Peter Kofod (DF), 2025-12-10:
Tak for det.
Nu er det snart jul igen.
Det er her, vi kan mærke, hvordan hyggen så småt begynder at snige sig ind i hverdagen.
Lysene tændes, kalenderens små ritualer begynder, og vi finder tid til at trække vejret lidt dybere.
Julen minder os om alt det, som virkelig betyder noget: nærvær, fællesskab og de små stunder og øjeblikke sammen.
Alligevel er noget anderledes i år.
Flere og flere danskere oplever, at der må prioriteres hårdere.
Oksekødet er pludselig blevet sat under lås og slå i butikkerne; antallet af danskere, der må søge om hjælp for at holde jul, sætter ny rekord; og hvad der før har været normalt i Danmark, er nu blevet reduceret til noget, vi engang havde.
Basale fødevarer som smør, mælk, fløde og ost er steget i pris – faktisk nu så meget, at der er mere til statskassen, end der er til bondemanden.
Siden Mette Frederiksen overtog landet som statsminister, er priserne på fødevarer steget med omkring 31 pct.
Det er noget, danskerne mærker til, også i julen, og derfor skinner det også igennem, at regeringen fortsætter sin politik med at gøre livet træls for danskerne.
Undskyldningerne er der mange af.
Regeringen siger, at de først kan gøre noget ved moms på fødevarer i 2030, og at det tager op til 3 år at lave et it-system, der overhovedet kan fungere med differentieret moms.
Vi må forstå, at regeringstoppen har gjort os til et teknologisk uland i modsætning til stort set alle andre lande i EU, der i dag har differentieret moms.
Lande som Rumænien og Ungarn slår åbenbart Danmark i it-kompetencer, men også på den anden side af Øresund bliver svenskernes moms på fødevarer sat ned fra næste år.
At Dansk Folkeparti har foreslået en halvering af fødevaremomsen, er heller ikke nyt.
Vi sagde det for flere år siden, og vi siger det stadig væk.
Det vil altså sige, at selv med regeringens enestående it-inkompetence kunne vi have gennemført en halvering af fødevaremomsen, hvis regeringen i tide havde lyttet til Dansk Folkeparti.
I stedet har regeringen brugt tiden på utallige pressemøder og nu på et EU-formandskab, der har fyldt regeringskontorerne i det her efterår med topmøder, hvor de mange regeringsledere er kommet forbi vores dejlige land, og hvor vi i Folketinget endda er blevet bedt om at spørge mindre til ministrene under regeringens travle program.
Måske statsministeren skulle have brugt tiden og lejligheden til at spørge sin rumænske eller ungarske kollega om tip til, hvordan man sænker momsen på fødevarer.
Jeg vil ikke påstå, at der ikke er kommet resultater ud af EU-formandskabet indtil videre.
Regeringen er indtil videre gået i front for et større EU-budget, og det er man jo lykkedes med.
Det betyder, at det nu bliver markant dyrere at være dansker, fordi Danmark fremadrettet kommer til at betale i milliarder mere om året i EU-bidrag.
For næste år hæves bidraget med 4 mia. kr., og året efter er der budgetteret med yderligere 3 mia. kr.
Så stod regeringen også i front for de nye EU-klimamål.
Nu skal landene reducere deres udledninger markant inden 2040, og her i Danmark har klimaministeren indkaldt til forhandlinger om de næste klimamål.
Det kommer oven i de allerede vedtagne klimaafgifter, der gør Danmark til et af verdens dyreste lande.
For der er i dag en række klimaafgifter, som øger prisniveauet, og som vi her i Folketinget ville kunne fjerne.
Det gælder den kilometerbaserede vejafgift for lastbiler, der betyder højere og konkurrenceforvridende meromkostninger til og fra slagterierne, men også når varerne skal køres ud til supermarkederne.
Som altid betaler forbrugerne prisen.
Det gælder den nye emballageafgift, der har givet priserne et stort nøk op i supermarkederne.
Det gælder CO 2 -afgiften på industrien, der gør det dyrere at være virksomhed.
Som altid er det forbrugerne, der betaler.
Det gælder den kommende CO 2 -afgift på landbruget, der allerede nu har konsekvenser for investeringer i branchen, og som altid er det forbrugerne, der ender med regningen.