Naser Khader (KF), 2019-04-02:
Tak for ordet.
Og det er rigtig fint, for det er et vigtigt emne.
Det giver os anledning til at diskutere, hvor vigtigt det er, at vores asyllovgivning håndhæves og respekteres.
Jeg kan godt forstå forslagsstillernes baggrund for det her beslutningsforslag, for der ligger gode intentioner bag.
Jeg er enig i, at når det kommer til børnene, så har vi et særligt ansvar for deres trivsel.
For naturligvis mener vi alle her, at børnene skal have det godt.
De er ansvarsløse i deres forældres magtkamp med dansk lovgivning.
Generelt kommer der langt færre asylansøgere til Danmark.
Vi har med lovgivning gjort det mindre attraktivt at søge mod Danmark, og selv om antallet ligger relativt lavt i forhold til tidligere år, har vi de sidste par år modtaget omkring 3.500 asylansøgere.
Det er alligevel en del.
Senest har vi fået Ombudsmandens ord for, at børnene på Sjælsmark lever under forhold i overensstemmelse med FN's børnekonvention og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Men der er bare nogle ting, vi bliver nødt til at have med.
De her folk har fået deres asylansøgning behandlet af alle de instanser, der findes, og de har ikke krav på asyl.
Det er folk, der ikke har lovligt krav på at opholde sig i Danmark.
De har haft mulighed for at anke, og alligevel modsætter de sig den beslutning, der er truffet.
Den danske stat står klar med hjælp og støtte til alle, der frivilligt medvirker til hjemsendelse.
De har fin mulighed for at bygge et hjem og et liv op et andet sted i verden, men i stedet for at tage ansvar for deres børn har forældrene valgt at gøre det stik modsatte.
Faktum er, at i rigtig mange tilfælde behøver børnene ikke at bruge særlig lang tid i asyl- og udrejsecentre.
En af de største årsager til, at nogle sager trækker ud, er forældrenes manglende samarbejdsvilje.
Som ministeren sagde, er Udlændingestyrelsen allerede opmærksom på at holde antallet af flytninger på et minimum.
Når familier flyttes til udrejsecentre, er det, fordi forældrene nægter at rejse hjem, selv om de ikke har ret til ophold her i landet.
Og lad os indse det: Hvis vi giver efter i en, to eller tre sager, danner det præcedens for andre afviste asylansøgere til at modsætte sig loven.
Det er klart for enhver, at børnene ikke har godt af at blive fastholdt i en usikker venteposition af deres forældre, og uvisheden må være frygtelig.
Jeg var til fødselsdag her i weekenden og mødte en, der arbejder der, som fortalte om forholdene, og det var ikke rart at høre om.
Men svaret er ikke at belønne forældrene, der bruger deres børn som pressionsmiddel til at få ophold.
Naturligvis gør det stort indtryk, når børn mistrives.
Børnene kan ikke selv træffe beslutning om, hvorvidt de skal rejse hjem.
De har heller ikke noget ansvar i den situation, som de befinder sig i.
Børnene er her nu engang, og derfor mener vi ikke, at situationen er holdbar, hvis børnene decideret tager skade af det.
Derfor er vi Konservative også i dialog med vores borgmester i området omkring børnenes forhold.
Jeg indrømmer, at det er en svær balance, for tanken har aldrig været, at familierne skulle bo der i årevis.
De skal rejse hjem, og det kan de frit gøre.
Gør man det alt for attraktivt at være her, ja, så rejser de ikke hjem.
Beslutningsforslaget fra SF giver ikke meget mening, idet forslagsstillerne i praksis vil belønne disse familier for deres genstridighed og for at modsætte sig den beslutning, der er truffet i deres sag.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte beslutningsforslaget.