runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2021-12-21:
Det er bare lige for at gøre den med hr. Preben Wilhjelm færdig, for han er en meget, meget klog mand, og han fremhævede jo netop i det interview, der blev givet den 16. december, at sagen mod Inger Støjberg var en undtagelse fra hans principielle og generelle syn på, at værdigheden bliver afgjort mellem vælgerne og folketingskandidaterne eller folketingsmedlemmerne, og han sagde, som fru Rosa Lund også var inde på, at det netop var, fordi man ikke har kendt til skyldsspørgsmålet, da der var en dom.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg faktisk har meget respekt for fru Pia Kjærsgaard på mange områder, men jeg synes ikke, det er rimeligt at stå på Folketingets talerstol og sige, at der var en aftale om, at der skulle nedsættes en rigsret.
Det er simpelt hen ikke rigtigt, og det er så pænt, jeg kan sige det.
Der var en aftale om, at vi ville få foretaget en kommissionsundersøgelse, for det var det eneste værktøj, vi havde, efter at et politisk flertal havde holdt hånden over tydelige, åbenlyse ulovligheder igennem flere år.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Okay, jeg tror ikke, at der er nogen, der er i tvivl om, at vi, når flertallet ville vinde, hvad de gjorde ved det her folketingsvalg, så ville ende, hvor vi gjorde, og det har vi så også gjort, og jeg beklager jo egentlig, må man så sige, at hr. Preben Wilhjelm ikke stadig væk er medlem af Folketinget, for så ville jeg have taget diskussionen med ham herinde.
Jeg har ikke set det interview, og jeg er uenig, men under alle omstændigheder synes jeg, at det, der blev sagt dengang, står så klingende klart.
Jeg kan ikke sige, om hr. Preben Wilhjelm har ændret synspunkt – det er op til ham – men jeg siger bare, hvad der blev sagt dengang, og det var for mig meget, meget væsentligt, og det var jeg fuldstændig enig i.
Lisbeth Bech-Nielsen (SF), 2021-12-21:
Jamen det er jo selvfølgelig helt i orden ikke at have set det interview
, men Preben Wilhjelm klargør bare, at hans generelle syn på det her er, at værdighed må afgøres mellem vælgerne.
Og det er jo også derfor, jeg ikke har hørt et eneste parti herinde sige, at man vil nægte fru Inger Støjberg adgang til parlamentet igen, skulle hun genopstille.
Det tror jeg alle partier har sagt ja til, for så er det et spørgsmål mellem fru Inger Støjberg og vælgerne.
Det er det ene.
Det andet er netop spørgsmålet om rigsretssagen.
Kommissionsundersøgelsen var det eneste værktøj, vi havde.
Rosa Lund (EL), 2021-12-21:
Tak for det, og tak til fru Pia Kjærsgaard for det historiske rids.
Jeg synes nu i hvert fald, at vi i Enhedslisten har forsøgt at fremføre præcis de argumenter, som det tidligere folketingsmedlem fra VS hr. Preben Wilhjelm fremførte i Glistrupsagen.
Så skal jeg bare have fru Pia Kjærsgaard til at bekræfte, om det ikke er korrekt, at hr. Preben Wilhjelm har udtalt til dagbladet Information den 16. december, at han også ville erklære fru Inger Støjberg for uværdig, og hans argumentation er præcis den samme som Enhedslistens.
Det var nemlig ikke offentligt kendt for vælgerne, hvad dommen i fru Inger Støjbergs sag ville være.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Jo, men fru Inger Støjberg kan så genopstille om 2 måneder, om 3 måneder eller om halvandet år, og så bliver fru Inger Støjberg kendt værdig
Altså, kan fru Lisbeth Bech-Nielsen og andre ikke se, at det er fuldstændig diffust, at man så kan sige: O.k., du må godt sidde herinde om 2 måneder, men du må ikke lige sidde her på nuværende tidspunkt?
Stadig væk med det stemmetal, som fru Inger Støjberg fik,
synes jeg det er meget diffust, så jeg er lodret uenig.
Zenia Stampe (RV), 2021-12-21:
Jeg skal høre, om fru Pia Kjærsgaard er enig med sin formand, hr. Kristian Thulesen Dahl, i, at loven selvfølgelig skal holdes, uanset hvad man mener om den, og at det så også betyder, at de her asylpar skulle partshøres.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Jeg har ikke på noget tidspunkt – og det har jeg bestræbt mig på – sat spørgsmålstegn ved den dom, der faldt.
Det er ikke det, det drejer sig om, overhovedet.
For mig er det værdighed i Folketinget, og det var derfor, jeg helt bevidst forholdt mig fuldstændig til det i min tale.
Zenia Stampe (RV), 2021-12-21:
Jamen jeg kunne så bare godt tænke mig at høre, om fru Pia Kjærsgaard mener, at det er i orden, at en minister bryder loven, for det synes jeg vi har hørt flere fra fru Pia Kjærsgaards parti udtrykke i dag: Altså, nogle gange må moralen altså stå over loven, hvis loven er forkert.
Så derfor vil jeg bare gerne høre: Mener fru Pia Kjærsgaard, at en minister nogen sinde må bryde loven med åbne øjne?
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Nej, det synes jeg overhovedet ikke.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-12-21:
Nu følte jeg mig også kaldet til at tage ordet, og det var egentlig, fordi fru Pia Kjærsgaard sagde, at med det stemmetal, fru Inger Støjberg har, måtte man lade forstå, at så var hun stadig væk værdig til at sidde i Folketinget.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Nej, men det fremgår jo så af den enkeltes standpunkt i den her sag, og det er stadig væk det, der er så væsentligt for mig, nemlig at vi, hvert enkelt folketingsmedlem, tager stilling til det her.
Og ja, jeg må altså nok sige, at med det stemmetal og med det kendskab, som jeg er ret overbevist om danskerne har til den her sag, synes jeg, det er meget, meget svært bare at sige: Væk, dur ikke!
Bad standing
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2021-12-21:
Jamen nu er det jo sådan, at jeg også har været på jagt i gamle skrifter fra bl.a. Mogens Glistrup-sagen, og der står der jo i professor Max Sørensens udlægning af grundloven, som er noget af det, man læner sig op ad, at det f.eks. kan tænkes, at en lovovertrædelse er begået for at fremme visse lokale interesser, og at vælgerne i den pågældende kreds f.eks. bedømmer forholdet med nogen sympati, det er dog irrelevant, idet grundlovens § 30 henviser til, hvad der i almindeligt omdømme, dvs. den offentlige mening, er gældende.
Så kan det vel ikke bruges her?
Torsten Gejl (ALT), 2021-12-21:
Tak, formand.
Rigsretten har med dommerstemmerne 25 mod 1 fundet bevis for, at fru Inger Støjberg har brudt ministeransvarsloven, og retten har fundet overtrædelsen strafbar med fængsel.
Derfor erklærer Alternativet fru Inger Støjberg uværdig til at sidde i Folketinget.
Det er lidt trist, at den her sag er kommet til at handle så meget om barnebrude; det er trist, at man overalt på de sociale medier skal beskyldes for at gå ind for ægteskaber mellem børn og ældre mænd, fordi man gerne vil have landets love overholdt.
Derfor er vi i Alternativet tilfredse med, at det er Rigsrettens soleklare dom, der står tydeligt tilbage.
Det handler om lovbrud, det handler ikke om barnebrude.
Desværre er der nogle politiske partier, der virker til at være ligeglade med dommen, fordi de sympatiserer med fru Inger Støjberg rent politisk.
Her mener jeg, man burde vise mere respekt for retsstatens grundprincipper.
De er hævet over politisk uenighed eller opportunisme.
Respekten for loven og rettens afgørelse er efter Alternativets mening forskellen mellem en civilisation og den rene junglelov. Når det er sagt, vil jeg også sige, at hele processen omkring undersøgelseskommissionen og beslutningen om indledning af en rigsret blev en uskøn proces præget af politisk strategi mere end kølig stillingtagen til det retslige i sagen.
Det er ikke hensigtsmæssigt, at et medlem af Folketinget kun skal anklages for at begå lovbrud, hvis et flertal af vedkommendes kolleger stemmer for det.
Derfor synes vi i Alternativet, at vi skal overveje at oprette en forfatningsdomstol i Danmark, så vi kan være helt frie for tanker om partipolitik, når det gælder potentielt brud på f.eks. ministeransvarsloven.
Jeg synes nemlig, at debatten i dag med al tydelighed viser, at der går politik, der går partipolitik i den her slags spørgsmål.
Tak, formand.
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Så er vi jo i hvert fald to, der synes, at en forfatningsdomstol ville være sundt og godt for vores demokrati, og hvis man er i tvivl om det, kan man kigge til Tyskland.
Der fungerer det særdeles fremragende og giver en god beskyttelse af borgernes rettigheder.
Lad mig så i den forbindelse tage fru Pernille Vermunds ord op – det har jeg lovet hende – om, hvorfor vi står her i dag.
Vi står her i dag, fordi et blåt flertal – den daværende regering – lod sig underkaste den logik, der især hersker i Dansk Folkeparti, nemlig at målet helliger midlet.
Det er jo sagen i en nøddeskal.
Når man praktiserer den her Jean-Paul Sartre-logik – som jeg plejer at kalde den – med, at man ikke må skuffe Billancourt, og at man derfor skal vende det blinde øje til og gøre det rigtige og fortælle hele historien, fordi man skal mobilisere masserne og efterfølgende ikke skuffe dem, fører det til en direkte konflikt med det liberale demokrati, og det fører til en direkte konflikt med retsstaten.
Det er velbeskrevet i litteraturen, og det er velbeskrevet i den politiske verdenshistorie.
Der kom allerede i 2015, 2016 og 2017 adskillige advarsler – fra nogle af os i hvert fald – om, at den kultur, som kom til at herske i fru Inger Støjbergs ministerium, var vejen direkte til en potentiel tamilsag.
Jeg husker godt de afvisninger, der kom, fra adskillige ordførere og også fra Venstre – og advarslerne var der.
Men ikke desto mindre står vi jo så her i dag, og fordi vi står her i dag, synes jeg så også, at det må kalde på en vis selvransagelse nogle steder i Folketingssalen – om ikke selvransagelse, så kalder det under alle omstændigheder hos os alle sammen på en refleksion over, hvad det vil sige, at målet ikke helliger midlet i et demokrati og i en retsstat, og hvad det betyder for den udøvelse af magt, som vi alle sammen er en del af, hvad enten vi sidder som folketingsmedlemmer og lovgiver på andres vegne eller sidder med forvaltningsansvaret som minister.
Retten har talt.
Oven på dommen, som er klar og hård – nogle ønsker at diskutere dommens hårdhed; det synes jeg heller ikke at man kan, for det er jo retten, der træffer den afgørelse – står vi med den grundlovsbundne opgave at skulle træffe beslutning om, hvorvidt fru Inger Støjberg er værdig til at sidde i Folketinget.
Se, man kan jo godt diskutere, om det er op til os, men det er det nu engang, fordi der står i grundloven, at det skal vi.
Pernille Vermund (NB), 2021-12-21:
Nu er det jo sådan, at man godt både kan respektere dommen og sige, at det viste sig så, at det her var i strid med loven, men så også efterfølgende sige: Hvad er det for en handling, som ministeren er dømt for?
Det er jo også det, vi skal forholde os til i dag.
Er det en handling, der gør den tidligere minister uværdig i befolkningens øjne?
Det mener vi i Nye Borgerlige ikke det er.
Man kan også samtidig sige, at hvis lovgivningen så er sådan, at vi ikke i dag har hjemmel til uden partshøring at adskille parrene, så må vi lave loven om.
Derfor kan man jo ikke spørge manden: Vil du gerne beholde retten til at have din barnebrud, uden at man forventer et ja.
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Men det bliver jo igen en politisk diskussion.
Nu er det jo sagt rigtig mange gange heroppe fra Folketingets talerstol i dag: Der er jo ikke nogen, der er tilhænger af barnebrude eller af, at nogen er sammen med en anden ved tvang.
Det er der jo ingen der er interesseret i.
Der er også flere af ordførerne, der har beskrevet, hvordan loven og hvordan reglerne i realiteten er, og hvilke muligheder loven giver allerede i dag.
Og havde ministeren holdt sig inden for den lovgivning og taget hånd om sagen inden for de rammer, så havde vi jo ikke stået her i dag.
Det er sagens kerne; det er der så faldet dom om, og den dom kan vi jo ikke diskutere – jo, det kan vi godt, men det tilkommer i mine øjne ikke os at tage en vurdering af dommens alvorlighed, eller hvad ved jeg.
Det er en dom, som er klokkeklar.
Den straf er fængselsstraf, og det gør jo så, at vi står med den diskussion, vi har her i dag.
Pernille Vermund (NB), 2021-12-21:
For os er det ikke afgørende at diskutere dommen, fordi dommen er, som den er.
En minister må ikke bryde loven.
Sådan er det.
Det, vi taler om, er den handling, der er begået, som medfører dommen.
Er det en handling, som gør det pågældende folketingsmedlem uværdig til at sidde i Folketinget i vores øjne?
Jeg vil faktisk gå så langt som til at sige, at hvis fru Inger Støjberg dengang havde brudt loven ved at fastholde, at barnebrude skulle være sammen med deres voksne mænd, så var hun uværdig til at sidde i Folketinget.
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Uanset hvordan fru Pernille Vermund vender og drejer det, blander fru Pernille Vermund jura og politik sammen.
For hvis meningen og hensigten plejer et bestemt politisk formål, som fru Pernille Vermund deler, ja, så er handlingen i orden; så har ministeren faktisk pligt til at gøre det, hører jeg endda.
Men så bryder ministeren loven, og det er det, vi diskuterer her i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Det fremgår af Rigsrettens afgørelse sidste mandag, at det alene tilkommer Folketinget at afgøre, om noget skal i Rigsretten, eller om det skal løses ved hjælp af en politisk afgørelse – en næse eller at ministeren må gå af osv., ikke?
Det står ganske klart i Rigsrettens afgørelse.
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Jamen i det øjeblik, at sagen går videre til en undersøgelseskommission, en granskningskommission, en efterfølgende rigsret, så kan jeg ikke sikre noget som helst, for så er det ude af mine hænder.
Og det er jo hele meningen med det.
Det er vel også derfor, vi har en granskningskommission om minksagen, hr. Kristian Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Jo, men vi er enige om, at der nu har været to rigsretssager på over hundrede år – altså i alt er der seks, der har været for en rigsret.
Og som jeg har sagt flere gange under dagens debat, handler det jo om, at ministre får en næse, eller at en minister må gå af i nogle år og så kan komme tilbage til ministergerningen.
Så er der nogle ganske få situationer, og det handler tilfældigvis altid om udlændingepolitik, i hvert fald her de sidst hundrede år, ikke?
Og når det er om udlændingepolitik, så går man i Rigsretten.
Kan hr. Jens Rohde ikke godt se, at det betyder, at to ministre, der overtræder samme regelsæt, i virkeligheden får to vidt forskellige straffe?
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Men er det så derfor, at Dansk Folkeparti og Venstre og andre partier ved et borgerforslag har stemt for – inden der overhovedet har været nogen færdiggørelse af kommissionen omkring hele sagen om mink – på forhånd har besluttet sig for, at statsministeren skal for en rigsret?
Sådan kunne man også vende det om.
René Christensen (DF), 2021-12-21:
Et af de argumenter, som ordføreren brugte, var jo, at da dommen blev afsagt, sagde fru Inger Støjberg ikke undskyld; den tidligere minister trak ikke noget tilbage.
Er det ikke rigtigt forstået, at det også er det, der har ligget til grund for, at man fra Kristendemokraternes side træffer den beslutning, man træffer i dag, og vurderer, at fru Inger Støjberg ikke er værdig, fordi hun ikke har trukket noget tilbage?
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Der er jo ikke sådan, at man bare lige trækker noget op af skuffen.
Det har jeg i hvert fald ikke været i stand til, og derfor brugte jeg også temmelig lang tid på at have de her overvejelser.
Og som sagt hører jeg til dem, som mener, at man skal gøre alt, hvad man kan, for at finde de argumenter, der gælder, for ikke at bruge magt over for et andet menneske, når man har magten.
Og så må man stille sig selv det spørgsmål: Efterlader den gældende situation, det samlede billede, en med en mulighed for ikke at bruge den magt?
Og der er ræsonnementet her, at det gjorde det ikke.
Og dertil talte også, at fru Inger Støjberg sagde, at hun ville gøre det igen.
Men det kan man ikke.
Man kan ikke bryde loven – bevidst i hvert fald – hvis man vil lave love for andre.
René Christensen (DF), 2021-12-21:
Det, der så bare undrer, når man sidder og hører på det – for jeg havde hørt rigtigt – er, at for få dage siden kunne ordførerens parti jo indgå finanslovsaftale med regeringen, ligesom man har tillid til regeringen, som siger, at fru Inger Støjberg politisk set gjorde det rigtige ved at adskille unge asylpar.
Det har vi hørt her fra Folketingets talerstol at regeringen stadig væk står ved, selv om man nu vil stemme for, at fru Inger Støjberg ikke er værdig til at sidde i Folketinget – altså selv om man politisk set mener, at det, der blev gjort, var rigtigt.
Hvordan i alverden kan ordføreren stå oppe på Folketingets talerstol og have mistillid til fru Inger Støjberg og tillid til regeringen?
Jens Rohde (KD), 2021-12-21:
Undskyld mig, men jeg har også lige indgået en boligaftale, hvor Dansk Folkeparti er med, og hvor andre borgerlige partier ikke er med.
Det kan jeg da godt, selv om jeg ikke under nogen omstændigheder har tillid til den udlændingepolitik, som Dansk Folkeparti står for.
Altså, undskyld mig, men det spørgsmål giver jo ikke nogen mening overhovedet.
Sikandar Siddique (FG), 2021-12-21:
Jeg tror ikke, der er nogen herinde, der går ind for barnebrude, og jeg synes faktisk, at det er usmageligt, at ordføreren siger, at et stort flertal herinde støtter sådan en holdning.
Det synes jeg faktisk er usmageligt.
Det her handler om, at man kunne beskytte de piger, der skulle beskyttes, ved at lave en individuel behandling, og så kunne man overholde loven, og så kunne man stadig få opfyldt sit formål, men det gjorde man ikke.
Det er sagens kerne, uanset hvor meget Dansk Folkeparti forsøger at dreje det over på alt muligt andet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2021-12-21:
Jo, det tror jeg egentlig godt det kan, altså det der med almindeligt omdømme.
Altså, hvis man f.eks. går en tur, og det behøver ikke bare være i Hadsund, men jeg tror faktisk, hvis man går en tur på Strøget eller andre steder eller bare lige uden for Christiansborg og tager sådan en meget uvildig, kan man sige, partshøring i forhold til den danske befolkning og spørger hr. og fru Jensen – og man kan tale med rigtig mange af dem – om de synes, at Inger Støjberg efter det her er værdig til at sidde i Folketinget, så tror jeg nogenlunde godt, jeg ved, hvordan det danske folk står i den her sag.
Jeg kan ikke dokumentere det, men det er helt klart min holdning.
Lars Løkke Rasmussen (UFG), 2021-12-21:
Jamen så vil jeg bare citere spørgerens ord og sige, at jeg også synes, det er et underligt spørgsmål.
For hvis man gerne ville have, at det skulle ende et andet sted, så kunne man have fået det til at ende et andet sted.
Der kom en Instrukskommission, som afgav en beretning, og det behandlede Folketinget her.
Det var Folketingets suveræne afgørelse, om den Instrukskommissions beretning skulle sætte sig i et anlæg af en rigsretssag, eller om man ville håndtere det politisk.
Jeg plæderede selv den aften, hvor vi behandlede det, for at håndtere det politisk med at udtrykke en misbilligelse.
Spørgerens parti blandt andre, et stort flertal i Folketinget, sagde: Der skal mere til, der skal en domfældelse til.
Det har man så fået, og det må vi alle sammen drage en konsekvens af.
Zenia Stampe (RV), 2021-12-21:
Jeg er dybt skuffet over det spørgsmål.
Undskyld, så vil jeg sige, at jeg er dybt skuffet over det svar, men det er jo i virkeligheden, fordi det stiller flere spørgsmål.
Jeg troede, at hr. Lars Løkke Rasmussen var blevet klogere og selv kunne påtage sig ansvaret for, at vi er endt her.
Vi er mange i dag, der også er ærgerlige over, at vi er endt her.
Vi ville meget hellere have, at den her sag var blevet undersøgt til bunds, dengang fru Inger Støjberg sad i embedet, dengang hr. Lars Løkke Rasmussen var statsminister og Inger Støjbergs chef.
Lars Løkke Rasmussen (UFG), 2021-12-21:
Tak for spørgsmålet.
Nu kan man jo ikke spole tiden tilbage og så samtidig have den viden, som det, der så på det tidspunkt er fremtiden, rummer.
Altså, det kan man ikke.
Man kan sidde og se på et forløb, og så kan man tænke: Kunne det være gået anderledes?
Jeg er nødt til at sige, at jeg ikke har haft nogen anledning til at tro, at fru Inger Støjberg som minister i administrationen af den politiske vilje om at adskille par, hvor den ene part var mindreårig, på landets asylcentre med forsæt har overtrådt loven.
Det har jeg ikke haft nogen grund til at tro.
Det har fru Inger Støjberg øjensynligt heller ikke selv haft nogen grund til at tro; det er jo derfor, hun har plæderet sin uskyld.
Det er sådan, sagen hænger sammen.
Nu er der så kommet en domfældelse, der siger, at det konstateres, at fru Inger Støjberg med forsæt har brudt loven.
Og hvis jeg havde været vidende om, at jeg havde en minister, der med forsæt havde brudt forvaltningsloven, havde vi selvfølgelig taget de nødvendige skridt dengang.
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-12-21:
I dag står vi over for både en svær og en enkel beslutning.
Det er jo svært at skulle træffe en beslutning om at kende en kollega her i Folketinget uværdig, men på den anden side er det også en enkel beslutning, da der her er tale om den tredje minister i 172 år, der er blevet kendt skyldig ved Rigsretten, og da dommen endda er ubetinget fængsel.
Da jeg var økonomi- og indenrigsminister, stod jeg i spidsen for at lave et nyt sæt regler i forhold til kommunalbestyrelsesmedlemmer og regionsrådsmedlemmers valgbarhed.
Vi kom frem til, at både ubetinget, men faktisk også betinget fængsel skulle medføre, at man tabte sin valgbarhed til de regionale og kommunale råd.
Jeg vil sige tre ting i den forbindelse: For det første kan det jo virke lidt pudsigt i dag, at aftalen i virkeligheden var inspireret af Dansk Folkeparti, der havde et ønske om, at vi gjorde noget ved området.
Og for det tredje var det et enigt Folketing fra væg til væg, der stemte reglerne igennem.
Og derfor synes jeg også, det er svært at komme frem til noget andet end at kende Inger Støjberg uværdig i dag.
For man ville ikke kunne fortænke folk uden for Tinget i at få en fornemmelse af, at vi lidt havde det som grisene i George Orwells »Kammerat Napoleon«, der først sagde, at alle dyr var lige, men senere tilføjede, at nogle dyr var mere lige end andre, hvis vi tillod os at smide kommunalbestyrelsesmedlemmer og regionsrådsmedlemmer ud, men på samme grundlag syntes, at man da bare kunne fortsætte i Folketinget.
Det er mit synspunkt, hvis vi ser på det i forhold til straffen.
Hvis vi nu også skulle se på det i forhold til handlingen, er det jo sådan, at en ministers fremmeste opgave – en af dem i hvert fald – er at være lovens vogter; den, der sikrer, at tingene sker på lovens grund.
Og det gør jo handlingen særlig alvorlig.
Der er ingen fortrydelse; der er ingen anger; der er ingen medgivelse af, at dommen er rimelig efter dansk lov, at loven skal holdes, og at man derfor ikke gør det igen.
Alle tre ting fører frem til, at vi desværre må kende fru Inger Støjberg uværdig til at være medlem af dette høje ting i dag.
Det er enkelt at komme frem til, men det er svært at udføre, fordi det selvfølgelig har nogle personlige konsekvenser for den, det går ud over.
Men jeg støtter beslutningsforslaget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2021-12-21:
Tak for det.
Men hvordan sikrer vi så det, når nu vi ved, at vi har en situation, hvor 90 mandater afgør, om der rejses en rigsretssag, når en minister har brudt ministeransvarlighedsloven?
Altså, det handler om den vilkårlighed, der ligger i, hvornår man gør det, eller hvornår man vælger at gå en helt anden vej.
Rigsrevisionen siger jo selv, at det er Folketinget, der afgør, om noget bliver politisk afhandlet, eller om noget skal i Rigsretten.
Kan hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille anerkende, at vi her har et reelt problem, i forhold til hvordan vi så netop sikrer den lighed, som hr. Simon Emil Ammitzbøll-Bille taler for?
Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), 2021-12-21:
Det er klart, at nogle forbrydelser klares tidligere i forløbet, mens andre ikke gør.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har, og jeg har taget listen med, anciennitet som nr. 6 her i Tinget, så han kender jo reglerne, sikkert bedre end de fleste andre, og man må sige, at i de tilfælde, hvor sagen bliver rejst, og hvor der er en sag, bliver man dømt efter de fuldstændig samme principper.
Det håber jeg ikke der er blevet stillet spørgsmålstegn ved, heller ikke selv om Dansk Folkeparti forudså, at det ville ende med frikendelse.
Nu endte det jo faktisk med en dom.