Christian Friis Bach (V), 2026-01-20:
Tak for det.
Ja, det er et vigtigt emne, vi skal drøfte i dag, og vi ved, det har optaget rigtig mange borgere.
Jeg tror, at alle os, der har haft med det her at gøre, har modtaget hundredvis af e-mails om sagen, og det har selvfølgelig også været med til at forme den debat og det forslag, der ligger i dag.
Så tak til alle dem, der har engageret sig.
Det er jo en vigtig afvejning mellem hensynet til beskyttelse af borgernes ret til privatliv og bekæmpelsen af alvorlig kriminalitet i form af overgreb på børn.
Gennem hele dette meget lange arbejde med at udvikle proportionale tiltag, der varetager netop denne balance, har vi i Venstre stået fast på, at det vigtigste må være, at de indgreb, vi foretager, netop er proportionale, målrettede og effektive, og at de ikke krænker borgernes grundlæggende rettigheder.
Det har været et klart budskab fra os hele vejen igennem arbejdet.
Så derfor har vi også arbejdet på at tage de mest kontroversielle dele ud, og vi er så nået til det kompromisforslag, der nu ligger, som beskytter, uden at der er tale om generel chatkontrol, og derfor er det her beslutningsforslag jo også allerede forældet i den form, det er fremlagt.
I beslutningsforslaget fremhæves scanning af korrespondancer.
Det er det, vi har været skeptiske over for, og systematisk scanning og overvågning er helt sikkert problematisk.
Siden 2001 har der dog været den her frivillige ordning, vi allerede har hørt ministeren og ordføreren fra Socialdemokratiet fremhæve, hvor virksomheder kan scanne deres platform for overgrebsmateriale, og det er et vigtigt redskab.
Men det kræver jo, at vi er meget strikte med, at de her scanninger begrænses til det nødvendige, at teknologien ikke har fejl, og at der er høj beskyttelse af privatlivet.
Det skal – ja, igen – være målrettet, proportionalt og kun bruges ved et klart behov, og der er flere store techvirksomheder, der anvender de her scanninger.
Det er positivt, at den midlertidige ordning gøres permanent, for den har haft stor effekt på at få stoppet overgrebsmateriale, så det er vigtigt, at vi gør det, vi nu gør med forslaget, nemlig sikrer gode rammer for bekæmpelsen, samtidig med at vi sikrer respekten for privatlivet.
Kompromisforslaget – og tak til ministeren og regeringen for at arbejde for at få det på bordet – pålægger kommunikationstjenster at risikobedømme og bekæmpe udbredelsen af materiale, og det er gennem en frivillig opsporing af overgrebsmateriale, og det har man brugt i lang tid, som sagt.
Ordningen er muliggjort gennem en midlertidig EU-undtagelse, men den udløber her i 2026, og hvis ikke vi får det her kompromis, får vi et juridisk tomrum, som igen vil gøre det muligt helt uden konsekvenser og aktioner i de frivillige ordninger, der ligger, at bekæmpe deling af materiale med overgreb på børn.
Vi har altså i Venstre arbejdet hårdt for at få de mest kontroversielle elementer ud.
Vi er glade for, hvor det er i dag, og hvor det er landet.
Det er ikke chatkontrol.
Det er ikke generel overvågning.
Det er ikke at røre ved end to end-kryptering.
Det er et godt resultat, som sikrer borgernes rettigheder og gør det muligt at beskytte mod deling af materiale, uden at det her overhovedet er masseovervågning, som det kaldes i beslutningsforslaget.
Så vi kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi føler, vi har gjort et stykke arbejde i Venstre og regeringen, hvor vi er kommet et sted hen, hvor vi har en målrettet indsats mod deling af materiale med seksuelle overgreb på børn, uden at der netop er tale om nogen form for masseovervågning.
Så beslutningsforslaget er overflødiggjort.
Vi kan ikke bakke det op.