Ole Birk Olesen (LA), 2021-01-15:
Tak for det.
Hvis vi kigger på den økonomiske udvikling i vores frie del af verden i de seneste årtier og sågar også århundreder, ser vi, at de år er karakteriseret ved, at stadig stigende indkomster i samfundet, timelønningerne, som folk får, når de går på arbejde, tegner en graf, som bare går opad og opad, sådan at vi i dag er nået til det punkt, at vi faktisk synes, at man har det ret godt i Danmark og i de andre lande.
Hvis man tegner grafen for, hvordan produktiviteten for folk, der går på arbejde, udvikler sig, så følger den fuldstændig timelønningerne.
Altså, det er produktiviteten – det, at man kan producere flere værdier pr. time, man går på arbejde – der fører til, at man også får en højere løn.
For hvis man kan producere mange værdier på arbejde, stiger lysten til at ansætte en, og så stiger efterspørgslen på arbejdskraft, og dermed hives også lønningerne op, fordi der trods alt ikke er uendeligt med arbejdskraft i det danske samfund eller i andre samfund
, så de arbejdsgivere, der gerne vil have fat i den der arbejdskraft, der nu kan producere endnu mere pr. time, bliver altså nødt til at hæve lønningerne for at få fat i den, og det kan de også.
De kan hæve lønningerne, fordi de kan tjene flere penge pr. time, medarbejderne går på arbejde.
Så produktivitetsforøgelse fører til forøgelse i den løn, man tjener pr. time, man går på arbejde.
Ja, der er forskellige faktorer, der spiller ind her, men det, der betyder allermest, er, hvor mange penge der er blevet brugt på det kapitalapparat, som folk udfolder deres arbejdskraft med.
Altså, hvis vi tager det helt forsimplede, nemlig at dengang folk gik bag efter en hest med en plov og pløjede marken en plovfure ad gangen, kan man da godt regne ud, at der får man ikke produceret særlig meget pr. time.
Men når man så bagefter sætter sig op på en moderne traktor med syv plovskær og kører 1 time, kan man se: Okay, det her går stærkt.
Man producerer rigtig meget pr. time, og der kan komme rigtig mange fødevarer ud af den indsats, man yder.
Sådan er det i landbruget, og sådan er det også andre steder.
Vi kender det med mekaniseringen af den industrielle sektor, for da man tidligere blot arbejdede med en hammer og sine hænders kraft, var der grænser for, hvor meget man kunne producere.
I dag, hvor man udfolder sit arbejde med maskiner, der kan producere 10 gange, 100 gange mere pr. time, man går på arbejde, får man produceret rigtig meget.
Så vi vil gerne have de investeringer i kapitalapparatet, fordi det øger produktiviteten, som også øger lønningerne, og som øger velstanden i det samfund, vi er i.
Så er spørgsmålet: Hvordan kan vi få flere investeringer i produktionsapparatet i Danmark?
Så får folk lyst til at putte pengene i noget andet.
Det kan være, at de hellere vil købe en bolig f.eks., de stiger jo også meget i værdi, eller at de hellere vil investere i produktion i et andet land end Danmark, hvis beskatningen dér er lavere.
Vi ved, at hvis vi sænker selskabsskatten i Danmark, får vi flere investeringer i produktionsapparatet i Danmark og dermed en højere timeløn for medarbejderne og en højere velstand for hele samfundet.
Så det bør vi gøre.
Det bør vi også gøre i erkendelse af, at det, vi vil beskatte, vel ikke er, at folk har lyst til at investere i produktion i Danmark.
Altså, det, vi synes, vi kan beskatte, er, hvis folk trækker penge ud af produktionen til deres eget private forbrug, og det sker jo, uanset hvor høj selskabsskatten er i Danmark.
Hvis man trækker pengene ud af virksomheden som et afkast eller et udbytte, sker der en beskatning af pengene ude hos den person, som trækker pengene ud, som svarer til den normale indkomstskat i Danmark, og det burde vi være tilfredse med.
Det skal da ikke være sådan, at hvis man lader pengene stå i selve virksomheden, hvor det kan komme hele samfundet til gavn, også medarbejderne, skal man også nødvendigvis beskattes dér.
Det er da godt, hvis folk lader pengene stå i virksomheden til reinvestering eller til at polstre virksomheden mod dårlige tider.
Med hensyn til det sidste her under coronaepidemien: Ville det ikke have været bedre, at virksomhederne havde nogle flere penge at stå imod med, end at man skulle opfinde forskellige støttepakker til at afhjælpe de problemer, der var ude i virksomhederne, fordi de ikke selv havde penge nok derude til at stå imod med, fordi de igennem årene har betalt rigtig mange af deres penge i skat?
Ja, jeg tager bare til efterretning, hvad der er blevet sagt til Venstre.