runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2021-05-20:
Det tror jeg bestemt spørgeren har ret i.
Og der er også andre forhold i en overenskomst, der gør det mere eller mindre attraktivt at søge ind i de fag.
Det er der ingen tvivl om – det vil jeg bestemt ikke benægte, altså løn sammen med alle andre forhold spiller en rolle.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Det tror jeg nemlig også at det gør.
Og når vi på den ene side har konkluderet, at det nok bliver lidt svært både at lave det der både enorme kulturelle ryk og alle mulig andre ryk, der skal ske mellem mandefag og kvindefag, bare fordi vi hænger nogle plakater op om, at det ville være dejligt, hvis der kom nogle flere mandlige sygeplejersker – der skal nok noget med lønnen til – og vi på den anden side hører en fjerdedel af Danmarks jordemoderstuderende sige, at de ikke vil have ansættelse i det offentlige, før de får ligeløn, og når man også ved, at vi har mangel på sosu-medarbejdere, og at det er hele vejen rundt, der er mangel på sygeplejersker, og at pædagoger ikke har råd til at bo i København, så man kan ikke få minimumsnormeringer her, så kunne lønnen måske også have noget at gøre med vores rekrutteringsproblemer og ende med at få konsekvenser for vores velfærd.
Samira Nawa (RV), 2021-05-20:
Tak for spørgsmålet og muligheden for at uddybe det.
Jeg havde nemlig kun lige 14 sekunder tilbage, da min taletid her stoppede.
Jeg synes, det er vigtigt at være ærlig her.
Altså, vi kan ikke tale om handling og om, at vi skal gøre noget på det her område, hvor der er en skævhed i løn, uden at der også skal følge penge med.
Derfor har jeg også stillet spørgsmål til ministeren, i forhold til hvad økonomien i det her egentlig er.
Og fra Radikale Venstres side har vi sådan set også sagt meget klart, at for at løse det her principielle problem, strukturelle problem, ser vi en trepartsforhandling for os.
En af de parter er jo politikerne, og hvis man skal bringe noget til bordet, kan jeg kun se, at det også skulle være penge.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Jamen det er vigtigt, for så er vi enige om, at rammen bliver lavet herinde, og så forhandler parterne inden for rammen.
Ville det så ikke også være inden for den danske model og i fuldstændig overensstemmelse med den, hvis vi herinde beslutter os for, at vi vil afsætte en ekstra ramme, som har til formål at rette op på den uligeløn, som blev skabt politisk tilbage i 1969, så længe det er parterne, der konkret forhandler, hvordan den ramme så skal fordeles?
Birgitte Bergman (KF), 2021-05-20:
Mig bekendt er det en ramme, der kommer op i et tocifret milliardbeløb, og der har vi i Det Konservative Folkeparti en helt anden økonomisk prioritering, i forhold til den måde, vi sammensætter vores virksomheders mulighed for at have konkurrenceevne på, sådan at vi netop kan have et godt velfærdssamfund, og sådan at vi netop kan sikre, at den arbejdsmodel fungerer i den danske model.
Torsten Gejl (ALT), 2021-05-20:
Tak, formand.
Jeg ved ikke, hvor mange gange jeg har stået på den her talerstol og sagt, at det her skal vi ikke blande os i, for det skal arbejdsmarkedets parter selv gøre.
Og vi er i den lykkelige situation, at vi har en model, der gør, at man kan løse så utrolig mange ting mellem parterne.
Men arbejdsmarkedets parter har ikke løst det her problem siden 1969, hvor de har forhandlet hvert andet-tredje år, og derfor er jeg trods de initiativer, der er på vej, og trods hele den proces, der er sat i gang, simpelt hen bange for, at der kommer til at gå en rum tid endnu, hvis vi ikke gør noget politisk.
Jeg synes, når fru Pernille Skipper siger, at vi bør afsætte en økonomisk ramme herfra – for det er jo statens penge – at det er en god idé.
Det er svært at se, præcis hvordan det hele skal forhandles – jeg ville bare ønske, at vi var i gang med at løse det sammen nu, så vi kunne finde ud af, hvordan vi herindefra kan gøre noget for at få det her løst hurtigere, end jeg tror det vil blive løst, hvis parterne skulle løse det.
Alternativet kan godt støtte forslaget.
Jens Rohde (KD), 2021-05-20:
Tak for det.
Når man hører diskussionen om den danske arbejdsmarkedsmodel, kan jeg ikke lade være med at tænke tilbage på lov 409 – var det ikke i 2014? – for da talte man saftsuseme også om den danske arbejdsmarkedsmodel, og den blev da om nogen undermineret fra politisk hold.
Dengang var det i forhold til lærerne, og da gik man ikke så højt op i at beskytte den danske arbejdsmarkedsmodel.
Næh, for vi havde jo dovne lærere, som man kørte kampagner mod, og så fik den ellers en ordentlig en med krabasken i en sand svinestreg over for lærerne.
Derfor bliver det jo sådan en lille smule tomt hele tiden at skulle høre på, hvordan man skubber den danske model foran sig.
Det er vores ansvar, og det gælder både den strukturelle og den økonomiske ramme.
Det er os, der bestemmer, hvor meget der samlet set er til rådighed, og derfor bliver vi jo nødt til at diskutere det.
Og derfor kommer KD også til at støtte det her forslag, for først og fremmest skal vi jo tage et opgør med den strukturelle ulighed, som er skabt af en tjenestemandsreform, som er politisk besluttet; det er et politisk ansvar.
Det burde være logisk, at noget, der er politisk besluttet, er et politisk ansvar at tage et opgør med.
Der kan man jo ikke stå og skubbe den danske arbejdsmarkedsmodel foran sig, for der er tale om noget, som er besluttet herinde.
Det er den ene del.
Og den anden del er, at når man så gør det, så skal man komme med nogle penge, altså hvis man gerne vil have, at der skal flere penge ind i den samlede lønsum.
Det er jo nødvendigt.
Jeg er faktisk glad for, at jeg med sådan rimelig god samvittighed kan sige, at før det her borgerforslag blev stillet, havde vi i KD skrevet en 2030-plan, og i den kommer vi faktisk med penge, for vi beskriver, at vi ønsker, at der skal sættes penge af – inden for sundhedsvæsenet f.eks. 14 mia. kr. til at styrke sundheden og psykiatrien – men vi skriver også, at der skal udarbejdes en bindende plan for at rette op på det lønefterslæb, som vi ser sygeplejersker og social- og sundhedsassistenter har måttet finde sig i siden tjenestemandsreformen i 1969, hvor kvindens løn blev anset for at være et supplement til mandens indtægt.
Så det er et synspunkt, vi har og har stået på og bringer penge med til, for selv om vi sænker skatten på arbejde – statsskatten vel at mærke – så ønsker vi jo samtidig, at vi giver regionerne skatteudskrivningsretten tilbage, så man rent faktisk har mulighed for også regionalt at lave nogle økonomiske aftaler, der jo også sikrer, at der kan være sundhedspersonale ude vestpå, i Midtjylland, der, hvor jeg kommer fra, hvor det er en kæmpe udfordring at få sundhedspersonale og i øvrigt andet personale – vi har også været inde på pædagogerne osv.
Og så bringer vi penge med ind til bordet, når det er nødvendigt; det har vi gjort herfra.
Derfor støtter vi borgerforslaget.
Vi synes, det er på tide at få gjort op med den ulighed, som det jo er åbenlyst, at arbejdsmarkedets parter ikke har været i stand til at gøre op med siden 1969.
Og arbejdsmarkedets parter er, når det handler om offentlige arbejdspladser, jo nu engang også os.
Vi støtter det.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Hr. Jens Rohde sagde i hvert fald flere gange, at man fra KD's side vil bringe flere penge ind til bordet, så jeg vil bare spørge ind til, om man har gjort sig tanker om, om man vil blande sig i, hvordan pengene bliver fordelt.
Vil man gå ind og sige til parterne: Vi vil bestemme, hvordan det fordeles, eller hvordan?
Jens Rohde (KD), 2021-05-20:
Altså, vi har lavet nogle forskellige afsnit i vores plan, hvor vi kommer med nogle penge, og så må vi sætte os ned og finde ud af, hvor mange penge der skal være – dybest set ved ingen af os, hvor mange penge det samlet vil være; nu er det her Enhedslistens forslag – men vi har ikke nogen intention om, at vi skal sidde og blande os specifikt i det.
Det synes vi godt man kan overlade til arbejdsmarkedets parter.
Men der må være nogle bindende mål for, hvordan man kommer uligheden, den ulighed, som tjenestemandsreformen skabte i 1969, til livs.
Det vil vi meget gerne blande os i.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Jamen, altså, respekt for det
Jeg tror så bare, at vi må være enige, hr. Jens Rohde, om, at hvis man bare gør det, forsvinder pengene især til dommere, højtuddannede, højtplacerede jurister, djøf'ere, gymnasielærere, fordi parterne i dag har en aftale om en procentvis fordeling, så hvis man ikke vil blande sig det, men bare kommer med pengene, vil det jo forvride det yderligere.
Så hvis man kommer med et eller andet antal milliarder, vil de blive fordelt sådan, at de, der i dag har de allerhøjeste lønninger, får den allerstørste del af lønsummen, og så får man vel ikke specielt meget lighed ud af det.
Jens Rohde (KD), 2021-05-20:
Det er muligt.
Så må vi jo kigge på, hvad det er for nogle bindende mål, der laves.
Altså, vi ønsker at lave de bindende mål, og det er for at gøre op med uligheden, og så er det selvfølgelig ikke tilsigtet, at de så skal gå til det, der så bare er med til at øge uligheden, det giver jo sig selv, men det vil vi jo kigge på, og det mener vi sådan set at den her lønstrukturkommission eller -udvalg eller -arbejdsgruppe, eller hvad man kalder det, jo også må kigge på, og så kigger vi jo på det.
Det afgørende er, at vi har sagt, at vi vil gøre op med uligheden, og at vi støtter forslaget om at gøre op med tjenestemandsreformen, og at vi er villige til at bringe pengene med ind til bordet.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Jeg vil bare sige, at det, som har været forslaget fra Enhedslisten, og det var også engang forslaget fra Socialdemokraterne – det var tider – er, at man laver en pulje med den ene binding, at man skal rette op på ligelønsproblematikken, og så sender det ind til parterne.
Jeg forestiller mig, det er noget i den dur, som Kristendemokraterne kunne finde på at støtte.
Jens Rohde (KD), 2021-05-20:
Ja, det vil vi i hvert fald se på med meget åbent sind, hvis der også kan være opbakning til det ude fra arbejdsmarkedets parter.
Jeg har ikke nogen religiøs forestilling om, hvad det er for en struktur, der skal laves.
Vi har en religiøs forestilling om, eller en forestilling om –
ja, nu skal man passe på, når man er det parti, med at bruge den betegnelse
Ja, det er ikke altid lige nemt.
Nå, whatever.
For os er det afgørende, at vi får gjort op med den strukturelle ulighed, der er.
Der deler vi jo nøjagtig det samme mål som Enhedslisten og SF.
Men jeg kan jo ikke stå heroppe og sige, hvad der er den bedste model.
Vi giver bare tilsagn om at komme med nogle penge og så gøre op med den ulighed, fordi det er på høje tid.
Og det er et politisk ansvar.
Birgitte Bergman (KF), 2021-05-20:
Det er den økonomiske ramme, der bliver afsat herindefra, men det er den danske model, og det er den, vi værner om.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Vil Konservatives ordfører lige bekræfte, at hvis der skal afsættes flere penge, man kan forhandle om i den offentlige overenskomstforhandling, så er det penge, vi skal finde herinde, altså at den økonomiske ramme bliver fastsat herindefra?
Den ene af parterne er jo regeringen, men der skal jo 90 mandater til, for at den regering har nogle penge med sig.
Enhedslisten har igennem efterhånden mange år foreslået, at det, vi gør, er at afsætte en lønpulje på 5 mia. kr., som kan bruges til at gøre noget ved ligeløn – og så vil vi i øvrigt lade parterne fordele dem.
Eller hvad er Radikale Venstres forslag?
Samira Nawa (RV), 2021-05-20:
Jeg kan ud af øjenkrogen se, at ministeren kigger meget nysgerrigt op for at høre, hvad Radikale Venstres svar på det her spørgsmål om et tocifret milliardbeløb bliver.
Det, vi ser for os, er en løsning, som ikke bliver landet i ét hug – apropos at være ærlig.
Men det, der er det vigtigste, og det, der er vores indgang til det, er, at der bliver lagt en plan.
Vi kan ikke med et fingerknips få løst det hele, men vi kan sagtens lægge en plan for, hvordan vi kan løse hen ad vejen, herunder også med politisk ansvarstagen.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Det er det ene, og det andet er: Har man hos De Radikale besluttet sig for, at de her ekstra penge skal være målrettet bestemte grupper?
Samira Nawa (RV), 2021-05-20:
Nej, jeg kan ikke sætte beløb på, i forhold til hvor meget det skal være, af den simple grund, at jeg endnu ikke har fået besvaret det spørgsmål, jeg har sendt over til ministeren, om, hvad den fulde ramme egentlig er her, altså hvad der egentlig er tale om af kroner og øre.
Og nu glemte jeg anden del af hr. Karsten Hønges spørgsmål.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Det var det her med, hvor detaljeret Det Radikale Venstre vil blande sig i overenskomsterne.
Er det sådan, at det skal være målrettet de lavestlønnede, altså sådan at de fleste af pengene skal gå til rengøringsassistenter?
Hvem har man forestillet sig at pengene skal gå til?
Eller vil man ikke gå ind og blande sig i det?
For der har man jo en aftale om, at de skal fordeles skævt.
Hvis man blandt forbundene siger, at man holder fast i den fordeling, der er i dag i forhold til procenter og ikke kroner og øre, vil man så acceptere det fra De Radikales side?
Samira Nawa (RV), 2021-05-20:
Det er faktisk derfor, jeg er så optaget af det her stillingsvurderingsråd, som netop havde til opgave at følge de her skævheder til dørs.
Og jeg står her med en intention om, at vi simpelt hen skal have skabt reel ligestilling.
Det handler om måden, man løbende har gjort det på i overenskomstforhandlingerne.
Det er jo korrekt, at der har været nedsat nogle ligelønspuljer, men det har ikke løftet det.
Skævheden er bestået.
Så intentionen og pointen fra vores side er, at der jo skal et løft til i forhold til nogle af de fag, som ikke har mærket et løft, så vi får en ligestilling.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Altså, jeg tror faktisk, at jeg var enig i stort set hele fru Pernille Skippers tale.
Der var lige en enkelt ting, jeg vil spørge ind til.
For fru Pernille Skipper har nu flere gange nævnt sygeplejersker, og så blandt alle de fag, der kan være, nævner hun selvfølgelig kongefaget, nemlig tømrerfaget, netop som en illustration af det med lønningerne.
Kan fru Pernille Skipper gøre rede for, hvad størrelsesforholdet egentlig er mellem sygeplejerskernes indtjening og tømrersvendenes indtjening?
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Nej, jeg kan ikke huske, hvad lønnen er til en tømrer.
Jeg er rimelig skarp på grundlønnen for en sygeplejerske for tiden, vil jeg sige, men jeg kan ikke huske tømrerens.
Det var heller ikke i den egenskab, at jeg ligesom rejste pointen her.
Det var, fordi vi ofte hører, at vi løser problemerne med uligheden og det kønsopdelte arbejdsmarked ved, at vi får flere kvinder til eksempelvis at blive tømrere eller andet.
Men jeg vil gerne google det for hr. Karsten Hønge, hvis hr. Karsten Hønge har problemer med det.
Karsten Hønge (SF), 2021-05-20:
Jo, jo, tak
Det behøver vi nu ikke.
Man kan jo for så vidt bare, inden man bruger eksemplerne, sætte sig ind i det.
Jeg forstår godt pointen fra fru Pernille Skippers side, altså i forhold til at sige, at så skal man have folk til at vælge det ene eller det andet.
Men pointen er jo, at sygeplejerskerne i dag tjener mindst lige så meget som tømrerne.
Så funktionen ville jo ikke være der, ved at kvinderne vælger tømrerfaget, sådan så de får mere i løn, for det ville de ikke få, hvis de valgte tømrerfaget.
Det er jo det, der er min pointe.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Men det var heller ikke det, der var min pointe, hr. Karsten Hønge.
Altså, min pointe var, at andre – vistnok ikke skatteministeren i dag, men både ligestillingsministeren i et tidligere samråd og den tidligere regering med Venstre i spidsen – har talt om, at måden, vi løser problemerne med det kønsopdelte arbejdsmarked på, er ved at få flere kvinder til at vælge de mandsdominerede fag og få flere mænd til at vælge de kvindedominerede.
Og så trak jeg ud af ærmet et eksempel på henholdsvis et mands- og et kvindedominerede fag.
Birgitte Bergman (KF), 2021-05-20:
Tak for ordet.
Er sygeplejerskens arbejde vigtigt? Ja.
Er skolelærerens arbejde vigtigt? Ja.
Er politibetjentens arbejde vigtigt? Ja.
De nævnte faggrupper er vigtige for vores sundhed, vores børns læring og dannelse og vores fælles sikkerhed.
Det har de altid været og vil stadig være.
Det er et faktum.
Når vi i dag skal diskutere, hvorvidt tjenestemandsreformen fra 1969 skal ophæves med det formål at skabe ligestilling i lønforholdene mellem offentlige faggrupper, skal vi have præmissen helt på plads.
At stemme for forslaget vil være et historisk opgør med den danske model, som partier på tværs af denne sal ofte bekender sig til og respekterer.
Den danske aftalemodel udtrykker et fornuftigt og vigtigt armslængdeprincip fri for politisk indblanding, hvor arbejdstagere og arbejdsgivere i fællesskab samarbejder om og forhandler de kollektive overenskomster.
Det er en relation, som ikke skal kompromitteres af politikere, som der lægges op til ved at bede os om mere i løn.
Løn forhandles mellem arbejdsmarkedets parter, også i den offentlige sektor.
Det har sikret et højt lønniveau i Danmark samt et fleksibelt og tilpasningsdygtigt arbejdsmarked.
Når der med dette borgerforslag rækkes ud mod Christiansborg, må vi ikke glemme, at den måde, aftalesystemet er indrettet på, rent faktisk indeholder værktøjer til at løse konflikter som den, vi ser for nuværende.
Her er Forligsinstitutionen eller strejke nogle af mulighederne.
Det borgerforslag, vi behandler i dag, er desværre med til at kortslutte den danske arbejdsmarkedsmodel ved at uddele politisk fastsatte lønmidler.
Det ønsker vi i Det Konservative Folkeparti ikke.
Vi synes, det er ganske fornuftigt, at fagbevægelsen nu kommer med et forslag til en lønstrukturkomité for at se på de forhold, der kan gøres gældende, og måske inden for egne rækker løse de udfordringer, der er, og vi hilser det velkommen, at ministeren tager det positivt ned.
Men vi kan ikke bakke op om det borgerforslag.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2021-05-20:
Det er jo rigtigt, at den løndannelse, der var i 1969, i hvert fald i forhold til tjenestemandsrangeringen, var en politisk beslutning.
Hvis man går ind og kigger på, hvordan det så er i dag, ser man jo, som ministeren også sagde, at langt de fleste tjenestemandsordninger faktisk er udfaset, de findes ikke mere, så den løndannelse, der findes nu, foregår via forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter derude uden politisk indblanding, og det tænker jeg er det, vi skal holde fast i.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Altså, jeg kan så notere mig, at Socialdemokraterne sådan set godt ved, at de penge, der er at forhandle om i offentlige overenskomstforhandlinger, jo er nogle penge, hvor vi herinde bestemmer, hvor mange der er, og skal der være flere til bestemte grupper, også mange flere, skal det bestemmes politisk.
Socialdemokraterne ved også godt, at det er en politisk bestemt reform, der stadig væk har effekt i dag, og at det er en af de allerstørste årsager, der er i dag, til uligelønnen for mænd og kvinder på det danske arbejdsmarked.
Socialdemokraterne ved også godt, at de har prøvet igen og igen at strejke og forhandle sig frem til resultater, og det er ikke lykkedes.
Tak, tror jeg, for talen.
Jeg tror, at der er sådan ét blinkende spørgsmål, der trænger sig på, også for den samlede regering, som har rigtig mange ord om den danske model, men alligevel også en masse ord om ønsket om at gøre noget ved uligelønnen og alt muligt andet, og det er bare: Anerkender regeringen, at tjenestemandsreformen 1969 var vedtaget af politikere, og at det lønhierarki, som indplacerede de kvindedominerede fag, altså omsorgsfagene, i bunden dengang, består i dag?
Anerkender regeringen, at det var en politisk beslutning, og anerkender regeringen, at lønhierarkiet består i dag?
Morten Bødskov (S), 2021-05-20:
Det er klart, at det var en politisk beslutning.
Den er blevet behandlet politisk.
Det, man har set efterfølgende, er jo, at der hvert andet eller hvert tredje år er forhandlet overenskomster, som inden for rammerne af de forhandlinger, som finder sted på arbejdsmarkedet, har løftet de dele af arbejdsmarkedet, som overenskomstparterne nu har valgt at prioritere.
Man har inden for rammerne også kunnet forfordele og skævvride forhandlingsresultater og forhandlingsløsninger til fordel for bestemte grupper.
Og det er det, der har fundet sted de sidste 50 år, og det er jo det, der har været med til at gøre, at vi har kunnet udvikle den danske model, som har været med til at sikre, at vi nu bl.a. står i en situation, hvor man igennem Forligsinstitutionen er nået frem til enighed om et mæglingsforslag, som skal til afstemning blandt medlemmerne, hvor medlemmerne får lov til at tage stilling til – som jeg sagde – eksempelvis FH's forslag til, hvordan man kommer videre i den her diskussion.
Og det har regeringen taget positivt imod, og det vil vi gerne arbejde videre med.
Pernille Skipper (EL), 2021-05-20:
Tak skal ministeren have.
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Altså, det ene var tilstrækkelig klart: Ja, ministeren anerkender, at tjenestemandsreformen fra 1969 var en politisk beslutning.
Det eksisterer stadig væk og er en af hovedårsagerne til, at vi har en stor uligeløn mellem mande- og kvindedominerede fag, særlig i det offentlige, på trods af tilsvarende uddannelseslængde og ansvar.
Måske var den anerkendelse derinde et sted.
Men hvis vi nu antager, at den var der, så er det fakta.
Fakta: Lønhierarkiet består.
Fakta: Tjenestemandsreformen fra 1969 var en politisk beslutning.
Og vil regeringen så anerkende, at hvis der f.eks. kommer en komité, så er der et politisk ansvar, der skal løftes på den anden side?
Morten Bødskov (S), 2021-05-20:
Det er der.
Jeg vil sige, at når man ser på, hvordan forhandlingerne på det seneste har fundet sted, altså med enighed om et mæglingsforslag og enighed om, hvordan vi kommer videre med den her diskussion, synes jeg grundlæggende, at det er udtryk for, at vi i hvert fald på den bane – så kan man diskutere andre baner – har et meget velfungerende dansk arbejdsmarked, hvor man er i stand til at finde frem til løsninger, så man kan fortsætte vigtige diskussioner.
Og hvad der så sker derefter, må vi jo tage stilling til.
Men nu synes jeg, det er vigtigt at respektere, at der er en mæglingsskitse, der er sat til afstemning blandt medlemmerne, og det er selvfølgelig vores opgave tage fat på det efterfølgende.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-05-20:
Tak for det.
Jeg synes, det er et meget uklart svar, ministeren giver.
Der er et meget tydeligt spørgsmål om det lønhierarki, der blev etableret i 1969.
Så kan jeg godt høre, at ministeren taler om, at der har været overenskomstforhandlinger, og der har været mulighed for parterne for at lave alt muligt om, men er virkeligheden ikke, at det lønhierarki, der blev etableret dengang, stadig væk eksisterer i dag?
Og hvis det skal laves om, er det så nogen som helst realistisk tanke, at det skal foregå i de almindelige overenskomstforhandlinger?
Hvordan kan man forestille sig det?
Morten Bødskov (S), 2021-05-20:
Jamen det er jo den danske model, og det er den, som vi nu har set udkrystallisere sig igen i Forligsinstitutionen.
Det synes jeg da vi på mange måder bør være stolte af, altså at man kan have uenigheder, og så finder man frem til et forhandlet resultat, som man er enige om at sende til afstemning blandt medlemmerne.
Det er sådan, det foregår på demokratisk vis efter den danske model.
Det synes jeg da er rigtig godt.
Så har regeringen jo, som man også har set, taget positivt imod den opfordring, der er.
Vi nedsætter så den her Lønstrukturkomité.
Vi laver de analyser, der skal til, og så får vi et andet grundlag for at tage den her diskussion.
Det må jeg sige at jeg synes er den helt rigtige model at gøre det efter.
Det er medlemmerne af de organisationer, som er repræsenteret ved forhandlingsbordet, som får lov til at diskutere det og stemme om det.
Jeg synes grundlæggende, det er udtryk for et sundhedstegn ved den danske model.
Jens Henrik Thulesen Dahl (DF), 2021-05-20:
Ministeren starter med at sige, at regeringen går meget ind for ligestilling, og at man skal arbejde imod lønforskelle osv.
Samtidig hører jeg ligesom, at vi skal holde fast i det, der er.
Når der nu kommer den her komité, der kommer med nogle anbefalinger om et år,
hvad er ministerens svar så?