runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Andreas Steenberg (RV), 2021-02-03:
Tak for svaret.
Jeg vil også benytte lejligheden til at takke sundhedsministeren, som jeg kender helt personligt, også fra vores fælles tid på transportområdet, for et stort stykke arbejde med corona, og derfor også tak for at stille op her i dag.
Det er jo også en vigtig sag, selv om den selvfølgelig ikke, forhåbentlig, er lige så aktuel, som corona desværre er.
Jeg har også selv siddet i regionsrådet og kender til, hvordan Sundhedsstyrelsen skal arbejde.
Jeg er helt enig med ministeren i, at det er at sikre god behandling, at vi har lavet den lov, vi har.
Når jeg alligevel tager det op, er det, fordi jeg tror, vi alle sammen kan sætte os ind i, at det jo er helt forfærdeligt, hvis ens barn får kræft.
Selvfølgelig ville man tage til København eller Nordpolen eller hvorhen i verden, hvis det var for at få den bedste behandling.
Men vi kan jo se her, at behandlingen er god alle fire steder.
Der er, så vidt jeg ved, ikke nogen beviser for, at behandlingen skulle være dårligere i Aarhus eller i Odense eller i Aalborg end i København, og det vil sige, at det jo betyder meget for de her familier, at de kan få lov at gå til det her behandlingsforløb i det nærområde, hvor de bor.
Det er måske helt op til 100 gange, man skal ind til en behandling.
Ud over at det er trist og folk er bange, er det jo et kæmpe indgreb i familielivet, også for søskende, og i arbejdslivet.
Derfor synes jeg, det er irriterende, for at sige det på den måde, at se, at der ikke rigtig er nogen faglig begrundelse, som det fremstår i den artikel, for, hvorfor Sundhedsstyrelsen er gået ind i det.
Det mindsker jo, desværre vil jeg sige, Sundhedsstyrelsens troværdighed, når det kommer sådan ud af det blå, og de lægefaglige selskaber jo faktisk ikke har ønsket, at man overhovedet skal se på det.
Så hvad har ministeren sat i gang internt i sit system, og hvornår kan vi forvente, at Sundhedsstyrelsen kommer med noget og også kommer med fagligheden bag det her arbejde?
Magnus Heunicke (S), 2021-02-03:
Tak for spørgsmålet.
Lad mig starte med at sige ligeud, at jeg godt forstår, at den artikel, som spørgeren hentyder til, giver indtryk af, at der er tale om et aftalt spil eller en stor centraliseringsplan.
Ingen af delene kan vi acceptere.
Som jeg fortalte på samrådet om samme sag den 12. januar, har Sundhedsstyrelsen oplyst til mig, at den ikke vil samle al udredning og al behandling ét sted i landet, som det ellers lyder i debatten her, og jeg er også blevet oplyst af styrelsen om, at nærhed i behandlingen vil være en helt naturlig del af løsningen, hvor det ikke påvirker kvaliteten.
At Sundhedsstyrelsen løfter opgaven med at efterse konstant specialefordeling, og hvordan man løfter specialerne, er jo en del af sundhedslovens § 208.
Det er simpelt hen deres opgave, og det ved jeg også der er et meget, meget bredt flertal for, også med Radikale Venstre.
Vores opgave er selvfølgelig så at give dem mulighederne for det, men jo også sikre, at det selvfølgelig foregår efter fornuftige rammer.
Det, jeg er oplyst om fra Sundhedsstyrelsens side, er, at grunden til, at de nu ser på præcis de her elementer, er en vurdering af, at det er en kompleks sygdom, som jo er meget, meget alvorlig, nemlig børnekræft, og at den rammer ca. 200 børn om året.
Mange forskellige diagnoser er under samme kategori, og derfor er det komplekse behandlinger, hvor man skal være sikker på, at man hele tiden har det rette samarbejde og man har den rette radioterapi, kirurgi, stamcelletransplantation og også eksperimentel behandling, og vi skal være helt sikre på, at vi høster alle de fremskridt, som der heldigvis er på det område her, i Danmark.
Men når det er sagt, så lad mig understrege, at jeg er optaget af, at alle børn med livstruende sygdomme kan få den allerbedste behandling, uanset hvor i landet de bor.
Andreas Steenberg (RV), 2021-02-03:
Hvad mener ministeren om Avisen Danmarks afsløringer af processen bag planerne om at lukke for børnekræftbehandling uden for København, og vil ministeren se til at få stoppet planerne, hvis der ikke kan fremlægges faglig begrundelse herfor?
Morten Bødskov (S), 2021-02-03:
Det er klart, at de penge, vi drøfter, jo så at sige kommer det samme sted fra.
Men derfra og så til, hvordan forhandlingerne skal foregå, er der langt.
Det er det, som spørgeren også udmærket godt ved er regeringens holdning.
Vi har en arbejdsmarkedsmodel, en dansk aftalemodel, som er berømmet, og som har skabt stabilitet på det danske arbejdsmarked.
Det tror jeg er meget, meget vigtigt vi fastholder, og det har regeringen i sinde at gøre.
Pernille Skipper (EL), 2021-02-03:
Tak for det.
Jeg vil sige tak til ministeren for besvarelsen.
Det er ikke sidste gang, vi kommer til at have den her samtale, det er da helt sikkert.
Og særligt vil jeg bare lige bide mærke i det, der blev sagt her til sidst, netop at hvis vi skal sætte penge af til, at de offentligt ansatte skal have et lønløft; hvis vi skal sikre, at der kommer et mindre skel mellem kvindedominerede og mandsdominerede fag og få gjort noget ved uligelønnen; og hvis vi skal sikre, at dem, med de laveste lønninger i den offentlige sektor bliver løftet bare lidt, så er der ét sted, de penge kan blive prioriteret fra, og det er politisk.
Det er det, ministeren selv lige har sagt.
Ergo er det jo vores ansvar, som vi må løfte i fællesskab.
Morten Bødskov (S), 2021-02-03:
Jamen de penge kommer jo derfra, hvor vi foretager vores øvrige prioriteringer, men de forhandles uafhængigt af – håber jeg – drøftelser her i salen, og det er jo dermed noget, som ligger inden for de forhandlinger, som er baseret på årtiers tradition for, hvordan man forholder sig til overenskomster på arbejdsmarkedsområdet og den respekt, der er om den danske model, som jo i parentes bemærket er berømmet uden for landets grænser, netop for sin stabilitet, og det tror jeg er meget vigtigt at fastholde.
Det vil jeg gerne svare på, og tak for spørgsmålet.
Som spørgeren jo rigtig nok ved, er de overordnede rammer for de offentligt ansattes løn- og ansættelsesvilkår som bekendt fastlagt i de kollektive overenskomster, som vi har indgået mellem arbejdsmarkedets parter.
På det offentlige område vil det så være op til arbejdsmarkedets parter at prioritere og ikke mindst indgå en aftale om de offentligt ansattes løn- og ansættelsesvilkår for den kommende overenskomstperiode.
I respekt for principperne bag og i den danske aftalemodel vil jeg overlade konkrete forslag om løn- og ansættelses- og arbejdsvilkår på det offentlige arbejdsmarked til aftaleparterne.
Altså, som spørgeren er jeg og regeringen – og det har vi også signaleret meget, meget klart – fuld af beundring over den indsats, der er blevet ydet i den offentlige sektor.
Og den tak skal gå til dem, som man jo typisk lidt anonymt kalder vores frontpersonale, men som er sygeplejersker, sosu'er, ansatte i ældreplejen, folkeskolelærere.
De har alle ydet en fantastisk indsats.
Det er der kun grund til at sige en stor tak for.
Så er det klart, at der er nogle principper her, og jeg tror, det er klogt at fastholde dem.
Det er det, der er regeringens holdning, nemlig at det bør vi gøre i respekt for den tradition, vi har for at forhandle overenskomster.
Så har vi derudover en fælles enighed om, hvordan samfundets øvrige ressourcer skal prioriteres til fordel for jo altså at styrke velfærden og dermed også de offentligt ansattes arbejdsvilkår.
Men det er en anden side.
Og så har vi i fællesskab også signaleret, at vi vil have en anden ramme omkring hele forholdet mellem, om man vil, arbejdsgivere og lønmodtagere på det her område.
Det har vi jo fået ved oprettelsen af den nye styrelse, som jeg så har fået ansvaret for.
Peder Hvelplund (EL), 2021-02-03:
Tak for det.
Jeg synes ikke helt, at ministeren forholder sig til problematikken.
For nu siger ministeren, at vi har årtiers erfaring.
De er gået på arbejde, vel vidende at de har en risiko for at kunne smitte de mennesker, de har skullet tage sig af.
De er gået på arbejde, vel vidende at der er en risiko for, at de kunne tage smitte med hjem.
De har ydet en enorm indsats, hvor de har måttet omstille sig.
De har måttet yde en ekstra indsats og tage overarbejde ofte med meget kort varsel.
De har ydet en enorm indsats, og det, de har fået indtil nu, er tak, og de har fået honninghjerter.
Der er det jo, at ministeren ligesom har muligheden for at sikre, at de får mere end det.
Mener ministeren virkelig ikke, at de fortjener mere end det?
Morten Bødskov (S), 2021-02-03:
Jeg har fuld respekt for synspunktet, det er ikke det.
Det er jo altid en vigtig diskussion at tage.
Jeg har bare en rolle som forhandler og, om man vil, arbejdsgiver for statens område, og den rolle forsøger jeg jo at udfylde i respekt for årtiers tradition for, hvordan man forhandler på det danske arbejdsmarked.
Det føler jeg mig selvfølgelig forpligtet af.
Der har vi ved fælles hjælp sagt meget, meget klart, at med regeringsskiftet kom der også et skifte i synet på den offentlige sektor og et løft i det offentlige forbrug og de offentlige udgifter, styrkelse af velfærdsområdet og jo altså så også en ny styrelse til at være rammen om de drøftelser, som foregår nu.
Det har været en vigtig prioritet for regeringen, og jeg er glad for, at det er blevet taget rigtig godt imod.
Pernille Skipper (EL), 2021-02-03:
Jeg ville ønske, at vi nogle gange kunne tage den her diskussion sådan lidt uden stråmænd, for jeg ved jo godt, hvordan det fungerer med arbejdsmarkedets parter og overenskomstforhandlinger.
Som ministeren også siger, har vi haft den her diskussion før.
Det er jo ikke sådan, at jeg ikke før er blevet belært om funktionerne i forhold til arbejdsmarkedet og overenskomstforhandlinger.
Så tak i øvrigt for det.
Men man kan jo beslutte sig for at være en anden arbejdsgiver, og lur mig, om Danske Regioner og KL og i øvrigt alle de faglige organisationer ikke ville sige ja tak, hvis vi sagde, at vi prioriterer at gøre noget ved ligelønsproblemet og vil løfte de lavestlønnede med en pulje penge, som de så fordeler.
Den beslutning kan man jo sagtens tage.
Det står ingen steder skrevet i grundlov eller eksisterende lovgivning, at vi ikke kan tage den beslutning.
I øvrigt mente Socialdemokraterne det vist for nogle år tilbage, så det kan jo være, at jeg kan få held til at får ændret deres holdning den her gang.
Morten Bødskov (S), 2021-02-03:
Tak for det.
Det har vi jo diskuteret før, så det ved spørgeren også er et princip for regeringen.
Det er jo så derfor, at jeg står her som skatteminister og nu har fået ansvaret for de statslige forhandlinger, og jeg er så arbejdsgiver for statens del af forhandlingerne.
Min opfattelse er i hvert fald, at den er der blevet taget rigtig godt imod.
Der er god stemning og generelt en god dialog med de parter, som vi jo så skal lave en overenskomst med.
Men det synes regeringen og jeg selvfølgelig også som forhandler er noget, der hører til i en aftale med arbejdsmarkedets parter.
Pernille Skipper (EL), 2021-02-03:
Tak for det.
Det er jo alt sammen meget godt, og tak for den her gennemgang.
Det er jo nok vigtigt lige at få understreget over for den opmærksomme lytter, at arbejdsgiveren, som skatteministeren og finansministeren omtaler her, i det her tilfælde er det offentlige.
Altså, vi taler om overenskomstforhandlinger på det offentlige område.
Og der er det jo muligt, selv om hverken ministeren eller jeg selv skal sidde og forhandle – absolut ikke – at sætte en politisk retning for, hvordan de forhandlinger skal foregå og med en form for styring af, hvordan man har lyst til at opføre sig som arbejdsgiver.
Det har man gjort i mange år med Moderniseringsstyrelsens formålsbestemmelse, som, kan man sige, groft sagt handlede om at presse de offentligt ansatte mest muligt på lønnen.
De skulle have så lidt som overhovedet muligt og løbe så hurtigt som overhovedet muligt.
Og så valgte vi jo også i fællesskab i det forståelsespapir, der danner grundlag for den siddende regering, at sige, at der skulle en anden tilgang til, altså at man ville sikre en mere tillidsfuld tilgang til de offentlige overenskomstforhandlinger.
Det kunne man gøre.
For vi står jo eksempelvis med et enormt stort for mig at se også politisk problem med uligeløn mellem kønnene.
Det er i høj grad forårsaget af det løngab, der er, mellem de offentlige særlig kvindedominerede omsorgsfag og andre mandsdominerede fag.
Vi står også samtidig med et rekrutteringsproblem blandt sosu'er og sygeplejersker og jordemødre.
Så hvorfor beslutter vi os ikke for, at vi vil være den arbejdsgiver, som sikrer en ligeløns- og lavtlønspulje, så man i de forhandlinger kan bruge den til at gøre noget ved uligelønnen og til at sikre, at de lavestlønnede, som knokler lige nu, får den løn, de har fortjent?
Peder Hvelplund (EL), 2021-02-03:
Ministeren kunne måske svare på noget.
Hvis nu de offentligt ansatte skulle have mere end tak, hvis de skulle have mere end honninghjerter, hvis de nu i virkeligheden skulle have mere i løn,
hvem var det så, der skulle komme med de penge, hvis det ikke er os, der kommer med dem?
Altså, er det øget produktivitet, der skulle gøre, at de så kunne bruges der, nemlig at man kunne udbetale mere i løn til de enkelte ansatte?
Kirsten Normann Andersen (SF), 2021-02-03:
Tak for det, og tak for en fin tale.
Jeg deler sådan set ordførerens ønske i forhold til, om vi ikke bare kan åbne et eller andet noget mere – det tror jeg at vi alle sammen drømmer om.
For jeg læser det faktisk sådan, at det fremgår af den beregning, som vi har fået, at i scenarie 2 »vil udviklingen i alle undersøgte kombinationer føre til kraftige stigninger i både antal smittede og i nye daglige indlæggelser« – altså som i alle mulige forskellige variationer af det samme.
Tænker ordføreren ikke, at det er et udtryk for, at der er regnet på mange forskellige kombinationer i forhold til genåbningen?
Astrid Krag (S), 2021-02-03:
Tak for det.
Men det, ordføreren spørger til, er jo helt faktuelt.
Men hvis der skulle være et incitament for kommunen til at træffe en beslutning om adoption for at spare penge, så kræver det jo, at det er kommunen, der træffer den beslutning, og det er det altså ikke, lige meget hvor mange gange fru Karina Adsbøl spørger ind til det.
Kommunen laver det forberedende sagsarbejde.
Kommunen har jo ansvaret for børnene og for familierne, men det er ikke kommunen, der træffer den her beslutning.
Det er Ankestyrelsen, og det har vi ikke i sinde at ændre på fra regeringens side.
For vi mener ligesom fru Karina Adsbøl, at det er vigtigt, at der er den armslængde, så det her ikke kan blive et spørgsmål om økonomisk kassetænkning.
Adoption skal kun i spil, når det er det bedste for barnet.
Karina Adsbøl (DF), 2021-02-03:
Tak for det.
Nu siger ministeren så, at der ikke er nogen besparelser for kommunen, for det er Ankestyrelsen, der afgør det.
Men kan ministeren ikke bekræfte, at hvis en kommune indstiller, at et barn skal tvangsbortadopteres, så er der nogle besparelser at hente i forhold til forebyggende initiativer, og man skal heller ikke i forhold til en plejefamilie have betalt vederlag?
Så er det ikke sådan, at der for kommunerne vil være en besparelse der ved tvangsbortadoption?
Nick Hækkerup (S), 2021-02-03:
Først vil jeg sige, at jeg deler beskrivelsen af de gode folk, som søger ind på fængselsbetjentuddannelsen, nemlig at det, i hvert fald sammenlignet med vores politielever, er folk – og heldigvis også en del af dem, i hvert fald de gange, jeg har været til stede – som har noget mere livserfaring, og derfor deler jeg sådan set også opfattelsen af, at de kan være i en situation, hvor det at klare sig på su kan være besværligt.
Det er også derfor, at vi har sagt, at det her spørgsmål om elevløn er et af de elementer, som vil indgå i forhandlingerne om den kommende aftale for kriminalforsorgen.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-02-03:
Og tak for svaret.
Det er jo en sag, vi efterhånden har vendt nogle gange, og når jeg vælger at tage det op hernede i salen igen, er det jo, fordi der hele tiden kommer ny information til belysning af, hvor problematisk situationen er.
Rigtig mange fængselsbetjente er under et voldsomt pres, både fysisk, derved at forholdet mellem indsatte og fængselsbetjente jo er helt skævt, som de her nye tal jo viser, men jo især også psykisk, som justitsministeren selv er inde på.
Vi lavede jo tilbage i 2017 en aftale mellem den daværende regering, Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet, hvor vi afsatte 0,25 mio. kr. , tror jeg det var, med henblik på at få flere fængselsbetjente.
Man kan sige, at vi i hvert fald ikke er kommet i mål endnu.
Tværtimod er det mit indtryk, at situationen er stadig mere presset.
Derfor kalder det jo på at gøre noget radikalt anderledes.
En af de ting, som i vores optik ville være oplagt, var at sige, at vi genindfører løn under uddannelse.
Det er jo nok sådan, at hvis man skal synes, at det er interessant at være fængselsbetjent, er man måske ikke lige blevet færdig med folkeskolen.
Altså, man skal have en eller form for robusthed i tilværelsen, nok især psykisk, men måske også – men ikke nødvendigvis – fysisk, og det betyder jo typisk, at det er folk, som har været på arbejdsmarkedet i en eller anden forstand, der så siger: Nu vil jeg gerne gå i den retning.
Og det, at man så ikke får løn, er jo en enorm ændring i ens dagligdag, fordi man altså simpelt hen skal planlægge med, at man nu skal lægge tilværelsen radikalt om.
Hvis man nu har været vant til at have bil, eller hvis man har børn, altså hvis man har indrettet sig som et almindeligt menneske i en sammenlignelig situation, så er det nærmest umuligt.
Derfor kunne det jo være en vej at gå, sådan at flere i hvert fald, hvis de er interesseret i at arbejde på den her måde, så ikke ser det som en direkte hindring, fordi deres økonomi simpelt hen ikke hænger sammen.
Derfor ville det være rart, hvis justitsministeren altså på given foranledning ville tilkendegive, om han kunne se i den retning.
Nick Hækkerup (S), 2021-02-03:
Tak for spørgsmålet om manglen på fængselsbetjente i kriminalforsorgen.
Lad mig starte med at sige, at vi har en stor udfordring i kriminalforsorgen med for få ansatte til et stigende antal indsatte.
Det er noget, som jeg har fokus på, det er noget, som Folketinget i bred forstand har fokus på, og det er noget, som interessenter udenfor også har fokus på.
Vores dygtige fængselsbetjente yder i øjeblikket en ekstra stor indsats, og det synes jeg der er grund til at vi anerkender og sætter pris på, men det er også klart, at de ansatte i kriminalforsorgen er hårdt spændt for, og at alt for mange fængselsbetjente i dag oplever og i øvrigt opfylder diagnosekriterierne for ptsd, og det er der absolut grund til at tage alvorligt.
Derfor har jeg også bedt Direktoratet for Kriminalforsorgen om at iværksætte en række initiativer, som skal være med til at forbedre den nuværende ptsd-indsats.
Det gælder bl.a. et styrket beredskab, opfølgning efter hændelser i tjenesten og igangsatte forebyggende psykologaftaler, ligesom der er lavet en ny personkontaktordning.
Jeg ved også, at kriminalforsorgen arbejder hårdt på at styrke rekrutteringen, bl.a. igennem intensiverede rekrutteringskampagner, og så har vi jo i 2019 åbnet den ekstra uddannelsesinstitution i Vestdanmark.
Derudover har kriminalforsorgen i efteråret iværksat en række tiltag – såkaldte akuttiltag – der på den helt korte bane kan være med til at aflaste i den pressede situation i kriminalforsorgen ved bl.a. at aflaste fængselsbetjentene.
Kriminalforsorgen arbejder i øjeblikket med flere akuttiltag.
Alt i alt ser jeg selvfølgelig frem til de skridt, men jeg tror også, erkendelsen må være, at det ikke løser og ikke kommer til at løse det underliggende strukturelle problem, som har vokset sig stort i kriminalforsorgen over en årrække, og derfor skal der selvfølgelig også arbejdes for belægnings- og bemandingssituationen som et af de helt centrale emner i den kommende flerårsaftale, som vi skal indgå i år.
Morten Messerschmidt (DF), 2021-02-03:
Hvad er ministerens holdning til, at næsten hver fjerde fængselsbetjent er forsvundet siden 2012, samtidig med at antallet af indsatte i fængslerne er steget til det højeste antal i 10 år, og hvad vil justitsministeren gøre for at sikre flere fængselsbetjente til landets fængsler fremadrettet?
Jeppe Kofod (S), 2021-02-03:
Nu er Nord Stream 2 ikke en EU-Rusland-ting, og jeg tror, at holdningen til Nord Stream 2 er velkendt, altså min og regeringens holdning.
Det er vi sådan set imod.
Vi synes ikke, at man skal gøre sig mere afhængig af russisk gas, men det er ikke noget, som EU og Rusland har lavet; det er Tyskland og Rusland.
Så jeg vil overlade til tyskerne, hvordan de vil reagere på det.
Men fra EU's side skal vi tage de instrumenter, vi har, den værktøjskasse, vi har, i brug, for vi skal stå utvetydigt på frihedsrettighedernes og befolkningens side, når der udøves grundlæggende overgreb, som vi ser det i Rusland i de her dage og uger.
Naser Khader (KF), 2021-02-03:
Jamen jeg er glad for at høre, at man siger alle instrumenter.
Gælder det så også at lægge pres på tyskerne med hensyn til at bruge Nord Stream 2 som instrument i forhold til at få oppositionspolitikeren løsladt?
Altså, jeg mener, at når så noget opstår, at når demokratiforkæmperne bekæmper totalitære ledere, så er det enormt vigtigt, at forandringen kommer indefra; det er enormt vigtigt.
Så mit ønske er ikke, at vi går ind og blander os voldsomt – det skal vi overlade til dem – men det er enormt vigtigt, at de kan mærke, at vi har sympati med deres protester, og at vi er stærkt imod, at der sker fængslinger.
Og derfor skal de vide, at vi faktisk er på deres side.
Så det, jeg vil spørge om, er: Har den danske regering og EU-landene tænkt sig at gøre noget mere konkret ud af nogle sanktioner?
Har Tyskland sagt: Vi stopper for Nord Stream 2, indtil han bliver løsladt?
Eller har man tænkt sig noget lignende – noget, der gør indtryk på Putin?
For det virker ikke, som om der er ret meget, der gør indtryk på ham, altså når man bare truer med sanktioner.
Jeppe Kofod (S), 2021-02-03:
Tak til hr. Naser Khader for også at tage det her spørgsmål op i salen i dag.
Jeg synes, det er uhyre vigtigt, at det står utvetydigt klart, at den danske regering og også Folketinget tager kraftig afstand fra den behandling, der er, af hr. Navalnyj og de fredelige demonstranter i Rusland, som bruger deres frihedsrettigheder til at demonstrere mod korruption og for en demokratisk udvikling.
Vi er, som jeg nævnte tidligere, fra den danske regerings side klar til yderligere sanktioner mod de mennesker, der står bag undertrykkelsen af Navalnyj, fængslingen, ligesom vi var ude at kræve sanktioner efter giftangrebet på Navalnyj sidste år, hvor vi fik EU med på at lave sanktioner mod enheder og personer fra Rusland.
Naser Khader (KF), 2021-02-03:
Som sagt er der sket meget, siden jeg sendte § 20-spørgsmål til udenrigsministeren i fredags – derfor de mange spørgsmål.
Oppositionspolitikeren blev jo i går blev idømt 3½ års fængsel ved domstolen i Moskva, og han skal nu afsone 2½ år i en straffelejr.
Ifølge den dom, han fik i 2014 – det er jo det, der er baggrunden for, at han blev dømt i går – skulle han med jævne mellemrum melde sig hos de russiske myndigheder, og det kunne han jo af gode grunde ikke gøre, da man forsøgte at myrde ham og han var i behandling i Tyskland.
Så fængselsdommen til oppositionspolitikeren udløste i går voldsomme demonstrationer i Moskva.
Tusindvis af mennesker gik på gaden, og det kom til sammenstød mellem politi og demonstranter.
Det kunne man også se på de sociale medier.
1.116 blev anholdt, og der blev virkelig gået hårdt til den i Moskva og Sankt Petersborg.
Både fængslingen, men også domsafsigelsen i går har mødt fordømmelse, bl.a. fra vores udenrigsminister, fra EU og internationalt, og det leder mig igen frem til spørgsmålet: Mener ministeren, at et tweet, hvor man truer med flere sanktioner, er det, der gør indtryk på Putin?