runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Sølvhøj (EL), 2019-02-26:
Jeg vil kun sige, at ordføreren ikke bør undre sig over, at Enhedslisten har den opfattelse, at økonomiske incitamenter virker.
Det er f.eks. derfor, vi gerne ser en anden måde at regulere på, hvad angår kommunernes budgetter.
Vi tror faktisk, det virker, at man straffer kommunerne, hvis de ikke overholder anlægslofter og servicelofter.
Derfor vil vi faktisk gerne have dem væk.
Men når det så er sagt, glæder det mig, at vi er enige i den her sag, og det ville være dejligt, hvis Liberal Alliance kunne overtale de øvrige partier i regeringen til at støtte forslaget.
Det ville nemlig være rigtig godt både for retssikkerheden og for de borgere, der rammes af den uretfærdighed, som der forsøges rettet op på her.
Laura Lindahl (LA), 2019-02-26:
Mit lille drilleri omkring økonomiske incitamenter gik jo primært på overførselsindkomster, hvor vi jo mener, at det er vigtigt, at der er et økonomisk incitament til at gå fra overførselsindkomst til beskæftigelse.
Men det var drilleri.
Jeg er ikke så tit på linje med Enhedslisten, men nogle gange skal man jo også opleve at være det.
Julius Graakjær Grantzau (ALT), 2019-02-26:
I Alternativet mener vi stadig væk, at det er positivt, at personer, som får medhold i en klagesag, tildeles økonomisk kompensation.
Det mente vi, sidste gang vi stemte for det her beslutningsforslag, og det mener vi igen.
I bemærkningerne til forslaget påstås det rimelig tydeligt, at der kan være kassetænkning til grund for, at kommunerne afbryder mange af de her sager i Ankestyrelsen, og selv når de taber dem, står kommunerne tilbage med en gevinst og borgerne med et tab.
Kommunen har nemlig sparet penge, mens sagen var i Ankestyrelsen.
Derfor støtter Alternativet dette forslag.
Som det står i forslaget, går vi ind for, at den myndighed, der har truffet den forkerte beslutning, skal afholde udgifter til kompensationen.
Kompensationen skal tjene to formål.
For det andet skal den være et signal til kommunen om at være mere omhyggelig med at træffe de rigtige afgørelser første gang.
En kompensationsordning vil dermed skabe et økonomisk incitament, så kommunen træffer den rigtige afgørelse første gang.
Så vil jeg samtidig lige, ligesom der er andre, der har gjort det, rose ministeren for nogle af de tiltag, der rent faktisk er blevet gjort, fordi noget af det, det i virkeligheden handler om her, er, at kommunerne bør støttes, så de har de rette kompetencer og ressourcer til at handle korrekt i sagerne i første omgang.
Det er vi selvfølgelig også, ligesom det også bliver påpeget af andre partier, meget optaget af at arbejde for, og det er jo godt at høre om de tiltag, som netop allerede er blevet præsenteret af ministeren her.
Så er det jo spøjst, som det også lige blev nævnt før, at partier, som jeg ellers måske forestiller mig kunne gå ind for noget med økonomiske incitamenter, ikke er så positive over for forslaget, mens andre partier er det.
Til slut vil jeg sige tak for forslaget til Dansk Folkeparti.
Vi støtter forslaget.
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Jeg vil sige tak til Dansk Folkeparti for at fremsætte forslaget og sætte fokus på et rigtigt problem.
Jeg forstår godt forslaget og er sådan set også enig med forslagsstillerne i, at vi skal overveje, hvordan vi undgår, at økonomi står over den rigtige beslutning, og at det giver mening at give kommunerne incitament til at træffe de rigtige beslutninger.
Men jeg tror egentlig, at forslagsstillerne også er enige med SF i, at den bedste løsning altså er den rigtige løsning.
Kompensation kan alene ses som et plaster på såret, men kompensationen står jo ikke mål med, at en borger med eksempelvis et handicap eller en ældre borger med behov for hjemmehjælp måske har været nødt til at sætte tilværelsen på standby i månedsvis.
Økonomisk kompensation er derfor ikke umiddelbart den rigtige løsning.
Det er derimod den rigtige hjælp.
I SF vil vi gerne være med til at finde løsninger på det problem, som vi er enige i eksisterer.
Vi skal først og fremmest have tilliden tilbage.
Det sker ikke af sig selv, både kommuner og Folketing skal lægge sig i selen for at bevise, at vi mener det, vi siger, og vi skal også sætte handling bag ordene.
Jeg anerkender, at der er et stykke vej dertil.
Der er eksempler på, at kommuner tænker i økonomi mere end i den nødvendige og den rigtige hjælp, og der er også eksempler på, at en kommune bruger Ankestyrelsen til at afprøve grænser for servicelovens bestemmelser.
Eksempelvis har Greveborgmesteren gjort det for nylig.
Men det er altså også et faktum, at stramme kommunale budgetter, som ikke er kompenseret for demografien, betyder, at der må hugges en hæl og klippes en tå, og det vil vi i SF rigtig gerne være med til at drøfte muligheden for at kompensere for.
Vi vil også rigtig gerne styrke borgernes retssikkerhed ved f.eks. at forlange, at afgørelser fra kommunerne på ansøgninger også skal beskrive de langsigtede effekter af f.eks. den nødvendige hjælp.
Altså, hvis man ikke giver den rigtige hjælp, hvad får det så af konsekvenser på den lange bane?
Det er sådan noget, borgerne er optaget af.
Det giver også rigtig god mening, at vi ligesom siger til kommunerne, at den løsning, der er billigst her og nu, ikke nødvendigvis er den billigste løsning på den lange bane.
Men det forudsætter, at vi giver kommunerne mulighed for at tænke i nogle langsigtede løsninger – og måske også med nogle flerårige budgetter, hvem ved?
Vi vil i hvert fald rigtig gerne i SF være med til at fortsætte drøftelserne af mulighederne og også af årsager og virkninger i udvalget.
Mai Mercado (KF), 2019-02-26:
Nu står jeg jo og forholder mig til det konkrete beslutningsforslag, som ligger her, og det er jo et beslutningsforslag, hvor det foreslås, at den aflastning, man i dag får som naturalydelser, skal man kunne få i hånden som pengebeløb, så man selv kan gå ud og ansætte en aflaster, når man tager på ferie i udlandet.
Det er jo det, jeg forholder mig til, og der siger jeg bare, at der i hvert fald bare er nogle faglige bekymringer, som trænger sig på, og jeg kan i hvert fald godt se de avisoverskrifter for mig, som risikerer at komme, fordi der ikke har været de rette kompetencer i den aflastning, som bliver tildelt, og til syvende og sidst vil man afkræve politikerne svar på, hvorfor man ikke sikrede, at den aflastning, der blev givet som naturalydelse, var velkvalificeret, og at aflasteren havde de rette kompetencer til at kunne håndtere det.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Men ordføreren er jo også klar over, at det ikke altid sker, og hvad så, når det ikke sker?
Skal man så sige til borgeren: Jamen det burde du have haft; du har godt nok måttet undvære din hjælp, og det er ærgerligt, men det er der ikke noget at gøre ved?
Eller skulle man sige: Det er rigtig ærgerligt, at der er sket en fejlbehandling her, og derfor er vi godt klar over, at det slet ikke står mål med det, du været udsat for, når du ikke har fået den rette hjælp og du ikke har kunnet komme til aktiviteter eller andet, men du får trods alt et plaster på såret?
Tænker ordføreren, at det gør noget ved ens retsfølelse?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Jamen det tror jeg det gør.
Men jeg tror sådan set også, at en beklagelse ville gøre noget ved ens retsfølelse.
Jeg tror, det gør noget ved ens retsfølelse, når det er sådan, at en kommune vælger at lade Ankestyrelsen træffe afgørelser for at se, hvor langt loven egentlig rækker, altså hvor grænsen egentlig går for, hvad vi skal som kommune eller ikke skal som kommune, mere end at man er optaget af, hvad der hjælper den enkelte borger.
Jeg er fuldstændig enig med fru Karina Adsbøl i, at det er uholdbart, men jeg vil bare så gerne, at vi prøvede at hjælpes ad med at sætte fokus på, at man ikke bliver bragt i den situation, for den magtesløshed, som følger af ikke at få hjælp i måske månedsvis, kan der jo ikke kompenseres for med penge.
De penge erstatter jo ikke den hjælp, som man ikke har fået, de sociale aktiviteter, man ikke har kunnet deltage i, eller det job, man måske ikke har haft mulighed for at passe.
Der er mange årsager, tror jeg, men jeg tror, det måske kræver en større drøftelse af, hvad der så er årsag, og hvad der er virkning, og derfor også forslaget om, at vi drøfter det videre i udvalget.
Karina Adsbøl (DF), 2019-02-26:
Vi har i hvert fald fra Dansk Folkepartis side arbejdet rigtig meget for at styrke borgernes retssikkerhed på det her område.
Men så kunne jeg godt tænke mig spørge ordføreren om noget andet, for i dag er det sådan – og det ved ordføreren, for vi har selv siddet med det, vi har forhandlet patienterstatninger – at folk, som bliver fejlbehandlet i vores sundhedssystem, kan få en erstatning, en kompensation.
Folk, som bliver fejlbehandlet i vores sociale system, får ingenting.
De kan ikke engang få en kompensation.
Altså, det er sådan, virkeligheden er, og så synes jeg bare, man lige skal tænke over: Er det rimeligt?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2019-02-26:
Jeg har godt lyttet mig til, at DF's ordfører gerne vil lave den sammenligning, men jeg synes måske ikke, den er helt rimelig.
Altså sådan lidt firkantet sagt er der jo lidt forskel på, at man måske får amputeret det forkerte ben, og at man må undvære hjælp, indtil Ankestyrelsen har sagt til kommunen, at nu skal den sørge for, at den her borger får hjælp.
Den ene del kan man faktisk ikke kompensere for, men det kan man trods alt for den anden.
Og så er det rigtigt, at det, at man har oplevet at være krænket i form af ikke at have fået hjælp i en periode, er et problem, som vi skal søge at løse, men jeg synes, vi skal løse det ved at undgå, at det sker i fremtiden.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Dem, der skaber utryghed, er Socialdemokratiet, der bil for bil kører akutberedskabet rundt i Danmark, på trods af at vi i regeringen klart og tydeligt siger i vores sundhedsreform, at vi ikke kommer til at se forringelser af akutberedskabet i de kommende år, og at vi faktisk oven i det beredskab, vi har i dag, afsætter penge til, at vi kan indsætte 10-15 ekstra beredskaber.
Og det gør vi, fordi der er for stor geografisk forskel på, hvor hurtigt ambulancerne kommer frem.
Tag Region Nordjylland, der er det kun 91 pct. af ambulancerne, der kommer frem inden for 15 minutter.
I Region Midtjylland er det mere end 96 pct. af ambulancerne, der når frem inden 15 minutter.
Synes jeg, det er rimeligt over for borgerne i Nordjylland, at fordi de bor i Region Nordjylland, hvor man har valgt et lavere serviceniveau, er det helt okay, når vi ved, at minutterne tæller?
Nej, det synes jeg ikke.
Derfor mener vi sådan set, at der skal være nationale servicestandarder, når det kommer til akutberedskabet, så man er lige så godt dækket i Region Nordjylland – det være sig i Thisted, det være sig i Hjørring – som man er andre steder i landet.
Og det er det, regeringens sundhedsreform går ud på, nemlig at styrke akutberedskabet i Danmark.
Troels Ravn (S), 2019-02-27:
Tak for det.
Kan ministeren garantere, at paramedicinerambulancen i Skærbæk og ambulancerne i Toftlund, Løgumkloster og Tønder, som borgerne i lokalområdet finder stor tryghed i at have, ikke nedlægges, ligesom ministeren har fredet det særlige akutberedskab i ministerens egen kreds på Nordals?
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Hold nu op med at blive polemisk på den måde, og lad være med at skyde regionerne foran sig.
Vi diskuterer i dag med regeringen, fordi regeringen har præsenteret et sundhedsudspil.
Det må regeringen stå til ansvar for, og derfor spørger jeg bare regeringens repræsentant, som er ministeren
: Er regeringen i dag i stand til at garantere, at der i det sundhedsudspil, regeringen har lagt frem, vedbliver med at være en paramedicinerbil i Thisted?
Det er bare det, jeg gerne vil have svar på, ikke noget med, hvem der har ansvaret i den mellemliggende periode.
Men ligger der i regeringens sundhedsreform en garanti for den paramedicinerbil?
For hvis ikke man svarer mere tydeligt, må jeg jo konstatere, at det gør der ikke, og det skaber da utryghed.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Jeg har svaret fuldstændig det samme til hr. Benny Engelbrecht, der har spurgt omkring nødbehandlerbilen på Nordals, som jeg har svaret til spørgerens kollega omkring den akutlægebil, der er i Lemvig, og som jeg har svaret omkring den akutbil, der er i Hjørring.
Regeringens sundhedsreform forudsætter sådan set, at der ikke sker ændringer og flytninger, så der ikke sker forringelser i akutberedskabet.
Når jeg ikke kan sige, hvad der sker lige om lidt, er det jo, fordi regionerne flere gange har forringet akutberedskabet, også i Nordjylland.
Og vores reform træder først fuldt i kraft i 2021, og derfor vil det jo bero på en aftale med regionerne i de kommende år, hvis der ikke skal ske forringelser.
Og der må jeg sige, at vi desværre også i Region Nordjylland har set, at man gentagne gange har forringet akutberedskabet, og det er rigtig trist.
Jeg oplever egentlig, at dem, der fører skræmmekampagne for borgerne, er socialdemokraterne, som ikke vil forholde sig til, at sundhedsreformen lægger op til en styrkelse, ikke en forringelse af akutberedskabet i Danmark.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Men ministeren har fuldstændig ret.
Det er skræmmende.
Regeringens sundhedsreform er skræmmende, hvis man bor i Thisted, for regeringen er så løs i formuleringerne omkring det her.
Da ministeren var på besøg på Nordals, blev hun citeret i JydskeVestkystens hjemmesideudgave for Sønderborgegnen, hvor hun siger – meget mere tydeligt end det, der bliver sagt her i dag: »Det beredskab vi kender i dag, fortsætter også efter sundhedsreformen.
Det gælder nødbehandlerbilen, såvel som akutberedskabet i resten af Danmark.«
Kan ministeren garantere, at den her paramedicinerbil bliver i Thisted – ja eller nej?
Jo, men nu spørger jeg lidt ud fra den case, der er fra Nordals, hvor ministeren jo selv er valgt, og hvor man faktisk går ind som minister og garanterer, at den her nødbehandlerbil vil være til stede.
Det er jo lidt den samme garanti, jeg efterlyser vi kan give borgerne i Thisted, hvor det er paramedicinerbilen, det handler om.
Så siger ministeren, at regeringen ikke forudsætter, at der vil ske ændringer; man forventer ikke, at der vil ske ændringer.
Men sagen er vel den, at regeringens sundhedsreform skaber maksimal usikkerhed om den fremtidige placering for de her dele af vores akutberedskab.
Placeringerne i dag er jo truffet ud fra beslutninger af folk med lokalkendskab, hvor demografi og andre lokale forhold kan spille ind, og derfor har vi en dækning, som vi er trygge ved og glade for i Thisted lige nu.
Jeg er jo bekymret for, at hvis man flytter den her beslutningskraft eller beslutning over til nogle, der ikke er politisk valgte, og som sidder langt væk fra Thy og kigger på, om den her bil nu kan svare sig, risikerer vi at miste den.
Det er derfor, jeg siger, at regeringens sundhedsreform er så løst skrevet, at den skaber maksimal utryghed i Thy.
Og det er bare derfor, at jeg beder om i dag, at ministeren kan give den samme garanti til borgerne i Thy, som hun gav til borgerne på Nordals, nemlig at selvfølgelig garanterer regeringen, at paramedicinerbilen bliver i Thisted.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Alle borgere skal være trygge ved, at de får den nødvendige hjælp, hvis de bliver ramt af akut sygdom eller kommer ud for en ulykke – og det gælder selvfølgelig også borgerne i Thisted.
Det er på samme måde, som jeg tidligere har svaret også nogle af spørgerens kollegaer på situationer omkring Nordals, omkring Hjørring og andre ting, som vi også har drøftet her i salen ved § 20-spørgsmål.
Regeringen har altså ikke nogen planer om at nedlægge eller flytte akutberedskabet i Thisted, for regeringen prioriterer borgernes tryghed på akutområdet højt.
Det var bl.a. også derfor, at vi sammen med Dansk Folkeparti i forbindelse med finansloven for 2018 også prioriterede midler til en fjerde akutlægehelikopter i den nordlige del af landet, som jeg ved også kommer borgerne i Thistedområdet til gavn.
Akutområdet er en central del af regeringens udspil til sundhedsreform, og det er et område, hvor vi ikke synes at regionerne har leveret godt nok.
Det er også et område, hvor vi ser meget store geografiske forskelle, både i responstider, altså hvor hurtigt ambulancen kommer frem, men sådan set også, i forhold til hvordan vi kan sikre et endnu mere fintmasket akutberedskab end det, vi har i dag.
Det er også derfor, at regeringen med sundhedsreformen lægger op til med Nærhedsfonden at etablere 10-15 ekstra akutberedskaber i form af akutlægebiler, akutbiler eller ambulancer i de områder, hvor vi i dag oplever at der ikke er en stærk nok dækning, og hvor vi desværre ser for stor variation i responstiderne på tværs af landet.
Så, ja, jeg kan gentage det, jeg også har sagt til nogle af spørgerens kollegaer, for så vidt angår andre akutberedskaber: Regeringen forudsætter, at der ikke sker flytninger eller forringelser af akutberedskabet i de kommende år.
Vi ønsker at styrke det med sundhedsreformen.
Simon Kollerup (S), 2019-02-27:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Kan ministeren garantere, at paramedicinerbilen i Thisted, som borgerne i lokalområdet finder stor tryghed i at have, er fredet, ligesom ministeren har fredet det særlige akutberedskab i ministerens egen kreds på Nordals?
Troels Ravn (S), 2019-02-27:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne anerkende, at ministeren jo i sin valgkreds har taget et vigtigt emne op.
Det her er kernevelfærd – også ude i vores landdistrikter skal vi være sikre på at ambulancerne kommer inden for nogle rimelige responstider.
Faktisk er det ikke meget mere end et års tid siden, at jeg stod her og spurgte ministeren ud i forhold til responstider opgjort på postnumre frem for på kommuner.
Og der kan man jo netop glæde sig over, at vi i Region Syddanmark, altså politikerne dér, har taget kritikken til os.
Jeg skal ikke tage æren for det hele, slet, slet ikke
Men vi har haft en debat om, hvor vigtigt det er, at vi har nogle fornuftige responstider, og at de responstider skal opgøres på postnumre, og det har man faktisk taget til sig.
Det her er kernevelfærd, det er tryghed.
Og derfor vil jeg også gerne have, at ministeren på samme vis som hjemme i ministerens egen valgkreds, Nordals, jo har garanteret og fredet det her beredskab, altså at man vil kunne gøre det samme fra ministerens side andre steder i Syd- og Sønderjylland, hvor vi har oplevet udfordringer med vores beredskab og med responstider.
Det ville være ret og rimeligt ikke blot at sige, at man forventer, at der ikke vil ske ændringer, men at man kan garantere det på samme vis, som man kan i sin egen valgkreds.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Hvis Socialdemokratiets ordfører læste regeringens sundhedsudspil, ville han kunne se, at de sundhedshuse, som vi taler om, lige så vel kan være psykiatrihuse, som vi kender dem fra Silkeborg, hvor vi nævner klare eksempler.
Det kan være sundhedshuse, hvor man netop har integreret tilbud til somatiske patienter og psykiatriske patienter i ét, så vi netop kan få sammenhæng i behandlingsforløbet.
Det er derfor, jeg siger, at de 6 mia. kr. jo går til vores patienter samlet set.
For så vidt angår den anden del af spørgsmålet, altså om der bliver indført brugerbetaling ind ad bagdøren, vil jeg sige: Nej, det gør der ikke.
Det her er jo heller ikke udelukkende udtryk for en politisk ambition.
Det er et fagligt indspil fra Sundhedsstyrelsen, i relation til hvordan vi kan hjælpe mennesker med psykiske lidelser bedre, end vi formår i dag, med mere nærhed i behandlingen og mere sammenhæng i behandlingen, og så vi dermed forhåbentlig også er i stand til gribe dem tidligere og få forebygget mere, end vi gør i dag.
Fra regeringens side har vi så sent som her i uge 7 sendt et lovforslag i høring, hvor vi strammer op på de sproglige færdigheder og kompetencer, som lægerne skal have.
Vi understreger også det ansvar, som regionerne som ansættelsesmyndighed har over for at løfte det ansvar, de allerede har i dag, nemlig at hvis en læge ikke har de sproglige eller faglige kompetencer, som vedkommende skal have, skal man selvsagt tage hånd om det, sådan at lægen ikke er til fare for patientsikkerheden.
Og der tror jeg, man på baggrund af den dokumentar, som spørgeren henviser til, må sige, at der stadig væk er rum for forbedring i forhold til at løfte det her til gavn for patienterne i hele landet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-02-27:
Det her er at snakke udenom.
Det er at snakke uden om mit spørgsmål om kroner og øre og om brugerbetaling og om kapacitet.
Hvem skal tage sig af de her 25 pct. af de psykiatriske patienter, som går til ambulante behandlinger i behandlingspsykiatrien i dag?
Hvem skal tage sig af dem ude i det nære sundhedsvæsen, og er der penge med til dem, der skal til en behandling ved en psykolog, hvis det er det, ministeren taler om med integration?
Hvor skal de penge komme fra?
Altså, ministeren har fået spørgsmålene fra patientorganisationer og får dem nu også fra Socialdemokratiets sundhedsordfører.
Lad os få et svar.
Ellen Trane Nørby (V), 2019-02-27:
Spørgeren siger, at spørgeren ikke fik svar, og derfor er jeg bare nødt til at svare igen, at de 6 mia. kr., der er i nærhedsfonden, jo både går til psykiatriske patienter og til somatiske patienter.
Det kan godt være, Socialdemokratiet opererer i sådan et, vil jeg sige, gammeldags univers, hvor psykiatrien ligesom er noget helt for sig selv, og hvor psykiatriske patienter ikke må være i nærheden af somatiske patienter, men det, vi ønsker, er en langt større integration.
Derfor er psykiatrien jo også med i både den politiske overbygning og på det faglige niveau i sundhedsfællesskaberne, fordi vi har behov for, at psykiatrien bliver tænkt langt mere integreret i vores sundhedsvæsen.
Vi har behov for, at nogle af de borgere, vi har, med psykiske lidelser, der også har somatiske lidelser, oplever en langt større sammenhæng.
Vi har behov for et langt stærkere samarbejde mellem behandlingspsykiatri og socialpsykiatri, end vi ser i dag.
Og derfor er det sådan set sådan, at alle midlerne kommer alle patienter i Danmark til gavn, hvad enten de er somatiske patienter eller psykiatriske patienter.
Flemming Møller Mortensen (S), 2019-02-27:
Mange tak, minister.
Jeg spurgte, hvor mange penge det drejer sig om, og det fik jeg ikke svar på.
Jeg får at vide, at der er 6 mia. kr., og at der er 3 mia. kr. til anlæg og så 3 mia. kr. til kompetenceudvikling og andet.
Grunden til, at jeg rejser det her spørgsmål i dag, er, at hvis man kigger på regeringens vision omkring sundhedsreformen, går den jo ud på, at man vil flytte 500.000 ambulante behandlinger fra sygehusregi og ud i det nære sundhedsvæsen, dvs. ved de praktiserende læger, men det kunne også være en kommunal sundhedsydelse, sådan som jeg tolker det.
De psykiatriske patienter fylder jo rigtig meget.
Desværre er vi i en situation, hvor flere og flere psykiatriske patienter får behov for behandling og også kommer ind i den regionale behandlingspsykiatri.
Når man lytter til det, de psykiatriske patientorganisationer siger, så drejer det her sig jo om rigtig mange patienter, hvis man skal kigge på, hvor mange der er indlagt i dag, og regeringen har anslået, at 25 pct. frem mod 2025, som jo er om ikke ret mange år, skal flyttes fra behandlingspsykiatrien og ud i det nære sundhedsvæsen.
Det er et anslået antal på mellem 60.000 og 95.000 patienter.
Så er der et spørgsmål, når det drejer sig om økonomi, for vi ved jo, at en del af behandlingen af psykiatriske patienter er psykologbehandling, og psykologbehandling er ikke for alles vedkommende 100 pct. betalt af det offentlige.
Der er for nogle grupper en brugerfinansiering, en egenbetaling på 40 pct.
Og der vil jeg gerne spørge ministeren: Har ministeren her et overblik over, hvor mange psykiatriske patienter det er, man fra regeringens side regner med skal flyttes ud til det nære sundhedsvæsen?
I forhold til den egenbetaling, hvis det er psykologbehandling, der skal til, siger de praktiserende lægers organisationer – og det er også den viden, vi alment har i Folketinget – at der mangler mange praktiserende læger.