Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-19:
Først må jeg lige slå en vigtig ting fast: Vi står her i dag og debatterer dette udkast til en epidemilov, fordi Folketinget har tvunget regeringen til at smide sit gamle udspil fra efteråret i skraldespanden.
Vi har ikke glemt, at det var regeringens ønske, at sundhedsministeren f.eks. nærmest kunne krone sig selv til coronakejser efter forgodtbefindende.
Vi har ikke glemt det, for det udspil lå fuldstændig i forlængelse af regeringens fornemmelse for magt, som den allerede har demonstreret under hele coronakrisen.
Coronakrisen har ganske rigtigt udstillet, at den danske epidemilov er håbløst utidssvarende.
Systemet med regionale epidemikommissioner er ikke brugbart i en situation, hvor man står over for en ukendt trussel og har brug for at kunne handle hurtigt.
Det er netop i denne situation, man har brug for kendte regler og procedurer, så beslutninger ikke præges af vilkårlighed.
Men overskriften på 2020 har været vilkårlighed.
Vilkårlighed med nedlukninger af hele brancher, af Københavns turisme og af domstolene.
Vilkårlighed med magtudøvelsen, som minkskandalen viser i al sin magt og vælde.
Og vilkårlighed med kritisk og afgørende information, som regeringen sidder på som en emsig høne på sine æg, angiveligt endda over for sig selv, når man træffer grundlovsstridige beslutninger.
På grund af den gamle epidemilovs klare mangler placerede Folketinget nærmest ubegrænsede beføjelser hos regeringen.
Den magt har regeringen brugt til at træffe mange nødvendige og hurtige beslutninger.
Det synes regeringen måske at oppositionen gør for lidt ud af.
Men når oppositionen har brugt flere kræfter på regeringens fejl, skyldes det, at de er mange og ganske betydelige.
Man kan nævne en helt utilstrækkelig indsats i forhold til smitteopsporing.
Man kan nævne reglen om, at turister skulle booke seks overnatninger, før de kunne komme til Danmark, hvilket savnede sundhedsfaglig begrundelse.
Og man skal selvfølgelig nævne regeringens grundlovsstridige nedlukning af minkerhvervet.
Alle disse mange fejl kalder på, at vi igen får etableret et regelsæt, så regeringen ikke kan fortsætte sit soloridt, og vi er meget tilfredse med, at epidemiloven nu indeholder stærk parlamentarisk kontrol.
Vi bemærker, at lovforslaget ligger milevidt fra, hvordan regeringen selv mente at loven burde se ud.
I det oprindelige forslag kunne regeringen selv erklære en sygdom for samfundskritisk og dermed udløse en lang række vidtgående beføjelser til sig selv.
Vi er meget tilfredse med, at regeringen er mislykkedes med det projekt.
For læren af den her krise bør være, at man ikke behøver at slække på den parlamentariske kontrol, når man skal træffe hurtige beslutninger.
Resultatet af at slække på den parlamentariske kontrol har vi set sidste år, og det skal ikke gentage sig.
Flere eksperter kritiserer, at Sundhedsstyrelsen er skrevet ud af loven, fordi de frygter, at det betyder en svækkelse af den sundhedsfaglige rådgivning.
Den kritik har jeg meget lidt forståelse for.
Styrelser er underlagt ministres beslutninger.
Er man i tvivl om, at det også gælder for Sundhedsstyrelsen, så har man fulgt meget dårligt med.
Det er mindre end et år siden, at direktøren for Sundhedsstyrelsen frarådede at lukke landets folkeskoler, hvorefter han syv timer senere stod på et pressemøde, der handlede om at lukke folkeskolerne.
Statsministeren angav endda dengang, at det var sundhedsmyndighedernes anbefaling.
Så meget for uafhængig sundhedsfaglighed.
Valget i epidemiloven står ikke mellem sundhedsfaglig eller politisk kontrol med regeringens beslutninger.
Valget står mellem politisk kontrol eller ingen kontrol.
Det betyder ikke, at vi skal til at lytte mindre til sundhedsmyndighederne.
Måske betyder lovforslagets vedtagelse, at vi faktisk i højere grad vil følge myndighedernes anbefalinger.
Mange har kritiseret den nye lov, fordi man kan benytte meget vidtgående foranstaltninger i medfør af loven.
Jeg kan godt forstå bekymringen, men loven skal kunne håndtere ekstreme situationer, også situationer, som er endnu værre end corona.
Vi skal ikke, næste gang krisen rammer, stå lige så uforberedte som denne gang.
Vi har set Mette Frederiksens coronaenevældes sande ansigt.
Der er ikke noget alternativ til en epidemilov med en stærk forankring i Folketinget, også selv om regeringen i starten forsøgte at liste sådan en igennem.
Det er i dag, vi tager demokratiet tilbage fra Mette Frederiksen og hendes regering, og vi forhindrer fremtidige regeringer i at gøre det samme, som hun har gjort.
I Liberal Alliance ser vi derfor vedtagelsen af en ny epidemilov som et fremskridt for demokratiet, og vi glæder os til at stemme for den.
Og så vil vi i øvrigt også tage del i de drøftelser, der er, på baggrund af de høringssvar, der er kommet, og se på, om epidemiloven kan gøres endnu bedre.