men af den grund stiller Enhedslisten sig f.eks. meget kritisk over for forslag om et dagpengesystem, hvor man lægger en højere sats ud på de 3 første måneder af ledighedsperioden, så man dér kan få en højere ydelse, og så derefter går man ned på den stadigt udhulede sats.
Hvis det var sådan, at den lediges udgiftsniveau faldt tilsvarende efter 3 måneders ledighed, kunne der være noget om snakken, men det er jo ikke tilfældet.
Dagpengesystemet og dermed hele den danske arbejdsmarkedsmodel står og falder med, at vi fastholder det solidariske element i ordningen, og at vi fastholder den sikkerhed, der ligger for alle lønmodtagere i, at de har til deres almindelige forsørgelse i det tilfælde, hvor de bliver fyret.
Så vi er bekymrede, og vi håber, at der kommer til at ske noget inden for en meget kort periode.