runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
Jamen jeg skal gøre det kort.
Tak til ordførerne, og selv om vi ikke har været enige, vil jeg i hvert fald gerne takke dem, der er gået ind i det og har taget det som en relevant debat.
Det kan godt være, at der har været nogle undtagelser fra det synspunkt, men jeg ved, at den her diskussion foregår i hvert eneste parti i det her folkestyre.
Så jeg tror også, diskussionen vil fortsætte.
For hvis man har fået bare et lille indblik i, hvordan regeringen fungerer, uanset om den har den ene eller den anden farve, må det nogle gange synes lidt underligt, at når en fagminister gerne vil have noget præsenteret og tager en sag op om noget, vedkommende selv synes er det vigtigste i hele verden – det synes de måske ikke i de andre ministerier – så kan den pågældende simpelt hen ikke få det op i regeringstoppens regi, fordi der er en styregruppe, man ikke kan komme forbi, eller hvad det nu er.
Derfor var det egentlig meningen ikke at pege på nogle konkrete embedsmænd.
Det er jo ikke det, diskussionen har handlet om.
Den har handlet om, at vi over tid har frembragt et system, som mange, i hvert fald de regeringsbærende partier, som de kalder sig selv, ikke sætter spørgsmålstegn ved.
Det synes jeg er lidt ærgerligt.
Men selv om statsministeren på ingen måde vil anerkende, at der er en systemisk magtkoncentration, og heller ikke er enig i præmissen, så vil jeg alligevel sige tak for, at statsministeren mødte frem, og tak for debatten, og også rigtig stor tak for de indledende bemærkninger om, at statsministeren heller ikke kan finde noget bedre at bruge sin aften på end at diskutere vores folkestyre.
Det er jeg helt enig i.
Så tusind tak.
René Gade (ALT), 2017-05-09:
Jeg mener bare, at der for mig som ordfører i Alternativet er en vis grænse for, hvornår mine meninger er relevante, og hvor langt de kan komme.
Altså, i forhold til 90 mandater kan jeg knokle nok så meget, men hvis jeg ikke kan skaffe dem, stopper jeg ligesom der.
Det var en kommentar, og mit spørgsmål er bare: Kan der komme et tidspunkt, hvor man som leder kommer til at lave for skarp en grænse for, at det, der kommer nedefra, rent faktisk kommer til at slå igennem?
Det er det, debatten her bl.a. går ud på, altså om finansministeren har for stor grad af indflydelse i et ministerium, og om det så kan gå ud over fagligheden på det enkelte ressortområde.
Christina Egelund (LA), 2017-05-09:
Så må spørgeren have mig meget undskyldt, men så bliver jeg en lille smule forvirret over, hvad det er, vi egentlig debatterer, hvis ikke det handler om, at Finansministeriets rolle i en regering i forhold til de udspil, en regering nu måtte komme med, selvfølgelig også er at holde øje med, at pengene passer.
Selvfølgelig er det jo også sådan, som spørgeren så bagefter beskriver det, at forskellige faglige input til politiske udspil fra f.eks. Kulturministeriet eller andre ministerier kommer fra det pågældende ministerium.
Så var det bare, jeg til sidst i min tale pointerede, at det ved dagens ende i virkeligheden handler om, at vedkommende, som er minister for et ministerium og dermed jo politisk chef for det hus, selv ligesom må sætte sig i scene som politisk chef og så også være politisk chef i det hus.
Det handler jo dybest set om, om man er en stærk politiker eller ej.
Og det tror jeg egentlig ikke er forskelligt, uanset hvem der sidder for bordenden i en regering.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Jeg syntes jo, mit spørgsmål var meget enkelt.
Er alt det, som Enhedslisten og hr. Christian Juhl har sagt både her i dag og også til den forespørgselsdebat, vi havde for 3 uger siden, om nøjagtig det samme emne, et udtryk for, at Enhedslisten ønsker at påtage sig det ansvar, som det reelt er at sidde omkring bordet og være en del af forligskredsen?
Det må man kunne svare
tydeligt ja eller nej til.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Jeg påtager mig et ansvar for at påpege, hvad vi kan gå i gang med nu, og det vil jeg gerne være med til at realisere, hvis jeg kunne blive inviteret til det.
Det vil jeg da også tro at SF gerne vil, men jeg svarer kun på egne vegne.
Jeg har sagt, at hvis vi bliver inviteret, kommer vi og deler gerne den erfaring og viden, vi har, og hvis så forligskredsen stadig væk gerne selv vil beslutte, så gør I bare det, eller også inddrager I os.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-05-09:
Om dem siger ordføreren, at hvis ikke de tager ansvar og ændrer det her, er de kyniske.
Det er det, vi sådan hører.
Men når man så skal pege på sig selv, som jeg hører ordføreren sige det, skal man kun selv påpege.
Det er sådan set det ansvar, ordføreren vil påtage sig: Hr. Christian Juhl vil kun påpege.
Men vi andre, der virkelig går ind og tager ansvar, er kyniske, fordi vi åbenbart ikke gør det, som hr. Christian Juhl vil.
Vi har ikke fået svaret endnu.
Tør hr. Christian Juhl og Enhedslisten gå ind i en forligskreds og tage ansvar, eller tør de ikke?
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Enhedslisten er mødt op til hver evig eneste forhandling, vi er blevet inviteret til, og vi gennemfører også forhandlingerne.
Men vi stemmer ikke for forringelser af arbejdsmiljøet.
Vi accepterer ikke, at vi skal leve 5 år med systematisk forringelse af det psykiske arbejdsmiljø.
Det kalder jeg at tage ansvar.
Jeg står af, når der er forringelser.
Det er efter min mening det største ansvar at tage.
Det der med at blive siddende, bare fordi man skal sidde i en forligskreds, har intet med ansvar at gøre.
Det har lige så meget at gøre med bare at lade tingene ske.
Og det er sket.
Det er notorisk sket de sidste 5 år, at vi har forringet det psykiske arbejdsmiljø, og det har Socialdemokratiet et medansvar for.
Leif Lahn Jensen (S), 2017-05-09:
Så det vil sige, at når man skal ind i nogle forhandlinger, og hvis man ikke bare får sin vilje hundrede procent, som Enhedslisten ønsker, vil man overhovedet ikke tage ansvar, og så kan man sige, at alle mulige andre er kyniske, og så vil man bare stille sig op her og påpege.
Det vil sige, at man er blevet folketingsmedlem for at påpege ting.
Det synes jeg er imponerende.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Jamen det er da ganske simpelt.
Hr. Leif Lahn Jensen kan jo prøve at invitere SF og Enhedslisten og så se, hvad der sker.
Man har ret til at blive siddende ved et bord, man har ret til at smide andre ud, og man har også ret til selv at gå, hvis det bliver for ringe.
Sådan er forhandlinger jo.
Nu har jeg påpeget, hvad retningen jeg gerne vil i, og hvis det kan virke attraktivt for hr. Leif Lahn Jensen, så synes jeg, at han skulle tage og invitere Enhedslisten og SF til de næste forhandlinger, når nu vi skal i gang med at lave forbedringer.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
I første omgang vil jeg gerne takke statsministeren for at bruge den her aften.
Det er jo en lidt usædvanlig forespørgselsdebat, da den omhandler regeringens interne arbejdsformer.
Og det anerkender jeg også, det tror jeg hele Folketinget anerkender.
Når vi alligevel gerne vil have en diskussion af det, er det også, fordi det påvirker os politikere, altså parlamentarikeres arbejde i forhold til forhandlinger og i forhold til den måde, vi arbejder på over for ministrene og ministerierne, men det påvirker også den lovgivning, der i sidste ende kommer ud og påvirker borgernes liv og hverdag.
Derfor har vi alligevel fundet det relevant at tage det op, på trods af at vi selvfølgelig anerkender, at en regering har ret til at indrette sig, som den vil.
Så jeg håber på en god debat.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Det er ikke 3 uger siden, at der blev lavet en 2020-plan – det er 5 år siden.
Det er 25 år siden, vi erkendte, at der er psykiske arbejdsmiljøproblemer.
Jeg har det personligt sådan, at det både er at tage ansvar at være med til at stemme nogle ting igennem, hvis man synes, de er gode nok, men også at påpege, når der er mangler.
Tænk, hvis der aldrig var nogen, der påpegede, at der var mangler, og man nikkede ja til enhver siddende minister.
Så tror jeg, det ville gå meget, meget langsommere at skabe forbedringer i det her land.
Tænk, hvis ikke der var nogle fagforeninger og nogle aktive, der råbte op og sagde: Det her skal være bedre.
Vi vil gerne tage ansvar, hvis det er at tage ansvar at påpege, hvad der skal til, og når vi har viden om nogle elementære ting, er det også ansvarspådragende ikke at handle, også fra den kreds, der påstår, at det er dem, der tager ansvaret.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2017-05-09:
Jeg skal love for, at ordføreren får talt sig varm her.
Der er jo ikke nogen, der kan være i tvivl om, hvad Enhedslisten og i øvrigt også SF mener i den her sag, og jeg skal bare lige for god ordens skyld sige, at jeg i hvert fald ikke siger noget andet.
Det her er et dybt, dybt alvorligt problem.
Forskellen på Enhedslisten og f.eks. Socialdemokratiet er jo, at Socialdemokratiet tager et ansvar sammen med de øvrige partier i forligskredsen.
Vi tager et ansvar og siger, at det her vil vi gøre noget ved.
Vi gør ikke som ordføreren, der stiller sig op og siger: Jeg har fire færdige løsninger.
Jeg skal nok klare det på 5 minutter, så har vi ordnet det hele.
Vi tager et ansvar og siger, at vi gør det her på en ordentlig måde.
Jeg har en forventning om, at det her arbejde bliver afsluttet så hurtigt som muligt, og det tror jeg at mine kolleger i forligskredsen er enige med mig i.
Når det er sagt, vil jeg godt anerkende, at der kan være andre end partierne i forligskredsen, som har en interesse i det her spørgsmål.
Er det et udtryk for, at Enhedslisten ønsker at være en del af forligskredsen, påtage sig et ansvar og deltage i de forhandlinger, som skal finde sted efterfølgende?
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Det er 25 år siden – måske mere – at vi skrev det ind i formålsparagraffen.
Det er mindst 25 år siden, vi startede med at uddanne arbejdspsykologer.
Jeg vil godt bede ordføreren fortælle mig, hvilke af de her fire ting hun ikke tror kommer med i en handlingsplan fra et specialistudvalg: at arbejdsgiverne får pligter og regler; at Arbejdstilsynet får et regelgrundlag, f.eks. en ordentlig bekendtgørelse, at arbejde ud fra; at virksomhedernes arbejdsmiljøorganisation skal handle, forebygge og uddannes til det; og at vi også skal sørge for, at lederne får en uddannelse.
Hvilke af de her ting skal ikke med?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-09:
Jeg kunne da aldrig finde på at udelukke ting fra et udvalg, der netop er sat til at arbejde og komme med forslag.
Det kunne jeg da aldrig finde på at udelukke noget fra.
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-09:
Tak for det, formand.
Vi i Det Konservative Folkeparti kan kun tilslutte os den bekymring, som de foregående ordførere og forslagsstillerne har, for, at det psykiske arbejdsmiljø udvikler sig i den forkerte retning.
Andelen af beskæftigede, der er psykisk overbelastede, er steget, og den negative udvikling skal vi naturligvis have vendt.
Det kræver, at indsatsen på arbejdsmiljøområdet gentænkes og styrkes, for man skal ikke blive syg af at gå på arbejde, hverken fysisk eller psykisk.
Vi forventer os derfor meget af det ekspertudvalg, der skal udrede indsatsen på arbejdsmiljøområdet og komme med anbefalinger til en ny og forbedret indsats.
Vi vil ikke afvise, at det muligvis kan give god mening at udarbejde en bekendtgørelse om psykisk arbejdsmiljø, men i respekt for ekspertudvalgets arbejde vil vi gerne afvente deres anbefalinger og så tage debatten på baggrund af dem.
På den baggrund kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte beslutningsforslaget.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
2020-handlingsplanen blev lavet i 2011, og det er gået den helt forkerte vej.
Det har vi gang på gang gentaget for hinanden.
Vi har i de sidste 25 år lavet rapport efter rapport og lavet undersøgelse efter undersøgelse af det psykiske arbejdsmiljø, hvad er det, der gør, at ordføreren synes, at der nu skal laves en ny ekspertudtalelse?
Vi har en stak liggende; der ligger i hvert fald en del af dem på mit kontor.
Jeg mener: Hvad mere skal der til?
Er det ikke en ubehagelig form for kynisme at sige, at man vil have endnu en ekspertgruppe til at arbejde, når vi ved en hel masse om, hvad man kan begynde på, mens den gruppe arbejder?
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-09:
Jeg kan godt forstå, at ordføreren er utålmodig.
Det tror jeg at alle, der har været på talerstolen, har givet udtryk for at de er.
De vil rigtig gerne have, at der bliver gjort noget på det her område.
Jeg synes bare, at vi i respekt for, at der er blevet nedsat en ekspertgruppe, som kommer med nogle anbefalinger, afventer dem og har deres anbefalinger med i de løsningsforslag, som vi forhåbentlig kan komme til enighed om.
Christian Juhl (EL), 2017-05-09:
Ordføreren siger i respekt for en arbejdsgruppe, men den er endnu ikke nedsat.
Er det ikke disrespekt for de mange mennesker, læger, professorer og psykologer, der har arbejdet i 25 år, og som har leveret og leveret og dokumenteret og dokumenteret?
Er det bare ligegyldigt?
Synes ordføreren ikke, at det godt kan komme til at lyde en lille smule hult og en lille smule tilbagelænet?
Det er, som om man siger, at vi skal begynde helt forfra, og at det var i går, man opfandt det psykiske arbejdsmiljø.
Sådan er det jo ikke.
Det er jo et temmelig gammelt problem, måske lige så gammelt som ordføreren; jeg ved det ikke.
Merete Scheelsbeck (KF), 2017-05-09:
Det er jo også i respekt for de mennesker, som har udfordringer med det psykiske arbejdsmiljø.
Det er jo dem, der skal være den primære målgruppe, i forhold til hvem vi skal have respekt for.
Vi vil gerne have de rigtige løsninger, og det tror jeg altså at vi får, hvis vi får undersøgt området ordentligt og på baggrund af det får truffet de rigtige beslutninger.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2017-05-09:
Nej, jeg synes faktisk, at det, der er stærkt, er at erkende de åbenlyse udfordringer, der er, og bl.a. åbent sige – og det synes jeg ministeren har gjort meget, meget tydeligt – at det går den forkerte vej, og at der derfor skal handles.
Jeg synes sådan set, det både er stærkt og ansvarligt at gøre det og få problemet belyst grundigt.
Jeg er jo sådan set enig med spørgeren i, at det er gået den forkerte vej – ikke på alle områder; der er altså også en række områder, hvor der heldigvis er sket forbedringer, men på det psykiske arbejdsmiljøområde er det åbenlyst gået den forkerte vej, og det samme gælder nogle steder, hvor der er et meget fysisk belastende arbejdsmiljø.
Det føler jeg mig på nuværende tidspunkt overbevist om at vi kommer til at handle på.
Erik Christensen (S), 2017-05-09:
Tak for det.
Først tak til SF for at rejse denne forespørgselsdebat.
Som statsministeren jo redegjorde for i sin tale, er det ifølge grundloven statsministerens opgave at bestemme og fastsætte antallet af ministre i regeringen, herunder forretningsfordelingen mellem dem.
Statsministeriet varetager derfor opgaver i forbindelse med regeringsdannelse og udpegning af ministre, som det bedst tjener den siddende regering.
Det er et princip, som vi i Socialdemokratiet støtter.
Det betyder også, at det er den siddende statsministers ret at beslutte, hvordan Finansministeriet opererer.
For dem, der måtte ønske, at Folketinget har større indflydelse, vil jeg dog minde om, at vi i Danmark har negativ parlamentarisme, så i yderste konsekvens kan et flertal i Folketinget jo vælge at afsætte en regering, hvis man finder regeringsførelsen helt uantagelig.
Det er Socialdemokratiets opfattelse, at budgetstyring er afgørende for en ansvarlig økonomisk politik, så de økonomiske rammer, der er fastlagt, respekteres og overholdes.
Det er dog samtidig afgørende, at der er plads til nytænkning og innovation i de enkelte ressortministerier.
Derfor skal jeg på vegne af Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance og Konservative fremsætte følgende forslag til vedtagelse: Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager statsministerens redegørelse om de forfatningsmæssige rammer for ministerialsystemet, som gælder for ministeriernes, herunder Finansministeriets, virke, til efterretning.
Folketinget konstaterer endvidere, at det naturligvis er vigtigt, at de respektive ministerier til stadighed har rum for innovationsprocesser og nytænkning, men at det skal ske inden for de økonomiske rammer, der er fastlagt.«
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
Den mindede jo meget om statsministerens tale i en sådan lidt kortere form.
Det er nok heller ikke nogen tilfældighed.
Jeg er jo enig i meget af det, som ordføreren siger, netop at vi har et system, der er stadfæstet i grundloven, at vi har et ministerialsystem, og at vi har negativ parlamentarisme.
Men en gang mellem kan man jo godt tage emner op, uden at det er udtryk for mistillid til statsministeren eller til en regering eller til enkelte ministre.
Det er ikke andet, end at vi har kunnet se over flere årtier, at der har været en udvikling, som ikke er blå eller rød, men som går i retning af, at der er mere og mere, der bliver styret fra Finansministeriets side.
Det er ikke en kritik af nogen embedsfolk, det er simpelt hen bare en påpegning af, at det måske faktisk gør skade på den politik, der kommer fra fagministerierne.
Det er den del, jeg gerne vil have ordføreren til at forholde sig til.
Det har ikke noget at gøre med at prøve at vælte en regering eller udtrykke mistillid, men med det substantielle i forhold til den lovkvalitet, der er i fagministerierne.
Dennis Flydtkjær (DF), 2017-05-09:
Jeg er jo helt enig i, at det gerne skulle være i fagministerierne, man har den her politikudvikling, og hvor man sidder og finder på en masse gode ideer, og hvor man har eksperterne, men jeg har egentlig også indtrykket af, at det i høj grad er sådan i dag.
Så kan det selvfølgelig godt være, at regeringen har indrettet det sådan, at der måske er en hårdere økonomistyring nu, end der har været under tidligere regeringer, men hvis det er den linje, der er lagt, må man jo så tage fat i statsministeren.
Jeg arbejder jo selv mest med skatteområdet, og jeg synes egentlig, der foregår meget politikudvikling i Skatteministeriet, og at det ikke er så meget, der kommer påbud fra Finansministeriet, men når der er nogle økonomiske konsekvenser ved det, man sidder og laver, er det selvfølgelig klart, at man er nødt til at koordinere det med Finansministeriet.
Det er jo det, der er deres rolle, de er nødt til at samle trådene, og det hører jeg sådan set også at SF siger de er enige i.
Men min egen erfaring med Skatteministeriet er ikke, synes jeg, at der er en eller anden overstyring fra Finansministeriets side.
Jeg synes egentlig, vi har okay og rimelige tøjler til at lave noget politik på mange områder i Skatteministeriet.
Selvfølgelig er Finansministeriet inde over, men det er vel kun naturligt.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2017-05-09:
Tak for det, formand, og naturligvis først og fremmest tak til forespørgerne for at stille forespørgslen i dag om Finansministeriets indflydelse på de øvrige politiske ressortområder.
Jeg kan ikke lade være med sådan at trække lidt på smilebåndet over, at det først er nu, altså mere end 3 år efter at SF forlod regeringskontorerne, at man kan sætte ord på det forhold, som man tilsyneladende havde til daværende finansminister hr. Bjarne Corydon.
Undskyld, men det synes jeg er lidt morsomt.
Dernæst vil jeg selvfølgelig også sige tak til statsministeren for en grundig lektion i statskundskab med redegørelsen for de forfatningsmæssige rammer for ministerialsystemet.
Jeg vil bestræbe mig på at gøre mit indspark i debatten ganske kort, dels fordi de centrale elementer i debatten allerede er fremført glimrende af statsministeren, dels fordi jeg mener, at forespørgslen er rimelig ligefrem.
Hver enkelt minister har som forvaltningschef for sit ministerium en selvstændig kompetence og et selvstændigt ansvar for sit ressort.
Det gælder for finansministeren, og det gælder for de øvrige ministre.
Der er ikke nogen minister, som er overordnet i forhold til de øvrige ministre, faktisk ikke engang statsministeren.
Der er ikke nogen, der er mere lige end andre.
I forhold til Finansministeriets ressort, som er det økonomiske, er det selvsagt et ressort, som kræver ministerens koordinering med de øvrige ministre i kollektivet.
Ting, vi finder på herinde, har det jo med at koste penge, og sådan gælder det på tværs af ansvarsområderne, og derfor er det både meningsfyldt og grundlæggende en rigtig god idé, at finansministeren er involveret i den koordination, al den stund at det er finansministeren, der sidder på pengekassen, således som statsministeren har redegjort for.
Tak for ordet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
Jeg tror, det må være, fordi hr. Jakob Ellemann-Jensen endnu ikke har prøvet at være minister, at han kan give mig den her lektion om lighed mellem ministrene uden at trække på smilebåndet, og nu kom der trods alt et lille smil.
For som vi alle sammen godt ved, er der jo også forskel på det, der står på papiret, om, hvad det formelle forhold er, og hvordan realiteterne er.
Jeg har prøvet at sige klart, at den her debat om Finansministeriets rolle ikke har nogen farve.
Den er ikke blå og rød, for det er en udvikling, der har været over mange år.
Så jeg prøver ikke at skyde nogen regeringschef noget i skoene, andet end at sige, at det altså er en udvikling, vi har kunnet se i hvert fald siden midten af 1990'erne, og at jeg egentlig bare prøver at løfte det spørgsmål op, om det er den mest hensigtsmæssige måde at gøre det på, altså at man i den grad planlægger meget store udspil, f.eks. om folkeskolen, andre uddannelsesområder, på det grønne område, i Finansministeriet i stedet for i et fagministerium.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2017-05-09:
Det er simpelt hen ikke min oplevelse, at det er den måde, det foregår på under den nuværende regering.
Når det er sagt, bliver jeg nødt til at minde om – og undskyld, at det nu bliver sådan lidt samfundsfag – at vi altså også har en tredeling af magten her i kongeriget.
Vi har en lovgivende magt, som er her, en udøvende magt, som er dér, og en dømmende magt, som er derude, og det vil jeg sådan set gerne holde fast i, og det betyder jo, at det, når man sidder i regeringskontorerne, så er op til regeringen med statsministeren i spidsen at finde ud af, hvordan man indretter sig mest hensigtsmæssigt.
Når eller hvis fru Lisbeth Bech Poulsen en dag bliver statsminister, kan fru Lisbeth Bech Poulsen sammensætte arbejdsformen på den måde, som hun finder passende.
Det er det i øvrigt til enhver tid.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2017-05-09:
Det er ikke svært.
Vi kan godt tage en debat om det her, og hvis ordføreren havde hørt efter, da jeg læste forslaget til vedtagelse op, så ville han jo netop have hørt, at man opfordrer til at sikre, at den udvikling af det faglige og saglige indhold skal ske i de fagspecifikke ministerier.
Og det er jo sådan en kunstig modsætning, ordføreren stiller op.
For det her handler ikke om at slække på tøjlerne i forhold til budgetoverholdelse, eller at der er styr på økonomien, men det handler om det helt konkrete fagspecifikke indhold i politiske udspil, og som både tidligere ministre og departementschefer har advaret imod, kan det gå ud over kvaliteten i den lovgivning, der kommer ud og påvirker folks liv og deres hverdag i sidste ende.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2017-05-09:
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan senere regeringer i en fjern fremtid vil indrette sig.
Jeg har bare respekt for, at det er den siddende statsminister, som tilrettelægger arbejdet i sin regering, og det synes jeg er fint, og jeg synes også, det er fint at have den her debat.
Det er godt at have en diskussion, og når jeg udtrykker en anden holdning end fru Lisbeth Bech Poulsen, så er det bare, fordi jeg er uenig.
Det er vel det, debat er et udtryk for.