Bertel Haarder (V), 2016-11-17:
Det, vi drøfter i dag, har jo sit udspring i det, som i bemærkningerne side 3 nederst til venstre kaldes den førkonstitutionelle retssædvane, som går ud på, at ministeren med dronningens underskrift kan anerkende trossamfund uden for folkekirken og give dem vielsesbemyndigelse.
Og så er det, at udvalget har foreslået, at vi knytter til ved det såkaldte decorumkrav eller værdighedskrav, som i forvejen gælder for folkekirkens præster og tjenestemænd, og det er jeg glad for at et bredt flertal har accepteret.
Man kan undre sig over, at ægteskabsloven ikke allerede har regler om decorumkrav til forkyndere uden for folkekirken, når man har det til forkyndere inden for folkekirken.
Men det har der altså ikke været, og derfor har man heller ikke haft regler om, hvad der skal ske, hvis man ikke opfylder decorumkravet som forkynder uden for folkekirken.
Og derfor er det ret logisk at lovfæste decorumkravet, så det gælder for begge typer af forkyndere.
Så står der på side 5, og det vil jeg henlede fru Ida Aukens opmærksomhed på: »Herved vil det blive tydeliggjort, at der gælder et decorumkrav for præster, imamer m.fl. med vielsesbemyndigelse, ligesom det tydeliggøres, at manglende opfyldelse af decorumkravet har betydning både i relation til tildeling og tilbagekaldelse af vielsesbemyndigelse.«
Man kan så spørge, om det er sådan, at man for at få frataget vielsesbemyndigelsen så skal have mistet agtelsen og tilliden.
Men sådan er det ikke.
Det er tilstrækkeligt, hvis den religiøse forkynder har udført handlinger eller udvist en adfærd, der er egnet til at betage vedkommende den agtelse og tillid, som stillingen kræver, som f.eks. grovere straffelovsovertrædelser, som det er beskrevet i bemærkningerne på side 5, højre spalte.
Og som der står, er det jo sådan, at der knyttes an til den praksis, »der gennem tiden er udviklet vedrørende decorumkrav i forhold til folkekirkens præster.«
Altså den førkonstitutionelle retssædvane, som jeg henviste til.
Jeg mener ikke, der er nogen vilkårlighed, og jeg mener i og for sig, at lovforslaget er ret tydeligt.
Anledningen til begge lovforslag er jo, som hr. Naser Khader så klart sagde, en debat, der opstod i foråret, og som nærede en stigende bekymring for, om der midt i Danmark opstår parallelsamfund, som kører helt efter egne regler på kant med dansk lovgivning.
Det er det, der er anledningen.
Men lovforslaget er aldeles generelt og ikke rettet mod et bestemt trossamfund.
Og ellers tror jeg heller ikke, at den tidligere ombudsmand og Trossamfundsudvalget ville have anbefalet det.
Det ville have undret mig meget.
Så anledningen kender vi alle, men lovgivningen er generel.
Hr. Naser Khader lagde vægt på, at der med hensyn til kravet om et kursus er rimelige dispensationsmuligheder i tilfælde, hvor folk helt indlysende har den viden, som de skal have på kurset.
Og det er jeg enig med hr. Naser Khader i, for man skal aldrig lave lovgivning, som i visse tilfælde virker oplagt urimelig og bureaukratisk, så jeg vil meget gerne være med til at tydeliggøre, hvad der kan føre til, at man slipper for dette krav om et kursus.
Jeg ved, at integrationsministeren nu vil komme herop, og jeg er meget glad for det meget brede flertal, der tegner sig.
Jeg håber, at mine svar og integrationsministerens svar er så gode, at flertallet endda bliver endnu bredere.
For jeg fornemmede, at de, der har været bekymret over forslaget, er til at overtale, hvis vi svarer godt nok.
Og det vil vi prøve at gøre.