Torsten Gejl (ALT), 2018-02-06:
Vi er jo i gang med at se resultaterne fra en forsinket delevaluering, og vi kigger frem mod en forsinket hovedevaluering.
Og det, som jeg godt vil høre, er: Hvordan kan SF, som jo er med i den her forligskreds, acceptere, at evalueringen af en reform, som har så store negative indvirkninger på de allermest udsatte danskere, bliver så meget forsinket?
Og at resultaterne af evalueringen og de eventuelle justeringer af hovedevalueringen bliver så meget forsinket, at hvis det er rigtigt, hvad hr. Hans Andersen sagde, så er det måske nogle forandringer, der kommer til at ske i efteråret 2019.
Så har forligskredsen jo sendt hele den her hovedevaluering og konsekvenserne af den helt frem til en ny regering.
Det ser jo ud til, at vi får et regeringsskifte inden da.
Hvorfor har SF accepteret det?
Hvorfor har SF ikke sat foden ned og sørget for, at de mennesker kunne få en hurtigere afklaring?
Det er jo glædeligt, efter at vi igennem flere år har behandlet det her problem med førtidspensions- og fleksjobreform, at der ser ud til at være nogle løsninger på vej.
Men jeg har en bekymring, der overstiger glæden, og det kan godt være, at den ikke er berettiget, men jeg synes, at der er en kæmpestor forventning hos det, vi kalder den sociale modstandsbevægelse, som er alle de udsatte og alle deres hjælpere, tusinder og tusinder af mennesker, om, at vi får løst de her problemer nu eller meget snart.
Mange af de mest udsatte danskere, der er i klemme i det her system, har set frem til de her uger, de her måneder, fordi de har håbet på, at de kunne komme ud af klemmen, og hvis det betyder, at man for alvor kan det – nu ved jeg jo ikke helt, hvad de ændringer, som kommer, kommer til at medføre på kort sigt – altså, hvis man først kan slippe ordentligt ud af de her klemmer i 2019, synes jeg, at det er for lang tid.
Der håber jeg at forligskredsen vil sætte tempoet op.
Med hensyn til de gode takter er det selvfølgelig rigtig gode takter, at syge borgere ikke skal trækkes igennem indsatser, der ikke giver mening, og at reglerne om førtidspension skal præciseres, og det er jo godt, at dokumentationskravet i forhold til at tildele førtidspension kan være opfyldt uden et ressourceforløb.
Det er jo nogle af de ting, som vi har gået og håbet på ville komme.
Det er jo svært, når man ikke har lovværket, og når vi ikke har de præcise regler, at sige hvordan og hvorledes, og det er også svært at spille ind i, men jeg har da et par forslag, der måske kan katalysere det her, der kan hjælpe de her gode intentioner med på vej, f.eks. at give rehabiliteringsteams magt til at afgøre sager i højere grad og hurtigere og i den forbindelse kigge nøjere på de speciallægeerklæringer og lægeerklæringer, som borgeren har.
Man visker jo nærmest borgerens fortid ud nu.
Jeg har snakket med adskillige borgere, som er ramt af de her reformer, der måske har været til speciallæger og fået otte speciallægeerklæringer til en pris af mellem 4.000 kr. og 8.000 kr. stykket.
Det kunne jo være fint at få det fikset.
Det er også noget af det, man gør i nogle af de kommuner, hvor det fungerer.
Så det var nogle gode råd til at prøve at få det her til at lykkes, uden jeg ved, om de virker lidt skæve og forkerte og lidt klodsede, fordi jeg ikke kender det lovværk, jeg ligesom taler ind i.
Så til sidst vil jeg sige, at jeg er lidt bekymret over det med økonomien.
Altså, hvis der er fuldstændig samme sparemål, som der har været hele vejen, så kan jeg godt blive i tvivl om, om øvelsen lykkes.
Jeg er bange for, at forligskredsen bliver nødt til at gribe ned i pungen og finde nogle penge, hvis det her skal komme ud på en måde, sådan at der ikke bliver ved med at være de samme protester og demonstrationer, og hvad ved jeg, de næste mange år.